title: Vec T-253/07: Žaloba podaná 17. júla 2007 – Desarrollo y Aplicaciones Fitotécnicas/Rada a Komisia

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/49

         Žaloba podaná 17. júla 2007 – Desarrollo y Aplicaciones Fitotécnicas/Rada a Komisia
   (Vec T-253/07)
   (2007/C 211/91)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Desarrollo y Aplicaciones Fitotécnicas, S. A. (Córdoba, Španielsko) (v zastúpení: L. Ortiz Blanco, abogado)

      Žalované: Rada Európskej únie a Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               vyhlásiť rozsudok, v ktorom bude vyhovené predmetnej žalobe o náhradu škody v zmysle článku 288 ES a určený nárok žalobkyne na finančnú náhradu v celkovej výške 1 116 667 EUR (jeden milión stošestnásťtisíc šestošesťdesiatsedem eur), za ktorú solidárne zodpovedajú Rada a Komisia,

               —

               zaviazať žalované na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako vo veci T-217/07, Las Palmeras/Rada a Komisia.


title: Vec F-139/06: Žaloba podaná 11. decembra 2006 – Kurrer/Komisia

text:
               27.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 20/39

         Žaloba podaná 11. decembra 2006 – Kurrer/Komisia
   (Vec F-139/06)
   (2007/C 20/60)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Christian Kurrer (Watermael-Boitsfort, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie o vymenovaní žalobcu za úradníka v skúšobnej dobe s účinnosťou od 1. apríla 2006, keďže v tomto rozhodnutí je uvedená platová trieda a platový stupeň A*6/2 a nezohľadňuje body tvoriace súbor bodov pre povýšenie, ktoré nazbieral ako dočasný zamestnanec „výskumný pracovník“,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca 16. januára 2004 nastúpil do Komisie ako dočasný zamestnanec „výskumný pracovník“ v platovej triede A7. Ako úspešný uchádzač verejného výberového konania COM/A/3/02 uverejneného 25. júla 2002, ktorého cieľom bolo zostavenie zoznamu úspešných uchádzačov na miesta administrátorov platovej triedy A7/A6, bol vymenovaný za úradníka v skúšobnej dobe v platovej triede A*6.
   Vzhľadom na záväzok Komisie rozšíriť účinky eventuálneho zrušujúceho rozsudku v prejednávaných veciach, ktoré sa týkajú článku 12 prílohy XIII služobného poriadku, sa žalobca obmedzuje na porušenie zásady rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie vo vzťahu k jeho bývalým kolegom a zároveň dočasným zamestnancom „výskumným pracovníkom“, úspešným uchádzačom vnútorného výberového konania, ktorým sa po prijatí do trvalého pracovného pomeru zachovalo ich zaradenie do platovej triedy aj ich súbor bodov pre povýšenie.
   Žalobca okrem iného uvádza, že pokiaľ je to potrebné, aby bol článok 5 ods. 4 prílohy XIII služobného poriadku nezákonným v rozsahu, v akom porušuje vyššie uvedenú zásadu, ako aj zásadu proporcionality.


title: Vec C-307/12: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  11. decembra 2012 — Európska komisia/Bulharská republika

text:
               2.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/15

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 11. decembra 2012 — Európska komisia/Bulharská republika
   (Vec C-307/12) (1)

   2013/C 63/29
   Jazyk konania: bulharčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 295, 29.9.2012.


title: Vec T-621/16: Žaloba podaná 29. augusta 2016 – České dráhy/Komisia

text:
               24.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/46

         Žaloba podaná 29. augusta 2016 – České dráhy/Komisia
   (Vec T-621/16)
   (2016/C 392/60)
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: České dráhy a. s. (Praha, Česká republika) (v zastúpení: K. Muzikář, J. Kindl, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie zn. C(2016) 3993 final z 22. júna 2016 vo veci zn. AT.40401 – Twins, ktorým bola nariadená kontrola podľa článku 20 ods. 4 nariadenia Rady č. 1/2003 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy a

               —

               uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť žalobkyni náklady súdneho konania, a to v plnej výške.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie bolo vydané na základe podkladov získaných pri predchádzajúcej kontrole v obchodných priestoroch Českých dráh, ktorá bola uskutočnená na základe protiprávneho rozhodnutia. Takto získané podklady teda Európska komisia nesmela použiť, a to ani na vydanie svojho rozhodnutia napadnutého touto žalobou.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že podklady, na základe ktorých bolo vydané napadnuté rozhodnutie, Európska komisia získala pri predchádzajúcej kontrole, a to nad rámec daný predmetom kontroly, teda protiprávne.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie a súvisiaca kontrola Európskej komisie predstavujú neprimeraný zásah do súkromnej sféry žalobkyne. Napadnuté rozhodnutie totiž Európska komisia vydala bez právne prípustných podkladov, predmet kontroly vymedzila neprípustne široko a tiež postupovala nad rámec svojich vyšetrovacích právomocí.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie nedostatočne vymedzuje predmet a účel kontroly, pretože okrem iného neprípustne široko vymedzuje časové obdobie, ktorého sa mala kontrola týkať, a nie je riadne odôvodnené.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že napadnutým rozhodnutím a nadväzujúcou kontrolou došlo k neprípustnému zásahu do základných práv a slobôd žalobkyne zaručených článkom 7 Charty základných práv EÚ (resp. článkom 8 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd) a článkom 48 Charty základných práv EÚ (resp. článkom 6 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd).


title: Vec C-573/12: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  1. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Förvaltningsrätten i Linköping – Švédsko) – Ålands Vindkraft AB/Energimyndigheten (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Vnútroštátny systém podpory, podľa ktorého sa obchodovateľné zelené certifikáty vydávajú zariadeniam vyrábajúcim elektrickú energiu z obnoviteľných zdrojov energie — Povinnosť dodávateľov elektrickej energie a niektorých spotrebiteľov každoročne predložiť príslušnému orgánu určitý počet zelených certifikátov — Odmietnutie vydávať zelené certifikáty výrobným zariadeniam nachádzajúcim sa mimo dotknutého členského štátu — Smernica 2009/28/ES — Článok 2 druhý odsek písm. k) a článok 3 ods. 3 — Voľný pohyb tovaru — Článok 34 ZFEÚ)

text:
               1.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/4

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 1. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Förvaltningsrätten i Linköping – Švédsko) – Ålands Vindkraft AB/Energimyndigheten
   (Vec C-573/12) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Vnútroštátny systém podpory, podľa ktorého sa obchodovateľné zelené certifikáty vydávajú zariadeniam vyrábajúcim elektrickú energiu z obnoviteľných zdrojov energie - Povinnosť dodávateľov elektrickej energie a niektorých spotrebiteľov každoročne predložiť príslušnému orgánu určitý počet zelených certifikátov - Odmietnutie vydávať zelené certifikáty výrobným zariadeniam nachádzajúcim sa mimo dotknutého členského štátu - Smernica 2009/28/ES - Článok 2 druhý odsek písm. k) a článok 3 ods. 3 - Voľný pohyb tovaru - Článok 34 ZFEÚ))
   2014/C 292/04
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Förvaltningsrätten i Linköping

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Ålands Vindkraft AB

      Žalovaný: Energimyndigheten

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 druhý odsek písm. k) a článok 3 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES sa majú vykladať v tom zmysle, že členskému štátu umožňujú, aby zaviedol systém pomoci, o aký ide vo veci samej, podľa ktorého sa výrobcom zelenej elektrickej energie vydávajú obchodovateľné certifikáty len za zelenú elektrickú energiu vyrobenú na území tohto štátu a podľa ktorého majú dodávatelia a niektorí spotrebitelia elektrickej energie povinnosť každoročne predložiť príslušnému orgánu určitý počet takýchto certifikátov zodpovedajúci určitému podielu na celkovom množstve ich dodávky alebo spotreby elektrickej energie.

               2.

               Článok 34 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá stanovuje, že obchodovateľné certifikáty sa vydávajú výrobcom zelenej elektrickej energie len za zelenú elektrickú energiu vyrobenú na území tohto štátu, a podľa ktorej majú dodávatelia a niektorí spotrebitelia elektrickej energie povinnosť každoročne predložiť príslušnému orgánu určitý počet takýchto certifikátov zodpovedajúci určitému podielu na celkovom množstve ich dodávky alebo spotreby elektrickej energie, pokiaľ nechcú platiť zvláštny poplatok.

               3.

               Vnútroštátnemu súdu prislúcha overiť, či právna úprava dotknutá vo veci samej spĺňa z hľadiska svojej územnej pôsobnosti požiadavky vyplývajúce zo zásady právnej istoty, pričom zohľadní všetky relevantné skutočnosti, medzi ktoré môže patriť aj normatívny rámec práva Únie, v rámci ktorého bola uvedená právna úprava prijatá.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 9.2.2013.


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. februára 2005 vo veci T-142/03, Fost Plus VZW proti Komisii Európskych spoločenstiev (Žaloba o neplatnosť — Žaloba podaná právnickou osobou — Akt, ktorý sa jej jednotlivo dotýka — Rozhodnutie 2003/82/ES — Ciele zhodnocovania a recyklovania materiálov a odpadov z obalov — Smernica 94/62/ES — Neprípustnosť)

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/28

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   zo 16. februára 2005
   vo veci T-142/03, Fost Plus VZW proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Žaloba podaná právnickou osobou - Akt, ktorý sa jej jednotlivo dotýka - Rozhodnutie 2003/82/ES - Ciele zhodnocovania a recyklovania materiálov a odpadov z obalov - Smernica 94/62/ES - Neprípustnosť)
   (2005/C 132/50)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci T-142/03, Fost Plus VZW, so sídlom v Bruseli (Belgicko), v zastúpení: P. Wytinck a H. Viaene, advokáti, proti Komisii Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: M. van Beek a M. Konstantidinis, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je zrušenie článku 1 rozhodnutia Komisie 2003/82/ES z 29. januára 2003, ktorým sa potvrdzuje opatrenie oznámené Belgickom v súlade s článkom 6 ods. 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov (Ú. v. ES L 31, s. 32), Súd prvého stupňa (tretia komora), v zložení počas porady súdu: predseda komory J. Azizi, sudcovia M. Jaeger a F. Dehousse, tajomník: H. Jung, vydal dňa 16. februára 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Žalobkyňa znáša vlastné trovy konania, ako aj trovy konania žalovanej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 146, 21.6.2003


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  10. novembra 2005  vo veci C-29/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Článok 8, článok 11 ods. 1 a článok 15 ods. 2 smernice 92/50/EHS — Postup verejného obstarávania služieb — Zmluva o zneškodňovaní odpadu — Nevyhlásenie verejného obstarávania)

text:
               14.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/3

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 10. novembra 2005
   vo veci C-29/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 8, článok 11 ods. 1 a článok 15 ods. 2 smernice 92/50/EHS - Postup verejného obstarávania služieb - Zmluva o zneškodňovaní odpadu - Nevyhlásenie verejného obstarávania)
   (2006/C 10/05)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-29/04, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: K. Wiedner) proti Rakúskej republike (splnomocnený zástupca: M. Fruhmann), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 28. januára 2004, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia K. Schiemann (spravodajca), J. N. Cunha Rodrigues, K. Lenaerts a M. Ilešič, generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: R. Grass, vyhlásil 10. novembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Keďže bola zmluva o zneškodňovaní odpadu mesta Mödling uzavretá bez dodržania pravidiel postupu a oznamovania podľa článku 8 a článku 11 ods. 1 v spojení s článkom 15 ods. 2 smernice Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb, nesplnila si Rakúska republika povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 20.3.2004.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 2. decembra 2004 vo veci C-41/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Holandskému kráľovstvu (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Články 30 a 36 Zmluvy ES (zmenené, teraz články 28 a 30 ES) — Potraviny, ku ktorým boli pridané vitamíny alebo minerálne soli — Vnútroštátna legislatíva, ktorá podmieňuje ich uvádzanie na trh existenciou výživovej potreby — Opatrenia s rovnakým účinkom — Odôvodnenie — Verejné zdravie — Proporcionalita)

text:
               22.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   z 2. decembra 2004
   vo veci C-41/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Holandskému kráľovstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Články 30 a 36 Zmluvy ES (zmenené, teraz články 28 a 30 ES) - Potraviny, ku ktorým boli pridané vitamíny alebo minerálne soli - Vnútroštátna legislatíva, ktorá podmieňuje ich uvádzanie na trh existenciou výživovej potreby - Opatrenia s rovnakým účinkom - Odôvodnenie - Verejné zdravie - Proporcionalita)
   (2005/C 19/02)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci C-41/02, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: H. van Lier a H. M. H. Speyart) proti Holandskému kráľovstvu (splnomocnené zástupkyne: H. G. Sevenster a S. Terstal), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 13. februára 2002, Súdny dvor (tretia komora) v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia A. Borg Barthet, J.-P. Puissochet, J. Malenovský (spravodajca) a U. Lõhmus, generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: H. von Holstein, zástupca tajomníka, vyhlásil dňa 2. decembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Holandské kráľovstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 30 Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 28 ES) tým, že uplatňuje správnu prax, v rámci ktorej sa potraviny bežnej spotreby obohatené o vitamín A (vo forme retinoidov), vitamín D, kyselinu listovú, selén, meď alebo zinok, legálne vyrábané alebo uvádzané na trh v iných členských štátoch, nesmú uvádzať na trh v Holandsku, ak nejde o náhradné výrobky alebo obnovené potraviny podľa článku 1 ods. 1 písm. c) a d) Warenwetbesluit Toevoeging microvoedingsstoffen aan levensmiddelen (výnos na vykonanie Warenwet týkajúci sa pridávania mikroživín do potravín) z 24. mája 1996, iba ak by toto obohatenie zodpovedalo výživovej potrebe holandského obyvateľstva; navyše neoveruje, či tieto potraviny nemajú nahrádzať potraviny, ktoré sú už na trhu a pri ktorých je pridanie tých istých výživových látok povinné.

               2)

               Holandské kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 109 zo 4.5.2002


title: Vec F-20/13: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  13. februára 2014 — Moës/Komisia

text:
               29.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/29

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 13. februára 2014 — Moës/Komisia
   (Vec F-20/13) (1)

   2014/C 93/50
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 114, 20.4.2013, s. 48.


title: Vec C-451/06: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. decembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien – Rakúsko) – Gabriele Walderdorff/Finanzamt Waldviertel (Šiesta smernica o DPH — Článok 13 B písm. b) — Oslobodenie — Prenájom nehnuteľností — Prenájom práva rybolovu)

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/11

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. decembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien – Rakúsko) – Gabriele Walderdorff/Finanzamt Waldviertel
   (Vec C-451/06) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 13 B písm. b) - Oslobodenie - Prenájom nehnuteľností - Prenájom práva rybolovu)
   (2008/C 22/21)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Gabriele Walderdorff

      Žalovaný: Finanzamt Waldviertel
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien – Výklad článku 13 B písm. b) smernice 77/388 EHS: šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) – Oslobodenie od DPH – Pojem poskytovania služieb súvisiacich s nehnuteľnosťami – Prenájom a postúpenie práva na rybolov za úhradu
   Výrok rozsudku
   Článok 13 B písm. b) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa má vykladať v tom zmysle, že poskytnutie práva vykonávať rybolov za úhradu, na základe nájomnej zmluvy uzavretej na obdobie desať rokov, vlastníkom vodnej plochy, pre ktorú bolo toto právo poskytnuté, ako aj majiteľom práva rybolovu vo vodnej ploche, ktorá je verejným majetkom, nepredstavuje prenajímanie nehnuteľností, keďže v rámci tohto poskytnutia práva nebolo poskytnuté právo užívať predmetnú nehnuteľnosť a vylúčiť z užívania takéhoto práva akúkoľvek inú osobu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: Vec T-370/07: Žaloba podaná 26. septembra 2007 – Patrick Holding/ÚHVT – Cassera (Patrick Exlusive)

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/36

         Žaloba podaná 26. septembra 2007 – Patrick Holding/ÚHVT – Cassera (Patrick Exlusive)
   (Vec T-370/07)
   (2007/C 283/65)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Patrick Holding ApS (Fredensborg, Dánsko) (v zastúpení: J. Løje, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Cassera SpA. (Miláno, Taliansko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 26. júla 2007 vo veci R 1447/2005-2,

               —

               zaviazať žalovaného zapísať spornú ochrannú známku,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Patrick Holding ApS.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva „PATRICK EXCLUSIVE“ pre tovary triedy 25 – prihláška č. 2 946 424.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Cassera SpA.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka Spoločenstva „G. Patrick“ pre tovary triedy 25 a národná a medzinárodná slovná ochranná známka „G. Patrick“ pre tovary tried 24 a 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietkam v celom ich rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94.


title: Vec C-618/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona (Španielsko) 29. decembra 2010 — Banco Español de Crédito, S.A./Joaquín Calderón Camino

text:
               26.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona (Španielsko) 29. decembra 2010 — Banco Español de Crédito, S.A./Joaquín Calderón Camino
   (Vec C-618/10)
   2011/C 95/03
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Banco Español de Crédito, S.A.

      Odporca: Joaquín Calderón Camino

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je v rozpore s právom Spoločenstva, najmä s právom týkajúcim sa spotrebiteľov a používateľov, ak vnútroštátny súd bez návrhu a in limine litis alebo v ktorejkoľvek fáze konania nerozhodne o tom, či zmluvná podmienka týkajúca sa úroku z omeškania (v tomto prípade 29 %) v prípade zmluvy o spotrebiteľskom úvere je alebo nie je neplatná a či ju možno alebo nemožno zmeniť? Môže súd bez toho, aby tým ohrozil práva spotrebiteľa [uznané] právom Spoločenstva, rozhodnúť, že akékoľvek preskúmanie takej zmluvnej podmienky vykoná až na základe návrhu dlžníka (prostredníctvom vhodnej procesnej námietky)?

               2.

               Aký je na tieto účely správny výklad článku 83 Real Decreto Legislativo núm. 1/2007 (kráľovského legislatívneho dekrétu č. 1/2007) (pôvodne článok 8 Ley General n. 26/1984 de 19 de julio, para la Defensa de los Consumidores y Usuarios) (všeobecný zákon č. 26/1984 z 19. júla 1984 o ochrane spotrebiteľov a používateľov) na základe článku 6 ods. 1 smernice 93/13/EHS (1) a článku 2 smernice 2009/22/ES (2)? Aký je v tomto ohľade rozsah pôsobnosti článku 6 ods. 1 smernice 93/13/EHS, keď stanovuje, aby neprimerané zmluvné podmienky „neboli záväzné pre spotrebiteľa“?

               3.

               Možno vylúčiť súdne preskúmanie bez návrhu a in limine litis, ak navrhovateľ vo svojom návrhu jednoznačne uvedie výšku úrokov z omeškania, výšku pohľadávky vrátane istiny a úroku, zmluvných pokút a nákladov, úrokovú sadzbu a dobu, za ktorú sa požaduje úrok (alebo vyhlásenie, že k istine sa podľa práva členského štátu pôvodu automaticky pripisuje úrok zo zákona), predmet sporu vrátane opisu okolností, na ktoré sa navrhovateľ odvoláva ako na základ pohľadávky a požadovaný úrok, kde jasne uvedie, či ide o zákonný alebo dohodnutý úrok, kapitalizáciu úroku alebo úverovú úrokovú sadzbu, skutočnosť, či ju vypočítal navrhovateľ, a počet percentuálnych bodov nad základnou sadzbou Európskej centrálnej banky, ako sa uvádza v nariadení Spoločenstva o európskom platobnom rozkaze (3)?

               4.

               V prípade, že neexistujú vykonávacie predpisy, vyžaduje článok 5 ods. 1 písm. l) a m), článok 6 a článok 10 ods. 1 smernice 2008/48/ES (4), keď odkazujú na „spôsob jej úpravy“, aby finančná inštitúcia v zmluve osobitne uviedla a zdôraznila (spôsobom odlišným od zvyšnej časti textu) ako informáciu „pred uzavretím zmluvy“ úrokovú sadzbu pre prípad oneskorených platieb platnú v čase uzavretia zmluvy a ďalšie aspekty, ktoré treba zohľadniť pri jej stanovení (finančné náklady, náklady na vymáhanie atď.), a uviedla aj upozornenie na dôsledky spojené s týmito finančnými aspektmi?

               5.

               Zahŕňa článok 6 ods. 2 smernice 2008/48/ES požiadavku oznámiť predčasné vypovedanie zmluvy o úvere alebo pôžičke, pokiaľ to vedie k platbám úrokov z omeškania? Uplatňuje sa zásada zákazu bezdôvodného obohatenia uvedená v článku 7 smernice 2008/48/ES v prípade, keď sa finančná inštitúcia snaží získať späť nielen vec (dlžný kapitál), ale aj neprimerane vysoké úroky z omeškania?

               6.

               Ak neexistuje vykonávací predpis a na základe článku 11 ods. 2 smernice 2005/29/ES (5) môže súd aj bez návrhu rozhodnúť, že zmluvná podmienka týkajúca sa úrokov z omeškania predstavuje nekalú praktiku?

      (1)  Smernica Rady z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 23. apríla 2009 o súdnych príkazoch na ochranu spotrebiteľských záujmov (Ú. v. EÚ L 110, s. 30).

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1896/2006 z 12. decembra 2006, ktorým sa zavádza európske konanie o platobnom rozkaze (Ú. v. EÚ L 399, s. 1).

      (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS (Ú. v. EÚ L 133, s. 66).

      (5)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (Ú. v. EÚ L 149, s. 22).


title: Vec F-105/12: Žaloba podaná 27. septembra 2012 — ZZ/Europol

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/70

         Žaloba podaná 27. septembra 2012 — ZZ/Europol
   (Vec F-105/12)
   2013/C 26/143
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ZZ (v zastúpení: W. J. Dammingh a N. D. Dane, advokáti)

      Žalovaný: Európsky policajný úrad (Europol)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Europolu prijatého na vykonanie rozsudku Súdu pre verejnú službu z 29. júna 2010 vo veci Knöll/Europol, F-44/09, ktorým Europol priznal žalobkyni paušálnu sumu na náhradu škody jej spôsobenej rozhodnutím, ktoré uvedený rozsudok zrušil

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie z 28. novembra 2011, ktorým žalovaný vymeral žalobkyni sumu vo výške 20 000 eur na náhradu škody, ktorá jej vznikla a na vykonanie predchádzajúceho rozsudku Súdu pre verejnú službu, ako aj rozhodnutie z 29. júna 2012, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobkyne podaná proti rozhodnutiu z 28. novembra 2011,

               —

               zaviazať Europol na náhradu trov konania vrátane odmeny právnym zástupcom.


title: Vec T-167/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. apríla 2011 — Far Eastern New Century/Rada ( „Dumping — Dovoz polyetyléntereftalát s pôvodom na Taiwane — Určenie dumpingového rozpätia — Metóda asymetrického výpočtu — Rozdielna štruktúra vývozných cien podľa kupujúcich a časových období — Dumpingové rozpätie, ktorého skutočný rozsah nemožno poukázať metódami asymetrického výpočtu — Povinnosť odôvodnenia“ )

text:
               28.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 160/15

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. apríla 2011 — Far Eastern New Century/Rada
   (Vec T-167/07) (1)

   (Dumping - Dovoz polyetyléntereftalát s pôvodom na Taiwane - Určenie dumpingového rozpätia - Metóda asymetrického výpočtu - Rozdielna štruktúra vývozných cien podľa kupujúcich a časových období - Dumpingové rozpätie, ktorého skutočný rozsah nemožno poukázať metódami asymetrického výpočtu - Povinnosť odôvodnenia)
   2011/C 160/17
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Far Eastern New Century Corp., predtým Far Eastern Textile Ltd (Taipei, Taiwan) (v zastúpení: P. De Baere, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix a B. Driessen, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. Berrisch, advokát)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne H. van Vliet a K. Talabér-Ritz, neskôr H. van Vliet a M. França, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 192/2007 z 22. februára 2007, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitého polyetyléntereftalátu, s pôvodom v Indii, Indonézii, Malajzii, Kórejskej republike, Thajsku a na Taiwane, po preskúmaní uplynutia platnosti a čiastočnom predbežnom preskúmaní podľa článku 11 ods. 2 a 3 nariadenia Rady (ES) č. 384/96 (Ú. v. EÚ L 59, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Far Eastern New Century Corp. znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Rady Európskej únie.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 170, 21.7.2007.


title: Vec C-145/12 P: Uznesenie Súdneho dvora z  15. novembra 2012 — Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH/Európska komisia, Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG, Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co. Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG (Odvolanie — Štátna pomoc — Záujem na konaní — Začatie konania vo veci formálneho zisťovania — Zastavenie konania)

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/9

         Uznesenie Súdneho dvora z 15. novembra 2012 — Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH/Európska komisia, Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG, Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co. Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG
   (Vec C-145/12 P) (1)

   (Odvolanie - Štátna pomoc - Záujem na konaní - Začatie konania vo veci formálneho zisťovania - Zastavenie konania)
   2013/C 108/18
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH (v zastúpení: M. Núñez Müller a J. Dammann de Chapto, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: B. Martenczuk a T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia), Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG, Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co. Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG (v zastúpení: C. von Donat, Rechtsanwalt)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Všeobecného súdu (piata komora) z 9. januára 2012, Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH/Komisia (T-407/09), ktorým Všeobecný súd zamietol ako neprípustnú žalobu odvolateľky, ktorej predmetom bol jednak návrh na zrušenie údajného rozhodnutia Komisie obsiahnutého v liste z 29. júla 2009, ktorým sa vyhlásilo, že niektoré zmluvy uzatvorené odvolateľkou o predaji bytov v rámci privatizácie verejných bytov v Neubrandenburgu nepatria do rozsahu pôsobnosti článku 87 ods. 1 ES a jednak návrh, ktorým sa žiada vyhlásiť nečinnosť Komisie v zmysle článku 232 ES, pretože Komisia neprijala rozhodnutie o týchto zmluvách na základe článku 4 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku [88] Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339) — Porušenie článku 263 štvrtého odseku a článku 265 ZFEÚ, ako aj práva na účinný opravný prostriedok — Nedostatočné odôvodnenie uznesenia Všeobecného súdu

      Výrok

               1.

               Nie je potrebné rozhodnúť o odvolaní.

               2.

               Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH/Európska komisia, Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG, Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co. Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG znášajú každý svoje vlastné trovy spojené s týmto odvolaním.

      (1)  Ú. v. EÚ C 138, 12.5.2012.


title: Vec T-127/06: Žaloba podaná  28. apríla 2006  – Kapman/ÚHVT (vyobrazenie pílového listu modrej farby)

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/20

         Žaloba podaná 28. apríla 2006 – Kapman/ÚHVT (vyobrazenie pílového listu modrej farby)
   (Vec T-127/06)
   (2006/C 154/50)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Kapman A.B. (Sandviken, Švédsko) (v zastúpení: R. Almaraz Palmero, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 10. februára 2006 vo veci R 303/2004-2,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov odvolacieho konania, ktoré vznikli žalobcovi,

               —

               zaviazať ÚHTV na náhradu trov konania, vrátane trov konania pred odvolacím senátom.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka predstavujúca pílový list modrej farby pre tovary zaradené do triedy 8 [pílový list (pre ručné náradia)] – prihláška č. 532 497.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, keďže okrem iného kombinácia tvaru a farby vyvoláva mimoriadny vizuálny dojem u príslušnej skupiny verejnosti, t. j. odborníkov pracujúcich s ručným náradím, a nie u priemerného spotrebiteľa.


title: Vec C-613/10: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z  15. apríla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Commissione tributaria provinciale di Parma — Taliansko) — Danilo Debiasi/Agenzia delle Entrate, Ufficio di Parma (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Zjavná neprípustnosť)

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/11

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 15. apríla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Commissione tributaria provinciale di Parma — Taliansko) — Danilo Debiasi/Agenzia delle Entrate, Ufficio di Parma
   (Vec C-613/10) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Zjavná neprípustnosť)
   2011/C 232/19
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Commissione tributaria provinciale di Parma

      Účastníci konania

      Žalobca: Danilo Debiasi

      Žalovaní: Agenzia delle Entrate, Ufficio di Parma

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Commissione tributaria provinciale di Parma — Výklad článku 13 bodu A šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Odpočítanie dane zaplatenej na vstupe — Štátne alebo neštátne zdravotnícke zariadenie vykonávajúce činnosť, ktorá je oslobodená od DPH — Vnútroštátna právna úprava vylučujúca odpočet dane vzťahujúcej sa na nákup tovaru a služieb v súvislosti s poskytovaním uvedených činností oslobodených od DPH

      Výrok

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Commissione tributaria provinciale di Parma (Taliansko) rozhodnutím zo 7. júla 2010 je zjavne neprípustný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 12.3.2011.


title: Vec F-74/09: Žaloba podaná 10. septembra 2009 — Gowitzke/Europol

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/85

         Žaloba podaná 10. septembra 2009 — Gowitzke/Europol
   (Vec F-74/09)
   2009/C 267/154
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Werner Siegfried Gowitzke (Haag, Holandsko) (v zastúpení: D. C. Coppens, advokát)

      Žalovaný: Europol

      Predmet a opis sporu

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Europolu z 5. júna 2009, ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobcu o zmenu jeho zaradenia do platovej triedy 5 a platového stupňa 1

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Europolu, ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobcu o zmenu jeho zaradenia do platovej triedy 5 a platového stupňa 1,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.


title: Vec C–150/04: Žaloba podaná dňa 23. marca 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Dánskemu kráľovstvu

text:
               24.7.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/3

         Žaloba podaná dňa 23. marca 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Dánskemu kráľovstvu
   (Vec C–150/04)
   (2004/C 190/06)
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: R. Lyal a S. Tams, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 23. marca 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Dánskemu kráľovstvu.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               vyhlásil, že zavedením a udržiavaním systému životného poistenia a dôchodkov, podľa ktorého sú daňové odpočty a oslobodenie od dane pri platbách (časť 18 a 19 zákona o dôchodkovej dani) poskytované len pre platby na základe zmlúv uzavretých s dôchodkovými inštitúciami, ktorých sídlo je v Dánsku, zatiaľ čo žiadna takáto daňová úľava nie je poskytovaná pri platbách na základe zmlúv uzavretých s dôchodkovými inštitúciami, ktorých sídlo je v iných členských štátoch (časti 53A a 53B) Dánske kráľovstvo nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 39, 43, 49 a 56 ES.

               2.

               zaviazal Dánske kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Dánska legislatíva, ktorá sa, okrem iného, týka odpočtov z platieb do systémov životného poistenia a dôchodkového poistenia je v rozpore s ustanoveniami zmluvy o ES, ktoré upravujú slobodu poskytovať služby, voľný pohyb pracovníkov, slobodu usadiť sa a voľný pohyb kapitálu, a nemôže sa ospravedlňovať prevládajúcim verejným záujmom, ako je zrejmé z judikatúry Súdneho dvora.
   Sloboda poskytovať služby (článok 49 ES)
   Neposkytovanie odpočtov a oslobodenia pri platbách do zahraničných systémov dôchodkového poistenia vedie k situácii, kde je poistencom s pobytom v Dánsku znemožnené zúčastňovať sa na systéme dôchodkového poistenia u dôchodkových inštitúcií, ktorých sídlo je v iných členských štátoch než je Dánsko. Zahraničným dôchodkovým inštitúciám je de facto znemožnené poskytovanie ich služieb na dánskom trhu. Požiadavka, aby spoločnosť bola usadená v Dánsku preto predstavuje obmedzenie slobody poskytovať služby z iných členských štátov, než je Dánsko.
   Voľný pohyb pracovníkov a sloboda usadiť sa (články 39 a 43 ES)
   Dánske predpisy, ktoré neumožňujú odpočty z platieb do zahraničných systémov dôchodkového poistenia zásadne ovplyvňujú migrujúcich pracovníkov a samostatne zárobkovo činné osoby z ostatných členských štátov. Migrujúci pracovníci a samostatne zárobkovo činné osoby, ktoré sa prisťahujú do Dánska a ktoré sa už zúčastňujú na systéme dôchodkového poistenia v iných členských štátoch musia vstúpiť do nových systémov dôchodkového poistenia u dôchodkových inštitúcií usadených v Dánsku, aby mohli dosiahnuť tie isté daňové výhody ako pracovníci, ktorí sa zúčastňujú na systémoch dôchodkového poistenia v Dánsku.
   Voľný pohyb kapitálu (článok 56 ES)
   Požiadavka, že dôchodkové inštitúcie musia byť usadené v Dánsku, aby mohol poistený získať daňovú úľavu, zabraňuje poistencom zúčastňovať sa na systéme dôchodkového poistenia u dôchodkových inštitúcií usadených v iných členských štátoch. Dánske predpisy tak vedú k situácii, kde sú kladené obmedzenia na voľný pohyb kapitálu vo forme platieb do systémov dôchodkového poistenia a dávok z nich poskytovaných.
   Dôvody prevládajúceho verejného záujmu

               —

               Účinná daňová kontrola

         Potreba zabezpečenia účinnej daňovej kontroly, o ktorú sa opiera dánska vláda, nemôže ospravedlňovať dánske ustanovenia o odpočtoch, ktoré obmedzujú vyššie spomínané slobody. Tieto ustanovenia sú v rozpore so zásadou proporcionality, keďže účinnú daňovú kontrolu a prevenciu daňových únikov je možné zabezpečiť pomocou opatrení, ktoré sú menej obmedzujúce, než tie v dánskych predpisoch, ako je napríklad požiadavka, aby platcovia daní poskytovali potrebné informácie ako predpoklad pre získanie odpočtu z dane, alebo požiadavka spolupráce s daňovými orgánmi v iných členských štátoch v súlade so smernicou Rady č. 77/799/EHS z 19. decembra 1977 o vzájomnej pomoci kompetentných úradov v členských štátoch v oblasti priamych daní (1).

               —

               Celistvosť daňového systému

         Judikatúra Súdneho dvora uznáva, že celistvosť daňového systému od členského štátu vyžaduje, aby bol schopný zdaniť dávky vyplatené zo systémov dôchodkového poistenia za predpokladu, že umožňuje odpočty z platieb do systémov dôchodkového poistenia uskutočnených v inom členskom štáte.
   Celistvosť však má existovať vo vzťahu k individuálnemu platcovi dane a úzke spojenie medzi odpočtami z platieb do systému a zdaňovaním dávok poskytovaných z neho.
   Podľa názoru Komisie je symetria pri daňovej úprave platieb do systémov a dávok z nich poskytovaných u domácich a zahraničných systémov nedostatočná, pretože v domácich systémoch platby do systému predstavujú dôvod pre daňový odpočet alebo oslobodenie od dane a dávky poskytované zo systému sú zdaňované, pričom pri zahraničných systémoch platby do systému nezakladajú dôvod pre odpočet a ani dávky poskytované zo systému nie sú zdaňované.
   Daňová výhoda poskytovaná pre systémy dôchodkového poistenia uzatvorené s domácimi dôchodkovými inštitúciami spočíva predovšetkým v odklade platenia dlžnej dane zo sumy zodpovedajúcej platbe uskutočnenej do systému. Odklad platenia dane robí tuzemské systémy dôchodkového poistenia výnimočne príťažlivými , aj keď dávky z nich poskytované sú neskôr zdanené. Existencia daňovej „symetrie“ pre zahraničné systémy dôchodkového poistenia nevyrovnáva stratenú daňovú výhodu.
   Dánsko musí uznať, že dôchodkové poistenia uzatvorené s dôchodkovými inštitúciami usadenými v iných členských štátoch musia byť pokryté tými istými daňovými výhodami ako tuzemské systémy dôchodkového poistenia. Jedine v prípadoch, kde Dánsko nie je oprávnené zdaňovať dávky poskytované zo systému dôchodkového poistenia, je možné uvažovať o aspekte celistvosti daňového systému. Dánsko môže zdaňovať všetky dávky poskytované zo systémov pre poistencov bývajúcich v Dánsku, bez ohľadu na to či dôchodkové poistenie bolo uzatvorené v Dánsku alebo niekde inde. Dánsko stráca toto právo iba vtedy, ak poistenec zmení svoje miesto pobytu do inej krajiny.
   Komisia takisto zisťuje, že potrebná celistvosť dánskeho daňového systému nebola vytvorená, nakoľko Dánsko uzavrelo zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia s viacerými krajinami, z čoho vyplýva, že celistvosť daňového systému nebola dosiahnutá pre individuálnych platcov dane v zmysle úzkej súvislosti medzi odpočtami z platieb do systémov a zdanenie dávok z nich poskytovaných.
   Zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia, ktoré vychádzajú z modelu OECD zaisťujú, že dávky poskytované zo systémov dôchodkového poistenia nie sú zdaňované ani v krajine pobytu poisteného, ani v krajine, kde je dôchodková inštitúcia usadená. Z týchto zmlúv vyplýva, že dávky poskytované zo systémov dôchodkového poistenia môžu byť zdanené iba v krajine pobytu príjemcu dôchodku. Tieto zmluvy naznačujú, že Dánsko sa vzdalo nároku zdaniť dávky poskytované dôchodkovými inštitúciami usadenými v Dánsku. To je pravda bez ohľadu na to, či platby do systémov dôchodkového poistenia založili alebo nezaložili nárok na daňový odpočet v Dánsku. Na druhej strane, Dánsko môže zdaniť všetky dôchodkové dávky pre poistencov s pobytom v Dánsku aj vtedy, keď platby do systému boli uskutočnené v jednej z krajín, ktorá je zmluvnou stranou takejto dohody.
   Ďalšie zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia obsahujú ustanovenia, ktoré dovoľujú poistencom odpočítať si platby do zahraničných systémov dôchodkového poistenia. Ľudia, ktorí sa presťahujú do Dánska z jednej z týchto krajín si takto môžu zachovať dôchodkové poistenie v ich domovskej krajine a odpočítať si platby do nich z ich zdaniteľného príjmu v Dánsku. Ustanovenia o odpočítaní v týchto zmluvách preukazujú, že dánske ustanovenia, ktoré neumožňujú daňový odpočet z platieb do zahraničných systémov dôchodkového poistenia, nie sú dôsledné.

      (1)  Ú. v. ES 1977 L 336, s. 15


title: Vec T-106/14: Žaloba podaná 14. februára 2014 – Universal Utility International/ÚHVT (Greenworld)

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/37

         Žaloba podaná 14. februára 2014 – Universal Utility International/ÚHVT (Greenworld)
   (Vec T-106/14)
   2014/C 142/48
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Universal Utility International GmbH & Co.KG (Kaarst, Nemecko) (v zastúpení: J. Mietzel, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 13. decembra 2013 vo veci R 1658/2013-4,

               —

               subsidiárne zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa v ňom potvrdilo zamietnutie zápisu pre služby prihlasované do tried 35 a 39,

               —

               ďalej subsidiárne zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa v ňom potvrdilo zamietnutie zápisu pre služby prihlasované do triedy 35

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania vrátane trov konania, ktoré vznikli v konaní pred odvolacím senátom.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka Greenworld pre tovary a služby tried 4, 35 a 39 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 11 616 588.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie zápisu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94.


title: Vec T-405/07: Žaloba podaná 14. novembra 2007 – Caisse Fédérale du Crédit Mutuel Centre Est Europe/ÚHVT (P@YWEB CARD)

text:
               12.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 8/21

         Žaloba podaná 14. novembra 2007 – Caisse Fédérale du Crédit Mutuel Centre Est Europe/ÚHVT (P@YWEB CARD)
   (Vec T-405/07)
   (2008/C 8/37)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Caisse Fédérale du Crédit Mutuel Centre Est Europe (Štrasburg, Francúzsko) (v zastúpení: P. Greffe a J. Schouman, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 10. júla 2007, ktoré bolo oznámené 14. septembra 2007, vec R 119/2007-1, v rozsahu, v akom sa v ňom zamieta zápis prihlášky ochrannej známky Spoločenstva P@YWEB CARD, prihláška č. 3 861 044, pre všetky požadované tovary a služby v triedach 9, 36 a 38,

               —

               zápis prihlášky ochrannej známky Spoločenstva P@YWEB CARD č. 3 861 044 pre všetky požadované tovary a služby.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „P@YWEB CARD“ pre tovary a služby v triedach 9, 36 a 38 (prihláška č. 3 861 044).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie zápisu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Žalobné dôvody: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia Rady č. 40/94 (1), keďže žalobca sa na rozdiel od toho, čo sa uvádza v odôvodnení napadnutého rozhodnutia domnieva, že pojem „P@YWEB CARD“ nie je vo vzťahu k požadovaným tovarom a službám opisný, ale naopak, má rozlišovaciu spôsobilosť.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-9/07: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  27. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2002/74/ES — Ochrana zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti zamestnávateľa — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/18

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 27. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-9/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2002/74/ES - Ochrana zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti zamestnávateľa - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2007/C 297/28)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Enegren a G. Rozet, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a O. Christmann, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie predpisov potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/74/ES z 23. septembra 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 80/987/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa (Ú. v. ES L 270, s. 10; Mim. vyd. 05/004, s. 261), v stanovenej lehote
   Výrok rozsudku

               1.

               Francúzska republika si tým, že neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/74/ES z 23. septembra 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 80/987/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 24.3.2007.


title: Vec C-337/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Stuttgart (Nemecko) 20. júla 2007 – Ibrahim Altun/Stadt Böblingen

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Stuttgart (Nemecko) 20. júla 2007 – Ibrahim Altun/Stadt Böblingen
   (Vec C-337/07)
   (2007/C 269/35)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Verwaltungsgericht Stuttgart
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ibrahim Altun

      Žalovaný: Stadt Böblingen
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Vyžaduje nadobudnutie práv vyplývajúcich z článku 7 prvej vety rozhodnutia Asociačnej rady EHS/Turecko č. 1/80, aby „hlavný oprávnený“, u ktorého má rodinný príslušník počas obdobia troch rokov svoje riadne bydlisko, spĺňal podmienky článku 7 prvej vety rozhodnutia Asociačnej rady č. 1/80 počas celého tohto obdobia?

               2.

               Je pre rodinného príslušníka na nadobudnutie práv vyplývajúcich z článku 7 prvej vety rozhodnutia Asociačnej rady č. 1/80 dostatočné, ak je „hlavný oprávnený“ v tomto období dva roky a šesť mesiacov zárobkovo činný u rôznych zamestnávateľov a v nadväznosti na to je šesť mesiacov nedobrovoľne nezamestnaný a zostane potom nezamestnaným aj počas dlhšieho obdobia?

               3.

               Môže sa na článok 7 prvú vetu rozhodnutia Asociačnej rady č. 1/80 odvolávať aj osoba, ktorá získala ako rodinný príslušník povolenie prisťahovať sa k takému tureckému štátnemu príslušníkovi, ktorého právo na pobyt, a tým aj právo na prístup na riadny trh práce členského štátu spočívajú len na priznaní politického azylu z dôvodu politického prenasledovania v Turecku?

               4.

               Pre prípad, že na otázku 3 sa odpovie kladne: Môže sa rodinný príslušník odvolávať na článok 7 prvú vetu rozhodnutia Asociačnej rady č. 1/80 aj vtedy, pokiaľ sa priznanie politického azylu „hlavnému oprávnenému“ (v tomto prípade otcovi), a na ňom založené právo na pobyt a na prístup na riadny trh práce, zakladajú na nepravdivých údajoch?

               5.

               Pre prípad, že na otázku 4 sa odpovie záporne: Je v takom prípade pred odmietnutím práv vyplývajúcich z článku 7 prvej vety rozhodnutia Asociačnej rady č. 1/80 rodinnému príslušníkovi nevyhnutné, aby boli najskôr formálne odňaté alebo odvolané práva „hlavného oprávneného“ (v tomto prípade otca)?


title: Vec F-11/11: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  8. februára 2012 — Bouillez a i./Rada (Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Povyšovanie za rok 2010 — Zamietnutie povýšenia — Porovnávacie hodnotenie zásluh úradníkov vo funkcii AST na základe ich služobného postupu — Povinnosť inštitúcie neuplatniť nezákonné vykonávacie ustanovenie služobného poriadku)

text:
               28.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 126/26

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 8. februára 2012 — Bouillez a i./Rada
   (Vec F-11/11) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Povyšovanie za rok 2010 - Zamietnutie povýšenia - Porovnávacie hodnotenie zásluh úradníkov vo funkcii AST na základe ich služobného postupu - Povinnosť inštitúcie neuplatniť nezákonné vykonávacie ustanovenie služobného poriadku)
   2012/C 126/48
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Vincent Bouillez a i. (Overijse, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a J. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu nepovýšiť žalobcov do vyššej platovej triedy v rámci povyšovania za rok 2010

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a trovy konania žalobcov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 139, 7.5.2011, s. 30.


title: Vec C-48/12: Žaloba podaná 31. januára 2012 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               17.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/13

         Žaloba podaná 31. januára 2012 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-48/12)
   2012/C 80/19
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Hetsch, S. Petrova a K. Herrmann)

      Žalovaná: Poľská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Poľská republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na zabezpečenie správneho prebratia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe (1) alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 33 ods. 1 tejto smernice,

               —

               zaviazať Poľskú republiku podľa článku 260 ods. 3 ZFEÚ na zaplatenie penále z dôvodu nesplnenia povinnosti informovať o opatreniach prijatých na prebratie smernice 2008/50/ES vo výške 71 521,38 eura za každý deň odo dňa vyhlásenia rozsudku v predmetnej veci,

               —

               zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia vytýka Poľskej republike nesplnenie povinnosti uvedenej v článku 33 ods. 1 smernice 2008/50/ES (ďalej len „smernica CAFE“).
   Smernica CAFE je hlavným právnym nástrojom na úrovni EÚ týkajúcim sa znečistenia ovzdušia a jej cieľom je ochrana zdravia ľudí. Smernica okrem iného stanovuje štandardy hodnotenia a merania, ako aj ciele znižovania koncentrácie suspendovaných častíc v ovzduší, ktoré sú najviac škodlivými látkami v ovzduší pre zdravie ľudí. Zaväzuje členské štáty na zníženie expozície u suspendovaných častíc PM 2,5 na 20 mikrogramov/m3 v roku 2015. Navyše stanovuje cieľovú hodnotu pre PM 2,5 na úrovni 25 mikrogramov/m3, ktorá by sa mala dosiahnuť do 1. januára 2010. Zároveň prikazuje členským štátom dosiahnuť do roku 2015 u PM 2,5 limitnú hodnotu 25 mikrogramov/m3 (prvé štádium) a limitnú hodnotu v druhom štádiu 20 mikrogramov/m3 (do roku 2020). Okrem toho smernica CAFE ukladá členským štátom povinnosť sprístupniť verejnosti informácie o kvalite ovzdušia a iných opatreniach prijatých na jej základe (článok 26 a nasl.).
   V súlade s článkom 33 ods.1 smernice CAFE mala Poľská republika prijať a vykonať vnútroštátne právne predpisy, ktoré boli potrebné na vykonanie smernice do 11. júna 2010.
   Poľská republika neprebrala všetky potrebné predpisy do poľského právneho poriadku a ani ich nevykonala. Vypracovanie podkladov návrhu zákona o zmene zákona o ochrane životného prostredia a niektorých iných zákonov zo strany ministerstva životného prostredia nepredstavuje splnenie povinnosti stanovenej v článku 33 ods.1 smernice 2008/50/ES.
   Komisia bola zo strany poľských orgánov informovaná len o čiastočnom prebratí článku 6 ods.1 a článku 23 smernice CAFE prijatím článkov 13 a 15 zákona zo 17. júla 2009 o systéme riadenia emisií skleníkových plynov a iných substancií formou vytvorenia systému riadenia emisií oxidu siričitého (SO2) a oxidov dusíka (NO), ako aj povinnosti vypracovania návrhu vnútroštátneho plánu zníženia.

      (1)  Ú. v. EÚ L 152, s. 1.


title: Vec T-730/15 P: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. marca 2017 – DI/EASO („Odvolanie — Verejná služba — Zamestnanci EASO — Zmluvný zamestnanec — Zmluva na dobu určitú — Skúšobná doba — Rozhodnutie o prepustení — Žaloba o neplatnosť a na náhradu škody — Odmietnutie žaloby pre zjavnú neprípustnosť — Pravidlo zhody medzi žalobou a sťažnosťou — Článok 91 ods. 2 Služobného poriadku“)

text:
               18.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 2. marca 2017 – DI/EASO
   (Vec T-730/15 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Zamestnanci EASO - Zmluvný zamestnanec - Zmluva na dobu určitú - Skúšobná doba - Rozhodnutie o prepustení - Žaloba o neplatnosť a na náhradu škody - Odmietnutie žaloby pre zjavnú neprípustnosť - Pravidlo zhody medzi žalobou a sťažnosťou - Článok 91 ods. 2 Služobného poriadku“))
   (2017/C 121/39)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: DI (v zastúpení: I. Vlaic a G. Iliescu, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európsky podporný úrad pre azyl (EASO) (v zastúpení: W. Stevens, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci D. Waelbroeck a A. Duron, advokáti)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhej komory) z 15. októbra 2015, DI/EASO (F-113/13, EU:F:2015:120), ktorým sa odvolateľka domáha zrušenia tohto uznesenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Uznesenie Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhej komory) z 15. októbra 2015, DI/EASO (F-113/13), sa zrušuje.

               2.

               Vec sa postupuje inému senátu Všeobecného súdu, než ktorý rozhodol o tomto odvolaní.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 98, 14.3.2016.


title: Vec C-49/12: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  12. septembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret — Dánsko) — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani [ „Súdna spolupráca v občianskych veciach — Súdna právomoc, uznávanie a výkon rozsudkov v občianskych a obchodných veciach — Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Článok 1 ods. 1 — Pôsobnosť — Pojem ‚občianske a obchodné veci‘ — Žaloba podaná orgánom verejnej moci — Náhrada škody z dôvodu spoluúčasti na daňovom úniku spáchanom treťou osobou, ktorá nie je zdaniteľnou osobou na účely DPH“ ]

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/6

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 12. septembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret — Dánsko) — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani
   (Vec C-49/12) (1)

   (Súdna spolupráca v občianskych veciach - Súdna právomoc, uznávanie a výkon rozsudkov v občianskych a obchodných veciach - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Článok 1 ods. 1 - Pôsobnosť - Pojem ‚občianske a obchodné veci‘ - Žaloba podaná orgánom verejnej moci - Náhrada škody z dôvodu spoluúčasti na daňovom úniku spáchanom treťou osobou, ktorá nie je zdaniteľnou osobou na účely DPH)
   2013/C 325/08
   Lengua de procedimiento: danés

      Órgano jurisdiccional remitente

   Østre Landsret

      Partes en el procedimiento principal

      Demandante: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Demandadas: Sunico ApS, M & B Holding ApS, Sunil Kumar Harwani

      Objeto

   Petición de decisión prejudicial — Østre Landsret — Interpretación del artículo 1 del Reglamento (CE) no 44/2001 del Consejo, de 22 de diciembre de 2000, relativo a la competencia judicial, el reconocimiento y la ejecución de resoluciones judiciales en materia civil y mercantil (DO L 12, p. 1) — Ámbito de aplicación — Inclusión o no de una demanda por daños y perjuicios por razón del impago del impuesto sobre el valor añadido interpuesta por la autoridad tributaria de un Estado miembro contra personas físicas y jurídicas domiciliadas en otro Estado miembro, y basada en una supuesta «conspiración con uso de medios ilícitos» que se rige por el Derecho sobre la responsabilidad extracontractual («acto ilícito»).

      Fallo

   El concepto de «materia civil y mercantil», en el sentido del artículo 1, apartado 1, del Reglamento (CE) no 44/2001 del Consejo, de 22 de diciembre de 2000, relativo a la competencia judicial, el reconocimiento y la ejecución de resoluciones judiciales en materia civil y mercantil, debe interpretarse en el sentido de que engloba una acción en la que una autoridad pública de un Estado miembro reclama una indemnización de daños y perjuicios a unas personas físicas y jurídicas residentes en otro Estado miembro a fin de reparar el perjuicio causado por una conspiración para defraudar el impuesto sobre el valor añadido adeudado en el primer Estado miembro.

      (1)  DO C 118, de 21.4.2012.


title: Vec C-17/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Spojené kráľovstvo) 16. januára 2017 – Grenville Hampshire/The Board of the Pension Protection Fund

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Spojené kráľovstvo) 16. januára 2017 – Grenville Hampshire/The Board of the Pension Protection Fund
   (Vec C-17/17)
   (2017/C 078/21)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Grenville Hampshire

      Odporca: The Board of the Pension Protection Fund

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ukladá článok 8 smernice 80/987/EHS (1) (medzičasom nahradený článkom 8 smernice 2008/94/ES (2)) členským štátom povinnosť zabezpečiť, aby každý jednotlivý zamestnanec dostal najmenej 50 % hodnoty svojho nadobudnutého nároku na dávky v starobe v prípade, že sa jeho zamestnávateľ stane platobne neschopným [s jedinou výnimkou prípadov zneužívania, na ktoré sa vzťahuje článok 10 písm. a) tejto smernice]?

               2.

               Subsidiárne, vzhľadom na skutkové zistenia vnútroštátnych súdov v tejto veci, postačuje v zmysle článku 8 smernice 80/987/EHS, aby mal členský štát systém ochrany, v rámci ktorého zamestnanci zvyčajne dostávajú viac ako 50 % hodnoty svojho nadobudnutého nároku na dávky v starobe, ale niektorí jednotliví zamestnanci dostávajú menej ako 50 % z dôvodu:

                           a)

                           finančného obmedzenia maximálnej výšky náhrady vyplácanej zamestnancom (konkrétne zamestnancom, ktorí v čase vzniku platobnej neschopnosti zamestnávateľa nedosiahli bežný dôchodkový vek stanovený v rámci dôchodkového systému); a/alebo

                           b)

                           pravidiel obmedzujúcich medziročné zvýšenie náhrad vyplácaných zamestnancom alebo medziročné prehodnotenie ich nárokov pred dosiahnutím dôchodkového veku?

               3.

               Je článok 8 smernice 80/987/EHS priamo účinný za okolností vo veci samej?

      (1)  Smernica Rady 80/987/EHS z 20. októbra 1980 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa (Ú. v. ES L 283, 1980, s. 23; Mim. vyd. 05/001, s. 217).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/94/ES z 22. októbra 2008 o ochrane zamestnancov pri platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa (Ú. v. EÚ L 283, 2008, s. 36).


title: Vec C-508/07 P: Uznesenie predsedu ôsmej komory Súdneho dvora z  8. októbra 2008 – Cain Cellars, Inc./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/18

         Uznesenie predsedu ôsmej komory Súdneho dvora z 8. októbra 2008 – Cain Cellars, Inc./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-508/07 P) (1)

   (2009/C 6/32)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 26.1.2008.


title: Vec T-54/09: Žaloba podaná 11. februára 2009 – XXXLutz Marken/ÚHVT – Natura Selection (Linea Natura Natur hat immer Stil)

text:
               18.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/30

         Žaloba podaná 11. februára 2009 – XXXLutz Marken/ÚHVT – Natura Selection (Linea Natura Natur hat immer Stil)
   (Vec T-54/09)
   2009/C 90/48
   Jazyk žaloby: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: XXXLutz Marken GmbH (Wels, Rakúsko) (v zastúpení: H. Pannen, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Natura Selection SL (Barcelona, Španielsko)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 28. novembra 2008 vo veci R 1787/2007-2,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „LineaNatura Natur hat immer Stil“ pre tovary tried 8, 14, 16, 20, 21, 24, 25 a 27 (prihláška č. 4 626 693).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Natura Selection S. L.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: obrazová ochranná známka „natura selection“ (ochranná známka Spoločenstva č. 2 016 384) pre tovary a služby tried 3, 14, 16, 20, 25, 35, 38, 39 a 42, ako aj ďalšie ochranné známky Spoločenstva a španielske ochranné známky, ktoré obsahujú slovo „natura“, pre tovary a služby tried 3, 14, 16, 20, 21, 24, 25, 27, 28, 35, 39 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1), keďže medzi kolidujúcimi ochrannými známkami nie je pravdepodobnosť zámeny.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec T-8/13: Uznesenie Všeobecného súdu z 21. mája 2015 – ClientEarth a i./Komisia

text:
               13.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/25

         Uznesenie Všeobecného súdu z 21. mája 2015 – ClientEarth a i./Komisia
   (Vec T-8/13) (1)

   (2015/C 228/32)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 9.3.2013.


title: Vec T-506/12: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. decembra 2015 – Cuallado Martorell/Komisia („Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Všeobecné výberové konanie na účely vytvorenia rezervného zoznamu právnikov lingvistov španielskeho jazyka — Rozhodnutie výberovej komisie potvrdzujúce neúspešné absolvovanie poslednej písomnej skúšky a nepripúšťajúce k ústnej skúške — Článok 90 ods. 2 služobného poriadku — Prípustnosť žaloby v prvostupňovom konaní — Povinnosť odôvodnenia — Odmietnutie poskytnúť žalobkyni opravené písomné skúšky — Prístup k dokumentom“)

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. decembra 2015 – Cuallado Martorell/Komisia
   (Vec T-506/12) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Všeobecné výberové konanie na účely vytvorenia rezervného zoznamu právnikov lingvistov španielskeho jazyka - Rozhodnutie výberovej komisie potvrdzujúce neúspešné absolvovanie poslednej písomnej skúšky a nepripúšťajúce k ústnej skúške - Článok 90 ods. 2 služobného poriadku - Prípustnosť žaloby v prvostupňovom konaní - Povinnosť odôvodnenia - Odmietnutie poskytnúť žalobkyni opravené písomné skúšky - Prístup k dokumentom“))
   (2016/C 027/33)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Eva Cuallado Martorell (Valencia, Španielsko) (v zastúpení: C. Pinto Cañón, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Baquero Cruz a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 18. septembra 2012, Cuallado Martorell/Komisia (F-96/09, Zb. VS, EU:F:2012:129) a návrh na zrušenie tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 18. septembra 2012, Cuallado Martorell/Komisia (F-96/09, Zb. VS, EU:F:2012:129) sa zrušuje v rozsahu, v akom vyhlasuje žalobu týkajúcu sa zrušenia rozhodnutia, ktorým sa odvolateľka nepripúšťa k ústnej skúške, a v dôsledku toho sa zamieta jej zápis na rezervný list, za neprípustnú.

               2.

               V zostávajúcej časti sa odvolanie zamieta.

               3.

               Vec sa vracia Súdu pre verejnú službu.

               4.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 135, 5.5.2014.


title: Vec C-504/08: Žaloba podaná 20. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/17

         Žaloba podaná 20. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-504/08)
   (2009/C 6/30)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Dejmek a E. Adsera Ribera, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2006/70/ES (1) z 1. augusta 2006, ktorou sa ustanovujú vykonávacie opatrenia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES, pokiaľ ide o vymedzenie pojmu politicky exponovaná osoba, a technické kritériá postupov zjednodušenej povinnej starostlivosti vo vzťahu ku klientovi a výnimky na základe finančnej činnosti vykonávanej príležitostne alebo vo veľmi obmedzenom rozsahu, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2006/70/ES do vnútroštátneho práva uplynula 15. decembra 2007.

      (1)  Ú. v. EÚ L 214, s. 29.


title: Vec C-415/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. marca 2017 – Stichting Woonpunt, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl/Európska komisia, Belgické kráľovstvo, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (Odvolanie — Štátna pomoc — Existujúca pomoc — Článok 108 ods. 1 ZFEÚ — Schémy pomoci pre spoločnosti zabezpečujúce sociálne bývanie — Nariadenie (ES) č. 659/1999 — Články 17, 18 a 19 — Posúdenie zlučiteľnosti schémy existujúcej pomoci s vnútorným trhom zo strany Komisie — Návrh príslušných opatrení — Záväzky prijaté vnútroštátnymi orgánmi s cieľom dosiahnuť súlad s právom Únie — Rozhodnutie o zlučiteľnosti — Rozsah súdneho preskúmania — Právne účinky)

text:
               15.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/7

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. marca 2017 – Stichting Woonpunt, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl/Európska komisia, Belgické kráľovstvo, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN)
   (Vec C-415/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Štátna pomoc - Existujúca pomoc - Článok 108 ods. 1 ZFEÚ - Schémy pomoci pre spoločnosti zabezpečujúce sociálne bývanie - Nariadenie (ES) č. 659/1999 - Články 17, 18 a 19 - Posúdenie zlučiteľnosti schémy existujúcej pomoci s vnútorným trhom zo strany Komisie - Návrh príslušných opatrení - Záväzky prijaté vnútroštátnymi orgánmi s cieľom dosiahnuť súlad s právom Únie - Rozhodnutie o zlučiteľnosti - Rozsah súdneho preskúmania - Právne účinky))
   (2017/C 151/09)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Stichting Woonpunt, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl (v zastúpení: L. Hancher, E. Besselink a P. Glazener, advocaten)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, (v zastúpení: S. Noë a P.-J. Loewenthal, splnomocnení zástupcovia), Belgické kráľovstvo, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (v zastúpení: M. Meulenbelt, advocaat)

      Výrok rozsudku

               1.

               Uznesenie Všeobecného súdu Európskej únie z 12. mája 2015, Stichting Woonpunt a i./Komisia (T-203/10 RENV, neuverejnené, EU:T:2015:286), sa zrušuje.

               2.

               Vec sa vracia na ďalšie konanie Všeobecnému súdu Európskej únie.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 337, 12.10.2015.


title: Vec T-202/01: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  22. júna 2006 – Free Trade Foods/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Žaloba o náhradu škody — Cukor s kumuláciou pôvodu ES/ZKT — Ochranné opatrenia — Nečinnosť žalovanej — Zastavenie konania )

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/41

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 22. júna 2006 – Free Trade Foods/Komisia
   (Vec T-202/01) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Žaloba o náhradu škody - Cukor s kumuláciou pôvodu ES/ZKT - Ochranné opatrenia - Nečinnosť žalovanej - Zastavenie konania“)
   (2006/C 224/89)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Free Trade Foods NV (Curaçao, Holandské Antily) (v zastúpení: pôvodne M. Slotboom a N. Helder, advokáti, neskôr M. Slotboom)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: T. van Rijn, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie nariadenia Komisie (ES) č. 1325/2001 z 29. júna 2001 o ďalšom uplatňovaní ochranných opatrení týkajúcich sa dovozov výrobkov odvetvia cukru s kumuláciou pôvodu ES/ZKT zo zámorských krajín a území v období od 1. júla 2001 do 30. decembra 2001 [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 177, s. 57), ako aj návrh na náhradu škody, ktorú žalobca údajne utrpel v dôsledku prijatia napadnutého nariadenia
   Výrok uznesenia

               1.

               Konanie o tejto žalobe sa zastavuje.

               2.

               Žalobca je povinný znášať vlastné trovy konania, ako aj trovy žalovanej. Španielske kráľovstvo znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 303, 27.10.2001.


title: Vec C-571/10: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  24. apríla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bolzano — Taliansko) — Servet Kamberaj/Istituto per l’Edilizia Sociale della Provincia autonoma di Bolzano (IPES), Giunta della Provincia autonoma di Bolzano, Provincia Autonoma di Bolzano (Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Článok 34 Charty základných práv Európskej únie — Smernica 2003/109/ES — Postavenie štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sú osobami s dlhodobým pobytom — Nárok na rovnosť zaobchádzania vo vzťahu k sociálnemu zabezpečeniu, sociálnej pomoci a sociálnej ochrane — Výnimka zo zásady rovnosti zaobchádzania pre opatrenia týkajúce sa sociálnej pomoci a sociálnej ochrany — Vylúčenie „základnej podpory“ z pôsobnosti tejto výnimky — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca príspevok na bývanie pre menej majetných nájomcov — Výška prostriedkov vyčlenených pre štátnych príslušníkov tretích krajín určená na základe rozdielneho váženého priemeru — Zamietnutie žiadosti o príspevok na bývanie z dôvodu vyčerpania prostriedkov určených pre štátnych príslušníkov tretích krajín)

text:
               16.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 174/9

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 24. apríla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bolzano — Taliansko) — Servet Kamberaj/Istituto per l’Edilizia Sociale della Provincia autonoma di Bolzano (IPES), Giunta della Provincia autonoma di Bolzano, Provincia Autonoma di Bolzano
   (Vec C-571/10) (1)

   (Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Článok 34 Charty základných práv Európskej únie - Smernica 2003/109/ES - Postavenie štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sú osobami s dlhodobým pobytom - Nárok na rovnosť zaobchádzania vo vzťahu k sociálnemu zabezpečeniu, sociálnej pomoci a sociálnej ochrane - Výnimka zo zásady rovnosti zaobchádzania pre opatrenia týkajúce sa sociálnej pomoci a sociálnej ochrany - Vylúčenie „základnej podpory“ z pôsobnosti tejto výnimky - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca príspevok na bývanie pre menej majetných nájomcov - Výška prostriedkov vyčlenených pre štátnych príslušníkov tretích krajín určená na základe rozdielneho váženého priemeru - Zamietnutie žiadosti o príspevok na bývanie z dôvodu vyčerpania prostriedkov určených pre štátnych príslušníkov tretích krajín)
   2012/C 174/12
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Bolzano

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Servet Kamberaj

      Žalovaní: Istituto per l’Edilizia Sociale della Provincia autonoma di Bolzano (IPES), Giunta della Provincia autonoma di Bolzano, Provincia Autonoma di Bolzano

      za účasti: Associazione Porte Aperte/Offene Türen, Human Rights International, Associazione Volontarius, Fondazione Alexander Langer

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale di Bolzano — Ochrana jazykových menšín — Právna úprava provincie vykonávajúca základnú zásadu vnútroštátneho ústavného systému ochrany jazykových menšín — Sociálna politika — Uplatnenie rôznych koeficientov na stanovenie sumy určenej na príspevok na bývanie pre občanov Únie a pre štátnych príslušníkov tretích krajín — Rozdielne výberové kritériá uplatniteľné na poskytnutie príspevku na bývanie pre občanov Únie a pre štátnych príslušníkov tretích krajín — Zlučiteľnosť s článkami 2 a 6 ZEÚ a článkami 21 a 34 Charty základných práv — Zlučiteľnosť s článkami 18, 45, 49 ZFEÚ — Zlučiteľnosť so smernicou Rady 2000/43/ES z 29. júna 2000, ktorou sa zavádza zásada rovnakého zaobchádzania s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod (Ú. v. ES L 180, s. 22; Mim. vyd. 20/001, s. 23), a smernicou Rady 2003/109/ES z 25. novembra 2003 o právnom postavení štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sú osobami s dlhodobým pobytom (Ú. v. EÚ L 16, 2004, s. 44; Mim. vyd. 19/006, s. 272) — Priama uplatniteľnosť ustanovení práva Únie — Zlučiteľnosť s článkom 14 EDĽP a článkom 1 protokolu 12 EDĽP — Priama uplatniteľnosť EDĽP na základe článku 6 ZEÚ — Sankcie uplatniteľné v zmysle článku 15 smernice 2000/43/ES

      Výrok rozsudku

               1.

               Prvá, štvrtá až siedma otázka, ktoré položil Tribunale di Bolzano vo veci C-571/10, sú neprípustné.

               2.

               Odkaz v článku 6 ods. 3 ZEÚ na Európsky dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd podpísaný v Ríme 4. novembra 1950 (EDĽP) neukladá vnútroštátnemu súdu, aby v prípade nesúladu medzi vnútroštátnym právnym predpisom a týmto dohovorom priamo uplatnil ustanovenia uvedeného dohovoru a neuplatnil tak vnútroštátny právny predpis, ktorý s ním nie je zlučiteľný.

               3.

               Článok 11 ods. 1 písm. d) smernice Rady 2003/109/ES z 25. novembra 2003 o právnom postavení štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sú osobami s dlhodobým pobytom, treba vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej alebo regionálnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá v súvislosti s poskytnutím príspevku na bývanie stanovuje pri rozdeľovaní prostriedkov určených na účely uvedenej pomoci rozdielne zaobchádzanie so štátnymi príslušníkmi tretích krajín, ktorí majú postavenie osoby s dlhodobým pobytom, ktoré im bolo priznané v súlade s ustanoveniami tejto smernice, v porovnaní s postavením domácich štátnych príslušníkov s bydliskom v rovnakej provincii alebo regióne, ak takýto príspevok patrí do jednej z troch kategórií stanovených týmto ustanovením a ak sa neuplatní odsek 4 toho istého článku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 46, 12.2.2011.


title: Vec C-700/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovinsko) 31. decembra 2015 – LEK Farmacevtska Družba d.d./Slovinská republika

text:
               29.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 111/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovinsko) 31. decembra 2015 – LEK Farmacevtska Družba d.d./Slovinská republika
   (Vec C-700/15)
   (2016/C 111/08)
   Jazyk konania: slovinčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: LEK Farmacevtska Družba d.d.

      Odporkyňa: Slovinská republika

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno ustanovenia kapitoly 30 KN vykladať v tom zmysle, že nie je možné, aby sa do tejto kapitoly zatriedil výrobok, ktorého základnou zložkou je účinná látka (probiotické baktérie) vyskytujúca sa v doplnkoch stravy zatriedených do colnej položky 2106 90 98 KN?

               2.

               Stačí na účely zatriedenia do kapitoly 30 KN, aby výrobca prezentoval dotknutý výrobok, obsahujúci účinnú zložku, ktorá má vo všeobecnosti priaznivé účinky na zdravie a ktorá sa často vyskytuje v doplnkoch stravy, ako liek, pričom ho ako liek uvádza na trh a predáva?

               3.

               Má sa výraz „jasne definované terapeutické alebo profylaktické vlastnosti“ – ktorý podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora Európskej únie predstavuje podmienku na zaradenie tovaru do kapitoly 30 KN – s ohľadom na vývoj práva Európskej únie v oblasti regulácie trhu s liekmi vykladať v tom zmysle, že zodpovedá pojmu liek v zmysle právnych predpisov Únie týkajúcich sa humánnych liekov?


title: Spojené veci C-55/07 a C-56/07: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  24. apríla 2008 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Landesgericht Bozen – Taliansko) – Othmar Michaeler (C-55/07 a C-56/07), Subito GmbH (C-55/07 a C-56/07), Ruth Volgger (C-56/07)/Arbeitsinspektorat der Autonomen Provinz Bozen (teraz Amt für sozialen Arbeitsschutz), Autonome Provinz Bozen (Smernica 97/81/ES — Rovnosť zaobchádzania s pracovníkmi na kratší pracovný čas a na pracovný čas v rozsahu ustanoveného pracovného času — Diskriminácia — Administratívna prekážka obmedzujúca možnosti práce na kratší pracovný čas)

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/8

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 24. apríla 2008 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Landesgericht Bozen – Taliansko) – Othmar Michaeler (C-55/07 a C-56/07), Subito GmbH (C-55/07 a C-56/07), Ruth Volgger (C-56/07)/Arbeitsinspektorat der Autonomen Provinz Bozen (teraz Amt für sozialen Arbeitsschutz), Autonome Provinz Bozen
   (Spojené veci C-55/07 a C-56/07) (1)

   (Smernica 97/81/ES - Rovnosť zaobchádzania s pracovníkmi na kratší pracovný čas a na pracovný čas v rozsahu ustanoveného pracovného času - Diskriminácia - Administratívna prekážka obmedzujúca možnosti práce na kratší pracovný čas)
   (2008/C 142/11)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Landesgericht Bozen
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Othmar Michaeler (C-55/07 a C-56/07), Subito GmbH (C-55/07 a C-56/07), Ruth Volgger (C-56/07)

      Žalovaní: Arbeitsinspektorat der Autonomen Provinz Bozen (teraz Amt für sozialen Arbeitsschutz), Autonome Provinz Bozen
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Landesgericht Bozen – Výklad práva Spoločenstva, najmä článku 137 ES, ako aj smernice Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 týkajúcej sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC – Príloha: Rámcová dohoda o práci na kratší pracovný čas (Ú. v. ES L 14, s. 9; Mim. vyd. 05/003, s. 267) – Vnútroštátna právna úprava, ktorá pod hrozbou administratívnej pokuty stanovuje povinnosť zamestnávateľa zaslať na príslušný vnútroštátny úrad kópiu pracovnej zmluvy na kratší pracovný čas – Povinnosť členských štátov odstrániť prekážky právnej alebo administratívnej povahy, ktoré by mohli obmedzovať možnosti práce na kratší pracovný čas – Zásada zákazu diskriminácie medzi pracovníkmi na kratší pracovný čas a pracovníkmi na pracovný čas v rozsahu ustanoveného pracovného času
   Výrok rozsudku
   Doložku 5 ods. 1 písm. a) rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC a ktorá je pripojená k smernici Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 týkajúcej sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC, treba vykladať tak, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava vo veci samej, ktorá vyžaduje, aby bola v priebehu 30 dní po uzavretí pracovných zmlúv na kratší pracovný čas zaslaná správnemu orgánu ich kópia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007.


title: Vec C-44/14: Žaloba podaná 27. januára 2014 — Španielske kráľovstvo/Európsky parlament a Rada Európskej únie

text:
               8.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/13

      Žaloba podaná 27. januára 2014 — Španielske kráľovstvo/Európsky parlament a Rada Európskej únie
      (Vec C-44/14)
      (2014/C 71/22)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Rubio González, splnomocnený zástupca)

         Žalovaní: Európsky parlament a Rada Európskej únie

         Návrhy žalobcu

                  —

                  zrušiť článok 19 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1052/2013 z 22. októbra 2013 (1), ktorým sa zriaďuje európsky systém hraničného dozoru (EUROSUR),

                  —

                  zaviazať žalované inštitúcie na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

            Porušenie článku 4 Schengenského protokolu v spojení s článkom 5 tohto protokolu.
          Článok 19 nariadenia Eurosur stanovuje postup ad hoc účasti Spojeného kráľovstva a Írska na systéme Eurosur prostredníctvom dohôd o spolupráci. Stanovuje pritom postup účasti týchto členských štátov, ktorý ide nad rámec článku 4 Schengenského protokolu, ktorý hmotno-právne kladie Spojené kráľovstvo a Írsko na rovnakú úroveň s tretími krajinami nepatriacimi do Európskej únie.

         (1)  Ú. v. EÚ L 295, s. 11.


title: Vec C-189/04: Žaloba podaná 22. apríla 2004 Gréckou republikou proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               10.7.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/3

         Žaloba podaná 22. apríla 2004 Gréckou republikou proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec C-189/04)
   (2004/C 179/06)
   Grécka republika zastúpená Panayiotis Milonopoulos, právnym poradcom oddelenia práva Spoločenstva zvláštnej právnej služby Ministerstva zahraničných vecí a Vasilios Kiriazopoulos zo Štátnej právnej služby, ktorá si zvolila adresu na doručovanie v Luxemburgu, na veľvyslanectve Grécka, Rue Marie Adelaide č. 27, podala 22. apríla 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozhodnutie prijaté Komisiou Európskych spoločenstiev o započítaní sumy 565 656,80 EUR (účasť Ministerstva zahraničných vecí na výstavbe spoločného diplomatického zastúpenia Európskej únie v Abuji, Nigéria) vo vzťahu k celkovej sume 1 653 298,54 EUR poskytnutej Grécku v rámci príslušného podporného programu.

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné argumenty
   Grécka republika tvrdí, že Komisia nevenovala riadnu pozornosť skutočnosti, že Dodatočné memorandum o porozumení nebolo ratifikované Gréckou republikou, z čoho vyplýva, že Grécka republika sa nezúčastňuje na projekte Abuja II.
   Žalovaná rovnako dostatočne nezohľadnila, že Grécka republika svoje dlhy vzniknuté z jej účasti na projekte Abuja I riadne uznala.
   V tejto súvislosti Grécka republika tvrdí, že Komisia porušila zásady, ktoré platia pre inkaso a poskytovanie, zúčtovanie a potvrdenie pohľadávok, ako aj princípy upravujúce inkaso formou započítania.
   Vzhľadom na vyššie uvedené Grécka republika tvrdí, že Komisia vydaním rozhodnutia o započítaní porušila predpisy hmotného práva, a to ustanovenia nariadenia č. 2342/02, ako aj článok 15 pôvodného memoranda o porozumení.


title: Vec T-193/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 28. februára 2017 – NG/Európska rada („Žaloba o neplatnosť — Vyhlásenie EÚ – Turecko z 18. marca 2016 — Tlačové komuniké — Pojem ,medzinárodná zmluva‘ — Identifikácia autora aktu — Pôsobnosť aktu — Zasadnutie Európskej rady — Schôdza hlavných štátnych predstaviteľov alebo vlád členských štátov Európskej únie uskutočnená v priestoroch Rady Európskej únie — Postavenie zástupcov členských štátov Únie počas stretnutia s predstaviteľmi tretieho štátu — Článok 263 prvý odsek ZFEÚ — Nedostatok právomoci“)

text:
               18.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/31

         Uznesenie Všeobecného súdu z 28. februára 2017 – NG/Európska rada
   (Vec T-193/16) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Vyhlásenie EÚ – Turecko z 18. marca 2016 - Tlačové komuniké - Pojem ,medzinárodná zmluva‘ - Identifikácia autora aktu - Pôsobnosť aktu - Zasadnutie Európskej rady - Schôdza hlavných štátnych predstaviteľov alebo vlád členských štátov Európskej únie uskutočnená v priestoroch Rady Európskej únie - Postavenie zástupcov členských štátov Únie počas stretnutia s predstaviteľmi tretieho štátu - Článok 263 prvý odsek ZFEÚ - Nedostatok právomoci“))
   (2017/C 121/45)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: NG (v zastúpení: B. Burns, solicitor, P. O’Shea a I. Whelan, barristers)

      Žalovaná: Európska rada (v zastúpení: K. Pleśniak, Á. de Elera-San Miguel Hurtado a S. Boelaert, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie zmluvy, ktorú údajne uzavrela Európska rada a Turecká republika 18. marca 2016, nazvanej „Vyhlásenie EÚ – Turecko, 18. marec 2016“

      Výrok

               1.

               Žaloba sa z dôvodu nedostatku právomoci Všeobecného súdu rozhodnúť o predmetnej otázke zamieta.

               2.

               Konanie o návrhoch na vedľajšie účastníctvo, ktoré podali NQ, NR, NS, NT, NU a NV, ako aj Amnesty International, Belgické kráľovstvo, Helénska republika a Európska komisia, sa zastavuje.

               3.

               NG a Európska rada znášajú svoje vlastné trovy konania.

               4.

               NQ, NR, NS, NT, NU a NV, ako aj Amnesty International, Belgické kráľovstvo, Helénska republika a Európska komisia, znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 232, 27.6.2016.