title: Vec T-271/04: Žaloba podaná dňa 5. júla 2004: Cytimo S.A. proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/31

         Žaloba podaná dňa 5. júla 2004: Cytimo S.A. proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-271/04)
   (2004/C 262/60)
   Jazyk konania: francúzština
   Citymo S.A., so sídlom v Bruseli, v zastúpení: Pierre Van Ommeslaghe a Isabelle Heenen, advokáti, podal dňa 5. júla 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               vyslovil, že v dôsledku porušenia povinností žalovaného vznikla jeho zmluvná zodpovednosť a zaviazal ho uhradiť žalobcovi sumu 27 330 577,77 eur ako výšku odhadovanej škody, zvýšenú o zákonné úroky platné v Belgicku (v súčasnosti 7 %), a to od dátumu podania žaloby až do skutočného zaplatenia, pričom táto čiastka sa môže zvýšiť alebo znížiť v priebehu konania;

               —

               subsidiárne vyslovil, že vznikla zodpovednosť spoločenstva, zastúpeného Komisiou, a zaviazal Komisiu na úhradu sumy 20 589 332,22 eur ako náhrady spôsobenej škody, ako i úrokov z omeškania z tejto sumy vo výške 6 % od dátumu budúceho rozhodnutia až do dátumu skutočného zaplatenia, pričom táto čiastka sa môže zvýšiť alebo znížiť v priebehu konania;

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca tvrdí, že s Komisiou uzatvoril nájomnú zmluvu, predmetom ktorej bola nehnuteľnosť s rozlohou 16 954 m2 nachádzajúca sa v Bruseli. Komisia údajne dokonca uviedla svoj súhlas s tým, aby prenajímateľ objednal vyžiadané práce na úpravu interiéru.
   Komisia však údajne pred 1. novembrom 2003, čo bol dátum, kedy nájomná zmluva nadobudla platnosť, oznámila, že nemala v úmysle ani vziať do nájmu danú nehnuteľnosť, ani odškodniť žalobcu za práce, ktoré už objednal.
   Žalobca na podporu svojich tvrdení uvádza, že:

               —

               hoci Komisia oficiálne nepodpísala nájomnú zmluvu, táto zmluva aj tak účastníkov zaväzovala, pretože podľa belgického práva sa zmluva uzatvorí na základe samotného súhlasu strán bez akýchkoľvek formalít;

               —

               zodpovednosť Komisie vznikla na základe skutočnosti, že odmietla vykonať zmluvu.

         Žalobca žiada o určenie toho, že zmluva bola zrušená z dôvodu porušenia povinností Komisie, pri uplatnení článku 1.184 belgického Code Civil (občianskeho zákonníka) a o zaviazanie Komisie na náhradu škody, ktorú žalobca utrpel v dôsledku tohto zrušenia.
   Subsidiárne – pre prípad, že by Súd prvého stupňa neuznal, že sporná zmluva bola uzatvorená – žalobca usudzuje, že Komisia sa dopustila mimozmluvného porušenia povinností tým, že prerušila dojednávanie. V tejto súvislosti tvrdí, že žalovaný konal v rozpore s dobrou vierou v tom, že zneužil legitímnu dôveru spoločnosti Cytimo pri dojednávaní zmluvy a že ju doviedol k tomu, aby sa domnievala, že táto zmluva sa uzatvorí, pričom následne od tohto úmyslu upustil bez toho, aby druhú stranu lojálne informoval o zmene jeho zámerov.


title: Vec T-483/17: Žaloba podaná 28. júla 2017 – García Suárez a i./Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

text:
               2.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/13

         Žaloba podaná 28. júla 2017 – García Suárez a i./Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
   (Vec T-483/17)
   (2017/C 330/17)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: María de la Soledad García Suárez (Madrid, Španielsko), María del Carmen Chueca García (Madrid), Sol María Chueca García (Madrid), Alejandro María Chueca García (Madrid), José María Chueca García (Madrid) a Ignacio María Chueca García (Madrid) (v zastúpení: A. Rivas Rodríguez, advokát)

      Žalované: Európska komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

      Návrh

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií zo 7. júna 2017 (SRB/EES/2017/08) v súvislosti s prijatím programu riešenia krízových situácií týkajúceho sa banky Banco Popular Español SA. a prijatím rozhodnutia Komisie (EÚ) 2017/1246 zo 7. júna 2017, ktorým sa schvaľuje program riešenia krízových situácií banky Banco Popular Español SA.,

               —

               zaviazal žalované na náhradu škody spôsobenej znížením hodnoty, ktoré zaznamenali akcie Banco Popular Español, S.A., ktorých majiteľom sú žalobcovia, pričom pri výpočte náhrady škody sa za referenčnú hodnotu bude považovať rozdiel hodnôt akcií k 6. júnu 2017, konkrétne suma 9 212,34 eura zvýšená o príslušné úroky.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia v tejto veci sú identické s dôvodmi a hlavnými tvrdeniami uvedenými vo veci T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií.


title: Vec T-32/13 P: Uznesenie Všeobecného súdu z  19. decembra 2013 — da Silva Tenreiro/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Prijímanie do zamestnania — Oznámenie o voľnom pracovnom mieste — Vymenovanie na miesto riaditeľa riaditeľstva A,Spravodlivosť v civilných veciach generálneho riaditeľstva, Spravodlivosť Komisie — Zamietnutie kandidatúry žalobcu — Vymenovanie iného kandidáta — Zneužitie právomoci — Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné“ )

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/32

         Uznesenie Všeobecného súdu z 19. decembra 2013 — da Silva Tenreiro/Komisia
   (Vec T-32/13 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Prijímanie do zamestnania - Oznámenie o voľnom pracovnom mieste - Vymenovanie na miesto riaditeľa riaditeľstva A,Spravodlivosť v civilných veciach generálneho riaditeľstva, Spravodlivosť Komisie - Zamietnutie kandidatúry žalobcu - Vymenovanie iného kandidáta - Zneužitie právomoci - Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)
   2014/C 45/54
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Mario Paulo da Silva Tenreiro (Kraainem, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, J.-N. Louis a D. de Abreu Caldas, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: B. Eggers a C. Ehrbar, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 14. novembra 2012, da Silva Tenreiro/Komisia (F-120/11, zatiaľ neuverejnený v Zbierke) a smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Mario Paulo da Silva Tenreiro znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 23.3.2013.


title: Vec T-179/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  22. mája 2012 — Sport Eybl & Sports Experts/ÚHVT — Seven (SEVEN SUMMITS) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva SEVEN SUMMITS — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva Seven — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               7.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. mája 2012 — Sport Eybl & Sports Experts/ÚHVT — Seven (SEVEN SUMMITS)
   (Vec T-179/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva SEVEN SUMMITS - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva Seven - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 200/32
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sport Eybl & Sports Experts GmbH (Wels, Rakúsko) (v zastúpení: S. Fürst, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník konania pred Všeobecným súdom: Seven SpA (Leinì, Taliansko) (v zastúpení: D. Sindico, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. januára 2011 (vec R 364/2010-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Seven SpA a Sport Eybl & Sports Experts GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Eybl & Sports Experts GmbH znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) a Seven SpA.

      (1)  Ú. v. EÚ C 152, 21.5.2011.


title: Vec C-37/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari (Taliansko) 29. januára 2015 – Giacomo Bolasco di Gianni Bolasco S.a.s./Comune di Monastir, Equitalia Centro SpA

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/31

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari (Taliansko) 29. januára 2015 – Giacomo Bolasco di Gianni Bolasco S.a.s./Comune di Monastir, Equitalia Centro SpA
   (Vec C-37/15)
   (2015/C 138/42)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Giacomo Bolasco di Gianni Bolasco S.a.s.

      Žalovaní: Comune di Monastir, Equitalia Centro SpA

      Prejudiciálna otázka

   Bráni právo Spoločenstva právnej úprave stanovenej článkom 188 legislatívneho dekrétu č. 152/2006 a dekrétu Ministerstva životného prostredia zo 17. decembra 2009, podľa ktorej sa nadobudnutie účinnosti právnej úpravy preberajúcej smernicu 2008/98/ES (1) odkladá až do prijatia dekrétu ministerstva, ktorý stanoví technické podrobnosti a dátumy nadobudnutia účinnosti uvedenej transpozičnej právnej úpravy?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc (Ú. v. EÚ L 312, s. 3).


title: Vec C-166/13: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  5. novembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Melun – Francúzsko) – Sophie Mukarubega/Préfet de police, Préfet de la Seine-Saint-Denis (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Vízová, azylová, prisťahovalecká politika a iné politiky, ktoré sa týkajú voľného pohybu osôb — Smernica 2008/115/ES — Vrátenie neoprávnene sa zdržiavajúcich štátnych príslušníkov tretích krajín — Postup prijímania rozhodnutia o návrate — Zásada dodržiavania práva na obhajobu — Právo neoprávnene sa zdržiavajúceho štátneho príslušníka tretej krajiny byť vypočutý pred prijatím rozhodnutia, ktoré môže ovplyvniť jeho záujmy — Odmietnutie správneho orgánu udeliť takémuto štátnemu príslušníkovi povolenie na pobyt na základe azylu, spojené s povinnosťou opustiť štátne územie — Právo byť vypočutý pred vydaním rozhodnutia o návrate)

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/7

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 5. novembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Melun – Francúzsko) – Sophie Mukarubega/Préfet de police, Préfet de la Seine-Saint-Denis
   (Vec C-166/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Vízová, azylová, prisťahovalecká politika a iné politiky, ktoré sa týkajú voľného pohybu osôb - Smernica 2008/115/ES - Vrátenie neoprávnene sa zdržiavajúcich štátnych príslušníkov tretích krajín - Postup prijímania rozhodnutia o návrate - Zásada dodržiavania práva na obhajobu - Právo neoprávnene sa zdržiavajúceho štátneho príslušníka tretej krajiny byť vypočutý pred prijatím rozhodnutia, ktoré môže ovplyvniť jeho záujmy - Odmietnutie správneho orgánu udeliť takémuto štátnemu príslušníkovi povolenie na pobyt na základe azylu, spojené s povinnosťou opustiť štátne územie - Právo byť vypočutý pred vydaním rozhodnutia o návrate))
   (2015/C 007/08)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal administratif de Melun

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sophie Mukarubega

      Žalovaní: Préfet de police, Préfet de la Seine-Saint-Denis

      Výrok rozsudku

   Za okolností, ako sú okolnosti vo veci samej, sa právo byť vypočutý v akomkoľvek konaní, ako sa uplatňuje v rámci smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území, a najmä jej článku 6, má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby vnútroštátny orgán nevypočul štátneho príslušníka tretej krajiny osobitne k otázke rozhodnutia o návrate, ak po konštatovaní nezákonnosti jeho pobytu na štátnom území vychádzajúcom z konania, počas ktorého bolo plne dodržané jeho právo byť vypočutý, zamýšľa prijať voči nemu takéto rozhodnutie, bez ohľadu na to, či toto rozhodnutie o návrate nasleduje alebo nenasleduje po zamietnutí udelenia povolenia na pobyt.

      (1)  Ú. v. EÚ C 164, 8.6.2013.


title: Spojené veci C-446/12 až C-449/12: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 16. apríla 2015 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podala Raad van State – Holandsko) – W. P. Willems/Burgemeester van Nuth (C-446/12), H. J. Kooistra/Burgemeester van Skarsterlân (C-447/12), M. Roest/Burgemeester van Amsterdam (C-448/12), L. J. A. van Luijk/Burgemeester van Den Haag (C-449/12) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Biometrický pas — Biometrické údaje — Nariadenie (ES) č. 2252/2004 — Článok 1 ods. 3 — Článok 4 ods. 3 — Používanie zhromaždených údajov na iné účely než je vydávanie cestovných pasov alebo cestovných dokladov — Vytváranie a používanie databáz obsahujúcich biometrické údaje — Zákonné záruky — Charta základných práv Európskej únie — Články 7 a 8 — Smernica 95/46/ES — Články 6 a 7 — Právo na ochranu súkromia — Právo na ochranu osobných údajov — Uplatnenie na preukazy totožnosti)

text:
               15.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 198/2

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 16. apríla 2015 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podala Raad van State – Holandsko) – W. P. Willems/Burgemeester van Nuth (C-446/12), H. J. Kooistra/Burgemeester van Skarsterlân (C-447/12), M. Roest/Burgemeester van Amsterdam (C-448/12), L. J. A. van Luijk/Burgemeester van Den Haag (C-449/12)
   (Spojené veci C-446/12 až C-449/12) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Biometrický pas - Biometrické údaje - Nariadenie (ES) č. 2252/2004 - Článok 1 ods. 3 - Článok 4 ods. 3 - Používanie zhromaždených údajov na iné účely než je vydávanie cestovných pasov alebo cestovných dokladov - Vytváranie a používanie databáz obsahujúcich biometrické údaje - Zákonné záruky - Charta základných práv Európskej únie - Články 7 a 8 - Smernica 95/46/ES - Články 6 a 7 - Právo na ochranu súkromia - Právo na ochranu osobných údajov - Uplatnenie na preukazy totožnosti))
   (2015/C 198/02)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: W. P. Willems (C-446/12), H. J. Kooistra (C-447/12), M. Roest (C-448/12), L. J. A. van Luijk (C-449/12)

      Žalovaní: Burgemeester van Nuth (C-446/12), Burgemeester van Skarsterlân (C-447/12), Burgemeester van Amsterdam (C-448/12), Burgemeester van Den Haag (C-449/12)

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 2252/2004 z 13. decembra 2004 o normách pre ochranné prvky a biometriu v cestovných pasoch a cestovných dokladoch vydávaných členskými štátmi, zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 444/2009 zo 6. mája 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že toto nariadenie sa neuplatňuje na také preukazy totožnosti, ako sú holandské preukazy totožnosti, ktoré vydáva členský štát svojim štátnym príslušníkom, a to bez ohľadu na dobu ich platnosti, ako aj na možnosť používať tieto preukazy na cestovanie mimo územia tohto štátu.

               2.

               Článok 4 ods. 3 nariadenia č. 2252/2004, zmeneného a doplneného nariadením č. 444/2009, sa má vykladať v tom zmysle, že členským štátom neukladá povinnosť zaručiť vo svojich právnych poriadkoch, že biometrické údaje, ktoré sa získavajú a uchovávajú podľa uvedeného nariadenia, sa nemôžu získavať, spracovávať a používať na iné účely ako na vydanie cestovného pasu alebo cestovného dokladu, lebo tento aspekt nepatrí do pôsobnosti uvedeného nariadenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013.


title: Vec T-159/12: Žaloba podaná 4. apríla 2012 — Pri/ÚHTV — Belgravia Investment Group (PRONOKAL)

text:
               30.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/21

         Žaloba podaná 4. apríla 2012 — Pri/ÚHTV — Belgravia Investment Group (PRONOKAL)
   (Vec T-159/12)
   2012/C 194/36
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pri SA (Clémency, Luxembursko) (v zastúpení: C. Marí Aguilar a F. J. Márquez Martín, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Belgravia Investment Group Ltd (Tortola, Britské Panenské ostrovy)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 20. decembra 2011 vo veci R 311/2011-2, ktorým bolo zamietnuté odvolanie spoločnosti Pri SA a ktorým bol čiastočne povolený zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 5744099 „PRONOKAL“ do tried 5, 29, 30 a 32 v prospech spoločnosti BELGRAVIA, a vyhovel návrhu na úplné zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva č. 5744099 „PRONOKAL“ tried 5, 29, 30 a 32 v prospech spoločnosti BELGRAVIA z dôvodu nezlučiteľnosti s právami Pri SA,

               —

               podľa článku 87 ods. 2 a 3 nariadenia zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Belgravia Investment Group Ltd.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „PRONOKAL“ pre tovary tried 5, 29, 30 a 32 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 5744099.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: španielska slovná ochranná známka a obchodné meno „PRONOKAL“ pre tovary triedy 30.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné zamietnutie námietky a čiastočné povolenie zápisu prihlasovanej ochrannej známky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-561/10 P: Uznesenie Súdneho dvora z  20. septembra 2011 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Európska komisia (Odvolanie — Verejné zmluvy na poskytnutie služieb — Verejné obstarávanie — Počítačové služby údržby systémov SEI-BUD/AMD/CR — Zamietnutie ponuky — Nedostatok odôvodnenia — Nesprávne posúdenie skutkového stavu a dôkazných prostriedkov)

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/23

      Uznesenie Súdneho dvora z 20. septembra 2011 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Európska komisia
      (Vec C-561/10 P) (1)

      (Odvolanie - Verejné zmluvy na poskytnutie služieb - Verejné obstarávanie - Počítačové služby údržby systémov SEI-BUD/AMD/CR - Zamietnutie ponuky - Nedostatok odôvodnenia - Nesprávne posúdenie skutkového stavu a dôkazných prostriedkov)
      (2012/C 25/41)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (v zastúpení: N. Korogiannakis, dikigoros)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: S. Delaude a N. Bambara, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 9. septembra 2010, Evropaïki Dynamiki/Komisia (T-387/08), ktorým bola zamietnutá žaloba domáhajúca sa jednak zrušenia rozhodnutia OPOCE z 20. júna 2008 o odmietnutí ponuky odvolateľky predloženej v rámci verejného obstarávania smerujúceho k uzavretiu rámcových zmlúv na počítačové služby údržby systémov SEI-BUD/AMD/CR a súvisiace služby (č. AO 10185) (Ú. v. EÚ 2008/S 43-058884), ako aj rozhodnutia o pridelení zákazky inému uchádzačovi, a jednak náhrady škody

         Výrok

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 72, 5.3.2011.


title: Vec T-124/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. októbra 2016 – Unicorn/EUIPO – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie UNICORN — Skoršie národné slovné a obrazové ochranné známky UNICORN a skoršia národná obrazová ochranná známka zobrazujúca hlavu jednorožca — Relatívny dôvod zamietnutia — Dobré meno — Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               12.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. októbra 2016 – Unicorn/EUIPO – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)
   (Vec T-124/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie UNICORN - Skoršie národné slovné a obrazové ochranné známky UNICORN a skoršia národná obrazová ochranná známka zobrazujúca hlavu jednorožca - Relatívny dôvod zamietnutia - Dobré meno - Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 462/18)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Unicorn a.s. (Praha, Česká republika) (v zastúpení: L. Lorenc, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Rajh, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Mercilink Equipment Leasing Ltd (Limassol, Cyprus)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 13. januára 2015 (vec R 149/2014-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Unicorn a Mercilink Equipment Leasing

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Unicorn a.s. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 26.5.2015.


title: Výmaz veci T-57/97

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/62

         Výmaz veci T-57/97 (1)

   (2005/C 217/127)

      (Jazyk konania: holandčina)

   Uznesením zo 16. júna 2005 predseda piatej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-57/97: R. Dusselaar proti Rade Európskej Únie a Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. ES C 142, 10.5.1997


title: Vec T-483/04: Žaloba podaná dňa 8. decembra 2004: Armour Pharmaceutical Company proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               19.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/21

         Žaloba podaná dňa 8. decembra 2004: Armour Pharmaceutical Company proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-483/04)
   (2005/C 69/39)
   Jazyk konania: francúzština
   Armour Pharmaceutical Company, so sídlom v Bridgewater (Spojené štáty americké), v zastúpení: Richard Gilbey, advokát, podal dňa 8. decembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).
   Teva Pharmaceutical Industries Limited bol tiež účastníkom konania pred štvrtým odvolacím senátom.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               1.

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 7. septembra 2004 (vec R 295/2003-4) a potvrdil rozhodnutie námietkového oddelenia z 28. februára 2003, ktorým bolo námietkam vyhovené v celom rozsahu,

               2.

               zaviazal žalovaného nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva:

               Teva Pharmaceutical Industries Limited

               Predmetná ochranná známka Spoločenstva:

               Slovná ochranná známka „GALZIN“ pre tovary zaradené do triedy 5 (farmaceutické prípravky pre liečbu Wilsonovej choroby – prihláška č. 1 606 102)

               Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní:

               Žalobca

               Namietaná ochranná známka alebo označenie:

               Vnútroštátna slovná ochranná známka „CALSYN“ pre tovary zaradené do triedy 5 (farmaceutické a zdravotnícke prípravky, konkrétnejšie prípravky na báze kalcia – francúzska ochranná známka č. 1 226 303)

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Vyhovenie námietkam

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia

               Dôvody žaloby:

               Nesprávny výklad článku 43 ods. 2 nariadenia Rady č. 40/94, nakoľko nebol braný do úvahy súhrn označovaných tovarov a nebolo vykonané celkové porovnanie dvoch ochranných známok. Tovary označované dvomi ochrannými známkami sú podobné.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 1. februára 2005 vo veci C-203/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Články 249 ES a 307 ES — Články 2 a 3 smernice 76/207/EHS — Rovnaké zaobchádzanie s mužmi a ženami — Zákaz zamestnávania žien podzemnými prácami v banskom priemysle, ako aj prácami v priestore s pretlakom a prácami pod vodou)

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/4

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   z 1. februára 2005
   vo veci C-203/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Články 249 ES a 307 ES - Články 2 a 3 smernice 76/207/EHS - Rovnaké zaobchádzanie s mužmi a ženami - Zákaz zamestnávania žien podzemnými prácami v banskom priemysle, ako aj prácami v priestore s pretlakom a prácami pod vodou)
   (2005/C 82/07)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-203/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: N. Yerrell a H. Kreppel) proti Rakúskej republike (splnomocnení zástupcovia: H. Dossi a E. Riedl), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 12. mája 2003, Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans a A. Rosas, sudcovia J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric (spravodajkyňa), J. Malenovský, J. Kľučka, U. Lõhmus a E. Levits, generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 1. februára 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Rakúska republika tým, že zachovala v článkoch 8 a 31 Druckluft- und Taucherarbeiten-Verordnung (dekrét o prácach v priestore, kde je tlak vyšší ako je atmosferický tlak a prácach pod vodou), z 25. júla 1973, všeobecný zákaz zamestnávania žien v priestore kde je tlak vyšší, ako je atmosferický tlak a prácami pod vodou, s tým, že stanovila v prvom prípade určitý počet výnimiek, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2 a 3 smernice Rady 76/207/EHS, z 9. februára 1976 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Každý účastník znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 158, 5.7.2003


title: Vec F-81/09: Žaloba podaná 28. septembra 2009 — Marcuccio/Komisia

text:
               19.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/44

         Žaloba podaná 28. septembra 2009 — Marcuccio/Komisia
   (Vec F-81/09)
   2009/C 312/72
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie o čiastočnom zamietnutí žiadosti žalobcu o zrušenie rozhodnutia Komisie o výpočte úrokov z omeškania týkajúcich sa invalidného dôchodku, ktorý mu bol vyplatený od júna 2005 do apríla 2008

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušenie rozhodnutia (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“), bez ohľadu na jeho formu, ktorým žalovaná čiastočne zamietla žiadosť z 8. septembra 2008 (ďalej len „žiadosť z 8. septembra 2008“) pripojenú k tomuto návrhu na začatie konania (ďalej len „žaloba“), teda zrušenie rozhodnutia, bez ohľadu na jeho formu, ktorým Komisia vypočítala a vyplatila žalobcovi úroky z omeškania, na ktoré mal nárok za každú časť mesačných súm invalidného dôchodku, ktorý mu bol vyplatený, a ktoré sa týkajú obdobia od júna 2005 do apríla 2008 (ďalej len „dotknuté obdobie“); tieto úroky mu boli vyplatené naraz 29. mája 2008 s dňom pripísania 28. mája 2008 namiesto toho, aby mu boli vyplatené na konci každého mesiaca dotknutého obdobia, a to v sume nižšej, ako by bola suma vypočítaná a vyplatená v prípade, ak by sa uplatnili kritériá obsiahnuté v žiadosti 8. septembra 2008, teda ak by: a) 29. máj 2008 bol považovaný za dies ad quem; b) prvý deň mesiaca nasledujúceho po mesiaci, v ktorom každá z častí dotknutých mesačných súm mala byť vyplatená žalobcovi bol uznaný ako dies a quo; c) uplatnená úroková sadzba bola 10 % ročne s ročnou kapitalizáciou úrokov,

               —

               zrušenie oznámenia zo 16. decembra 2008, v ktorom je nevýhodné pre žalobcu, teda v časti, v ktorej Komisia čiastočne zamietla žiadosť z 8. septembra 2008, v časti, v ktorej vypočítala a vyplatila úroky v sume nižšej, ako by bola suma vypočítaná a vyplatená v prípade, ak by sa uplatnili kritériá obsiahnuté v žiadosti 8. septembra 2008,

               —

               zaviazanie žalovanej, aby žalobcovi zaplatila rozdiel medzi sumou úrokov vypočítaných na základe kritérií obsiahnutých v žiadosti z 8. septembra 2008 a sumou skutočne vyplatených úrokov, pričom prípadne neuplatní na tento spor na základe článku 241 (pôvodne článok 184) ES tie ustanovenia rozpočtového nariadenia uplatňujúceho sa na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev v oblasti kritérií stanovovania výšky úrokovej miery, ktoré sa uplatňujú na stanovenie dlhu Komisie voči subjektu, na ktorý sa uplatňuje služobný poriadok, ako aj v oblasti kapitalizácie úrokov,

               —

               zaviazanie žalovanej, aby žalobcovi zaplatila úroky vo výške 10 % ročne s ročnou kapitalizáciou úrokov od 29. mája 2008 až do ich skutočného vyplatenia z rozdielu medzi úrokmi, a tiež mu zaplatila jedno euro, pričom prípadne neuplatní na tento spor na základe článku 241 (pôvodne článok 184) ES tie ustanovenia rozpočtového nariadenia uplatňujúceho sa na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev v oblasti kritérií stanovovania výšky úrokovej miery, ktoré sa uplatňujú na stanovenie dlhu Komisie voči subjektu, na ktorý sa uplatňuje služobný poriadok, ako aj v oblasti kapitalizácie úrokov,

               —

               zaviazanie Komisie na náhradu všetkých trov konania súvisiacich s touto žalobou,

               —

               ak sa to bude javiť nevyhnutné, zrušenie rozhodnutia, bez ohľadu na jeho formu, o zamietnutí sťažnosti z 18. februára 2009 a oznámenia z 29. mája 2009.


title: Vec C-272/13: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo  17. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Regionale per la Toscana – Taliansko) – Equoland Soc. coop. arl/Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daň z pridanej hodnoty — Šiesta smernica 77/388/EHS — Smernica 2006/112/ES — Oslobodenie dovozu tovaru určeného na prepustenie do iného režimu ako colného uskladňovania od dane — Povinnosť fyzického uloženia tovaru do skladu — Nedodržanie povinnosti — Povinnosť zaplatiť DPH napriek tomu, že táto daň už bola zaplatená formou prenesenia daňovej povinnosti)

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/16

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 17. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Regionale per la Toscana – Taliansko) – Equoland Soc. coop. arl/Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno
   (Vec C-272/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty - Šiesta smernica 77/388/EHS - Smernica 2006/112/ES - Oslobodenie dovozu tovaru určeného na prepustenie do iného režimu ako colného uskladňovania od dane - Povinnosť fyzického uloženia tovaru do skladu - Nedodržanie povinnosti - Povinnosť zaplatiť DPH napriek tomu, že táto daň už bola zaplatená formou prenesenia daňovej povinnosti))
   2014/C 315/23
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Commissione Tributaria Regionale per la Toscana

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Equoland Soc. coop. arl

      Žalovaná: Agenzia delle Dogane – Ufficio delle Dogane di Livorno

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 16 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2006/18/ES zo 14. februára 2006, v znení vyplývajúcom z článku 28c šiestej smernice sa má vykladať v tom zmysle, že v rozpore s ním nie je vnútroštátna právna úprava, ktorá podriaďuje priznanie oslobodenia od platenia dane z pridanej hodnoty pri dovoze stanovenej touto právnou úpravou podmienke, aby dovezený tovar, ktorý je určený do daňového skladu zriadeného na účely tejto dane, bol fyzicky uložený do takéhoto skladu.

               2.

               Šiesta smernica 77/388, zmenená a doplnená smernicou 2006/18, sa má vykladať v tom zmysle, že vzhľadom na zásadu neutrality dane z pridanej hodnoty je v rozpore s ňou vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej členský štát vyžaduje zaplatenie dane z pridanej hodnoty pri dovoze, hoci táto daň už bola uhradená v rámci prenesenia daňovej povinnosti, a to vydaním faktúry sebe samému a zápisom do registra predajov a nákupov zdaniteľnej osoby.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Spojené veci T-112/14 až T-116/14 a T-119/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. septembra 2016 – Molinos Río de la Plata a i./Rada („Dumping — Dovoz bionafty s pôvodom v Argentíne — Konečné antidumpingové clo — Žaloba o neplatnosť — Profesijné združenie — Priama dotknutosť — Osobná dotknutosť — Prípustnosť — Článok 2 ods. 5 nariadenia (ES) č. 1225/2009 — Normálna hodnota — Výrobné náklady“)

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. septembra 2016 – Molinos Río de la Plata a i./Rada
   (Spojené veci T-112/14 až T-116/14 a T-119/14) (1)

   ((„Dumping - Dovoz bionafty s pôvodom v Argentíne - Konečné antidumpingové clo - Žaloba o neplatnosť - Profesijné združenie - Priama dotknutosť - Osobná dotknutosť - Prípustnosť - Článok 2 ods. 5 nariadenia (ES) č. 1225/2009 - Normálna hodnota - Výrobné náklady“))
   (2016/C 402/32)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Molinos Río de la Plata SA (Buenos Aires, Argentína) (vec T-112/14), Oleaginosa Moreno Hermanos SACIFI y A (Bahia Blanca, Argentína) (vec T-113/14), Vicentin SAIC (Avellaneda, Argentína) (vec T-114/14), Aceitera General Deheza SA (General Deheza, Argentína) (vec T-115/14), Bunge Argentina SA (Buenos Aires) (vec T-116/14), Cámara Argentina de Biocombustibles (Carbio) (Buenos Aires) (vec T-119/14) (v zastúpení: J.-F. Bellis, R. Luff a G. Bathory, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne S. Boelaert a B. Driessen, neskôr H. Marcos Fraile, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci R. Bierwagen a C. Hipp, avocats)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: M. França a A. Stobiecka-Kuik, splnomocnení zástupcovia) a European Biodiesel Board (EBB) (Brusel, Belgicko (v zastúpení: O. Prost a M.-S. Dibling, avocats)

      Predmet veci

   Návrhy na základe článku 263 ZFEÚ a smerujúce vo veci T-119/14 k zrušeniu vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1194/2013 z 19. novembra 2013, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo uložené na dovoz bionafty s pôvodom v Argentíne a Indonézii (Ú. v. EÚ L 315, 2013, s. 2), a vo veciach T-112/14 až T-116/14 k zrušeniu tohto nariadenia v rozsahu, v akom sa ukladá žalobcom antidumpingové clo v týchto veciach

      Výrok rozsudku

               1.

               Veci T-112/14, T-113/14, T-114/14, T-115/14, T-116/14 a T-119/14 sa spájajú na účely vyhlásenia konečného rozhodnutia.

               2.

               Články 1 a 2 vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1194/2013 z 19. novembra 2013, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo uložené na dovoz bionafty s pôvodom v Argentíne a Indonézii, sa zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú spoločností Molinos Río de la Plata SA, Oleaginosa Moreno Hermanos SAFICI y A, Vicentin SAIC, Aceitera General Deheza SA a Bunge Argentina SA.

               3.

               Vo veci T-119/14 sa žaloba vo zvyšnej časti zamieta.

               4.

               Rada Európskej únie znáša vo veciach T-112/14 až T-116/14 svoje vlastné trovy konania. Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania spoločnosti Molinos Río de la Plata vo veci T-112/14, spoločnosti Oleaginosa Moreno Hermanos vo veci T-113/14, spoločnosti Vicentin vo veci T-114/14, spoločenosti Aceitera General Deheza vo veci T-115/14 a spoločnosti Bunge Argentina vo veci T-116/14.

               5.

               Vo veci T-119/14 Cámara Argentina de Biocombustibles (Carbio) a Rada znášajú každá svoje vlastné trovy konania.

               6.

               Európska komisia a European Biodiesel Board (EBB) znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 112, 14.4.2014.


title: Vec C-284/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 23. mája 2016 – Slovenská republika/Achmea BV

text:
               16.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 23. mája 2016 – Slovenská republika/Achmea BV
   (Vec C-284/16)
   (2016/C 296/25)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Slovenská republika

      Odporkyňa: Achmea BV

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni článok 344 ZFEÚ uplatneniu takej úpravy v bilaterálnej dohode o ochrane investícií medzi členskými štátmi Únie [tzv. BIT (Bilateral Investment Treaty) v rámci Únie], podľa ktorej investor z jedného zmluvného štátu v prípade sporu týkajúceho sa investícii v inom zmluvnom štáte môže voči tomuto štátu začať konanie na rozhodcovskom súde, keď dohoda o ochrane investícií bola uzatvorená pred pristúpením jedného zo zmluvných štátov k Únii, ale rozhodcovské konanie má začať až potom?
               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:

               2.

               Bráni článok 267 ZFEÚ uplatneniu takej úpravy?
               V prípade zápornej odpovede na prvú a druhú otázku:

               3.

               Bráni článok 18 ods. 1 ZFEÚ za okolností opísaných v prvej otázke uplatneniu takej úpravy?


title: Vec C-320/06: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  29. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2002/14/ES — Stanovenie všeobecného rámca pre informovanie a porady so zamestnancami v Európskom spoločenstve — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/18

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 29. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-320/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2002/14/ES - Stanovenie všeobecného rámca pre informovanie a porady so zamestnancami v Európskom spoločenstve - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2007/C 96/31)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Enegren a G. Rozet, splnomocnení zástupcovia)

      Žalované: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: D. Haven, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/14/ES z 11. marca 2002, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre informovanie a porady so zamestnancami v Európskom spoločenstve v stanovenej lehote – Spoločné vyhlásenie Európskeho parlamentu, Rady a Komisie o zastúpení zamestnancov (Ú. v. ES L 80, s. 29; Mim. vyd. 05/004, s. 219)
   Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že v stanovenej lehote neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/14/ES z 11. marca 2002, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre informovanie a porady so zamestnancami v Európskom spoločenstve, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006.


title: Vec C-11/11: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  26. februára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — Air France/Heinz-Gerke Folkerts, Luz-Tereza Folkerts [Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Letecká doprava — Nariadenie (ES) č. 261/2004 — Články 6 a 7 — Priamo prípojný let — Konštatovanie meškania pri prílete do konečného cieľového miesta — Dĺžka meškania tri hodiny alebo viac — Právo cestujúcich na náhradu]

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/8

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. februára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — Air France/Heinz-Gerke Folkerts, Luz-Tereza Folkerts
   (Vec C-11/11) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Letecká doprava - Nariadenie (ES) č. 261/2004 - Články 6 a 7 - Priamo prípojný let - Konštatovanie meškania pri prílete do konečného cieľového miesta - Dĺžka meškania tri hodiny alebo viac - Právo cestujúcich na náhradu)
   2013/C 114/09
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Air France

      Žalovaní: Heinz-Gerke Folkerts, Luz-Tereza Folkerts

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesgerichtshof — Výklad článkov 6 a 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10) — Medzikontinentálny let zložený z viacerých čiastočných úsekov — Situácia, kedy let priletí do konečného cieľového miesta s meškaním desať hodín, hoci meškanie odletu sa nachádza v limitoch stanovených článkom 6 ods. 1 nariadenia (ES) č. 261/2004 — Prípadné právo na náhradu

      Výrok rozsudku

   Článok 7 nariadenia Európskeho Parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, sa má vykladať v zmysle, že na základe tohto článku má cestujúci priamo prípojného letu, ktorého let mal pri odlete kratšie meškanie, ako sú limity stanovené v článku 6 uvedeného nariadenia, ale ktorý do svojho konečného cieľového miesta priletel s meškaním tri hodiny alebo viac voči plánovanému času príletu, právo na náhradu, keďže táto náhrada nie je viazaná na existenciu meškania pri odlete, a teda na dodržanie podmienok stanovených v uvedenom článku 6.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 26.3.2011.


title: Vec T-478/17: Žaloba podaná 2. augusta 2017 – Mutualidad General de la Abogacía, Mutualidad de Previsión Social a prima fija a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos, Mutualidad de Previsión Social a prima fija/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

text:
               25.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 318/18

         Žaloba podaná 2. augusta 2017 – Mutualidad General de la Abogacía, Mutualidad de Previsión Social a prima fija a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos, Mutualidad de Previsión Social a prima fija/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
   (Vec T-478/17)
   (2017/C 318/24)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: La Mutualidad General de la Abogacía, Mutualidad de Previsión Social a prima fija (Madrid, Španielsko) a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos, Mutualidad de Previsión Social a prima fija (Madrid) (v zastúpení: R. Pelayo Jiménez a A. Muñoz Aranguren, advokáti)

      Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií zo 7. júna 2017 (SRB/EES/2017/08) a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Napadnuté rozhodnutie v tomto konaní upravilo postup riešenia krízovej situácie Banco Popular Español.
   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú desať žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na nedostatočnom odôvodnení napadnutého rozhodnutia a následne porušení práva na riadnu správu veci verených a práva na účinnú súdnu ochranu [článok 41 ods. 2 písm. b) a c) a článok 17 Charty základných práv Európskej únie).

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení práva na obranu [článok 41 ods. 2 písm. a) Charty].

                           —

                           V tejto súvislosti žalobcovia uvádzajú, že postup riešenia krízových situácií upravený v článkoch 18, 24 ods. 2 písm. a) a 27 nariadenia (EÚ) č. 806/2014 (1) porušuje právo na obranu, keďže dotknutým subjektom neumožňuje ani minimálnu účasť na uvedenom postupe riešenia. Nezákonné sú podľa žalobcov takisto články 32, 38 a 43 smernice 2014/59/EÚ (2).

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení práva vlastniť majetok (článok 17 ods. 1 Charty) a slobody podnikania (článok 16 Charty).

                           —

                           Žalobcovia v tejto súvislosti uvádzajú, že články 21, 22, 24 a 27 nariadenia (EÚ) č. 806/2014, ako aj články 38 a 63 smernice (EÚ) 2014/59 porušujú právo vlastniť majetok a slobodu podnikania, keďže dovoľujú predaj akcií finančného subjektu bez toho prejednania pripomienok akcionárov alebo bez vyžiadania si ich súhlasu, a priznávajú orgánom pre riešenie krízových situácií právomoci znížiť kapitál na nulu tak, že zrušia akcie, a to bez vypočutia či súhlasu akcionárov alebo kompetentných orgánov spoločnosti.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení práva na účinný prostriedok nápravy priznaného článkom 47 Charty a článkom 6 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd a na porušení zásady rovnosti zbraní a následne práva na spravodlivý proces.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 18 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 806/2014 a článku 32 smernice 2014/59/EÚ, keďže Jednotná rada pre riešenie krízových situácií nesprávne posúdila skutkové okolnosti, keď nesplnila požiadavky uložené v spomenutých ustanoveniach pre prijatie programu riešenia krízových situácií.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení zásady bankovej opatrnosti (zásada predbežnej opatrnosti), keďže existujú aj iné alternatívne prostriedky ako sú prostriedky uvedené v napadnutej smernici, a to vrátane včasných opatrení, ktoré bránili prijatiu programu riešenia krízových situácií.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na porušení zásady legitímnej dôvery.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality v súvislosti s právom vlastniť majetok.

               9.

               Deviaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 20 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 806/2014, keďže ocenenie nezávislým expertom nemožno považovať za „spravodlivé, obozretné a realistické“.

               10.

               Desiaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 24 nariadenia (EÚ) č. 806/2004 a článku 39 ods. 2 písm. a), b), d) a f) smernice 2014/59/EÚ zo strany žalovanej, keďže súťažné pravidlá predaja subjektu stanovené na výkonom rozšírenom zasadnutí konanom 3. júna 2017 nie sú transparentné, keďže bol zvýhodnený možný kupca (El Banco de Santander) a keďže nebola dosiahnutá maximálna kúpna cena.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014 z 15. júla 2014 , ktorým sa stanovujú jednotné pravidlá a jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií a jednotného fondu na riešenie krízových situácií a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1093/2010 (Ú. v. EÚ L 225, 2014, s. 1).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ z 15. mája 2014, ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností (Ú. v. EÚ L 173, 2014, s. 190).


title: Spojené veci C-210/14 až C-214/14: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. apríla 2016 – (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – trestné konania proti Daniele Tomassiovej (C-210/14), Massimilianovi Di Adamovi (C-211/14), Andree De Ciantisovej (C-212/14), Romine Biolziovej (C-213/14), Giuseppovi Proiovi (C-214/14) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Rovnaké prejudiciálne otázky — Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ — Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb — Hazardné hry — Vnútroštátna právna úprava — Reorganizácia systému udeľovania koncesií prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia ich platnosti — Nové verejné obstarávanie — Koncesie platné kratšie ako predchádzajúce koncesie — Bezodplatné postúpenie užívania vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania a zberu hier — Obmedzenie — Naliehavé dôvody všeobecného záujmu — Proporcionalita)

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/3

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. apríla 2016 – (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – trestné konania proti Daniele Tomassiovej (C-210/14), Massimilianovi Di Adamovi (C-211/14), Andree De Ciantisovej (C-212/14), Romine Biolziovej (C-213/14), Giuseppovi Proiovi (C-214/14)
   (Spojené veci C-210/14 až C-214/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Rovnaké prejudiciálne otázky - Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa - Slobodné poskytovanie služieb - Hazardné hry - Vnútroštátna právna úprava - Reorganizácia systému udeľovania koncesií prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia ich platnosti - Nové verejné obstarávanie - Koncesie platné kratšie ako predchádzajúce koncesie - Bezodplatné postúpenie užívania vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania a zberu hier - Obmedzenie - Naliehavé dôvody všeobecného záujmu - Proporcionalita))
   (2016/C 270/03)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Daniela Tomassi (C-210/14), Massimiliano Di Adamo (C-211/14), Andrea De Ciantis (C-212/14), Romina Biolzi (C-213/14), Giuseppe Proia (C-214/14)

      Výrok

               1.

               Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ, ako aj zásady rovnosti zaobchádzania a efektivity sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave týkajúcej sa hazardných hier, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá z dôvodu reorganizácie systému prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia platnosti koncesií stanovuje vyhlásenie nového verejného obstarávania týkajúceho sa udelenia koncesií platných kratšie ako predchádzajúce koncesie.

               2.

               Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnemu reštriktívnemu ustanoveniu, akým je ustanovenie dotknuté vo veci samej, ktoré ukladá koncesionárovi hazardných hier, aby pri ukončení činnosti z dôvodu uplynutia platnosti koncesie bezodplatne postúpil užívanie vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania a zberu hier, pokiaľ toto obmedzenie ide nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie skutočne sledovaného cieľa týmto ustanovením, čo prináleží posúdiť všeobecnému súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 292, 1.9.2014.


title: Vec C-639/13: Žaloba podaná 3. decembra 2013 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/23

         Žaloba podaná 3. decembra 2013 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-639/13)
   2014/C 45/39
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Lozano Palacios a M. Owsiany-Hornung)

      Žalovaná: Poľská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Poľská republika si tým, že uplatnila zníženú sadzbu DPH na tovar slúžiaci na protipožiarnu ochranu uvedený v prílohe č. 3 zákona z 11. marca 2004 o dani z tovaru a služieb, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 96 až 98 smernice 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1),

               —

               zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby Komisia uvádza, že Poľská republika uplatňuje zníženú daň z pridanej hodnoty na tovar, ktorý nie je uvedený v prílohe III smernice. Tento tovar má byť zdanený štandardnou sadzbou, pretože nespadá pod výnimku uvedenú v článku 98 ods. 2 smernice. Okrem toho argumentácia Poľska má výlučne politicko-ekonomický charakter a preto ju nemožno zohľadniť na účely právneho odôvodnenia nesplnenia povinností vyplývajúcich zo smernice. Podľa Komisie je nesporné, že ustanovenia poľského práva nespĺňajú požiadavky smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec T-383/06 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z  26. februára 2007 – Icuna.Com/Parlament ( Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Návrh na odklad výkonu — Zastavenie konania )

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/42

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 26. februára 2007 – Icuna.Com/Parlament
   (Vec T-383/06 R)
   („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Návrh na odklad výkonu - Zastavenie konania“)
   (2007/C 95/87)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Icuna.Com SCRL (Braine-le-Château, Belgicko) (v zastúpení: J. Windey a P. Bandt, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: O. Caisou-Rousseau a M. Ecker, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na nariadenie predbežného opatrenia smerujúci v podstate k odkladu výkonu rozhodnutia Európskeho parlamentu z 1. decembra 2006, ktorým sa prijíma ponuka spoločnosti Mostra a odmieta ponuka žalobcu v rámci verejného obstarávania EP/DGINFO/WEBTV/2006/2003, ako aj odklad výkonu zmluvy podpísanej prípadne so spoločnosťou Mostra, a to až do tej doby, kým Súd prvého stupňa nerozhodne o veci samej
   Výrok uznesenia

               1.

               Konanie o návrhu na nariadenie predbežného opatrenia sa zastavuje.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní vo veci samej.


title: Vec T-369/00: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 29. marca 2007 – Département du Loiret/Komisia ( Štátna pomoc — Kúpna cena pozemku — Rozhodnutie nariaďujúce vymáhanie pomoci nezlučiteľnej so spoločným trhom — Aktualizovaná hodnota pomoci — Zložená úroková sadzba — Odôvodnenie )

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/30

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 29. marca 2007 – Département du Loiret/Komisia
   (Vec T-369/00) (1)

   („Štátna pomoc - Kúpna cena pozemku - Rozhodnutie nariaďujúce vymáhanie pomoci nezlučiteľnej so spoločným trhom - Aktualizovaná hodnota pomoci - Zložená úroková sadzba - Odôvodnenie“)
   (2007/C 96/64)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Département du Loiret (Francúzsko), (v zastúpení: A. Carnelutti, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Rozet a J. Flett, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu: Scott SA (Saint-Cloud, Francúzsko), (v zastúpení: Sir Jeremy Lever, QC, J. Gardner, G. Peretz, barristers, R. Griffith a M. Papadakis, solicitors)
   Predmet veci
   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2002/14/ES z 12. júla 2000 o štátnej pomoci poskytnutej Francúzskom v prospech Scott Paper SA/Kimberly-Clark [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 12, 2002, s. 1)
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie 2002/14/ES z 12. júla 2000 o štátnej pomoci poskytnutej Francúzskom v prospech Scott Paper SA/Kimberly-Clark [neoficiálny preklad] sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka pomoci poskytnutej vo forme preferenčnej ceny pozemku uvedeného v jeho článku 1.

               2.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a trovy konania žalobcu a Scott SA.

      (1)  Ú. v. ES C 61, 24.2.2001.


title: Vec C-444/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy Gdańsk – Północ w Gdańsku (Poľská republika) 27. septembra 2007 – MG Produd Gdynia Sp. z o.o. w Gdyni/Hauptzollamt Saarbrücken

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy Gdańsk – Północ w Gdańsku (Poľská republika) 27. septembra 2007 – MG Produd Gdynia Sp. z o.o. w Gdyni/Hauptzollamt Saarbrücken
   (Vec C-444/07)
   (2007/C 283/41)
   Jazyk konania: poľština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Sąd Rejonowy Gdańsk – Północ w Gdańsku
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: MG Produd Gdynia Sp. z o.o. w Gdyni

      Žalovaný: Hauptzollamt Saarbrücken
   Prejudiciálne otázky

               1.

               So zreteľom na články 3, 4, 16, 17 a 25 nariadenia Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní (1), teda vo svetle úpravy o medzinárodnej právomoci súdu štátu, v ktorom sa konanie začne, o uplatniteľnom práve v tomto konaní, ako aj o podmienkach a účinkoch uznania konkurzného konania v prípade, keď nie sú splnené podmienky pre uplatnenie článku 5 a článku 10 tohto nariadenia, sú orgány vnútroštátnej správy členského štátu oprávnené zabaviť peňažné prostriedky, ktoré sa nachádzajú na bankovom účte hospodárskeho subjektu po tom, ako sa v inom členskom štáte začalo konkurzné konanie (uplatnenie takzvaného obstavenia majetku), a tým porušiť vnútroštátne predpisy štátu, v ktorom sa konanie začalo (článok 4 nariadenia č. 1346/2000)?

               2.

               So zreteľom na článok 25 ods. 1 a nasl. nariadenia Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní, môžu orgány členského štátu, v ktorom nebolo začaté žiadne vedľajšie konanie a ktorý musí uznať konkurzné konanie podľa článku 16 tohto nariadenia, odmietnuť uznať rozhodnutia toho štátu, v ktorom sa konanie začne, o vykonaní a skončení konkurzného konania podľa článkov 31 až 51 Bruselského dohovoru o súdnej právomoci a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach odvolaním sa na vnútroštátne právne predpisy?

      (1)  Ú. v. ES L 160, s. 1; Mim. vyd. 19/001, s. 191.


title: Vec C-233/10: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 16. decembra 2010 — Európska komisia/Holandské kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2007/44/ES — Obozretné posudzovanie nadobudnutí a zvýšení podielov vo finančnom sektore — Procesné pravidlá a kritériá posúdenia)

text:
               19.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/16

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 16. decembra 2010 — Európska komisia/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-233/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2007/44/ES - Obozretné posudzovanie nadobudnutí a zvýšení podielov vo finančnom sektore - Procesné pravidlá a kritériá posúdenia)
   2011/C 55/29
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Nijenhuis a H. te Winkel, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: C. Wissels, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie v stanovenej lehote zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/44/ES z 5. septembra 2007, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 92/49/EHS a smernice 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES a 2006/48/ES v súvislosti s procesnými pravidlami a kritériami hodnotenia obozretného posudzovania nadobudnutí a zvýšení podielov vo finančnom sektore (Ú. v. EÚ L 247, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Holandské kráľovstvo si tým, že v stanovenej lehote neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/44/ES z 5. septembra 2007, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 92/49/EHS a smernice 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES a 2006/48/ES v súvislosti s procesnými pravidlami a kritériami hodnotenia obozretného posudzovania nadobudnutí a zvýšení podielov vo finančnom sektore, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Holandské kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 195, 17.7.2010.


title: Vec T-89/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  20. septembra 2012 — Maďarsko/Komisia ( „Štrukturálne fondy — Finančná pomoc — Diaľnica M43 medzi mestami Szeged a Makó — DPH — Neoprávnený výdavok“ )

text:
               10.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/14

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. septembra 2012 — Maďarsko/Komisia
   (Vec T-89/10) (1)

   (Štrukturálne fondy - Finančná pomoc - Diaľnica M43 medzi mestami Szeged a Makó - DPH - Neoprávnený výdavok)
   2012/C 343/20
   Jazyk konania: maďarčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Maďarsko (v zastúpení: pôvodne J. Fazekas, K. Szíjjártó a M. Z. Fehér, neskôr M. Z. Fehér a K. Szíjjártó, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou, V. Bottka a A. Steiblytė, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť podaná proti rozhodnutiu Komisie zo 14. decembra 2009 o veľkom projekte „Úsek diaľnice M43 medzi mestami Szeged a Makó“, ktorý je súčasťou operačného programu „Doprava“, ktorý stanovuje štrukturálnu podporu Únie v rámci cieľa „Konvergencia“ z Európskeho fondu regionálneho rozvoja (EFRR) a Kohézneho fondu (CCI 2008HU161PR016)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Maďarsko je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 100, 17.4.2010.


title: Vec T-120/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. septembra 2016 – PT Ciliandra Perkasa/Rada („Dumping — Dovoz bionafty s pôvodom v Indonézii — Konečné antidumpingové clo — Článok 2 ods. 5 nariadenia (ES) č. 1225/2009 — Normálna hodnota — Výrobné náklady“)

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/32

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. septembra 2016 – PT Ciliandra Perkasa/Rada
   (Vec T-120/14) (1)

   ((„Dumping - Dovoz bionafty s pôvodom v Indonézii - Konečné antidumpingové clo - Článok 2 ods. 5 nariadenia (ES) č. 1225/2009 - Normálna hodnota - Výrobné náklady“))
   (2016/C 402/35)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: PT Ciliandra Perkasa (Jakarta, Indonézia) (v zastúpení: F. Graafsma a J. Cornelis, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne S. Boelaert, neskôr H. Marcos Fraile, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci R. Bierwagen a C. Hipp, advokáti)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: J.-F. Brakeland, M. França a A. Stobiecka-Kuik, splnomocnení zástupcovia), a European Biodiesel Board (EBB) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: O. Prost a M.-S. Dibling, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná na základe článku 263 ZFEÚ, ktorou sa navrhuje zrušenie vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1194/2013 z 19. novembra 2013, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo uložené na dovoz bionafty s pôvodom v Argentíne a Indonézii (Ú. v. EÚ L 315, 2013, s. 2), v rozsahu, v akom toto nariadenie ukladá žalobkyni antidumpingové clo

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1194/2013 z 19. novembra 2013, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo uložené na dovoz bionafty s pôvodom v Argentíne a Indonézii, sa v rozsahu, v akom sa týka PT Ciliandra Perkasa, zrušuje.

               2.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti PT Ciliandra Perkasa.

               3.

               Európska komisia a European Biodiesel Board (EBB) znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 112, 14.4.2014.


title: Vec F-118/11: Žaloba podaná 11. novembra 2011 — ZZ/Komisia

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/70

      Žaloba podaná 11. novembra 2011 — ZZ/Komisia
      (Vec F-118/11)
      (2012/C 25/137)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: ZZ (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Predmet a opis sporu

      Zrušenie implicitného rozhodnutia, ktorým Komisia odmietla prijať rozhodnutie o tom, že žalobca trpí chorobou z povolania

         Návrhy žalobcu

                  —

                  zrušiť zamietavé rozhodnutie Komisie alebo za ktoré je Komisia zodpovedná bez ohľadu na spôsob, akým bolo uvedené zamietnutie žiadosti žalobcu z 30. júna 2011, zaslané právnemu zástupcovi Komisie pro tempore a menovaciemu orgánu Komisie, vydané a či bolo čiastočné alebo úplné,

                  —

                  určiť, že Komisia protiprávne neprijala rozhodnutie v zmysle a podľa článku 78 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie týkajúce sa choroby z povolania, ktorá spôsobila odchod žalobcu do dôchodku stanovený rozhodnutím z 30. mája 2005, alebo prinajmenšom vykonať zmenu predmetného rozhodnutia, ktoré by prijala — čo nie je isté — v okamihu, keď prijala rozhodnutie z 30. mája 2005,

                  —

                  uložiť Komisii povinnosť, aby žalobcovi uhradila sumu 4 250 eur, a síce sumu, ktorá, pokiaľ nebude žalobcovi uhradená, založí preňho nárok na úroky z omeškania vo výške 10 % ročne a s ročnou kapitalizáciou od zajtrajšieho dňa do dňa, keď k uvedenej úhrade dôjde,

                  —

                  uložiť Komisii povinnosť, aby žalobcovi uhradila sumu 50 eur denne od zajtrajšieho dňa do 180. dňa nasledujúceho po 1. júli 2011, a to za každý deň, behom ktorého bude trvať predmetná nečinnosť, pričom táto suma 50 eur musí byť uhradená v samotný deň, a pokiaľ uhradená nebude, založí nárok na úroky z omeškania v prospech žalobcu vo výške 10 % ročne a s ročnou kapitalizáciou, a to odo dňa nasledujúceho po dni, keď malo k uvedenej úhrade dôjsť, až do dňa, keď bude vykonaná,

                  —

                  uložiť Komisii povinnosť, aby žalobcovi uhradila sumu 60 eur denne za každý dodatočný deň, behom ktorého bude trvať predmetná nečinnosť, a to od 181. dňa nasledujúceho po 1. júli 2011 do 270. dňa nasledujúceho po tomto dni, pričom táto suma 60 eur musí byť uhradená v samotný deň, a pokiaľ uhradená nebude, založí nárok na úroky z omeškania v prospech žalobcu vo výške 10 % ročne a s ročnou kapitalizáciou, a to odo dňa nasledujúceho po dni, keď malo k uvedenej úhrade dôjsť, až do dňa, keď bude vykonaná,

                  —

                  uložiť Komisii povinnosť, aby žalobcovi uhradila sumu 75 eur denne za každý dodatočný deň, behom ktorého bude trvať predmetná nečinnosť, a to od 271. dňa nasledujúceho po 1. júli 2011 do 360. dňa nasledujúceho po tomto dni, pričom táto suma 75 eur musí byť uhradená v samotný deň, a pokiaľ uhradená nebude, založí nárok na úroky z omeškania v prospech žalobcu vo výške 10 % ročne a s ročnou kapitalizáciou, a to odo dňa nasledujúceho po dni, keď malo k uvedenej úhrade dôjsť, až do dňa, keď bude vykonaná,

                  —

                  uložiť Komisii povinnosť, aby žalobcovi uhradila sumu 100 eur denne za každý dodatočný deň, behom ktorého bude trvať predmetná nečinnosť, a to od 361. dňa nasledujúceho po 1. júli 2011 po dobu, keď bude trvať predmetná nečinnosť, pričom táto suma 100 eur musí byť uhradená v samotný deň, a pokiaľ uhradená nebude, založí nárok na úroky z omeškania v prospech žalobcu vo výške 10 % ročne, a to odo dňa nasledujúceho po dni, keď malo k uvedenej úhrade dôjsť, až do dňa, keď bude vykonaná,

                  —

                  zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-211/12: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z  18. júla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte d’Appello di Roma — Taliansko) — Martini SpA/Ministero delle Attività Produttive [Poľnohospodárstvo — Režim dovozných licencií — Nariadenie (ES) č. 1291/2000 — Článok 35 ods. 4 písm. c) — Záruka zložená pri podaní žiadosti o vydanie licencií — Dovozná licencia — Oneskorené predloženie dôkazu o jej použití — Sankcia — Výpočet sumy, ktorá má prepadnúť — Nariadenie (ES) č. 958/2003 — Colné kvóty]

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/14

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 18. júla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte d’Appello di Roma — Taliansko) — Martini SpA/Ministero delle Attività Produttive
   (Vec C-211/12) (1)

   (Poľnohospodárstvo - Režim dovozných licencií - Nariadenie (ES) č. 1291/2000 - Článok 35 ods. 4 písm. c) - Záruka zložená pri podaní žiadosti o vydanie licencií - Dovozná licencia - Oneskorené predloženie dôkazu o jej použití - Sankcia - Výpočet sumy, ktorá má prepadnúť - Nariadenie (ES) č. 958/2003 - Colné kvóty)
   2013/C 260/24
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte d’Appello di Roma

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Martini SpA

      Žalovaný: Ministero delle Attività Produttive

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Corte d’Appello di Roma — Výklad článku 35 nariadenia Komisie (ES) č. 1291/2000 z 9. júna 2000, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania systému dovozných a vývozných licencií a certifikátov s vopred stanovenou sadzbou náhrady pre poľnohospodárske výrobky (Ú. v. ES L 152, s. 1; Mim. vyd. 03/029, s. 145) — Záruky zložené pri podaní žiadosti o vydanie dovozných licencií — Určenie sumy, ktorá prepadne vzhľadom na množstvá, pre ktoré dôkaz týkajúci sa vývoznej licencie s vopred stanovenou sumou náhrady nebol predložený v stanovenej lehote

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 35 nariadenia Komisie (ES) č. 1291/2000 z 9. júna 2000, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania systému dovozných a vývozných licencií a certifikátov s vopred stanovenou sadzbou náhrady pre poľnohospodárske výrobky, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 325/2003 z 20. februára 2003, sa má vykladať v tom zmysle, že cieľom záruky upravenej v tomto ustanovení je zabezpečiť nielen dovozný záväzok, ale aj to, že dôkaz o použití licencie bude predložený v určitej lehote.

               2.

               Článok 35 ods. 4 písm. c) nariadenia č. 1291/2000, zmeneného a doplneného nariadením č. 325/2003, sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade oneskoreného predloženia dôkazu o riadnom uskutočnení dovozu sa výška sumy, ktorá prepadne vzhľadom na množstvá, pre ktoré nebol predložený dôkaz v lehote stanovenej v článku 35 ods. 4 písm. a) tohto nariadenia, vypočíta na základe sadzby záruky, ktorá sa skutočne uplatňovala pri podaní žiadosti o vydanie licencie alebo licencií na tento dovoz. Na účely takého výkladu nie je rozhodujúce, že záruka bola zložená podľa vyššej sadzby než sadzby uplatňovanej na iné dovozy rovnakého druhu výrobku ako dovážaný výrobok, keďže dovozy tohto výrobku boli oslobodené od povinnosti zaplatiť dovozné clo.

      (1)  Ú. v. EÚ C 194, 30.6.2012.


title: Výmaz veci C-425/04

text:
               29.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/18

         Výmaz veci C-425/04 (1)

   (2005/C 271/35)

      Jazyk konania: taliančina

   Uznesením zo 6. júna 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-425/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 300, 4.12.2004.


title: Vec C-77/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz (Rakúsko) 15. februára 2008 – Dachsberger & Söhne GmbH/Zollamt Salzburg, Erstattungen

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 128/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz (Rakúsko) 15. februára 2008 – Dachsberger & Söhne GmbH/Zollamt Salzburg, Erstattungen
   (Vec C-77/08)
   (2008/C 128/33)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Dachsberger & Söhne GmbH

      Žalovaný: Zollamt Salzburg, Erstattungen
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 11 ods. 1 druhý pododsek druhá veta nariadenia Komisie (EHS) č. 3665/87 z 27. novembra 1987 v znení nariadenia Komisie (ES) č. 2945/94 z 2. decembra 1994, podľa ktorej pri výpočte požadovanej náhrady v prípade diferencovanej náhrady „diferencovaná časť náhrady sa vypočíta za pomoci podrobných údajov o množstve, hmotnosti a mieste určenia poskytnutých podľa článku 47“ (1) vykladať tak, že výraz „údaje o množstve, hmotnosti a mieste určenia poskytnuté podľa článku 47“ sa odvoláva na informácie uvedené vo výslovnej žiadosti podľa článku 47 ods. 1, a tým sa teda o diferencovanú časť náhrady žiada až v dobe predloženia žiadosti v zmysle článku 47 ods. 1?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, vzniká otázka, či sa uvedené ustanovenie má vykladať tak, že v prípade, keď žiadosť o vyplatenie podľa článku 47 ods. 1 nariadenia Komisie (EHS) č. 3665/87 z 27. novembra 1987 sa má podať už v „dokumente použitom pri vývoze na preukázanie toho, že sú splnené podmienky na získanie náhrady“ (tu vo vývoznom colnom vyhlásení), sa má výpočet požadovanej náhrady v súvislosti s diferencovanou časťou uskutočniť na podklade informácií vo vývoznom colnom vyhlásení, a tým sa o diferencovanú časť náhrady žiada aj s vývozným colným vyhlásením?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku vzniká otázka, či sa uvedené ustanovenie má vykladať tak, že výpočet požadovanej náhrady v súvislosti s diferencovanou časťou sa má uskutočniť na základe podkladov, ktoré sa majú predložiť podľa článku 47 nariadenia Komisie (EHS) č. 3665/87 z 27. novembra 1987, a tým sa teda o diferencovanú časť náhrady žiada až v dobe predloženia „dokladov týkajúcich sa vyplatenia náhrady“ v zmysle článku 47 ods. 2 nariadenia Komisie (EHS) č. 3665/87 z 27. novembra 1987?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na tretiu otázku vzniká otázka, či sa uvedené ustanovenie má vykladať tak, že pri žiadosti o diferencovanú časť náhrady postačuje aj predloženie dokladov v zmysle článku 47 ods. 2 nariadenia Komisie (EHS) č. 3665/87 z 27. novembra 1987, ktoré majú nedostatky, s právnym následkom, že aj v súvislosti s diferencovanou časťou náhrady sa použije úprava článku 11 nariadenia Komisie (EHS) č. 3665/87 z 27. novembra 1987 týkajúca sa pokuty?

      (1)  Ú. v. EÚ L 310, s. 57.


title: Vec C-149/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione 20. marca 2006 – Ministero dell'Economia e delle Finanze a Agenzia delle Entrate/Porto Antico di Genova SpA

text:
               16.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/1

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione 20. marca 2006 – Ministero dell'Economia e delle Finanze a Agenzia delle Entrate/Porto Antico di Genova SpA
   (Vec C-149/06)
   (2006/C 310/01)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Corte suprema di cassazione
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolatelia: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Incidenčná dovolateľka: Porto Antico di Genova SpA
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 21 ods. 3 druhý pododsek nariadenia EHS č. 4253/88, zmeneného a doplneného nariadením EHS č. 2892/93 (1), podľa ktorého peňažné plnenia subvencii konečným poberateľom musia byť uskutočnené bez akéhokoľvek odpočtu alebo zrážky, ktoré môžu znížiť sumu finančnej pomoci, na ktorú majú poberatelia právo, vykladať v tom zmysle, že takéto subvencie nemôžu byť ani čiastkovým základom dane z príjmov alebo iných daní, ktoré sú následne povinní zaplatiť poberatelia na základe vnútroštátnej daňovej právnej úpravy?

               2.

               V prípade kladnej odpovede, vzťahuje sa takýto režim oslobodenia od dane výlučne na časť príspevku plynúceho z Fondov alebo tiež na časť vyplatenú v rámci toho istého projektu rozvoja štátnym, oblastným alebo miestnym orgánom?

      (1)  Ú. v. ES L 193, s. 20.


title: Vec C-439/06: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  22. mája 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Dresden – Nemecko) – Konanie vo veci riadenia energetiky, citiworks AG za účasti: Sächsisches Staatsministerium für Wirtschaft und Arbeit als Landesregulierungsbehörde, Flughafen Leipzig/Halle GmbH, Bundesnetzagentur (Vnútorný trh s elektrickou energiou — Smernica 2003/54/ES — Článok 20 ods. 1 — Voľný prístup tretích strán do elektrických prenosových a distribučných sústav)

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/6

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 22. mája 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Dresden – Nemecko) – Konanie vo veci riadenia energetiky, citiworks AG za účasti: Sächsisches Staatsministerium für Wirtschaft und Arbeit als Landesregulierungsbehörde, Flughafen Leipzig/Halle GmbH, Bundesnetzagentur
   (Vec C-439/06) (1)

   (Vnútorný trh s elektrickou energiou - Smernica 2003/54/ES - Článok 20 ods. 1 - Voľný prístup tretích strán do elektrických prenosových a distribučných sústav)
   (2008/C 171/10)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Oberlandesgericht Dresden
   Účastník konania vo veci riadenia energetiky
   Citiworks AG
   Za účasti:
   Sächsisches Staatsministerium für Wirtschaft und Arbeit als Landesregulierungsbehörde, Flughafen Leipzig/Halle GmbH, Bundesnetzagentur
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Oberlandesgericht Dresden – Výklad článku 20 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/54/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrickou energiou a o zrušení smernice 96/92/ES (Ú. v. ES L 176, s. 37; Mim. vyd. 012/002, s. 211) – Vnútroštátna právna úprava, ktorá vyníma sústavu úplne sa nachádzajúcu na území podniku (Betriebsnetze) zo zásady voľného prístupu tretích strán do elektrických prenosových a distribučných sústav
   Výrok rozsudku
   Článok 20 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/54/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrickou energiou a o zrušení smernice 96/92/ES treba vykladať tak, že nepripúšťa také ustanovenie ako je § 110 ods. 1 bod 1 zákona o zásobovaní elektrinou a plynom, tzv. zákona o racionálnom hospodárení s energiou [Gesetz über die Elektriztäts und Gasversorgung (Energiewirtschaftsgesetz)], zo 7. júla 2005, ktorý určitých prevádzkovateľov energetických zásobovacích sústav zbavuje povinnosti zabezpečiť voľný prístup tretích strán do sústav z dôvodu, že sa tieto sústavy nachádzajú na priestorovo súvisiacom území podniku a slúžia prevažne na zásobovanie energiou v rámci vlastného podniku alebo prepojeného podniku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: Vec T-51/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. septembra 2016 – PAN Europe/Komisia („Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Nariadenie (ES) č. 1367/2006 — Dokumenty týkajúce sa endokrinných disruptorov — Čiastočné zamietnutie prístupu — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu rozhodovacieho procesu — Článok 4 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001“)

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/40

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. septembra 2016 – PAN Europe/Komisia
   (Vec T-51/15) (1)

   ((„Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Nariadenie (ES) č. 1367/2006 - Dokumenty týkajúce sa endokrinných disruptorov - Čiastočné zamietnutie prístupu - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu rozhodovacieho procesu - Článok 4 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001“))
   (2016/C 402/45)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: B. Kloostra, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Buchet, P. Mihaylova a J. Tomkin, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Švédske kráľovstvo (v zastúpení: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson a L. Swedenborg, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ, ktorého predmetom je zrušenie rozhodnutia Komisie z 24. novembra 2014, Ares (2014) 3900631, ktorým bol odopretý prístup týkajúci sa endokrinných disruptorov

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Európskej komisie z 24. novembra 2014, Ares (2014) 3900631, sa zrušuje v rozsahu, v akom odopiera prístup k dokumentom označeným číslami 9, 13, 14, 15, 16, 17, 17a, 20, 22, 24, 25, 29, 30, 31, 37, 38, 39, 41, 42 a 43 na základe článku 4 ods. 3 prvého pododseku nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Komisia znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Pesticide Action Network Europe (PAN Europe).

               4.

               Švédske kráľovstvo znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 13.4.2015.


title: Vec C-435/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Hoge Raad der Nederlanden z  2. decembra 2005 , ktorý súvisí s konaním: Investrand B.V. proti Staatssecretaris van Financiën

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Hoge Raad der Nederlanden z 2. decembra 2005, ktorý súvisí s konaním: Investrand B.V. proti Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-435/05)
   (2006/C 74/04)
   Jazyk konania: holandčina
   Hoge Raad der Nederlanden podal uznesením z 2. decembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Investrand B.V. proti Staatssecretaris van Financiën a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 5. decembra 2005.
   Hoge Raad der Nederlanden žiada Súdny dvor, aby rozhodol o tejto otázke:

               Treba v súvislosti s právom na odpočítanie zavedeným článkom 17 ods. 2 šiestej smernice (1) uznať existenciu priamej a bezprostrednej súvislosti medzi určitými službami, ktoré platiteľ použil a zdaniteľnými plneniami, ktoré ten istý platiteľ ešte len má uskutočniť v prípade, keď sú tieto služby nadobudnuté s cieľom určiť hodnotu peňažnej pohľadávky, ktorá je časťou jeho majetku, ale ktorá vznikla počas obdobia predchádzajúceho tomu, v ktorom bol platiteľom na účely DPH?

      (1)  Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23.


title: Vec T-291/09: Žaloba podaná 27. júla 2009 — Carrols/ÚHVT — Gambettola (Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL)

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/42

         Žaloba podaná 27. júla 2009 — Carrols/ÚHVT — Gambettola (Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL)
   (Vec T-291/09)
   2009/C 220/87
   Jazyk žaloby: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Carrols Corp. (New York, Spojené štáty) (v zastúpení: I. Termiño Ceniceros, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Giulio Gambettola (Los Realejos, Španielsko)

      Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť žalobu spolu s jej prílohami za prípustnú,

               —

               zrušiť rozhodnutie odvolacieho senátu v rozsahu, v akom sa týka dôvodov neplatnosti podľa článku 52 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok ‚Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL‘ (prihláška č. 002938801) pre výrobky a služby zaradené do tried 25, 41 a 43.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: Giulio Gambettola.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobca.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: národná obrazová ochranná známka (č. 2 201 552) obsahujúca slovný prvok ‚Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL‘ a národná slovná ochranná známka ‚POLLO TROPICAL‘ (č. 2 201 543) pre služby zaradené do triedy 43 (‚reštauračné služby‘).

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: nesprávny výklad článku 52 ods. 1 písm. b) a článku 53 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec C-407/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 6. júla 2017 – Green Network SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato a i.

text:
               9.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 6. júla 2017 – Green Network SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato a i.
   (Vec C-407/17)
   (2017/C 338/06)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Green Network SpA

      Žalované: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni cieľ „všeobecnej“ smernice 2005/29/ES (1) považovanej za „bezpečnostnú sieť“ pre spotrebiteľov, ako aj osobitne odôvodnenie 10, článok 3 ods. 4 a článok 5 ods. 3 tej istej smernice vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej patrí posudzovanie dodržiavania osobitných povinností na ochranu spotrebiteľov stanovených odvetvovými smernicami č. 2009/72/CE (2) a č. 2009/73/CE (3) do pôsobnosti všeobecnej smernice č. 2005/29/ES o nekalých obchodných praktikách, čím je vylúčený zásah odvetvového orgánu – v prejednávanom prípade AEEGSI – na účely odstránenia porušovania odvetvovej smernice, a to vo všetkých prípadoch, ktoré môžu zahŕňať aj prvky nekalej obchodnej praktiky?

               2.

               Má sa zásada prednosti lex specialis podľa článku 3 ods. 4 smernice č. 2005/29/ES vykladať ako zásada upravujúca vzťahy medzi systémami právnej úpravy (všeobecnou a odvetvovou právnou úpravou) alebo vzťahy medzi právnymi predpismi (všeobecnými a osobitnými predpismi) alebo vzťahy medzi orgánmi zodpovednými za reguláciu a dohľad v príslušných odvetviach?

               3.

               Možno sa domnievať, že ide o „rozpor“ uvedený v článku 3 ods. 4 smernice č. 2005/29/ES iba vtedy, keď existuje podstatný rozpor medzi ustanoveniami právnych predpisov týkajúcich sa nekalých obchodných praktík a inými predpismi Únie upravujúcimi osobitné odvetvové aspekty obchodných praktík, alebo stačí, že dotknuté právne predpisy a právne predpisy o nekalých obchodných praktikách obsahujú v súvislosti s osobitosťami príslušného odvetvia natoľko odlišnú právnu úpravu, že to vedie ku kolízii predpisov, pokiaľ ide o rovnakú konkrétnu situáciu?

               4.

               Vzťahuje sa pojem „pravidlá Spoločenstva“ uvedený v článku 3 ods. 4 smernice 2005/29/ES len na ustanovenia uvedené v nariadeniach a smerniciach Únie alebo tiež na predpisy, ktorými sa uvedené ustanovenia priamo vykonávajú, alebo zahŕňa daný pojem tiež právne a správne predpisy, ktorými sa vykonávajú zásady práva Únie?

               5.

               Bráni zásada prednosti lex specialis podľa odôvodnenia 10 a článku 3 ods. 4 smernice 2005/29, ako aj článok 37 smernice 2009/72 a článok 41 smernice 2009/73 výkladu zodpovedajúcich vnútroštátnych vykonávacích predpisov, podľa ktorého vždy, keď v niektorom regulovanom odvetví, na ktoré sa vzťahuje odvetvová „spotrebiteľská“ právna úprava priznávajúca regulačné a sankčné právomoci príslušnému odvetvovému orgánu, dôjde k postupu, ktorý možno spojiť s pojmom „agresívna praktika“ v zmysle článkov 8 a 9 smernice 2005/29 alebo „za každých okolností“ agresívna podľa prílohy I smernice 2005/29, treba uplatniť všeobecný právny predpis o nekalých praktikách, a to aj vtedy, keď existuje odvetvový právny predpis prijatý na ochranu spotrebiteľov a založený na ustanoveniach práva Únie, ktorý úplne upravuje rovnaké „agresívne praktiky“ alebo v každom prípade uvedené „nekalé praktiky“?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) (Ú. v. EÚ L 149, s. 22).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, s. 55).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/73/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa zrušuje smernica 2003/55/ES (Ú. v. EÚ L 211, s. 94).


title: Vec F-76/09: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  15. februára 2011 — AH/Komisia (Verejná služba — Sociálne zabezpečenie — Články 72 a 76a služobného poriadku — Všeobecné vykonávacie ustanovenia — Závislosť — Pozostalý manžel/pozostalá manželka úradníka na dôchodku — Zamietnutie žiadosti o náhradu celkových nákladov na opateru chorého a o priznanie finančnej pomoci — Oneskorená žaloba — Neprípustnosť)

text:
               26.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/13

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 15. februára 2011 — AH/Komisia
   (Vec F-76/09) (1)

   (Verejná služba - Sociálne zabezpečenie - Články 72 a 76a služobného poriadku - Všeobecné vykonávacie ustanovenia - Závislosť - Pozostalý manžel/pozostalá manželka úradníka na dôchodku - Zamietnutie žiadosti o náhradu celkových nákladov na opateru chorého a o priznanie finančnej pomoci - Oneskorená žaloba - Neprípustnosť)
   2011/C 95/19
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: AH (Wavre, Belgicko) (v zastúpení: J. Temple Sang, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Martin a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia z 22. júna 2009, ktoré zamieta žiadosť žalobcu, aby mal nárok na celkovú náhradu nákladov spôsobených liečením jeho choroby

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako nedôvodná.

               2.

               AH je povinný nahradiť všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 297, 5.12.2009, s. 36.


title: Vec T-303/16: Žaloba podaná 14. júna 2016 – Novartis Europharm/Komisia

text:
               16.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/24

         Žaloba podaná 14. júna 2016 – Novartis Europharm/Komisia
   (Vec T-303/16)
   (2016/C 296/33)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Novartis Europharm Ltd (Camberley, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: C. Schoonderbeek, lawyer)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie K(2016) 2083(final) zo 4. apríla 2016, a

               —

               uložil Komisii povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania spoločnosti Novartis.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že rozhodnutie Komisie zo 4. apríla 2016 je nezákonné, keďže zakladá porušenie výhradných práv spoločnosti Novartis na trhu liekov na ojedinelé ochorenia pre jej liek TOBI Podhaler podľa článku 8 ods. 1 nariadenia (ES) č. 141/2000 (1) o liekoch na ojedinelé ochorenia, a preto, pretože podmienky podľa článku 8 ods. 3 uvedeného nariadenia pre udelenie výnimky z týchto výhradných práv na trhu liekov na ojedinelé ochorenia neboli splnené.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že rozhodnutie Komisie zo 4. apríla 2016 bolo pripravené a prijaté v rozpore s „povinnosťou starostlivosti“, známou aj ako „povinnosť náležitej starostlivosti“, a to najmä z dôvodu nezohľadnenia všetkých relevantných vedeckých informácií o dotknutých liekoch a preto, pretože spoločnosť Novartis nebola konzultovaná ako zainteresovaná strana pri vedeckom posudzovaní.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 141/2000 zo 16. decembra 1999 o liekoch na ojedinelé ochorenia (Ú. v. ES L 18, 22.1.2000, s. 1; Mim. vyd. 15/005, s. 21).