title: Vec C-77/15 P: Odvolanie podané 19. februára 2015: Súdny dvor Európskej únie proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) z 9. januára 2015 vo veci T-409/14, Marcuccio/Európska únia a Súdny dvor Európskej únie

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/41

         Odvolanie podané 19. februára 2015: Súdny dvor Európskej únie proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) z 9. januára 2015 vo veci T-409/14, Marcuccio/Európska únia a Súdny dvor Európskej únie
   (Vec C-77/15 P)
   (2015/C 138/55)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Súdny dvor Európskej únie (v zastúpení: A. V. Placco, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania: Luigi Marcuccio

      Návrhy odvolateľa

   Súdny dvor Európskej únie (ďalej len „SDEÚ“) navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil uznesenie Všeobecného súdu Európskej únie (tretej komory) z 9. januára 2015 vo veci T-409/14, Marcuccio/Európska únia a Súdny dvor Európskej únie v rozsahu, v akom zamietol druhý, tretí a štvrtý bod návrhov predložených SDEÚ vo svojej žalobe podanej na Vnútroštátny súd na základe článku 114 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu,

               —

               vyhovel týmto bodom návrhov a v dôsledku toho

                           —

                           v prvom rade vydal konečné rozhodnutie vo veci, zamietol žalobu pána Marcuccia o náhradu škody ako neprípustnú z dôvodu, že smeruje proti SDEÚ (ako zástupcu Európskej únie),

                           —

                           subsidiárne v prípade, že by Súdny dvor zastával názor, že skutočnosť, že uvedená žaloba smeruje proti SDEÚ a nie proti Komisii (ako zástupcovi Európskej únie) nemá vplyv na prípustnosť tejto žaloby, ale že pri rozhodovaní o námietke vznesenej SDEÚ Všeobecnému súdu mal Všeobecný súd rozhodnúť o tom, že Komisia mala vstúpiť do konania namiesto SDEÚ v postavení žalovanej, vrátiť vec Všeobecnému súdu k vydaniu rozhodnutia o žiadosti pána Marcuccia o náhradu škody v súlade s právnym názorom vyjadreným Súdnym dvorom,

               —

               uložil pánovi Marcucciovi povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli SDEÚ v prvostupňovom konaní ako aj v konaní o odvolaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   V rámci prvého dôvodu odvolania týkajúceho sa porušenia pravidiel upravujúcich zastupovanie Európskej únie pred jej súdmi SDEÚ namieta, že vzhľadom na to, že neexistuje žiadne výslovné ustanovenie, ktoré by sa konkrétne týkalo zastupovania Európskej únie pred jej súdmi v konaniach o žalobách podaných na základe článku 268 ZFEÚ smerujúcich k určeniu mimozmluvnej zodpovednosti Únie, musia byť pravidlá týkajúce sa tohto zastupovania vyvodené zo všeobecných zásad, ktorými sa riadi výkon súdnej moci, najmä zo zásady riadneho výkonu spravodlivosti a zo zásad nezávislosti a nestrannosti súdu.
   SDEÚ delí prvý odvolací dôvod na dve časti, z ktorých jedna sa týka nedodržania zásady riadneho výkonu spravodlivosti a druhá sa týka nedodržania zásad nezávislosti a nestrannosti súdu. V súvislosti s prvou časťou SDEÚ poukazuje na to, že závery Všeobecného súdu, podľa ktorých prináleží SDEÚ zastupovať Úniu v rámci vyššie uvedených konaní o žalobách o náhradu škody, zjavne vychádzajú z judikatúry vyplývajúcej z rozsudku Werhahn Hansamühle a i./Rada a Komisia (63/72 až 69/71, EU:C:1973:121, ďalej len „rozsudok Werhahn a i.“). Riešenie prijaté v tejto judikatúre spočíva v tom, že pokiaľ má Spoločenstvo (teraz Únia) zodpovedať za konanie jednej z jej inštitúcií, zastupuje ju pred súdom Únie tá inštitúcia (alebo tie inštitúcie), ktorej sa pripisuje konanie zakladajúce zodpovednosť. SDEÚ však tvrdí, že takéto riešenie by nemalo byť uplatnené v prejednávanej veci, keďže je z rôznych dôvodov výsledok vyplývajúci z tohto riešenia v skutočnosti v rozpore so záujmom na riadnom výkone spravodlivosti, ktorý predstavuje, ako výslovne vyplýva z rozsudku Werhahn a i. ratio legis tohto riešenia. V tejto súvislosti SDEÚ subsidiárne tiež tvrdí, že nebol dostatočne zohľadnený obsah článku 317 ods. 1 ZFEÚ a článku 53 ods. 1 nariadenia č. 966/2012 (1), podľa ktorých mal Všeobecný súd pripustiť zásadu, že také škody, ktorých náhrada sa požaduje v prejednávanej veci, by mali byť pripísané do oddielu rozpočtu Únie týkajúceho sa Komisie.
   SDEÚ tvrdí v rámci druhej časti prvého odvolacieho dôvodu, vychádzajúc z rozsudku ESĽP z 10. júla 2008, Mihalkov v. Bulharsko (vec č. 67719/01), že Všeobecný súd pri zistení, že SDEU mal zastupovať Úniu v konaní o žalobe pána Marcusccia o náhradu škody, nezohľadnil požiadavky nezávislosti a objektívnej nestrannosti súdu. Vzhľadom na to, že ku konaniu zakladajúcemu údajnú zodpovednosť došlo v rámci výkonu súdnych funkcií sudcovského kolégia a že sudcovské kolégium rozhodujúce v prejednávanej veci i) patrí k tomu istému súdnemu orgánu (Všeobecný súd), ku ktorému patrí sudcovské kolégium, ktorému bolo pripísané konanie zakladajúce zodpovednosť a ii) tvorí neoddeliteľnú súčasť žalovaného v tej istej veci (SDEÚ), s ktorou sú sudcovia tvoriaci sudcovské kolégium odborne spojení, vyššie uvedené požiadavky by boli porušené, najmä v prípade, keď by mali takéto škody, o náhradu ktorých sa žiada v prejednávanej veci, podľa tvrdenia Všeobecného súdu zaťažiť rozpočet týkajúci sa SDEÚ.
   SDEÚ ďalej v rámci druhého dôvodu odvolania tvrdí, že vzhľadom na to, že napadnuté uznesenie konkrétne nevyvracia tvrdenia predložené SDEÚ Všeobecnému súdu, ktoré sa zakladali na obsahu viacerých rozsudkov Súdneho dvora – vrátane rozsudku Groupe Gascogne/Komisia (C-58/12 P, EU:C:2013:770), Gascogne Sack/Komisia (C-40/12 P, EU:C:2013:768) a Kendrion/Komisia (C-50/12 P, EU:C:2013:771) – je poznačená vadou spočívajúcou v porušení povinnosti odôvodnenia.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom), č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. EÚ L 298, s. 1).


title: Vec T-230/05: Žaloba podaná 24. júna 2005: Golf USA Inc. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/30

         Žaloba podaná 24. júna 2005: Golf USA Inc. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-230/05)
   (2005/C 205/54)
   Jazyk konania: angličtina
   Golf USA Inc., so sídlom v Oklahoma City, Oklahoma, Spojené štáty americké, v zastúpení: A. H. de Bosch Kemper-de Hilster, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal 24. júna 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 25. apríla 2005 vo veci R 823/2004-2 (GOLF-USA)

               —

               zaviazal žalovaného nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovaná ochranná známka:

               Slovná ochranná známka GOLF USA pre tovary a služby v triedach 25 (športová obuv na voľný čas, vrchné ošatenie atď.), 28 (športový tovar vrátane golfových palíc) a 35 (služby maloobchodného predaja športového tovaru)

               Rozhodnutie prieskumového pracovníka:

               Zamietnutie prihlášky v celom rozsahu

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zamietnutie odvolania

               Dôvody žaloby:

               Porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia Rady (ES) č. 40/94


title: Vec C-332/04: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo  16. marca 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 85/337/EHS, zmenená a doplnená smernicou 97/11/ES — Posudzovanie vplyvov projektov na životné prostredie — Vzájomné pôsobenie medzi faktormi, ktoré môžu byť priamo alebo nepriamo ovplyvnené — Povinnosť zverejniť vyhlásenie o vplyve na životné prostredie — Posudzovanie obmedzené na projekty urbanistického rozvoja mimo urbanistických zón — Projekt výstavby rekreačného centra v Paterne)

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/17

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. marca 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-332/04) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 85/337/EHS, zmenená a doplnená smernicou 97/11/ES - Posudzovanie vplyvov projektov na životné prostredie - Vzájomné pôsobenie medzi faktormi, ktoré môžu byť priamo alebo nepriamo ovplyvnené - Povinnosť zverejniť vyhlásenie o vplyve na životné prostredie - Posudzovanie obmedzené na projekty urbanistického rozvoja mimo urbanistických zón - Projekt výstavby rekreačného centra v Paterne)
   (2006/C 131/29)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Valero Jordana a F. Simonetti, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. Muñoz Pérez, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neúplné/nesprávne prebratie článkov 3, 9 ods. 1 a bodu 10 písm. b) prílohy II smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248), zmenenej a doplnenej smernicou Rady 97/11/ES z 3. marca 1997 (Ú. v. L 73, s. 5; Mim. vyd.15/003, s. 151) – Neuplatnenie prechodného režimu stanoveného článkom 3 smernice 97/11/ES – Nepredloženie projektu výstavby rekreačného centra v Paterne (Valencia) na posúdenie
   Výrok rozsudku

               1.

               Neúplným prebratím článku 3 smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 97/11/ES z 3. marca 1997, neprebratím článku 9 ods. 1 smernice 85/337/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 97/11, nerešpektovaním prechodného režimu stanoveného článkom 3 smernice 97/11, nesprávnym prebratím spojených ustanovení bodu 10 písm. b) prílohy II ako aj článkov 2 ods. 1 a 4 ods. 2 smernice 85/337, zmenenej a doplnenej smernicou 97/11, a nepredložením projektu výstavby rekreačného centra v Paterne na posúdenie jeho vplyvov na životné prostredie, a následne neuplatnením ustanovení článkov 2 ods. 1, 3, 4 ods. 2, 8 a 9 smernice 85/337, zmenenej a doplnenej smernicou 97/11, Španielske kráľovstvo nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z týchto smerníc.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Vec T-318/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. januára 2016 – Zitro IP/ÚHVT (TRIPLE BONUS) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva TRIPLE BONUS — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) a článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               29.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/19

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. januára 2016 – Zitro IP/ÚHVT (TRIPLE BONUS)
   (Vec T-318/15) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva TRIPLE BONUS - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) a článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 078/29)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Zitro IP Sàrl (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: A. Canela Giménez, avocat)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Crawcour a J. Crespo Carrillo, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. apríla 2015 (vec R 1648/2014-4), týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia TRIPLE BONUS ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               ZITRO IP Sàrl je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 10.8.2015.


title: Vec T-202/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo  7. februára 2006  – Alecansan/ÚHVT ( Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o námietke — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva COMP USA — Skoršia národná obrazová ochranná známka Spoločenstva COMP USA — Neexistencia podobnosti tovaru a služieb — Zamietnutie námietok — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/24

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 7. februára 2006 – Alecansan/ÚHVT
   (Vec T-202/03) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o námietke - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva COMP USA - Skoršia národná obrazová ochranná známka Spoločenstva COMP USA - Neexistencia podobnosti tovaru a služieb - Zamietnutie námietok - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2006/C 86/46)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Alecansan, SL (Madrid. Španielsko) (v zastúpení: M. Baylos Morales, P. Merino Baylos, J. Arribas García, A. Velázquez Ibáñez a A. Angulo Lafora, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis a A. Folliard-Monguiral, splnomocnení zástupcovia)
   Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: CompUSA Management Co. (Dallas, Spojené štáty) (v zastúpení: P. Brownlow, solicitor)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 24. marca 2003 (vec R 711/2002-1), týkajúcemu sa konania o námietke medzi Alecansan, SL a CompUSA Management Co.
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca znáša vlastné trovy, ako aj trovy Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).

               3.

               Vedľajší účastník znáša vlastné trovy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184, 2.8.2003; Mim. vyd. 17/001, s. 146.


title: Vec C-95/12: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  22. októbra 2013 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Rozsudok Súdneho dvora o určení nesplnenia povinnosti — Vnútroštátna právna úprava, ktorá na prijatie niektorých rozhodnutí spoločnosti Volkswagen AG akcionármi stanovuje 20 % blokujúcu menšinu)

text:
               14.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 367/7

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 22. októbra 2013 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-95/12) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Rozsudok Súdneho dvora o určení nesplnenia povinnosti - Vnútroštátna právna úprava, ktorá na prijatie niektorých rozhodnutí spoločnosti Volkswagen AG akcionármi stanovuje 20 % blokujúcu menšinu)
   2013/C 367/10
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Montaguti a G. Braun, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze, J. Schwarze, J. Möller a J. Kemper, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neúplné vykonanie rozsudku Súdneho dvora z 23. októbra 2007, Komisia/Nemecko (C-112/05), týkajúceho sa porušenia článku 56 ods. 1 ES — Vnútroštátna právna úprava, ktorá výnimočne stanovuje 80 % väčšinu na prijatie určitých rozhodnutí akcionármi spoločnosti Volkswagen AG a umožňuje spolkovej krajine Dolné Sasko, ktorá vlastní 20 % týchto akcií, blokovať uvedené rozhodnutia — Vypočítanie sankcií: kumulatívne zaplatenie penále a paušálnej sumy

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 21.4.2012.


title: Vec C-651/15 P: Odvolanie podané 4. decembra 2015: Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO), Adolf Krämer GmbH & Co. KG, AgO Argentum GmbH, a iní proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 25. septembra 2015 vo veci T-360/13, Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV a i./Európska komisia

text:
               29.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/4

         Odvolanie podané 4. decembra 2015: Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO), Adolf Krämer GmbH & Co. KG, AgO Argentum GmbH, a iní proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 25. septembra 2015 vo veci T-360/13, Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV a i./Európska komisia
   (Vec C-651/15 P)
   (2016/C 078/05)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO), Adolf Krämer GmbH & Co. KG, AgO Argentum GmbH, a iní (v zastúpení: C. Mereu, avocat, J. Beck, solicitor)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Európska chemická agentúra (ECHA), Assogalvanica, Ecometal, Comité européen des traitements de surfaces (CETS), a iní

      Návrhy odvolateľov

   Odvolatelia navrhujú, aby Súdny dvor:

               —

               vyhlásil odvolanie za prípustné a opodstatnené,

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-360/13,

               —

               meritórne rozhodol o žalobe odvolateľov o neplatnosť alebo vec vrátil Všeobecnému súdu na meritórne rozhodnutie o žalobe o neplatnosť.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu odvolanie uvádzajú odvolatelia tieto tvrdenia:
   Prvý odvolací dôvod – Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že smernice 98/24 (1) a 2004/37 (2) nie sú osobitnými právnymi predpismi EÚ v zmysle článku 58 ods. 2 nariadenia REACH (3), ktorý ukladá minimálne požiadavky pre riadnu kontrolu rizika pre ľudské zdravie spojeného s používaním oxidu chrómového v odvetviach povrchových úprav a galvanizácie:
   Výklad článku 58 ods. 2 nariadenia REACH v odôvodnení rozsudku Všeobecného súdu prekračuje rámec jasného znenia a cieľ tohto ustanovenia ako aj spôsob, akým treba vykladať smernice 98/24 a 2004/37. Celkovo sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, i) keď pri uplatnení výnimky podľa článku 58 ods. 2 nariadenia REACH odkazoval na „látky“, a nie na „použitie“, ii) keď rozdelil trojité kritérium podľa článku 58 ods. 2 a meritórne neposúdil tretie kritérium („riadne kontrolované riziko“) a iii) keď rozhodol, že smernice 98/24 a 2004/37 neukladajú minimálne požiadavky pre kontrolu rizika spojeného s používaním oxidu chrómového v odvetviach povrchových úprav a galvanizácie, to znamená predovšetkým tým, že odkazoval na absenciu najvyšších prípustných hodnôt vystavenia pri práci.
   Druhý odvolací dôvod – závery napadnutého rozsudku o diskrečnej právomoci Komisie sú nesprávne:
   Ak je prvý odvolací dôvod opodstatnený, záver Všeobecného súdu, že Komisia riadne uplatnila svoju diskrečnú právomoc pri rozhodovaní o udelení výnimky podľa článku 58 ods. 2 nariadenia REACH, je nesprávny.
   Tretí odvolací dôvod – nevykonanie riadneho posúdenia prvého žalobného dôvodu a druhej časti štvrtého žalobného dôvodu:
   Ak je prvý odvolací dôvod opodstatnený, odôvodnenie v bodoch 68-69 a 84-85 napadnutého rozsudku odpadá a prvý žalobný dôvod, ako aj druhú časť štvrtého žalobného dôvodu, ktoré boli uplatnené pred Všeobecným súdom, treba opätovne posúdiť.

      (1)  Smernica Rady 98/24/ES zo 7. apríla 1998 o ochrane zdravia a bezpečnosti pracovníkov pred rizikami súvisiacimi s chemickými faktormi pri práci (štrnásta samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS)

      Ú. v. ES L 131, s. 11; Mim. vyd. 05/003, s. 279.

      (2)  Smernica 2004/37/ES Európskeho parlamentu a Rady z 29. apríla 2004 o ochrane pracovníkov pred rizikami z vystavenia účinkom karcinogénov alebo mutagénov pri práci (šiesta samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice Rady 89/391/EHS)

      Ú. v. ES L 158, s. 50; Mim. vyd. 05/005, s. 35.

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES

      Ú. v. EÚ L 396, s. 1.


title: Vec C-616/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 30. novembra 2011 — T-Mobile Austria GmbH/Verein für Konsumenteninformation

text:
               10.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 30. novembra 2011 — T-Mobile Austria GmbH/Verein für Konsumenteninformation
   (Vec C-616/11)
   2012/C 73/26
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: T-Mobile Austria GmbH

      Žalovaná: Verein für Konsumenteninformation

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 52 ods. 3 smernice 2007/64/ES (1) vykladať tak, že sa uplatňuje aj na zmluvný vzťah medzi mobilným operátorom ako príjemcom a jeho zákazníkmi (spotrebiteľmi) ako platiteľmi?

               2.

               Považujú sa platiteľom vlastnoručne podpísaná zloženka, resp. postup udelenia príkazu na úhradu, týkajúci sa podpísanej zloženky, ako aj dohodnutý postup udeleniu príkazu na úhradu prostredníctvom on-line bankovníctva (telefónneho bankovníctva) za „platobné nástroje“ v zmysle článku 4 bodu 23 a článku 52 ods. 3 smernice 2007/64/ES?

               3.

               Má sa článok 52 ods. 3 smernice 2007/64/ES vykladať tak, že bráni uplatňovaniu vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré stanovujú všeobecný zákaz vyberania poplatkov príjemcom, ktorý najmä nerozlišuje medzi rozličnými platobnými nástrojmi, je s ním v rozpore?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2007/64/ES z 13. novembra 2007 o platobných službách na vnútornom trhu, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a ktorou sa zrušuje smernica 97/5/ES (Ú. v. EÚ L 319, s. 1).


title: Uznesenie súdu z 15. novembra 2016 vo veci E-7/16 – Míla ehf./Dozorný úrad EZVO (Predbežná námietka neprípustnosti – Štátna pomoc – Rozhodnutie o ukončení formálneho vyšetrovacieho konania)

text:
               15.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/48

         UZNESENIE SÚDU
   z 15. novembra 2016
   vo veci E-7/16
   Míla ehf./Dozorný úrad EZVO

      (Predbežná námietka neprípustnosti – Štátna pomoc – Rozhodnutie o ukončení formálneho vyšetrovacieho konania)

   (2017/C 189/12)
   Vo veci E-7/16, Míla ehf./Dozorný úrad EZVO – ŽIADOSŤ podľa článku 36 ods. 2 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu o zrušenie rozhodnutia Dozorného úradu EZVO č. 061/16/COL zo 16. marca 2016 o ukončení formálneho vyšetrovania údajnej štátnej pomoci poskytnutej prostredníctvom prenájmu optického kábla v minulosti využívaného v mene organizácie NATO, Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen a Páll Hreinsson (sudca spravodajca), sudcovia, vydal 15. novembra 2016 uznesenie, ktorého výroková časť znie takto:

               1.

               žiadosť sa zamieta ako neprípustná;

               2.

               žiadateľ uhradí trovy konania.


title: Vec C-395/13: Rozsudok Súdneho dvora (piatej komora) zo 6. novembra 2014 – Európska komisia/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Komunálne odpadové vody — Smernica 91/271/EHS — Články 3 a 4 — Povinnosť zberu — Povinnosť čistenia)

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/9

         Rozsudok Súdneho dvora (piatej komora) zo 6. novembra 2014 – Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-395/13) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Komunálne odpadové vody - Smernica 91/271/EHS - Články 3 a 4 - Povinnosť zberu - Povinnosť čistenia))
   (2015/C 007/12)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: O. Beynet a E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: T. Materne a J.-C. Halleux, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci E. Gillet a A. Lepièce, avocats)

      Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že nezabezpečilo zber a čistenie komunálnych odpadových vôd v aglomeráciách Aywaille, Baelen, Blegny, Chastre, Grez-Doiceau, Jodoigne, Lasne, Obourg, Oreye, Orp, Raeren, Sart-Dames-Avelines, Soiron, Sombreffe a Yvoir-Anhée, ako aj čistenie komunálnych odpadových vôd v aglomeráciách Bassenge, Chaumont-Gistoux, Chièvres, Crisnée, Dalhem, Dinant, Écaussinnes, Estinnes, Feluy-Arquennes, Fexhe-Slins, Fosses-la-Ville, Godarville, Hannut, Havré, Jurbise, Le Rœulx, Leuze, Lillois-Witterzée, Profondeville, Rotheux-Neuville, Saint-Georges-sur-Meuse, Saint-Hubert, Sirault, Sprimont, Villers-la-Ville, Villers-le-Bouillet, Virginal-Hennuyères, Walcourt, Welkenraedt, Wépion, Wiers, Gaurain-Ramecroix a Hélécine, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z ustanovení článkov 3 a 4 smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 21.9.2013.


title: Vec T-198/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  26. februára 2007 – Rathscheck Schiefer und Dach-Systeme a i./Komisia

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/56

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 26. februára 2007 – Rathscheck Schiefer und Dach-Systeme a i./Komisia
   (Vec T-198/06) (1)

   (2007/C 95/112)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 237, 30.9.2006.


title: Vec T-5/16: Žaloba podaná 4. januára 2016 – Gregis/EUIPO – DM9 Automobili (ATS)

text:
               4.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/33

         Žaloba podaná 4. januára 2016 – Gregis/EUIPO – DM9 Automobili (ATS)
   (Vec T-5/16)
   (2016/C 243/36)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Gian Luca Gregis (Adeje, Španielsko) (v zastúpení: M. Bartolucci, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: DM9 Automobili Srl (Borgomanero, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „ATS“ – ochranná známka Spoločenstva č. 9 799 719.

      Konanie pred EUIPO: konanie o zápise prevodu.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 30. októbra 2015 vo veci R 588/2015-1.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               zrušil prevod T8391925 zo 14. apríla 2014.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 17 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie pravidla 31 nariadenia č. 2868/95,

               —

               porušenie pravidla 84 ods. 3 písm. b) nariadenia č. 2868/95.


title: Vec T-187/04: Žaloba podaná dňa 19. mája 2004: Pascal Hallez proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               7.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 201/19

         Žaloba podaná dňa 19. mája 2004: Pascal Hallez proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-187/04)
   (2004/C 201/41)
   Jazyk konania: francúzština
   Pascal Hallez, bytom Genappe (Belgicko), v zastúpení: Carlos Mourato, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal 19. mája 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie odvolacieho hodnotiteľa z 22. júla 2003 v súvislosti s hodnotením služobného postupu (HSP) žalobcu, ktoré sa týkalo obdobia od 1. júla 2001 do 31. decembra 2002;

               —

               zrušil implicitné rozhodnutie AIIPN z 20. februára 2004, ktorým bola sťažnosť žalobcu zamietnutá;

               —

               zaviazal žalovaného nahradiť trovy konania, ako aj nevyhnutné výdavky vynaložené na účely v rámci konania, najmä výdavky na určenie bydliska, cestovné výdavky, výdavky v súvislosti s pobytom ako aj odmenu a výdavky advokáta.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojej žaloby sa žalobca predovšetkým odvoláva na súbor porušení procesných pravidiel hodnotenia ako aj vykonávacích predpisov k článku 43 služobného poriadku, teda:

               —

               na skutočnosť, že jeho hodnotiteľom nemal byť ten, ktorý je uvedený v napadnutej správe, ale iná osoba, ktorá bola jeho hierarchickým nadriadeným,

               —

               na absenciu konzultácie s predchádzajúcimi nadriadenými,

               —

               na oneskorenosť druhého rozhovoru ako aj stanoviska odvolacieho hodnotiteľa,

               —

               na údajne nesprávne menovanie predsedu hodnotiaceho výboru s paritným zastúpením.

         Žalobca sa tiež odvoláva na porušenie princípu nezávislosti vnútorných audítorov vzhľadom na to, že jeden z členov hodnotiaceho výboru s paritným zastúpením bol pracovníkom generálneho riaditeľstva, ktoré bolo predmetom auditu vykonávaného žalobcom a vzhľadom na to, že odvolacím hodnotiteľom žalobcu bol generálny sekretár Komisie, ktorý tiež mohol podliehať auditu. Žalobca má za to, že za týchto okolností mal byť odvolacím hodnotiteľom podpredseda, ktorý je zodpovedný za reformu Komisie. Na záver sa žalobca dovoláva porušenia povinnosti odôvodnenia, zásady rovnakého zaobchádzania ako aj zjavného omylu v posúdení zo strany hodnotiteľa.


title: Vec T-59/08: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. decembra 2010 — Nute Partecipazioni a La Perla/ÚHVT — Worldgem Brands (NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC) [ Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Spoločenstva NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC — Skoršie národné obrazové ochranné známky la PERLA — Relatívny dôvod zamietnutia — Poškodenie dobrého mena — Článok 8 ods. 5 a článok 52 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 5 a článok 53 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/34

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. decembra 2010 — Nute Partecipazioni a La Perla/ÚHVT — Worldgem Brands (NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC)
   (Vec T-59/08) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC - Skoršie národné obrazové ochranné známky la PERLA - Relatívny dôvod zamietnutia - Poškodenie dobrého mena - Článok 8 ods. 5 a článok 52 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 5 a článok 53 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009])
   2011/C 30/59
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Nute Partecipazioni SpA, predtým Gruppo La Perla SpA (Bologna, Taliansko) a La Perla SrL (Bologna) (v zastúpení: R. Morresi a A. Dal Ferro, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne L. Rampini, neskôr O. Montalto, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Worldgem Brands Srl, predtým Worldgem Brands — Gestão e Investimentos Lda (Creazzo, Taliansko) (v zastúpení: V. Bilardo, M. Mazzitelli a C. Bacchini, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 19. novembra 2007 (vec R 537/2004-2), týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Nute Partecipazioni SpA a Worldgem Brands Srl

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 19. novembra 2007 (vec R 537/2004-2) sa zrušuje v rozsahu, v akom ÚHVT zamietol návrh na vyhlásenie neplatnosti a zaviazal Nute Partecipazioni SpA, aby znášala svoje vlastné trovy konania.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a 90 % trov konania Nute Partecipazioni a La Perla Srl na Všeobecnom súde a všetky trovy konania Nute Partecipazioni pred odvolacím senátom.

               4.

               Nute Partecipazioni a La Perla znášajú 10 % svojich trov konania na Všeobecnom súde.

               5.

               Worldgem Brands Srl znáša svoje trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008.


title: Vec C-64/05 P: Odvolanie podané dňa 14. februára 2005: Švédske kráľovstvo proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata rozšírená komora) z 30. novembra 2004 vo veci T-168/02, IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH, ktorého v konaní podporuje Holandské kráľovstvo, Švédske kráľovstvo a Dánske kráľovstvo, proti Komisii Európskych spoločenstiev, ktorú v konaní podporuje Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

text:
               14.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 115/9

         Odvolanie podané dňa 14. februára 2005: Švédske kráľovstvo proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata rozšírená komora) z 30. novembra 2004 vo veci T-168/02, IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH, ktorého v konaní podporuje Holandské kráľovstvo, Švédske kráľovstvo a Dánske kráľovstvo, proti Komisii Európskych spoločenstiev, ktorú v konaní podporuje Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-64/05 P)
   (2005/C 115/18)
   Jazyk konania: angličtina
   Švédske kráľovstvo podalo dňa 14. februára 2005 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piatej rozšírenej komory) z 30. novembra 2004 vo veci T-168/02 (1), IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH, ktorého v konaní podporuje Holandské kráľovstvo, Švédske kráľovstvo a Dánske kráľovstvo, proti Komisii Európskych spoločenstiev, ktorú v konaní podporuje Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska. Odvolateľa zastupuje K. Wistrand, splnomocnený zástupca.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa z 30. novembra 2004 vo veci T-168/02,

               2.

               zrušil rozhodnutie Komisie z 26. marca 2002 a

               3.

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania vzniknutých Švédskemu kráľovstvu v konaní pred Súdnym dvorom.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Švédska vláda tvrdí, že Súd prvého stupňa porušil napadnutým rozhodnutím právo Spoločenstva.
   Súd prvého stupňa najprv uviedol, že prístup k dokumentom orgánov umožnený na základe článku 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (2) z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie („nariadenie o zverejnení“) sa vzťahuje na všetky dokumenty, ktoré majú orgány v držbe a preto ich možno žiadať, aby v prípade potreby sprístupnili dokumenty pochádzajúce od tretích osôb, vrátane osobitne členských štátov. Súd prvého stupňa zdôraznil, že do nariadenia o zverejnení nebolo zaradené takzvané pravidlo autorstva, t.j. zásada, že osoba, ktorá dokument vytvorila, má nad ním právo kontroly, a teda rozhoduje o možnosti jeho zverejnenia, bez ohľadu na to, u koho je dokument v držbe.
   Napriek tomu však Súd prvého stupňa dospel k záveru, že článok 4 ods. 5 nariadenia o zverejnení stanovuje, že členské štáty podliehajú osobitnému zaobchádzaniu a že sa tak pravidlo autorstva vzťahuje na dokumenty vytvorené členskými štátmi. Aby odôvodnil svoje stanovisko, Súd prvého stupňa najprv zdôraznil, že by hrozilo riziko, že povinnosť získania súhlasu podľa článku 4 ods. 5 nariadenia o zverejnení by sa stala obsolétnou a po druhé, že nie je ani cieľom ani zmyslom uvedeného nariadenia meniť vnútroštátnu právnu úpravu. Podľa názoru Súdu prvého stupňa, členský štát nie je povinný odôvodniť svoju žiadosť podľa článku 4 ods. 5 nariadenia o zverejnení.
   Švédska vláda je však toho názoru, že ani dotknuté, ani žiadne iné ustanovenia obsiahnuté v nariadení o zverejnení, nepredstavujú výslovný a nepochybný základ pre výklad Súd prvého stupňa. Za týchto podmienok žiadne z odôvodnení, na ktorých Súd prvého stupňa svoj výklad založil, či už svojich vlastných, alebo ktoré zdieľal s inými, nemôže byť dôvodom pre nerešpektovanie základného pravidla, na ktorom je založené nariadenie o zverejnení. V súlade s nariadením je na orgáne, ktorý má dokument v držbe, aby posúdil, či sa dokument zverejní. Ak nemožno uplatniť žiadnu z výnimiek z pravidla zverejnenia uvedených v článku 4 ods. 1 až ods. 3 nariadenia o zverejnení, dokument sa musí zverejniť. Povinnosť získania súhlasu podľa článku 4 ods. 5 nariadenia o zverejnení je procesným pravidlom, ktoré by slúžilo svojmu účelu, aj keby členské štáty nemali svoje absolútne právo veta. Ani nedostatok práva veta neznamená žiadnu zmenu pre vnútroštátnu právnu úpravu.
   Podľa nariadenia o zverejnení možno vydať rozhodnutie o odmietnutí prístupu k dokumentu len na základe výnimiek stanovených v článku 4 ods. 1 až 3. Ak príslušný členský štát neuvedie dôvod svojho odmietnutia zverejnenia dokumentu, tento členský štát sa tým vystavuje riziku, že orgán nebude môcť zistiť osobitnú potrebu utajenia, ktorá by mohla byť dôvodom pre odmietnutie zverejnenia dokumentu na základe výnimiek z pravidla zverejnenia v nariadení o zverejnení.
   Žiadne z tvrdení, na ktorých Súd prvého stupňa založil svoje rozhodnutie, nepostačuje pre to, aby bola vo vzťahu k dokumentom pochádzajúcim z členských štátov udelená výnimka zo základnej zásady, že zodpovednosť posúdiť, či sa dokument zverejní, je na orgáne, ktorý ho má v držbe. Týmto rozhodnutie Súdu prvého stupňa porušuje právo Spoločenstva.

      (1)  Ú. v. ES C 202, 24.8.2002, s. 30.

      (2)  Ú. v. ES L 145, 31.5.2001, s. 43.


title: Vec C-480/04: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Viterbo uznesením zo dňa 2. novembra 2004 vo vzťahu ku trestnoprávnemu konaniu proti: D'Antonio Antonello

text:
               5.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Viterbo uznesením zo dňa 2. novembra 2004 vo vzťahu ku trestnoprávnemu konaniu proti: D'Antonio Antonello
   (Vec C-480/04)
   (2005/C 31/15)
   Jazyk konania: taliančina
   Tribunale di Viterbo (Taliansko) podal uznesením z 2. novembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania vo vzťahu ku trestnoprávnemu konaniu proti: D'Antonio Antonello, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 17. novembra 2004.
   Tribunale di Viterbo žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:
   Je článok 4,1 a 4 bis zákona 401/89 v znení neskorších zmien, ktorý v súčasnosti povoľuje činnosť, ktorá je predmetom konania, len talianskym koncesionárom z verejného sektora a nie aj sprostredkovateľom zahraničných „bookmakers“, zlučiteľný s článkami 31, 86-43, 49 Zmluvy ES (1)?

      (1)  Uvedené je potrebné čítať pravdepodobne takto: články 31 ES, 43 ES, 49 ES a 81 až 86 ES.


title: Vec C-51/10 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  10. marca 2011 — Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) [Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Označenie pozostávajúce výlučne z číslic — Prihláška označenia „1000“ ako ochrannej známky pre brožúry, periodiká a noviny — Údajne opisný charakter uvedeného označenia — Kritériá uplatnenia článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94 — Povinnosť ÚHVT zohľadniť svoju skoršiu rozhodovaciu prax]

text:
               7.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/10

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 10. marca 2011 — Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-51/10 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Označenie pozostávajúce výlučne z číslic - Prihláška označenia „1000“ ako ochrannej známky pre brožúry, periodiká a noviny - Údajne opisný charakter uvedeného označenia - Kritériá uplatnenia článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94 - Povinnosť ÚHVT zohľadniť svoju skoršiu rozhodovaciu prax)
   2011/C 139/15
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. (v zastúpení: A. von Mühlendahl, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 19. novembra 2009, Agencja Wydawnicza Technopol/ÚHVT (T-298/06), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu smerujúcu k zrušeniu rozhodnutia štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) zo 7. augusta 2006 vo veci R 447/2006-4, ktorým sa zamietlo odvolanie podané proti rozhodnutiu prieskumového pracovníka, ktorý zamietol zápis slovnej ochrannej známky „1000“ pre tovary a služby tried 16, 28 a 41 — Porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o.o. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010.


title: Vec C-489/07: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  3. septembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Lahr — Nemecko) — Pia Messner/Firma Stefan Krüger (Smernica 97/7/ES — Ochrana spotrebiteľa — Zmluvy na diaľku — Výkon práva na odstúpenie od zmluvy spotrebiteľom — Povinnosť zaplatiť predajcovi náhradu za používanie)

text:
               24.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/4

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. septembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Lahr — Nemecko) — Pia Messner/Firma Stefan Krüger
   (Vec C-489/07) (1)

   (Smernica 97/7/ES - Ochrana spotrebiteľa - Zmluvy na diaľku - Výkon práva na odstúpenie od zmluvy spotrebiteľom - Povinnosť zaplatiť predajcovi náhradu za používanie)
   2009/C 256/06
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Lahr

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Pia Messner

      Žalovaná: Firma Stefan Krüger

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Amtsgericht Lahr — Výklad článku 6 ods. 1 a 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES z 20. mája 1997 o ochrane spotrebiteľa vzhľadom na zmluvy na diaľku (Ú. v. ES L 144, s. 19; Mim. vyd. 15/003, s. 319) — Výkon práva na odstúpenie od zmluvy spotrebiteľom — Povinnosť zaplatiť predajcovi náhradu za používanie

      Výrok rozsudku

   Ustanovenia článku 6 ods. 1 druhej vety a článku 6 ods. 2 smernice 97/7/ES Európskeho parlamentu a Rady z 20. mája 1997 o ochrane spotrebiteľa vzhľadom na zmluvy na diaľku sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby vnútroštátna právna úprava stanovila všeobecnú možnosť pre predávajúceho požadovať od spotrebiteľa kompenzačnú náhradu za použitie tovaru nadobudnutého na základe zmluvy uzatvorenej na diaľku v prípade, ak si posledný uvedený uplatní v lehote svoje právo na odstúpenie od zmluvy.
   Napriek tomu tie isté ustanovenia nebránia tomu, aby sa spotrebiteľovi uložila povinnosť zaplatiť kompenzačnú náhradu, ak spotrebiteľ mal používať tento tovar spôsobom, ktorý je nezlučiteľný so zásadami občianskeho práva, ako sú dobrá viera alebo bezdôvodné obohatenie, pod podmienkou, že nebude narušený účel tejto smernice, najmä účinnosť a efektivita práva na odstúpenie, čo prináleží posúdiť vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 26.1.2008.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 28. júna 2005 v spojených veciach C-189/02 P, C-202/02 P, C-205/02 P až C-208/02 P a C-213/02 P: Dansk Rørindustri A/S a i. proti Komisii Európskych spoločenstiev a i. (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Mestské vykurovacie potrubie — Článok 85 ods. 1 Zmluvy ES (teraz článok 81 ods. 1 ES) — Kartel — Bojkot — Pokuty — Usmernenia k metóde stanovovania pokút — Zákaz retroaktivity — Legitímna dôvera — Zákonnosť — Oznámenie o spolupráci — Povinnosť odôvodnenia)

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   z 28. júna 2005
   v spojených veciach C-189/02 P, C-202/02 P, C-205/02 P až C-208/02 P a C-213/02 P: Dansk Rørindustri A/S a i. proti Komisii Európskych spoločenstiev a i. (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Mestské vykurovacie potrubie - Článok 85 ods. 1 Zmluvy ES (teraz článok 81 ods. 1 ES) - Kartel - Bojkot - Pokuty - Usmernenia k metóde stanovovania pokút - Zákaz retroaktivity - Legitímna dôvera - Zákonnosť - Oznámenie o spolupráci - Povinnosť odôvodnenia)
   (2005/C 205/01)
   Jazyky konania: dánčina, nemčina a angličtina
   V spojených veciach C-189/02 P, C-202/02 P, C-205/02 P až C-208/02 P a C-213/02 P, ktorých predmetom sú odvolania podľa článku 49 štatútu Súdneho dvora, podané 17. mája 2002 v prvej veci, 29. mája 2002 v druhej veci, 3. júna 2002 v ďalších štyroch veciach a 5. júna 2002 v poslednej veci, Dansk Rørindustri A/S, so sídlom vo Fredericii (Dánsko) (v zastúpení: K. Dyekjær-Hansen a K. Høegh, advokaterne) (C-189/02 P), Isoplus Fernwärmetechnik Vertriebsgesellschaft mbH, so sídlom v Rosenheime (Nemecko), Isoplus Fernwärmetechnik Gesellschaft mbH, so sídlom v Hohenbergu (Rakúsko), Isoplus Fernwärmetechnik GmbH, so sídlom v Sondershausene (Nemecko) (v zastúpení: P. Krömer, Rechtsanwalt) (C-202/02 P), KE KELIT Kunststoffwerk GmbH, so sídlom v Linzi (Rakúsko) (v zastúpení: W. Löbl, Rechtsanwalt) (C-205/02 P), LR af 1998 A/S, predtým Løgstør Rør A/S, so sídlom v Løgstøre (Dánsko) (v zastúpení: D. Waelbroeck, advokát, a H. Peytz, advokát) (C-206/02 P), Brugg Rohrsysteme GmbH, so sídlom vo Wunstorfe (Nemecko) (v zastúpení: T. Jestaedt, H.-C. Salger a M. Sura, Rechtsanwälte) (C-207/02 P), LR af 1998 (Deutschland) GmbH, predtým Lögstör Rör (Deutschland) GmbH, so sídlom vo Fulde (Nemecko) (v zastúpení: H.-J. Hellmann, Rechtsanwalt) (C-208/02 P), ABB Asea Brown Boveri Ltd, so sídlom v Zürichu (Švajčiarsko) (v zastúpení: A. Weitbrecht, Rechtsanwalt, J. Ruiz Calzado, abogado, a M. Bay, avvocato) (C-213/02 P), ďalší účastníci konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: W. Mölls, P. Oliver a H. Stovlbaek, za právnej pomoci advokátov: A. Böhlke (C-189/02 P, C-202/02 P, C-205/02 P a C-208/02 P) a R. Thompson (C-206/02 P a C-213/02 P)), HFB Holding für Fernwärmetechnik Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. KG, HFB Holding für Fernwärmetechnik Beteiligungsgesellschaft mbH Verwaltungsgesellschaft (v zastúpení: P. Krömer, Rechtsanwalt) (C-202/02 P), Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans (spravodajca) a R. Silva de Lapuerta, sudcovia C. Gulman, R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr a J. N. Cunha Rodrigues, generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: H. von Holstein, zástupca tajomníka a M.-F. Contet, hlavná referentka, vyhlásil 28. júna 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Veci C-189/02 P, C-202/02 P, C-205/02 P až C-208/02 P a C-213/02 P sú spojené na spoločné konanie na účely vyhlásenia rozsudku.

               2)

               Odvolania sa zamietajú.

               3)

               Dansk Rørindustri A/S, Isoplus Fernwärmetechnik Vertriebsgesellschaft mbH, Isoplus Fernwärmetechnik Gesellschaft mbH, Isoplus Fernwärmetechnik GmbH, KE KELIT Kunststoffwerk GmbH, LR af 1998 A/S, Brugg Rohrsysteme GmbH, LR af 1998 (Deutschland) GmbH a ABB Asea Brown Boveri Ltd sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 20.3.2004.


title: Vec F-90/13: Žaloba podaná 18. septembra 2013 — ZZ/Komisia

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/40

         Žaloba podaná 18. septembra 2013 — ZZ/Komisia
   (Vec F-90/13)
   2014/C 24/74
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: L. Mansullo, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušiť rozhodnutie zamietajúce návrh žalobcu smerujúci k získaniu náhrady škody, ktorú utrpel z dôvodu údajného porušenia jeho práva na dôverné zaobchádzanie spôsobeného tým, že žalovaná poslala list o jeho situácii advokátovi, ktorý ho nezastupoval

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť zamietnutie, bez ohľadu na jeho formu, návrhu podaného žalobcom Komisii 26. októbra 2012, ktorá ho zákonne prijala,

               —

               zrušiť zamietnutie, bez ohľadu na jeho formu, návrhu podaného žalobcom Komisii 4. júla 2012, ktorá ho zákonne prijala,

               —

               zrušiť zamietnutie, bez ohľadu na jeho formu, sťažnosti z 26. septembra 2012 podanej žalobcom Komisii proti rozhodnutiu o zamietnutí návrhu z 9. marca 2012, ktorá ho zákonne prijala,

               —

               zrušiť oznámenie z 12. novembra 2012, na ktorom sa napravo hore jeho jedinej strany nachádza referenčné číslo „HR.D.2/MB/ac/Ares(2012)1332162“,

               —

               zrušiť oznámenie z 27. septembra 2012, na ktorom sa na prvej z jeho dvoch strán napravo hore nachádza referenčné číslo „Ref Ares(2012)1131229 — 27/09/2012“,

               —

               zrušiť zamietnutie, bez ohľadu na jeho formu, návrhu z 10. marca 2013,

               —

               zrušiť zamietnutie, bez ohľadu na jeho formu, návrhu z 2. januára 2013,

               —

               v rozsahu, v akom je to potrebné, zrušiť oznámenie z 29. apríla 2013, na ktorom sa na prvej z jeho troch strán napravo hore nachádza referenčné číslo „Ref. Ares(2013)977767 — 29/04/2013“,

               —

               zaviazať Komisiu, aby žalobcovi zaplatila sumu 10 000 eur zvýšenú o úroky vo výške 10 % ročne s ročnou kapitalizáciou od 28. februára 2013 do dňa jej úplného zaplatenia,

               —

               zaviazať Komisiu, aby žalobcovi zaplatila sumu 25 000 eur zvýšenú o úroky vo výške 10 % ročne s ročnou kapitalizáciou od 5. novembra 2012 do dňa jej úplného zaplatenia,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-373/15 P: Odvolanie podané 15. júla 2015: Francúzska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 30. apríla 2015 vo veci T-259/13, Francúzsko/Komisia

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/48

         Odvolanie podané 15. júla 2015: Francúzska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 30. apríla 2015 vo veci T-259/13, Francúzsko/Komisia
   (Vec C-373/15 P)
   (2015/C 294/59)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Francúzska republika (v zastúpení: F. Alabrune, G. de Bergues, D. Colas a C. Candat, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Španielske kráľovstvo

      Návrhy odvolateľky

               —

               čiastočne zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 30. apríla 2015 vo veci T-259/13, Francúzsko/Komisia,

               —

               vydať konečný rozsudok a zrušiť vykonávacie rozhodnutie Komisie č. 2013/123/EÚ, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (1) v rozsahu, v akom boli zamietnuté určité výdavky uskutočnené na území Francúzska alebo vec vrátiť na rozhodnutie Všeobecnému súdu,

               —

               rozhodnúť, že o trovách konania sa rozhodne neskôr.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Francúzska vláda uvádza proti napadnutému rozsudku tri dôvody odvolania.
   Svojím prvým odvolacím dôvodom francúzska vláda uvádza, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že ex offo nepreskúmal žalobný dôvod porušenia podstatných formálnych náležitostí, hoci Komisia sporné rozhodnutie neprijala v rámci primeranej lehoty.
   Svojím subsidiárne uvedeným druhým odvolacím dôvodom francúzska vláda tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pretože rozhodol, že Komisia neporušila články 10 a 14 nariadenia Komisie (ES) č. 1975/2006, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005, pokiaľ ide o realizáciu kontrolných postupov a krížového plnenia pri opatreniach na podporu rozvoja vidieka (2) (ďalej len „nariadenie č. 1975/2006“), keď uložila francúzskym úradom pri kontrole na mieste vykonávaných na základe pomoci prostredníctvom vyrovnávacích príspevkov pre oblasti s prírodným znevýhodnením, spočítať zvieratá.
   Ešte viac subsidiárne francúzska vláda uvádza tretí odvolací dôvod, ktorým namieta, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď zastával názor, že na mieste uskutočnené preskúmania v rámci riadenia identifikácie hovädzieho dobytka alebo príspevkov na ovce nepredstavujú kontroly na mieste podľa článkov 12 a nasledujúcich nariadenia 1975/2006.
   V dôsledku toho sa teda napadnutý rozsudok musí zrušiť v rozsahu, v akom bol zamietnutý prvý dôvod neplatnosti namietaný francúzskou vládou proti spornému rozhodnutiu Komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ L 67, s. 20.

      (2)  Ú. v. EÚ L 368, s. 74.


title: Vec T-463/16: Žaloba podaná 22. augusta 2016 – Portugalsko/Komisia

text:
               24.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/44

         Žaloba podaná 22. augusta 2016 – Portugalsko/Komisia
   (Vec T-463/16)
   (2016/C 392/58)
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão a J. Saraiva de Almeida, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2016/1059 z 20. júna 2016, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) [oznámené 21. júna 2016 pod číslom K(2016) 3753] v rozsahu, v akom vylučuje z financovania Európskou úniou sumu 8 984 891,60 eura zahrnutú do nákladov oznámených Portugalskou republikou v rámci „Krížového plnenia“ na hospodárske roky 2011, 2012 a 2013,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na nedostatočnom odôvodnení a porušení článku 11 nariadenie Komisie (ES) č. 885/2006 z 21. júna 2006, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005, pokiaľ ide o akreditáciu platobných agentúr a iných orgánov a zúčtovania EPZF a EPFRV (Ú. v. EÚ L 171, 2006, s. 90).

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 24 nariadenia Rady (ES) č. 73/2009 z 19. januára 2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory pre poľnohospodárov v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa ustanovujú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1782/2003 (Ú. v. EÚ L 30, 2009, s. 16), a porušení článku 54 písm. c) druhého odseku a článku 71 nariadenia Komisie (ES) č. 1122/2009 z 30. novembra 2009, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 73/2009, pokiaľ ide o krížové plnenie, moduláciu a integrovaný správny a kontrolný systém v rámci schém priamej podpory pre poľnohospodárov ustanovených uvedeným nariadením, ako aj podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o krížové plnenie v rámci schémy podpory ustanovenej pre odvetvie vinohradníctva a vinárstva (Ú. v. EÚ L 316, 2009, s. 65).

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článkov 26 a 53 nariadenia (ES) č. 1122/2009.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na nesplnení povinnosti odôvodnenia.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady ne bis in idem.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality a článku 31 nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 209, 2005, s. 1).


title: Vec C-457/05: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 4. októbra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Wiesbaden – Nemecko) – Schutzverband der Spirituosen-Industrie eV/Diageo Deutschland GmbH (Voľný pohyb tovaru — Smernica 75/106/EHS — Aproximácia právnych predpisov členských štátov — Kvapaliny v spotrebiteľskom balení — Plnenie podľa objemu — Článok 5 ods. 3 písm. b) a d) — Baileys Minis — Uvádzanie na trh v spotrebiteľskom balení s objemom 0,071 l)

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/10

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 4. októbra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Wiesbaden – Nemecko) – Schutzverband der Spirituosen-Industrie eV/Diageo Deutschland GmbH
   (Vec C-457/05) (1)

   (Voľný pohyb tovaru - Smernica 75/106/EHS - Aproximácia právnych predpisov členských štátov - Kvapaliny v spotrebiteľskom balení - Plnenie podľa objemu - Článok 5 ods. 3 písm. b) a d) - Baileys Minis - Uvádzanie na trh v spotrebiteľskom balení s objemom 0,071 l)
   (2007/C 315/16)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Landgericht Wiesbaden
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Schutzverband der Spirituosen-Industrie eV

      Žalovaná: Diageo Deutschland GmbH
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Landgericht Wiesbaden – Výklad článkov 28 a 30 Zmluvy ES – Platnosť článku 5 ods. 3 písm. b) druhého pododseku druhej vety v spojení s článkom 5 ods. 3 písm. d) v spojení s prílohou III číslom 4 smernice Rady 75/106/EHS z 19. decembra 1974 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa plnenia určitých kvapalín do hotových obalov podľa objemu (Ú. v. ES L 42, s. 1; Mim. vyd. 13/002, s. 156), v znení zmien a doplnení – Zákaz uvádzania na trh v iných členských štátoch alkoholických nápojov v baleniach s objemom 0,071 l, ktoré sú vyrábané a uvádzané na trh v Írsku a v Spojenom kráľovstve v súlade so zákonom – Baileys Minis
   Výrok rozsudku
   Článok 5 ods. 3 písm. d) smernice Rady 75/106/EHS z 19. decembra 1974 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa plnenia určitých kvapalín do hotových obalov podľa objemu, zmenenej a doplnenej Aktom o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia, sa má vykladať v tom zmysle, že spotrebiteľské balenia s nominálnym objemom 0,071 l, ktoré obsahujú výrobky uvedené v prílohe III čísle 4 tejto smernice a sú vyrábané a uvádzané na trh v Írsku a v Spojenom kráľovstve v súlade so zákonom, možno uvádzať na trh aj v ostatných členských štátoch.
   Článok 5 ods. 3 písm. b) druhý pododsek druhá veta smernice 75/106, zmenenej a doplnenej uvedeným aktom, v spojení s odsekom 3 písm. d) toho istého článku je neplatný v rozsahu, v akom vylučuje nominálny objem 0,071 l zo zoznamu nominálnych objemov harmonizovaného na úrovni Spoločenstva, ktorý je stanovený v prílohe III čísle 4 stĺpci I tejto smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 131, 3.6.2007.


title: Vec T-215/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  22. marca 2007 – SIGLA/ÚHVT – Elleni Holding (VIPS) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva VIPS — Skoršia národná slovná ochranná známka VIPS — Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 40/94 — Článok 74 nariadenia (ES) č. 40/94 — Dispozičná zásada — Právo na obhajobu )

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/36

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 22. marca 2007 – SIGLA/ÚHVT – Elleni Holding (VIPS)
   (Vec T-215/03) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva VIPS - Skoršia národná slovná ochranná známka VIPS - Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 40/94 - Článok 74 nariadenia (ES) č. 40/94 - Dispozičná zásada - Právo na obhajobu“)
   (2007/C 95/71)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: SIGLA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: E. Armijo Chávarri, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: I. Medrano Caballero a G. Schneider, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Elleni Holding BV (Alphen aan de Rijn, Holandsko)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu ÚHVT z 1. apríla 2003 (vec R 1127/2000-3), týkajúceho sa námietkového konania medzi SIGLA SA a Elleni Holding BV
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 1. apríla 2003 (vec R 1127/2000-3) sa zrušuje.

               2.

               Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni.

      (1)  Ú. v. EÚ C 200, 23.8.2003.


title: Spojené veci T-407/06 a T-408/06: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. marca 2010 — Zhejiang Aokang Shoes a Wenzhou Taima Shoes/Rada ( Dumping — Dovoz obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Číne a vo Vietname — Štatút podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve — Individuálny prístup — Výber vzorky — Právo na obhajobu — Rovnosť zaobchádzania — Ujma — Legitímna dôvera — Povinnosť odôvodnenia )

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/37

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. marca 2010 — Zhejiang Aokang Shoes a Wenzhou Taima Shoes/Rada
   (Spojené veci T-407/06 a T-408/06) (1)

   („Dumping - Dovoz obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Číne a vo Vietname - Štatút podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve - Individuálny prístup - Výber vzorky - Právo na obhajobu - Rovnosť zaobchádzania - Ujma - Legitímna dôvera - Povinnosť odôvodnenia“)
   2010/C 113/58
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd (Yongjia, Čína) (vo veci T-407/06) a Wenzhou Taima Shoes Co., Ltd (Wenzhou, Čína) (vo veci T-408/06) (v zastúpení: I. MacVay, solicitor, R. Thompson, QC a K. Beal, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci G. Berrisch, advokát)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: H. van Vliet a T. Scharf, splnomocnení zástupcovia), Európska konfederácia obuvníckeho priemyslu (CEC) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne P. Vlaemminck, G. Zonnekeyn a S. Verhulst, neskôr P. Vlaemminck a A. Hubert, advokáti), BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas (Monte Urano, Taliansko) a ostatní šestnásti účastníci konania, ktorých mená sú uvedené v prílohe (v zastúpení: G. Celona, P. Tabellini a C. Cavaliere, advokáti)

      Predmet veci

   Návrhy na čiastočné zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 1472/2006 z 5. októbra 2006, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname (Ú. v. EÚ L 275, s. 1) v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloby sa zamietajú.

               2.

               Spoločnosti Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd a Wenzhou Taima Shoes Co., Ltd znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania vynaložené Radou Európskej únie.

               3.

               Európska komisia, Európska konfederácia obuvníckeho priemyslu (CEC), BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas a šestnásť ďalších vedľajších účastníkov konania, ktorých mená sú uvedené v prílohe, znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 42, 24.2.2007.


title: Vec C-150/06 P: Uznesenie Súdneho dvora z  13. marca 2007 – Arizona Chemical BV, Eastman Belgium BVBA, Cray Valley Iberica, SA/Komisia Európskych spoločenstiev, Fínska republika (Odvolanie — Smernica 67/548/EHS — Zamietnutie preklasifikovania prírodnej živice (kolofónie) ako nebezpečnej látky — Žaloba o neplatnosť — Nenapadnuteľný akt — Porušenie práva na účinnú súdnu ochranu — Žaloba o náhradu škody — Zjavne nedôvodné odvolanie)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/21

         Uznesenie Súdneho dvora z 13. marca 2007 – Arizona Chemical BV, Eastman Belgium BVBA, Cray Valley Iberica, SA/Komisia Európskych spoločenstiev, Fínska republika
   (Vec C-150/06 P) (1)

   (Odvolanie - Smernica 67/548/EHS - Zamietnutie preklasifikovania prírodnej živice (kolofónie) ako nebezpečnej látky - Žaloba o neplatnosť - Nenapadnuteľný akt - Porušenie práva na účinnú súdnu ochranu - Žaloba o náhradu škody - Zjavne nedôvodné odvolanie)
   (2007/C 96/37)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolatelia: Arizona Chemical BV, Eastman Belgium BVBA, Cray Valley Iberica, SA (v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: X. Levis a F. Simonetti splnomocnení zástupcovia), Fínska republika
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (tretia komora) zo 14. decembra 2005 vo veci T-369/03, Arizona Chemical BV a i./Komisia, ktorým Súd prvého stupňa rozhodol o neprípustnosti žaloby sledujúcej zrušenie rozhodnutia Komisie D(2003)430245 z 20. augusta 2003 zamietajúceho žiadosť žalobkyne o vyradenie prírodnej živice (kolofónie) zo zoznamu nebezpečných látok uvedeného v prílohe I smernice Rady 67/548/EHS z 27. júna 1967 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok (Ú. v. ES L 196, s. 1; Mim. vyd. 13/001, s. 27)
   Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Arizona Chemical BV, Eastman Belgium BVBA a Cray Valley Iberica, SA sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 121, 20.5.2006.


title: Vec C-165/11: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  8. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky — Slovensko) — Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky/Profitube spol. s r.o. (Šiesta smernica o DPH — Uplatniteľnosť — Colný kódex Spoločenstva — Tovar pochádzajúci z tretej krajiny a umiestnený do režimu colného uskladňovania na území členského štátu — Spracovanie tovaru v režime aktívneho zošľachťovacieho styku v podmienečnom systéme — Predaj tovaru a opätovné umiestnenie do režimu colného uskladňovania — Zotrvanie v tom istom colnom sklade počas všetkých transakcií — Dodanie tovaru za protihodnotu na vnútroštátnom území — Zdaniteľná udalosť na účely DPH)

text:
               12.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/12

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky — Slovensko) — Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky/Profitube spol. s r.o.
   (Vec C-165/11) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Uplatniteľnosť - Colný kódex Spoločenstva - Tovar pochádzajúci z tretej krajiny a umiestnený do režimu colného uskladňovania na území členského štátu - Spracovanie tovaru v režime aktívneho zošľachťovacieho styku v podmienečnom systéme - Predaj tovaru a opätovné umiestnenie do režimu colného uskladňovania - Zotrvanie v tom istom colnom sklade počas všetkých transakcií - Dodanie tovaru za protihodnotu na vnútroštátnom území - Zdaniteľná udalosť na účely DPH)
   2013/C 9/17
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky

      Žalovaný: Profitube spol. s r.o.

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Najvyšší súd Slovenskej republiky — Výklad článku 3 ods. 3, článku 37 ods. 2, a článkov 79, 84, 98, 114 a 166 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307), článkov 2 a 3, článku 5 ods. 1, článkov 7, 10, 16 a 33a šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23), ako aj článku 1 bodu 7 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3) — Tovar uložený po dovoze z tretieho štátu do verejného colného skladu členského štátu, potom prepracovaný v tomto colnom sklade v režime aktívneho zušľachťovacieho styku v podmienečnom systéme a napokon odpredaný, bez toho, aby bol uvedený do voľného obehu, subjektom, ktorý ho prepracoval, v tom istom colnom sklade inej spoločnosti z toho istého členského štátu a uvedený opäť do režimu colného uskladnenia — Uplatniteľnosť režimu DPH — Pojem dodanie tovaru za protihodnotu na vnútroštátnom území — Pojem zneužitie práva — Oceľové zvitky prepracované na oceľové profily

      Výrok rozsudku

   Keď bol tovar pochádzajúci z tretej krajiny umiestnený do režimu colného uskladňovania v členskom štáte, potom spracovaný v režime aktívneho zošľachťovacieho styku v podmienečnom systéme a následne predaný a znovu umiestnený do režimu colného uskladňovania, pričom počas všetkých týchto transakcií bol v tom istom colnom sklade nachádzajúcom sa na území tohto členského štátu, predaj takéhoto tovaru podlieha DPH na základe článku 2 bodu 1 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2004/66/ES z 26. apríla 2004, okrem prípadu, ak by uvedený členský štát využil možnosť oslobodiť tento predaj od dane na základe článku 16 ods. 1 tejto smernice, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 194, 2.7.2011.


title: Vec F-114/10: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  29. septembra 2011 — Bowles, Larue a Whitehead/ECB (Verejná služba — Zamestnanci ECB — Všeobecná úprava platov — Metóda výpočtu — Predbežné údaje — Hospodárska a finančná kríza — Osobitné okolnosti — Akt spôsobujúci ujmu — Výplatná listina — Predbežný akt)

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/26

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 29. septembra 2011 — Bowles, Larue a Whitehead/ECB
   (Vec F-114/10) (1)

   (Verejná služba - Zamestnanci ECB - Všeobecná úprava platov - Metóda výpočtu - Predbežné údaje - Hospodárska a finančná kríza - Osobitné okolnosti - Akt spôsobujúci ujmu - Výplatná listina - Predbežný akt)
   2012/C 138/53
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Carlos Bowles, Emmanuel Larue a Sarah Whitehead (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Európska centrálna banka (v zastúpení: E. Carlini a M. López Torres, splnomocnení zástupcovia, B. Wägenbaur, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie výplatných listín žalobcov za január 2010 a nasledujúce mesiace v rozsahu, v akom sa v týchto listinách uplatňuje zvýšenie mzdy o 2 % na základe úpravy miezd pre rok 2010, ako aj náhrada vzniknutej majetkovej ujmy žalobcom

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutia Európskej centrálnej banky zvýšiť odmeny pánov Bowles a Larue a pani Whitehead o 2 % od 1. januára 2010, ako bolo uvedené na ich výplatných listinách za mesiac január a nasledujúce mesiace, sa zrušujú.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európska centrálna banka znáša všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 19.2.2011, s. 37.


title: Vec C-110/16: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 8. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato – Taliansko) – Lg Costruzioni Srl/Area – Azienda Regionale per l’edilizia abitativa (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verejná zmluva na práce — Smernica 2004/18/ES — Článok 7 — Posudzovanie a overovanie technickej spôsobilosti hospodárskych subjektov — Článok 53 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Zjavná neprípustnosť)

text:
               31.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/12

         Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 8. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato – Taliansko) – Lg Costruzioni Srl/Area – Azienda Regionale per l’edilizia abitativa
   (Vec C-110/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejná zmluva na práce - Smernica 2004/18/ES - Článok 7 - Posudzovanie a overovanie technickej spôsobilosti hospodárskych subjektov - Článok 53 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Zjavná neprípustnosť))
   (2017/C 249/17)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Lg Costruzioni Srl

      Odporca: Area – Azienda Regionale per l’Edilizia Abitativa

      za účasti: TE.SV.AM. Srl, Alvit Srl, Igit SpA, Planarch Srl, Francesco Auteri

      Výrok

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania, podaný rozhodnutím Consiglio di Stato (Štátna rada, Taliansko) z 19. januára 2016, je zjavne neprípustný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 175, 17.5.2016.


title: Vec F-9/13: Žaloba podaná 29. januára 2013 — ZZ/Komisia

text:
               27.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/20

         Žaloba podaná 29. januára 2013 — ZZ/Komisia
   (Vec F-9/13)
   2013/C 215/28
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie vykonať kompenzáciu medzi sumou zodpovedajúcou trovám, na ktoré bola zaviazaná Všeobecným súdom vo veci T-176/04, a sumou, ktorú musí žalobca zaplatiť v nadväznosti na uznesenie vo veci T-241/03

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť oznámenie zo 6. marca 2012,

               —

               zrušiť rozhodnutie o vymáhaní kompenzáciou medzi pohľadávkou 1 600 eur, ktorej oprávneným je žalobca voči Komisii, a sumou 4 875 eur, ktorú údajne má zaplatiť, čomu tak nie je vo vzťahu k tejto sume,

               —

               zrušiť v potrebnom rozsahu rozhodnutie zamietajúce sťažnosť podanú 23. júna 2012 zaslanú žalobcom Komisii a prijatú Komisiou nie neskôr ako 23. júna 2012,

               —

               zrušiť oznámenie z 27. augusta 2012 prijaté žalobcom 9. októbra 2012,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu všetkých trov konania v tejto veci.


title: Vec C-217/07: Žaloba podaná 25. apríla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/13

         Žaloba podaná 25. apríla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-217/07)
   (2007/C 155/24)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: W. Wils a P. Dejmek, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Holandské kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Holandské kráľovstvo si tým, že neprijalo zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/49/ES z 29. apríla 2004 (1) o bezpečnosti železníc spoločenstva a o zmene a doplnení smernice Rady 95/18/ES o udeľovaní licencií železničným podnikom a smernice 2001/14/ES o prideľovaní kapacity železničnej infraštruktúry, vyberaní poplatkov za používanie železničnej infraštruktúry a bezpečnostnej certifikácii
               a
               so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/50/ES (2) z 29. apríla 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/48/ES o interoperabilite systému transeurópskych vysokorýchlostných železníc a smernica 2001/16/ES Európskeho parlamentu a Rady o interoperabilite systému transeurópskych konvenčných železníc,
               alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z týchto smerníc,

               —

               zaviazať Holandské kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie týchto smerníc do vnútroštátneho práva uplynula 30. apríla 2006.

      (1)  Ú. v. EÚ L 164, s. 44; Mim, vyd. 07/008, s. 227.

      (2)  Ú. v. EÚ L 164, s. 114; Mim, vyd. 13/034, s. 838.


title: Vec C-162/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 26. marca 2007 – Ampliscientifica Srl, Amplifin SpA/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 26. marca 2007 – Ampliscientifica Srl, Amplifin SpA/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate
   (Vec C-162/07)
   (2007/C 140/17)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Corte suprema di cassazione
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľky: Ampliscientifica Srl, Amplifin SpA

      Ďalší účastníci konania: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 4 ods. 4 posledná časť smernice Rady 77/388/EHS (1) zo 17. mája 1977 vykladať ako ustanovenie nedostatočne presné, ktoré umožňuje členským štátom uplatniť úpravu ním stanovenú za osobitných predpokladov hospodárskych, finančných alebo právnych prepojení medzi rôznymi subjektmi, alebo ako ustanovenie dostatočne presné, ktoré teda ukladá, v prípade, že sa členský štát rozhodol prijať túto úpravu, zaviesť jej uplatnenie na všetky prípady prepojení spoločností v ňom uvedených?

               2.

               Nezávisle od odpovede na predchádzajúcu otázku, predstavuje stanovenie časových obmedzení v tom zmysle, že prepojenie musí existovať značné časové obdobie ako predpoklad uplatnenia úpravy, bez toho, aby bolo dotknutým subjektom umožnené preukázať existenciu zákonného hospodárskeho dôvodu vytvorenia tohto prepojenia, neprimeraný prostriedok vzhľadom na ciele smernice a dodržanie zásady zákazu zneužitia práva? Odporuje teda takáto právna úprava zásade neutrality DPH?

      (1)  Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23.


title: Vec C-391/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Finanzgericht Hamburg z  30. augusta 2005 , ktorý súvisí s konaním: Jan de Nul N.V. proti Hauptzollamt Oldenburg

text:
               14.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Finanzgericht Hamburg z 30. augusta 2005, ktorý súvisí s konaním: Jan de Nul N.V. proti Hauptzollamt Oldenburg
   (Vec C-391/05)
   (2006/C 10/24)
   Jazyk konania: nemčina
   Finanzgericht Hamburg podal uznesením z 30. augusta 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Jan de Nul N.V. proti Hauptzollamt Oldenburg a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 31. októbra 2005.
   Finanzgericht Hamburg žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Ako má byť chápaný pojem „vody Spoločenstva“ v zmysle článku 8 ods. 1 písm. c) prvého pododseku smernice 92/81 (1) vo vzťahu k pojmu „vnútrozemské vodné cesty“ v zmysle článku 8 ods. 2 písm. b) smernice 92/81?

               2.

               Je potrebné prevádzku lodí s nasávacím úložným priestorom (takzvané Hopperbagger) vo vodách Spoločenstva celkove považovať za plavbu v zmysle článku 8 ods. 1 písm. c) prvého pododseku smernice 92/81 alebo treba rozlišovať medzi rôznymi druhmi činnosti počas ich použitia?

      (1)  Ú. v. ES L 316, s. 12.


title: Vec C-113/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemecko) 6. marca 2015 – Breitsamer und Ulrich GmbH & Co. KG/Landeshauptstadt München

text:
               15.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 198/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemecko) 6. marca 2015 – Breitsamer und Ulrich GmbH & Co. KG/Landeshauptstadt München
   (Vec C-113/15)
   (2015/C 198/22)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Breitsamer und Ulrich GmbH & Co. KG

      Žalované: Landeshauptstadt München

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ide pri porciovanom mede, ktorý je zabalený v jednom obale obsahujúcom všetky prvky označenia, vrátane označenia krajiny pôvodu, a nie je jednotlivo predávaný konečnému spotrebiteľovi ako porciované balenie, ani nesmie byť jednotlivo dodávaný hromadným stravovacím zariadeniam, o „predbalenú potravinu“ v zmysle článku 1 ods. 3 písm. b) smernice 2000/13/ES (1), ako aj v zmysle článku 2 ods. 2 písm. e) nariadenia č. 1169/2011 (2), ktorá podlieha príslušným povinnostiam na označovanie, alebo takéto porciované balenia medu, keďže nejde o predajnú jednotku, nepredstavujú predbalenú potravinu podliehajúcu povinnostiam na označovanie?

               2.

               Bude odpoveď na otázku iná, ak sa tieto porciované balenia v hromadných stravovacích zariadeniach poskytujú nielen v rámci pripravených hotových paušálne platených jedál, ale sa aj jednotlivo predávajú?

      (1)  Smernica 2000/13/ES Európskeho parlamentu a Rady z 20. marca 2000 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, týkajúcich sa označovania, prezentácie a reklamy potravín, Ú. v. ES L 109, s. 29; Mim. vyd. 15/005, s. 75.

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1169/2011 z 25. októbra 2011 o poskytovaní informácií o potravinách spotrebiteľom, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 a (ES) č. 1925/2006 a ktorým sa zrušuje smernica Komisie 87/250/EHS, smernica Rady 90/496/EHS, smernica Komisie 1999/10/ES, smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/13/ES, smernice Komisie 2002/67/ES a 2008/5/ES a nariadenie Komisie (ES) č. 608/2004, Ú. v. EÚ L 304, s. 18.


title: Vec T-567/13: Uznesenie Všeobecného súdu zo  7. mája 2014 – Sharp/ÚHVT (BIG PAD) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva BIG PAD — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“ )

text:
               7.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/32

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. mája 2014 – Sharp/ÚHVT (BIG PAD)
   (Vec T-567/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva BIG PAD - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“))
   2014/C 212/40
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sharp KK (Osaka, Japonsko) (v zastúpení: G. Macias Bonilla, G. Marín Raigal, P. López Ronda a E. Armero, avocats)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Mondéjar Ortuño, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. augusta 2013 (vec R 2131/2012-2) týkajúca sa prihlášky obrazového označenia BIG PAD ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Sharp KK je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 25.1.2014.


title: Vec T-420/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. apríla 2013 — SAZAS/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Autorské práva týkajúce sa verejného predvádzania hudobných diel prostredníctvom internetu, satelitu a káblovej retransmisie — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Rozdelenie geografického trhu — Dvojstranné dohody medzi vnútroštátnymi organizáciami kolektívnej správy — Zosúladený postup vylučujúci možnosť udeľovať licencie pre viaceré územia a multirepertoárové licencie — Dôkaz — Prezumpcia neviny“ )

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/32

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. apríla 2013 — SAZAS/Komisia
   (Vec T-420/08) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Autorské práva týkajúce sa verejného predvádzania hudobných diel prostredníctvom internetu, satelitu a káblovej retransmisie - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Rozdelenie geografického trhu - Dvojstranné dohody medzi vnútroštátnymi organizáciami kolektívnej správy - Zosúladený postup vylučujúci možnosť udeľovať licencie pre viaceré územia a multirepertoárové licencie - Dôkaz - Prezumpcia neviny)
   2013/C 156/56
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Združenje skladateljev, avtorjev in založnikov za zaščito avtorskih pravic Slovenije (SAZAS) (Trzin, Slovinsko) (v zastúpení: M. Favart, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a A. Biolan, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobcu: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Neuilly-sur-Seine, Francúzsko) (v zastúpení: J.-F. Bellis a K. Van Hove, advokáti) a European Broadcasting Union (EBU) (Grand-Saconnex, Švajčiarsko) (v zastúpení: D. Waelbroeck, advokát, a D. Slater, solicitor)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 3435 v konečnom znení zo 16. júla 2008 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/C2/38.698 — CISAC)

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 3 rozhodnutia Komisie K(2008) 3435 v konečnom znení zo 16. júla 2008 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/C2/38.698 — CISAC) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka Združenje skladateljev, avtorjev in založnikov za zaščito avtorskih pravic Slovenije (SAZAS).

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 313, 6.12.2008.


title: Vec C-243/12 P: Odvolanie podané 16. mája 2012 : FLS Plast A/S proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 6. marca 2012 vo veci T-64/06, FLS Plast A/S/Európska komisia

text:
               20.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/2

         Odvolanie podané 16. mája 2012: FLS Plast A/S proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 6. marca 2012 vo veci T-64/06, FLS Plast A/S/Európska komisia
   (Vec C-243/12 P)
   2012/C 319/02
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: FLS Plast A/S (v zastúpení: M. Thill-Tayara, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie zo 6. marca 2012 vo veci T-64/06 a svojim rozhodnutím zrušil článok 1 písm. h) a článok 2 písm. f) rozhodnutia Komisie Európskych spoločenstiev z 30. novembra 2005 vo veci COMP/F/38.354 — Priemyselné vrecia (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) v rozsahu, v akom sa vzťahujú na odvolateľa,

               —

               subsidiárne, zrušil rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie zo 6. marca 2012 vo veci T-64/06 v rozsahu, v akom zamietol odvolateľov dôvod smerujúci k zníženiu sumy, na ktorej zaplatenie bol napadnutým rozhodnutím spoločne a nerozdielne zaviazaný, a svojím rozhodnutím zmenil článok 2 písm. f) napadnutého rozhodnutia a v rámci svojej neobmedzenej právomoci podstatne znížil túto sumu,

               —

               v každom prípade priznal odvolateľovi ako nápravu neprimeranej dĺžky konania 50 % zníženie sumy, na ktorej zaplatenie bol napadnutým rozhodnutím spoločne a nerozdielne zaviazaný,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu odvolateľových nákladov na právne zastúpenie ako aj iných trov konania vzniknutých v súvislosti s touto vecou.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               a)

               Odvolateľ na podporu svojho prvého odvolacieho návrhu uvádza dva odvolacie dôvody:

                           —

                           Všeobecný súd nesprávne právne posúdil odvolateľovu zodpovednosť.

                           —

                           Všeobecný súd neoveril, či Komisia splnila podmienku, podľa ktorej je povinná uviesť odôvodnenie pri zamietnutí tvrdení a dôkazov predložených odvolateľom, ktorými sa snažil vyvrátiť prezumpciu zodpovednosti materskej spoločnosti.

               b)

               Odvolateľ na podporu svojho subsidiárneho odvolacieho návrhu uvádza tri odvolacie dôvody:

                           —

                           Všeobecný súd sa pri preskúmaní nespochybnenia odvolateľom skutkových okolností predložených v súlade s Oznámením Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v kartelových prípadoch z roku 1996 dopustil chyby, keď neskončil porušovanie, ktorého sa dopustila Európska komisia, zásad legitímnej dôvery a rovnakého zaobchádzania, ako aj porušil svoju vlastnú povinnosť odôvodnenia.

                           —

                           Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že neuplatnil zásadu proporcionality a zákonnosti, keď preskúmaval sumu, na ktorej zaplatenie bol napadnutým rozhodnutím spoločne a nerozdielne zaviazaný, a teda primerane túto čiastku neznížil.

                           —

                           Všeobecný súd porušil článok 6 ods. 1 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd a články 41 a 47 Charty základných práv Európskej únie tým, že nevyhlásil rozsudok v primeranej lehote.