title: Vec T-30/10: Žaloba podaná 29. januára 2010 — Reagens/Komisia

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/39

         Žaloba podaná 29. januára 2010 — Reagens/Komisia
   (Vec T-30/10)
   2010/C 80/64
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Reagens SpA (San Giorgio di Piano, Taliansko) (v zastúpení: B. O’Connor, L. Toffoletti, D. Gullo a E. De Giorgi, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2009) 8682 v konečnom znení z 11. novembra 2009 (vec COMP/38.589 — Tepelné stabilizátory) o cínových stabilizátoroch ako celok, alebo v rozsahu, v ktorom sa týka žalobcu,

               —

               konštatovať, že sa uplatňuje lehota stanovená článkom 25 nariadenia (ES) č. 1/2003, ktorá bráni uloženiu pokuty žalobcovi,

               —

               subsidiárne konštatovať, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď žalobcovi uložila pokutu vo výške 10 791 000 EUR, a prípadne upraviť túto pokutu tak, že bude uložená vo výške primeranej obmedzenej povahe možného porušenia článku 101 TFUE žalobcom po roku 1996,

               —

               preskúmať možnosť uplatnenia bodu 35 usmernení pre stanovenie pokút, čo sa týka Chemson a Baerlocher a vzhľadom na všetky návrhy predložené adresátmi rozhodnutia o cínových stabilizátoroch po doručení oznámenia o výhradách,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou žalobca navrhuje čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 8682 v konečnom znení z 11. novembra 2009 v rozsahu, v ktorom uznáva žalobcu zodpovedným za porušenie článkov 81 ES a 53 EHP (vec COMP/38.589 — Tepelné stabilizátory) a v ktorom mu ukladá pokutu.
   Na podporu svojich návrhov žalobca uvádza tieto žalobné dôvody:

               Po prvé žalobca tvrdí, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia skutkových okolností týkajúcich sa cínových stabilizátorov v rozsahu, v akom sa domnievala, že žalobca sa podieľal na porušení článku 81 ES (teraz článok 101 TFUE) v období po rokoch 1996/1997.

               Po druhé žalobca tvrdí, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia pri uplatnení článku 25 nariadenia (ES) č. 1/2003 (1) na skutkové okolnosti týkajúce sa trhu s cínovými stabilizátormi, a najmä tým, že konštatovala, že lehoty stanovené týmto článkom boli dodržané. Absencia dôkazov o porušení v období po rokoch 1996/1997 podľa žalobcu znamená, že právomoc vyhlásiť rozhodnutie ukladajúce pokutu žalobcovi sa premlčuje na základe päť alebo desaťročnej premlčacej doby upravenej v tomto článku.

               Po tretie žalobca tvrdí, že Komisia porušila zásady riadnej správy vecí verejných a legitímnej dôvery žalobcu v tom, že bude viesť vyšetrovanie v rámci svojich možností čo najlepšie, s presnosťou a obozretnosťou, a že nebude ignorovať dôkazy o existencii súťaže. Žalobca navyše tvrdí, že Komisia pri svojom konaní porušila jeho práva na obhajobu tým, že primeraným spôsobom nepreskúmala dôkazy poskytnuté žalobcom v odpovedi na oznámenie o výhradách a na vypočutie účastníkov konania, a že žalobcovi neumožnila opakované nahliadnutie do nedôverného spisu týkajúceho sa vyšetrovania.

               Po štvrté žalobkyňa tvrdí, že Komisia porušila zásadu ukladajúcu povinnosť zaobchádzať so všetkými podnikmi ako s rovnými pred zákonom tým, že nesprávne uplatnila usmernenia pre stanovenie pokút (2). Žalobca navyše tvrdí, že Komisia porušila zásadu proporcionality, pretože pokuta, ktorá mu bola uložená, je neprimeraná vo vzťahu k ostatným adresátom rozhodnutia o cínových stabilizátoroch, a najmä voči Baerlocher.

               Po piate žalobca tvrdí, že Komisia konala takým spôsobom, ktorý viedol k narušeniu hospodárskej súťaže na spoločnom trhu, pričom bol porušený článok 101 TFUE, a to tým, že uplatnila usmernenia pre stanovenie pokút nesprávne.

               Nakoniec žalobca tvrdí, že Komisia porušila zásadu riadnej správy vecí verejných tým, že neviedla vyšetrovanie obozretne a včas, a navyše poškodila práva žalobcu na obhajobu, keď nepokračovala vo vyšetrovaní počas obdobia, keď boli Súdu prvého stupňa predložené žiadosti o dôvernosť dokumentov z dôvodu, že šlo o komunikáciu medzi advokátmi a klientmi vo veci Akzo (3).

      (1)  Nariadenie Rady zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy, (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1).

      (2)  Usmernenia k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (Ú. v. EÚ C 210, 2006, s. 2).

      (3)  Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. septembra 2007, Akzo Nobel Chemicals a Akcros Chemicals/Komisia (T-125/03 a T-253/03, Zb. s. II-3523).


title: Vec T-3/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júna 2015 – Portugalsko/Komisia („EPUZF — Záručná sekcia — EPZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania — Nedostatky v systéme identifikácie poľnohospodárskych parciel a geografickom informačnom systéme (SIPA-SIG), vo vykonávaní kontrol na mieste a vo výpočte sankcií (hospodárske roky 2005 až 2007)“)

text:
               10.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/13

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júna 2015 – Portugalsko/Komisia
   (Vec T-3/11) (1)

   ((„EPUZF - Záručná sekcia - EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania - Nedostatky v systéme identifikácie poľnohospodárskych parciel a geografickom informačnom systéme (SIPA-SIG), vo vykonávaní kontrol na mieste a vo výpočte sankcií (hospodárske roky 2005 až 2007)“))
   (2015/C 262/16)
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo a J. Saraiva de Almeida, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Guerra e Andrade a P. Rossi, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2010/668/EÚ zo 4. novembra 2010, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 288, s. 24), v rozsahu, v akom uplatňuje na Portugalskú republiku finančné opravy vo výške 4 0 6 90  655,11 eura z dôvodu „[n]edostatkov v SIPA-SIG [identifikačný systém poľnohospodárskych parciel – geografický informačný systém], vo vykonávaní kontrol na mieste a vo výpočte sankcií“ počas hospodárskych rokov 2005 až 2007

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Portugalská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 139, 7.5.2011.


title: Vec C-290/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Napoli (Taliansko) 11. júna 2012 — Oreste Della Rocca/Poste Italiane SpA

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Napoli (Taliansko) 11. júna 2012 — Oreste Della Rocca/Poste Italiane SpA
   (Vec C-290/12)
   2012/C 243/17
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Napoli

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Oreste Della Rocca

      Žalovaná: Poste Italiane SpA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               So zreteľom na bod 36 uznesenia Súdneho dvora z 15. septembra 2010 (vec C-386/09, Briot) vzťahuje sa smernica 1999/70/ES (1), predovšetkým jej doložka 2, aj na pracovnoprávny vzťah na dobu určitú medzi prideleným pracovníkom a agentúrou dočasného zamestnávania, prípadne medzi prideleným pracovníkom a užívateľským podnikom, a upravuje teda smernica 1999/70/ES tieto vzťahy?

               2.

               Spĺňa ustanovenie, ktoré pri neexistencii zamedzujúcich opatrení umožňuje stanoviť lehotu skončenia platnosti pracovnej zmluvy s agentúrou dočasného zamestnávania, ako aj jej obnovenie nie na základe agentúrou uvedených technických, organizačných alebo výrobných požiadaviek súvisiacich s konkrétnym pracovnoprávnym vzťahom na dobu určitú, ale na základe všeobecných požiadaviek prideleného pracovníka, nezávislých od konkrétneho pracovnoprávneho vzťahu, podmienky stanovené v doložke 5 ods. 1 písm. a) smernice 1999/70/ES alebo môže predstavovať odklon od tejto smernice; musia byť objektívne dôvody, ktoré sú stanovené v doložke 5 ods. 1 písm. a) smernice 1999/70/ES, uvedené v určitom dokumente a majú sa týkať konkrétneho pracovnoprávneho vzťahu na dobu určitú a jeho obnovenia, a môže byť preto odkaz na všeobecné objektívne dôvody, ktoré odôvodňujú uzavretie zmluvy o pridelení pracovníka, v súlade s ustanovením uvedeným v doložke 5 písmene a)?

               3.

               Bráni doložka 5 smernice 1999/70/ES tomu, aby následky nezákonného konania znášala tretia osoba, v danom prípade užívateľský podnik?

      (1)  Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368.


title: Vec T-273/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  23. mája 2008 – FagorBrandt/Komisia

text:
               19.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/30

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 23. mája 2008 – FagorBrandt/Komisia
   (Vec T-273/04) (1)

   (2008/C 183/56)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 9.10.2004.


title: Vec F-57/06: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 7. novembra 2007 – Hinderyckx/Rada (Zamestnanecká žaloba — Povýšenie — Hodnotiace obdobie 2005 — Nezaradenie do zoznam povýšených úradníkov — Porušenie článku 45 Služobného poriadku — Porovnávacie hodnotenie zásluh — Hodnotiace správy vydané rôznymi inštitúciami)

text:
               9.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/34

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 7. novembra 2007 – Hinderyckx/Rada
   (Vec F-57/06) (1)

   (Zamestnanecká žaloba - Povýšenie - Hodnotiace obdobie 2005 - Nezaradenie do zoznam povýšených úradníkov - Porušenie článku 45 Služobného poriadku - Porovnávacie hodnotenie zásluh - Hodnotiace správy vydané rôznymi inštitúciami)
   (2008/C 37/55)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Jacques Hinderyckx (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: J. Martin, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Simm a M. Bauer, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Na jednej strane zrušenie rozhodnutia o nepovýšení žalobcu do platovej triedy B*8 v hodnotenom období 2005a na druhej strane návrh na náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Rada Európskej únie je okrem svojich vlastných trov konania povinná nahradiť aj jednu tretinu trov konania pána Hinderyckx.

               3.

               Pán Hinderyckx znáša dve tretiny svojich trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 178, 29.7.2006, s. 34.


title: Vec C-138/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) 15. marca 2010 — DP Grup EOOD/Direktor na Agentsia „Mitnitsi“

text:
               5.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) 15. marca 2010 — DP Grup EOOD/Direktor na Agentsia „Mitnitsi“
   (Vec C-138/10)
   2010/C 148/25
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen sad Sofia-grad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: DP Grup EOOD

      Žalovaný: Direktor na Agentsia „Mitnitsi“

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 63 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (1), vykladať za okolností konania vo veci samej takým spôsobom, že colnému orgánu ukladá, aby vykonal len kontrolu zhody colného vyhlásenia s podmienkami stanovenými v článku 62 tohto nariadenia tak, že vykoná iba kontrolu dokladov v rozsahu uvedenom v článku 68 nariadenia, a aby vydal iba na základe predložených dokladov rozhodnutie o prijatí colného vyhlásenia, keď vznikla pochybnosť o správnosti číselného znaku colného sadzobníka pre tovar a na určenie tohto číselného znaku je nevyhnutný znalecký posudok?

               2.

               Má sa rozhodnutie colného orgánu o okamžitom prijatí colného vyhlásenia v súlade s článkom 63 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, považovať za okolností konania vo veci samej za rozhodnutie colného orgánu v zmysle článku 4 bodu 5 v spojení s článkom 8 ods. 1 prvou zarážkou Colného kódexu, a to vzhľadom na celý obsah podaného colného vyhlásenia, keď súčasne existujú tieto okolnosti:

                           a)

                           rozhodnutie colného orgánu o prijatí colného vyhlásenia bolo prijaté iba na základe dokladov, ktoré boli predložené spolu s colným vyhlásením;

                           b)

                           pri vykonávaní potrebných kontrol pred prijatím colného vyhlásenia existovalo podozrenie, že uvedený číselný znak colného sadzobníka pre tovar nie je správny;

                           c)

                           pri vykonávaní potrebných kontrol pred prijatím colného vyhlásenia boli informácie týkajúce sa obsahu tovaru uvedeného v colnom vyhlásení, ktoré mali význam z hľadiska správneho určenia colného sadzobníka, neúplné;

                           d)

                           pri vykonávaní potrebných kontrol pred prijatím colného vyhlásenia bola odobratá vzorka na vypracovanie posudku na účely správneho určenia číselného znaku colného sadzobníka pre tovar?

               3.

               Má sa článok 63 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, vykladať za okolností konania vo veci samej takým spôsobom,

                           a)

                           že umožňuje, aby zákonnosť prijatia colného vyhlásenia bola po prepustení tovaru napadnutá na súde, alebo tak

                           b)

                           že prijatie colného vyhlásenia nie je možné napadnúť, lebo týmto prijatím sa len konštatovalo prihlásenie tovaru na colných orgánoch a určil sa moment vzniku colného dlhu pri dovoze, a prijatie colného vyhlásenia sa nepovažuje za rozhodnutie colného orgánu týkajúce sa otázok správnej tarifnej klasifikácie a výšky cla dlžného na základe tohto colného vyhlásenia?

      (1)  Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307.


title: Vec C-167/11 P: Odvolanie podané 5. apríla 2011 : Cantiere navale De Poli SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z  3. februára 2011 vo veci T-584/08, Cantiere navale De Poli/Komisia

text:
               11.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 173/7

         Odvolanie podané 5. apríla 2011: Cantiere navale De Poli SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 3. februára 2011 vo veci T-584/08, Cantiere navale De Poli/Komisia
   (Vec C-167/11 P)
   2011/C 173/15
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Cantiere navale De Poli SpA, v likvidácii a v konaní o vyrovnaní (v zastúpení: A. Abate a A. Franchi, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               vyhovieť odvolaniu smerujúcemu k zrušeniu rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 3. februára 2011 a rozhodnutia Európskej komisie z 21. októbra 2008 a pokiaľ je to možné a potrebné, rozhodnúť priamo vo veci samej,

               —

               subsidiárne zrušiť napadnutý rozsudok a vrátiť vec Všeobecnému súdu,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka svojím odvolaním navrhuje zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2011 vo veci T-584/08, Cantiere navale De Poli/Komisia, a to konkrétne z nasledujúcich dôvodov:

               a)

               procesná vada spočívajúca v nedostatočnom odôvodnení, pokiaľ ide o:

                           —

                           teleologický výklad nariadenia Rady (ES) č. 1177/2002 z 27. júna 2002 o dočasných ochranných opatreniach v sektore stavby lodí (ďalej len „nariadenie DOO“) (1) na účely určenia cieľov sledovaných Radou pri ochrane záujmov lodeníc Spoločenstva, ktorým vznikla ujma v dôsledku nekalých podmienok hospodárskej súťaže uplatňovaných kórejskými lodenicami,

                           —

                           vzťah (z hľadiska hierarchie právnych noriem) medzi nariadením Rady DOO a nariadením Komisie č. 794/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (2),

                           —

                           uplatnenie zásady subsidiarity na určenie noriem, ktorými sa riadia lehoty na oznámenie opatrení pomoci Komisii zo strany členských štátov.

               b)

               porušenie práva Spoločenstva, pokiaľ ide o:

                           —

                           časový výkon právomoci členských štátov oznámiť pomoc Komisii v rámci nariadenia DOO,

                           —

                           rozsah právomoci Komisie pri posudzovaní „zlučiteľnosti so spoločným trhom“ pomoci upravenej nariadením,

                           —

                           úpravu právnych vzťahov založených na účinnosti nariadenia po uplynutí platnosti uvedeného nariadenia (31. marec 2005),

                           —

                           uplatnenie zásad rovnosti zaobchádzania a ochrany legitímnej dôvery.

      (1)  Ú. v. ES L 172, s. 1; Mim. vyd. 13/029, s. 485.

      (2)  Ú. v. EÚ L 140, s. 1; Mim. vyd. 08/004, s. 3.


               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/5

         Zloženie sľubu novými členmi Súdu prvého stupňa
   2009/C 267/09
   Pán Kanninen, ktorý bol rozhodnutím zástupcov vlád členských štátov Európskych spoločenstiev z 25. februára 2009 (1) vymenovaný za sudcu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev na obdobie od 1. septembra 2009 do 31. augusta 2010, a pán Schwarcz, ktorý bol rozhodnutím zástupcov vlád členských štátov Európskych spoločenstiev z 8. júla 2009 (2) vymenovaný za sudcu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev na obdobie od 7. októbra 2009 do 31. augusta 2010, zložili 6. októbra 2009 pred Súdnym dvorom sľub.

      (1)  Ú. v. EÚ L 56, 28.2.2009, s. 17.

      (2)  Ú. v. EÚ L 181, 14.7.2009, s. 25.


title: Vec T-79/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 1. marca 2016 – Secop/Komisia („Štátna pomoc — Záchrana podnikov v ťažkostiach — Pomoc vo forme štátnej záruky — Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Nezačatie konania vo veci formálneho zisťovania — Závažné ťažkosti — Procesné práva dotknutých osôb“)

text:
               18.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 136/29

         Rozsudok Všeobecného súdu z 1. marca 2016 – Secop/Komisia
   (Vec T-79/14) (1)

   ((„Štátna pomoc - Záchrana podnikov v ťažkostiach - Pomoc vo forme štátnej záruky - Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Nezačatie konania vo veci formálneho zisťovania - Závažné ťažkosti - Procesné práva dotknutých osôb“))
   (2016/C 136/41)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Secop GmbH (Flensburg, Nemecko) (v zastúpení: U. Schnelle a C. Aufdermauer, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Armati, T. Maxian Rusche a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2013) 9119 final z 18. decembra 2013 týkajúceho sa štátnej pomoci SA.37640 – Pomoc na záchranu v prospech ACC Compressors SpA – Taliansko

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Secop GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 85, 22.3.2014.


title: Vec T-28/05: Žaloba podaná dňa 17. januára 2005: Ekabe International SCA proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/40

         Žaloba podaná dňa 17. januára 2005: Ekabe International SCA proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu
   (Vec T-28/05)
   (2005/C 82/72)
   Jazyk žaloby: francúzština
   Ekabe International SCA, so sídlom v Luxemburgu, v zastúpení: Charles de Haas, advokát, podala dňa 17. januára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT).
   Puleva SA bola tiež účastníkom konania pred štvrtým odvolacím senátom.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil a zmenil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu v rozsahu, v akom potvrdilo zamietnutie ochrannej známky Spoločenstva OMEGA 3 č. 824 573 na základe námietok č. B 148 132,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva:

               Spoločnosť CEMA. Ochranná známka bola postúpená na Parimalliance a potom na Ekabe International.

               Dotknutá ochranná známka Spoločenstva:

               Obrazová ochranná známka „OMEGA 3“ pre tovary zaradené v triede 29 (margarín) – prihláška č. 824 573

               Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaného v konaní o námietkach:

               Puleva SA

               Namietaná ochranná známka alebo označenie:

               Vnútroštátna slovná ochranná známka „PULEVA-OMEGA 3“ pre tovary zaradené v triede 29 (mäso, ryby, hydina a divina; konzervované, sušené a zavárané ovocie a zelenina; vajcia, mlieko a mliečne výrobky,...)

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Zamietnutie prihlášky

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zamietnutie odvolania

               Dôvody žaloby:

               Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94


title: Spojené veci T-515/13 a T-719/13: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. decembra 2015 – Španielsko/Komisia („Štátna pomoc — Stavba lodí — Daňové ustanovenia uplatniteľné na určité dohody uzavreté na účely financovania a nákupu plavidiel — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za čiastočne nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej čiastočné vrátenie — Žaloba o neplatnosť — Osobná dotknutosť — Prípustnosť — Výhoda — Selektívna povaha — Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi — Narušenie hospodárskej súťaže — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               15.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 59/16

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. decembra 2015 – Španielsko/Komisia
   (Spojené veci T-515/13 a T-719/13) (1)

   ((„Štátna pomoc - Stavba lodí - Daňové ustanovenia uplatniteľné na určité dohody uzavreté na účely financovania a nákupu plavidiel - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za čiastočne nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej čiastočné vrátenie - Žaloba o neplatnosť - Osobná dotknutosť - Prípustnosť - Výhoda - Selektívna povaha - Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi - Narušenie hospodárskej súťaže - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2016/C 059/16)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne N. Díaz Abad, neskôr M. Sampol Pucurull, abogados del Estado) (vec T-515/13), Lico Leasing, SA (Madrid, Španielsko) a Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, SA (Madrid) (v zastúpení: M. Merola a A. Sánchez, advokáti) (vec T-719/13)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci, M. Afonso, É. Gippini Fournier a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2014/200/EÚ zo 17. júla 2013 týkajúceho sa štátnej pomoci SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06), ktorú poskytlo Španielsko – Daňový režim uplatniteľný na niektoré dohody o financovaní prenájmu, tiež známy ako „španielsky systém daňového prenájmu“ (Ú. v. EÚ L 114, 2014, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie 2014/200/EÚ zo 17. júla 2013 týkajúce sa štátnej pomoci SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06), ktorú poskytlo Španielsko – Daňový režim uplatniteľný na niektoré dohody o financovaní prenájmu, tiež známy ako „španielsky systém daňového prenájmu“ sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Španielskemu kráľovstvu, Lico Leasing, SA a Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, SA.

      (1)  Ú. v. EÚ C 336, 16.11.2013.


title: Vec T-380/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 6. októbra 2008 – Kaloudis/ÚHVT – Fédération française de tennis (RolandGarros SPORTSWEAR) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva RolandGarros SPORTSWEAR — Národná skoršia slovná ochranná známka Roland Garros — Oneskorené zaplatenie poplatku za podanie odvolania — Rozhodnutie odvolacieho senátu vyhlasujúce odvolanie za nepodané )

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/34

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 6. októbra 2008 – Kaloudis/ÚHVT – Fédération française de tennis (RolandGarros SPORTSWEAR)
   (Vec T-380/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva RolandGarros SPORTSWEAR - Národná skoršia slovná ochranná známka Roland Garros - Oneskorené zaplatenie poplatku za podanie odvolania - Rozhodnutie odvolacieho senátu vyhlasujúce odvolanie za nepodané“)
   (2008/C 313/61)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Dimitrios Kaloudis (Dassia, Grécko) (v zastúpení: G. Kaloudis, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Fédération française de tennis (FFT) (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: F. Fajgenbaum, advokát)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 19. júla 2007 (vec R 876/2006-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Fédération française de tennis (FFT) a Dimitriosom Kaloudisom
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako čiastočne bez zjavného právneho základu a čiastočne zjavne neprípustná.

               2.

               Dimitrios Kaloudis je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 283, 24.11.2007.


title: Vec C-664/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Mercantil de Barcelona (Španielsko) 30. decembra 2011 — Serveis en Impressio i Retolacio Vargas, S.L./Banco Mare Nostrum, S.A.

text:
               17.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Mercantil de Barcelona (Španielsko) 30. decembra 2011 — Serveis en Impressio i Retolacio Vargas, S.L./Banco Mare Nostrum, S.A.
   (Vec C-664/11)
   2012/C 80/15
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado Mercantil de Barcelona

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Serveis en Impressio i Retolacio Vargas, S.L.

      Žalovaná: Banco Mare Nostrum, S.A.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ak úverová inštitúcia ponúkne klientovi úrokový swap s cieľom zabezpečenia pred rizikom zmeny úrokových sadzieb pôvodných finančných transakcií, má sa táto služba považovať za investičné poradenstvo v zmysle definície článku 4 ods. 1 bodu 4 smernice Mifid (1)?

               2.

               Má neuskutočnenie posúdenia vhodnosti upraveného v článku 19 ods. 4 uvedenej smernice vo vzťahu k drobnému investorovi za následok absolútnu neplatnosť úrokového swapu dohodnutého medzi investorom a úverovou inštitúciou poskytujúcou poradenstvo?

               3.

               V prípade, ak sa služba poskytnutá uvedeným spôsobom nepovažuje za investičné poradenstvo, má samotné nadobudnutie komplexného finančného nástroja, akým je úrokový swap, bez uskutočnenia posúdenia primeranosti upraveného v článku 19 ods. 5 smernice Mifid z dôvodov pripísateľných investičnej spoločnosti za následok absolútnu neplatnosť dohody o nadobudnutí uzatvorenej s vlastnou úverovou inštitúciou?

               4.

               Je podľa článku 19 ods. 9 smernice Mifid samotná skutočnosť, že úverová inštitúcia ponúka komplexný finančný nástroj spojený s hypotekárnym úverom poskytnutým vlastnou alebo odlišnou úverovou inštitúciou, dostatočným dôvodom na vylúčenie uplatňovania povinnosti uskutočniť posúdenie vhodnosti a primeranosti podľa článku 19, ktoré je investičná spoločnosť povinná vykonať pre drobného investora?

               5.

               Je na vylúčenie uplatňovania povinností stanovených v článku 19 smernice Mifid potrebné, aby finančný produkt, s ktorým je spojený ponúknutý finančný nástroj, podliehal zákonným štandardom ochrany investora podobným štandardom, ktoré vyžaduje uvedená smernica?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 o trhoch s finančnými nástrojmi, o zmene a doplnení smerníc Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení smernice Rady 93/22/EHS (Ú. v. EÚ L 145, s. 1).


title: Vec T-355/05: Žaloba podaná  12. septembra 2005  – Vandaele/Komisia

text:
               10.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/13

         Žaloba podaná 12. septembra 2005 – Vandaele/Komisia
   (Vec T-355/05)
   (2005/C 315/24)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Karen Vandaele (Bertem, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie o vymenovaní žalobkyne za dočasného zamestnanca Európskych spoločenstiev, ktoré určilo jej platovú triedu uplatnením článku 2 rozhodnutia z 28. apríla 2004 o prijímaní dočasných zamestnancov,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa sa zúčastnila výberového konania OLAF/T/B/02 vyhláseného Komisiou na získanie dočasných zamestnancov kategórie B Úradu pre boj proti podvodom. Listom z 28. októbra 2002 bola informovaná, že jej meno bolo zapísané na zoznam spôsobilých. Hoci proces prijímania začal koncom roka 2003, do služieb Komisie u OLAF však vstúpila až 1. septembra 2004. Jej zmluva, podpísaná 3. novembra 2004, ju zaradila do platovej triedy B*4, uplatniac rozhodnutie Komisie z 28. apríla 2004 o prijímaní dočasných zamestnancov, podľa ktorého dočasní zamestnanci sú zaraďovaní do platových tried A*8 alebo B*4.
   Svojou žalobou žalobkyňa napadá svoje zaradenie. Je toho názoru, že Komisia svojím rozhodnutím z 28. apríla 2004 zmenila výzvu na podávanie prihlášok uchádzačov na kategóriu B, ktorej minimálnou platovou triedou v čase uverejnenia tohto oznámenia bola platová trieda B5 (novým služobným poriadkom zmenená na B*5). Táto zmena, uskutočnená po zostavení zoznamu úspešných uchádzačov, porušuje článok 29 ods. 1 služobného poriadku a článok 10 ods. 3 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev, ako aj očakávanie žalobkyne byť prijatá na voľné miesto určené pre úspešných uchádzačov výberového konania, ktorým bola prijatá.
   Okrem toho, žalobkyňa tvrdí, že bola porušená zásada rovnosti zaobchádzania, keďže úspešní uchádzači toho istého konania, prijatí pred 1. májom 2004, ktorých zaradenie bola určené uplatnením predchádzajúcich pravidiel, boli zaradení do vyšších platových tried a vzťahujú sa na nich priaznivejšie podmienky na služobný postup.
   Nakoniec sa žalobkyňa dovoláva porušenia jej legitímnej dôvery, keďže bude neodôvodnene a bezodkladne prijatá do platovej triedy B2 alebo B3.


title: Vec T-578/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. novembra 2016 – Azur Space Solar Power/EUIPO (Zobrazenie čiar a bielych tehál na čiernom pozadí) („Ochranná známka Európskej únie — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia — Obrazová ochranná známka zobrazujúca čiary a biele tehly na čiernom pozadí — Absolútny dôvod zamietnutia — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/28

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. novembra 2016 – Azur Space Solar Power/EUIPO (Zobrazenie čiar a bielych tehál na čiernom pozadí)
   (Vec T-578/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia - Obrazová ochranná známka zobrazujúca čiary a biele tehly na čiernom pozadí - Absolútny dôvod zamietnutia - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 022/36)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Azur Space Solar Power GmbH (Heilbronn, Nemecko) (v zastúpení: J. Nicodemus a S. Stöcker, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: pôvodne E. Zaera Cuadrado, neskôr A. Folliard-Monguiral, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 27. júla 2015 (vec R 2780/2014-4) týkajúcemu sa medzinárodného zápisu, v ktorom je vyznačená Európska únia, ako obrazovej ochrannej známky zobrazujúcej čiary a biele tehly na čiernom pozadí

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Azur Space Solar Power GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 414, 14.12.2015.


title: Vec C-102/13 P: Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z  3. júla 2014 – Spolková republika Nemecko/Európska komisia (Odvolanie — Žaloba o neplatnosť — Lehota na podanie žaloby — Platnosť oznámenia rozhodnutia Komisie stálemu zastúpeniu členského štátu — Určenie dátumu tohto oznámenia — Rokovací poriadok Súdneho dvora — Článok 181 — Zjavne nedôvodné odvolanie)

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/27

         Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 3. júla 2014 – Spolková republika Nemecko/Európska komisia
   (Vec C-102/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Žaloba o neplatnosť - Lehota na podanie žaloby - Platnosť oznámenia rozhodnutia Komisie stálemu zastúpeniu členského štátu - Určenie dátumu tohto oznámenia - Rokovací poriadok Súdneho dvora - Článok 181 - Zjavne nedôvodné odvolanie))
   2014/C 315/42
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze a J. Möller, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: R. Sauer a T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 164, 8.6.2013.


title: Vec T-85/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. júla 2010 — Exalation/ÚHVT (Vektor-Lycopin) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Vektor-Lycopin — Absolútne dôvody zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009]“ ]

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/32

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. júla 2010 — Exalation/ÚHVT (Vektor-Lycopin)
   (Vec T-85/08) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Vektor-Lycopin - Absolútne dôvody zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009])
   2010/C 234/54
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Exalation Ltd (Ilford, Essex, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: K. Zingsheim, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Schäffner, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. decembra 2007 (vec R 1037/2007-4), týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia Vektor-Lycopin ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Exalation Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 26.4.2008.


title: Vec C-209/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Højesteret (Dánsko) 3. mája 2010 — Post Danmark A/S/Konkurrencerådet

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Højesteret (Dánsko) 3. mája 2010 — Post Danmark A/S/Konkurrencerådet
   (Vec C-209/10)
   2010/C 179/40
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Højesteret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Post Danmark A/S

      Odporca: Konkurrencerådet

      Vedľajší účastník: Forbruger-Kontakt a-s

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 82 ES vykladať v tom zmysle, že selektívne zníženie cien zo strany dominantného poštového podniku viazaného povinnosťou univerzálnej služby na úroveň, ktorá je nižšia, ako sú priemerné prevádzkové náklady tohto poštového podniku, ale vyššia ako priemerné diferenčné náklady poskytovateľa, môže predstavovať vylučovacie zneužitie dominantného postavenia, ak sa preukáže, že ceny nie sú stanovené na takejto úrovni s cieľom vylúčiť konkurenta?

               2.

               V prípade, ak je odpoveď na otázku 1 taká, že selektívne zníženie cien za okolností opísaných v otázke 1 môže za určitých okolností predstavovať vylučovacie zneužitie dominantného postavenia, na aké okolnosti by mal vnútroštátny súd prihliadať?


title: Vec T-615/11: Žaloba podaná 6. decembra 2011 — Royal Scandinavian Casino Århus AS/Komisia

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/36

         Žaloba podaná 6. decembra 2011 — Royal Scandinavian Casino Århus AS/Komisia
   (Vec T-615/11)
   2012/C 32/72
   Jazyk konania: dánčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Royal Scandinavian Casino Århus AS I/S (Århus, Dánsko) (v zastúpení: B. Jacobi, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 20. septembra 2011 o opatrení č. C 35/2010 (ex N 302/2010), ktoré Dánsko plánuje zaviesť do dánskeho zákona o dani z hazardných hier vo forme dane z hazardných hier poskytovaných on-line,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod, podľa ktorého Komisia nesprávne schválila pomoc v zmysle článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ, je založený na skutočnosti, že:

                           —

                           článok 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ neumožňuje schválenie pomoci pre časť hospodárskej oblasti,

                           —

                           pomoc nespĺňa podmienky stanovené v článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ týkajúce sa uľahčenia rozvoja niektorých hospodárskych oblastí,

                           —

                           pomoc ovplyvňuje obchodné podmienky spôsobom, ktorý je v rozpore so všeobecným záujmom, a

                           —

                           pomoc neslúži riadne zdokumentovanému účelu európskeho záujmu.

                     Žalobkyňa ďalej uvádza, že výnimka uvedená v článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ sa má vykladať reštriktívne a že toto ustanovenie neumožňuje poskytnúť štátnu pomoc na základe štátnych finančných úvah.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že Komisia schválila pomoc v rozpore s judikatúrou Súdneho dvora o prevádzkovej pomoci. Žalobkyňa uvádza, že predmetná pomoc, ktorá je poskytnutá ako stála pomoc vo forme daňovej úľavy, predstavuje prevádzkovú pomoc, ktorá nemôže byť v zmysle ustálenej judikatúry schválená v takom prípade, akým je prípad, o ktorý ide v prejednávanej veci.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že Komisia porušila zásadu proporcionality, keďže ciele dánskej legislatívy môžu byť dosiahnuté aj bez poskytnutia štátnej pomoci.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že Komisia vychádzala z nesprávneho posúdenia, keďže nesprávne dospela k záveru, že poskytnutie pomoci je nevyhnutné na podnietenie záujmu prevádzkovateľov on-line hazardných hier, aby požiadali o udelenie dánskej licencie.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že Komisia odvolaním sa na ustanovenie Zmluvy, ktoré je právnym základom pre schválenie pomoci na uľahčenie rozvoja hospodárskej oblasti, zneužila svoje právomoci, pretože z daného rozhodnutia vyplýva, že skutočným dôvodom pre schválenie pomoci je snaha prilákať dostatočný počet žiadateľov o dánsku licenciu na prevádzkovanie on-line hazardných hier. Žalobkyňa dodáva, že Komisia zneužila svoje právomoci, keď ako dôvod pre schválenie pomoci poukázala na cieľ liberalizácie a uľahčenie rozvoja hospodárskej oblasti napriek tomu, že samotné Dánsko konštatuje, že celkovým cieľom daňového systému je vytvoriť čo najviac daňových príjmov.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že Komisia neposkytla dostatočné odôvodnenie rozhodnutia, pretože dôvody:

                           —

                           boli vo všeobecnosti nekonzistentné a odporovali si vo viacerých bodoch,

                           —

                           neposkytli dostatočné vysvetlenie, ako môže liberalizácia trhu s hazardnými hrami predstavovať legitímny ciel, ktorý je potrebné sledovať prostredníctvom schválenia podľa článku 107 ods. 3 psím. c) ZFEÚ,

                           —

                           neposkytli uspokojujúce vysvetlenie týkajúce sa výkladu článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ Komisiou,

                           —

                           nepreukázali potrebu štátnej pomoci alebo neposkytli dostatočné príklady zdanenia v iných členských štátoch,

                           —

                           boli nejasné v otázke cieľov dánskeho zákona o dani z hazardných hier,

                           —

                           nepokrývali dánsku legislatívu, ktorá upravuje iné formy hazardných hier,

                           —

                           neobsahovali preskúmanie alebo vysvetlenie účinkov pomoci na tradičné hazardné hry.


title: Vec T-367/12: Žaloba podaná 10. augusta 2012 — MOL/ÚHVT — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (MOL Blue Card)

text:
               20.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/12

         Žaloba podaná 10. augusta 2012 — MOL/ÚHVT — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (MOL Blue Card)
   (Vec T-367/12)
   2012/C 319/23
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (Budapešť, Maďarsko) (v zastúpení: K. Szamosi, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Bilbao, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 30. mája 2012 vo veci R 2532/2011-2 a povolil zápis napadnutej ochrannej známky ako ochrannej známky Spoločenstva pre všetky dotknuté výrobky a služby, a

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania žalobkyne.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „MOL Blue Card“, najmä pre výrobky a služby patriace do tried 35 a 36 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. W01030440.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka Spoločenstva „BLUE“, zapísaná pod číslom 8549172, najmä pre služby zaradené do triedy 35; slovná ochranná známka Spoločenstva „BLUE BBVA“, zapísaná pod číslom 2065621, najmä pre služby zaradené do tried 35 a 36; slovná ochranná známka Spoločenstva „TARJETA BLUE BBVA“, zapísaná pod číslom 2277291, najmä pre služby zaradené do triedy 36.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky v plnom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie odvolaniu a zamietnutie prihlášky pre všetky služby zaradené do tried 35 a 36.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec C-201/04: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  23. februára 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen) – Belgické kráľovstvo/Molenbergnatie NV (Colný kódex Spoločenstva — Dodatočné vyberanie dovozného alebo vývozného cla — Povinnosť oznámiť dlžníkovi výšku dlžného cla po zapísaní do účtovnej evidencie a pred uplynutím lehoty troch rokov odo dňa vzniku dlhu — Pojem  ustanovené postupy )

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/11

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 23. februára 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen) – Belgické kráľovstvo/Molenbergnatie NV
   (Vec C-201/04) (1)

   (Colný kódex Spoločenstva - Dodatočné vyberanie dovozného alebo vývozného cla - Povinnosť oznámiť dlžníkovi výšku dlžného cla po zapísaní do účtovnej evidencie a pred uplynutím lehoty troch rokov odo dňa vzniku dlhu - Pojem „ustanovené postupy“)
   (2006/C 131/20)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hof van beroep te Antwerpen
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Belgické kráľovstvo

      Žalovaný: Molenbergnatie NV
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hof van beroep te Antwerpen – Výklad nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1) – Uplatňovanie v čase – Vyberanie sumy colného dlhu, ktorý vznikol pred účinnosťou nariadenia – Výklad článku 221 Colného kódexu Spoločenstva – Povinnosť oznámiť dlžníkovi dlžnú sumu cla, akonáhle je zapísaná do evidencie a povinnosť vykonať oznámenie v lehote najviac troch rokov odo dňa vzniku colného dlhu
   Výrok rozsudku

               1.

               Len procesné predpisy obsiahnuté v článkoch 217 až 232 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, sa uplatnia na vyberanie colného dlhu začaté po 1. januári 1994, hoci colný dlh vznikol pred uvedeným dátumom.

               2.

               Článok 221 ods. 1 nariadenia č. 2913/92 vyžaduje, aby suma dovozného alebo vývozného cla bola zapísaná do účtovnej evidencie pred jeho oznámením dlžníkovi.

               3.

               Uplynutím lehoty stanovenej v článku 221 ods. 3 colného kódexu právo na vybratie colného dlhu zaniká, s výnimkou prípadu stanoveného v tom istom článku, čo sa rovná preklúzii samotného dlhu, a teda jeho zániku. Pokiaľ ide o predpis tiež obsiahnutý v článku 221 ods. 3, musí sa považovať vzhľadom na odseky 1 a 2 tohto článku za hmotnoprávne ustanovenie, ktoré sa nemôže uplatňovať na vyberanie colného dlhu, ktorý vznikol pred 1. januárom 1994. Keďže colný dlh vznikol pred 1. januárom 1994, vzťahujú sa naň len ustanovenia o zániku platné pred týmto dátumom, aj keď sa k vyberaniu dlhu pristúpilo po 1. januári 1994.

               4.

               Členské štáty nie sú povinné prijať osobitné procesné predpisy upravujúce postupy, akými sa musí oznámiť osobe zodpovednej za zaplatenie suma dovozného alebo vývozného cla, pokiaľ možno uplatniť na takéto oznámenie všeobecné vnútroštátne procesné predpisy zabezpečujúce adekvátne informovanie osoby zodpovednej za zaplatenie, ktoré jej umožnia zabezpečiť obhajobu jej práv s úplnou znalosťou skutkového stavu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 10.7.2004.


title: Vec C-41/15: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 8. novembra 2016 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court – Írsko] – Gerard Dowling a i./Minister for Finance (Nariadenie č. 407/2010/EÚ — Európsky finančný stabilizačný mechanizmus — Vykonávacie rozhodnutie 2011/77/EÚ — Finančná pomoc Európskej únie Írsku — Rekapitalizácia vnútroštátnych bánk — Právo obchodných spoločností — Druhá smernica 77/91/EHS — Články 8, 25 a 29 — Rekapitalizácia banky — Zvýšenie základného imania bez rozhodnutia valného zhromaždenia a bez prednostnej ponuky vydaných akcií existujúcim akcionárom — Vydanie nových akcií v nižšej hodnote, ako je ich menovitá hodnota)

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/10

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 8. novembra 2016 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court – Írsko] – Gerard Dowling a i./Minister for Finance
   (Vec C-41/15) (1)

   ((Nariadenie č. 407/2010/EÚ - Európsky finančný stabilizačný mechanizmus - Vykonávacie rozhodnutie 2011/77/EÚ - Finančná pomoc Európskej únie Írsku - Rekapitalizácia vnútroštátnych bánk - Právo obchodných spoločností - Druhá smernica 77/91/EHS - Články 8, 25 a 29 - Rekapitalizácia banky - Zvýšenie základného imania bez rozhodnutia valného zhromaždenia a bez prednostnej ponuky vydaných akcií existujúcim akcionárom - Vydanie nových akcií v nižšej hodnote, ako je ich menovitá hodnota))
   (2017/C 006/11)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court (Irlande)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Gerard Dowling, Padraig McManus, Piotr Skoczylas, Scotchstone Capital Fund Limited

      Žalovaný: Minister for Finance

      za účasti: Permanent TSB Group Holdings plc, predtým Irish Life and Permanent Group Holdings plc, Permanent TSB plc, predtým Irish Life and Permanent plc

      Výrok rozsudku

   Článok 8 ods. 1, ako aj články 25 a 29 druhej smernice Rady 77/91/EHS z 13. decembra 1976 o koordinácii ochranných opatrení, ktoré členské štáty vyžadujú od obchodných spoločností na ochranu záujmov spoločníkov a tretích osôb v zmysle druhého odseku článku [54 ZFEÚ,] pokiaľ ide o zakladanie akciových spoločností, udržiavanie a zmenu ich základného imania, s cieľom dosiahnuť rovnocennosť týchto opatrení, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia opatreniu, akým je súdny príkaz v spore vo veci samej, ktoré je prijaté v situácii vážnych problémov hospodárstva a finančného systému členského štátu, ktorá ohrozuje finančnú stabilitu Únie, a ktoré má za účinok zvýšenie základného imania akciovej spoločnosti bez súhlasu jej valného zhromaždenia vydaním nových akcií v nižšej hodnote, ako je ich menovitá hodnota, a bez prednostného upisovacieho práva existujúcim akcionárom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 279, 24.8.2015.


title: Vec C-65/14: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. mája 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail de Nivelles – Belgicko) – Charlotte Rosselle/Institut national d’assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Smernica 92/85/EHS — Opatrenia na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok — Článok 11 body 2 a 4 — Stála zamestnankyňa verejnej služby zaradená mimo činnú službu z osobných dôvodov, aby mohla pracovať ako zamestnankyňa v pracovnom pomere — Odmietnutie priznať jej dávku v materstve z dôvodu, že ako zamestnankyňa v pracovnom pomere nesplnila požiadavku minimálnej doby platenia príspevkov na získanie nároku na niektoré sociálne dávky)

text:
               20.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/15

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. mája 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail de Nivelles – Belgicko) – Charlotte Rosselle/Institut national d’assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM)
   (Vec C-65/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 92/85/EHS - Opatrenia na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok - Článok 11 body 2 a 4 - Stála zamestnankyňa verejnej služby zaradená mimo činnú službu z osobných dôvodov, aby mohla pracovať ako zamestnankyňa v pracovnom pomere - Odmietnutie priznať jej dávku v materstve z dôvodu, že ako zamestnankyňa v pracovnom pomere nesplnila požiadavku minimálnej doby platenia príspevkov na získanie nároku na niektoré sociálne dávky))
   (2015/C 236/20)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal du travail de Nivelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Charlotte Rosselle

      Žalovaní: Institut national d’assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM)

      Za účasti: Institut pour l’égalité des femmes et des hommes (IEFH)

      Výrok rozsudku

   Článok 11 ods. 4 druhý pododsek smernice Rady 92/85/EHS z 19. októbra 1992 o zavedení opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok (desiata samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby členský štát odmietol priznať pracovníčke dávku v materstve z dôvodu, že ako stálej zamestnankyni vo verejnej službe, ktorá bola zaradená z osobných dôvodov mimo činnú službu, aby mohla pracovať ako zamestnankyňa v pracovnom pomere, nesplnila v rámci tohto zamestnania minimálnu dobu platenia príspevkov stanovenú vnútroštátnym právom na to, aby vznikol nárok na uvedenú dávku, aj keď bezprostredne pred predpokladaným termínom svojho pôrodu pracovala viac ako dvanásť mesiacov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 28.4.2014.


title: Vec T-232/13: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. júla 2014 – SCA Hygiène Products/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Životné prostredie — Smernica 94/62/ES — Obaly a odpady z obalov — Smernica 2013/2/EÚ — Rúrky, tuby a valce, na ktorých je ovinutý pružný materiál — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť“ )

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/53

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. júla 2014 – SCA Hygiène Products/Komisia
   (Vec T-232/13) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Životné prostredie - Smernica 94/62/ES - Obaly a odpady z obalov - Smernica 2013/2/EÚ - Rúrky, tuby a valce, na ktorých je ovinutý pružný materiál - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“))
   2014/C 315/90
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: SCA Hygiène Products (Tremblay-en-France, Francúzsko) (v zastúpení: J.-M. Leprêtre a N. Chahid-Nouraï, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Alcover San Pedro a J.-F. Brakeland, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie smernice Komisie 2013/2/EÚ zo 7. februára 2013, ktorou sa mení a dopĺňa príloha I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov (Ú. v. EÚ L 37, s. 10) v rozsahu, v akom Komisia zapísala do zoznamu príkladov, na ktoré sa uplatňujú kritéria spresňujúce pojem „obaly“ rúrky, tuby a valce, okolo ktorých je ovinutý pružný materiál okrem tých, ktoré sú súčasťou výrobných zariadení a ktoré nie sú používané na prezentáciu výrobku ako predajnej jednotky

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               SCA Hygiène Products znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 15.6.2013.


title: Vec T-792/16: Žaloba podaná 14. novembra 2016 – N & C Franchise/EUIPO – Eschenbach Optik (ojo sunglasses)

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/41

         Žaloba podaná 14. novembra 2016 – N & C Franchise/EUIPO – Eschenbach Optik (ojo sunglasses)
   (Vec T-792/16)
   (2017/C 022/56)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: N & C Franchise Ltd (Nikózia, Cyprus) (v zastúpení: C. Chrysanthis, P.-V. Chardalia a A. Vasilogamvrou, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Eschenbach Optik GmbH (Norimberg, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovné prvky „ojo sunglasses“ – ochranná známka Európskej únie č. 13 224 761.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 9. septembra 2016 vo veci R 32/2016-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-274/00: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 12. septembra 2005 – Comitato „Venezia vuole vivere“/Komisia

text:
               12.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/34

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 12. septembra 2005 – Comitato „Venezia vuole vivere“/Komisia
   (Vec T-274/00) (1)

   (2005/C 281/61)

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. ES C 272, 23.12.2000.


title: Vec F-73/06: Žaloba podaná 3. júla 2006 – Van Neyghem/Komisia

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/37

         Žaloba podaná 3. júla 2006 – Van Neyghem/Komisia
   (Vec F-73/06)
   (2006/C 190/70)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Kris Van Neyghem (Vissenaken, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues, A. Jaume a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie riaditeľa EPSO z 1. júna 2005 o nepripustení žalobcu k ústnym skúškam v rámci výberového konania EPSO/A/19/04,

               —

               nariadiť žalovanej, aby zaplatila žalobcovi symbolickú sumu jedno euro ako náhradu nemajetkovej ujmy,

               —

               nariadiť žalovanej, aby zaplatila žalobcovi sumu vo výške určenej rozhodnutím Súdu pre verejnú službu na základe voľnej úvahy ako náhradu nemajetkovej ujmy spočívajúcej v strate príležitosti byť menovaný do vyššej platovej triedy,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza najmä porušenie povinnosti odôvodnenia a zásady rovnosti zaobchádzania, pretože ani napadnuté rozhodnutie, ani odpoveď administratívy na sťažnosť žalobcu mu neumožňujú pochopiť známku, ktorá mu bola udelená počas opravy písomnej skúšky, a ešte menej hodnotenie jeho výkonu.
   Žalobca sa okrem iného dovoláva porušenia zásady správneho úradného postupu v rozsahu, v akom bol hodnotiaci hárok jeho písomnej skúšky príliš nepresný a všeobecný, a v rozsahu, v akom kópie tejto písomnej skúšky neobsahovali žiadne označenia opráv.


title: Vec C-364/06: Žaloba podaná 7. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               14.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/8

         Žaloba podaná 7. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-364/06)
   (2006/C 249/17)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: N. Yerrell, splnomocnený zástupca)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprijalo právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/15/ES (1) z 11. marca 2002 o organizácii pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2002/15/ES uplynula 23. marca 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 80, s. 35; Mim. vyd. 05/004, s. 224.


title: Vec T-618/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — De Nicola/EIB ( „Odvolanie — Verejná služba — Zamestnanci EIB — Hodnotenie — Povýšenie — Hodnotenie a povyšovanie za rok 2008 — Rozhodnutie odvolacieho výboru — Rozsah preskúmania — Hodnotiaca správa — Námietka nezákonnosti — Primeraná lehota — Návrh na zrušenie — Návrh na náhradu škody — Prekážka začatého konania“ )

text:
               26.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/25

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — De Nicola/EIB
   (Vec T-618/11) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Zamestnanci EIB - Hodnotenie - Povýšenie - Hodnotenie a povyšovanie za rok 2008 - Rozhodnutie odvolacieho výboru - Rozsah preskúmania - Hodnotiaca správa - Námietka nezákonnosti - Primeraná lehota - Návrh na zrušenie - Návrh na náhradu škody - Prekážka začatého konania)
   2013/C 313/50
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembursko) (v zastúpení: L. Isola, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska investičná banka (EIB) (v zastúpení: pôvodne T. Gilliams a F. Martin, neskôr T. Gilliams a G. Nuvoli, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 28. septembra 2011, De Nicola/EIB (F-13/10, zatiaľ neuverejnené v Zbierke) a smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 28. septembra 2011, De Nicola/EIB (F-13/10) sa ruší v rozsahu, v akom zamieta návrhy pána Carla De Nicola smerujúce k zrušeniu rozhodnutia odvolacieho výboru Európskej investičnej banky (EIB).

               2.

               V zostávajúcej časti sa odvolanie zamieta.

               3.

               Pán De Nicola znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli EIB tak v konaní pred Súdom pre verejnú službu, ako aj v tomto konaní.

               4.

               EIB znáša polovicu vlastných trov konania, ktoré jej vznikli v konaní pred Súdom pre verejnú službu, ako aj v tomto konaní.

      (1)  Ú. v. EÚ C 25, 28.1.2012.


title: Vec C-590/16: Žaloba podaná 21. novembra 2016 – Európska komisia/Helénska republika

text:
               30.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/24

         Žaloba podaná 21. novembra 2016 – Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-590/16)
   (2017/C 030/29)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: Flavia Tomat a Aikaterini Kyratsou, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že v zmysle článku 258 Zmluva o fungovaní EÚ Helénska republika tým, že prijala a nechala v platnosti právne predpisy, ktoré umožňujú sprístupňovanie ropných produktov bez zaplatenia spotrebnej dane v čerpacích staniciach patriacich spoločnosti „Hellenic Duty Free Shops SA“ na hraničných prechodoch Kipoi na rieke Evros, Kakavia a Euzone, ktoré sa nachádzajú v oblastiach hraničiacich s tretími krajinami – konkrétne s Tureckom, Albánskom a bývalou Juhoslovanskou republikou Macedónsko – nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 7 ods. 1 smernice 2008/118/ES (1),

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Podľa odôvodneného stanoviska z 1. septembra 2014, ktoré Komisia zaslala gréckym orgánom, Grécko tým, že schválilo, že čerpacie stanice prevádzkované spoločnosťou „Hellenic Duty Free Shops SA“ na hraničných prechodoch Kipoi na rieke Evros, Kakavia a Euzone sprístupňujú ropné produkty, z ktorých nebola zaplatená spotrebná daň, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice 2008/118 o všeobecnom systéme spotrebných daní tým, že nezastáva názor, že sprístupňovanie týchto produktov predstavuje skutočné pripustenie k spotrebe. Priame načerpanie pohonných hmôt do vozidiel na týchto čerpacích staniciach predstavuje pripustenie k spotrebe a podlieha spotrebnej dani.

               2.

               Výnimky zo základného pravidla, podľa ktorého daňová povinnosť vzniká v členskom štáte, v ktorom došlo k pripusteniu k spotrebe, sú výslovne upravené právnymi predpismi Únie. Využitie zjednodušených postupov pre vývoz do tretích krajín v prípade sprístupnenia ropných produktov podliehajúcich spotrebnej dani je v rozpore so smernicou 2008/118, pretože nepatrí do rozsahu pôsobnosti žiadnej z príslušných ustanovení tejto smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ L 9, 14. 1. 2009, s. 9.


title: Vec C-466/10: Žaloba podaná 27. septembra 2010 — Európska komisia/Helénska republika

text:
               20.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 317/25

         Žaloba podaná 27. septembra 2010 — Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-466/10)
   ()
   2010/C 317/44
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Patakia a D. Kukovec)

      Žalovaná: Helénska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Helénska republika si tým, že použila rokovacie konanie bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o vyhlásení zadávacieho konania týkajúceho sa správy nebezpečného zdravotného odpadu infekčnej povahy, ktorý pochádza z nemocničných zariadení patriacich pod 1. D.Y.P.E. (regionálna zdravotná správa) Atiky, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 28 smernice 2004/18/ES, keďže nie sú splnené podmienky nijakej z výnimiek upravených v článku 31 smernice a osobitne podmienky článku 31 ods. 1 písm. c), ktoré odôvodňujú odchýlku od všeobecného pravidla a použitie výnimočného konania upraveného v dotknutom článku,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               V nadväznosti na sťažnosť, ktorá jej bola zaslaná, Európska komisia preskúmala výzvu komisie na dodávky zdravotníckeho materiálu na účasť na zadávacom konaní rokovacím konaním bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o vyhlásení zadávacieho konania týkajúceho sa správy nebezpečného zdravotného odpadu infekčnej povahy, ktorý pochádza z nemocničných zariadení patriacich pod 1. D.Y.P.E. (regionálna zdravotná správa) Atiky.

               2.

               Komisia pripomína, že uverejnenie oznámenia o vyhlásení zadávacieho konania obsahujúceho definované a jasné podmienky je povinné ako všeobecné pravidlo a že rokovacie konanie bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o vyhlásení zadávacieho konania je možné iba výnimočne v definovaných prípadoch, ktoré sú upravené v článkoch 30 a 31 smernice 2004/18/ES a ktoré musia byť vykladané zužujúco, pričom dôkazné bremeno týkajúce sa skutočnosti, že výnimočné okolnosti odôvodňujúce odchýlku skutočne existujú, zaťažuje toho, ktorý sa dovoláva dotknutých ustanovení.

               3.

               Komisia sa v tejto súvislosti domnieva, že z dotknutej výzvy vyplýva, hoci verejný obstarávateľ poukázal na výnimočné konanie upravené v článku 31 ods. 1 písm. c) smernice 2004/18/ES, ktoré nepreukázal, že podmienky upravené dotknutým ustanovením boli splnené a odôvodňovali použitie tohto konania.

               4.

               Komisia sa domnieva, že použitím rokovacieho konania bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o vyhlásení zadávacieho konania si verejný obstarávateľ nesplnil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 28 smernice, keďže podmienky nijakej z výnimiek upravených v článku 31 smernice nie sú splnené a osobitne podmienky článku 31 ods. 1 písm. c), ktoré odôvodňujú odchýlku od všeobecného pravidla a použitie výnimočného konania upraveného v dotknutom článku.


title: Vec C-505/11 P: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  8. mája 2012 — ThyssenKrupp Elevator AG/Európska komisia

text:
               6.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/21

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 8. mája 2012 — ThyssenKrupp Elevator AG/Európska komisia
   (Vec C-505/11 P) (1)

   2012/C 303/40
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 347, 26.11.2011.


title: Vec T-225/15: Žaloba podaná 4. mája 2015 – QuaMa Quality Management/ÚHVT – Microchip Technology (medialbo)

text:
               13.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/21

         Žaloba podaná 4. mája 2015 – QuaMa Quality Management/ÚHVT – Microchip Technology (medialbo)
   (Vec T-225/15)
   (2015/C 228/26)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: QuaMa Quality Management GmbH (Glashütten, Nemecko) (v zastúpení: C. Russ, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Microchip Technology, Inc. (Chandler, Spojené štáty)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľka: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „medialbo“ – prihláška č. 11 454 766.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 19. februára 2015 v spojených veciach R 1809/2014-4 a R 1680/2014-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 41 ods. 1 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec F-12/06: Žaloba podaná  3. februára 2006  – Suleimanova/Výbor regiónov

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/48

         Žaloba podaná 3. februára 2006 – Suleimanova/Výbor regiónov
   (Vec F-12/06)
   (2006/C 86/88)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Karina Suleimanova (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Výbor regiónov Európskej únie
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie o vymenovaní žalobkyne za úradníčku Európskych spoločenstiev v rozsahu, v akom stanovuje jej platovú triedu pri prijatí do služobného pomeru na základe článku 12 prílohy XIII Služobného poriadku,

               —

               zaviazať Výbor regiónov na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Po úspešnom absolvovaní výberového konania uverejneného pred 1. májom 2004 bola žalobkyňa prijatá do služobného pomeru po nadobudnutí účinnosti nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 723/2004 z 22. marca 2004 o zmene a doplnení služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev a podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev [neoficiálny preklad] (1).
   Vo svojej žalobe žalobkyňa predovšetkým uvádza, že napadnuté rozhodnutie porušuje platný rámec stanovený v oznámení o výberovom konaní. Uplatnením článku 12 prílohy XIII Služobného poriadku bola totiž žalobkyňa prijatá do nižšej platovej triedy, ako bola uvedená v oznámení o výberovom konaní.
   Žalobkyňa sa tiež domnieva, že napadnuté rozhodnutie porušuje články 5, 29 a 31 Služobného poriadku, ako aj zásady rovnakého zaobchádzania a zákazu diskriminácie. Úspešní absolventi toho istého výberového konania resp. výberového konania rovnakej úrovne boli totiž zaradení do rôznych platových tried podľa toho, či nastúpili do služobného pomeru pred alebo po nadobudnutí účinnosti nariadenia č. 723/2004.
   Žalobkyňa sa ďalej dovoláva porušenia zásady legitímnej dôvery v tom rozsahu, v akom oprávnene očakávala jej zaradenie do platovej triedy uvedenej v oznámení o výberovom konaní pre prácu, pre ktorú podala svoju prihlášku.

      (1)  Ú. v. EÚ L 124, 27.4.2004, s. 1.


title: Vec T-267/06: Žaloba podaná 25. septembra 2006 – Talianska republika/Komisia

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/41

         Žaloba podaná 25. septembra 2006 – Talianska republika/Komisia
   (Vec T-267/06)
   (2006/C 281/73)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Aiello, Avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrh žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K (2006) 3331 z 27. júla 2006 oznámené 28. júla 2006 v rozsahu, v akom vylučuje z financovania Spoločenstva niektoré výdavky uskutočnené Talianskou republikou v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Prejednávaná žaloba je podaná proti rozhodnutiu Komisie K (2006) 3331 z 27. júla 2006 v rozsahu, v akom vylučuje z financovania Spoločenstva niektoré výdavky uskutočnené Talianskou republikou v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF).
   Na podporu svojich žalobných dôvodov žalobkyňa namieta porušenie a/alebo nesprávne uplatnenie:

               —

               odseku 4 bodu iv) prílohy nariadenia Komisie (ES) č. 1663/95 zo 7. júla 1995 stanovujúceho podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (EHS) č. 729/70 týkajúceho sa postupu pri zúčtovaní výkazov záručnej sekcie EPUZF (Ú. v. ES L 158, s. 6; Mim. vyd. 003/018, s. 31),

               —

               článkov 23, 24 a 30 ods. 1 a 2 nariadenia Rady (ES) č. 2200/96 z 28. októbra 1996 o spoločnej organizácii trhu s ovocím a zeleninou (Ú. v. ES L 297, s. 1; Mim. vyd. 003/20, s. 55),

               —

               článku 17 ods. 2 a 3 nariadenia Komisie (ES) č. 659/97 zo 16. apríla 1997 stanovujúceho podrobné pravidlá uplatnenia nariadenia č. 2200/96 (Ú. v. ES L 100, s. 22; Mim. vyd. 003/20, s. 405),

               —

               článku 4 ods. 3, článku 8 a článku 24 ods. 3, ako aj ods. 2 písm. a) prílohy III nariadenia Komisie (ES) č. 562/2000 z 15. marca 2000, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1254/1999 o nákupe hovädzieho mäsa (Ú. v. ES L 68, s. 22; Mim. vyd. 003/28, s. 341).


title: Vec C-192/11: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  26. januára 2012 — Európska komisia/Poľská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2009/147/ES — Ochrana voľne žijúceho vtáctva — Rozsah režimu ochrany — Výnimky zo zákazov stanovených smernicou)

text:
               10.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/6

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 26. januára 2012 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-192/11) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2009/147/ES - Ochrana voľne žijúceho vtáctva - Rozsah režimu ochrany - Výnimky zo zákazov stanovených smernicou)
   2012/C 73/10
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann a S. Petrova, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika (v zastúpení: M. Szpunar, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 1, 5 a článku 9 ods. 1 a 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES z 30. novembra 2009 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (Ú. v. EÚ L 20, s. 7) — Pôsobnosť — Obmedzenie ochrany iba na druhy vtáctva žijúceho na vnútroštátnom území — Nesprávna definícia podmienok pre výnimky zo zákazov stanovených smernicou

      Výrok rozsudku

               1.

               Poľská republika si tým, že neprijala vnútroštátne ochranné opatrenia pre všetky druhy vtáctva, ktoré prirodzene voľne žijú na európskom území členských štátov, a na ktoré sa uplatňuje ochrana podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES z 30. novembra 2009 o ochrane voľne žijúceho vtáctva, ako aj tým, že riadne nestanovila podmienky, ktoré musia byť splnené pre uplatnenie výnimky zo zákazov stanovených touto smernicou, nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 1, 5 a článku 9 ods. 1 a 2 uvedenej smernice.

               2.

               Poľská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 16.7.2011.


title: Vec C-436/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Hof van Beroep te Antwerpen z  29. novembra 2005 , ktorý súvisí s konaním: Lucien De Graaf a Gudula Daniels proti Belgische Staat

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Hof van Beroep te Antwerpen z 29. novembra 2005, ktorý súvisí s konaním: Lucien De Graaf a Gudula Daniels proti Belgische Staat
   (Vec C-436/05)
   (2006/C 36/49)
   Jazyk konania: holandčina
   Hof van Beroep te Antwerpen podal uznesením z 29. novembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Lucien De Graaf a Gudula Daniels proti Belgische Staat a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 5. decembra 2005.
   Hof van Beroep te Antwerpen žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Môže sa nariadenie č. 1408/71 (1) uplatniť na dodatočný krízový odvod (DKO) stanovený vnútroštátnym zákonom, ktoré sleduje alternatívne financovanie sociálneho poistenia?

               2.

               Dovoľuje článok 39 ES, aby sa na fyzickú osobu, ktorá býva v Belgicku, ale zárobkovú činnosť vykonáva (takmer) úplne v inom členskom štáte, vyrubiť dodatočný krízový odvod na financovanie sociálneho zabezpečenia, ak táto osoba je povinná platiť odvody sociálneho zabezpečenia v štáte zamestnania, pričom všetky ostatné osoby usadené v štáte bydliska, ktoré podliehajú dodatočnému krízovému odvodu, sú povinné platiť odvody sociálneho poistenia v Belgicku?

               3.

               Dovoľuje článok 39 ES, aby členský štát rozlišoval takým spôsobom, že obyvateľov pohraničného územia, ktorí pracujú v inom členskom štáte, zaťaží podstatne viac, ako obyvateľov, ktorí nežijú v pohraničnom území, a ani nepracujú v inom členskom štáte?

               4.

               Môže sa obyvateľ členského štátu, ktorý svoju zárobkovú činnosť vykonáva takmer úplne v inom členskom štáte (A) odvolať na zásadu „najpriaznivejšieho zaobchádzania“, ak členský štát stanovuje daňovo priaznivejšie zaobchádzanie pre obyvateľov, ktorí svoju zárobkovú činnosť takisto vykonávajú takmer úplne v treťom členskom štáte (B)?

               5.

               Ide o porušenie článku 39 ES, alebo iného predpisu, ak štát bydliska obyvateľa, ktorý svoju zárobkovú činnosť vykonáva takmer úplne v inom členskom štáte, odmietne odpísať z dane odvodu na zdravotné poistenie, ak je takéto odpísanie z dane možné pre osoby usadené tak v štáte bydliska, ako aj v štáte zamestnania, ktorí neuplatňujú svoje právo na voľný pohyb?

               6.

               Ide o porušenie článku 39 ES, alebo iného predpisu, ak štát bydliska stanoví pre odpísanie odvodov do zdravotného poistenia z dane o. i. podmienku, aby toto zdravotné poistenie bolo uzavreté so vzájomnou zdravotnou poisťovňou uznanej štátom bydliska, pričom obyvatelia štátu bydliska, ktorý uplatňujú svoje právo na voľný pohyb podľa právnych predpisov tohto štátu nemajú možnosť uzavrieť dodatočné zdravotné poistenie s takouto vzájomnou zdravotnou poisťovňou?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35).


title: Vec T-78/11 P: Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. decembra 2012 — Lenz/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Sociálne zabezpečenie — Náhrada liečebných nákladov za starostlivosť poskytovanú ‚Heilpraktiker‘ — Povinnosť odôvodnenia — Skreslenie skutkových okolností“ )

text:
               2.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/17

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. decembra 2012 — Lenz/Komisia
   (Vec T-78/11 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Sociálne zabezpečenie - Náhrada liečebných nákladov za starostlivosť poskytovanú ‚Heilpraktiker‘ - Povinnosť odôvodnenia - Skreslenie skutkových okolností)
   2013/C 32/26
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Erika Lenz (Osnabrück, Nemecko) (v zastúpení: V. Lenz a J. Römer, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) zo 14. decembra 2010, Lenz/Komisia (F-80/09, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Erika Lenz znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené na tomto stupni Európskou komisiou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 103, 2.4.2011.


title: Vec C-449/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte d’appello di Genova (Taliansko) 11. augusta 2016 – Kerly Del Rosario Martinez Silva/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Comune di Genova

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte d’appello di Genova (Taliansko) 11. augusta 2016 – Kerly Del Rosario Martinez Silva/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Comune di Genova
   (Vec C-449/16)
   (2016/C 410/08)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte d’appello di Genova

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Kerly Del Rosario Martinez Silva

      Odporcovia: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Comune di Genova

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje dávka podľa článku 65 zákona č. 448/1998 s názvom „príspevok pre rodiny najmenej s tromi maloletými deťmi“ rodinnú dávku v zmysle článku 3 ods. 1 písm. j) nariadenia (ES) č. 883/2004 (1)?

               2.

               V prípade kladnej odpovede, bráni zásada rovnosti zaobchádzania stanovená v článku 12 ods. 1 písm. e) smernice 2011/98/EÚ (2) takej právnej úprave, ako je talianska právna úprava, na základe ktorej pracovníčka tretej krajiny, ktorá je držiteľkou „jednotného povolenia na pobyt na účely vykonávania práce“ (vydaného na obdobie dlhšie ako šesť mesiacov), nemôže získať „príspevok pre rodiny najmenej s tromi maloletými deťmi“, hoci žije v spoločnej domácnosti najmenej s tromi maloletými deťmi a jej príjem nedosahuje zákonnú spodnú hranicu?

      (1)  Nariadenie (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. EÚ L 166, 2004, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/98/EÚ z 13. decembra 2011 o jednotnom postupe vybavovania žiadostí o jednotné povolenie na pobyt a zamestnanie na území členského štátu pre štátnych príslušníkov tretích krajín a o spoločnom súbore práv pracovníkov z tretích krajín s oprávneným pobytom v členskom štáte (Ú. v. EÚ L 343, 2011, s. 1).


title: Vec C-510/08: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  22. apríla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf — Nemecko) — Vera Mattner/Finanzamt Velbert (Voľný pohyb kapitálu — Články 56 ES a 58 ES — Daň z darovania — Zastavaný pozemok — Právo na nezdaniteľnú sumu z vymeriavacieho základu — Rozdielne zaobchádzanie s rezidentmi a nerezidentmi)

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/10

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 22. apríla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf — Nemecko) — Vera Mattner/Finanzamt Velbert
      (Vec C-510/08) (1)

      (Voľný pohyb kapitálu - Články 56 ES a 58 ES - Daň z darovania - Zastavaný pozemok - Právo na nezdaniteľnú sumu z vymeriavacieho základu - Rozdielne zaobchádzanie s rezidentmi a nerezidentmi)
      (2010/C 161/12)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Finanzgericht Düsseldorf

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Vera Mattner

         Žalovaný: Finanzamt Velbert

         Predmet veci

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Finanzgericht Düsseldorf — Výklad článkov 39 a 43 ES, ako aj článku 56 v spojení s článkom 58 ES — Vnútroštátna právna úprava týkajúca sa oblasti daní z darovania nehnuteľností upravujúca nezdaniteľnú sumu 1 100 eur z hodnoty nehnuteľnosti v prípade bydliska darcu v jednom členskom štáte a obdarovaného v druhom členskom štáte, zatiaľ čo táto nezdaniteľná suma sa zvýši na 205 000 eur v prípade, keď majú darca, ako aj obdarovaný bydlisko na vnútroštátnom území

         Výrok rozsudku

      Ustanovenia článku 56 ES v spojení s článkom 58 ES sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia takej právnej úprave členského štátu, o akú ide vo veci samej, ktorá v súvislosti s výpočtom dane z darovania stanovuje, že ak darca a obdarovaný majú v čase darovania bydlisko v inom členskom štáte, nezdaniteľná suma z vymeriavacieho základu v prípade darovania nehnuteľnosti nachádzajúcej sa na území tohto štátu je nižšia než nezdaniteľná suma, ktorá by sa uplatnila v prípade, že aspoň jeden z nich by v rovnakom čase mal bydlisko v prvom členskom štáte.

         (1)  Ú. v. EÚ C 44, 21.2.2009.


title: Vec T-581/15: Žaloba podaná 1. októbra 2015 – Syndial/Komisia

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/71

         Žaloba podaná 1. októbra 2015 – Syndial/Komisia
   (Vec T-581/15)
   (2015/C 398/85)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Syndial SpA – Attività Diversificate (San Donato Milanese, Taliansko) (v zastúpení: L. Acquarone a S. Grassi, avvocati)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd zrušil a/alebo zmenil oznámenie Európskej komisie – Generálny sekretariát: ref. Ares (2015)3238796 z 3. augusta 2015, nazvané „Rozhodnutie generálneho sekretariátu v mene Komisie podľa článku 4 vykonávacích ustanovení k nariadeniu (ES) č. 1049/2001“ týkajúce sa „Potvrdzujúcej žiadosti o prístup k dokumentom podľa nariadenia (ES) č. 1049/2001 – GESTDEM 2015/2796“, potvrdzujúce zamietnutie žiadosti o prístup k dokumentom podanej spoločnosťou Syndial Spa oznámením INAMB-10/15 zo 6. mája 2015, doručenej potvrdeným e-mailom z 8. mája 2015, Generálnym riaditeľstvom životného prostredia Európskej komisie prostredníctvom oznámenia ENV.D.2/MC/vf/ARES(2015) zo 16. júna 2015, a následne konštatoval právo spoločnosti Syndial oboznámiť sa s dokumentáciou týkajúcou sa konania o porušení č. 2009/4426 nariadením predloženia – v celom rozsahu alebo čiastočného – aktov a dokumentov uvedených v žiadosti o prístup podanej uvedeným oznámením INAMB-10/15 zo 6. mája 2015, doručenej potvrdeným e-mailom z 8. mája 2015, a/alebo konštatovať právo spoločnosti Syndial byť úradne vypočutá Komisiou s cieľom objasnenia a potvrdenia informácií dostupných v rámci predmetného konania o porušení

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení a/alebo nesprávnom uplatnení článku 4 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1049/2001.

                           —

                           Žalobkyňa usudzuje, že obmedzenie výnimky z prístupu k dokumentom týkajúcim sa konania o porušení č. 2009/4426, ktoré uvádza Komisia a ktoré sa zakladá na existencii „[prevažujúceho] verejného záujmu na… zverejnení“, uvedeného v článku 4 ods. 2 in fine nariadenia č. 1049/2001, nebolo v tejto veci správne uplatnené.

                           —

                           Povolený a už zrealizovaný projekt sanácie, ktorý mala vykonať priamo spoločnosť Syndial (vlastník zóny) v lokalite Cengio, v plnom rozsahu dodržiava zásady Spoločenstva v oblasti obnovy a odstraňovania znečistenia zón postihnutých historickou kontamináciou.

                           —

                           Zdá sa, že postoj, ktorý zaujala Talianska republika v rámci konania č. 2009/4426, nečakane obetuje verejný záujem sledovaný na vnútroštátnej úrovni tým, že sa slepo pripája k výhradám Komisie, pričom zabúda, že v konaní, ktoré viedlo k povoleniu projektu sanácie lokality, sa postupovalo tak, ako je to upravené na vnútroštátnej úrovni v súvislosti s povoľovaním, a to práve na ministerstve, ktoré teraz napáda platnosť tohto postupu. Umožnenie spoločnosti Syndial preveriť, že je naďalej konkrétne kontrolované dodržiavanie súladu so zásadami Spoločenstva, preto predstavuje relevantný prevažujúci verejný záujem v zmysle článku 4 ods. 2.

                           —

                           Záujem odôvodňujúci žiadosti spoločnosti Syndial nemá súkromnú povahu, hoci by bola legitímna, ale zahŕňa relevantnejší záujem verejnej povahy, ktorý sleduje účinnú ochranu záujmu na rovnosti a riadnom priebehu predmetného postupu Spoločenstva a vnútroštátneho správneho konania (ktoré sú výslovne chránené na základe článku 41 Charty základných práv Európskej únie a článku 97 Ústavy Talianskej republiky), ktorý súvisí nielen s právami jednotlivcov na obranu (priamo dotknutými účinkami rozhodnutí prijatých v konaní o porušení), ale osobitne aj so základným právom na informácie v oblasti životného prostredia, ktoré je potvrdené právnymi zásadami Únie (článok 191 ods. 2 a 3 prvý pododsek v spojení so zásadou uvedenou v článku 11 ZFEÚ, vykonanou najmä pristúpením Európskej únie k Aarhuskému dohovoru z 27. júna 1998).

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení a/alebo nesprávnom uplatnení článku 4 ods. 6 nariadenia (ES) č. 1049/2001 – nezákonné zamietnutie čiastočného prístupu.

                           —

                           Všeobecný predpoklad nesprístupnenia upravený v článku 4 ods. 2 tretej zarážke nariadenia (ES) č. 1049/2001 „nevylučuje právo uvedených dotknutých osôb preukázať, že na daný dokument, o ktorého sprístupnenie sa žiada, sa nevzťahuje uvedený predpoklad, alebo že existuje prevažujúci verejný záujem odôvodňujúci jeho sprístupnenie podľa článku 4 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001“ (pozri rozsudok z 25. marca 2015, Sea Handling/Komisia, T-456/13, EU:T:2015:185, point 64).

                           —

                           V tejto veci ide o žiadosti o sprístupnenie dokumentov, ktorých zverejnenie neodporuje žiadnemu verejnému záujmu, ale v skutočnosti prispieva k jeho naplneniu, keďže len po oboznámení sa s týmito dokumentmi z nich možno vyvodiť užitočné podklady nielen na technické a právne vyvrátenie výhrad uvedených v rámci konania o porušení, ale aj na preukázanie platnosti postupu, ktorý sa s plným súhlasom príslušných subjektov sledoval pri výbere najvhodnejšieho projektu sanácie lokality Cengio (ex-ACNA), pričom sa dodržiavali zásady Spoločenstva v oblasti obnovy zón postihnutých historickou kontamináciou a v oblasti trvalej udržateľnosti opatrení súvisiacich so životným prostredím, ako aj pri jeho realizácii tohto projektu.

                           —

                           Prístup mohol byť obmedzený na označenie dokumentov predložených do spisu Talianskou republikou, pričom by sa zakryli dokumenty, ktoré už boli do spisového materiálu vložené predtým.


title: Vec C-556/07: Žaloba podaná 13. decembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika

text:
               9.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/20

         Žaloba podaná 13. decembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-556/07)
   (2008/C 37/30)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Nolin, M. van Heezik, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si tým, že nekontrolovala, nevykonávala inšpekciu a nedohliadala dostatočným spôsobom na výkon rybolovu, osobitne vzhľadom na zákaz tenatových sietí na lov niektorých druhov a tým, že nezabezpečila, aby sa prijali vhodné opatrenia proti osobám zodpovedným za porušenie právnej úpravy Spoločenstva v oblasti používania tenatových sietí, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2 a 31 ods. 1 a 2 nariadenia 2847/1993 (1) a článkov 23 ods. 1 a 2, 24 a 25 ods. 1 a 2 nariadenia 2371/2002 (2),

               —

               zaviazať Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia vo svojej žalobe vytýka žalovanej, že nesprávne uplatnila právnu úpravu Spoločenstva o rybolove. Toto nesprávne uplatnenie sa týka na jednej strane skutočnosti, že francúzske orgány nepovažujú „thonaille“ za tenatovú sieť, zatiaľ čo z dôvodu jeho technických charakteristík predstavuje „thonaille“ takúto sieť zakázanú právnou úpravou Spoločenstva. Skutočnosť, že „thonaille“ možno stabilizovať za pomoci vlečnej kotvy, nemá v tejto súvislosti význam, keďže táto stabilizácia neznamená, že „thonaille“ nemôže byť odnášaný morskými prúdmi alebo vetrom, ale iba to, že je zachytený plavákmi a záťažami na účely optimalizácie jeho účinnosti a na to, aby sa vyhlo jeho horizontálnemu ľahnutiu pod hladinou.
   Nesplnenie povinnosti sa na druhej strane týka neexistencie účinného kontrolného systému na dodržiavanie zákazu tenatových sietí na lov niektorých druhov a nedostatku stíhania zistených porušení. Kontroly sa týkajú iba dodržiavania vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá je miernejšia ako právna úprava Spoločenstva a uložené sankcie v prípade porušenia uvedenej právnej úpravy sú nízke a málo odrádzajúce.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2847/93 z 12. októbra 1993, ktorým sa zriaďuje kontrolný systém spoločnej politiky rybolovu (Ú. v. ES L 261, s. 1; Mim. vyd. 04/002, s. 70).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 2371/2002 z 20. decembra 2002 o ochrane a trvalo udržateľnom využívaní zdrojov rybného hospodárstva v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu (Ú. v. ES L 358, s. 59; Mim. vyd. 04/005, s. 460).