title: Vec C-313/12: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. novembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte di Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana — Taliansko) — Giuseppa Romeo/Regione Siciliana (Vnútroštátne správne konanie — Čisto vnútorná situácia — Správne akty — Povinnosť odôvodnenia — Možnosť napraviť nedostatok odôvodnenia v súdnom konaní proti správnemu aktu — Výklad článku 296 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie — Nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               11.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/11

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. novembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte di Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana — Taliansko) — Giuseppa Romeo/Regione Siciliana
   (Vec C-313/12) (1)

   (Vnútroštátne správne konanie - Čisto vnútorná situácia - Správne akty - Povinnosť odôvodnenia - Možnosť napraviť nedostatok odôvodnenia v súdnom konaní proti správnemu aktu - Výklad článku 296 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie - Nedostatok právomoci Súdneho dvora)
   2014/C 9/15
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte di Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Giuseppa Romeo

      Žalovaný: Regione Siciliana

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Corte dei Conti (Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana) — Výklad článku 296 ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie — Vnútroštátna právna úprava upravujúca možnosť orgánu verejnej správy neodôvodniť za určitých okolností jeho akty alebo napraviť nedostatok odôvodnenia správneho aktu v rámci súdneho konania, v ktorom sa napáda tento akt — Vnútroštátne práva odkazujúca na právo Európskej únie pri riešení výlučne vnútroštátnych situácií — Možnosť vnútroštátneho súdu vykladať a uplatňovať ustanovenia a zásady vnútroštátneho práva odlišne od výkladu podaného Súdnym dvorom

      Výrok rozsudku

               1.

               Prvá otázka, ktorú rozhodnutím z 19. júna 2012 položil Corte dei conti, sezione giurisdizionale per la Regione Siciliana (Taliansko), je neprípustná.

               2.

               Súdny dvor Európskej únie nemá právomoc odpovedať na druhú a tretiu otázku, ktoré rozhodnutím z 19. júna 2012 položil Corte dei conti, sezione giurisdizionale per la Regione Siciliana.

      (1)  Ú. v. EÚ C 295, 29.9.2012.


title: Vec T-16/08: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  1. júla 2009 — Perfetti Van Melle/ÚHVT — Cloetta Fazer (CENTER SHOCK) [ Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Spoločenstva CENTER SHOCK — Skoršie národné slovné ochranné známky CENTER — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 52 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 53 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               15.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/20

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 1. júla 2009 — Perfetti Van Melle/ÚHVT — Cloetta Fazer (CENTER SHOCK)
   (Vec T-16/08) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva CENTER SHOCK - Skoršie národné slovné ochranné známky CENTER - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 52 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 53 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
   2009/C 193/31
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Perfetti Van Melle SpA (Lainate, Taliansko) (v zastúpení: P. Perani a P. Pozzi, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Novais Gonçalves, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Cloetta Fazer AB (Ljungsbro, Švédsko) (v zastúpení: pôvodne J. Runsten a S. Sparring, neskôr M. Treis, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. novembra 2007 (vec R 149/2006-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Cloetta Fazer AB a Perfetti Van Melle SpA

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Perfetti Van Melle SpA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 64, 8.3.2008.


title: Vec C-332/13: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 16. januára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria – Maďarsko) – Ferenc Weigl/Nemzeti Innovácíós Hivatal (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 30 Charty základných práv Európskej únie — Uplatňovanie práva Únie — Neexistencia — Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/20

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 16. januára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria – Maďarsko) – Ferenc Weigl/Nemzeti Innovácíós Hivatal
   (Vec C-332/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 30 Charty základných práv Európskej únie - Uplatňovanie práva Únie - Neexistencia - Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora))
   2014/C 112/24
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Kúria

      Účastníci konania

      Žalobca: Ferenc Weigl

      Žalovaný: Nemzeti Innovácíós Hivatal

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Kúria – Výklad článku 6 ZEÚ a článkov 30 a 51 Charty základných práv Európskej únie – Ochrana pracovníkov v prípadoch bezdôvodného prepustenia – Výpoveď bez uvedenia dôvodu – Úradník orgánu verejnej správy, ktorý bol prepustený na základe ustanovenia vnútroštátnej právnej úpravy o Služobnom poriadku štátnych zamestnancov

      Výrok

   Súdny dvor Európskej únie zjavne nemá právomoc, aby odpovedal na otázky, ktoré predložila Kúria (Maďarsko), rozhodnutím z 5. júna 2013, ako bolo doplnené doplňujúcim rozhodnutím z 18. júla 2013.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 21.9.2013.


title: Vec C-52/06: Žaloba podaná  1. februára 2006  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/9

         Žaloba podaná 1. februára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu
   (Vec C-52/06)
   (2006/C 74/17)
   Jazyk konania: španielčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: F. Simonetti a S. Padro Quintillán, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 1. februára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Španielskemu kráľovstvu.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou 2001/42/ES Európskeho parlamentu a Rady z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice;

               2.

               zaviazal Španielske kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice 2001/42 uplynula 21. júla 2004.

      (1)  Ú. v. ES L 197, 21.2.2001, s. 30; Mim. vyd. 15/006, s. 157.


title: Vec C-374/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven administrativen săd (Bulharsko) 6. augusta 2012 — Valimar OOD/Načalnik na Mitnica Varna

text:
               13.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven administrativen săd (Bulharsko) 6. augusta 2012 — Valimar OOD/Načalnik na Mitnica Varna
   (Vec C-374/12)
   2012/C 311/07
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vărchoven administrativen săd

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Valimar OOD

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Načalnik na Mitnica Varna

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 11 ods. 9 a 10 prvá veta nariadenia Rady (ES) č. 384/1996 (1) z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (teraz nariadenie Rady [ES] č. 1225/2009 (2)) v spojení s článkom 2 ods. 8 a 9 tohto nariadenia vykladať tak, že ak nebola zmena okolností v zmysle článku 11 ods. 9 zdokumentovaná, majú tieto ustanovenia prednosť pred akýmikoľvek implicitnými právomocami orgánov Únie vyplývajúcimi z článku 11 ods. 3 základného nariadenia pri stanovení vývoznej ceny, vrátane — ako v prípade nariadenia Rady (ES) č. 1279/2007 (3) — implicitnej právomoci týchto orgánov posúdiť spoľahlivosť vývozných cien Severstal-Metiz pre budúcnosť tak, že vykonajú porovnanie s minimálnymi cenami podľa cenového záväzku a predajnými cenami v tretích krajinách? Má na zodpovedanie tejto otázky vplyv skutočnosť, ak sa, ako v prípade Severstal-Metiz a nariadenia Rady (ES) č. 1279/2207, orgány pri výkone svojich právomocí v súvislosti s posúdením trvania zmeny okolností, pokiaľ ide o existenciu dumpingu podľa článku 11 ods. 3 základného nariadenia rozhodnú zmeniť antidumpingové opatrenia (znížiť colnú sadzbu)?

               2.

               Vyplýva z odpovede na prvú otázku, že za určitých okolností, ktoré sú opísané v príslušnej časti nariadenia Rady (ES) č. 1279/2007 týkajúcej sa stanovenia vývoznej ceny Severstal-Metiz a s ohľadom na to, že v tomto nariadení nie je výslovne upravená zmena v zmysle článku 11 ods. 9 základného nariadenia, ktorá by odôvodňovala uplatnenie novej metodológie, by Komisia mala uplatniť pri stanovení vývoznej ceny tú metodológiu, ktorá bola použitá v rámci pôvodného prešetrovania, v predmetnom prípade podľa článku 2 ods. 8 základného nariadenia?

               3.

               Po zohľadnení odpovedí na prvú a druhú otázku: má sa považovať nariadenie Rady (ES) č. 1297/2007 ako také za neplatné v časti, ktorá sa týka určenia a uloženia individuálnych antidumpingových opatrení vo vzťahu k dovozu oceľových lán a káblov vyrobených Severstal-Metiz, ktoré boli vydané za porušenia článku 11 ods. 9 a 10 v spojení s článkom 2 ods. 8 základného nariadenia, respektíve na základe neplatného právneho základu?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 56, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 45).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, s. 51).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 1279/2007 z 30. októbra 2007, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na určité železné alebo oceľové laná a káble s pôvodom v Ruskej federácii a ktorým sa zrušujú antidumpingové opatrenia na dovoz určitých železných alebo oceľových lán a káblov s pôvodom v Thajsku a Turecku (Ú. v. EÚ L 285, s. 1).


title: Vec C-642/15 P: Odvolanie podané 2. decembra 2015: Toni Klement proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 24. septembra 2015 vo veci T-211/14, Toni Klement/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               22.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 68/22

         Odvolanie podané 2. decembra 2015: Toni Klement proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 24. septembra 2015 vo veci T-211/14, Toni Klement/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-642/15 P)
   (2016/C 068/30)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Toni Klement (v zastúpení: J. Weisser, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 24. septembra 2015 vo veci T- 211/14,

               —

               uložil žalovanému v prvom stupni povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu odvolania odvolateľ uvádza tri dôvody:

               1.

               Je jednoznačné, že sporná ochranná známka bola používaná výhradne s doplňujúcim slovným prvkom „Bullerjan“. Odvolateľ tvrdí, že došlo k skresleniu dôkazov týkajúcich sa posúdenia rozlišovacej schopnosti doplneného prvku „Bullerjan“. Všeobecný súd považoval rozlišovaciu spôsobilosť doplneného prvku (len) za bežnú. Konštatovanie (len) bežnej rozlišovacej spôsobilosti nie je podporené žiadnym existujúcim dôkazom, nakoľko tieto dôkazy neposkytujú žiadnu informáciu o rozsahu, dobe trvania a intenzite používania slovného prvku „Bullerjan“ , ktorý je sám zapísaný ako ochranná známka.

               2.

               Odvolateľ ďalej uplatňuje druhý dôvod odvolania, založený na rozpornosti odôvodnenia Všeobecného súdu, týkajúceho sa jeho konštatovania vysokej rozlišovacej spôsobilosti spornej ochrannej známky. V odôvodnení Všeobecný súd na jednej strane tvrdí, že sporná ochranná známka má „neobvyklý tvar“, ale na druhej strane tvrdí, že iní výrobcovia predávajú pece veľmi podobného tvaru. Ďalší rozpor spočíva v konštatovaniach Všeobecného súdu, podľa ktorých má na jednej strane sporná ochranná známka vysokú rozlišovaciu spôsobilosť bez ohľadu na jej prípadnú funkčnosť, a na druhej strane nie je taká rozlišovacia spôsobilosť spochybnená veľmi podobným tvarom iných pecí z dôvodu, že túto veľkú podobnosť je možné vysvetliť snahou o dosiahnutie určitého technického výsledku. Odôvodnenie Všeobecného súdu je teda rozporné v dvoch ohľadoch, a teda postihnuté nesprávnymi právnymi posúdeniami.

               3.

               Záverom odvolateľ uplatňuje tretí dôvod odvolania, založený na nesprávnych právnych posúdeniach ovplyvňujúcich v niekoľkých ohľadoch výklad a uplatnenie článku 15 ods. 1 písm. a) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva (1). Po prvé pri posudzovaní rozlišovacej spôsobilosti spornej ochrannej známky, ktoré vyžaduje článok 15 ods. 1 písm. a) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva, Všeobecný súd nerešpektoval judikatúru Súdneho dvora týkajúcu sa posúdenia tejto spôsobilosti u trojrozmerných ochranných známok. Na rozdiel od požiadaviek judikatúry Súdneho dvora Všeobecný súd nevykonal vyžadované porovnanie spornej ochrannej známky s tvarmi pecí, ktoré sú obvyklé v danom odvetví. Okrem toho Všeobecný súd konštatoval, že prípadná funkčná povaha tvaru spornej ochrannej známky nie je relevantná na účely posúdenia jej rozlišovacej schopnosti. Všeobecný súd tak porušil zavedenú zásadu, podľa ktorej je pri posudzovaní rozlišovacej spôsobilosti potrebné zohľadniť všetky relevantné faktory daného prípadu. A záverom, Všeobecný súd nerešpektoval judikatúru Súdneho dvoja o používaní spôsobom umožňujúcim zaistiť zachovanie práv majiteľa zapísanej ochrannej známky, ktorá predstavuje jeden z prvkov kombinovanej ochrannej známky. Všeobecný súd sa tak domnieval, že pre ochrannú známku, ktorá predstavuje časť kombinovanej ochrannej známky je dostatočné, že je uznávaná aj ako označenie pôvodu. Všeobecný súd teda nesplnil povinnosť uloženú jasným znením článku 15 ods. 1 písm. a) o ochrannej známke Spoločenstva a judikatúrou Súdneho dvora, a síce vždy určiť aj to, či došlo k zmene rozlišovacej spôsobilosti zapísanej ochrannej známky. Toto Všeobecný súd nevykonal.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1 – 42).


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 7. októbra 2004 vo veci C-341/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprebratie smernice 98/49/ES)

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/22

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   zo 7. októbra 2004
   vo veci C-341/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Neprebratie smernice 98/49/ES)
   (2004/C 300/45)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vo veci C-341/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: H. Michard a D. Martin) proti Helénskej republike (splnomocnená zástupkyňa: N. Dafniou), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, doručená 1. augusta 2003, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas (spravodajca), sudcovia A. Borg Barthet, F. Macken, S. von Bahr a J. Malenovský, generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 7. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Helénska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou 98/49/ES Rady z 29. júna 1998 o zabezpečení doplnkových dôchodkových práv zamestnaných a samostatne zárobkovo činných osôb pohybujúcich sa v rámci Spoločenstva nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Helenska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226 z 20.9.2003


title: Vec T-147/17: Žaloba podaná 2. marca 2017 – Anastassopoulos a i./Rada a Komisia

text:
               26.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 202/20

         Žaloba podaná 2. marca 2017 – Anastassopoulos a i./Rada a Komisia
   (Vec T-147/17)
   (2017/C 202/34)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Nikolaos Anastassopoulos (Nea Erythrea, Grécko), Aristeidis Anastassopoulos (Nea Erythrea), Alexia Anastassopoulos (Nea Erythrea), Maria-Myrto Anastassopoulos (Nea Erythrea), Sophie Velliou (Kifissia, Grécko) (v zastúpení: K. Floros a M. Meng-Papantoni, advokáti)

      Žalované: Rada Európskej únie a Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               vyhovel ich návrhom na náhradu škody a priznal prvému žalobcovi sumu 123 442 eur, a každému z troch nasledujúcich žalobcov sumu 61 721 eur a piatemu žalobcovi sumu 120 900 eur alebo subsidiárne jednotlivo sumy 38 227,20 eura, 19 107,60 eura a 37 440 eur, v každom prípade zvýšené o úroky z omeškania,

               —

               zaviazal žalované na náhradu trov konania bez ohľadu na výsledok sporu.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia poukazujú na porušenie základnej zásady zákazu diskriminácie v rozsahu, v akom požaduje, aby sa s rozdielnymi situáciami zaobchádzalo rozdielne, ako aj článku 21 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“), ktorý konkretizuje túto zásadu.
   S poukázaním na významné finančné straty v dôsledku uplatnenia zákona 4050/12, nazývaného tiež „PSI“ (Private Sector Investment) na ich štátne dlhopisy tvrdia, že sa s nimi zaobchádzalo rovnako [vrátane rovnakej úrovne úrovne haircut-u (zníženia hodnoty)] ako s právnickými osobami, najmä bankami a špecializovanými fondmi, a to napriek zásadným rozdielom medzi nimi.
   Zodpovednosť za túto situáciu pripisujú Predsedovi Euroskupiny a/alebo Euroskupine ako takej, ktorí zakázali nielen vyňatie fyzických osôb z haircut-u, ale aj akékoľvek neskoršie kompenzačné opatrenie, ako aj Komisii, ktorá poskytla svoj súhlas s takýmto porušením vyššie uvedenej zásady a článku 21 Charty napriek povinnosti, ktorú jej ukladá článok 17 ZEÚ v zmysle výkladu poskytnutého rozsudkom z 20. septembra 2016, Ledra Advertising a i./Komisia a BCE (C-8/15 P až C-10/15 P, EU:C:2016:701).


title: Vec T-436/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 22. novembra 2006 – Sanchez Ferriz/Komisia ( Úradníci — Povýšenie — Povyšovanie za rok 2003 — Zamietnutie povýšenie — Pridelenie bodov na účely povýšenia — Žaloba o neplatnosť — Aktívna legitimácia — Zjavná neprípustnosť )

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/41

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 22. novembra 2006 – Sanchez Ferriz/Komisia
   (Vec T-436/04) (1)

   („Úradníci - Povýšenie - Povyšovanie za rok 2003 - Zamietnutie povýšenie - Pridelenie bodov na účely povýšenia - Žaloba o neplatnosť - Aktívna legitimácia - Zjavná neprípustnosť“)
   (2006/C 331/91)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Carlos Sanchez Ferriz (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne G. Bounéou a F. Frabetti, advokáti, neskôr F. Frabetti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Berscheid a H. Krämer, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Na jednej strane návrh na zrušenie zoznamu úradníkov povýšených za rok 2003 v rozsahu, v akom tento zoznam neobsahuje meno žalobcu, ako aj všetkých aktov vedúcich k prijatiu tohto rozhodnutia, a na druhej strane, subsidiárne, návrh na neplatnosť pridelenia bodov na účely povýšenia za rok 2003, týkajúceho sa žalobcu
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník znáša svoje trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 8.1.2005.


title: Vec C-189/07: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  22. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nariadenie (EHS) č. 2847/93 — Článok 2 ods. 1 a článok 31 ods. 1 a 2 — Nariadenia (ES) č. 2406/96 a č. 850/98 — Kontrolný systém v odvetví rybolovu — Spoločné normy pre obchodovanie s určitými produktmi — Nedostatočné kontroly a inšpekcie — Neprijatie vhodných opatrení na sankcionovanie porušení — Vykonanie sankcií — Všeobecné nesplnenie povinností vyplývajúcich z ustanovení smernice — Predloženie dodatočných skutočností Súdnemu dvoru s cieľom podporiť všeobecnosť a ustálenosť nesplnenia povinnosti — Prípustnosť)

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/9

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 22. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-189/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Nariadenie (EHS) č. 2847/93 - Článok 2 ods. 1 a článok 31 ods. 1 a 2 - Nariadenia (ES) č. 2406/96 a č. 850/98 - Kontrolný systém v odvetví rybolovu - Spoločné normy pre obchodovanie s určitými produktmi - Nedostatočné kontroly a inšpekcie - Neprijatie vhodných opatrení na sankcionovanie porušení - Vykonanie sankcií - Všeobecné nesplnenie povinností vyplývajúcich z ustanovení smernice - Predloženie dodatočných skutočností Súdnemu dvoru s cieľom podporiť všeobecnosť a ustálenosť nesplnenia povinnosti - Prípustnosť)
   (2009/C 44/15)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Oliver a F. Jimeno Fernández, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. Muñoz Pérez, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 2 ods. 1 a článku 31 ods. 1 a 2 nariadenia Rady (ES) č. 2847/93 z 12. októbra 1993, ktorým sa zriaďuje kontrolný systém spoločnej politiky rybolovu (Ú. v. ES L 261, s. 1; Mim. vyd. 04/002, s. 70) – Porušenie nariadenia Rady (ES) č. 2406/96 z 26. novembra 1996 ustanovujúceho spoločné normy pre obchodovanie s určitými produktmi rybolovu (Ú. v. ES L 334, s. 1; Mim. vyd. 04/002, s. 331) a nariadenia Rady (ES) č. 850/98 z 30. marca 1998 o zachovaní zdrojov rybolovu prostredníctvom technických opatrení na ochranu mláďat morských organizmov (Ú. v. ES L 125, s. 1; Mim. vyd. 04/003, s. 217) – Nedostatočné kontroly – Neprijatie vhodných opatrení na sankcionovanie porušení
   Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým,

                           —

                           že na svojom území a v morských vodách, na ktoré sa vzťahuje jeho suverenita, nevykonávalo dostatočným spôsobom kontrolu a inšpekciu nad rybárskymi činnosťami, najmä nad vykladaním a obchodovaním s druhmi, ktoré sú predmetom ustanovení o minimálnych povolených veľkostiach podľa nariadenia Rady (ES) č. 850/98 z 30. marca 1998 o zachovaní zdrojov rybolovu prostredníctvom technických opatrení na ochranu mláďat morských organizmov a nariadenia Rady (ES) č. 2406/96 z 26. novembra 1996 ustanovujúceho spoločné normy pre obchodovanie s určitými produktmi rybolovu a nevynaložilo ľudské zdroje potrebné na kontrolu a inšpekciu vykonávania rybolovu, ako aj tým,

                           —

                           že sa dostatočne neusilovalo o to, aby boli prijaté vhodné opatrenia proti osobám zodpovedným za porušovanie právnej úpravy Spoločenstva, najmä začatím správneho alebo trestného konania a uložením odrádzajúcich sankcií týmto osobám,

                     nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 2 ods. 1 a článku 31 ods. 1 a 2 nariadenia Rady (EHS) č. 2847/93 z 12. októbra 1993, ktorým sa zriaďuje kontrolný systém spoločnej politiky rybolovu, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 2846/98 zo 17. decembra 1998.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 9.6.2007.


title: Vec C-241/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Riigikohus (Estónsko) 21. mája 2007 – JK Otsa Talu OÜ/Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Riigikohus (Estónsko) 21. mája 2007 – JK Otsa Talu OÜ/Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)
   (Vec C-241/07)
   (2007/C 170/24)
   Jazyk konania: estónčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Riigikohus
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: JK Otsa Talu OÜ

      Žalovaný: Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Je v súlade s cieľom podpory pre agroenvironmentálne opatrenia podľa článkov 22 až 24 nariadenia Rady (ES) č. 1257/1999 (1) zo 17. mája 1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) a ktorým sa menia a rušia niektoré nariadenia,

                           a)

                           ak sa neustále poskytuje podpora len takým žiadateľom, ktorým bolo už minulý rozpočtový rok v rámci príslušného programu vydané rozhodnutie o poskytnutí podpory pre agroenvironmentálne opatrenia a ktorí v súvislosti s agroenvironmentálnymi opatreniami prevzali záväzok,
                           alebo

                           b)

                           ak v každom rozpočtovom roku sú podporovaní aj noví žiadatelia, ktorí sú ochotní prevziať záväzok environmentálne priaznivej výroby a ktorí na základe toho prispôsobia svoju výrobu stanoveným požiadavkám?

               2.

               Ak je odpoveďou na prvú otázku alternatíva b), umožňuje v takomto prípade článok 24 ods. 1 v spojení s článkom 37 ods. 4 a článkom 39 nariadenia Rady (ES) č. 1257/1999 členskému štátu vtedy, keď v rámci programu vyjde najavo, že na pridelenie vyššie uvedenej podpory už nie je dostatok rozpočtových prostriedkov,

                           a)

                           zmeniť pôvodné právne predpisy a požiadavky týkajúce sa predloženia žiadosti a poskytnutia podpory na agroenvironmentálne opatrenia a stanoviť, že o podporu možno žiadať len vtedy, keď žiadateľovi bolo v minulom rozpočtovom roku vydané rozhodnutie o poskytnutí podpory a z tohto dôvodu žiadateľ podlieha právoplatnému záväzku environmentálne priaznivej výroby,
                           alebo

                           b)

                           v rovnakom pomere znížiť podpory všetkým žiadateľom, ktorí spĺňajú požiadavky pre podporu na agroenvironmentálne opatrenia?

      (1)  Ú. v. ES L 160, s. 80; Mim. vyd. 03/025, s. 391.


title: Vec C-4/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Nemecko) 4. januára 2008 – Michael Mario Karl Kerner/Spolková krajina Bádensko – Württembersko

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Nemecko) 4. januára 2008 – Michael Mario Karl Kerner/Spolková krajina Bádensko – Württembersko
   (Vec C-4/08)
   (2008/C 79/28)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Michael Mario Karl Kerner

      Žalovaná: Spolková krajina Bádensko – Württembersko
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni článok 8 ods. 4 smernice Rady 91/439/EHS z 29. júla 1991 o vodičských preukazoch (1) uplatneniu ustanovenia vnútroštátneho práva, ktoré umožňuje, aby po predchádzajúcom odňatí vodičského oprávnenia v tuzemsku bolo uznané vodičské oprávnenie udelené iným členským štátom len pod podmienkou, že sa preukáže, že okolnosti, ktoré pôvodne viedli k odňatiu vodičského oprávnenia už pominuli, aj vtedy ak

                           —

                           uznanie tohto vodičského oprávnenia nie je nariadené v záujme naplnenia základnej slobody voľného pohybu občanov Únie,

                           —

                           vodičské oprávnenie v inom členskom štáte bolo udelené v zjavnom rozpore s ustanoveniami tejto smernice (podmienkou bydliska),

                           —

                           vydávajúci členský štát pri udeľovaní vodičského oprávnenia musel sám vychádzať z tohto zjavného rozporu s požiadavkami smernice,

                           —

                           vydávajúci členský štát podľa poznatkov členského štátu bydliska všeobecne odmieta zrušenie vodičských oprávnení, ktoré sú v rozpore s právom Spoločenstva,

                           —

                           vodičské oprávnenie dotknutého bolo získané v inom členskom štáte protiprávne s cieľom obísť príslušné ustanovenia členského štátu bydliska, ktoré sú podľa smernice relevantné pre obnovenie oprávnenia a vydávajúcemu členskému štátu muselo byť toto zneužitie zákona známe,

                           —

                           a lekárske vyšetrenie spôsobilosti dotknutého viesť motorové vozidlo, ktoré bolo vykonané vo vydávajúcom členskom štáte pred udelením vodičského oprávnenia, pričom už boli známe dôvody pôvodného odňatia vodičského oprávnenia, zjavne nevyhovovalo požiadavkám, ktoré by sa na toto lekárske vyšetrenie mali klásť v súvislosti s dôvodmi, ktoré boli relevantné pri skoršom odňatí vodičského oprávnenia, v dôsledku čoho ďalšia účasť dotknutého v premávke predstavuje závažné ohrozenie života a telesnej integrity iných účastníkov premávky?

                     V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:

               2.

               Má sa článok 8 ods. 2 smernice 91/439/EHS vykladať tak, že členský štát bydliska v situácii opísanej v prvej otázke je síce povinný uznať vodičské oprávnenie udelené v inom členskom štáte EÚ s následkom, že držiteľ je na území členského štátu bydliska v zásade oprávnený k vedeniu motorových vozidiel, ale že v záujme bezpečnosti cestnej premávky a ochrany pred závažným ohrozením zo strany tohto držiteľa vodičského oprávnenia je členský štát bydliska oprávnený prinajmenšom preskúmať jeho spôsobilosť viesť motorové vozidlo vzhľadom na tie okolnosti, ktoré predtým viedli k odňatiu vodičského oprávnenia v členskom štáte bydliska a ktoré nemožno neskorším udelením vodičského oprávnenia v inom členskom štáte Európskej únie považovať za zahladené?

      (1)  Ú. v. ES L 237, s. 1; Mim. vyd. 07/001, s. 317.


title: Spojené veci C-71/09 P, C-73/09 P a C-76/09 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  9. júna 2011 — Comitato „Venezia vuole vivere“ (C-71/09 P), Hotel Cipriani Srl (C-73/09 P), Società Italiana per il gas SpA (Italgas) (C-76/09 P)/Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl, Európska komisia, Talianska republika [Odvolanie — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Aktívna legitimácia — Záujem na konaní — Námietka prekážky začatého konania — Štátna pomoc — Viacodvetvová schéma pomoci — Úľavy na sociálnych odvodoch — Rozhodnutie 2000/394/ES — Kompenzačný charakter — Vplyv na obchod v rámci Spoločenstva — Vplyv na hospodársku súťaž — Rozsah kontroly — Dôkazné bremeno — Povinnosť odôvodnenia — Článok 87 ods. 2 písm. b) ES a článok 87 ods. 3 písm. b) až d) ES — Nariadenie (ES) č. 659/1999 — Články 14 a 15]

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/3

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 9. júna 2011 — Comitato „Venezia vuole vivere“ (C-71/09 P), Hotel Cipriani Srl (C-73/09 P), Società Italiana per il gas SpA (Italgas) (C-76/09 P)/Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl, Európska komisia, Talianska republika
   (Spojené veci C-71/09 P, C-73/09 P a C-76/09 P) (1)

   (Odvolanie - Žaloba o neplatnosť - Prípustnosť - Aktívna legitimácia - Záujem na konaní - Námietka prekážky začatého konania - Štátna pomoc - Viacodvetvová schéma pomoci - Úľavy na sociálnych odvodoch - Rozhodnutie 2000/394/ES - Kompenzačný charakter - Vplyv na obchod v rámci Spoločenstva - Vplyv na hospodársku súťaž - Rozsah kontroly - Dôkazné bremeno - Povinnosť odôvodnenia - Článok 87 ods. 2 písm. b) ES a článok 87 ods. 3 písm. b) až d) ES - Nariadenie (ES) č. 659/1999 - Články 14 a 15)
   2011/C 226/03
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Comitato «Venezia vuole vivere» (v zastúpení: A. Vianello, avvocato) (C-71/09 P), Hotel Cipriani Srl (v zastúpení: A. Bianchini a F. Busetto, avvocati) (C-73/09 P), Società Italiana per il gas SpA (Italgas) (v zastúpení: M. Merola, M. Pappalardo a T. Ubaldi, avvocati) (C-76/09 P)

      Ďalší účastníci konania: Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl (v zastúpení: A. Bianchini, avvocato), Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci a E. Righini, splnomocnení zástupcovia, a A. Dal Ferro, avvocato), Talianska republika (v zastúpení: I. Bruni, neskôr G. Palmieri, splnomocnené zástupkyne, a P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (šiesta rozšírená komora) z 28. novembra 2008, Hotel Cipriani SpA a i./Komisia (spojené veci T-254/00, T-270/00 a T-277/00), ktorým Súd prvého stupňa zamietol návrhy na zrušenie rozhodnutia Komisie 2000/394/ES z 25. novembra 1999, o opatreniach pomoci v prospech podnikov usadených na území Benátok a Chioggie ustanovených zákonmi č. 30/1997 a č. 206/1995, ktorými sa zavádzajú úľavy na sociálnych odvodoch [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 150, s. 50)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolania združenia Comitato „Venezia vuole vivere“, spoločnosti Hotel Cipriani Srl a spoločnosti Società Italiana per il gas SpA (Italgas), ako aj vzájomné odvolanie spoločnosti Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl sa zamietajú.

               2.

               Vzájomné odvolanie Európskej komisie sa zamieta.

               3.

               Združenie Comitato „Venezia vuole vivere“ a spoločnosti Hotel Cipriani Srl, Società Italiana per il gas SpA (Italgas) a Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl sú povinné rovnakým dielom nahradiť trovy konania súvisiace s hlavnými odvolaniami a so vzájomným odvolaním spoločnosti Coopservice — Servizi di fiducia Soc. coop. rl.

               4.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania súvisiace s jej vzájomným odvolaním.

               5.

               Talianska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 16.5.2009.


title: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. júna 2004 vo veci C-255/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu (Nesplnenie povinnosti štátom — Slobodný pohyb tovarov — Opatrenia s porovnateľným účinkom — Označenie kvality a pôvodu — „Label de qualité wallon“)

text:
               22.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/5

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   zo 17. júna 2004
   vo veci C-255/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti štátom - Slobodný pohyb tovarov - Opatrenia s porovnateľným účinkom - Označenie kvality a pôvodu - „Label de qualité wallon“)
   (2005/C 19/08)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-255/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnené zástupkyne: C.-F. Durand a F. Simonetti) proti Belgickému kráľovstvu (splnomocnený zástupca: E. Dominkovits), predmetom ktorej je určenie toho, že Belgické kráľovstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 28 ES a to z toho dôvodu, že schválilo a zachovalo účinnosť právnej úpravy, ktorá priznáva „label de qualité wallon“ výrobkom vyrobeným alebo spracovaným vo Wallónsku, ktoré majú stanovenú kvalitu, Súdny dvor (piata komora), v zložení: predseda piatej komory C. Gulmann (spravodajca), sudcovia S. von Bahr a R. Silva de Lapuerta, generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 17. júna 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Belgické kráľovstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 28 ES tým, že schválilo a zachovalo účinnosť právnej úpravy, ktorá priznáva „label de qualité wallon“ výrobkom vyrobeným alebo spracovaným vo Wallónsku, ktoré majú stanovenú kvalitu.

               2)

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 200 z 23.8.2003


title: Vec C-668/16: Žaloba podaná 23. decembra 2016 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko

text:
               6.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 70/11

         Žaloba podaná 23. decembra 2016 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-668/16)
   (2017/C 070/18)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: C. Hermes, A. C. Becker, D. Kukovec, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:
   konštatoval, že Spolková republika Nemecko porušila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice 2006/40/ES (1) (smernica o klimatizačných systémoch) a smernice 2007/46/ES (2) (rámcová smernica) tým, že

               —

               neprijala potrebné opatrenia na opätovné zabezpečenie súladu vozidiel typov 246, 176 a 117 so schválenými typmi (článok 12 a 30 rámcovej smernice),

               —

               neprijala potrebné opatrenia na vykonávanie sankcií (článok 46 v spojení s článkami 5 a 18 rámcovej smernice), a

               —

               vyhovela 17. mája 2013 žiadosti spoločnosti Daimler AG o rozšírenie existujúceho typu vozidla 245G na vozidlá, v súvislosti s ktorými sa už udelilo iné typové schválenie, a na ktoré sa uplatňovali nové podmienky smernice o klimatizačných systémoch, pričom tak obišla túto smernicu,

         zaviazal Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa článku 12 a prílohy X rámcovej smernice sú členské štáty povinné v prípade nesúladu pri výrobe prijať potrebné opatrenia, aby sa zabezpečil súlad vyrobených vozidiel so schváleným typom. Rovnako podľa článku 30 rámcovej smernice je v prípade odchýlenia nových vozidiel od schválených typov potrebné prijať potrebné opatrenia s cieľom opätovného zabezpečenia súladu. Výroba a dokončené nové vozidlá určitých typov spoločnosti Daimler AG sa odlišujú od schválených typov, pokiaľ ide o používanie istého chladiva. Nemecké orgány neprijali v rozpore s článkami 12 a 30 rámcovej smernice potrebné opatrenia na zabezpečenie súladu.
   Okrem toho nemecké orgány porušili článok 46 rámcovej smernice, keď neprijali nijaké sankcie z dôvodu porušenia článku 5 ods. 1 a článku 18 rámcovej smernice zo strany spoločnosti Daimler AG.
   Napokon nemecké orgány tým, že protiprávne rozšírili starší typ vozidla na vyššie uvedené typy vozidiel, obišli smernicu o klimatizačných systémoch.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/40/ES zo 17. mája 2006 o emisiách z klimatizačných systémov v motorových vozidlách, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 70/156/EHS (Ú. v. EÚ L 161, 2006, s. 12).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2007/46/ES z 5. septembra 2007, ktorou sa zriaďuje rámec pre typové schválenie motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel, systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre tieto vozidlá (Ú. v. EÚ L 263, 2007, s. 1).


title: Vec C-386/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Bundesfinanzhof zo dňa 14. júla 2004 vo veci Centro di Musicologia Walter Stauffer proti Finanzamt München für Körperschaften

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/25

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Bundesfinanzhof zo dňa 14. júla 2004 vo veci Centro di Musicologia Walter Stauffer proti Finanzamt München für Körperschaften
   (Vec C-386/04)
   (2004/C 262/47)
   Bundesfinanzhof (Nemecko) uznesením zo 14. júla 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci Centro di Musicologia Walter Stauffer proti Finanzamt München für Körperschaften, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 8. septembra 2004.
   Bundesfinanzhof žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:
   Je porušením článku 52 v súvislosti s článkom 58, článku 59 v spojení s článkom 66 a 58 ako aj článku 73 b Zmluvy o ES, ak všeobecne prospešná nadácia súkromného práva iného členského štátu má v tuzemsku obmedzenú daňovú povinnosť z príjmov za prenájom inak ako v tuzemsku všeobecne prospešná nadácia s neobmedzenou daňovou povinnosťou z príslušných príjmov, ktorá nie je oslobodená od dane z príjmu právnických osôb?


title: Vec T-415/04: Žaloba podaná dňa 6. októbra 2004: Vittoria Tebaldi a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/52

         Žaloba podaná dňa 6. októbra 2004: Vittoria Tebaldi a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-415/04)
   (2004/C 300/101)
   Jazyk konania: francúzština
   Vittoria Tebaldi, bytom Tervuren (Belgicko), Vicente Tejero Gazo, bytom v Sterrebeek (Belgicko), Victor González Martínez, bytom v Bruseli (Belgicko) a Alessandro Giovannetti, bytom v Ernster (Luxembursko), v zastúpení: Gilles Bounéou a Frédéric Frabetti, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxembursku, podali 6. októbra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil zoznam úradníkov povýšených za rok 2003, keďže tento zoznam neobsahuje mená žalobcov, rovnako tiež incidenčne prípravné podklady tohto rozhodnutia;
               subsidiárne,

               —

               zrušil rozdelenie bodov na povýšenie v priebehu roka 2003 konkrétne nasledujúce po odporúčaniach výboru pre povýšenie;

               —

               rozhodol o výdavkoch účastníkov, odmene právnych zástupcov a trovách konania a zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev k ich náhrade.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia v tomto konaní napádajú odmietnutie orgánu povereného menovaním povýšiť ich v platovej triede za rok 2003.
   Na podporu svojich tvrdení uvádzajú porušenie:

               —

               článku 45 Služobného poriadku a jeho Všeobecných vykonávacích ustanovení;

               —

               administratívneho usmernenia pre „hodnotenie a povyšovanie úradníkov“;

               —

               princípov zákazu diskriminácie a zákazu svojvoľného postupu, rovnako ako povinnosti odôvodnenia rozhodnutí;

               —

               princípu ochrany legitímnej dôvery;

               —

               povinnosti pozornosti;


title: Vec T-63/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  1. júla 2010 — Cementir Italia/Komisia ( „Štátna pomoc — Náhrada za vyvlastnenie z dôvodu verejného záujmu — Predĺženie preferenčnej sadzby za dodávku elektriny — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie — Pojem výhoda — Zásada ochrany legitímnej dôvery — Poskytnutie pomoci“ )

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/37

         Rozsudok Všeobecného súdu z 1. júla 2010 — Cementir Italia/Komisia
   (Vec T-63/08) (1)

   (Štátna pomoc - Náhrada za vyvlastnenie z dôvodu verejného záujmu - Predĺženie preferenčnej sadzby za dodávku elektriny - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie - Pojem výhoda - Zásada ochrany legitímnej dôvery - Poskytnutie pomoci)
   2010/C 221/59
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cementir Italia Srl (Rím, Taliansko) (v zastúpení: T. Salonico, G. Pellegrino, G. Pellegrino a G. Barone, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Giolito a G. Conte, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2008/408/ES z 20. novembra 2007 týkajúceho sa štátnej pomoci C 36/A/06 (predtým NN 38/06), ktorú Taliansko poskytlo v prospech ThyssenKrupp, Cementir a Nuova Terni Industrie Chimiche (Ú. v. EÚ L 144, 2008, s. 37)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Cementir Italia Srl je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008.


title: Vec C-361/04 P: Odvolanie podané dňa 19. augusta 2004 (faxom z: 18. 8. 2004) Claude Ruiz-Picasso, Paloma Ruiz-Picasso, Maya Widmaier-Picasso, Marina Ruiz-Picasso a Bernard Ruiz-Picasso proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) z 22. júna 2004 vo veci T-185/02, Claude Ruiz-Picasso, Paloma Ruiz-Picasso, Maya Widmaier-Picasso, Marina Ruiz-Picasso a Bernard Ruiz-Picasso proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (Ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/21

         Odvolanie podané dňa 19. augusta 2004 (faxom z: 18. 8. 2004) Claude Ruiz-Picasso, Paloma Ruiz-Picasso, Maya Widmaier-Picasso, Marina Ruiz-Picasso a Bernard Ruiz-Picasso proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) z 22. júna 2004 vo veci T-185/02, Claude Ruiz-Picasso, Paloma Ruiz-Picasso, Maya Widmaier-Picasso, Marina Ruiz-Picasso a Bernard Ruiz-Picasso proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (Ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   (Vec C-361/04 P)
   (2004/C 262/36)
   Claude Ruiz-Picasso, Paloma Ruiz-Picasso, Maya Widmaier-Picasso, Marina Ruiz-Picasso a Bernard Ruiz-Picasso v zastúpeni: Professor Charles Gielen, c/o advokátska kancelária Nauta Dutilh, Strawinskylaan 1999, NL-1077 XV Amsterdam, advokát, podali na Súdny dvor Európskych spoločenstiev dňa 19. augusta 2004 (faxom z: 18. 8. 2004) odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) z 22. júna 2004 vo veci T-185/02, Claude Ruiz-Picasso, Paloma Ruiz-Picasso, Maya Widmaier-Picasso, Marina Ruiz-Picasso a Bernard Ruiz-Picasso proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (Ochranné známky a vzory) (ÚHVT). Druhým účastníkom konania pred odvolacím senátom bol DaimlerChrysler AG.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 22. júna 2004 vo veci T-185/02 (1).

               —

               zrušil rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu ÚHVT z 18. marca 2002 vo veci R 0247/2001-3 v časti, v ktorej bola námietka, ktorú podal navrhovateľ proti prihláške slovnej ochrannej známky Spoločenstva „PICARO“ podanej prihlasovateľom zamietnutá.

               —

               zaviazal Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov tak odvolacieho konania ako aj konania pred Súdom prvého stupňa.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia

               —

               Dôvod odvolania vyplývajúci z nesprávneho výkladu pojmu nebezpečenstva zámeny.
               V napadnutom rozsudku súd formuloval pravidlo, podľa ktorého môže nepodobnosť pojmov za určitých okolností neutralizovať vizuálnu a fonetickú podobnosť dotknutých ochranných známok. Pre túto neutralizáciu je podľa Súdu prvého stupňa potrebné, aby aspoň jedna sporná známka mala v povedomí verejnosti jednoznačný a určitý význam, ktorému môže verejnosť bez väčších problémov rozumieť.
               Pre neutralizáciu vizuálnej a fonetickej podobnosti prostredníctvom podobnosti pojmov nie je podstatné, že má ochranná známka význam, ktorému môže verejnosť bez väčších problémov rozumieť. Stupeň vizuálnej, fonetickej podobnosti alebo podobnosti pojmov je potrebné určiť pri zohľadnení sporných kategórii výrobkov a za okolností, za ktorých sú tieto uvádzané na trh.
               Okrem toho nemôže význam alebo povesť mena Picasso, oddelene od výrobkov, pre ktoré bola táto známka zapísaná a pre ktoré sa používa, slúžiť ako argument, že existujú významové rozdiely a že tento význam alebo táto povesť majú za následok, že fonetické a vizuálne podobnosti sú vyvážené významovými rozdielmi.

               —

               Dôvod odvolania vyplývajúci z nesprávneho výkladu pojmu nebezpečenstva zámeny, obzvlášť z pravidla, že ochrana musí být o to väčšia, o čo väčšia je rozlišovacia spôsobilosť sama o sebe alebo z dôvodu známosti ochrannej známky.
               Súd toto pravidlo síce pomenoval, avšak opomenul si položiť otázku, či ochranná známka „PICASSO“ má rozlišovaciu spôsobilosť sama o sebe alebo či má inherentnú rozlišovaciu spôsobilosť, pričom podľa názoru žalobcov sa jedná o druhý prípad.
               Napadnutý rozsudok nesprávne vychádza z predpokladu, že v rámci posudzovania nebezpečenstva zámeny sa prihliada na stupeň pozornosti iba v okamihu, keď zákazník uskutočnil svoju voľbu ohľadne kúpi určitého výrobku. Je však všeobecne uznávaným pravidlom práva ochranných známok, že majiteľ ochrannej známky má byť voči možnému nebezpečenstvu zámeny chránený tak pred ako aj po predaji.
               Okrem toho súd nesprávne rozhodol, že v rámci posudzovania nebezpečenstva zámeny v súvislosti s námietkovým konaním nie je nevyhnutné brať do úvahy možnosť post sale confusion. K tomuto môže dôjsť iba v takom prípade porušenia akým je prípad Arsenal.

      (1)  Doposiaľ neuverejnený v Úradnom vestníku


title: Vec T-99/06: Žaloba podaná  30. marca 2006  – Phildar/ÚHVT

text:
               20.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/15

         Žaloba podaná 30. marca 2006 – Phildar/ÚHVT
   (Vec T-99/06)
   (2006/C 121/27)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Phildar SA (Roubaix, Francúzsko) (v zastúpení: E. Baud, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Comercial Jacinto Parera SA (Barcelona, Španielsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 16. januára 2006 vo veci R 245/2004-2,

               —

               subsidiárne, a to len ak by Súd prvého stupňa nezrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 16. januára 2006 vo veci R 245/2004-2, vrátiť vec Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) na preskúmanie námietky proti prihláške ochrannej známky Spoločenstva „FILDOR“831 384 najmä na základe staršej francúzskej slovnej ochrannej známky „FILDOR“ č. 744 927, ktorej majiteľom je žalobca,

               —

               zaviazať žalovaného, prípadne ďalšieho účastníka konania na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Comercial Jacinto Parera SA

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „FILDOR“ pre výrobky tried 22, 23, 24, 25 a 26 – prihláška č. 831 384
   Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národné a medzinárodné obrazové a slovné ochranné známky „FILDOR“ a „PHILDAR“ pre výrobky tried 22, 23, 24, 25 a 26
   Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie prihlášky

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia

      Dôvody žaloby: Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b), článku 62 a článku 73 nariadenia Rady č. 40/94, pretože známky sú vizuálne a foneticky podobné, pretože žalobca sa nemal možnosť vyjadriť k posúdeniu spôsobov odbytu predmetných výrobkov, a pretože odvolací senát zamietol námietku na základe staršej národnej obrazovej ochrannej známky „PHILDAR“ bez toho aby skúmal staršiu národnú obrazovú ochrannú známku „FILDOR“.


title: Vec C-357/05: Žaloba podaná 23. septembra 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu

text:
               12.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/14

         Žaloba podaná 23. septembra 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu
   (Vec C-357/05)
   (2005/C 281/27)
   Jazyk konania: španielčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: B. Schima a S. Pardo Quintillán, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 23. septembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Španielskemu kráľovstvu.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               vyhlásil, že Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady č. 2003/55/ES (1) z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa ruší smernica 98/30/ES, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 33 tejto smernice;

               2)

               zaviazal Španielske kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula 1. júla 2004.

      (1)  Ú. v. EÚ L 176, 15.7.2003, s. 57; Mim. vyd. 12/007, s. 230.


title: Vec T-56/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  10. decembra 2008 – Stichting IEA Secretariaat Nederland a i./Komisia

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/48

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 10. decembra 2008 – Stichting IEA Secretariaat Nederland a i./Komisia
   (Vec T-56/08) (1)

   (2009/C 32/93)

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 26.4.2008.


title: Vec F-17/10: Žaloba podaná 15. marca 2010 — Daake/ÚHVT

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/56

         Žaloba podaná 15. marca 2010 — Daake/ÚHVT
   (Vec F-17/10)
   2010/C 134/93
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Simone Daake (Alicante, Španielsko) (v zastúpení: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia ÚHVT zo 4. decembra 2009, ktorým sa zamietol návrh žalobkyne na náhradu škody

      Návrhy žalobkyne

               —

               uložiť ÚHVT povinnosť, aby jej nahradil majetkovú ujmu vo výške rozdielu medzi:

                           —

                           na jednej strane, jej skutočným príjmom podľa jej formálneho zaradenia ako zmluvného zamestnanca na základe článku 3a Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov (ďalej len „PZOZ“) od 1. novembra 2005 do 31. októbra 2008 a dávok v nezamestnanosti, ktoré jej boli vyplatené od 1. novembra 2008 do dnešného dňa, a

                           —

                           na druhej strane, jej príjmom, na ktorý má nárok ako dočasný zamestnanec na základe článku 2 písm. a) PZOZ od 1. novembra 2005 do 31. októbra 2008, ako aj dávok v nezamestnanosti, na ktoré jej vznikol nárok od 1. novembra 2008 do dnešného dňa, vypočítaných na základe jej prislúchajúcej mzdy za október 2008 na základe článku 2 písm. a) PZOZ –

                           —

                           ako aj nahradiť tým vzniknuté straty na dôchodkových dávkach a iných odmenách, mzdách a zvýhodneniach pri zohľadnení primeraného povýšenia zohľadňujúceho jej pracovné výsledky k 1. aprílu 2008,

                           —

                           ako aj — pokiaľ je to nevyhnutné na účely poskytnutia požadovanej náhrady škody — zrušiť rozhodnutia ÚHVT zo 6. mája 2009 a 4. decembra 2009;

               —

               uložiť ÚHVT povinnosť, aby jej nahradil nemajetkovú ujmu spôsobenú diskrimináciou voči ostatným zamestnancom ÚHVT v rozsahu určenom Súdom

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.


title: Vec T-486/08: Žaloba podaná 14. novembra 2008 – Earle Beauty/ÚHVT (SUPERSKIN)

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/41

         Žaloba podaná 14. novembra 2008 – Earle Beauty/ÚHVT (SUPERSKIN)
   (Vec T-486/08)
   (2009/C 6/80)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Liz Earle Beauty Co. Ltd (predtým Liz Earle Cosmetics Ltd.) (Ryde, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. Cover, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 15. septembra 2008 vo veci R 1656/2007-4 a povoliť zápis prihlasovanej ochrannej známky Spoločenstva (prihláška č. 5 967 856) a

               —

               zaviazať Úrad pred harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „SUPERSKIN“ pre výrobky a služby tried 3, 5 a 44 – prihláška č. 5 967 856.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát nesprávne rozhodol, že prihlasovaná ochranná známka je opisná, pokiaľ ide o výrobky a služby, pre ktoré požaduje jej zápis.


               10.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/3

         Žaloba Dozorného úradu EZVO podaná 29. júla 2015 proti Lichtenštajnskému kniežatstvu
   (Vec E-19/15)
   (2015/C 410/03)
   Dozorný úrad EZVO, ktorý zastupuje Markus Schneider, Clémence Perrin a Marlene Lie Hakkebo, splnomocnení zástupcovia Dozorného úradu EZVO, 35 Rue Belliard, 1040 Brussels, BELGIUM, podal 29. júla 2015 na Súd EZVO žalobu proti Lichtenštajnskému kniežatstvu.
   Dozorný úrad EZVO žiada Súd EZVO, aby:

               1.

               vyhlásil, že Lichtenštajnské kniežatstvo porušilo svoje povinnosti vyplývajúce z článkov 9, 10, 13 a 16 aktu uvedeného v bode 1 prílohy X k Dohode o EHP (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu) v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom jej protokolu 1, a vzhľadom na to, že usadenie sa a poskytovanie cezhraničných služieb nepatrí do pôsobnosti uvedeného aktu, svoje povinnosti vyplývajúce z článkov 31 a 36 Dohody o EHP:

                           a)

                           tým, že ponechalo v platnosti článok 7 lichtenštajnského obchodného zákona, ktorým sa zavádza systém predchádzajúceho povolenia pre podniky, ktoré zamýšľajú usadiť sa v Lichtenštajnsku;

                           b)

                           tým že ponechalo v platnosti článok 8 ods. 1 lichtenštajnského obchodného zákona, pretože sa ním stanovujú nejasné a nejednoznačné podmienky udeľovania predchádzajúceho povolenia pre podniky, ktoré zamýšľajú usadiť sa v Lichtenštajnsku (t. j. povinnosť mať potrebný personál a povinnosť mať primeranú znalosť nemeckého jazyka);

                           c)

                           tým, že nezabezpečilo, aby sa požiadavky, ktoré sú rovnocenné alebo v zásade porovnateľné, pokiaľ ide o ich účel, ktoré sa na poskytovateľa už vzťahujú v inom štáte EHP alebo v tom istom štáte EHP v postupe predchádzajúceho udelenia povolenia pre podniky, ktoré zamýšľajú usadiť sa v Lichtenštajnsku, neduplikovali a aby konanie a formality týkajúce sa systému udeľovania povolení podľa obchodného zákona boli jasne stanovené, a

                           d)

                           tým, že ponechalo v platnosti článok 21 lichtenštajnského obchodného zákona, ktorým sa zavádza systém predchádzajúceho udelenia povolenia pre podniky, ktoré zamýšľajú poskytovať cezhraničné služby v Lichtenštajnsku, a

               2.

               nariadil Lichtenštajnskému kniežatstvu uhradiť trovy konania.

      Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

               —

               Žaloba sa týka požiadaviek podľa Zákona z 22. júna 2006 o obchode a obchodovaní (ďalej len „obchodný zákon“), najmä požiadaviek stanovených v jeho článkoch 7 a 21, týkajúcich sa podnikov, ktoré zamýšľajú usadiť sa alebo poskytovať cezhraničné služby v Lichtenštajnsku, ktoré pred tým, ako sa usadia alebo začnú poskytovať cezhraničné služby, musia získať povolenie od vnútroštátnych orgánov.

               —

               Dozorný úrad EZVO najmä tvrdí, že takéto požiadavky predstavujú systémy udeľovania povolení, ktoré, pokiaľ ide o usadenie sa, nenachádzajú oporu v článku 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu (ďalej len „smernica o službách“) ani v článku 16 smernice o službách, pokiaľ ide o poskytovanie cezhraničných služieb.

               —

               Dozorný úrad EZVO tvrdí, že aj článok 21 lichtenštajnského obchodného zákona, podľa ktorého sa od podnikov, ktoré zamýšľajú poskytovať cezhraničné služby v Lichtenštajnsku, vyžaduje, aby lichtenštajnským orgánom uvedenú skutočnosť vopred písomne oznámili a aby takéto oznámenie každoročne obnovovali, vedie k systému udeľovania povolení, ktorým sa porušuje článok 16 smernice o službách.

               —

               Podľa údajov Dozorného úradu EZVO Lichtenštajnsko tvrdí, že v zásade sú jeho systémy predchádzajúceho povolenia v súlade so smernicou o službách, keďže majú oporu v jej článkoch 9 a 16, rovnako ako v článku 33 Dohody o EHP (resp. na základe závažných dôvodov verejného záujmu v zmysle tohto článku).


title: Vec T-542/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 8. mája 2015 – Grupo Bimbo/ÚHVT (Zaoblený tvar sendvičového chleba)

text:
               13.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/26

         Uznesenie Všeobecného súdu z 8. mája 2015 – Grupo Bimbo/ÚHVT (Zaoblený tvar sendvičového chleba)
   (Vec T-542/14) (1)

   (2015/C 228/38)
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 339, 29.9.2014.


title: Vec T-655/13: Žaloba podaná 9. decembra 2013 — Enercon/ÚHVT — (odtiene zelenej farby)

text:
               8.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 39/26

         Žaloba podaná 9. decembra 2013 — Enercon/ÚHVT — (odtiene zelenej farby)
   (Vec T-655/13)
   2014/C 39/47
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Enercon GmbH (Aurich, Nemecko) (v zastúpení: R. Böhm, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 11. septembra 2013 vydané v odvolacom konaní R 0247/2013-1,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: odtiene zelenej farby pre tovary zaradené do tried 7, 16 a 28 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 11055811.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009.


title: Vec C-546/14: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Udine – Taliansko) – konanie začaté na návrh spoločnosti Degano Trasporti Sas di Ferrucio Degano & C., v likvidácii (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — DPH — Článok 4 ods. 3 ZEÚ — Smernica 2006/112/ES — Platobná neschopnosť — Postup vyrovnania — Čiastočné uspokojenie pohľadávok v oblasti DPH)

text:
               13.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/15

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Udine – Taliansko) – konanie začaté na návrh spoločnosti Degano Trasporti Sas di Ferrucio Degano & C., v likvidácii
      (Vec C-546/14) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - DPH - Článok 4 ods. 3 ZEÚ - Smernica 2006/112/ES - Platobná neschopnosť - Postup vyrovnania - Čiastočné uspokojenie pohľadávok v oblasti DPH))
      (2016/C 211/17)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale di Udine

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Degano Trasporti Sas di Ferrucio Degano & C., v likvidácii

         za účasti: Pubblico Ministero presso il Tribunale di Udine,

         Výrok rozsudku

      Článku 4 ods. 3 ZEÚ, ani článku 2, článku 250 ods. 1 a článku 273 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty neodporuje vnútroštátna právna úprava, ako je tá vo veci samej, vykladaná v tom zmysle, že obchodník v platobnej neschopnosti môže podať na súd návrh na začatie postupu vyrovnania s cieľom splatiť svoje dlhy pristúpením k likvidácii svojho majetku, pričom v rámci tohto postupu ponúkne iba čiastočné splatenie dlhu na dani z pridanej hodnoty tým, že znaleckým posudkom vypracovaným nezávislým znalcom preukáže, že v prípade konkurzu na jeho majetok by dlh nebol splatený vo väčšom rozsahu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 81, 9.3.2015.


title: Vec T-446/12: Žaloba podaná 9. októbra 2012 — Drex Technologies/Rada

text:
               1.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 373/12

         Žaloba podaná 9. októbra 2012 — Drex Technologies/Rada
   (Vec T-446/12)
   2012/C 373/21
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Drex Technologies SA (Tortola, Britské Panenské ostrovy) (v zastúpení: E. Ruchat, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu žalobkyne za prípustnú a dôvodnú,

               —

               následne zrušil

                           —

                           vykonávacie rozhodnutie Rady 2012/424/SZBP z 23. júla 2012, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/782/SZBP, a jeho korigendum z 9. augusta 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne,

                           —

                           a nariadenie Rady (EÚ) č. 673/2012 z 23. júla 2012, ktorým sa vykonáva článok 32 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 36/2012, a jeho korigendum z 9. augusta 2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobkyne,

               —

               zaviazal Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody, ktoré sú v podstate totožné alebo podobné žalobným dôvodom uvedeným v rámci veci T-432/11, Makhlouf/Rada (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 290, 2011, s. 13.


title: Vec C-285/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 18. mája 2017 – Marta Gentile a Marcel Gentile/TUIfly GmbH

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 18. mája 2017 – Marta Gentile a Marcel Gentile/TUIfly GmbH
   (Vec C-285/17)
   (2017/C 283/28)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Hannover

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Marta Gentile, Marcel Gentile

      Žalovaná: TUIfly GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje neprítomnosť z dôvodu práceneschopnosti značnej časti pracovníkov potrebných na uskutočnenie letov prevádzkujúceho leteckého dopravcu mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 (1)? V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Aká vysoká musí byť miera neprítomnosti na uznanie takej okolnosti?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Predstavuje spontánna neprítomnosť značnej časti pracovníkov potrebných na uskutočnenie letov prevádzkujúceho leteckého dopravcu z dôvodu prerušenia práce, ktoré nie je z hľadiska pracovného práva ani právnej úpravy kolektívnych zmlúv legitímne (tzv. divý štrajk), mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004? V prípade kladnej odpovede na druhú otázku: Aká vysoká musí byť miera neprítomnosti na uznanie takej okolnosti?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú alebo druhú otázku: Je potrebné, aby mimoriadna okolnosť nastala pri samotnom zrušenom lete alebo je prevádzkujúci letecký dopravca oprávnený vypracovať nový letový plán z dôvodov hospodárnosti?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na prvú alebo druhú otázku: Vzťahuje sa pojem „dalo sa zabrániť“ na mimoriadnu okolnosť alebo na dôsledky vzniku mimoriadnej okolnosti?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91; Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec C-29/08: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  29. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Regeringsrätten — Švédsko) — Skatteverket/AB SKF (Šiesta smernica o DPH — Články 2, 4, 13 B písm. d) bod 5 a článok 17 — Smernica 2006/112/ES — Články 2, 9, 135 ods. 1 písm. f) a článok 168 — Predaj dcérskej spoločnosti a obchodného podielu v ovládanej spoločnosti materskou spoločnosťou — Pôsobnosť DPH — Oslobodenie od dane — Poskytovanie služieb získaných v rámci transakcií prevodu akcií — Odpočítateľnosť DPH)

text:
               19.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/3

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 29. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Regeringsrätten — Švédsko) — Skatteverket/AB SKF
   (Vec C-29/08) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Články 2, 4, 13 B písm. d) bod 5 a článok 17 - Smernica 2006/112/ES - Články 2, 9, 135 ods. 1 písm. f) a článok 168 - Predaj dcérskej spoločnosti a obchodného podielu v ovládanej spoločnosti materskou spoločnosťou - Pôsobnosť DPH - Oslobodenie od dane - Poskytovanie služieb získaných v rámci transakcií prevodu akcií - Odpočítateľnosť DPH)
   2009/C 312/04
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Regeringsrätten

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Skatteverket

      Žalovaná: AB SKF

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Regeringsrätten — Výklad článkov 2, 4, 13 B písm. d) bod 5 a článku 17 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23), ako aj článkov 2, 9, 135 ods. 1 a článku 168 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Predaj materskou spoločnosťou svojej dcérskej spoločnosti a svojho podielu v inej spoločnosti na účely reštrukturalizácie svojej skupiny — Odpočet DPH zaplatenej za služby poskytnuté materskej spoločnosti v rámci transakcií prevodu

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 ods. 1 a článok 4 ods. 1 a 2 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 95/7/ES z 10. apríla 1995, ako aj článok 2 ods. 1 a článok 9 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, sa majú vykladať v tom zmysle, že prevod všetkých akcií dcérskej spoločnosti, na základnom imaní ktorej má materská spoločnosť 100 %-ný podiel, ako aj zostávajúceho podielu na základnom imaní ovládanej spoločnosti, ktorá bola kedysi v 100 %-nom vlastníctve materskej spoločnosti, zo strany materskej spoločnosti, ktorá týmto spoločnostiam poskytovala služby podliehajúce dani z pridanej hodnoty, predstavuje hospodársku činnosť, ktorá patrí do pôsobnosti uvedených smerníc. Pokiaľ je ale prevod akcií možné stotožniť s prevodom celého podniku alebo jeho časti, v zmysle článku 5 ods. 8 šiestej smernice 77/388, zmenenej a doplnenej smernicou 95/7, alebo článku 19 prvého odseku smernice 2006/112 a pod podmienkou, že dotknutý členský štát sa rozhodol pre možnosť zakotvenú v týchto ustanoveniach, táto transakcia nepredstavuje hospodársku činnosť podliehajúcu dani z pridanej hodnoty.

               2.

               Taký prevod akcií, ako je prevod akcií v konaní vo veci samej, musí byť oslobodený od dane z pridanej hodnoty podľa článku 13 B písm. d) bodu 5 šiestej smernice 77/388, zmenenej a doplnenej smernicou 95/7, ako aj podľa článku 135 ods. 1 písm. f) smernice 2006/112.

               3.

               Podľa článku 17 ods. 1 a 2 šiestej smernice 77/388, zmenenej a doplnenej smernicou 95/7, ako aj článku 168 smernice 2006/112 môže vzniknúť právo na odpočet dane z pridanej hodnoty zaplatenej na vstupe za plnenia vykonané pre potreby prevodu akcií, ak existuje priama a bezprostredná súvislosť medzi nákladmi spojenými s plneniami na vstupe a celou hospodárskou činnosťou zdaniteľnej osoby. Vnútroštátnemu súdu prislúcha, aby pri zohľadnení všetkých okolností, za ktorých dochádza k transakciám vo veci samej, určil, či vzniknuté náklady možno zahrnúť do ceny predávaných akcií, alebo či sú súčasťou samotných prvkov tvoriacich cenu transakcií, ktoré spadajú do hospodárskej činnosti zdaniteľnej osoby.

               4.

               Odpovede na predchádzajúce otázky nie sú ovplyvnené okolnosťou, že prevod akcií sa uskutočňuje v niekoľkých po sebe nasledujúcich transakciách.

      (1)  Ú. v. EÚ C 79, 29.3.2008.


title: Vec T-152/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  24. mája 2012 — TMS Trademark-Schutzrechtsverwertungsgesellschaft/ÚHVT — Comercial Jacinto Parera (MAD) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o výmaze — Obrazová ochranná známka Spoločenstva MAD — Riadne používanie ochrannej známky — Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Podoba, ktorá sa líši v prvkoch, ktoré nemenia rozlišovaciu spôsobilosť — Článok 15 ods.1 písm. a) nariadenia č. 207/2009“ ]

text:
               7.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/15

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. mája 2012 — TMS Trademark-Schutzrechtsverwertungsgesellschaft/ÚHVT — Comercial Jacinto Parera (MAD)
   (Vec T-152/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o výmaze - Obrazová ochranná známka Spoločenstva MAD - Riadne používanie ochrannej známky - Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Podoba, ktorá sa líši v prvkoch, ktoré nemenia rozlišovaciu spôsobilosť - Článok 15 ods.1 písm. a) nariadenia č. 207/2009)
   2012/C 200/31
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: TMS Trademark-Schutzrechtsverwertungsgesellschaft mbH (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: B. Hein a M.-H. Hoffmann, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Comercial Jacinto Parera, SA (Barcelona, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 16. decembra 2010 (vec R 449/2009-2) týkajúcemu sa konania o výmaze medzi TMS Trademark-Schutzrechtsverwertungsgesellschaft mbH a Comercial Jacinto Parera, SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               TMS Trademark-Schutzrechtsverwertungsgesellschaft mbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 139, 7.5.2011.


title: Vec C-129/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen Sad Varna (Bulharsko) 14. marca 2011 — OOD Provadiinvest/Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpălnenieto“

text:
               14.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen Sad Varna (Bulharsko) 14. marca 2011 — OOD Provadiinvest/Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpălnenieto“
   (Vec C-129/11)
   2011/C 145/25
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen Sad Varna

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: OOD Provadinvest

      Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpălnenieto“

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 80 ods. 1 písm. a) a b) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) vykladať v tom zmysle, že ak je pri dodaniach medzi prepojenými osobami protihodnota nižšia ako trhová cena, základom dane je trhová cena úkonu len vtedy, ak dodávateľ alebo kupujúci nemá plné právo na odpočítanie dane, ktorá pripadá na kúpu alebo výrobu tovarov tvoriacich predmet dodania?

               2.

               Má sa článok 80 ods. 1 písm. a) a b) smernice 2006/112 vykladať v tom zmysle, že ak dodávateľ využil právo na plné odpočítanie dane za tovary a služby, ktoré sú následne predmetom dodania medzi prepojenými osobami za nižšiu ako trhovú cenu, a toto právo na odpočítanie dane nebolo odôvodnené podľa článkov 173 až 177 smernice ani oslobodené od dane v zmysle článkov 132, 135, 136, 371, 375, 376 a 377, článku 378 ods. 2, článku 379 ods. 2 a článkov 380 až 390 smernice, členský štát nesmie prijať opatrenia, podľa ktorých je ako základ dane stanovená výlučne trhová cena?

               3.

               Má sa článok 80 ods. 1 písm. a) a b) smernice 2006/112 vykladať v tom zmysle, že ak kupujúci využil právo na plné odpočítanie dane za tovary a služby, ktoré sú následne predmetom dodania medzi prepojenými osobami za nižšiu ako trhovú cenu, a toto právo na odpočítanie dane nebolo odôvodnené podľa článkov 173 až 177 smernice, členský štát nesmie prijať opatrenia, podľa ktorých je ako základ dane stanovená výlučne trhová cena?

               4.

               Sú v článku 80 ods. 1 smernice 2006/112 taxatívne vymenované prípady tvoriace podmienky, pri ktorých splnení smie členský štát prijať opatrenia, podľa ktorých je základom dane pri dodaniach trhová cena úkonu?

               5.

               Je vnútroštátna právna úprava, aká sa nachádza v článku 27 ods. 3 bode 1 Zakon za danăk vărchu dobavenata stojnost (zákon o dani z pridanej hodnoty), prípustná za iných okolností, než sú vymenované v článku 80 ods. 1 písm. a), b) a c) smernice 2006/112?

               6.

               Má v prípade, o aký ide v prejednávanej veci, ustanovenie článku 80 ods. 1 písm. a) a b) smernice 2006/112 priamy účinok a smie ho vnútroštátny súd priamo uplatniť?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec T-132/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 11. marca 2015 – Albis Plastic/ÚHVT – IQAP Masterbatch Group (ALCOLOR) („Ochranná známka Spoločenstva — Návrh na vyhlásenie neplatnosti — Späťvzatie návrhu na vyhlásenie neplatnosti — Zastavenie konania“)

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/27

         Uznesenie Všeobecného súdu z 11. marca 2015 – Albis Plastic/ÚHVT – IQAP Masterbatch Group (ALCOLOR)
   (Vec T-132/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Návrh na vyhlásenie neplatnosti - Späťvzatie návrhu na vyhlásenie neplatnosti - Zastavenie konania“))
   (2015/C 155/32)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Albis Plastic GmbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne C. Klawitter, neskôr C. Klawitter a P. Nagel, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne G. Schneider, neskôr G. Schneider a D. Botis, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: IQAP Masterbatch Group, SL (Masíes de Roda, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. decembra 2013 (vec R 1015/2012-2) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi IQAP Masterbatch Group, SL a Albis Plastic GmbH

      Výrok

               1.

               Konanie o žalobe sa zastavuje.

               2.

               Žalobkyňa je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 135, 5.5.2014.


title: Vec F-77/13: Žaloba podaná 9. augusta 2013 — ZZ/Europol

text:
               30.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/27

         Žaloba podaná 9. augusta 2013 — ZZ/Europol
   (Vec F-77/13)
   2013/C 352/53
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: W. Brouwer, advokát)

      Žalovaný: Europol

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia stanovujúceho úroky, o ktoré sa zvyšuje suma zaplatená z dôvodu úplnej pracovnej neschopnosti v dôsledku dvoch úrazov, ku ktorým došlo počas dvoch služobných ciest, a náhrada údajne utrpenej ujmy

      Návrhy žalobcu

   Žalobca navrhuje, aby Súd pre verejnú službu:

               —

               zrušil rozhodnutie z 15. októbra 2012 v spojení s rozhodnutiami z 13. marca 2012 a z 18. decembra 2012,

               —

               zrušil implicitné rozhodnutie z 10. mája 2013, ktorým bola zamietnutá sťažnosť z 10. januára 2013,

               —

               zaviazal žalovaného na zaplatenie dlžných úrokov zo sumy 170 074,39 eura zaplatenej žalobcovi 14. mája 2013, a to konkrétne:

                           —

                           úrokov dlžných za obdobie od 21. februára 2001 do 14. mája 2013 vo výške 138 331,75 eura,

                           —

                           subsidiárne: úrokov dlžných za obdobie od 27. januára 2004 do 14. mája 2013 vo výške 83 154,25 eura,

                           —

                           subsidiárne v druhom rade: minimálne úrokov dlžných za obdobie od 27. januára 2004 do 1. februára 2013 vo výške 80 356,75 eura, alebo minimálne od dátumu, ktorý spravodlivo určí Všeobecný súd a od ktorého vznikol nárok na úrok, prípadne zaviazal žalovaného na náhradu náhrady škody, ktorá zodpovedá pochybeniam žalovaného,

               —

               zaviazal žalovaného na zaplatenie:

                           —

                           úrokov dlhovaných žalovaným zo súm, ktoré boli 3. mája 2010 vyplatené z poistky WBA & I 2600914, a to konkrétne:

                                       —

                                       úroky dlhované od vzniku pohľadávky z dôvodu poškodenia sluchu (5 % podľa AMA, t. j. 11 344,50 eura) za obdobie od 11. decembra 2002, bez 15 dní (oddiel 4B poistky), do 3. mája 2010, čiže úroky v celkovej výške 4 875,28 eura,

                                       —

                                       úroky dlhované od vzniku pohľadávky z dôvodu poškodenia členku (9 % podľa AMA, t. j. 20 420,12 eura) za obdobie od dátumu vzniku zodpovednosti Europolu, t. j. od 27. januára 2004, bez 15 dní (oddiel 4B poistky), do 3. mája 2010, čiže úroky v celkovej výške 6 878,71 eura,

                                       —

                                       úroky dlhované od vzniku pohľadávky z dôvodu poškodenia kognitívnych funkcií (16 % podľa AMA, t. j. 36 302,41 eura) za obdobie od dátumu vzniku zodpovednosti Europolu, t. j. od 27. januára 2004, bez 15 dní (oddiel 4B poistky), do 3. mája 2010, čiže úroky v celkovej výške 12 228,81 eura,

                           —

                           subsidiárne: zaviazal žalovaného na náhradu žalobcovi škody, ktorá zohľadní pochybenia žalovaného,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania vrátane trov právneho zastúpenia.


title: Vec C-29/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Suceava (Rumunsko) 17. januára 2011 — Aurora Elena Sfichi/Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava — Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               9.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Suceava (Rumunsko) 17. januára 2011 — Aurora Elena Sfichi/Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava — Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Vec C-29/11)
   2011/C 113/08
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Suceava

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Aurora Elena Sfichi

      Žalované: Direcția Generală a Finanțelor Publice Suceava — Administrația Finanțelor Publice Suceava, Administrația Fondului pentru Mediu

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 110 prvý odsek Zmluvy o fungovaní Európskej únie (pôvodný článok 90 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva), podľa ktorého žiaden členský štát nezdaní výrobky z iných členských štátov nijakou priamou alebo nepriamou vnútroštátnou daňou prevyšujúcou dane ukladané priamo či nepriamo na podobné domáce výrobky, vykladať v tom zmysle, že zakazuje členskému štátu stanoviť poplatok, ktorý by mal vlastnosti dane za znečistenie upravenej mimoriadnym nariadením č. 50/2008 v znení neskorších zmien a doplnení, pričom sa táto daň uplatňuje na ojazdené motorové vozidlá prihlásené predtým do evidencie v iných členských štátoch pri ich prvom prihlásení do evidencie v Rumunsku a s prihliadnutím na skutočnosť, že ojazdené motorové vozidlá prihlásené do evidencie v Rumunsku nie sú zaťažené rovnakou daňou v prípade, že sú predmetom niektorých transakcií, po ktorých sú opäť prihlasované do evidencie?

               2.

               Má sa článok 110 druhý odsek Zmluvy o fungovaní Európskej únie (pôvodný článok 90 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva), ktorého cieľom je odstrániť prvky ochraňujúce domáci trh a porušujúce zásadu hospodárskej súťaže vykladať v tom zmysle, že zakazuje stanovenie dane za znečistenie z motorových vozidiel, ktorá sa uplatňuje na ojazdené motorové vozidlá prihlásené predtým do evidencie v iných členských štátoch pri ich prvom prihlásení do evidencie v Rumunsku, s prihliadnutím na skutočnosť, že mimoriadnym nariadením č. 218/2008 boli od dane za znečistenie oslobodené „motorové vozidlá kategórie M1 s emisnou triedou Euro 4 a zdvihovým objemom motora neprevyšujúcim 2 000 cm3, ako aj všetky motorové vozidlá kategórie N1 s emisnou triedou Euro 4, ktoré boli prvýkrát prihlásené do evidencie v Rumunsku alebo v inom členskom štáte Európskej únie v období od 15. decembra 2008 do 31. decembra 2009 vrátane“, čiže kategória motorových vozidiel zodpovedajúca technickým vlastnostiam motorových vozidiel vyrábaných v Rumunsku, čím by sa uprednostnil domáci sektor výroby motorových vozidiel?


title: Vec C-522/12: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. novembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht — Nemecko) — Tevfik Isbir/DB Services GmbH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Slobodné poskytovanie služieb — Vysielanie pracovníkov — Smernica 96/71/ES — Minimálna mzdová tarifa — Paušálne sumy a príspevok zamestnávateľa na viacročné sporenie v prospech jeho zamestnancov)

text:
               11.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/14

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. novembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht — Nemecko) — Tevfik Isbir/DB Services GmbH
   (Vec C-522/12) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Slobodné poskytovanie služieb - Vysielanie pracovníkov - Smernica 96/71/ES - Minimálna mzdová tarifa - Paušálne sumy a príspevok zamestnávateľa na viacročné sporenie v prospech jeho zamestnancov)
   2014/C 9/21
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesarbeitsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Tevfik Isbir

      Žalovaný: DB Services GmbH

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesarbeitsgericht — Výklad článku 3 ods. 1 pododseku 1 písm. c) smernice 96/71/ES Európskeho Parlamentu a Rady zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb (Ú. v. ES L 18, 1997, s. 1; Mim. vyd. 05/002, s. 431) — Výpočet minimálneho mzdového tarifu — Prípadné zahrnutie príspevku zamestnávateľa do platieb do viacročného programu sporenia v prospech zamestnancov — Situácia, v akej zamestnanci nemôžu niekoľko rokov narábať s týmito platbami

      Výrok rozsudku

   Článok 3 ods. 1 druhá zarážka písm. c) smernice 96/71/ES Európskeho Parlamentu a Rady zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby boli do minimálnej mzdy zahrnuté také zložky odmeny, ktoré nemenia vzťah medzi plnením pracovníka a protihodnotou, ktorú tento pracovník získa ako odmenu za toto plnenie. Vnútroštátnemu súdu prináleží overiť, či je to tak v prípade zložiek odmeny, o ktoré ide v konaní vo veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 2.2.2013.


title: vec F-5/09: Žaloba podaná 26. januára 2009 — Soerensen Ferraresi/Komisia

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/45

         Žaloba podaná 26. januára 2009 — Soerensen Ferraresi/Komisia
   (vec F-5/09)
   2009/C 113/93
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ayo Soerensen Ferraresi (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: C. Di Vuolo, avvocato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet a opis sporu

   Návrh na náhradu škody, ktorú žalobkyňa utrpela v dôsledku utrpeného mobbingu a rozhodnutia komisie pre invaliditu umiestniť ju na invalidný dôchodok

      Návrhy žalobcu

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu fyzickej, morálnej a finančnej ujmy, ktorú utrpela žalobkyňa,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec C-80/15: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 28. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg – Nemecko) – Robert Fuchs AG/Hauptzollamt Lörrach (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Colná únia — Spoločný colný sadzobník — Režim dočasného použitia s oslobodením od cla — Nariadenie (EHS) č. 2454/93 — Podmienky pre úplné oslobodenie od dovozných ciel — Dopravné prostriedky súvisiace s leteckou navigáciou, zaregistrované mimo colného územia Únie a používané osobou usadenou mimo tohto územia — Článok 555 ods. 1 písm. a) — Obchodné použitie — Pojem — Používanie helikoptér leteckou školou na platené výcvikové lety pilotované inštruktorom a žiakom — Vylúčenie)

text:
               26.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 350/5

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 28. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg – Nemecko) – Robert Fuchs AG/Hauptzollamt Lörrach
   (Vec C-80/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Colná únia - Spoločný colný sadzobník - Režim dočasného použitia s oslobodením od cla - Nariadenie (EHS) č. 2454/93 - Podmienky pre úplné oslobodenie od dovozných ciel - Dopravné prostriedky súvisiace s leteckou navigáciou, zaregistrované mimo colného územia Únie a používané osobou usadenou mimo tohto územia - Článok 555 ods. 1 písm. a) - Obchodné použitie - Pojem - Používanie helikoptér leteckou školou na platené výcvikové lety pilotované inštruktorom a žiakom - Vylúčenie))
   (2016/C 350/06)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Robert Fuchs AG

      Žalovaný: Hauptzollamt Lörrach

      Výrok rozsudku

   Článok 555 ods. 1 písm. a) nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 2286/2003 z 18. decembra 2003, sa má vykladať v tom zmysle, že lety uskutočnené za úhradu na účely výcviku pilotovania helikoptéry, na palube ktorej sa nachádza žiak – pilot a inštruktor lietania, sa nemajú považovať za obchodné použitie dopravného prostriedku v zmysle tohto ustanovenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 11.5.2015.


title: Vec C-28/10 P: Odvolanie podané 21. decembra 2009 : Mehmet Salih Bayramoglu proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z  24. septembra 2009 vo veci T-110/09, Mehmet Salih Bayramoglu/Európsky parlament, Rada Európskej únie

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/16

         Odvolanie podané 21. decembra 2009: Mehmet Salih Bayramoglu proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 24. septembra 2009 vo veci T-110/09, Mehmet Salih Bayramoglu/Európsky parlament, Rada Európskej únie
   (Vec C-28/10 P)
   2010/C 80/29
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Mehmet Salih Bayramoglu (v zastúpení: A. Riza, QC)

      Ďalší účastníci konania: Európsky parlament, Rada Európskej únie

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil Rozhodnutie Rady 2004/511/ES (1), keďže je založené na protiprávnom neprijatí aktu, ktorý by umožnil tureckým Cyperčanom sa zúčastniť na európskych voľbách v rozpore s článkom 189 Zmluvy o ES a v spojení s článkom 5 a 6 Zmluvy o Európskej únii,

               —

               určiť, že šesť poslancov parlamentu, ktorých mená oznámil RoC po 6. júni 2009, a ktorí boli zvolení za účinnosti súčasných volebných právnych úprav nezastupujú tureckých Cyperčanov, tak ako to vyžaduje právo.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ tvrdí, že sa Súd prvého stupňa dopustil omylu, keď rozhodol, že jeho žaloba bola podaná po uplynutí lehoty. Na podporu svojho tvrdenia tvrdí, že judikatúra, na ktorú sa odvoláva SPS, nezahŕňala nezakotvenie základného práva účasti na voľbách všetkých ľudí a netýkala sa rozhodnutia, ktorého základným predpokladom bolo neprijatie aktu a skôr stanovuje ustanovenie o voľbách, ako keby zakotvovala odklad práva na organizovanie takýchto volieb.
   Odvolateľ tiež tvrdí, že nie je pravdou, že by sa nedovolával existencie ospravedlniteľného omylu alebo vyššej moci v čase podania žaloby.

      (1)  2004/511/ES: Rozhodnutie Rady z 10. júna 2004 o zastúpení ľudu Cypru v Európskom parlamente v prípade urovnania cyperského problému (Ú. v. EÚ L 211, 12.6.2004, s. 22).