title: Vec T-382/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. septembra 2011 — Ergo Versicherungsgruppe/ÚHVT — DeguDent (ERGO) [ Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o námietke — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ERGO — Skoršie slovné ochranné známky Spoločenstva a národné ochranné známky CERGO — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Povinnosť rozhodnúť o celom odvolaní — Rozsah preskúmania, ktoré má vykonať odvolací senát — Článok 64 ods. 1 nariadenia č. 207/2009 ]

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/42

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2011 — Ergo Versicherungsgruppe/ÚHVT — DeguDent (ERGO)
   (Vec T-382/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o námietke - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ERGO - Skoršie slovné ochranné známky Spoločenstva a národné ochranné známky CERGO - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Povinnosť rozhodnúť o celom odvolaní - Rozsah preskúmania, ktoré má vykonať odvolací senát - Článok 64 ods. 1 nariadenia č. 207/2009)
   2011/C 311/76
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ergo Versicherungsgruppe AG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: V. von Bomhard, A. W. Renck, T. Dolde a J. Pause, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: B. Schmidt, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: DeguDent GmbH (Hanau, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne W. Blau, neskôr W. Blau, D. Kaya a C. Kusulis, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 23. júla 2009 (vec R 44/2008-4), ktoré sa týka konania o námietke medzi spoločnosťou DeguDent GmbH a spoločnosťou Ergo Versicherungsgruppe AG

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 23. júla 2009 (vec R 44/2008-4) sa zrušuje v rozsahu, v akom odvolací senát v súvislosti s tovarmi triedy 5 nerozhodol o odvolaní, ktoré naň bolo podané.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Ergo Versicherungsgruppe AG, DeguDent GmbH a ÚHVT znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 297, 5.12.2009.


title: Vec T-135/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 29. novembra 2006 – Campoli/Komisia ( Úradníci — Dôchodky — Opravný koeficient stanovený vzhľadom na priemerné životné náklady v štáte bydliska — Prechodný režim stanovený novým služobným poriadkom úradníkov od 1. mája 2004 — Akt spôsobujúci ujmu — Námietka nezákonnosti — Legitímna dôvera — Právna istota — Rovnosť zaobchádzania )

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/40

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 29. novembra 2006 – Campoli/Komisia
   (Vec T-135/05) (1)

   („Úradníci - Dôchodky - Opravný koeficient stanovený vzhľadom na priemerné životné náklady v štáte bydliska - Prechodný režim stanovený novým služobným poriadkom úradníkov od 1. mája 2004 - Akt spôsobujúci ujmu - Námietka nezákonnosti - Legitímna dôvera - Právna istota - Rovnosť zaobchádzania“)
   (2006/C 331/87)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Franco Campoli (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Rodrigues a A. Jaume, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Joris a H. Tserepa-Lacombe, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Arpio Santacruz a I. Sulce, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   V podstate zrušenie dôchodkových listov žalobcu za mesiace máj až júl 2004, keďže v nich bol po prvý krát uplatnený opravný koeficient nezákonne stanovený vzhľadom na priemerné životné náklady v štáte bydliska žalobcu, a nie vzhľadom na životné náklady v hlavnom meste toho štátu
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 132, 28.5.2005.


title: Vec T-105/17: Žaloba podaná 17. februára 2017 – HSBC Holdings a iní/Komisia

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/46

         Žaloba podaná 17. februára 2017 – HSBC Holdings a iní/Komisia
   (Vec T-105/17)
   (2017/C 112/65)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: HSBC Holdings plc (Londýn, Spojené kráľovstvo), HSBC Bank plc (Londýn), HSBC France (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: K. Bacon, QC, D. Bailey, barrister, M. Simpson, solicitor, Y. Anselin a C. Angeli, lawyers)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrh

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 1 rozhodnutia Európskej komisie zo 7. decembra 2016, oznámeného 9. decembra 2016, vo veci AT.39914 – Euro Interest Rate Derivatives – K(2016) 8530 final (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“),

               —

               subsidiárne zrušil článok 1 písm. b) napadnutého rozhodnutia,

               —

               subsidiárne v druhom rade čiastočne zrušil článok 1 písm. b) napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom uvádza, že žalobkyne sa podieľali na jednotnom a nepretržitom porušení,

               —

               zrušil článok 2 písm. b) napadnutého rozhodnutia,

               —

               subsidiárne značne znížil pokutu uloženú žalobkyniam na základe článku 2 písm. b) napadnutého rozhodnutia na sumu, ktorú Súdny dvor uzná za primeranú, a

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania alebo, subsidiárne, primeranú časť trov konania, ktoré vznikli žalobkyniam.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nesprávnom závere žalovanej, že žalobkyne sa dopustili konania, ktorého predmetom je obmedzenie a/alebo skreslenie hospodárskej súťaže v zmysle článku 101 ods. 1 ZFEÚ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom a skutkovom posúdení žalovanej a/alebo nedostatočnom odôvodnení zistenia, že konanie, ktoré je predmetom napadnutého rozhodnutia, sledovalo jediný hospodársky cieľ, a to skreslenie hospodárskej súťaže. Záver žalovanej o jednotnom a nepretržitom porušení (ďalej len „JNP“) je tak absolútne nesprávny.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení a/alebo nedostatočnom odôvodnení záveru žalovanej, že žalobkyne sa zámerne dopustili JNP opísaného v napadnutom rozhodnutí.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení a/alebo nedostatočnom odôvodnení záveru žalovanej, že žalobkyne vedeli alebo mali vedieť o konaní iných účastníkov JNP.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalovaná v konaní, ktoré viedlo k prijatiu napadnutého rozhodnutia, nedodržala základné procesné požiadavky. Žalovaná svojím nesprávnym správnym konaním porušila najmä právo žalobkýň na obranu, zásadu prezumpcie neviny a zásadu riadnej správy vecí verejných.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod subsidiárne založený na tvrdení, že žalovaná nesprávne vypočítala pokutu uloženú žalobkyniam a preto je táto pokuta neopodstatnená a neprimeraná.


title: Spojené veci C-364/09 P a C-365/09 P: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  10. februára 2010 — Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Schwarzbräu GmbH

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/28

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 10. februára 2010 — Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Schwarzbräu GmbH
   (Spojené veci C-364/09 P a C-365/09 P) (1)

   2010/C 134/46

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz vecí.

      (1)  Ú. v. EÚ C 267, 7.11.2009.


title: Vec C-545/11: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 14. marca 2013 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Frankfurt (Oder) — Nemecko] — Agrargenossenschaft Neuzelle eG/Landrat des Landkreises Oder-Spree [Spoločná poľnohospodárska politika — Nariadenie (ES) č. 73/2009 — Článok 7 ods. 1 a 2 — Modulácia priamych platieb poskytnutých poľnohospodárom — Dodatočné zníženie súm priamych platieb — Platnosť — Zásada ochrany legitímnej dôvery — Zásada zákazu diskriminácie]

text:
               18.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/7

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 14. marca 2013 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Frankfurt (Oder) — Nemecko] — Agrargenossenschaft Neuzelle eG/Landrat des Landkreises Oder-Spree
   (Vec C-545/11) (1)

   (Spoločná poľnohospodárska politika - Nariadenie (ES) č. 73/2009 - Článok 7 ods. 1 a 2 - Modulácia priamych platieb poskytnutých poľnohospodárom - Dodatočné zníženie súm priamych platieb - Platnosť - Zásada ochrany legitímnej dôvery - Zásada zákazu diskriminácie)
   2013/C 141/11
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Frankfurt (Oder)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Agrargenossenschaft Neuzelle eG

      Žalovaný: Landrat des Landkreises Oder-Spree

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verwaltungsgericht Frankfurt (Oder) — Platnosť článku 7 ods. 1 a 2 nariadenia Rady (ES) č. 73/2009 z 19. januára 2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory pre poľnohospodárov v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa ustanovujú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1782/2003 (Ú. v. EÚ L 30, s. 16) — Vyššie zníženie sumy priamych platieb pre roky 2009 až 2012 ako zníženie stanovené nariadením (ES) č. 1782/2003 — Zásada legitímnej dôvery

      Výrok rozsudku

               1.

               Zo skúmania prvej otázky nevyplynula žiadna skutočnosť spôsobilá ovplyvniť platnosť článku 7 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 73/2009 z 19. januára 2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory pre poľnohospodárov v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa ustanovujú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1782/2003, z hľadiska zásady ochrany legitímnej dôvery.

               2.

               Zo skúmania druhej otázky nevyplynula žiadna skutočnosť spôsobilá ovplyvniť platnosť článku 7 ods. 2 nariadenia č. 73/2009 z hľadiska zásady zákazu diskriminácie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 25, 28.1.2012.


title: Vec F-54/12: Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 14. júna 2013 — Carosi/Komisia

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/86

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 14. júna 2013 — Carosi/Komisia
   (Vec F-54/12) (1)

   2013/C 225/200
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 194, 30.6.2012, s. 28.


title: Vec C-195/04: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  26. apríla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Verejné obstarávanie na dodanie vybavenia pre stravovacie zariadenie — Článok 28 ES — Množstevné obmedzenia dovozu — Opatrenia s rovnakým účinkom — Zásada zákazu diskriminácie — Povinnosť transparentnosti)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/3

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 26. apríla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika
   (Vec C-195/04) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Verejné obstarávanie na dodanie vybavenia pre stravovacie zariadenie - Článok 28 ES - Množstevné obmedzenia dovozu - Opatrenia s rovnakým účinkom - Zásada zákazu diskriminácie - Povinnosť transparentnosti)
   (2007/C 96/05)
   Jazyk konania: fínčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Huttunen a K. Wiedner, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Fínska republika (v zastúpení: T. Pynnä a E. Bygglin, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Dánske kráľovstvo, (v zastúpení: J. Molde splnomocnený zástupca), Spolková republika Nemecko (v zastúpení: A Tiemann a M Lumma splnomocnení zástupcovia), Holandské kráľovstvo (v zastúpení: H. G. Sevenster a C. M. Wissels a P. van Ginneken)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 28 ES – Verejné obstarávanie inštitučného kuchynského vybavenia – Povinnosť transparentnosti
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Komisia Európskych Spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 10.7.2004.


title: Vec T-30/16: Žaloba podaná 26. januára 2016 – M.I. Industries/ÚHVT – Natural Instinct (Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended)

text:
               21.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/40

         Žaloba podaná 26. januára 2016 – M.I. Industries/ÚHVT – Natural Instinct (Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended)
   (Vec T-30/16)
   (2016/C 106/47)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: M.I. Industries, Inc. (Lincoln, Spojené štáty) (v zastúpení: T. Elias, barrister, B. Cookson, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Natural Instinct Ltd (Camberley, Spojené kráľovstvo)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „Natural Instinct Dog and Cat food as nature intended“ – prihláška č. 11 438 074.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 26. novembra 2015 vo veci R 2944/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               vyhovel námietke žalobkyne č. B 002 181 272 a zamietol prihlášku spoločnosti Natural Instinct Ltd č. 11 438 074; subsidiárne určil, že žalobkyňa preukázala používanie svojich ochranných známok č. 5 208 418 a č. 5 208 201 na účely námietky č. B 002 181 272 a vrátil vec piatemu odvolaciemu senátu, aby vyriešil otázky vyplývajúce z každej týchto ochranných známok podľa článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva; ďalej subsidiárne v celom rozsahu vrátil vec piatemu odvolaciemu senátu,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila žalobkyňa v rámci tohto konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 42 ods. 2 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie pravidla 22 ods. 3 a 4 nariadenia č. 2868/95,

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 75 nariadenia č. 207/2009.


title: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 7. októbra 2004 vo veci C-550/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2001/12/ES, 2001/13/ES a 2001/14/ES — Železnice Spoločenstva — Rozvoj — Licencie železničných podnikov — Rozčlenenie infraštruktúrnych kapacít, tarifikácie infraštruktúry a certifikácie v oblasti bezpečnosti — Neprevzatie v predpísanej lehote)

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/24

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (šiesta komora)
   zo 7. októbra 2004
   vo veci C-550/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2001/12/ES, 2001/13/ES a 2001/14/ES - Železnice Spoločenstva - Rozvoj - Licencie železničných podnikov - Rozčlenenie infraštruktúrnych kapacít, tarifikácie infraštruktúry a certifikácie v oblasti bezpečnosti - Neprevzatie v predpísanej lehote)
   (2004/C 300/50)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vo veci C-550/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: W. Wils a G. Zavvos) proti Helénskej republike (splnomocnená zástupkyňa: N. Dafniou), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, doručená 23. decembra 2003, Súdny dvor (šiesta komora), v zložení: J.-P. Puissochet, sudcovia: S. von Bahr a U. Lõhmus (spravodajca), generálny advokát: P. Léger, poverený vykonom funkciu predsedu šiestej komory, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 7. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Helénska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou 2001/12/ES Európskeho Parlamentu a Rady z 26. februára 2001, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/440/EHS o rozvoji železníc spoločenstva, so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/13/ES z 26. februára 2001, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 95/18/ES o udeľovaní licencií železničným podnikom a so smernicou Európskeho Parlamentu a Rady 2001/14/ES z 26. februára 2001 o prideľovaní kapacity železničnej infraštruktúry, vyberaní poplatkov za používanie železničnej infraštruktúry a bezpečnostnej certifikácii, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z týchto smerníc

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59 zo 6.3.2004


title: Vec T-653/15: Žaloba podaná 13. novembra 2015 – Mulvad/Parlament

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/66

         Žaloba podaná 13. novembra 2015 – Mulvad/Parlament
   (Vec T-653/15)
   (2016/C 048/74)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Nils Mulvad (Risskov, Dánsko) (v zastúpení: N. Pirc Musar, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu A(2015)8732 C zo 14. septembra 2015, ktorým sa zamieta opakovaná žiadosť žalobcu o prístup k niektorým dokumentom týkajúcim sa informácií o cestovných výdavkoch poslancov Európskeho parlamentu, ako aj o ich diétach, všeobecných výdavkoch a výdavkoch na personálne zabezpečenie,

               —

               uložil Parlamentu povinnosť nahradiť trovy konania žalobcu podľa článkov 134 a 140 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, vrátane trov konania akéhokoľvek vedľajšieho účastníka konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 (1) v spojení s článkom 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001 (2), keďže požadované osobné údaje nie sú chránené právnymi predpismi Spoločenstva.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 v spojení s článkom 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001, keďže prístup k požadovaným informáciám bol odmietnutý, hoci podmienky na zverejnenie boli splnené.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení všeobecnej povinnosti podľa článkov 2 a 4 nariadenia č. 1049/2001 v spojení s článkom 6 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001, a to preskúmať každý jednotlivý dokument.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 6 nariadenia č. 1049/2001, keďže odmietnutie poskytnúť čiastočný prístup k požadovaným dokumentom nebolo odôvodnené.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia podľa článku 7 ods. 1 a článku 8 ods. 1 nariadenia č. 1049/2001, keďže Parlament sa nezaoberal všetkými tvrdeniami žalobcu.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 8, 2001, s. 1; Mim. vyd. 13/026, s. 102).


title: Vec T-472/14: Žaloba podaná 25. júna 2014 – Joyería Tous/Komisia

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/47

         Žaloba podaná 25. júna 2014 – Joyería Tous/Komisia
   (Vec T-472/14)
   2014/C 261/74
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Joyería Tous, SA (Lleida, Španielsko) (v zastúpení: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero a A. Lamadrid de Pablo, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom súbor opatrení, ktoré podľa Komisie predstavujú takzvaný španielsky systém daňového leasingu, kvalifikuje ako novú štátnu pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom,

               —

               subsidiárne zrušil články 1 a 4 napadnutého rozhodnutia, ktoré ako príjemcov údajnej pomoci a ako jediných adresátov príkazu na vrátenie určujú investorov AIE (hospodárskych záujmových združení),

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom nariaďuje vrátenie údajnej pomoci,

               —

               zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom rozhoduje o legalite súkromných zmlúv medzi investormi a ďalšími subjektmi, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia sú zhodné s dôvodmi a hlavnými tvrdeniami, ktoré boli uvedené vo veci T-700/13, Bankia/Komisia.


title: Vec C-40/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemecko) 26. januára 2017 – Fashion ID GmbH & Co.KG/Verbraucherzentrale NRW eV

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemecko) 26. januára 2017 – Fashion ID GmbH & Co.KG/Verbraucherzentrale NRW eV
   (Vec C-40/17)
   (2017/C 112/32)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Fashion ID GmbH & Co.KG

      Odporca: Verbraucherzentrale NRW e. V.

      Vedľajší účastník konania: Facebook Ireland Limited, Landesbeauftragte für Datenschutz und Informationsfreiheit Nordrhein-Westfalen

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni úprava v článkoch 22, 23 a 24 smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (1) takej vnútroštátnej úprave, ktorá okrem intervenčných právomocí úradov na ochranu osobných údajov a možností dotknutej osoby podať opravné prostriedky priznáva neziskovým združeniam na ochranu záujmov spotrebiteľov právomoc zakročiť v prípade porušenia voči porušovateľovi?
               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:

               2.

               Predstavuje v prípade, o aký ide v prejednávanej veci, keď niekto zapracuje do svojej webovej stránky programový kód, ktorý inštruuje používateľov prehliadač, aby si vyžiadal obsahy od tretích strán, a na tento účel poskytol osobné údaje tejto tretej strane, subjekt, ktorý uvedené zapracovanie uskutočnil, „kontrolóra“ v zmysle článku 2 písm. d) smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov, keď on sám nemôže regulovať dané spracovanie osobných údajov?

               3.

               Treba v prípade zápornej odpovede na druhú otázku článok 2 písm. d) smernice 95/46/EHS o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov vykladať v tom zmysle, že taxatívne upravuje zodpovednosť tak, že bráni tomu, aby sa občianskoprávny nárok uplatnil proti tretej strane, ktorá síce nie je „kontrolór“, ale dá podnet na spracovanie údajov bez toho, aby ho mohla regulovať?

               4.

               Z koho „legitímnych záujmov“ treba vychádzať v situácii, aká nastala v prejednávanej veci, pri rozhodovaní, ktoré treba uskutočniť podľa článku 7 písm. f) smernice 95/46/ES? Zo záujmu na zapracovaní obsahov tretej strany alebo zo záujmu tretej strany?

               5.

               Komu treba podľa článku 7 písm. a) a článku 2 písm. h) smernice 95/46/ES udeliť požadovaný súhlas v situácii, aká nastala v prejednávanej veci?

               6.

               Týka sa informačná povinnosť podľa článku 10 smernice 95/46/ES v situácii, aká nastala v prejednávanej veci, aj prevádzkovateľa webovej stránky, ktorý zapracoval obsah tretej strany, a dal tak podnet na spracovanej osobných údajov touto stranou?

      (1)  Ú. v. ES L 281, 1995, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355.


title: Vec T-285/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 22. mája 2015 – Wirtschaftsvereinigung Stahl a i./Komisia („Štátna pomoc — Opatrenia, ktoré prijalo Nemecko v prospech elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov a energeticky náročných podnikov — Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ — Prijatie konečného rozhodnutia po podaní žaloby — Zastavenie konania — Žaloba o neplatnosť — Návrh na zmenu žalobných návrhov — Neexistencia novej skutočnosti — Neprípustnosť“)

text:
               27.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/18

         Uznesenie Všeobecného súdu z 22. mája 2015 – Wirtschaftsvereinigung Stahl a i./Komisia
   (Vec T-285/14) (1)

   ((„Štátna pomoc - Opatrenia, ktoré prijalo Nemecko v prospech elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov a energeticky náročných podnikov - Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ - Prijatie konečného rozhodnutia po podaní žaloby - Zastavenie konania - Žaloba o neplatnosť - Návrh na zmenu žalobných návrhov - Neexistencia novej skutočnosti - Neprípustnosť“))
   (2015/C 245/21)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Wirtschaftsvereinigung Stahl (Düsseldorf, Nemecko) a ďalší žalobcovia, ktorých mená sú uvedené v prílohe k uzneseniu (v zastúpení: pôvodne A. Reuter, C. Arhold, N. Wimmer, F.-A. Wesche, K. Kindereit, R. Busch, A. Hohler a T. Woltering, neskôr A. Reuter, C. Bürger, T. Christner a G. Müllejans, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci C. von Donat a G. Quardt, avocats)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie C(2013) 4424 final z 18. decembra 2013 o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ vo veci opatrení, ktoré prijala Spolková republika Nemecko v prospech elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov a veľkých odberateľov energie [štátna pomoc SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Návrh na zmenu žalobných návrhov prejednávanej žaloby v tom zmysle, aby sa týkali rozhodnutia Komisie C(2014) 8786 final z 25. novembra 2014 o štátnej pomoci SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), ktorú poskytla Spolková republika Nemecko v prospech elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov a veľkých odberateľov energie, sa zamieta ako neprípustný.

               3.

               Konanie o návrhu na vstup vedľajšieho účastníka do konania, ktorý podal Dozorný úrad EZVO, sa zastavuje.

               4.

               Wirtschaftsvereinigung Stahl a ďalší žalobcovia, ktorých mená sú uvedené v prílohe, znášajú vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania Európskej komisie.

               5.

               Dozorný úrad EZVO znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 14.7.2014.


title: Vec T-178/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 9. júna 2015 – Friedrich Wilhelms-Hütte Eisenguss/Komisia („Štátna pomoc — Opatrenia prijaté Nemeckom v prospech elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie a energeticky náročných podnikov — Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ — Prijatie konečného rozhodnutia po podaní žaloby — Zastavenie konania“)

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/55

         Uznesenie Všeobecného súdu z 9. júna 2015 – Friedrich Wilhelms-Hütte Eisenguss/Komisia
   (Vec T-178/14) (1)

   ((„Štátna pomoc - Opatrenia prijaté Nemeckom v prospech elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie a energeticky náročných podnikov - Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ - Prijatie konečného rozhodnutia po podaní žaloby - Zastavenie konania“))
   (2015/C 294/66)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Friedrich Wilhelms-Hütte Eisenguss GmbH (Mülheim-an-der Ruhr, Nemecko) (v zastúpení: H. Höfler, C. Kahle a V. Winkler, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a R. Suaer, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci C. Renner, advokát)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Dozorný úrad EZVO (v zastúpení: pôvodne X. Lewis, M. Schneider a J. Kaasin, neskôr X. Lewis, M. Schneider, M. Moustakali a C. Perrin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie C (2013) 4424 final z 18. decembra 2013 o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ vo veci opatrení zavedených Spolkovou republikou Nemecko v prospech elektrickej energie pochádzajúcej z obnoviteľných zdrojov a energeticky náročných odberateľov [štátna pomoc SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Výrok

               1.

               Konanie o tejto žalobe sa zastavuje.

               2.

               Konanie o návrhoch, ktoré podali Flachglas Torgau GmbH a Saint-Gobain Isover G+H AG, Kronotex GmbH & Co. KG a Kronoply GmbH, Bayer MaterialScience AG, Sabic Polyolefine GmbH, Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH a Ineos Vinyls Deutschland GmbH, ako aj Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, CBW Chemie GmbH, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, Dralon GmbH, Hahl Filaments GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG a Wacker Chemie AG na vstup do konania ako vedľajší účastníci, sa zastavuje.

               3.

               Friedrich Wilhelms-Hütte Eisenguss GmbH znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii, vrátane trov konania, ktoré vznikli v konaní o nariadení predbežného opatrenia.

               4.

               Dozorný úrad EZVO znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, 12.5.2014.


title: Vec C-546/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven administrativen Sad (Bulharsko) 23. decembra 2009 — Aurubis Balgaria AD/Nachalnik na Mitnitsa — Sofia

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven administrativen Sad (Bulharsko) 23. decembra 2009 — Aurubis Balgaria AD/Nachalnik na Mitnitsa — Sofia
   (Vec C-546/09)
   2010/C 80/16
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Varhoven administrativen Sad (Najvyšší správny súdny dvor)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Aurubis Balgaria AD

      Žalovaný: Nachalnik na Mitnitsa — Sofia

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú vnútroštátne súdy vykladať článok 232 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (1) tak, že colné orgány môžu vymerať úroky z omeškania zo sumy dodatočných colných dlhov len za obdobie, ktoré nasleduje po zapísaní do účtovnej evidencie, oznámení colnému dlžníkovi a po uplynutí lehoty, ktorú colný orgán stanovil na základe článku 222 ods. 1 písm. a) nariadenia na zaplatenie dodatočných colných dlhov?

               2.

               Má sa článok 214 ods. 3 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, pri absencii príslušných ustanovení nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 (2) z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 2913/92 vykladať tak, že vnútroštátne orgány nesmú vymerať kompenzačné úroky za obdobie medzi pôvodným colným prihlásením a dodatočným zápisom do účtovnej evidencie?

               3.

               Majú sa ustanovenia nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva a nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 2913/92, vykladať tak, že v prípade, ak neexistujú žiadne vnútroštátne právne predpisy, ktoré by v prípade dodatočného zápisu do účtovnej evidencie výslovne umožňovali zvýšenie cla alebo inú vnútroštátnu sankciu vo výške sumy stanovenej ako úrok z omeškania za obdobie od vzniku colného dlhu po jeho dodatočný zápis do účtovnej evidencie, právo Spoločenstva nedovoľuje vnútroštátnym súdom vykonať takéto zvýšenie, ani uložiť takúto sankciu?

      (1)  Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307.

      (2)  Ú. v. ES L 253 z 11. októbra 1993, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3.


title: Vec C-16/16 P: Odvolanie podané 11. januára 2016: Belgické kráľovstvo proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) z 27. októbra 2015 vo veci T-721/14, Belgické kráľovstvo/Európska komisia

text:
               25.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/14

         Odvolanie podané 11. januára 2016: Belgické kráľovstvo proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) z 27. októbra 2015 vo veci T-721/14, Belgické kráľovstvo/Európska komisia
   (Vec C-16/16 P)
   (2016/C 145/18)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: L. Van den Broeck, M. Jacobs, J. Van Holm, splnomocnení zástupcovia, P. Vlaemminck a B. Van Vooren, advocaten)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť uznesenie Všeobecného súdu vo veci T-721/14 v celom rozsahu;

               —

               vyhlásiť prípustnosť žaloby o neplatnosť;

               —

               rozhodnúť právny spor vo veci;

               —

               vyhlásiť návrhy na vstup Helénskej republiky a Portugalskej republiky ako vedľajších účastníkov do konania za prípustné;

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Prvý odvolací dôvod: porušenie zásad rozdelenia právomocí, lojality a inštitucionálnej rovnováhy a nesprávne uplatnenie podmienok uvedených v článku 263 ZFEÚ.
   Druhý odvolací dôvod: porušenie reciprocity zásady lojality a porušenie postavenia členského štátu ako privilegovaného žalobcu sledujúceho ochranu svojich privilégií.
   Tretí odvolací dôvod: nesprávny výklad právnych následkov odporúčaní týkajúcich sa Belgicka.


               10.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/8

         Žaloba Dozorného úradu EZVO podaná 17. augusta 2015 proti Lichtenštajnskému kniežatstvu
   (Vec E-23/15)
   (2015/C 410/07)
   Dozorný úrad EZVO, ktorý zastupuje Markus Schneider, Clémence Perrin a Marlene Lie Hakkebo, splnomocnení zástupcovia Dozorného úradu EZVO, 35 Rue Belliard, 1040 Brussels, podal 17. augusta 2015 na Súd EZVO žalobu proti Lichtenštajnskému kniežatstvu.
   Dozorný úrad EZVO žiada Súd EZVO, aby:

               1.

               vyhlásil, že Lichtenštajnsko tým, že v stanovenej lehote neprijalo opatrenia potrebné na transpozíciu článkov 15 a 16 aktu uvedeného v kapitole XIII bode 15zn prílohy II k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/53/EÚ zo 7. júla 2010 o normách kvality a bezpečnosti ľudských orgánov určených na transplantáciu, v znení korigenda), v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode, si nesplnilo svoje záväzky vyplývajúce z článku 31 uvedeného aktu a článku 7 Dohody o EHP.

               2.

               nariadil Lichtenštajnsku uhradiť trovy konania.

      Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

               —

               Táto žaloba sa týka skutočnosti, že Lichtenštajnské kniežatstvo si nesplnilo svoje záväzky vyhovieť najneskôr do 11. apríla 2015 odôvodnenému stanovisku Dozorného úradu EZVO vydanému 11. februára 2015, ktoré sa týka skutočnosti, že Lichtenštajnské kniežatstvo netransponovalo do svojho vnútroštátneho právneho poriadku smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2010/53/EÚ zo 7. júla 2010 o normách kvality a bezpečnosti ľudských orgánov určených na transplantáciu, v znení korigenda, ako sa uvádza v kapitole XIII bode 15zn prílohy II k Dohode o Európskom hospodárskom priestore a v znení prispôsobenom uvedenej dohode prostredníctvom protokolu 1 k dohode (ďalej len „akt“).

               —

               Dozorný úrad EZVO tvrdí, že Lichtenštajnsko si tým, že v stanovenej lehote neprijalo opatrenia potrebné na transpozíciu článkov 15 a 16 tohto aktu, nesplnilo svoje záväzky podľa článku 31 uvedeného aktu a článku 7 Dohody o EHP.


title: Vec C-550/07 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. septembra 2010 — Akzo Nobel Chemicals Ltd, Akcros Chemicals Ltd/Európska Komisia, Conseil des barreaux européens, Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten, European Company Lawyers Association (AEJE), American Corporate Counsel Association (ACCA) — European Chapter, International Bar Association (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Dôkazné prostriedky — Preskúmavacie právomoci Komisie — Ochrana dôvernosti komunikácie — Pracovnoprávny vzťah medzi advokátom a podnikom — Posielanie emailov)

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. septembra 2010 — Akzo Nobel Chemicals Ltd, Akcros Chemicals Ltd/Európska Komisia, Conseil des barreaux européens, Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten, European Company Lawyers Association (AEJE), American Corporate Counsel Association (ACCA) — European Chapter, International Bar Association
   (Vec C-550/07 P) (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Dôkazné prostriedky - Preskúmavacie právomoci Komisie - Ochrana dôvernosti komunikácie - Pracovnoprávny vzťah medzi advokátom a podnikom - Posielanie emailov)
   2010/C 301/02
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Akzo Nobel Chemicals Ltd, Akcros Chemicals Ltd (v zastúpení: M. Mollica, M. van der Woude a C. Swaak, advocaat)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a X. Lewis, splnomocnení zástupcovia), Council of the Bars and Law Societies of the European Union (v zastúpení: J. Flynn QC), Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten (v zastúpení: O. Brouwer a C.E. Schillemans, advocaten), Association européenne des juristes d’entreprise (AEJE) (v zastúpení: M. Dolmans a K. Nordlander, avocats, J. Temple Lang, solicitor), American Corporate Counsel Association (ACCA) — European Chapter (v zastúpení: G. Berrisch, Rechtsanwalt, D.W. Hull, solicitor), International Bar Association (v zastúpení: J. Buhart a I. Michou, avocats)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú odovolateľov: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: V. Jackson, E. Jenkinson, splnomocnené zástupkyne, a M. Hoskins, barrister), Írsko (v zastúpení: D. O’Hagen, splnomocnený zástupca, D. O’Donnell, SC a R. Casey, BL), Holandské kráľovstvo (v zastúpení: C. Wissels, Y. Vries a M. de Grave, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá rozšírená komora) zo 17. septembra 2007 vo veci T-253/03, Akzo Nobel Chemicals Ltd a Akcros Chemicals Ltd/Komisia, ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu o neplatnosť rozhodnutia K(2003) 1533 v konečnom znení z 8. mája 2003, ktorým bol zamietnutý návrh na ochranu komunikácie medzi advokátom a jeho klientom v prípade určitých dokumentov zaistených v rámci prešetrovania nariadeného na základe článku 14 ods. 3 nariadenia č. 17 (vec COMP/E-1/38.589)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Írsko, ako aj Holandské kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

               3.

               Conseil des barreaux européens, Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten, European Company Lawyers Association, American Corporate Counsel Association (ACCA) — European Chapter a International Bar Association znášajú svoje vlastné trovy konania.

               4.

               V zostávajúcej časti sú Akzo Nobel Chemicals Ltd. a Akcros Chemicals Ltd. povinní nahradiť spoločne a nerozdielne trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 37, 9.2.2008.


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 27. mája 2005 vo veci T-485/04, Agence de coopération des bibliothèques et centres de documentation en Bretagne (COBB) proti Komisii Európskych spoločenstiev (Neprípustnosť — Neuverejnené a neoznámené akty — Povinnosť oprávnenej osoby vyžiadať si kópiu v primeranej lehote — Omeškanie podania žaloby)

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/23

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 27. mája 2005
   vo veci T-485/04, Agence de coopération des bibliothèques et centres de documentation en Bretagne (COBB) proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Neprípustnosť - Neuverejnené a neoznámené akty - Povinnosť oprávnenej osoby vyžiadať si kópiu v primeranej lehote - Omeškanie podania žaloby)
   (2005/C 205/42)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-485/04, Agence de coopération des bibliothèques et centres de documentation en Bretagne (COBB), so sídlom v Rennes (Francúzsko) v zastúpení: J.-P. Martin, advokát, proti Komisii Európskych spoločenstiev, splnomocnený zástupca: L. Flynn, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, ktorej predmetom je návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 9. septembra 2003 o vylúčení operácie „Sieť periodík v Bretónsku, rok 1999“ z výdavkov uzanteľných na základe programu uskutočňovaného v rámci Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (FEDER) s názvom „Cieľ 5 b Bretónsko 1994-1999“, Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: predseda J. Pirrung, sudcovia N. J. Forwood a S. Papasavvas, tajomník: H. Jung, vydal 27. mája 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Žalobca znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vznikli Komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 57, 5.3.2005.


title: Vec T-367/16: Žaloba podaná 11. júla 2016 – Brunner/EUIPO – CBM (H HOLY HAFERL HAFERL SHOE COUTURE)

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/52

         Žaloba podaná 11. júla 2016 – Brunner/EUIPO – CBM (H HOLY HAFERL HAFERL SHOE COUTURE)
   (Vec T-367/16)
   (2016/C 305/70)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Gerd Brunner (Moosthenning, Nemecko) (v zastúpení: N. Maenz, Rechtsanwältin)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: CBM Creative Brands Marken GmbH (Zürich, Švajčiarsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobca.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovné prvky „H HOLY HAFERL HAFERL SHOE COUTURE“ – prihláška č. 11 988 144.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 10. mája 2016 vo veci R 2943/2014-5.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie o námietke piateho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo z 10. mája 2016 (vec R 2943/2014-5),

               —

               zamietol námietku vedľajšieho účastníka konania z 12. novembra 2013 založenú na ochrannej známke Európskej únie č. 11 306 545 a na nemeckej ochrannej známke č. 302 010 023 903 (vec B002269325),

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec F-91/08: Žaloba podaná 6. novembra 2008 – Pleijte/Komisia

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/46

         Žaloba podaná 6. novembra 2008 – Pleijte/Komisia
   (Vec F-91/08)
   (2009/C 6/93)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Johanna Gerdina Pleijte (Senningerberg, Luxembursko) (v zastúpení: P. Nelissen Grade, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu o vylúčení mena žalobkyne z predbežného zoznamu úradníkov vybraných v rámci osvedčovacieho obdobia 2007 a odpočítaní pracovného voľna z osobných dôvodov z obdobia 10 rokov zohľadňovaného v rámci zhodnotenia odpracovaných rokov na účely uvedeného osvedčovacieho konania
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu zo 7. augusta 2008 o zamietnutí sťažnosti žalobkyne,

               —

               zrušiť rozhodnutia menovacieho orgánu o vylúčení mena žalobkyne z predbežného zoznamu úradníkov vybraných v rámci osvedčovacieho obdobia 2007,

               —

               včas doplniť meno žalobkyne na zoznam vybraných úradníkov, aby jej bolo umožnené zúčastniť sa programu školení podľa článku 6 všeobecných vykonávacích ustanovení,

               —

               zmeniť a doplniť metodológiu uvedenú v administratívnej informácii z 8. januára 2008 prijatej na základe rozhodnutia Komisie K(2007) 5694 z 20. novembra 2007 týkajúceho sa všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 45a služobného poriadku, pokiaľ ide o časť týkajúcu sa zhodnotenia praxe v rámci inštitúcií,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.


title: Vec C-146/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofija–grad (Bulharsko) 28. marca 2014 – Direktor na Direkcija „Migracija“ pri Ministerstvo na vătrešnite raboti, Bašir Mohamed Ali Mahdi

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/28

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofija–grad (Bulharsko) 28. marca 2014 – Direktor na Direkcija „Migracija“ pri Ministerstvo na vătrešnite raboti, Bašir Mohamed Ali Mahdi
   (Vec C-146/14)
   2014/C 175/35
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen săd Sofija-grad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Direktor na Direkcija „Migracija“ pri Ministerstvo na vătrešnite raboti

      Žalovaný: Bašir Mohamed Ali Mahdi

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 15 ods. 3 a 6 smernice 2008/115/ES o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území (1), v spojení s článkami 6 a 47 Charty základných práv Európskej Únie, ako aj právom na súdne preskúmanie a účinnú súdnu ochranu vykladať tak, že:

                           a)

                           keď je správny orgán podľa vnútroštátneho práva členského štátu povinný raz za mesiac preskúmať zaistenie, bez toho, aby mal výslovnú povinnosť vydať správne opatrenie, a ex offo musí súdu predkladať zoznam zaistených štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sú zaistení z dôvodu prekážky odsunu a ktorým uplynula doba zákonnej maximálnej dĺžky trvania prvotného zaistenia, je správny orgán povinný buď k času uplynutia v individuálnom rozhodnutí stanovenej doby prvotného zaistenia vydať výslovné opatrenie preskúmavajúce zaistenie s ohľadom na dôvody predĺženia zaistenia predpokladané právom Únie alebo dotknutú osobu prepustiť?

                           b)

                           keď vnútroštátne právo členského štátu priznáva súdu právomoc po uplynutí maximálne prípustnej dĺžky prvotného zaistenia určenej vnútroštátnym právom nariadiť na účely odsunu predĺženie doby zaistenia, nahradiť ho menej prísnym opatrením alebo nariadiť prepustenie štátneho príslušníka tretej krajiny, má súd v situácii, ako je tá v predmetnom konaní, preskúmať zákonnosť opatrenia preskúmavajúceho zaistenie, právne a faktické dôvody nevyhnutnosti predĺženia jeho doby a stanovujúceho jeho dĺžku tak, že rozhodne o trvaní zaistenia, jeho nahradení alebo prepustení dotknutej osoby?

                           c)

                           povoľuje súdu, pri zohľadnení dôvodov stanovených právom Únie na predĺženie doby zaistenia, preskúmať zákonnosť opatrenia preskúmavajúceho zaistenie, ktoré uvádza len dôvody, pre ktoré nie je možné vykonať rozhodnutie o odsune štátneho príslušníka tretej krajiny tak, že výlučne na základe skutočností tvrdených správnym orgánom a ním predložených dôkazov ako aj námietok a skutočností uvedených štátnym príslušníkom tretej krajiny, rozhodne o pokračovaní zaistenia, jeho nahradení alebo prepustení dotknutej osoby?

               2.

               Má sa článok 15 ods. 1 a 6 smernice 2008/115 v situácii, ako je tá v predmetnej veci, vykladať tak, že samostatný dôvod predĺženia zaistenia, a to že „dotknutá osoba… [nemá] doklady totožnosti“, stanovený vnútroštátnym právom, so zreteľom na právo Únie, je možné založiť na obidvoch dôvodoch článku 15 ods. 6 smernice, keď sa podľa vnútroštátneho práva členského štátu pre uvedené okolnosti vychádzalo z odôvodnenej domnienky, že dotknutá osoba by sa snažila obísť vykonanie rozhodnutia o odsune, čo v zmysle práva tohto členského štátu predstavuje riziko úteku?

               3.

               Má sa článok 15 ods. 1 písm. a) a b) a článok 15 ods. 6 smernice 2005/118 v spojení s odôvodneniami 2 a 13 o rešpektovaní ľudských práv a dôstojnosti štátnych príslušníkov tretích krajín, ako aj použitím zásady proporcionality v situácii, ako je tá v predmetnom konaní, vykladať tak, že umožňuje dospieť k existencii odôvodneného rizika úteku na základe toho, že dotknutá osoba nemá doklady totožnosti, nezákonne prekročila hranicu a vyhlásila, že sa nechce vrátiť do krajiny pôvodu napriek tomu, že predtým vyplnila vyhlásenie o dobrovoľnom návrate do svojej krajiny a poskytla správne údaje o svojej totožnosti, pričom tieto skutočnosti spadajú pod pojem „riziko úteku“ adresáta rozhodnutia o navrátení v zmysle smernice, ktorá je vo vnútroštátnom práve definovaná ako odôvodnená domnienka založená na okolnostiach, že dotknutá osoba sa pokúsi obísť výkon rozhodnutia o navrátení?

               4.

               Má sa článok 15 ods. 1 písm. a) a b) a článok 15 ods. 4 a 6 smernice 2005/118 v spojení s jej odôvodneniami 2 a 13 o rešpektovaní ľudských práv a dôstojnosti štátnych príslušníkov tretích krajín, ako aj uplatnenie zásady proporcionality v situácii, ako je tá v predmetnom konaní, vykladať tak, že:

                           a)

                           štátny príslušník tretej krajiny nespolupracuje pri príprave výkonu rozhodnutia o jeho navrátení do krajiny pôvodu, keď úradníkovi veľvyslanectva tejto krajiny ústne uvedie, že sa nechce vrátiť do krajiny pôvodu napriek tomu, že predtým vyplnil vyhlásenie o dobrovoľnom návrate a poskytol správne údaje o svojej identite, a že došlo k omeškaniu pri získavaní nevyhnutných dokladov spôsobenému tretím štátom a existuje odôvodnený predpoklad výkonu rozhodnutia o navrátení, keď za týchto okolností veľvyslanectvo takejto krajiny nevystaví doklady potrebné pre dotknutú osobu k ceste do krajiny jej pôvodu napriek tomu, že potvrdilo identitu dotknutej osoby?

                           b)

                           v prípade prepustenia štátneho príslušníka tretej krajiny, uskutočneného preto, že neexistuje odôvodnený predpoklad výkonu rozhodnutia o odsune, ktorý nemá žiadne doklady totožnosti, nezákonne prekročil štátnu hranicu a vyhlásil, že sa nechce vrátiť do svojej krajiny pôvodu, má sa vychádzať z toho, že členský štát je povinný vystaviť predbežný dokument o postavení dotknutej osoby, ak veľvyslanectvo krajiny pôvodu za týchto okolností nevystaví doklady potrebné pre dotknutú osobu na cestu do krajiny jej pôvodu napriek tomu, že potvrdilo jej identitu?

      (1)  Ú. v. EÚ L 348, s. 98.


title: Vec C-611/13 P: Odvolanie podané 26. novembra 2013 : Hansa Metallwerke AG a i. proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 16. septembra 2013 vo veci T-375/10, Hansa Metallwerke AG a i./Európska komisia

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/26

         Odvolanie podané 26. novembra 2013: Hansa Metallwerke AG a i. proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 16. septembra 2013 vo veci T-375/10, Hansa Metallwerke AG a i./Európska komisia
   (Vec C-611/13 P)
   2014/C 52/48
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Hansa Metallwerke AG, Hansa Nederland BV, Hansa Italiana Srl., Hansa Belgium, Hansa Austria GmbH (v zastúpení: H.-J. Hellmann a S. Cappellari, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Rada Európskej únie

      Návrhy odvolateľov

               I.

               Zrušiť rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-375/10 Hansa Metallwerke AG a i./Komisia zo 16. septembra 2013 a konečne rozhodnúť spor takto:

                           1.

                           Zrušiť rozhodnutie odporkyne v odvolacom konaní z 23. júna 2010 vydané v konaní podľa článku 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) a článku 53 Dohovoru o EHP (vec COMP/39.092 — Sanitárne zariadenia), ktoré bolo odvolateľkám doručené 30. júna 2010, v rozsahu v akom sa týka odvolateliek,
                           subsidiárne:
                           znížiť pokutu.

                           2.

                           Zaviazať odporkyňu v odvolacom konaní na náhradu trov konania.

               II.

               V krajnom prípade subsidiárne:
               Zrušiť napadnutý rozsudok a vrátiť vec na Všeobecný súd na nové rozhodnutie.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky v prvom rade namietajú porušenie zásady individuálneho stanovovania trestov a sankcií uznávanej právom Únie, zo strany Všeobecného súdu. Všeobecný súd najmä nezohľadnil, že nové znenie Usmernení k metóde stanovovania pokút Komisie prinieslo v roku 2006 rozhodujúcu zmenu všeobecnej metódy pre výpočet, predovšetkým pre podniky s obmedzenou ponukou výrobkov. Dôsledkom nesprávneho prístupu si Všeobecný súd nesplnil svoju rozsiahlu povinnosť preskúmať stanovenie pokuty odporkyňou v odvolacom konaní, respektíve si ju splnila len nedostatočne.
   Odvolateľky ďalej namietajú, že Všeobecný súd nedostatočne odôvodnil svoje úvahy týkajúce sa zásady individuálneho stanovovania trestov. Všeobecný súd sa najmä nijako nezaoberal relevantným rozsudkom ôsmej komory vo veci T-211/08 (1), ako aj zjavne zmeneným pohľadom Komisie v jej rozhodnutí v konaní COMP/39.452, hoci odvolateľky o tom na pojednávaní obšírne hovorili.
   Odvolateľky nakoniec namietajú porušenie zásady ochrany legitímnej dôvery uznávanej des právom Únie. Všeobecný súd pri posudzovaní postupu Komisie, ktorá napriek svojmu ubezpečeniu o poskytnutí zníženia pokuty, ho vo svojom rozhodnutí neposkytla, nezohľadnil nadradený význam, ktorý má dôveryhodná spolupráca s Komisiou v rámci jej oznámenia o uložení a znížení pokút vo veciach týkajúcich sa kartelov.

      (1)  Rozsudok zo 16. júna 2011, Putters International/Komisia, Zb. s. II-03729.


title: Spojené veci C-261/08 a C-348/08: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  22. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Murcia — Španielsko) — María Julia Zurita García (C-261/08), Aurelio Choque Cabrera (C-348/08)/Delegado del Gobierno en la Región de Murcia [Víza, azyl a prisťahovalectvo — Opatrenia vzťahujúce sa na prekročenie vonkajších hraníc — Článok 62 bod 1 a bod 2 písm. a) ES — Dohovor, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda — Články 6b a 23 — Nariadenie (ES) č. 562/2006 — Články 5, 11 a 13 — Domnienka dĺžky pobytu — Štátny príslušník tretej krajiny neoprávnene sa zdržiavajúci na území členského štátu — Vnútroštátna právna úprava umožňujúca podľa okolností uložiť buď pokutu, alebo vyhostenie]

text:
               5.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/12

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 22. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Murcia — Španielsko) — María Julia Zurita García (C-261/08), Aurelio Choque Cabrera (C-348/08)/Delegado del Gobierno en la Región de Murcia
   (Spojené veci C-261/08 a C-348/08) (1)

   (Víza, azyl a prisťahovalectvo - Opatrenia vzťahujúce sa na prekročenie vonkajších hraníc - Článok 62 bod 1 a bod 2 písm. a) ES - Dohovor, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda - Články 6b a 23 - Nariadenie (ES) č. 562/2006 - Články 5, 11 a 13 - Domnienka dĺžky pobytu - Štátny príslušník tretej krajiny neoprávnene sa zdržiavajúci na území členského štátu - Vnútroštátna právna úprava umožňujúca podľa okolností uložiť buď pokutu, alebo vyhostenie)
   2009/C 297/11
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Murcia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: María Julia Zurita Garcia (C-261/08), Aurelio Choque Cabrera (C-348/08)

      Žalovaný: Delegado del Gobierno en la Región de Murcia

      Predmet veci

   Návrh na prejudiciálne konanie — Tribunal Superior de Justicia de Murcia — Výklad článku 62 bodu 1 ES, článku 62 bodu 2 písm. a) ES a článkov 5, 11 a 13 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 z 15. marca 2006, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc) (Ú. v. EÚ L 105, s. 1) — Vnútroštátna právna úprava umožňujúca nahradiť trest vyhostenia peňažnou pokutou

      Výrok rozsudku

   Články 6b a 23 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda zo 14. júna 1985 uzavretá medzi vládami štátov Hospodárskej únie Beneluxu, Spolkovej republiky Nemecko a Francúzskej republiky o postupnom odstraňovaní kontrol na ich spoločných hraniciach, ktorý bol podpísaný v Schengene 19. júna 1990 a ktorý bol zmenený a doplnený nariadením Rady (ES) č. 2133/2004 z 13. decembra 2004 o požiadavke na príslušné orgány členských štátov, aby sa systematicky pečiatkovali cestovné doklady štátnych príslušníkov tretích krajín pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov, ktorým sa menia a dopĺňajú ustanovenia dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda a s ňou súvisiaca spoločná príručka a článok 11 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 z 15. marca 2006, ktorým sa stanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc) sa majú vykladať v tom zmysle, že pokiaľ sa štátny príslušník tretej krajiny neoprávnene zdržiava na území členského štátu, pretože nespĺňa alebo prestal spĺňať podmienky týkajúce sa dĺžky pobytu, ktoré sa v ňom uplatňujú, tento členský štát nie je povinný vydať rozhodnutie o jeho vyhostení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 15.8.2008.

      Ú. v. EÚ C 260, 11.10.2008.


title: Vec T-158/10: Žaloba podaná 9. apríla 2010 — Dow Chemical/Rada

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/44

      Žaloba podaná 9. apríla 2010 — Dow Chemical/Rada
      (Vec T-158/10)
      (2010/C 161/70)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: The Dow Chemical Company (v zastúpení: J.-F. Bellis, R. Luff a V. Hahn, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy žalobkyne

                  —

                  zrušiť vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 54/2010 (1) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

                  —

                  zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza jeden žalobný dôvod, ktorým tvrdí, že sporné nariadenie porušuje článok 11 ods. 2 základného nariadenia (2), a to z týchto dôvodov:

                  —

                  konštatovanie, že dumping etanolamínov zo Spojených štátov bude pokračovať, je nesprávne založené na zistení dumpingu v priebehu obdobia revízneho prešetrovania vzhľadom na vyvážajúcich výrobcov predstavujúcich veľmi malý podiel dovozu z USA; orgány nezohľadnili skutočnosť, že bolo zistené, že výrobca, ktorý sám uskutočňuje veľkú väčšinu dovozov z USA, sa nezúčastňoval dumpingu, a teda dovozy etanolamínov z USA ako celok dumping nepredstavovali,

                  —

                  zistenie, že údajný dumping etanolamínov z USA sa po uplynutí obdobia revízneho prešetrovania zvýšil, je založené na svojvoľnom výbere cenových kvót, ktoré neodrážajú vývoj cien po uplynutí obdobia revízneho prešetrovania,

                  —

                  konštatovanie, že voľná kapacita v USA povedie k zvýšeniu vývozu etanolamínu do EÚ, je založené na zjavne nesprávnom posúdení, keďže v USA nevyužitá kapacita neexistovala,

                  —

                  zistenie, že antidumpingové opatrenia vzhľadom na etanolamíny z USA uplatňované Čínou od roku 2004 podnietia vývozcov etanolamínov z USA k predaju zvýšených množstiev do EÚ, je popreté vývojom obchodných tokov od roku 2005,

                  —

                  konštatovanie, že možný vývoj dopytu v USA a na iných trhoch povedie výrobcov z USA k presunutiu vývozov do EÚ, je čisto špekulatívne,

                  —

                  zistenie, že veľmi nízke ceny a rozšírenie kapacity výroby monoetylénglykolu — ktorý je, podobne ako etanolamíny, následným výrobkom etylénoxidu — by podnecovalo výrobcov, aby prešli z výroby monoetylénglykolu na výrobu etanolamínov, nezodpovedá zisteným skutočnostiam a je postihnuté zjavne nesprávnym posúdením,

                  —

                  žalovaná uvádza rozporuplnú argumentáciu, pokiaľ ide o vzťah medzi cenami v USA a v EÚ, keďže zjavne zároveň tvrdí, že vyššie ceny v EÚ podnietia vývozcov z USA, aby presunuli svoj predaj do EÚ a že nižšie ceny v EÚ nútia výrobcov z USA predávať v EÚ za dumpingové ceny.

         (1)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 54/2010 z 19. januára 2010, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz etanolamínov s pôvodom v Spojených štátoch amerických (Ú. v. EÚ L 17, 2010, s. 1).

         (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 56, 1996, s. 1; Mim. vyd. 11/010 s. 45).


title: Výmaz veci C-272/02

text:
               16.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/23

         Výmaz veci C-272/02 (1)

   (2005/C 93/44)

      (Jazyk konania: angličtina)

   Uznesením z 2. decembra 2004 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-272/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rade Európskej únie.

      (1)  Ú. v. ES C 219, 14.9.2002


title: Vec T-479/08: Žaloba podaná 10. novembra 2008 – adidas/ÚHVT – Patrick Holding (Vyobrazenie topánky s dvoma pásmi)

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/39

         Žaloba podaná 10. novembra 2008 – adidas/ÚHVT – Patrick Holding (Vyobrazenie topánky s dvoma pásmi)
   (Vec T-479/08)
   (2009/C 6/78)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: adidas AG (Herzogenaurach, Nemecko) (v zastúpení: V. von Bomhard, A. Renck, lawyers, a I. Fowler, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Patrick Holding ApS (Fredensborg, Dánsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 27. augusta 2008 vo veci R 849/2007-2 a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania alebo, ak ďalší účastník konania pred odvolacím senátom podporí žalovaného, zaviazať spoločne žalovaného a ďalšieho účastníka na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka vyobrazujúca topánku s dvoma pásmi pre tovary patriace do tried 18, 25 a 28.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: zápis nemeckej obrazovej ochrannej známky č. 39 950 559, ktorá vyobrazuje topánku s tromi pásmi, pre tovary patriace do triedy 25; zápis nemeckej obrazovej ochrannej známky č. 944 623, ktorá vyobrazuje topánku s tromi pásmi, pre tovary patriace do triedy 25; zápis nemeckej obrazovej ochrannej známky č. 944 624, ktorá vyobrazuje topánku s tromi pásmi, pre tovary patriace do triedy 25; zápis nemeckej obrazovej ochrannej známky č. 897 134, ktorá vyobrazuje topánku s tromi pásmi, pre tovary patriace do triedy 25; nemecké označenie zápisu medzinárodnej obrazovej ochrannej známky č. 414 034, ktorá vyobrazuje tri pásy, pre tovary patriace do triedy 25; nemecké označenie zápisu medzinárodnej obrazovej ochrannej známky č. 414 035, ktorá vyobrazuje tri pásy, pre tovary patriace do triedy 25; nemecké označenie zápisu medzinárodnej obrazovej ochrannej známky č. 414 036, ktorá vyobrazuje tri pásy, pre tovary patriace do triedy 25; nemecké označenie zápisu medzinárodnej obrazovej ochrannej známky č. 414 037, ktorá vyobrazuje tri pásy, pre tovary patriace do triedy 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovelo námietke a zamietlo príslušnú ochrannú známku Spoločenstva v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušil rozhodnutie námietkového oddelenia.

      Dôvody žaloby: porušenie pravidiel 16 ods. 3, 17 ods. 2 a 20 ods. 2 nariadenia Komisie 2868/95 (1), ďalej tiež porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, pretože odvolací senát sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď konštatoval, že žalobca nesplnil požiadavku prekladu a preto nedostatočne odôvodnil platnosť, existenciu a rozsah skorších ochranných známok, na ktoré sa odvoláva, najmä zápisu nemeckej ochrannej známky č. 39 950 559.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).


title: Vec C-242/07 P: Uznesenie Súdneho dvora z  8. novembra 2007 – Belgické kráľovstvo/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Lehota pre podanie žaloby — Článok 43 ods. 6 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa — Originál žaloby podaný po uplynutí lehoty — Neprípustnosť — Pojem ospravedlniteľný omyl — Pojem vyššia moc )

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/19

         Uznesenie Súdneho dvora z 8. novembra 2007 – Belgické kráľovstvo/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-242/07 P) (1)

   (Odvolanie - Lehota pre podanie žaloby - Článok 43 ods. 6 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa - Originál žaloby podaný po uplynutí lehoty - Neprípustnosť - Pojem „ospravedlniteľný omyl“ - Pojem „vyššia moc“)
   (2008/C 22/36)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: L. Van den Broeck, splnomocnený zástupca, J.-P. Buyle a C. Steyaert, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Flynn a A. Steiblytė, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z 15. marca 2007, Belgicko/Komisia (T-5/07), ktorým Súd prvého stupňa zamietol ako neprípustnú, z dôvodu márneho uplynutia lehoty, žalobu podanú žalobcom o zrušenie rozhodnutia Komisie z 18. októbra 2006, ktorým sa zamietla náhrada sumy, ktorú zaplatil, ako istiny a úrokov z pohľadávok Európskeho sociálneho fondu – Lehota na podanie žaloby a na predloženie originálu, ktorý už bol zaslaný faxom – Pojem vyššej moci a ospravedlniteľného omylu
   Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 170, 21.7.2007.


title: Vec T-546/08: Žaloba podaná 2. decembra 2008 – Villa Almè/ÚHVT – Bodegas Marqués de Murrieta (i GAI)

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/59

         Žaloba podaná 2. decembra 2008 – Villa Almè/ÚHVT – Bodegas Marqués de Murrieta (i GAI)
   (Vec T-546/08)
   (2009/C 44/101)
   Jazyk žaloby: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Villa Almè Azienda vitivinicola di Vizzotto Giuseppe (Mansuè, Taliansko) (v zastúpení: G. Massa, avvocato, P. Massa, avvocato)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Bodegas Marqués de Murrieta, SA (Logroño, Španielsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu (R 1695/2007-1) z 24. septembra 2008 a zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „i GAY“ (prihláška č. 4.458.295) pre tovary v triede 33.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Bodegas Marqués de Murrieta SA.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: španielska slovná ochranná známka (č. 2.315.558) „YGAI“, obrazová ochranná známka (č. 1.707.729) a slovná ochranná známka (č. 1.699.412) „MARQUES DE MURRIETA YGAY“ pre tovary v triede 33.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: nesprávne uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec T-388/07: Žaloba podaná 10. októbra 2007 – Comune di Napoli/Komisia

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/40

         Žaloba podaná 10. októbra 2007 – Comune di Napoli/Komisia
   (Vec T-388/07)
   (2007/C 283/73)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Comune di Napoli (v zastúpení: F. Sciaudone, advokát, G. Tarallo, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2007) 3893 z 8. augusta 2007,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu škody,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa sa predmetnou žalobou domáha zrušenia rozhodnutia Komisie K(2007) 3893 z 8. augusta 2007, ktorým žalovaná pristúpila k finančnej oprave pomoci priznanej žalobkyni Európskym fondom regionálneho rozvoja (EFRR) s cieľom uskutočnenia „Siete telematických miest pre mesto Neapol“ (Rete di piazze telematiche per la Città di Napoli) a náhrady škody, ktorú spôsobilo.
   Žalobkyňa uvádza na podporu svojej žaloby o neplatnosť napadnutého rozhodnutia tieto tvrdenia:

               —

               nelogický a neadekvátny charakter, ako aj nedostatok akéhokoľvek právneho a skutkového základu rozhodnutia v rozsahu, v akom Komisia úmyselne opomenula prihliadnuť na súbor parametrov (formálnych a podstatných), ktoré mala preskúmať na účely správneho uplatnenia článku 24 nariadenia č. 4253/88, čo nenapraviteľne narušilo jej posúdenie existencie nezrovnalostí vytknutých žalobkyni,

               —

               nesprávny výklad a uplatnenie pojmu nezrovnalosť v článku 24 nariadenia č. 4253/88 v rozsahu, v akom sa skutočnosti vytýkané žalobkyni netýkajú pojmu „významné zmeny“ v prostredí alebo podmienok uskutočnenia financovanej činnosti ani kategórie „nenáležité výdavky“ na účely rozpočtu Spoločenstva,

               —

               zodpovednosť Komisie za pôvodné omeškanie projektu, keďže hoci dátum spustenia projektu a prípustnosti výdavkov bol 1. júl 2007, dohoda o financovaní bola schválená Komisiou a oznámená Comune di Napoli až 14. júla 2007 a 25. júla 2007,

               —

               neprihliadnutie, na účely posúdenia prípustnosti výdavkov, na celé obdobie siedmich mesiacov, ktoré Komisia potrebovala na schválenie zmeny projektu, ktorú žiadala žalobkyňa,

               —

               nesprávny záver Komisie, ktorá sa domnievala, že objavenie azbestu a omeškanie spôsobené jeho odstránením nepredstavuje prípad vyššej moci,

               —

               nesprávne obmedzenie odkladného účinku rozsudku Tribunale Amministrativo Regionale na obdobie medzi 2. augustom 2001 (dátum rozsudku) a 5. decembrom 2001 (dátum oznámenia rozsudku vydaného Consiglio di Stato v odvolacom konaní žalobkyni) a obmedzenie počas tohto obdobia iba na faktúry vydané v rámci verejného obstarávania na dodávku počítačovej techniky, ktoré bolo prerušené,

               —

               porušenie zásady proporcionality v rozsahu, v akom Komisia na účely zníženia pomoci nijako neprihliadla na dobrú vieru prejavenú žalobkyňou v jej správaní, na charakter (predpokladaných) nezrovnalostí a na ich nepatrný význam, na skutočné uskutočnenie financovanej činnosti a nakoniec na okolnosť, že zodpovednosť za sporné skutočnosti mala byť pripísaná čiastočne samotnej Komisii a čiastočne vyššej moci,

               —

               porušenie povinnosti odôvodnenia, keďže rozhodnutie nevysvetľuje, prečo sú sporné nezrovnalosti považované za „významné“,

               —

               pokiaľ ide o náhradu škody, žalobkyňa tvrdí, že aj keď Súd prvého stupňa nebude považovať správanie Komisie za nezákonné, toto správanie napriek tomu spôsobilo škody. Osobitne rozhodnutie o vymáhaní spôsobilo škody úplne nepredvídateľné a anormálne, najmä vzhľadom na skutočnosť, že činnosť bola úspešne ukončená a ocenila ju samotná Komisia.


title: Vec C-125/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 9. marca 2011 — Spolková republika Nemecko/Robert Klinke

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 9. marca 2011 — Spolková republika Nemecko/Robert Klinke
   (Vec C-125/11)
   2011/C 269/34
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Robert Klinke

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Prejudiciálna otázka

   Uplatní sa smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (1), na vnútroštátne predpisy o poskytovaní príspevkov úradníkovi v prípade choroby?

      (1)  Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo  6. decembra 2005  vo veci C-66/04: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska proti Európskemu parlamentu, Rade Európskej únie (Potraviny — Nariadenie č. 2065/2003/ES — Udiarenské dochucovadlá — Výber právneho základu)

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/9

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   zo 6. decembra 2005
   vo veci C-66/04: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska proti Európskemu parlamentu, Rade Európskej únie (1)

   (Potraviny - Nariadenie č. 2065/2003/ES - Udiarenské dochucovadlá - Výber právneho základu)
   (2006/C 36/16)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-66/04, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, (splnomocnení zástupcovia: R. Caudwell a M. Bethell, za právnej pomoci Lord P. Goldsmith, QC, a N. Paines, QC, ako aj T. Ward) proti Európskemu parlamentu (splnomocnení zástupcovia: K. Bradley a M. Moore), Rade Európskej únie (splnomocnení zástupcovia: M. Sims a E. Karlsson ako aj F. Ruggeri Laderchi, ktorých v konaní podporuje: Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: J.-P. Keppenne a N. Yerrel), ktorej predmetom je žaloba o neplatnosť podľa článku 230 ES, podaná 11. februára 2004, Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas a K. Schiemann, sudcovia S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues, R. Silva de Lapuerta (spravodajkyňa), K. Lenaerts, P. Kūris, E. Juhász, A. Borg Barthet a M. Ilešič, generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: K. Sztranc, referentka, vyhlásil 6. decembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska je povinné nahradiť trovy konania.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 94, 17.4.2004.


title: Vec T-5/06: Žaloba podaná  9. januára 2006  – Dánsko/Komisia

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/28

         Žaloba podaná 9. januára 2006 – Dánsko/Komisia
   (Vec T-5/06)
   (2006/C 74/53)
   Jazyk konania: dánčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Dánske kráľovstvo (Kodaň, Dánsko) (v zastúpení: Jørgen Molde, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušenie rozhodnutia Komisie 2005/717/ES z 13. októbra 2005, ktorým sa na účely prispôsobenia sa technickému pokroku mení a dopĺňa príloha k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2002/95/ES o obmedzení používania určitých nebezpečných látok v elektrických a elektronických zariadeniach (1) v rozsahu v akom sa body 1 a 2 týkajú Deka-BDE na polymerické použitia,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnutým rozhodnutím Komisia vyňala látku Deka-BDE na polymerické použitia zo zákazu obsiahnutého v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2002/95/ES z 27. januára 2003 o obmedzení používania určitých nebezpečných látok v elektrických a elektronických zariadeniach (2) (ďalej len „základná smernica“).
   Dánska vláda uvádza, že napadnuté rozhodnutie trpí právnou vadou, pretože vyňatie látky Deka-BDE na polymerické použitia zo zákazu v základnej smernici je v rozpore s požiadavkami stanovenými v tejto smernici,

               —

               pretože uvedená výnimka nie je potrebná vzhľadom na vedecký a technický pokrok,

               —

               pretože Komisia nevyňala Deka-BDE na špecifické použitie, ale vyňala túto látku zo zákazu úplne všeobecne na všetky polymerické použitia,

               —

               pretože podľa dánskej vlády v predmetnom prípade Komisia nepreukázala, že nenašla iné možnosti ako nahradiť Deka-BDE na polymerické použitia alebo ju z nich vyňať,

               —

               pretože Komisia neposúdila, či zaťaženie životného prostredia, zdravia a/alebo ochrany spotrebiteľa, ktoré by vyplývalo z náhrady, je väčšie ako výhody pre životné prostredie, zdravie a/alebo ochranu spotrebiteľa.

         Navyše Komisia sa opiera o protiprávne kritérium, totiž komplexné posúdenie rizika vyňatia látky Deka-BDE zo zákazu. Okrem toho rozhodnutie vykazuje aj podstatné formálne nedostatky, nakoľko Komisia dostatočne nezdôvodnila, prečo podľa jej názoru sú splnené podmienky na vyňatie Deka-BDE na polymerické použitia zo zákazu v základnej smernici.

      (1)  Ú. v. EÚ L 271, s. 48.

      (2)  Ú. v. ES L 37, s. 19; Mim. vyd. 13/031, s. 127.


title: Vec F-106/07: Žaloba podaná 5. októbra 2007 – Giaprakis/Výbor regiónov

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/49

         Žaloba podaná 5. októbra 2007 – Giaprakis/Výbor regiónov
   (Vec F-106/07)
   (2007/C 297/98)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Stavros Giaprakis (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M.-A. Lucas, advokát)

      Žalovaný: Výbor regiónov Európskej únie (VR)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie riaditeľa administratívy VR z 21. novembra 2006 o vymáhaní finančných čiastok vyplatených na základe uplatnenia koeficientu vyrovnávajúceho časť platu prevádzanú do Francúzska od apríla 2004 do júna 2005, v úhrnnej výške 1 246,06 Euro,

               —

               zaviazať Výbor regiónov na vrátenie čiastky 1 246,06 Euro zrazenej z platu žalobcu, navýšenej o úroky z omeškania so sadzbou 8 % ročne, a to od 1. decembra 2006, dňa zrazenia čiastky, až do jej úplného zaplatenia,

               —

               zaviazať Výbor regiónov na zaplatenie čiastky 1 000 Euro, ako náhrady nemajetkovej ujmy, spôsobenej žalobcovi napadnutým rozhodnutím,

               —

               zaviazať VR na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza žalobné dôvody obdobné tým, ktoré sú uvedené v rámci veci F-59/07 (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 199, 25.8.2007, s. 51.


title: Vec C-336/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Hannover (Nemecko) 19. júla 2007 – Kabel Deutschland Vertrieb und Service GmbH & Co. KG/Niedersächsische Landesmedienanstalt für privaten Rundfunk

text:
               20.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Hannover (Nemecko) 19. júla 2007 – Kabel Deutschland Vertrieb und Service GmbH & Co. KG/Niedersächsische Landesmedienanstalt für privaten Rundfunk
   (Vec C-336/07)
   (2007/C 247/07)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Verwaltungsgericht Hannover
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Kabel Deutschland Vertrieb und Service GmbH & Co. KG

      Žalovaný: Niedersächsische Landesmedienanstalt für privaten Rundfunk

      Vedľajší účastníci: Norddeutscher Rundfunk a 39 ďalších
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Je ustanovenie ako § 37 ods. 1 Niedersächsisches Mediengesetz (mediálny zákon Dolného Saska) zlučiteľné s článkom 31 ods. 1 smernice univerzálnej služby 2002/22/ES, ak je prevádzkovateľ káblovej siete nútený poskytovať prístup na viac ako polovicu kanálov, ktoré sú sústavne použiteľné pre analógové vysielanie a sú dostupné v jeho sieťach, pre programy, ktoré – hoci nepokrývajú celú spolkovú krajinu Dolné Sasko – sú už vysielané terestriálne podľa štandardu DVB-T?

               2.

               Je ustanovenie ako § 37 ods. 1 Niedersächsisches Mediengesetz zlučiteľné s článkom 31 ods. 1 smernice univerzálnej služby 2002/22/ES, ak je prevádzkovateľ káblovej siete nútený poskytovať prístup k televíznym programom na svojich analógových káblových sieťach dokonca v tých oblastiach spolkovej krajiny, v ktorých koncový užívateľ kábla môže prijímať tie isté televízne programy terestriálne podľa štandardu DVB-T prostredníctvom terestriálnej antény a dekóderu?

               3.

               Má sa pojem „televízne služby“ v zmysle článku 31 ods. 1 prvej vety smernice univerzálnej služby 2002/22/ES vykladať tak, že zahŕňa poskytovateľov mediálnych, alebo telemediálnych služieb, napríklad teleshoppingu?

               4.

               Je ustanovenie ako § 37 ods. 2 Niedersächsisches Mediengesetz zlučiteľné s článkom 31 ods. 1 smernice univerzálnej služby 2002/22/ES, ak v prípade nedostatku kanálov má príslušný vnútroštátny orgán určiť poradie priority žiadateľov, ktoré vedie k plnému využitiu dostupných kanálov prevádzkovateľa káblovej siete?


title: Vec T-287/16: Žaloba podaná 30. mája 2016 – Belgicko/Komisia

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/62

         Žaloba podaná 30. mája 2016 – Belgicko/Komisia
   (Vec T-287/16)
   (2016/C 270/68)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: J.-C. Halleux a M. Jacobs, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci É. Grégoire a J. Mariani, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2016/417 zo 17. marca 2016 v rozsahu, v akom sa týmto rozhodnutím vylučuje z financovania Európskou úniou vo vzťahu k Belgickému kráľovstvu suma vo výške 9 601 619,00 eur (rozpočtová položka 6701),

               —

               subsidiárne čiastočne zrušil uvedené rozhodnutie o vylúčení sumy vo výške 9 601 619 eur z financovania Spoločenstvom, a to v rozsahu, v akom zahŕňa sumu vo výške 4 106 470,02 eura, ktorú EPZF získal predtým,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 31 ods. 1 a článku 32 ods. 8 nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. 2005, L 209, s. 1), keďže Komisia nepreukázala, že výdavok belgickej platobnej agentúry nie je v súlade s právom Spoločenstva, a že neexistencia spätne získaných súm alebo nezrovnalosť sú dôsledkom nezrovnalostí alebo nedbalosti, ktoré je možné pripísať Belgickému úradu pre intervencie a náhrady (Bureau d’intervention et de restitution belge, BIRB)

               2.

               Druhý subsidiárne uvádzaný žalobný dôvod vychádza z porušenia článku 31 ods. 2 nariadenia č. 1290/2005 a zásady proporcionality, keďže vylúčená suma nezodpovedá významu zisteného nesúladu a nebola zohľadnená finančná ujma, ktorú utrpela Európska únia.


title: Vec F-65/10: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  11. decembra 2012 — Mata Blanco/Komisia (Verejná služba — Interné výberové konanie COM/INT/OLAF/09/AD10 — Boj proti podvodom — Príslušné právomoci EPSO a výberovej komisie — Vstupné testy pod dohľadom výberovej komisie — Ústna skúška — Porušenie oznámenia o výberovom konaní — Rozdielne hodnotenia — Kritériá hodnotenia — Rovnosť zaobchádzania s uchádzačmi — Zjavne nesprávne posúdenie — Zásady transparentnosti a riadnej správy vecí verejných — Povinnosť odôvodnenia)

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/26

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 11. decembra 2012 — Mata Blanco/Komisia
   (Vec F-65/10) (1)

   (Verejná služba - Interné výberové konanie COM/INT/OLAF/09/AD10 - Boj proti podvodom - Príslušné právomoci EPSO a výberovej komisie - Vstupné testy pod dohľadom výberovej komisie - Ústna skúška - Porušenie oznámenia o výberovom konaní - Rozdielne hodnotenia - Kritériá hodnotenia - Rovnosť zaobchádzania s uchádzačmi - Zjavne nesprávne posúdenie - Zásady transparentnosti a riadnej správy vecí verejných - Povinnosť odôvodnenia)
   2013/C 46/47
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: José Manuel Mata Blanco (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi a A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne B. Eggers a P. Pecho, splnomocnení zástupcovia, neskôr B. Eggers, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Verejná služba — Žaloba o zrušenie rozhodnutia EPSO nezaradiť žalobcu na zoznam úspešných uchádzačov v rámci interného výberového konania „COM/INT/OLAF/09/AD10 — Referenti špecializovaní na boj proti podvodom“, ako aj zrušenie zoznamu úspešných uchádzačov a všetkých rozhodnutí prijatých na jeho základe

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Mata Blanco znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 288, 23.10.2010, s. 73.


title: Vec T-272/16: Žaloba podaná 25. mája 2016 – Grécko/Komisia

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/53

         Žaloba podaná 25. mája 2016 – Grécko/Komisia
   (Vec T-272/16)
   (2016/C 270/61)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: G. Kanellopoulos, O. Tsirkinidou, Α. Vasilopoulou a D. Ntourntoureka)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2016/417 zo 17. marca 2016, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), oznámené pod číslom K(2016) 1509 a uverejnené 22. marca 2016 v Ú. v. EÚ L 75, 2016, s. 16:

                           a)

                           v rozsahu, v akom z financovania Únie vylučuje výdavky v celkovej výške 166 797 866,22 eura vynaložené ako oddelená priama pomoc pre roky žiadosti 2012 a 2013 a presnejšie v rozsahu, v akom stanovuje: 1) paušálnu finančnú opravu vo výške 25 % pre rok 2012 a 2) paušálnu finančnú opravu a jednorazovú finančnú opravu pre rok 2013,

                           b)

                           v rozsahu, v akom z financovania Únie vylučuje výdavky v celkovej výške 3 880 460,50 eura vynaložené z Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), osi 1 a 3 – opatrenia orientované na investície (2007 – 2013), a presnejšie v rozsahu, v akom stanovuje: 1) paušálnu opravu vo výške 5 % pre roky 2010 až 2013 pre opatrenie 125 a 2) jednorazovú opravu pre roky 2011 až 2013,

                           c)

                           v rozsahu, v akom z dôvodu neexistencie okamžitého vrátenia sumy 29 366 975,06 eura Helénskej republike nebol záväzný rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-107/14 vykonaný v plnom rozsahu, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza osem žalobných dôvodov.
   Osobitne, pokiaľ ide o paušálnu opravu celkovej sumy 166 797 866,22 eura uplatnenú na výdavky vynaložené ako oddelená priama pomoc pre roky žiadosti 2012 a 2013, Helénska republika uvádza tri žalobné dôvody neplatnosti.
   Prvý žalobný dôvod neplatnosti týkajúci sa opravy uplatnenej pre rok žiadosti 2012 založený na nesprávnom výklade a uplatnení článku 2 ods. 2 nariadenia č. 796/2004 (1) [a neskoršie ustanovenie článku 2 písm. c) nariadenia č. 1120/2009 (2)].
   Druhý žalobný dôvod neplatnosti týkajúci sa tiež opravy uplatnenej pre rok žiadosti 2012 založený na nesprávnom výklade a uplatnení usmernení (dokument VI/5330/97), pokiaľ ide o splnenie podmienok na uplatnenie paušálnej opravy vo výške 25 % pre rok 2012, pričom sa týmto žalobným dôvodom osobitne tvrdí, že Komisia prekročila svoju diskrečnú právomoc posúdenia a zároveň porušila zásadu proporcionality (prvá časť) a že výpočet finančnej opravy je nesprávny (druhá časť).
   Tretí žalobný dôvod neplatnosti týkajúci sa opravy uplatnenej pre rok žiadosti 2013 založený na protiprávnej a zneužívajúcej povahe uvedenej opravy, protichodných odôvodneniach, skutočnosti, že sa zakladá na nesprávnom výklade a uplatnení usmernení (dokument VI/5330/97) a porušení zásad riadnej správy vecí verejných, proporcionality a ne bis in idem, ako aj práva na obhajobu žalobkyne.
   Okrem toho, pokiaľ ide o finančnú opravu v oblasti Rozvoj vidieka (EPFRV), osi 1 a 3 – opatrenia orientované na investície (2007 – 2013), boli predložené štyri žalobné dôvody neplatnosti.
   Štvrtý a piaty žalobný dôvod neplatnosti týkajúci sa opravy uplatnenej na základe opatrenia 125 založené na neexistencii právneho základu a odôvodnenia a nesprávnej skutkovej okolnosti, keďže riadiaci orgán vykonal svoje právomoci v plnom rozsahu a zákonne (štvrtý žalobný dôvod), a paušálna finančná oprava vo výške 5 % pre výdavky uskutočnené za rozpočtový rok 2010 vo výške 506 480,19 eura bola uplatnená v rozpore s článkom 31 nariadenia č. 1290/2005 (3), keďže bola vykonaná viac ako dvadsať štyri mesiacov pred písomným oznámením výsledkov overovania Komisie členským štátom.
   Šiesty žalobný dôvod neplatnosti týkajúci sa opravy uplatnenej na základe opatrenia 121 založený na protiprávnosti rozhodnutia v rozsahu, v akom sú uplatnená oprava a spôsob výpočtu na tento účel analogickým uplatnením článku 63 nariadenia č. 809/2014 (4) v rozpore s článkom 31 nariadenia č. 1290/2005 a usmerneniami (dokument Komisie VI/5330/97) a viedli k neproporčným výsledkom v porovnaní s konštatovanými nedostatkami. Subsidiárne, pokiaľ ide o toto isté opatrenie, siedmy žalobný dôvod založený na nedostatku právneho základu a odôvodnenia napadnutého rozhodnutia a na porušení usmernení (dokument Komisie VI/5330/97).
   Ôsmy žalobný dôvod neplatnosti založený na porušení článku 266 ZFEÚ týkajúcom sa povinnosti Komisie prijať opatrenia na vykonanie rozsudku Všeobecného súdu v rozsahu, v akom Komisia tým, že nevrátila Helénskej republike sumu 29 366 975,06 eura, nesplnila rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-107/14, na porušení zásad riadnej správy vecí verejných, právnej istoty a lojálnej spolupráce medzi Komisiou a členskými štátmi.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 796/2004 z 21. apríla 2004, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá na uplatňovanie krížového plnenia, modulácie a integrovaného správneho a kontrolného systému uvedeného v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá pre režimy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov (Ú. v. EÚ L 141, 2004, s. 18; Mim. vyd. 03/044, s. 243).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1120/2009 z 29. októbra 2009 , ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie režimu jednotnej platby ustanoveného v hlave III nariadenia Rady (ES) č. 73/2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory pre poľnohospodárov v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa ustanovujú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov (Ú. v. EÚ L 316, 2009, s. 1).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 209, 2005, s. 1).

      (4)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 809/2014 zo 17. júla 2014 , ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 v súvislosti s integrovaným administratívnym a kontrolným systémom, opatreniami na rozvoj vidieka a krížovým plnením (Ú. v. EÚ L 227, 2014, s. 69).