title: Vec T-250/13: Žaloba podaná 2. mája 2013 — Naazneen Investments/ÚHVT — Energy Brands (SMART WATER)

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/39

         Žaloba podaná 2. mája 2013 — Naazneen Investments/ÚHVT — Energy Brands (SMART WATER)
   (Vec T-250/13)
   2013/C 207/66
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Naazneen Investments Ltd (Limassol, Cyprus) (v zastúpení: P. Goldenbaum, I. Rohr a T. Melchert, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Energy Brands, Inc. (New York, Spojené štáty)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu vo veci R 1101/2011-2,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu svojich vlastných trov konania, ako aj trov konania vzniknutých žalobkyni.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na zrušenie: slovná ochranná známka „SMART WATER“, prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 781153.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha výmazu ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: zrušenie ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 51 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec C-557/14: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 22. júna 2016 – Európska komisia/Portugalská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 91/271/EHS — Čistenie komunálnych odpadových vôd — Rozsudok Súdneho dvora o určení nesplnenia povinnosti — Nevykonanie — Článok 260 ods. 2 ZFEÚ — Peňažné sankcie — Paušálna pokuta a penále)

text:
               29.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/2

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 22. júna 2016 – Európska komisia/Portugalská republika
   (Vec C-557/14) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 91/271/EHS - Čistenie komunálnych odpadových vôd - Rozsudok Súdneho dvora o určení nesplnenia povinnosti - Nevykonanie - Článok 260 ods. 2 ZFEÚ - Peňažné sankcie - Paušálna pokuta a penále))
   (2016/C 314/03)
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Braga da Cruz a E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, J. Brito e Silva a J. Reis Silva, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Portugalská republika si tým, že neprijala všetky opatrenia potrebné na vykonanie rozsudku zo 7. mája 2009, Komisia/Portugalsko (C-530/07, EU:C:2009:292), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 260 ods. 1 ZFEÚ.

               2.

               V prípade, ak nesplnenie povinnosti konštatované v bode 1 pretrváva v deň vyhlásenia tohto rozsudku, Portugalskej republike sa ukladá, aby Európskej komisii na účet „Vlastné zdroje Európskej únie“ zaplatila penále vo výške 8 000 eur za každý deň omeškania s vykonaním opatrení potrebných na dosiahnutie súladu s rozsudkom zo 7. mája 2009, Komisia/Portugalsko (C-530/07, EU:C:2009:292) odo dňa vyhlásenia tohto rozsudku až do dňa úplného vykonania rozsudku zo 7. mája 2009, Komisia/Portugalsko (C-530/07, EU:C:2009:292).

               3.

               Portugalská republika je povinná zaplatiť Európskej komisii na účet „Vlastné zdroje Európskej únie“ paušálnu pokutu vo výške 3 000 000 eur.

               4.

               Portugalská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 46, 9.6.2015.


title: Vec C-250/08: Žaloba podaná 10. júna 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/25

         Žaloba podaná 10. júna 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-250/08)
   (2008/C 223/38)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Lyal a P. van Nuffel, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgické kráľovstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 18 ES, 43 ES a 56 ES, ako aj z článkov 31 a 40 Dohody o EHP tým, že v regióne Flámsko (Vlaams Gewest) pri výpočte daňového zvýhodnenia pri kúpe nehnuteľnosti slúžiacej na bývanie v novom hlavnom bydlisku sa poplatky za zápis zaplatené pri kúpe nehnuteľnosti pôvodného hlavného bydliska zohľadňujú iba vtedy, ak sa pôvodné hlavné bydlisko nachádzalo v regióne Flámsko, a nezohľadňujú sa, ak sa nachádzalo v inom členskom štáte ako v Belgicku alebo v štáte ESVO,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Belgické právne predpisy o poplatkoch za zápis, platné v regióne Flámsko, stanovujú zníženie poplatkov za zápis pri kúpe nehnuteľnosti hlavného bydliska v regióne Flámsko, a to na výšku zodpovedajúcu výške poplatku za zápis, ktorý bol zaplatený pri kúpe nehnuteľnosti predchádzajúceho hlavného bydliska v regióne Flámsko, pokiaľ táto nehnuteľnosť predchádzajúceho hlavného bydliska bola súčasne predaná. Komisia sa domnieva, že tieto predpisy za rovnakých podmienok priznávajú osobám, ktoré sa presťahujú v rámci regiónu Flámsko, daňové zvýhodnenie, ktoré nie je priznané osobám, ktoré sa presťahujú do regiónu Flámsko z iného členského štátu ako z Belgicka. Tieto právne predpisy diskriminujú občanov Únie, ktorí využijú svoje právo na voľný pohyb osôb, diskriminujú občanov Únie, ktorí využijú slobodu usadiť sa, a predstavujú obmedzenie investovania kapitálu z iných členských štátov ako Belgicka do nehnuteľností v regióne Flámsko, a teda tieto predpisy v zásade porušujú články 18 ES, 43 ES a články 31 Dohody o EHP ako aj článok 56 ES a článok 40 Dohody o EHP. Komisia sa domnieva, že v tomto prípade neexistujú žiadne naliehavé dôvody verejného záujmu, ktoré by mohli toto porušenie Zmluvy odôvodňovať. Žalovaný sa nemôže odvolávať ani na to, že je povinný zabezpečiť koherenciu daňového systému, keďže v tomto prípade ide o dve navzájom nezávislé daňové situácie, z ktorých každá podlieha iba vlastným predpisom uplatniteľným na dotknutý prípad.


title: Vec C-157/12: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  26. septembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — Salzgitter Mannesmann Handel GmbH/SC Laminorul SA [Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Článok 34 body 3 a 4 — Uznanie rozsudku vydaného v inom členskom štáte — Situácia, keď je uvedený rozsudok nezlučiteľný so skorším rozsudkom vydaným v tom istom členskom štáte v rovnakej veci a medzi rovnakými účastníkmi]

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/26

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 26. septembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — Salzgitter Mannesmann Handel GmbH/SC Laminorul SA
   (Vec C-157/12) (1)

   (Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Článok 34 body 3 a 4 - Uznanie rozsudku vydaného v inom členskom štáte - Situácia, keď je uvedený rozsudok nezlučiteľný so skorším rozsudkom vydaným v tom istom členskom štáte v rovnakej veci a medzi rovnakými účastníkmi)
   2013/C 344/44
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Salzgitter Mannesmann Handel GmbH

      Žalovaná: SC Laminorul SA

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesgerichtshof — Výklad článku 34 bodu 4 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, 2001, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42) — Uznanie rozsudku vydaného v inom členskom štáte — Situácia, keď je uvedený rozsudok nezlučiteľný so skorším rozsudkom vydaným v tom istom členskom štáte v rovnakej veci a medzi rovnakými účastníkmi

      Výrok rozsudku

   Článok 34 bod 4 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že sa neuplatní na nezlučiteľné rozsudky vydané súdmi toho istého členského štátu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184, 23.6.2012.


title: Vec T-718/15 P: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 20. júla 2016 – PTC Therapeutics International/EMA („Predbežné opatrenie — Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č.°1049/2001 — Dokumenty, ktoré má k dispozícii EMA, a týkajú sa informácií, ktoré podnik predložil rámci svojej žiadosti o povolenie na uvedenie lieku na trh — Rozhodnutie umožniť tretej osobe prístup k dokumentom — Návrh na odklad výkonu — Naliehavosť — Fumus boni iuris — Zváženie záujmov“)

text:
               5.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/27

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 20. júla 2016 – PTC Therapeutics International/EMA
   (Vec T-718/15 P)
   ((„Predbežné opatrenie - Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č.o1049/2001 - Dokumenty, ktoré má k dispozícii EMA, a týkajú sa informácií, ktoré podnik predložil rámci svojej žiadosti o povolenie na uvedenie lieku na trh - Rozhodnutie umožniť tretej osobe prístup k dokumentom - Návrh na odklad výkonu - Naliehavosť - Fumus boni iuris - Zváženie záujmov“))
   (2016/C 326/48)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: PTC Therapeutics International Ltd (Dublin, Írsko) (v zastúpení: G. Castle, B. Kelly, H. Billson, solicitors, M. Demetriou, QC, a C. Thomas, barrister)

      Žalovaná: Európska agentúra pre lieky (v zastúpení: T. Jabłoński, A. Spina, A. Rusanov, S. Marino a N. Rampal Olmedo, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Cowlishaw, solicitor, a D. Scannell, barrister)

      Predmet veci

   Návrh založený na článkoch 278 a 279 ZFEÚ, ktorým sa v podstate navrhuje odklad výkonu rozhodnutia EMA z 25. novembra 2015 EMA/722323/2015 umožňujúceho tretím osobám v zmysle nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331) prístup k niektorým dokumentom obsahujúcim informácie predložené v rámci žiadosti o povolenie na uvedenie lieku Translarna na trh

      Výrok

               1.

               Výkon rozhodnutia Európskej agentúry pre lieky (EMA) z 25. novembra 2015 EMA/722323/2015 umožňujúceho tretím osobám v zmysle nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie prístup k správe o klinickom skúšaní „Ataluren (PTC124) PTC124-GD-007-DMD“ týkajúcej sa štúdie o účinnosti a bezpečnosti fázy 2B vo vzťahu k Atalurenu v prípade pacientov s Duchenneovou svalovou dystrofiou a Beckerovou svalovou dystrofiou.

               2.

               EMA sa nariaďuje nesprístupniť správu uvedenú v bode 1.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-282/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 22. novembra 2006 – Taliansko/Komisia ( EPUZF — Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom — Finančné opravy — Rozvoj vidieka — Pomoc najchudobnejším osobám )

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/34

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 22. novembra 2006 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-282/04) (1)

   („EPUZF - Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom - Finančné opravy - Rozvoj vidieka - Pomoc najchudobnejším osobám“)
   (2006/C 331/76)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. De Bellis, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Cattabriga a L. Visaggio, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2004/457/ES z 29. apríla 2004, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky uskutočnené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) (Ú. v. EÚ L 202, s. 35) v rozsahu, v akom vylučuje niektoré výdavky uskutočnené Talianskou republikou
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 9.10.2004.


title: Vec C-113/12: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  3. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court — Írsko) — Donal Brady/Environmental Protection Agency (Životné prostredie — Smernica 75/442/EHS — Močovka vyprodukovaná a skladovaná v zariadení na chov ošípaných, pred jej predajom poľnohospodárom, ktorí ju využívajú ako hnojivo na ich pozemkoch — Klasifikácia ako „odpad“ alebo „vedľajší produkt“ — Podmienky — Dôkazné bremeno — Smernica 91/676/EHS — Neprebratie — Osobná zodpovednosť producenta za dodržiavanie práva Únie v oblasti kontroly odpadu a hnojív zo strany týchto poľnohospodárov)

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/23

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 3. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court — Írsko) — Donal Brady/Environmental Protection Agency
   (Vec C-113/12) (1)

   (Životné prostredie - Smernica 75/442/EHS - Močovka vyprodukovaná a skladovaná v zariadení na chov ošípaných, pred jej predajom poľnohospodárom, ktorí ju využívajú ako hnojivo na ich pozemkoch - Klasifikácia ako „odpad“ alebo „vedľajší produkt“ - Podmienky - Dôkazné bremeno - Smernica 91/676/EHS - Neprebratie - Osobná zodpovednosť producenta za dodržiavanie práva Únie v oblasti kontroly odpadu a hnojív zo strany týchto poľnohospodárov)
   2013/C 344/38
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Donal Brady

      Žalovaná: Environmental Protection Agency

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Supreme Court — Výklad článku 2 ods. 1 písm. b) smernice Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch (Ú. v. ES L 194, s. 39; Mim. vyd. 15/001, s. 23) v znení smernice Rady 91/156/EHS z 18. marca 1991 (Ú. v. ES L 78 s. 32; Mim. vyd. 15/002, s. 3) — Pojem odpad — Močovka dodávaná chovateľom ošípaných pre poľnohospodárov ako hnojivo — Právo členského štátu stanoviť osobnú zodpovednosť chovateľa v prípade, ak poľnohospodári používajúci jeho močovku na hnojenie svojej pôdy nedodržia právo Únie týkajúce sa kontroly odpadu

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 písm. a) prvý pododsek smernice Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch, zmenenej a doplnenej rozhodnutím Komisie 96/350/ES z 24. mája 1996, sa má vykladať v tom zmysle, že močovka vyprodukovaná v prevádzke intenzívneho chovu ošípaných a skladovaná pred jej predajom poľnohospodárom, aby ju títo použili na svojich pozemkoch ako hnojivo, nepredstavuje „odpad“ v zmysle uvedeného ustanovenia, ale vedľajší produkt, pokiaľ uvedený producent zamýšľa predávať túto močovku za podmienok, ktoré sú pre neho ekonomicky výhodné, v neskoršom procese pod podmienkou, že toto opätovné použitie nie je iba možné, ale isté, nevyžaduje predchádzajúce spracovanie a je súčasťou procesu výroby. Prislúcha vnútroštátnym súdom, aby overili so zohľadnením všetkých relevantných okolností, ktoré charakterizujú situácie o ktorých rozhodujú, či sú tieto rôznorodé kritériá splnené.

               2.

               Právo Únie nebráni tomu, aby bremeno dôkazu o tom, že sú splnené kritériá umožňujúce domnievať sa, že látka, ako je močovka vyprodukovaná, skladovaná a predávaná za okolností konania vo veci samej predstavuje vedľajší produkt, znášal producent tejto močovky, ak tým nedôjde k narušeniu účinnosti tohto právneho poriadku a najmä smernice 75/442, zmenenej a doplnenej rozhodnutím 96/350, a ak bude zabezpečené dodržanie povinností, ktoré z tohto právneho poriadku vyplývajú, najmä povinnosti, ktorá spočíva v tom, aby ustanoveniam tejto smernice nepodliehali látky, ktoré uplatnením uvedených kritérií majú byť podľa judikatúry Súdneho dvora považované za vedľajšie produkty, na ktoré sa uvedená smernica neuplatňuje.

               3.

               Článok 2 ods. 1 písm. b) bod iii) smernice 75/442, zmenenej a doplnenej rozhodnutím 96/350, sa má vykladať v tom zmysle, že za absencie prebratia smernice Rady 91/676/EHS z 12. decembra 1991 o ochrane vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov do právneho poriadku členského štátu, sa nemožno domnievať, že na maštaľný hnoj vyprodukovaný prevádzkou chovu ošípaných, nachádzajúcou sa v uvedenom členskom štáte, sa z dôvodu existencie smernice 91/676 „vzťahuje iná právna úprava“ v zmysle uvedeného ustanovenia.

               4.

               Za predpokladu, že močovka vyprodukovaná prevádzkou chovu ošípaných, ktorá ju má v držbe, má byť klasifikovaná ako „odpad“ v zmysle článku 1 písm. a) prvého pododseku smernice 75/442, zmenenej a doplnenej rozhodnutím 96/350:

                           —

                           článok 8 tejto smernice sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby bolo uvedenému držiteľovi povolené za akýchkoľvek podmienok zbaviť sa tohto odpadu tým, že ho predá poľnohospodárovi, ktorý ho použije ako hnojivo na svojich pozemkoch, ak sa ukáže, že uvedený poľnohospodár nie je ani držiteľom povolenia podľa článku 10 tejto smernice, ani vyňatý z požiadavky držby takého povolenia a zaregistrovaný v zmysle jej článku 11 a

                           —

                           články 8, 10 a 11 uvedenej smernice v ich spojení sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby predaj tohto odpadu uvedeným držiteľom poľnohospodárovi, ktorý ho používa ako hnojivo na svojich pozemkoch a ktorý je držiteľom povolenia uvedeného v predmetnom článku 10, alebo je vyňatý z požiadavky držby takého povolenia a zaregistrovaný podľa uvedeného článku 11, podliehal podmienke, že tento držiteľ prevezme zodpovednosť za dodržiavanie pravidiel, ktoré sa majú uplatňovať na činnosti zhodnocovania vykonávané týmto poľnohospodárom v zmysle práva Únie týkajúceho sa nakladania s odpadmi a hnojivami, zo strany tohto poľnohospodára.

      (1)  Ú. v. EÚ C 151, 26.5.2012.


title: Vec T-124/15: Žaloba podaná 18. marca 2015 – Unicorn/ÚHVT – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)

text:
               26.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/30

         Žaloba podaná 18. marca 2015 – Unicorn/ÚHVT – Mercilink Equipment Leasing (UNICORN)
   (Vec T-124/15)
   (2015/C 171/35)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Unicorn a.s. (Praha, Česká republika) (v zastúpení: L. Lorenc, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Mercilink Equipment Leasing Ltd (Limassol, Cyprus)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva (vyobrazenie jednorožca) – ochranná známka Spoločenstva č. 11 014 743.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 13. januára 2015 vo veci R 149/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               ÚHVT riadne neposúdil dôkazy, ktoré predložila žalobkyňa,

               —

               ÚHVT vzal nesprávne do úvahy všeobecnú známosť skorších ochranných známok.


title: Vec T-328/04: Žaloba podaná dňa 3. augusta 2004: Günter Wilms proti Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               6.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/33

         Žaloba podaná dňa 3. augusta 2004: Günter Wilms proti Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec T-328/04)
   (2004/C 273/64)
   Jazyk konania: francúzština
   Günter Wilms, bytom v Bruseli, v zastúpení: Marc van der Woude a Valérie Landes, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal 3. augusta 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisia Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil zoznam povýšených úradníkov z 27. novembra 2003 pokiaľ ide o nezapísanie mena žalobcu do tohto zoznamu alebo subsidiárne zoznam zásluh úradníkov z 13. novembra 2003, pokiaľ ide o nezapísanie jeho mena do zoznamu z dôvodu nedostatočného počtu dodatočných prednostných bodov,

               —

               zrušil rozhodnutie generálneho riaditeľa právnej služby vydaného na základe článku 6 odsek 3 všeobecných vykonávacích ustanovení článku 45 služobného poriadku, ktorým mu priznal jeden prednostný bod hlavného riaditeľstva a celkovo len štyri prioritné body z titulu hodnotenia služobného postupu za rok 2003,

               —

               zrušil rozhodnutie Orgánu povereného menovaním vydaného v zmysle článku 9 všeobecných vykonávacích ustanovení článku 45 služobného poriadku, ktorým mu nebol pridelený žiadny osobitný bod „Hodnotiaceho výboru za ďalšiu činnosť v záujme inštitúcie“ z titulu hodnotenia služobného postupu za rok 2003,

               —

               zrušil implicitné rozhodnutie Orgánu povereného menovaním o odmietnutí „odvolania“ žalobcu zo 14. júla 2003, predloženú Hodnotiacemu výboru, týkajúce pridelenia prednostných bodov právnej službe a pridelenia prednostných bodov za dodatočné úlohy,

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca tvrdí, že rozhodnutie generálneho riaditeľa právnej služby, ktorým mu pridelil 4 prednostné body, porušuje článok 45 služobného poriadku, článok 6 odsek 4 bod a) všeobecných vykonávacích ustanovení článku 45 služobného poriadku, zásadu služobného postupu, a obsahuje zjavne nesprávne posúdenie veci. Žalobca okrem iného namieta porušenie článku 6 odsek 3 bod a) všeobecných ustanovení článku 45 služobného poriadku a zásady služobného postupu v spojení so zásadou rovnosti zaobchádzania. Žalobca taktiež namieta zneužitie právomoci.
   Podľa žalobcu rozhodnutie Orgánu povereného menovaním o nepridelení prednostných bodov za dodatočné úlohy je nezákonné, lebo porušuje článok 9 odseky 1, 2 a rovnako aj prílohu 1 všeobecných vykonávacích ustanovení článku 45 služobného poriadku a zásady rovnosti zaobchádzania.
   Na záver žalobca namieta nezákonnosť rozhodnutia Orgánu povereného menovaním, ktorým mu po podaní odvolania na Hodnotiaci výbor neboli pridelené body dodatočného postupu, lebo nie je dostatočne odôvodnené.


title: Vec C-360/09: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. júna 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Bonn — Nemecko) — Pfleiderer AG/Bundeskartellamt (Hospodárska súťaž — Správne konanie — Dokumenty a informácie poskytnuté v rámci vnútroštátneho programu zhovievavosti — Prípadný negatívny vplyv prístupu tretích osôb k takýmto dokumentom na účinnosť a dobrú spoluprácu medzi orgánmi tvoriacimi Európsku sieť pre hospodársku súťaž)

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/5

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. júna 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Bonn — Nemecko) — Pfleiderer AG/Bundeskartellamt
   (Vec C-360/09) (1)

   (Hospodárska súťaž - Správne konanie - Dokumenty a informácie poskytnuté v rámci vnútroštátneho programu zhovievavosti - Prípadný negatívny vplyv prístupu tretích osôb k takýmto dokumentom na účinnosť a dobrú spoluprácu medzi orgánmi tvoriacimi Európsku sieť pre hospodársku súťaž)
   2011/C 232/08
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Bonn

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Pfleiderer AG

      Žalovaný: Bundeskartellamt

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Amtsgericht Bonn — Výklad ustanovení práva Spoločenstva v oblasti kartelov, najmä článkov 11 a 12 nariadenia Rady č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205), ako aj článku 10 ods. 2 ES v spojení s článkom 3 ods. 1 písm. g) ES — Dokumenty a informácie, ktoré žiadatelia o zhovievavosť poskytli orgánom hospodárskej súťaže členského štátu v rámci vnútroštátneho programu zhovievavosti — Prípadný negatívny vplyv prístupu tretích osôb k takýmto dokumentom na účinnosť a dobrú spoluprácu medzi orgánmi tvoriacimi Európsku sieť pre hospodársku súťaž

      Výrok rozsudku

   Ustanovenia práva Únie v oblasti kartelov, a najmä nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 101 ZFEÚ a 102 ZFEÚ, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby osobe, ktorá bola poškodená porušením práva hospodárskej súťaže Únie a domáha sa náhrady škody, bol umožnený prístup k dokumentom vzťahujúcim sa na konanie o zhovievavosti s osobou, ktorá súťaž porušila. V každom prípade však súdom členských štátov prináleží, aby na základe svojho vnútroštátneho práva určili podmienky, za akých má byť taký prístup povolený alebo zamietnutý, pričom musia zvážiť záujmy chránené právom Únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 297, 5.12.2009.


title: Vec T-398/12: Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. júna 2013 — Cosma Moden/ÚHVT — s.Oliver Bernd Freier (COSMA) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietka — Späťvzatie námietky — Zastavenie konania“ )

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/81

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. júna 2013 — Cosma Moden/ÚHVT — s.Oliver Bernd Freier (COSMA)
   (Vec T-398/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietka - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania)
   2013/C 225/179
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cosma Moden GmbH & Co. KG (Emsdetten, Nemecko) (v zastúpení: J. Meyer, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: s.Oliver Bernd Freier GmbH & Co. KG (Rottendorf, Nemecko) (v zastúpení: S. Körber a B. Bleifeld, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. júla 2012 (vec R 2011/2010-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Cosma Moden GmbH & Co. KG a s.Oliver Bernd Freier GmbH & Co. KG

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Žalobkyňa a ďalší účastník konania pred odvolacím senátom znášajú svoje vlastné trovy konania a každý z nich znáša polovicu trov konania žalovaného.

      (1)  Ú. v. EÚ C 331, 27.10.2012.


title: Vec C-611/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Retten i Glostrup (Dánsko) 22. decembra 2014 – Anklagemyndigheden/Canal Digital Danmark A/S

text:
               2.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Retten i Glostrup (Dánsko) 22. decembra 2014 – Anklagemyndigheden/Canal Digital Danmark A/S
      (Vec C-611/14)
      (2015/C 073/25)
      Jazyk konania: dánčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Retten i Glostrup

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Anklagemyndigheden

         Žalovaný: Canal Digital Danmark A/S

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES (1) z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (ďalej len „smernica o nekalých obchodných praktikách“) vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave stanovenej v § 3 dánskeho Markedsføringsloven, ktorá zakazuje klamlivé obchodné praktiky, vrátane tých, ktoré súvisia s výzvami na kúpu, ale ktorá ani v § 3, ani inde v zákone neodkazuje na obmedzenia vyplývajúce z článku 7 ods. 1 smernice, podľa ktorého treba vziať do úvahy, či marketingová praktika opomína podstatnú informáciu, ktorú priemerný spotrebiteľ potrebuje v závislosti od kontextu na to, aby urobil kvalifikované rozhodnutie o obchodnej transakcii, a z článku 7 ods. 3, podľa ktorého by sa mala zohľadniť skutočnosť, že použitý komunikačný prostriedok ukladá priestorové alebo časové obmedzenia?

                  2.

                  Má sa článok 6 smernice o nekalých obchodných praktikách vykladať v tom zmysle, že prípady, keď sa obchodník rozhodol uviesť celkovú cenu za pokračujúce služby tak, že spotrebiteľ musí zaplatiť mesačný poplatok a zároveň šesťmesačný poplatok, sa budú považovať za klamlivú marketingovú praktiku, ak je v marketingovej praktike osobitne zvýraznená mesačná cena, zatiaľ čo šesťmesačný poplatok je úplne opomenutý, alebo sa zobrazí len menej nápadným spôsobom?

                  3.

                  Má sa článok 7 smernice vykladať v tom zmysle, že prípady, keď sa obchodník rozhodol uviesť celkovú cenu za pokračujúce služby tak, že spotrebiteľ musí zaplatiť mesačný poplatok a zároveň šesťmesačný poplatok, sa budú považovať za klamlivé opomenutie konania podľa článku 7 smernice, ak je v marketingovej praktike zvýraznená najmä mesačná cena, zatiaľ čo šesťmesačný poplatok je úplne opomenutý, alebo sa zobrazí len menej nápadným spôsobom?

                  4.

                  Má sa pri posudzovaní, či je marketingová praktika klamlivá v prípadoch opísaných v druhej a tretej otázke, vziať do úvahy, či vyššie uvedená marketingová praktika:

                              a)

                              uvádza celkovú cenu služby v období viazanosti, vrátane šesťmesačného poplatku,
                              a/alebo

                              b)

                              sa uskutočňuje prostredníctvom reklám alebo propagácie na internete, kde sa nachádza odkaz na internetovú stránku obchodníka, na ktorej je uvedený šesťmesačný poplatok alebo celková cena služby, vrátane šesťmesačného poplatku?

                  5.

                  Má na druhú a tretiu otázku nejaký vplyv, ak sa marketing uskutočňuje v televíznej reklame?

                  6.

                  Obsahuje článok 7 ods. 4 smernice taxatívny výpočet informácií, ktoré sú pre výzvu na kúpu podstatné?

                  7.

                  Ak je odpoveď na šiestu otázku kladná, vylučuje článok 7 ods. 4 smernice možnosť, že by sa výzva na kúpu, ktorá uvádza celkovú cenu, ktorú musí spotrebiteľ zaplatiť za prvý rok trvania zmluvy o poskytnutí služby (obdobie viazanosti), považovala za klamlivú marketingovú praktiku podľa článku 7 ods. 1 a 2 alebo článku 6 smernice, ak napríklad poskytuje ďalšie informácie o určitých, ale nie o všetkých zložkách ceny produktu?

         (1)  Ú. v. EÚ L 149, s. 22.


title: Spojené veci T-109/05 a T-444/05: Rozsudok Všeobecného súdu z  24. mája 2011 — NLG/Komisia [ „Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkajúce sa nákladových položiek vyplývajúcich zo záväzkov služby vo verejnom záujme v oblasti štátnej pomoci — Zamietnutie prístupu — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu obchodných záujmov tretej osoby — Služobné tajomstvo — Povinnosť odôvodnenia — Rovnosť zaobchádzania — Dokumenty pochádzajúce z členského štátu“ ]

text:
               9.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 204/20

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. mája 2011 — NLG/Komisia
   (Spojené veci T-109/05 a T-444/05) (1)

   (Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkajúce sa nákladových položiek vyplývajúcich zo záväzkov služby vo verejnom záujme v oblasti štátnej pomoci - Zamietnutie prístupu - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu obchodných záujmov tretej osoby - Služobné tajomstvo - Povinnosť odôvodnenia - Rovnosť zaobchádzania - Dokumenty pochádzajúce z členského štátu)
   2011/C 204/34
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Navigazione Libera del Golfo Srl (NLG), pôvodne Navigazione Libera del Golfo SpA (Neapol, Taliansko) (v zastúpení: S. Ravenna a A. Abate, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Costa de Oliveira a V. Di Bucci, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Talinska republika (v zastúpení: pôvodne I. Braguglia, splnomocnený zástupca, a M. Fiorilli, avvocato dello Stato, neskôr M. Fiorilli a R. Adam, splnomocnený zástupca, a napokon I. Bruni, avvocato dello Stato) (vec T-444/05), Rada Európskej únie (v zastúpení: B. Driessen a A. Vitro, splnomocnení zástupcovia) (vec T-444/05), Caremar SpA (Neapol) (v zastúpení: pôvodne G. M. Roberti, A. Franchi a G. Bellitti, neskôr G. M. Roberti, G. Bellitti a I. Perego, advokáti) (veci T-109/05 a T-444/05)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutí Komisie D(2005) 997 z 3. februára 2005 a D(2005) 9766 z 12. októbra 2005 zamietajúcich žalobkyni prístup k niektorým údajom, ktoré nie sú uvedené v uverejnenom znení rozhodnutia Komisie 2005/163/ES zo 16. marca 2004 o štátnej pomoci poskytovanej Talianskom námorným spoločnostiam Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar a Toremar (Gruppo Tirrenia) (Ú. v. EÚ L 53, 2005, s. 29)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie D(2005) 997 z 3. februára 2005 sa zrušuje v časti týkajúcej sa zamietnutia prístupu k podrobným údajom o dodatočných nákladoch každoročne znášaných spoločnosťou Caremar SpA, ktoré sa týkajú služieb prepravy cestujúcich zabezpečovaných na trase Neapol — Beverello/Capri, či už ide o trajektovú prepravu, alebo prepravu prostredníctvom rýchlych prepravných prostriedkov.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba vo veci T-109/05 zamieta.

               3.

               Európska komisia znáša tretinu svojich vlastných trov konania a je povinná nahradiť tretinu trov konania, ktoré vznikli spoločnosti Navigazione Libera del Golfo Srl (NLG), pričom táto posledná uvedená spoločnosť znáša dve tretiny svojich vlastných trov konania a je povinná nahradiť dve tretiny trov konania, ktoré vznikli Komisii vo veci T-109/05.

               4.

               Spoločnosť Caremar znáša svoje vlastné trovy konania vo veci T-109/05.

               5.

               Rozhodnutie Komisie D(2005) 9766 z 12. októbra 2005 sa zrušuje.

               6.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania vo veci T-444/05.

               7.

               Talianska republika, Rada Európskej únie a spoločnosť Caremar znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2005.


               19.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 41/31

         Žaloba podaná Dozorným orgánom EZVO proti Lichtenštajnskému kniežatstvu dňa 3. februára 2009
   (Vec E-1/09)
   (2009/C 41/09)
   Dozorný orgán EZVO, v zastúpení Bjørnara Alterskjæra a Florence Simonettiovej, splnomocnených zástupcov Dozorného orgánu EZVO, rue Belliard 35, B-1040 Brusel, podal 3. februára 2009 na Súdnom dvore EZVO žalobu proti Lichtenštajnskému kniežatstvu.
   Dozorný orgán EZVO žiada, aby Súdny dvor EZVO vyhlásil, že:

               1.

                  požiadavkou, aby bola možnosť účinného a bezchybného výkonu úloh a povinností členov správnych rád a výkonného manažmentu bánk pôsobiacich v Lichtenštajnsku podmienená bydliskom, si Lichtenštajnské kniežatstvo nesplnilo povinnosti stanovené v Dohode o EHP, a najmä v jej článkoch 28 a 31;

               2.

                  požiadavkou, aby právnici, právnici pôsobiaci v oblasti patentového práva, audítori a správcovia majetku mali bydlisko, z ktorého môžu účinne a pravidelne vykonávať svoje úlohy, si Lichtenštajnské kniežatstvo nesplnilo povinnosti stanovené v Dohode o EHP, a najmä v jej článku 31;

               3.

                  Lichtenštajnské kniežatstvo uhradí súdne trovy.

         Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               vec sa týka požiadavky na bydlisko, ktorá je podľa lichtenštajnských právnych predpisov kladená na členov správnych rád a výkonného manažmentu bánk pôsobiacich v Lichtenštajnsku, ako aj na právnikov, právnikov pôsobiacich v oblasti patentového práva, audítorov a správcov majetku,

               —

               prostredníctvom článku 28 Dohody o EHP sa zabezpečuje sloboda pohybu štátnych príslušníkov EHP a odstraňuje sa diskriminácia v rámci EHP založená na štátnej príslušnosti, pokiaľ ide, okrem iného, o zamestnanie,

               —

               v článku 31 Dohody o EHP sa vzhľadom na právo na slobodu usadiť sa vyžaduje rovnaké zaobchádzanie so štátnymi príslušníkmi krajín EHP a so štátnymi príslušníkmi krajiny, v ktorej sa toto právo uplatňuje.


title: Vec C-472/10: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  26. apríla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Pest Megyei Bíróság — Maďarsko) — Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság/Invitel Távközlési Zrt (Smernica 93/13/EHS — Článok 3 ods. 1 a 3 — Články 6 a 7 — Spotrebiteľské zmluvy — Nekalé podmienky — Jednostranná zmena zmluvných podmienok predajcom alebo dodávateľom — Žaloba o zdržanie sa konania podaná vo verejnom záujme v mene spotrebiteľov organizáciou určenou vnútroštátnou právnou úpravou — Určenie nekalej povahy zmluvnej podmienky — Právne účinky)

text:
               16.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 174/7

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. apríla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Pest Megyei Bíróság — Maďarsko) — Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság/Invitel Távközlési Zrt
   (Vec C-472/10) (1)

   (Smernica 93/13/EHS - Článok 3 ods. 1 a 3 - Články 6 a 7 - Spotrebiteľské zmluvy - Nekalé podmienky - Jednostranná zmena zmluvných podmienok predajcom alebo dodávateľom - Žaloba o zdržanie sa konania podaná vo verejnom záujme v mene spotrebiteľov organizáciou určenou vnútroštátnou právnou úpravou - Určenie nekalej povahy zmluvnej podmienky - Právne účinky)
   2012/C 174/08
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Pest Megyei Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Nemzeti Fogyasztóvédelmi Hatóság

      Žalovaný: Invitel Távközlési Zrt

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Pest Megyei Bíróság — Výklad článku 3 ods. 1 v spojení s bodom 1 písm. j) a bodom 2 písm. d) prílohy, ako aj článku 6 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288) — Zmluvná podmienka umožňujúca predajcovi alebo dodávateľovi jednostranne zmeniť zmluvné podmienky bez riadneho dôvodu a bez výslovného popisu spôsobu zmeny ceny — Nekalá povaha zmluvnej podmienky — Právne účinky vyplývajúce z konštatovania nekalej povahy zmluvnej podmienky v rámci žaloby vo verejnom záujme

      Výrok rozsudku

               1.

               Vnútroštátnemu súdu, ktorý rozhoduje v konaní o zdržanie sa konania, ktoré bolo začaté vo verejnom záujme v mene spotrebiteľov organizáciou určenou vnútroštátnou právnou úpravou, prináleží, aby s ohľadom na článok 3 ods. 1 a 3 smernice 93/13/EHS Rady z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách posúdil nekalú povahu podmienky, ktorá je súčasťou všeobecných podmienok k spotrebiteľským zmluvám, prostredníctvom ktorej predajca alebo dodávateľ zavádza jednostrannú zmenu nákladov spojených s poskytovanou službou bez toho, aby výslovne opísal spôsob určenia týchto nákladov a bez toho, aby uviedol oprávnený dôvod tejto zmeny. V rámci tohto posúdenia musí vnútroštátny súd predovšetkým overiť, či s ohľadom na všetky ustanovenia, ktoré sú súčasťou všeobecných podmienok k spotrebiteľským zmluvám, ktoré obsahujú spornú podmienku, ako aj na vnútroštátnu právnu úpravu upravujúcu práva a povinnosti, ktoré by mohli dopĺňať práva a povinnosti stanovené v predmetných všeobecných podmienkach, boli dôvody alebo spôsob zmeny nákladov spojených s poskytovanou službou spresnené jasným a zrozumiteľným spôsobom, a prípadne, či spotrebitelia majú právo odstúpiť od zmluvy.

               2.

               Článok 6 ods. 1 smernice 93/13 v spojení s článkom 7 ods. 1 a 2 tejto smernice sa má vykladať v tom zmysle, že

                           —

                           nebráni tomu, aby určenie neplatnosti nekalej podmienky, ktorá je súčasťou všeobecných podmienok k spotrebiteľským zmluvám, v rámci žaloby o zdržanie sa konania stanovenej v článku 7 uvedenej smernice, ktorú podala vo verejnom záujme a v mene spotrebiteľov proti predajcovi alebo dodávateľovi organizácia určená vnútroštátnou právnou úpravou, vyvolalo podľa uvedenej právnej úpravy účinky voči všetkým spotrebiteľom, ktorí uzavreli zmluvu s dotknutým predajcom alebo dodávateľom, na ktorú sa uplatňujú tie isté všeobecné podmienky, vrátane tých spotrebiteľov, ktorí neboli účastníkmi konania o žalobe o zdržanie sa konania,

                           —

                           ak bola v rámci takéhoto konania uznaná nekalá povaha podmienky obsiahnutej vo všeobecných zmluvných podmienkach, vnútroštátne súdy sú povinné aj v budúcnosti z tejto skutočnosti vyvodiť všetky dôsledky stanovené vo vnútroštátnom práve tak, aby predmetná podmienka nebola záväzná pre spotrebiteľov, ktorí uzavreli zmluvu s dotknutým predajcom alebo dodávateľom, na ktorú sa uplatňujú tie isté všeobecné podmienky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 346, 18.12.2010.


title: Vec T-117/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. decembra 2013 — ANKO/Komisia [ „Arbitrážna doložka — Siedmy rámcový program pre výskum, technický rozvoj a demonštračné činnosti (2007 – 2013) — Zmluvy týkajúce sa projektov Perform a Oasis — Pozastavenie platieb — Nezrovnalosti zistené v rámci auditov týkajúcich sa ostatných projektov — Úroky z omeškania“ ]

text:
               8.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 39/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2013 — ANKO/Komisia
   (Vec T-117/12) (1)

   (Arbitrážna doložka - Siedmy rámcový program pre výskum, technický rozvoj a demonštračné činnosti (2007 – 2013) - Zmluvy týkajúce sa projektov Perform a Oasis - Pozastavenie platieb - Nezrovnalosti zistené v rámci auditov týkajúcich sa ostatných projektov - Úroky z omeškania)
   2014/C 39/28
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atény, Grécko) (v zastúpení: V. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a B. Conte, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci S. Drakakakis, advokát)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článku 272 ZFEÚ smerujúci k tomu, aby Všeobecný súd po prvé určil, že pozastavenie vrátenia nákladov, ktoré žalobkyňa vynaložila pri výkone zmlúv týkajúcich sa projektov PERFORM a OASIS, ktoré boli uzavreté v rámci siedmeho rámcového programu pre výskum, technický rozvoj a demonštračné činnosti (2007 — 2013), predstavuje porušenie zmluvných povinností Komisie, a po druhé, aby Komisii nariadil, aby na jednej strane žalobkyni zaplatila sumy vo výške 637 117,17 eur v rámci projektu Perform zvýšené o úroky z omeškania, a na druhej strane, aby konštatovala, že žalobkyňa nie je povinná vrátiť sumu vo výške 56 390 eur, ktoré jej bola zaplatená v rámci projektu Oasis

      Výrok rozsudku

               1.

               Európska komisia je povinná zaplatiť ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias sumy, ktorých platba bola pozastavená na základe bodu II.5 ods. 3 písm. d) všeobecných podmienok pripojených k dohodám o subvenciách týkajúcich sa projektov Oasis a Perform, uzavretých v rámci siedmeho rámcového programu pre výskum, technický rozvoj a demonštračné činnosti (2007 — 2013), pričom toho zaplatenie neprejudikuje oprávnenosť výdavkov deklarovaných zo strany ANKO Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias a vykonanie záverov konečnej audítorskej správy 11-INFS-0035 zo strany Komisie. Výška súm, ktoré sa majú zaplatiť, musí byť v medziach zostatku finančného príspevku disponibilného v okamihu pozastavenia platieb a uvedené sumy musia byť zvýšené o úroky z omeškania, ktoré sa začínajú uplatňovať pre každé obdobie od uplynutia lehoty na zaplatenie v trvaní 105 dní nasledujúcich po prijatí predmetných správ zo strany Komisie. Na úroky sa uplatňuje úroveň zvýšenia platná k prvému dňu mesiaca, v ktorom došlo k omeškaniu platby, uverejnená v Úradnom vestníku Európskej únie, séria C.

               2.

               Žaloba sa vo zvyšnej časti zamieta.

               3.

               ANKO Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias znáša tretinu svojich trov konania.

               4.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj dve tretiny trov konania, ktoré vynaložila ANKO Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias.

      (1)  Ú. v. EÚ C 138, 12.5.2012.


title: Vec T-115/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. septembra 2006 – Laroche/Komisia ( Úradníci — Hodnotenie služobného postupu — Hodnotiace obdobie 2001/2002 — Rozhodnutie o ukončení konania — Lehota na podanie prostriedku nápravy — Počítanie lehôt )

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/30

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. septembra 2006 – Laroche/Komisia
   (Vec T-115/04) (1)

   („Úradníci - Hodnotenie služobného postupu - Hodnotiace obdobie 2001/2002 - Rozhodnutie o ukončení konania - Lehota na podanie prostriedku nápravy - Počítanie lehôt“)
   (2006/C 281/50)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Yvonne Laroche (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: G. Bounéou a F. Frabetti, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a L. Lozano Palacios, splnomocnené zástupkyne)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 11. júna 2003 o ukončení hodnotenia služobného postupu žalobkyne za hodnotiace obdobie 2001/2002
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie z 11. júna 2003 o ukončení hodnotenia služobného postupu žalobkyne za hodnotiace obdobie 2001/2002 sa ruší.

               2.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004.


title: Vec T-167/11: Žaloba podaná 15. marca 2011 — Centre national de la recherche scientifique/Komisia

text:
               14.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/34

         Žaloba podaná 15. marca 2011 — Centre national de la recherche scientifique/Komisia
   (Vec T-167/11)
   2011/C 145/56
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Centre national de la recherche scientifique (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: N. Lenoir, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               uložil Komisii povinnosť vrátiť údajnú pohľadávku vo výške 20 989,82 eura, ktorú Komisia konštatuje na základe dohody vo svojom oznámení o dlhu č. 2010-1232 z 26. októbra 2010 a ktorá je predmetom aktu započítania zo 17. decembra 2010 (spisová značka BUDG/C3 D(2010) B.2 — 1232), navýšenú o úroky z omeškania podľa zákonom stanovenej sadzby v zmysle belgického práva uplatniteľného na dohodu,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu všetkých trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku II.19 Všeobecných podmienok dohody LSHB-CT-2004-503319 týkajúcej sa projektu „ALLOSTEM“ vyplývajúceho zo šiesteho rámcového programu pre výskum a technologický rozvoj (2002 — 2006) (ďalej len „dohoda ALLOSTEM“), keďže Komisia obmedzila, dokonca zbavila, žalobcu možnosti preukázania riadneho výkonu dohody so zreteľom na nahraditeľné personálne výdavky, čím nerešpektovala kritériá definície nahraditeľných výdavkov.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na porušení zmluvných povinností vyplývajúcich z článkov II.19 a II.20 Všeobecných podmienok dohody „ALLOSTEM“, keďže Komisia vylúčila nahraditeľné výdavky súvisiace s „rezervou v prípade straty zamestnania“ a materskými dovolenkami biologičky, ktorá bola prijatá do zamestnania na dobu určitú.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 12 dohody „ALLOSTEM“, podľa ktorého skutočnosť akejkoľvek dlžnej pohľadávky v zmysle uvedenej dohody sa posudzuje podľa belgického práva. Žalobca tvrdí, že:

                           —

                           Komisia sa pri posúdení toho, či požadovaná pohľadávka je alebo nie je skutočná, opiera výlučne o právo Únie a nie belgické právo,

                           —

                           pohľadávka je predmetom vážnych pochybností, ktoré ju zbavujú akéhokoľvek skutočného charakteru.


title: Vec C-415/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial da Comarca do Porto (Portugalsko) 27. júla 2016 – David Fernando Leal da Fonseca/Varzim Sol – Turismo, Jogo e Animação, S.A.

text:
               24.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial da Comarca do Porto (Portugalsko) 27. júla 2016 – David Fernando Leal da Fonseca/Varzim Sol – Turismo, Jogo e Animação, S.A.
   (Vec C-415/16)
   (2016/C 392/09)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Judicial da Comarca do Porto

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: David Fernando Leal da Fonseca

      Žalovaná: Varzim Sol – Turismo, Jogo e Animação, S.A.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Musí sa v prípade zamestnancov s viaczmenným pracovným režimom a so striedavými dobami odpočinku zamestnaných v prevádzke, ktorá je otvorená každý deň v týždni, ale v ktorej sa nepracuje nepretržite 24 hodín denne, vzhľadom na článok 5 smernice Rady 93/104/ES (1) z 23. novembra 1993 a článok 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES (2) zo 4. novembra 2003, ako aj článok 31 Charty základných práv Európskej únie deň povinného odpočinku, na ktorý má zamestnanec nárok, nevyhnutne poskytnúť v rámci každého obdobia siedmich dní, teda najneskôr v siedmy deň po šiestich po sebe idúcich pracovných dňoch?

               2.

               Je v súlade s uvedenými smernicami a ustanoveniami výklad, podľa ktorého si zamestnávateľ v súvislosti s týmito zamestnancami môže vybrať dni, v ktorých poskytne zamestnancovi v rámci každého týždňa odpočinok, na ktorý má zamestnanec nárok, takže zamestnanca možno nútiť, aby bez odmeny za prácu nadčas odpracoval až 10 po sebe idúcich dní?

               3.

               Je v súlade s uvedenými smernicami a ustanoveniami výklad, podľa ktorého možno 24-hodinové obdobie nepretržitého odpočinku poskytnúť v ktorýkoľvek kalendárny deň určitého obdobia siedmich kalendárnych dní a nasledujúce 24-hodinové obdobie nepretržitého odpočinku (ku ktorému sa pripočíta 11-hodinový denný odpočinok) tiež možno poskytnúť v ktorýkoľvek kalendárny deň obdobia siedmich kalendárnych dní, ktoré nasleduje po vyššie uvedenom období?

      (1)  Smernica Rady 93/104/ES z 23. novembra 1993 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. V. ES L 307, 1993, s. 18; Mim. vyd. 05/002, s. 197).

      (2)  Smernica 2003/88/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ, L 299, 2003, s. 9).


title: Vec T-276/08: Žaloba podaná 15. júla 2008 – Al-Aqsa/Rada

text:
               13.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/15

         Žaloba podaná 15. júla 2008 – Al-Aqsa/Rada
   (Vec T-276/08)
   (2008/C 236/25)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Al-Aqsa (Heerlen, Holandsko) (v zastúpení: J. Pauw a M. Uiterwaal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Rada je povinná nahradiť žalobkyni škodu, ktorú utrpela, vo výške 10 600 000 eur, spolu s úrokom vypočítaným až do dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci, alebo aspoň priznať takú náhradu škody, akú určí Súdny dvor,

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov tohto konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa navrhuje náhradu škody, ktorú údajne utrpela z toho dôvodu, že rozhodnutím Rady 2003/480/ES z 27. júna 2003 (1) bola zaradená na zoznam osôb, na ktoré sa vzťahuje nariadenie (ES) č. 2580/2001 (2). Zaradenie žalobkyne na zoznam bolo následne potvrdené pri každej aktualizácii.
   Žalobkyňa tvrdí, že tieto rozhodnutia sú protiprávne z viacerých dôvodov. Žalobkyňa v prvom rade poukazuje na to, že rozhodnutie 2006/379/ES z 29. mája 2006 (3) bolo zrušené Súdnym dvorom na základe toho, že nespĺňalo požiadavku primeraného uvedenia dôvodov (4). Žalobkyňa ďalej tvrdí, že rozhodnutia obsahujú viaceré podstatné chyby, a odkazuje v tejto súvislosti na svoje žalobné návrhy vo veciach T-327/03 a T-348/07, Al-Aqsa/Rada (5).
   V predmetnom prípade došlo podľa žalobkyne k dostatočne závažným porušeniam práv udelených jednotlivcom na to, aby to odôvodnilo priznanie náhrady škody. Škoda vzniknutá žalobkyni zahŕňa tak škodu na povesti, ako aj nehmotnú škodu, pričom zodpovednosť Rady za túto škodu vznikla od 28. júna 2003, čo je dátum, keď európske opatrenia nadobudli účinnosť.

      (1)  Rozhodnutie Rady 2003/480/ES z 27. júna 2003, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2002/974/ES [neoficiálny preklad] (Ú. v. EÚ L 160, s. 81).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 2580/2001 z 27. decembra 2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu (Ú. v. ES L 344, s. 70; Mim. vyd. 18/001, s. 207).

      (3)  Rozhodnutie Rady 2006/379/ES z 29. mája 2006, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2005/930/ES (Ú. v. EÚ L 144, s. 21).

      (4)  Rozsudok Súdu prvého stupňa z 11. júla 2007 vo veci T-327/03, Al-Aqsa/Rada.

      (5)  Ú. v. EÚ C 289, s. 30, a Ú. v. EÚ C 269, s. 61.


title: Vec T-212/06: Žaloba podaná 11. augusta 2006 – Bowland Dairy Products/Komisia

text:
               30.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/10

         Žaloba podaná 11. augusta 2006 – Bowland Dairy Products/Komisia
   (Vec T-212/06)
   (2006/C 237/19)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Bowland Dairy Products Limited (Nelson, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: J. Milligan, solicitor)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu škody vo výške straty, ktorú žalobca utrpel následkom napadnutého rozhodnutia, spolu s úrokmi,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca sa žalobou domáha zrušenia rozhodnutia Komisie Európskych spoločenstiev, ktoré bolo obsahom elektronickej pošty poslanej UK Foods Agency 20. júla 2006, preposlanej žalobcovi 21. júla 2006, zamietajúceho dať do obehu systémom rýchleho varovania vzťahujúceho sa na potraviny a krmivá upraveným nariadením (ES) Európskeho parlamentu a Rady č. 178/2002 z 28. januára 2002 (Ú. v. ES L 31, 1.2.2002, s. 1-24; Mim. vyd. 15/006, s. 463), doplňujúce informácie o tom, že Food Security Agency (FSA) nemá výhrady k uvedeniu tvarohu žalobcu na trh, pokiaľ nie sú splnené podmienky stanovené Komisiou.
   Žalobca tvrdí, že Komisia nie je oprávnená ukladať podmienky pre obeh doplňujúcich informácií pripravených príslušným vnútroštátnym orgánom podľa článku 50 nariadenia (ES) č. 178/2002.
   Žalobca okrem toho uvádza, že Komisia formulovaním týchto podmienok nesprávne vyložila platné nariadenia tak vo vzťahu k antibiotickému mlieku, ako aj vo vzťahu k riedkemu mlieku.


title: Vec T-215/16: Žaloba podaná 4. mája 2016 – Cop/EUIPO – Conexa (AMPHIBIAN)

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/37

         Žaloba podaná 4. mája 2016 – Cop/EUIPO – Conexa (AMPHIBIAN)
   (Vec T-215/16)
   (2016/C 251/43)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cop Vertriebs-GmbH (Aresing, Nemecko) (v zastúpení: H. Hofmann, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Conexa LLC (Wilmington, Delaware, Spojené štáty)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis ochrannej známky označujúci Európsku úniu „AMPHIBIAN“ – medzinárodný zápis č. 359 251 označujúci Európsku úniu.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 7. marca 2016 vo veci R 1984/2015-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil alebo zmenil napadnuté rozhodnutie,

               —

               zrušil alebo zmenil rozhodnutie výmazového oddelenia v konaní o výmaze č. 9736 C zo 14. septembra 2015 Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO),

               —

               zaviazal EUIPO na náhradu trov konania;

               —

               určil termín ústneho pojednávania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) a následne b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-380/13 P: Odvolanie podané 3. júla 2013 : Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z  19. apríla 2013 vo veci T-52/11, Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços(Aecops)/Komisia

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/33

         Odvolanie podané 3. júla 2013: Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 19. apríla 2013 vo veci T-52/11, Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços(Aecops)/Komisia
   (Vec C-380/13 P)
   2013/C 260/60
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) (v zastúpení: N. Morais Sarmento a L. Pinto Monteiro, advogados)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu v celom rozsahu,

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu všetkých trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

         Porušenie primeranej lehoty na prijatie rozhodnutia

   1.   Premlčanie konania
   Odvolateľka zastáva názor, že napadnuté rozhodnutie bolo prijaté po uplynutí štyroch rokov stanových na účely premlčania konania na základe článku 3 nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95 (1). Aj keby prípadne došlo k možnému prerušeniu premlčacej doby konania, uplynul dvojnásobok premlčacej doby bez toho, aby bolo prijaté akékoľvek rozhodnutie podľa ustanovení článku 3 ods. 1 štvrtého pododseku citovaného nariadenia. Keďže stanovená lehota uplynula, napadnuté rozhodnutie je treba považovať za nezákonné, pričom ho nie je možné vykonať.
   2.   Porušenie zásady právnej istoty
   Odvolateľka zastáva názor, že skutočnosť, že Komisia nechala uplynúť viac než 20 rokov medzi údajnou nezrovnalosťou a prijatím napadnutého rozhodnutia, predstavuje porušenie zásady právnej istoty. Táto základná zásada práva Európskej únie stanovuje, že každá osoba má právo, aby sa inštitúcie Európskej únie zaoberali jej záležitosťou v stanovenej lehote.
   3.   Porušenie práva na obranu
   Odvolateľka zastáva názor, že jej právo na obranu bolo porušené v rozsahu, v akom z dôvodu, že uplynulo viac než 20 rokov medzi údajnou nezrovnalosťou a prijatím konečného rozhodnutia, bola zbavená práva predložiť svoje pripomienky včas, to znamená v dobe, kedy ešte mala k dispozícii dokumenty, ktoré by jej umožnili odôvodniť výdavky, ktoré Komisia považuje za neoprávnené.

      (1)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340).


title: Vec T-475/11 P: Odvolanie podané 5. septembra 2011 : Luigi Marcuccio proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z  20. júna 2011 vo veci F-67/10, Marcuccio/Komisia

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/46

         Odvolanie podané 5. septembra 2011: Luigi Marcuccio proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 20. júna 2011 vo veci F-67/10, Marcuccio/Komisia
   (Vec T-475/11 P)
   2011/C 311/85
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, avvocato)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd vyhovel tomuto odvolaniu so všetkými právnymi dôsledkami.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Toto odvolanie bolo podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 20. júna 2011, ktorým bola zamietnutá ako neprípustná žaloba, ktorá smerovala k uloženiu povinnosti náhrady škody Komisii, ktorú žalobcovi údajne vznikla, keď mu Komisia odmietla zaplatiť nahraditeľné trovy konania, ktoré údajne vynaložil vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok Všeobecného súdu zo 4. novembra 2008, F-41/06, Marcuccio/Komisia.
   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza tri odvolacie dôvody.

               1.

               Odmietnutie „tretej časti návrhu“ (medzi bodmi 13 a 14 napadnutého uznesenia) podaného žalobcom v žalobe na prvom stupni a „štvrtej časti návrhu“ (medzi bodmi 19 a 20 napadnutého uznesenia) podaného žalobcom v žalobe na prvom stupni, bolo nezákonné z dôvodu: a) nesprávneho výkladu a uplatnenia pojmu „žiadosť“ v zmysle článku 90 služobného poriadku úradníkov Európskej únie a článku 91 tohto poriadku a nelogické a neodôvodnené neprihliadnutie k relevantnej judikatúre; b) neuvedenie dôvodov, skreslenie skutočností a irelevantné, svojvoľné, nelogické a iracionálne odôvodnenie;

               2.

               skreslenie skutočností a opomenutie vykonať akékoľvek predchádzajúce šetrenie;

               3.

               nerozhodnutie o žalobe žalobcu v konaní a následné porušenie jeho práva na kontradiktórne konanie a jeho práva na obranu.


title: Vec C-267/11 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  3. októbra 2013 — Európska komisia/Lotyšská republika, Litovská republika, Slovenská republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Odvolanie — Integrovaná prevencia a kontrola znečisťovania životného prostredia — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov — Pridelenie kvót pre Lotyšskú republiku — Obdobie rokov 2008 až 2012)

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/6

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. októbra 2013 — Európska komisia/Lotyšská republika, Litovská republika, Slovenská republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-267/11 P) (1)

   (Odvolanie - Integrovaná prevencia a kontrola znečisťovania životného prostredia - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov - Pridelenie kvót pre Lotyšskú republiku - Obdobie rokov 2008 až 2012)
   2013/C 344/07
   Jazyk konania: lotyština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: I. Rubene a E. White, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Lotyšská republika (v zastúpení: I. Kalniņš, splnomocnený zástupca), Litovská republika, Slovenská republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje Lotyšskú republiku: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek a D. Hadroušek, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 22. marca 2011 — Lotyšsko/Komisia (T-369/07), ktorým Všeobecný súd zrušil rozhodnutie Komisie K(2007) 3409 z 13. júla 2007 o zmene národného alokačného plánu pre kvóty emisií skleníkových plynov, ktorý Lotyšsko oznámilo na roky 2008 až 2012 v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631) — Nesprávny výklad konania upraveného v článku 9 ods. 3 smernice — Nesprávne uplatnenie trojmesačnej lehoty, stanovenej na vydanie pôvodných rozhodnutí týkajúcich sa oznámení nových národných alokačných plánov pre kvóty emisií skleníkových plynov (NAP), na rozhodnutie Komisie týkajúce sa schválenia zmien NAP oznámených potom, ako Komisia zamietla pôvodný NAP

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Európska komisia, Lotyšská republika a Česká republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 30.7.2011.


title: Vec T-591/10 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  9. marca 2011 — Castiglioni/Európska komisia ( „Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Verejné zákazky — Verejné obstarávanie — Zamietnutie ponuky — Návrh na odklad výkonu — Nedodržanie formálnych náležitostí — Neprípustnosť“ )

text:
               16.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 120/12

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 9. marca 2011 — Castiglioni/Európska komisia
   (Vec T-591/10 R)
   (Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Verejné zákazky - Verejné obstarávanie - Zamietnutie ponuky - Návrh na odklad výkonu - Nedodržanie formálnych náležitostí - Neprípustnosť)
   2011/C 120/30
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Castiglioni Srl (Busto Arsizio, Taliansko) (v zastúpení: G. Turri, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: S. Delaude a N. Bambara, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Gullo, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na nariadenie predbežných opatrení podaný v rámci verejného obstarávania týkajúceho sa uzavretia viacstrannej rámcovej dohody o stavebných prácach, rekonštrukcii a údržbe budov a infraštruktúry Spoločného výskumného centra (SVC) Európskej komisie v Ispre (Taliansko)

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní vo veci samej.


title: Vec C-513/14 P: Odvolanie podané 14. novembra 2014: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 3. septembra 2014 vo veci T-687/13, Unibail/ÚHVT

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/25

         Odvolanie podané 14. novembra 2014: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 3. septembra 2014 vo veci T-687/13, Unibail/ÚHVT
   (Vec C-513/14 P)
   (2015/C 138/35)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania: Unibail Management

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               rozhodnúť v konaní podľa článku 61 prvého odseku druhej vety Služobného poriadku a

               —

               zaviazať ďalšieho účastníka konania pred Všeobecným súdom na náhradu trov konania pred ÚHVT.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza jediný odvolací dôvod. ÚHVT zastáva názor, že Všeobecný súd porušil článok 75 prvú vetu nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 (1) o ochrannej známke Spoločenstva v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. b) toho istého nariadenia. Všeobecný súd nielenže podal nesprávny výklad rozsahu pojmu celkové odôvodnenie, ale aj nesprávny výklad svojej judikatúry. Odvolateľ tiež vytýka Všeobecnému súdu, že preniesol dôkazné bremeno.

      (1)  Ú. v. EÚ L 78, s. 1.


title: Vec T-131/13: Rozsudok Všeobecného súdu zo  14. marca 2014 – Lardini/ÚHVT (Pripojenie kvetu na golier) ( „Ochranná známka Spoločenstva  — Prihláška ochrannej známky Spoločenstva pozostávajúca z pripojenia kvetu na golier  — Absolútny dôvod zamietnutia  — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti  — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ )

text:
               5.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 135/33

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. marca 2014 – Lardini/ÚHVT (Pripojenie kvetu na golier)
   (Vec T-131/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška ochrannej známky Spoločenstva pozostávajúca z pripojenia kvetu na golier - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   2014/C 135/41
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lardini Srl (Filottrano, Taliansko) (v zastúpení: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi a N. Parrotta, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Bullock a N. Bambara, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 13. decembra 2012 (vec R 2578/2011-1) týkajúcemu sa prihlášky označenia pozostávajúceho z pripojenia kvetu na golier ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Lardini Srl je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 141, 18.5.2013.


title: Vec C-321/10: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 17. februára 2011 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo [Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2007/2/ES — Environmentálna politika — Infraštruktúra pre priestorové informácie v Európskom spoločenstve (INSPIRE) — Výmena a aktualizácia údajov v elektronickom formáte — Neúplné prebratie]

text:
               2.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/10

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 17. februára 2011 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-321/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2007/2/ES - Environmentálna politika - Infraštruktúra pre priestorové informácie v Európskom spoločenstve (INSPIRE) - Výmena a aktualizácia údajov v elektronickom formáte - Neúplné prebratie)
   2011/C 103/15
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Sénéchal, splnomocnený zástupca)

      Žalované: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: T. Materne a M. Jacobs, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie alebo neoznámenie v stanovenej lehote zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/2/ES zo 14. marca 2007, ktorou sa zriaďuje Infraštruktúra pre priestorové informácie v Európskom spoločenstve (Inspire) (Ú. v. EÚ L 108, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že v stanovenej lehote neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/2/ES zo 14. marca 2007, ktorou sa zriaďuje Infraštruktúra pre priestorové informácie v Európskom spoločenstve (Inspire), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 246, 11.9.2010.


title: Vec C-521/09 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  29. septembra 2011 — Elf Aquitaine SA/Európska komisia (Odvolanie — Kartely — Článok 81 ES a článok 53 Dohody o EHP — Trh s kyselinou chlóroctovou — Pravidlá týkajúce sa pripísateľnosti protisúťažných postupov dcérskej spoločnosti jej materskej spoločnosti — Domnienka skutočného uplatnenia rozhodujúceho vplyvu — Právo na obhajobu — Povinnosť odôvodnenia)

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/2

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 29. septembra 2011 — Elf Aquitaine SA/Európska komisia
   (Vec C-521/09 P) (1)

   (Odvolanie - Kartely - Článok 81 ES a článok 53 Dohody o EHP - Trh s kyselinou chlóroctovou - Pravidlá týkajúce sa pripísateľnosti protisúťažných postupov dcérskej spoločnosti jej materskej spoločnosti - Domnienka skutočného uplatnenia rozhodujúceho vplyvu - Právo na obhajobu - Povinnosť odôvodnenia)
   2011/C 340/03
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Elf Aquitaine SA (v zastúpení: E. Morgan de Rivery, S. Thibault-Liger a E. Lagathu, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouquet a F. Castillo de la Torre, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (siedma komora) z 30. septembra 2009, Elf Aquitaine/Komisia (T-174/05), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu odvolateľky, v ktorej sa domáhala v prvom rade zrušenia rozhodnutia Komisie K(2004) 4876 v konečnom znení z 19. januára 2005 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 ES a článku 53 Dohody EHP na kartelovú dohodu týkajúcu sa trhu s kyselinou chlóroctovou, a subsidiárne zníženia výšky pokuty uloženej odvolateľke — Porušenie zásad prezumpcie neviny a individualizácie trestov, ako aj pravidiel týkajúcich sa pripísateľnosti zodpovednosti materskej spoločnosti za porušenie práva hospodárskej súťaže dcérskou spoločnosťou — Porušenie práva na obranu a povinnosti odôvodnenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 30. septembra 2009, Elf Aquitaine/Komisia (T-174/05), sa zrušuje.

               2.

               Rozhodnutie K(2004) 4876 v konečnom znení z 19. januára týkajúce sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP 2005 (vec COMP/E-1/37.3773 — MCAA) sa zrušuje v rozsahu, v akom Elf Aquitaine SA pripisuje dané porušenie a ukladá jej pokutu.

               3.

               Európska Komisia a Elf Aquitaine SA znášajú svoje vlastné trovy konania súvisiace s týmto odvolaním.

               4.

               Európska Komisia je povinná nahradiť trovy prvostupňového konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 37, 13.2.2010.


title: Vec F-124/10: Žaloba podaná 26. novembra 2010 — Labiri/EHSV

text:
               26.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/34

         Žaloba podaná 26. novembra 2010 — Labiri/EHSV
   (Vec F-124/10)
   2011/C 63/63
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Vassiliki Labiri (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Európsky hospodársky a sociálny výbor

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o zastavení správneho vyšetrovania začatého na základe sťažnosti žalobkyne vo veci morálneho obťažovania

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie generálneho tajomníka Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru z 18. januára 2010, ktorým sa konštatuje, že vedúci sekcie, kde žalobkyňa pracuje, sa nedopustil žiadneho previnenia a ktorým sa zastavuje správne vyšetrovanie začaté spoločne Európskym hospodárskym a sociálnym výborom a Výborom regiónov na základe sťažnosti vo veci morálneho obťažovania,

               —

               zaviazať Európsky hospodársky a sociálny výbor na náhradu trov konania.


title: Vec C-81/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León, Sala de lo Social z 28. januára 2005, ktorý súvisí s konaním: Anacleto Cordero Alonso proti Fondo de Garantía Salarial

text:
               16.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León, Sala de lo Social z 28. januára 2005, ktorý súvisí s konaním: Anacleto Cordero Alonso proti Fondo de Garantía Salarial
   (Vec C-81/05)
   (2005/C 93/30)
   Jazyk konania: španielčina
   Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León, Sala de lo Social (Španielsko) podal rozsudkom z 28. januára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, ktorý súvisí s konaním: Anacleto Cordero Alonso proti Fondo de Garantía Salarial a bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 18. februára 2005.
   Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León, Sala de lo Social, žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Vyplýva z povinnosti členských štátov prijať všetky potrebné opatrenia všeobecnej alebo osobitnej povahy, aby zabezpečili plnenie záväzkov vyplývajúcich zo Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva alebo z opatrení prijatých orgánmi Spoločenstva (článok 10 ES), ako aj zo zásady prednosti práva Spoločenstva pre vnútroštátnym právom právomoc vnútroštátnych súdnych orgánov nepoužiť akýkoľvek druh vnútroštátnych predpisov, ktoré sú v rozpore s právom Spoločenstva, bez ohľadu na postavenie týchto predpisov v hierarchii právnych noriem (nariadenie, zákony, alebo aj ústava)?

               2.

                           a)

                           Ak španielske správne a súdne orgány musia rozhodnúť o tom, či zamestnanec, ktorého zamestnávateľ bol vyhlásený za platobne neschopného má právo poberať od Fondo de Garantía Salarial odškodnenie z titulu ukončenia pracovnej zmluvy, ktorej záruky v prípade platobnej neschopnosti boli založené vnútroštátnym právom, má sa uplatniť právo Spoločenstva, aj keď články 1 a 3 smernice č. 80/987/ES (1) výslovne neupravujú odškodnenie pri ukončení zmluvy?

                           b)

                           V prípade kladnej odpovede sú španielske správne a súdne orgány pri uplatňovaní smernice č. 80/987/ES a vnútroštátnych predpisov, ktoré ju prebrali, viazané zásadou rovnosti pred zákonom a zákazu diskriminácie vyplývajúcej z práva Spoločenstva a ich výkladom Súdom prvého stupňa Európskych spoločenstiev, keď tento výklad sa odlišuje od výkladu obdobného základného práva priznávaného španielskou ústavou, ktorý zastáva španielsky ústavný súd?

                           c)

                           V prípade kladnej odpovede ukladá základná zásada rovnosti pred zákonom vyplývajúca z práva Spoločenstva povinnosť rovnakého zaobchádzania v prípadoch, keď nárok zamestnanca na odškodnenie pri ukončení zmluvy vyplýva zo súdneho rozhodnutia a v prípadoch, keď tento nárok vyplýva z dohody medzi zamestnancom a zamestnávateľom uzavretej pred súdom a schválenej súdom?

               3.

                           a)

                           Ak členský štát vo svojom vnútroštátnom zákonodarstve priznával právo zamestnancov na ochranu prostredníctvom záručnej inštitúcie v prípade platobnej neschopnosti zamestnávateľa pri ukončení zmluvy, a to pred nadobudnutím účinnosti smernice č. 2002/74/ES (2)8. októbra 2002, dá sa to vykladať tak, že ak rozhodoval o vyplatení tohto odškodnenia záručnou inštitúciou pri ukončení pracovnej zmluvy v prípade platobnej neschopnosti vyhlásenej po 8. októbri 2002, tak uplatňoval právo Spoločenstva, aj keď ešte neuplynula lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho právneho poriadku?

                           b)

                           V prípade kladnej odpovede sú španielske správne a súdne orgány pri uplatňovaní smernice č. 80/987/ES a vnútroštátnych predpisov, ktoré ju prebrali, viazané zásadou rovnosti pred zákonom a zákazu diskriminácie vyplývajúcej z práva Spoločenstva a ich výkladom Súdom prvého stupňa Európskych spoločenstiev, keď tento výklad sa odlišuje od výkladu obdobného základného práva priznávaného španielskou ústavou, ktorý zastáva španielsky ústavný súd?

                           c)

                           V prípade kladnej odpovede ukladá základná zásada rovnosti pred zákonom vyplývajúca z práva Spoločenstva povinnosť rovnakého zaobchádzania v prípadoch, keď nárok zamestnanca na odškodnenie pri ukončení zmluvy vyplýva zo súdneho rozhodnutia a v prípadoch, keď tento nárok vyplýva z dohody medzi zamestnancom a zamestnávateľom uzavretej pred súdom a schválenej súdom?

      (1)  Smernica Rady z 20. októbra 1980 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa, Ú. v. ES L 283 z 28. októbra 1980, s. 23.

      (2)  Smernica č. 2002/74/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. septembra 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 80/987/EHS, Ú. v. ES L 270 z 8. októbra 2002, s. 10.


title: Vec T-126/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. mája 2016 – El Corte Inglés/EUIPO – Grup Supeco Maxor (Supeco) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Supeco — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie SUPER COR — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Rozsah preskúmania vykonaného odvolacím senátom — Tovary a služby, na ktorých je námietka založená — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Pravidlo 15 ods. 2 písm. f) nariadenia (ES) č. 2868/95 — Oznámenie č. 2/12“)

text:
               4.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/31

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. mája 2016 – El Corte Inglés/EUIPO – Grup Supeco Maxor (Supeco)
   (Vec T-126/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Supeco - Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie SUPER COR - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Rozsah preskúmania vykonaného odvolacím senátom - Tovary a služby, na ktorých je námietka založená - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Pravidlo 15 ods. 2 písm. f) nariadenia (ES) č. 2868/95 - Oznámenie č. 2/12“))
   (2016/C 243/33)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. L. Rivas Zurdo, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: E. Scheffer a A. Folliard-Monguiral, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Grup Supeco Maxor, SL (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: S. Martínez-Almeida y Alejos-Pita, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 4. decembra 2014 (vec R 1112/2014-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi El Corte Inglés, SA, a Grup Supeco Maxor, SL

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               El Corte Inglés, SA, je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 11.5.2015.


title: Vec C-433/05: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  15. apríla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania Handens Tingsrätt — Švédsko) — trestné konanie/Lars Sandström (Smernice 94/25/ES a 2003/44/ES — Aproximácia právnych predpisov — Rekreačné plavidlá — Zákaz používať vodné skútre mimo verejných plavebných koridorov — Články 28 ES a 30 ES — Opatrenia s rovnakým účinkom — Prístup na trh — Prekážka — Ochrana životného prostredia — Proporcionalita — Smernica 98/34/ES — Článok 8 — Zmena vnútroštátnej právnej úpravy — Oznamovacia povinnosť — Podmienky)

text:
               5.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/2

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 15. apríla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania Handens Tingsrätt — Švédsko) — trestné konanie/Lars Sandström
   (Vec C-433/05) (1)

   (Smernice 94/25/ES a 2003/44/ES - Aproximácia právnych predpisov - Rekreačné plavidlá - Zákaz používať vodné skútre mimo verejných plavebných koridorov - Články 28 ES a 30 ES - Opatrenia s rovnakým účinkom - Prístup na trh - Prekážka - Ochrana životného prostredia - Proporcionalita - Smernica 98/34/ES - Článok 8 - Zmena vnútroštátnej právnej úpravy - Oznamovacia povinnosť - Podmienky)
   2010/C 148/03
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Handens Tingsrätt

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Lars Sandström

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Handens Tingsrätt — Výklad článkov 28 ES až 30 ES a smernice 2003/44/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 16. júna 2003, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 94/25/ES o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa rekreačných plavidiel (Ú. v. EÚ L 214, s. 18) — Zákaz používať vodné skútre mimo verejných plavebných koridorov

      Výrok rozsudku

               1.

               Smernica Európskeho Parlamentu a Rady 94/25/ES zo 16. júna 1994 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa rekreačných plavidiel, zmenená a doplnená smernicou 2003/44/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 16. júna 2003, nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá z dôvodov týkajúcich sa ochrany životného prostredia zakazuje používanie vodných skútrov mimo označených koridorov.

               2.

               Články 34 ZFEÚ a 36 ZFEÚ nebránia takejto vnútroštátnej právnej úprave, pod podmienkou, že:

                           —

                           príslušné vnútroštátne orgány sú povinné prijať vykonávacie opatrenia stanovené s cieľom určiť zóny mimo verejných plavebných koridorov, v ktorých sa vodné skútre môžu používať,

                           —

                           tieto orgány skutočne uplatnili právomoc, ktorá im bola v tejto súvislosti priznaná, a určili zóny zodpovedajúce podmienkam stanoveným vnútroštátnou právnou úpravou a

                           —

                           takéto opatrenia boli prijaté v rámci primeranej lehoty po nadobudnutí účinnosti uvedenej právnej úpravy.

                     Vnútroštátnemu súdu prináleží, aby overil, či sú tieto podmienky vo veci samej splnené.

               3.

               Článok 8 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998 o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov sa musí vykladať v tom zmysle, že zmena návrhu technického predpisu, ktorý už Komisii bol oznámený v súlade s prvým pododsekom tohto ustanovenia, teda zmena, ktorá v porovnaní s oznámeným návrhom predstavuje len zmiernenie podmienok použitia dotknutého výrobku, a preto znižuje prípadný dosah technického predpisu na obchod, nepredstavuje významnú zmenu návrhu v zmysle tretieho pododseku uvedeného ustanovenia, a z tohto dôvodu nemusí byť vopred oznámená Komisii. V prípade neexistencie takejto povinnosti predchádzajúceho oznámenia neoznámenie zmeny technického predpisu, ktorá nie je významná, Komisii pred jej prijatím neovplyvňuje uplatniteľnosť tohto predpisu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 36, 11.2.2006.


title: Vec C-40/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Finanzgericht München z  8. decembra 2005 , ktorý súvisí s konaním: Juers Pharma Import-Export GmbH proti Oberfinanzdirektion Nürnberg

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Finanzgericht München z 8. decembra 2005, ktorý súvisí s konaním: Juers Pharma Import-Export GmbH proti Oberfinanzdirektion Nürnberg
   (Vec C-40/06)
   (2006/C 86/19)
   Jazyk konania: nemčina
   Finanzgericht München podal uznesením z 8. decembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Juers Pharma Import-Export GmbH proti Oberfinanzdirektion Nürnberg a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 25. januára 2006.
   Finanzgericht München žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:
   Musí sa kombinovaná nomenklatúra (KN) v znení vyplývajúcom z prílohy nariadenia Komisie (ES) č. 1789/2003 z 11. septembra 2003 (1), ktorým sa mení a dopĺňa príloha I k nariadeniu Rady (EHS) č. 2658/87 o tarifnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku vykladať v tom zmysle, že kapsule melatonínu prezentované ako potravinové doplnky, pretože nie sú schválené ako lieky, sa majú zaradiť do položky 3004?

      (1)  Ú. v. EÚ L 281, s. 1; Mim. Vyd. 02/014, s. 3.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 9. novembra 2004 vo veci C-203/02 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)): The British Horseracing Board Ltd a iní proti William Hill Organization Ltd (Smernica č. 96/9/ES — Právna ochrana databáz — Právo sui generis — Získanie, overenie a prezentácia obsahu databázy — (Ne)podstatná časť obsahu databázy — Extrakcia a reutilizácia — Zvyčajné využívanie — Neprimerané poškodzovanie oprávnených záujmov zostavovateľa — Databáza dostihov — Zoznamy súťaží — Stávkové hry)

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/4

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   z 9. novembra 2004
   vo veci C-203/02 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)): The British Horseracing Board Ltd a iní proti William Hill Organization Ltd (1)

   (Smernica č. 96/9/ES - Právna ochrana databáz - Právo sui generis - Získanie, overenie a prezentácia obsahu databázy - (Ne)podstatná časť obsahu databázy - Extrakcia a reutilizácia - Zvyčajné využívanie - Neprimerané poškodzovanie oprávnených záujmov zostavovateľa - Databáza dostihov - Zoznamy súťaží - Stávkové hry)
   (2005/C 6/06)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-203/02, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Súdnemu dvoru Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division), rozhodnutím z 24. mája 2002, doručený 31. mája 2002, podľa článku 234 ES vo vzťahu ku konaniu medzi The British Horseracing Board Ltd a iní proti William Hill Organization Ltd, Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas a K. Lenaerts (spravodajca), sudcovia J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric a J. N. Cunha Rodrigues, generálna advokátka: C. Stix-Hackl, súdni tajomníci: M. Múgica Arzamendi a M.-F. Contet, hlavné referentky, vyhlásil dňa 9. novembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Pojem vkladu do získania obsahu databázy v zmysle článku 7 ods. 1 smernice č. 9/96/ES Európskeho parlamentu a Rady z 11. marca 1996 o právnej ochrane databáz treba chápať ako prostriedky vynaložené na vyhľadanie existujúcich prvkov a ich zoskupenie v danej databáze. Tento pojem nezahŕňa prostriedky použité na samotné vytvorenie týchto prvkov.
               Pojem vkladu do overenia databázy v zmysle článku 7 ods. 1 smernice č. 96/9 treba chápať ako prostriedky vynaložené na kontrolu presnosti vyhľadaných prvkov za účelom zaručenia spoľahlivosti informácií obsiahnutých v danej databáze pri jej zostavení a počas doby jej fungovania. Tento pojem nezahŕňa prostriedky vynaložené na overovanie pri vytvorení prvkov následne zoskupených v databáze.
               Prostriedky vynaložené na zostavenie zoznamu koní, ktoré sa zúčastnia jednej súťaže a na overenia vykonané v tejto súvislosti nepredstavujú vklad do získania a overenia obsahu databázy, v ktorej je tento zoznam obsiahnutý.

               2)

               Pojmy extrakcie a reutilizácie v zmysle článku 7 ods. 1 smernice č. 96/9 treba vykladať v tom zmysle, že označujú akékoľvek konanie spočívajúce v nepovolenom privlastnení si a verejnom šírení celého obsahu alebo časti obsahu databázy. Tieto pojmy nepredpokladajú priamy prístup do dotknutej databázy.
               Skutočnosť, že obsah databázy sprístupnil verejnosti jej zostavovateľ alebo sa tak stalo s jeho súhlasom nemá dopad na právo zostavovateľa databázy zakázať konanie spočívajúce v extrakcii alebo reutilizácii celého obsahu alebo podstatnej časti obsahu databázy.

               3)

               Pojem kvantitatívne podstatnej časti obsahu databázy v zmysle článku 7 ods. 1 smernice č. 96/9 sa vzťahuje na rozsah extrahovaných a/alebo reutilizovaných údajov a musí byť posudzovaný vo vzťahu k celkovému rozsahu obsahu databázy.
               Pojem kvalitatívne podstatnej časti obsahu databázy sa vzťahuje na význam investície do získania, overenia alebo prezentácie obsahu databázy, ktorá je predmetom extrakcie a/alebo reutilizácie, nezávisle od toho, či ide o kvantitatívne podstatnú časť celkového obsahu chránenej databázy.
               Pojem nepodstatnej časti databázy označuje všetky časti, ktoré nespadajú pod pojem kvantitatívne alebo kvalitatívne podstatnej časti.

               4)

               Zákaz uvedený v článku 7 ods. 5 smernice č. 96/9 sa vzťahuje na nepovolené extrakcie a/alebo reutilizácie, ktorých úhrnným účinkom je reprodukcia a/alebo sprístupnenie verejnosti celého obsahu alebo podstatnej časti obsahu databázy bez povolenia jeho zostavovateľa, a ktoré spôsobujú vážne škody na investíciách vynaložených touto osobou.

      (1)  Ú. v. ES C 180 zo dňa 27.7.2002


title: Vec C-8/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Oldenburg (Nemecko) 6. januára 2011 — Johann Bilker a i./EWE AG

text:
               9.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Oldenburg (Nemecko) 6. januára 2011 — Johann Bilker a i./EWE AG
   (Vec C-8/11)
   2011/C 113/03
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Oldenburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Johann Bilker a i.

      Žalovaná: EWE AG

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 1 ods. 2 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (1) vykladať tak, že zákonné ustanovenia nepodliehajú ustanoveniam tejto smernice ani vtedy, ak predajca alebo dodávateľ vo svojich zmluvných podmienkach odkazuje na zákonné ustanovenia, ktoré boli prijaté pre inú skupinu spotrebiteľov a iný zmluvný typ? Vzťahuje sa pri neuplatniteľnosti smernice vylúčenie z uplatnenia aj na povinnosť zrozumiteľnosti obsiahnutú v článku 5 smernice?

               2.

               Majú sa článok 5 prvá veta smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách a článok 3 ods. 3 štvrtá veta smernice 2003 smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2003/55/ES z 26. júna 2003 (2) o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom vykladať tak, že nejde o „zrozumiteľnú podmienku“, resp. nie je zabezpečená „vysoká úroveň ochrany spotrebiteľa, najmä s ohľadom na transparentnosť všeobecných zmluvných podmienok“, ak predajca alebo dodávateľ chce vytvoriť jednostranné právo na zmenu ceny tým, že sa vo svojich všeobecných zmluvných podmienkach všeobecne odvolá na nariadenie, ktoré bolo prijaté pre inú spotrebiteľskú skupinu a iný zmluvný typ, a u ktorého navyše právna norma rozhodujúca pre právo na zmenu ceny nie je v súlade s povinnosťou transparentnosti?

      (1)  Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady č. 2003/55/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa ruší smernica 98/30/ES (Ú. v. EÚ L 176, s. 57; Mim. vyd. 12/002, s. 230).