title: Vec C-251/21: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 28. apríla 2022 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) – Lotyšsko] – „Piltenes meži“ SIA/Lauku atbalsta dienests (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Európsky poľnohospodársky fond pre rozvoj vidieka (EPFRV) – Nariadenie (EÚ) č. 1305/2013 – Podpora rozvoja vidieka prostredníctvom EPFRV – Článok 30 – Platby v rámci sústavy Natura 2000 – Pôsobnosť – Žiadosť o pomoc v súvislosti s mikrorezerváciou vytvorenou v lese, ktorý nie je súčasťou sústavy Natura 2000, s cieľom prispieť k zabezpečeniu ochrany druhu voľne žijúceho vtáka – Nariadenie (EÚ) č. 702/2014 – Skupinová výnimka pre určitú pomoc v odvetví poľnohospodárstva a lesného hospodárstva – Uplatnenie na pomoc spolufinancovanú zo zdrojov Európskej únie – Neuplatnenie na podniky v ťažkostiach)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/17

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 28. apríla 2022 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) – Lotyšsko] – „Piltenes meži“ SIA/Lauku atbalsta dienests
      (Vec C-251/21) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Európsky poľnohospodársky fond pre rozvoj vidieka (EPFRV) - Nariadenie (EÚ) č. 1305/2013 - Podpora rozvoja vidieka prostredníctvom EPFRV - Článok 30 - Platby v rámci sústavy Natura 2000 - Pôsobnosť - Žiadosť o pomoc v súvislosti s mikrorezerváciou vytvorenou v lese, ktorý nie je súčasťou sústavy Natura 2000, s cieľom prispieť k zabezpečeniu ochrany druhu voľne žijúceho vtáka - Nariadenie (EÚ) č. 702/2014 - Skupinová výnimka pre určitú pomoc v odvetví poľnohospodárstva a lesného hospodárstva - Uplatnenie na pomoc spolufinancovanú zo zdrojov Európskej únie - Neuplatnenie na podniky v ťažkostiach)
      (2022/C 237/22)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa:„Piltenes meži“ SIA

         Žalovaný: Lauku atbalsta dienests

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 30 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1305/2013 zo 17. decembra 2013 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) a o zrušení nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005 sa má najmä vzhľadom na jeho odsek 6 vykladať v tom zmysle, že pomoc požadovaná na mikrorezerváciu vytvorenú v lese na účely dosiahnutia cieľov smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES z 30. novembra 2009 o ochrane voľne žijúceho vtáctva patrí do pôsobnosti tohto článku 30.

                  2.

                  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 702/2014 z 25. júna 2014, ktorým sa určité kategórie pomoci v odvetví poľnohospodárstva a lesného hospodárstva a vo vidieckych oblastiach vyhlasujú za zlučiteľné s vnútorným trhom pri uplatňovaní článkov 107 a 108 [ZFEÚ], sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby sa pomoc, o ktorú podnik v ťažkostiach v zmysle článku 2 bodu 14 tohto nariadenia č. 702/2014 požiadal na základe nariadenia č. 1305/2013 v súvislosti s mikrorezerváciou vytvorenou v lese na účely dosiahnutia cieľov smernice 2009/147, vyhlásila za zlučiteľnú s vnútorným trhom na základe nariadenia č. 702/2014.

         (1)  Ú. v. EÚ C 252, 28.6.2021.


title: Vec C-277/21: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État – Belgicko) – Secrétariat général de l’Enseignement catholique ASBL (SeGEC) a i./Institut des Comptes nationaux (ICN), Banque nationale de Belgique (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Nariadenie (EÚ) č. 549/2013 – Európsky systém národných a regionálnych účtov v Európskej únii – Príloha A bod 20.15 – Kontrola, ktorú vykonáva Institut des comptes nationaux, nad zriaďovateľmi vzdelávacích zariadení založených vo forme neziskových inštitúcií – Verejne financované vzdelávacie zariadenie a sloboda vzdelávania zaručená ústavou – Príloha A bod 20.15 druhá veta – Pojem „verejný zásah vo forme všeobecných nariadení uplatniteľných na všetky jednotky, ktoré vykonávajú tú istú činnosť“ – Rozsah – Príloha A bod 20.15 prvá veta – Príloha A bod 2.39 písm. b), bod 20.15 písm. b) a bod 20.309 písm. h) – Pojem „nadmerná regulácia“ – Rozsah)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/18

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État – Belgicko) – Secrétariat général de l’Enseignement catholique ASBL (SeGEC) a i./Institut des Comptes nationaux (ICN), Banque nationale de Belgique
      (Vec C-277/21) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (EÚ) č. 549/2013 - Európsky systém národných a regionálnych účtov v Európskej únii - Príloha A bod 20.15 - Kontrola, ktorú vykonáva Institut des comptes nationaux, nad zriaďovateľmi vzdelávacích zariadení založených vo forme neziskových inštitúcií - Verejne financované vzdelávacie zariadenie a sloboda vzdelávania zaručená ústavou - Príloha A bod 20.15 druhá veta - Pojem „verejný zásah vo forme všeobecných nariadení uplatniteľných na všetky jednotky, ktoré vykonávajú tú istú činnosť“ - Rozsah - Príloha A bod 20.15 prvá veta - Príloha A bod 2.39 písm. b), bod 20.15 písm. b) a bod 20.309 písm. h) - Pojem „nadmerná regulácia“ - Rozsah)
      (2022/C 237/23)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d'État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Secrétariat général de l’Enseignement catholique ASBL (SeGEC), Fédération des Établissements libres subventionnés indépendants ASBL (FELSI), Groupe scolaire Don Bosco à Woluwe-Saint-Lambert ASBL, École fondamentale libre de Chênée ASBL, Collège Saint-Guibert de Gembloux ASBL, Collège Saint-Benoit de Maredsous ASBL, Pouvoir organisateur des Centres PMS libres à Woluwe ASBL

         Žalovaní: Comptes nationaux (ICN), Banque nationale de Belgique

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Príloha A bod 20.309 písm. h) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 549/2013 z 21. mája 2013 o európskom systéme národných a regionálnych účtov v Európskej únii v spojení s bodom 2.39 písm. b) a bodom 20.15 písm. b) tejto prílohy sa má vykladať v tom zmysle, že pod pojem „nadmerná regulácia“ patrí vnútroštátna právna úprava týkajúca sa neziskových inštitúcií (súkromných neziskových inštitúcií) pôsobiacich v oblasti vzdelávania, ktoré hoci sú dotované príslušnou vnútroštátnou verejnou správou, požívajú slobodu vzdelávania zaručenú ústavou, ak táto právna úprava zveruje uvedenej verejnej správe úlohu alebo právo:

                              —

                              schvaľovať študijné programy,

                              —

                              upravovať štruktúru štúdia, ako aj prioritné a osobitné úlohy, organizovať kontrolu podmienok zápisu a vylúčenia žiakov, rozhodnutia triednych rád a finančnú účasť, organizovať zoskupenie školských zariadení v štruktúrovaných sieťach a vyžadovať vypracovanie vzdelávacích, pedagogických a zriaďovacích projektov, ako aj predkladanie správ o činnosti,

                              —

                              organizovať kontrolu a inšpekciu týkajúce sa osobitne vyučovacích predmetov, úrovne štúdia a uplatňovania jazykových zákonov okrem pedagogických metód a

                              —

                              ukladať minimálny počet žiakov podľa triedy, sekcie, stupňa alebo iného členenia, s výhradou ministerskej výnimky,

                        pokiaľ sú tieto úlohy a práva natoľko invazívne, že v skutočnosti diktujú všeobecnú politiku alebo program týchto dotknutých súkromných neziskových inštitúcií tým, že umožňujú trvalo a sústavne vykonávať skutočný a podstatný vplyv na definovanie a dosahovanie cieľov týchto súkromných neziskových inštitúcií, ich činností a operatívnych aspektov, ako aj strategického zamerania a základnej orientácie, ktoré budú uvedené súkromné neziskové inštitúcie sledovať pri výkone svojich činností, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

                  2.

                  Príloha A bod 20.15 druhá veta nariadenia č. 549/2013 sa má vykladať v tom zmysle, že pod pojem „všeobecn[é] nariaden[ie] uplatniteľn[é] na všetky jednotky, ktoré vykonávajú tú istú činnosť“, nepatrí vnútroštátna právna úprava, ktorá vytvára právny režim uplatniteľný iba na zamestnancov neziskových inštitúcií pôsobiacich v oblasti vzdelávania, ktoré sú financované verejnou správou.

         (1)  Ú. v. EÚ C 278, 12.7.2021.


title: Vec C-286/21: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 28. apríla 2022 – Európska komisia/Francúzska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Životné prostredie – Smernica 2008/50/CE – Kvalita okolitého ovzdušia – Článok 13 ods. 1 a príloha XI – Systematické a neustále prekračovanie denných limitných hodnôt suspendovaných častíc (PM10) v niektorých zónach Francúzska – Článok 23 ods. 1 – Príloha XV – „Čo možno najkratšie“ obdobie prekročenia limitných hodnôt – Vhodné opatrenia)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/19

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 28. apríla 2022 – Európska komisia/Francúzska republika
      (Vec C-286/21) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Smernica 2008/50/CE - Kvalita okolitého ovzdušia - Článok 13 ods. 1 a príloha XI - Systematické a neustále prekračovanie denných limitných hodnôt suspendovaných častíc (PM10) v niektorých zónach Francúzska - Článok 23 ods. 1 - Príloha XV - „Čo možno najkratšie“ obdobie prekročenia limitných hodnôt - Vhodné opatrenia)
      (2022/C 237/24)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: O. Beynet a M. Noll-Ehlers, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Francúzska republika (v zastúpení: T. Stéhelin a W. Zemamta, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Francúzska republika,

                              —

                              tým, že nezabezpečila, aby neboli systematicky a neustále prekračované denné limitné hodnoty suspendovaných častíc (PM10), a to od 1. januára 2005 do roku 2019 vrátane v aglomerácii a zóne kvality Paríž (FR04A01/FR11ZAG01) a od 1. januára 2005 do roku 2016 vrátane, s výnimkou roku 2008, v aglomerácii a zóne kvality Martinik/Fort-de-France (FR39N10/FR02ZAR01), si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 13 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe v spojení s prílohou XI uvedenej smernice a

                              —

                              tým, že nezabezpečila, aby plány kvality ovzdušia stanovovali vhodné opatrenia na to, aby sa obdobie prekročenia týchto limitných hodnôt čo najviac skrátilo, si pre tieto dve zóny od 11. júna 2010 nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 23 ods. 1 druhého pododseku smernice 2008/50/ES v spojení s jej prílohou XV tejto smernice.

                  2.

                  Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 252, 28.6.2021.


title: Vec C-804/21 PPU: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus – Fínsko) – C, CD/Syyttäjä (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Naliehavé prejudiciálne konanie – Súdna spolupráca v trestných veciach – Európsky zatykač – Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV – Článok 23 ods. 3 – Požiadavka na zásah vykonávajúceho súdneho orgánu – Článok 6 ods. 2 – Policajné služby – Vylúčenie – Okolnosti, ktoré sú mimo kontroly – Pojem – Právne prekážky odovzdania – Žaloby podané vyžiadanou osobou – Žiadosť o medzinárodnú ochranu – Vylúčenie – Článok 23 ods. 5 – Uplynutie lehôt stanovených na odovzdanie – Dôsledky – Prepustenie – Povinnosť prijať akékoľvek iné opatrenie potrebné na zabránenie úteku)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/20

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus – Fínsko) – C, CD/Syyttäjä
      (Vec C-804/21 PPU) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Naliehavé prejudiciálne konanie - Súdna spolupráca v trestných veciach - Európsky zatykač - Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV - Článok 23 ods. 3 - Požiadavka na zásah vykonávajúceho súdneho orgánu - Článok 6 ods. 2 - Policajné služby - Vylúčenie - Okolnosti, ktoré sú mimo kontroly - Pojem - Právne prekážky odovzdania - Žaloby podané vyžiadanou osobou - Žiadosť o medzinárodnú ochranu - Vylúčenie - Článok 23 ods. 5 - Uplynutie lehôt stanovených na odovzdanie - Dôsledky - Prepustenie - Povinnosť prijať akékoľvek iné opatrenie potrebné na zabránenie úteku)
      (2022/C 237/25)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Korkein oikeus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: C, CD

         Žalovaný: Syyttäjä

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 23 ods. 3 rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi, zmeneného rámcovým rozhodnutím Rady 2009/299/SVV z 26. februára 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že pojem okolnosti, ktoré sú mimo kontroly, sa nevzťahuje na právne prekážky odovzdania, vyplývajúce zo žalôb podaných osobou, na ktorú sa vzťahuje európsky zatykač, a založené na práve vykonávajúceho členského štátu, ak vykonávajúci súdny orgán prijal konečné rozhodnutie o odovzdaní v súlade s článkom 15 ods. 1 tohto rámcového rozhodnutia.

                  2.

                  Článok 23 ods. 3 rámcového rozhodnutia 2002/584, zmeneného rámcovým rozhodnutím 2009/299, sa má vykladať v tom zmysle, že požiadavka zásahu vykonávajúceho súdneho orgánu uvedená v tomto ustanovení nie je splnená, ak vykonávajúci členský štát poverí policajný orgán úlohou overiť existenciu okolností, ktoré sú mimo kontroly, a splnenie podmienok potrebných na ďalšie zadržanie osoby, na ktorú sa vzťahuje európsky zatykač, a prípadne rozhodnúť o novom dátume odovzdania, a to aj vtedy, ak táto osoba má právo kedykoľvek predložiť vec vykonávajúcemu súdnemu orgánu na rozhodnutie o uvedených okolnostiach.

                  3.

                  Článok 23 ods. 5 rámcového rozhodnutia 2002/584, zmeneného rámcovým rozhodnutím 2009/299, sa má vykladať v tom zmysle, že lehoty uvedené v odsekoch 2 až 4 tohto článku 23 sa majú považovať za uplynuté, v dôsledku čoho musí byť táto osoba prepustená na slobodu, ak nebola splnená požiadavka zásahu vykonávajúceho súdneho orgánu uvedená v článku 23 ods. 3 tohto rámcového rozhodnutia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 95, 28.2.2022.


title: Spojené veci C-306/19, C-512/19, C-595/19 a C-608/20 až C-611/20: Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 1. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Taliansko) – Milis Energy SpA/Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dello Sviluppo economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA (C-306/19), Go Sun Srl, Malby Energy 4 Srl/Ministero dello Sviluppo economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Autorità di Regolazione per Energia, Reti e Ambiente, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA (C-512/19), Fototre Srl/Ministero dello Sviluppo economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA (C-595/19), Interporto di Trieste SpA (C-608/20), Soelia SpA (C-609/20), Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo (C-610/20 a C-611/20)/Ministero dello Sviluppo economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Životné prostredie – Charta základných práv Európskej únie – Články 16 a 17 – Zásady právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery – Zmluva o energetickej charte – Článok 10 – Uplatniteľnosť – Smernica 2009/28/ES – Článok 3 ods. 3 písm. a) – Podpora využívania energie z obnoviteľných zdrojov – Výroba elektrickej energie z fotovoltických solárnych zariadení – Zmena schémy pomoci)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/21

      Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 1. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Taliansko) – Milis Energy SpA/Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dello Sviluppo economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA (C-306/19), Go Sun Srl, Malby Energy 4 Srl/Ministero dello Sviluppo economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Autorità di Regolazione per Energia, Reti e Ambiente, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA (C-512/19), Fototre Srl/Ministero dello Sviluppo economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA (C-595/19), Interporto di Trieste SpA (C-608/20), Soelia SpA (C-609/20), Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo (C-610/20 a C-611/20)/Ministero dello Sviluppo economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA
      (Spojené veci C-306/19, C-512/19, C-595/19 a C-608/20 až C-611/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Životné prostredie - Charta základných práv Európskej únie - Články 16 a 17 - Zásady právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery - Zmluva o energetickej charte - Článok 10 - Uplatniteľnosť - Smernica 2009/28/ES - Článok 3 ods. 3 písm. a) - Podpora využívania energie z obnoviteľných zdrojov - Výroba elektrickej energie z fotovoltických solárnych zariadení - Zmena schémy pomoci)
      (2022/C 237/26)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci konania

         (vec C-306/19)

         Žalobkyňa: Milis Energy SpA

         Žalované: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dello Sviluppo economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

         (vec C-512/19)

         Žalobkyňa: Go Sun Srl, Malby Energy 4 Srl

         Žalovaní: Ministero dello Sviluppo economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Autorità di Regolazione per Energia, Reti e Ambiente, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

         (vec C-595/19)

         Žalobkyňa: Fototre Srl

         Žalovaní: Ministero dello Sviluppo economico, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA

         (veci C-608/20, C-609/20, C-610/20 a C-611/20)

         Žalobkyne: Interporto di Trieste SpA (C-608/20), Soelia SpA (C-609/20), Cosilt – Consorzio per lo sviluppo economico locale di Tolmezzo (C-610/20 a C-611/20)

         Žalovaní: Ministero dello Sviluppo economico, Gestore dei servizi energetici (GSE) SpA,

         Výrok

      S výhradou overení, ktoré prislúcha vykonať vnútroštátnemu súdu, a s prihliadnutím na všetky relevantné okolnosti, sa článok 3 ods. 3 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES, ako aj články 16 a 17 Charty základných práv Európskej únie, v súlade so zásadami právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery, majú vykladať tak, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje zníženie alebo odklad vyplácania stimulov na energiu vyrobenú fotovoltickými solárnymi zariadeniami, ktoré už boli priznané správnymi rozhodnutiami a potvrdené ad hoc dohodami uzavretými medzi prevádzkovateľmi týchto zariadení a verejnoprávnou obchodnou spoločnosťou, ak sa táto právna úprava týka stimulov, ktoré boli predvídané, ale ešte neboli splatné.

         (1)  Ú. v. EÚ C 213, 24.6.2019.

         Ú. v. EÚ C 357, 21.10.2019.

         Ú. v. EÚ C 53, 15.2.2021.


title: Vec C-464/21: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 26. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social n° 3 de Barcelona – Španielsko) – QL/Universitat de Barcelona (Prejudiciálne konanie – Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Sociálna politika – Smernica 1999/70/ES – Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP – Opakovane uzatvárané zmluvy na dobu určitú vo verejnom sektore – Doložka 2 a doložka 3 bod 1 – Pôsobnosť – Pojem „pracovník na dobu určitú“)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/22

      Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 26. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona – Španielsko) – QL/Universitat de Barcelona
      (Vec C-464/21) (1)

      (Prejudiciálne konanie - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Sociálna politika - Smernica 1999/70/ES - Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP - Opakovane uzatvárané zmluvy na dobu určitú vo verejnom sektore - Doložka 2 a doložka 3 bod 1 - Pôsobnosť - Pojem „pracovník na dobu určitú“)
      (2022/C 237/27)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

         Účastníci konania

         Žalobca: QL

         Žalovaná: Universitat de Barcelona

         Výrok

      Doložka 2 a doložka 3 bod 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú uzavretej 18. marca 1999, ktorá je uvedená v prílohe smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa majú vykladať v tom zmysle, že pracovník, ktorý bol zamestnaný u zamestnávateľa vo verejnom sektore na základe opakovane uzatváraných zmlúv na dobu určitú a ktorého pracovnoprávny vzťah sa má zmeniť na základe sankcie na „nestály pracovnoprávny vzťah na dobu neurčitú“, patrí do pôsobnosti tejto rámcovej dohody.

         (1)  Dátum podania: 29.7.2021


title: Vec C-420/21 P: Odvolanie podané 9. júla 2021: Valvis Holding SA proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 12. mája 2021 vo veci T-638/19, Sun Stars & Sons/EUIPO – Valvis Holding

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/23

      Odvolanie podané 9. júla 2021: Valvis Holding SA proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 12. mája 2021 vo veci T-638/19, Sun Stars & Sons/EUIPO – Valvis Holding
      (Vec C-420/21 P)
      (2022/C 237/28)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Valvis Holding SA (v zastúpení: M. Stănescu, D. Bogdan, G. Bozocea, avocats)

         Ďalší účastníci konania: Sun Stars & Sons Pte Ltd, Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      Uznesením z 29. apríla 2022 Súdny dvor (ôsma komora) rozhodol, že odvolanie sa ako zjavne neprípustné zamieta a že Valvis Holding SA znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-761/21 P: Odvolanie podané 10. decembra 2021: St. Hippolyt Holding GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata komora) z 20. októbra 2021 vo veci T-351/20, St. Hippolyt/EUIPO – Raisioaqua

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/23

      Odvolanie podané 10. decembra 2021: St. Hippolyt Holding GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata komora) z 20. októbra 2021 vo veci T-351/20, St. Hippolyt/EUIPO – Raisioaqua
      (Vec C-761/21 P)
      (2022/C 237/29)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: St. Hippolyt Holding GmbH (v zastúpení: M. Gail, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Raisioaqua Oy
      Uznesením z 31. marca 2022 Súdny dvor (Komora príslušná prijímať odvolania) rozhodol, že odvolanie nie je prípustné a že spoločnosť St. Hippolyt Holding GmbH znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-762/21 P: Odvolanie podané 10. decembra 2021: St. Hippolyt Holding GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata komora) z 20. októbra 2021 vo veci T-352/20, St. Hippolyt/EUIPO – Elephant

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/23

      Odvolanie podané 10. decembra 2021: St. Hippolyt Holding GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata komora) z 20. októbra 2021 vo veci T-352/20, St. Hippolyt/EUIPO – Elephant
      (Vec C-762/21 P)
      (2022/C 237/30)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: St. Hippolyt Holding GmbH (v zastúpení: M. Gail, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Preduzeće za proizvodnju, unutrašnju i spoljnu trgovinu Elephant Co. d.o.o.
      Uznesením z 31. marca 2022 Súdny dvor (Komora príslušná prijímať odvolania) rozhodol, že odvolanie nie je prípustné a že spoločnosť St. Hippolyt Holding GmbH znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-1/22 P: Odvolanie podané 1. januára 2022: José María Castillejo Oriol proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) z 8. novembra 2021 vo veci T-419/21, Castillejo Oriol/Komisia

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/24

      Odvolanie podané 1. januára 2022: José María Castillejo Oriol proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) z 8. novembra 2021 vo veci T-419/21, Castillejo Oriol/Komisia
      (Vec C-1/22 P)
      (2022/C 237/31)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: José María Castillejo Oriol (v zastúpení: J. Jover Padró, abogado)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia
      Všeobecný súd (desiata komora) uznesením z 2. mája 2022 zamietol odvolanie ako sčasti zjavne neprípustné a sčasti zjavne bezdôvodné a rozhodol, že odvolateľ znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-90/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 10. februára 2022 – „Gjensidige“ ADB

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/24

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 10. februára 2022 – „Gjensidige“ ADB
      (Vec C-90/22)
      (2022/C 237/32)
      Jazyk konania: litovčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku:„Gjensidige“ ADB

         Za účasti:„Rhenus Logistics“ UAB, „ACC Distribution“ UAB

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Možno článok 71 nariadenia č. 1215/2012 (1) so zreteľom na jeho články 25, 29 a 31 a jeho odôvodnenia 21 a 22 vykladať tak, že umožňuje uplatnenie článku 31 dohovoru CMR aj v prípadoch, keď je spor, patriaci do rozsahu pôsobnosti oboch týchto právnych nástrojov, predmetom dohody o voľbe právomoci?

                  2.

                  So zreteľom na zámer normotvorcu posilniť ochranu dohody o voľbe právomoci v Európskej únii, možno článok 45 ods. 1 písm. e) bod ii) nariadenia č. 1215/2012 vykladať širšie ako zahŕňajúci nielen oddiel 6 kapitoly II daného nariadenia, ale aj jeho oddiel 7?

                  3.

                  Po posúdení špecifík situácie a z toho vyplývajúcich právnych dôsledkov, môže sa pojem „verejný poriadok“ použitý v nariadení č. 1215/2012 vykladať tak, že zahŕňa dôvod pre rozhodnutie neuznať rozsudok iného členského štátu, kedy uplatnenie osobitného dohovoru, ako je dohovor CMR, vytvára právnu situáciu, v rámci ktorej sa tak dohoda o voľbe právomoci ako aj dohoda o rozhodnom práve v tej istej veci nedodržia?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 1).


title: Vec C-100/22 P: Odvolanie podané 13. februára 2022: KY proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 1. decembra 2021 vo veci T-433/20, KY/Súdny dvor Európskej únie

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/25

      Odvolanie podané 13. februára 2022: KY proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 1. decembra 2021 vo veci T-433/20, KY/Súdny dvor Európskej únie
      (Vec C-100/22 P)
      (2022/C 237/33)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konanie

         Odvolateľka: KY (v zastúpení: N. Maes, J.-N. Louis, avocats)

         Ďalší účastník konania: Súdny dvor Európskej únie

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2021 vo veci T-433/20,

                  —

                  vo veci nanovo rozhodol tak, že:

                  —

                  vyhlási žalobu za prípustnú a dôvodnú,

                  —

                  zruší rozhodnutie, ktorým sa zamieta žiadosť o vrátenie sumy podaná odvolateľkou,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania v oboch stupňoch konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd sa pri preskúmaní jej žaloby o neplatnosť dopustil viacerých nesprávnych právnych posúdení, ktoré vyplývajú predovšetkým zo zámeny medzi žalobou založenou na bezdôvodnom obohatení a hypotetickým spochybnením pravidiel v oblasti vyplácania nárokov na dôchodok.
      Prvý odvolací dôvod vychádza z nesprávneho právneho posúdenia v rozsahu, v akom Všeobecný súd konštatoval existenciu právneho základu pre bezdôvodné obohatenie, ako aj z nedostatočného odôvodnenia napadnutého rozsudku.
      Druhý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení Všeobecného súdu, pokiaľ ide o uplatnenie pravidla životného minima.
      Tretí odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení v rozsahu, v akom Všeobecný súd konštatoval neexistenciu odňatia finančných prostriedkov.
      Štvrtý odvolací dôvod vychádza z porušenia práva Únie, pretože Všeobecný súd nezohľadnil judikatúru Barroso Truta a i./Súdny dvor Európskej únie (rozsudok z 18. septembra 2018, T-702/16 P, EU:T:2018:557, body 104 až 106).


title: Vec C-112/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Napoli (Taliansko) 17. februára 2022 – trestné konanie proti CU

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Napoli (Taliansko) 17. februára 2022 – trestné konanie proti CU
      (Vec C-112/22)
      (2022/C 237/34)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale di Napoli

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      CU

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni právo Európskej únie, najmä článok 18 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, článok 45 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, článok 7 ods. 2 nariadenia EÚ 492/11 (1), článok 11 ods. 1 písm. d) smernice EÚ 2003/109 (2), článok 29 smernice EÚ 2011/95 (3), článok 34 Charty základných práv Európskej únie, články 30 a 31 Sociálnej charty Rady Európy takej vnútroštátnej právnej úprave, aká je obsiahnutá v ustanovení článku 7 ods. 1 v spojení s článkom 2 ods. 1 písm. a) zákonného dekrétu č. 4 z 28. januára 2019, ktorý bol so zmenami a doplneniami zmenený na zákon č. 26 z 28. marca 2019 v rozsahu, v akom podmieňuje prístup k príjmu občana požiadavkou pobytu v Taliansku v trvaní najmenej 10 rokov (z toho posledné dva roky v čase podania žiadosti a počas celého obdobia poberania príspevku, nepretržitého pobytu), čím talianski občania, európski občania, ktorí majú právo na pobyt alebo trvalý pobyt, alebo občania krajín mimo EÚ s dlhodobým pobytom, avšak s pobytom kratším ako 10 rokov alebo v trvaní 10 rokov, pričom v posledných dvoch rokoch bez nepretržitého pobytu, sa posudzujú menej priaznivo ako tie isté kategórie osôb s pobytom v trvaní 10 rokov, z toho posledné dva roky nepretržitého pobytu?
                  V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku:

                  2.

                  Bráni právo Únie, najmä článok 18 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, článok 45 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, článok 7 ods. 2 nariadenia EÚ 492/11, článok 11 ods. 1 písm. d) smernice EÚ 2003/109, článok 29 smernice EÚ 2011/95, článok 34 Charty základných práv Európskej únie, články 30 a 31 Sociálnej charty Rady Európy takej vnútroštátnej právnej úprave, aká je obsiahnutá v ustanovení článku 7 ods. 1 v spojení s článkom 2 ods. 1 písm. a) zákonného dekrétu č. 4 z 28. januára 2019, ktorý bol so zmenami a doplneniami zmenený na zákon č. 26 z 28. marca 2019, v rozsahu, v akom odlišne zaobchádza s osobami s dlhodobým pobytom, ktoré môžu získať právo na trvalý pobyt v niektorom štáte EÚ po piatich rokoch pobytu v hostiteľskom členskom štáte a osobami s dlhodobým pobytom v trvaní desiatich rokov, z toho posledné dva roky nepretržitého pobytu?

                  3.

                  Bráni právo Európskej únie, najmä článok 18 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, článok 45 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, článok 7 ods. 2 nariadenia EÚ 492/11, článok 11 ods. 1 písm. d) smernice EÚ 2003/109, článok 29 smernice EÚ 2011/95 takej vnútroštátnej právnej úprave, aká je obsiahnutá v ustanovení článku 7 ods. 1 v spojení s článkom 2 ods. 1 písm. a) zákonného dekrétu č. 4 z 28. januára 2019, ktorá talianskym občanom, občanom EÚ a občanom krajín mimo EÚ ukladá podmienku desaťročného pobytu (a nepretržitého pobytu počas posledných dvoch rokov) na získanie nároku na príjem občana,

                  4.

                  Bráni právo Európskej únie, najmä článok 18 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, článok 45 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, článok 7 ods. 2 nariadenia EÚ 492/11, článok 11 ods. 1 písm. d) smernice EÚ 2003/109, článok 29 smernice EÚ 2011/95, článok 34 Charty základných práv Európskej únie, články 30 a 31 Sociálnej charty Rady Európy takej vnútroštátnej právnej úprave, aká je obsiahnutá v ustanovení článku 7 ods. 1 v spojení s článkom 2 ods. 1 písm. a) zákonného dekrétu č. 4 z 28. januára 2019, v rozsahu, v akom na účely získania nároku na príjem občana vyžaduje, aby talianski občania, občania EÚ a občania krajín mimo EÚ vyhlásili splnenie podmienky desaťročného pobytu v Taliansku, z toho posledné dva roky nepretržitého pobytu, čím dochádza k vyvodeniu závažných trestnoprávnych dôsledkov z nepravdivého vyhlásenia?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 492/2011 z 5. apríla 2011 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Únie (Ú. v. EÚ L 141, 2011, s. 1).

         (2)  Smernica Rady 2003/109/ES z 25. novembra 2003 o právnom postavení štátnych príslušníkov tretích krajín, ktoré sú osobami s dlhodobým pobytom (Ú. v. EÚ L 16, 2004, s. 44; Mim. vyd. 19/006, s. 272).

         (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ z 13. decembra 2011 o normách pre oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany, o jednotnom postavení utečencov alebo osôb oprávnených na doplnkovú ochranu a o obsahu poskytovanej ochrany (prepracované znenie) (Ú. v. EÚ L 337, 2011, s. 9).


title: Vec C-129/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Darmstadt (Nemecko) 24. februára 2022 – EF/Stadt Offenbach am Main

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/27

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Darmstadt (Nemecko) 24. februára 2022 – EF/Stadt Offenbach am Main
      (Vec C-129/22)
      (2022/C 237/35)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Darmstadt

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: EF

         Žalovaný: Stadt Offenbach am Main

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Môže štátny príslušník tretej krajiny, ktorému jeden členský štát (v tomto prípade: Taliansko) priznal právne postavenie osoby s dlhodobým pobytom podľa smernice 2003/109/ES (1), žiadať druhý členský štát (v tomto prípade: Nemecko) o obnovenie povolenia na pobyt, ktoré mu bolo vydané na základe implementácie článku 14 a nasl. smernice 2003/109/ES, bez toho, aby preukázal, že ešte stále má právne postavenie osoby s dlhodobým pobytom?
                  V prípade zápornej odpovede na túto otázku:

                  2.

                  Má sa v druhom členskom štáte vychádzať z pretrvávajúcej existencie právneho postavenia osoby s dlhodobým pobytom len preto, lebo štátny príslušník tretej krajiny disponuje povolením na pobyt osoby s dlhodobým pobytom – EÚ vydaným prvým členským štátom na dobu neurčitú, hoci sa šesť rokov nezdržiaval na území členského štátu, ktorý mu toto právne postavenie priznal?
                  V prípade zápornej odpovede na túto otázku:

                  3.

                  Je druhý členský štát oprávnený v rámci konania o obnovení povolenia na pobyt skúmať stratu právneho postavenia osoby s dlhodobým pobytom podľa článku 9 ods. 4 druhého pododseku smernice 2003/109/ES a prípadne odmietnuť obnovenie, alebo je na konštatovanie dodatočnej straty tohto právneho postavenia príslušný prvý členský štát?
                  V prípade kladnej odpovede na túto otázku:

                  4.

                  Vyžaduje sa v tomto prípade na skúmanie dôvodu straty podľa článku 9 ods. 4 druhého pododseku smernice 2003/109/ES prebratie do vnútroštátneho práva, v ktorom sa konkretizujú situácie, ktoré vedú k strate právneho postavenia osoby s dlhodobým pobytom v prvom členskom štáte, alebo postačí, keď je vo vnútroštátnom práve bez konkrétneho odkazu na smernicu ustanovené, že druhý členský štát smie zamietnuť udelenie povolenia na pobyt, „ak cudzinec stratí právne postavenie osoby s dlhodobým pobytom v niektorom inom členskom štáte Európskej únie“?

         (1)  Smernica Rady 2003/109/ES z 25. novembra 2003 o právnom postavení štátnych príslušníkov tretích krajín, ktoré sú osobami s dlhodobým pobytom (Ú. v. EÚ L 16, 2004, s. 44; Mim. vyd. 19/006, s. 272).


title: Vec C-130/22 P: Odvolanie podané 24. februára 2022: DD proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 21. decembra 2021 vo veci T-703/19, DD/FRA

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/27

      Odvolanie podané 24. februára 2022: DD proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 21. decembra 2021 vo veci T-703/19, DD/FRA
      (Vec C-130/22 P)
      (2022/C 237/36)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: DD (v zastúpení: N. Lorenz, Rechtsanwältin)

         Ďalší účastník konania: Agentúra Európskej únie pre základné práva

         Návrhy odvolateľa

      Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil napadnutý rozsudok v celom rozsahu,

                  —

                  následne:

                              —

                              priznal odvolateľovi náhradu utrpenej nemajetkovej ujmy, ako je podrobne opísaná v žalobe, odhadovanú ex aequo et bono na 50 000 eur,

                              —

                              zrušil rozhodnutie riaditeľa FRA z 21. decembra 2018, ktorým bola zamietnutá žiadosť odvolateľa podľa článku 90 ods. 1 služobného poriadku,

                              —

                              v prípade potreby zrušil rozhodnutie riaditeľa FRA z 24. júna 2019, ktorým sa zamietla sťažnosť odvolateľa podľa článku 90 ods. 2 služobného poriadku,

                              —

                              zaviazal Agentúru Európskej únie pre základné práva na náhradu všetkých trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza tieto odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia týkajúce sa napadnutého rozsudku:

                  1.

                  Nesprávne právne posúdenie, nezistenie právne relevantných skutkových okolností, neúplné posúdenie skutkového stavu a skreslenie dôkazov týkajúcich sa skutkových okolností.

                  2.

                  Nesprávne právne posúdenie, skreslenie dôkazov, nedostatočné odôvodnenie, porušenie zásady právnej istoty a zjavne nesprávne posúdenie týkajúce sa prvého žalobného dôvodu založeného na nezákonnosti.

                  3.

                  Nesprávne právne posúdenie, skreslenie dôkazov, neúplné právne posúdenie relevantných skutkových okolností, neúplné posúdenie žalobného dôvodu, nedostatočné odôvodnenie týkajúce sa druhého žalobného dôvodu založeného na nezákonnosti.

                  4.

                  Nesprávne právne posúdenie, neúplné posúdenie žalobného dôvodu a nedostatočné odôvodnenie týkajúce sa piateho žalobného dôvodu založeného na nezákonnosti.

                  5.

                  Nesprávne právne posúdenie, skreslenie dôkazov, neúplné posúdenie skutkového stavu týkajúce sa šiesteho žalobného dôvodu založeného na nezákonnosti.

                  6.

                  Nesprávne právne posúdenie, neúplné posúdenie žalobného dôvodu, nedostatočné odôvodnenie, žalobný dôvod, že použitý dôkaz nebol získaný alebo použitý v súlade s právnymi predpismi, pokiaľ ide o ôsmy žalobný dôvod založený na nezákonnosti.

                  7.

                  Nesprávne právne posúdenie, skreslenie dôkazov, nesprávna právna kvalifikácia skutkových okolností, nedostatočné odôvodnenie týkajúce sa deviateho žalobného dôvodu založeného na nezákonnosti.

                  8.

                  Nesprávne právne posúdenie, neúplné posúdenie skutkového stavu, nedostatočné odôvodnenie a porušenie článku 47 Charty základných práv Európskej únie, pokiaľ ide o časť týkajúcu sa údajnej skutočnej škody a príčinnej súvislosti.


title: Vec C-162/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 3. marca 2022 – A.G./Lietuvos Respublikos generalinė prokuratūra

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/28

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 3. marca 2022 – A.G./Lietuvos Respublikos generalinė prokuratūra
      (Vec C-162/22)
      (2022/C 237/37)
      Jazyk konania: litovčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: A.G.

         Ďalší účastník odvolacieho konania: Lietuvos Respublikos generalinė prokuratūra

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 15 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES z 12. júla 2002, týkajúcej sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (1) v spojení s článkami 7, 8, 11 a 52 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie, vykladať v tom zmysle, že zakazuje príslušným orgánom verejnej moci používať údaje uchovávané poskytovateľmi elektronických komunikačných služieb, z ktorých je možné zistiť informácie o komunikácii uskutočnenej užívateľom prostriedku elektronickej komunikácie a údaje o jeho osobe, pri vyšetrovaní korupčného správania pri výkone funkcie bez ohľadu na to, či bol v tejto konkrétnej veci povolený prístup k týmto údajom na účely boja proti závažnej trestnej činnosti a predchádzania závažným hrozbám pre verejnú bezpečnosť?

         (1)  Ú. v. ES L 201, 2002, s. 37; Mim. vyd. 13/029, s. 514.


title: Vec C-178/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bolzano (Taliansko) 8. marca 2022 – trestné konanie proti neznámym páchateľom

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/29

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bolzano (Taliansko) 8. marca 2022 – trestné konanie proti neznámym páchateľom
      (Vec C-178/22)
      (2022/C 237/38)
      Jazyk konania: Taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale di Bolzano

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      Neznámi páchatelia

         Prejudiciálna otázka

      Bráni článok 15 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES z 12. júla 2002 (1) vnútroštátnej právnej úprave, akou je článok 132 legislatívneho dekrétu č. 196 z 30. júna 2003 (ďalej len „zákon o ochrane osobných údajov“), ktorého odsek 3 bol zmenený zákonným dekrétom č. 132 z 30. septembra 2021, ktorý bol so zmenami a doplneniami zmenený na zákon č. 178 z 23. novembra 2021 a ktorý v platnom znení znie takto:

                  3.

                  V lehote uchovávania stanovenej zákonom, ak existujú dostatočné dôkazy o trestných činoch, za ktoré zákon stanovuje trest odňatia slobody na doživotie alebo trest odňatia slobody s hornou hranicou trestnej sadzby najmenej tri roky, určeného v súlade s článkom 4 Trestného poriadku, a o trestných činoch vyhrážania a obťažovania alebo vyrušovania osôb prostredníctvom telefónu, keď sú vyhrážanie a rušenie závažné, v prípade, že údaje sú relevantné na účely zistenia skutkového stavu, sa na žiadosť prokurátora alebo na návrh obhajcu, obvineného, vyšetrovanej osoby, poškodeného a iných osôb, ktoré uplatnili nárok poškodeného v trestnom konaní zabezpečia po predchádzajúcom povolení sudcu odôvodneného uznesením?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 12. júla 2002, týkajúca sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách) (Ú. v. ES L 201, 2002, s. 37; Mim. vyd. 13/029, s. 514).


title: Vec C-181/22 P: Odvolanie podané 9. marca 2022: Nemea Bank plc proti uzneseniu Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 20. decembra 2021 vo veci T-321/17, Niemelä a i./ECB

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/30

      Odvolanie podané 9. marca 2022: Nemea Bank plc proti uzneseniu Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 20. decembra 2021 vo veci T-321/17, Niemelä a i./ECB
      (Vec C-181/22 P)
      (2022/C 237/39)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Nemea Bank plc (v zastúpení: A. Meriläinen, asianajaja)

         Ďalší účastníci konania: Heikki Niemelä, Mika Lehto, Nemea plc, Nevestor SA, Európska centrálna banka, Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil napadnuté uznesenie,

                  —

                  vrátil vec Všeobecnému súdu, aby ju riadne prejednal, ale inému senátu s úplne iným zložením sudcov, vzhľadom na zaujatosť a nerešpektovanie základných práv odvolateľky komorou, ktorá vydala uvedené uznesenie, a

                  —

                  uložil ECB povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Prvý odvolací dôvod: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že nesprávne vychádzal z toho, že vo veci T-321/17 nie je potrebné rozhodnúť, nesprávne nezohľadnil, že údajný účinok ex tunc rozhodnutia ECB z 30. júna 2017 porušuje článok 263 ZFEÚ a nesprávne vychádzal z toho, že odvolateľka nemá záujem na zrušení rozhodnutia ECB z 23. marca 2017 o odňatí licencie.
      Druhý odvolací dôvod: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pokiaľ ide o početné porušenia podstatných formálnych náležitostí.
      Tretí odvolací dôvod: Všeobecný súd nezohľadnil porušenie práv odvolateľky podľa článku 47 Charty pred začatím konania a pretrvávajúci nedostatok účinného zastúpenia odvolateľky počas konania.
      Štvrtý odvolací dôvod: Všeobecný súd nezohľadnil porušenie práv odvolateľky podľa článku 41 Charty pri rozhodovaní o neprípustnosti návrhu na náhradu škody.
      Piaty odvolací dôvod: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že nezohľadnil práva odvolateľky stanovené v článku 340 ZFEÚ, keď rozhodol, že návrh na náhradu škody je neprípustný.


title: Vec C-182/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht München (Nemecko) 10. marca 2022 – JU/Scalable Capital GmbH

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/30

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht München (Nemecko) 10. marca 2022 – JU/Scalable Capital GmbH
      (Vec C-182/22)
      (2022/C 237/40)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Amtsgericht München

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: JU

         Žalovaná: Scalable Capital GmbH

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 82 všeobecného nariadenia o ochrane údajov (1) vykladať v tom zmysle, že nárok na náhradu škody nemá ani v rámci určovania jeho výšky sankčný charakter, najmä nemá všeobecnú alebo špeciálnu odrádzajúcu funkciu, ale tento nárok na náhradu škody má len kompenzačnú a prípadne satisfakčnú funkciu?

                  2.a

                  Má sa pri určovaní výšky nároku na náhradu nemajetkovej ujmy vychádzať z toho, že tento nárok na náhradu ujmy má tiež individuálnu satisfakčnú funkciu – v tomto prípade chápanú ako súkromný záujem poškodeného na tom, aby správanie, ktoré mu spôsobilo ujmu, bolo potrestané, – alebo má tento nárok na náhradu ujmy len kompenzačnú funkciu – v tomto prípade chápanú ako funkciu spočívajúcu v kompenzácii vzniknutej ujmy?

                  2.b.1.

                  Ak sa má vychádzať z toho, že nárok na náhradu nemajetkovej ujmy má tak kompenzačnú, ako aj satisfakčnú funkciu, treba pri určovaní jeho výšky vychádzať z toho, že kompenzačná funkcia má systematickú prednosť alebo aspoň prednosť, ktorá sa má chápať v zmysle vzťahu medzi pravidlom a výnimkou, pred satisfakčnou funkciou? Má to za následok, že satisfakčná funkcia prichádza do úvahy len v prípade úmyselných porušení alebo porušení spôsobených z hrubej nedbanlivosti?

                  2.b.2.

                  Ak nárok na náhradu nemajetkovej ujmy nemá satisfakčnú funkciu, vyplýva dodatočná závažnosť pri určovaní jeho výšky v rámci posudzovania faktorov, ktoré prispeli k vzniku ujmy, len z úmyselných porušení alebo porušení spôsobených z hrubej nedbanlivosti, ktoré sa týkajú ochrany údajov?

                  3.

                  Má sa pri určovaní výšky náhrady nemajetkovej ujmy vychádzať zo systematického hierarchického vzťahu alebo aspoň hierarchického vzťahu medzi pravidlom a výnimkou, pri ktorom je ujma spôsobená porušením práva na ochranu údajov menej závažná než ujma a bolesť spôsobená poškodením fyzickej integrity?

                  4.

                  Môže vnútroštátny súd v prípade, ak sa má vychádzať z toho, že vznikla škoda, vzhľadom na nedostatočnú závažnosť priznať nárok na náhradu škody, ktorý je z materiálneho hľadiska len nepatrný, a preto ho prípadne poškodený vníma len ako symbolický alebo sa všeobecne vníma ako symbolický?

                  5.

                  Má sa pri posudzovaní následkov náhrady nemajetkovej ujmy vychádzať z toho, že o krádež totožnosti v zmysle odôvodnenia 75 všeobecného nariadenia o ochrane údajov ide až vtedy, keď páchateľ skutočne prijal totožnosť dotknutej osoby, teda v akejkoľvek podobe sa vydával za dotknutú osobu, alebo spočíva taká krádež totožnosti už v tom, že páchatelia medzitým disponujú údajmi, ktoré umožňujú identifikovať dotknutú osobu?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov) (Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 1).


title: Vec C-401/19: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. apríla 2022 – Poľská republika/Európsky parlament, Rada Európskej únie (Žaloba o neplatnosť – Smernica (EÚ) 2019/790 – Článok 17 ods. 4 písm. b) a článok 17 ods. 4 písm. c) na konci – Článok 11 a článok 17 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie – Sloboda prejavu a právo na informácie – Ochrana duševného vlastníctva – Povinnosti uložené poskytovateľom online služieb zdieľania obsahu – Predchádzajúca automatická kontrola (filtrovanie) obsahu, ktorý používatelia sprístupňujú na internete)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/2

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. apríla 2022 – Poľská republika/Európsky parlament, Rada Európskej únie
      (Vec C-401/19) (1)

      (Žaloba o neplatnosť - Smernica (EÚ) 2019/790 - Článok 17 ods. 4 písm. b) a článok 17 ods. 4 písm. c) na konci - Článok 11 a článok 17 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie - Sloboda prejavu a právo na informácie - Ochrana duševného vlastníctva - Povinnosti uložené poskytovateľom online služieb zdieľania obsahu - Predchádzajúca automatická kontrola (filtrovanie) obsahu, ktorý používatelia sprístupňujú na internete)
      (2022/C 237/02)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, t M. Wiącek a J. Sawicka, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Barski, v postavení znalca)

         Žalovaní: Európsky parlament (v zastúpení: D. Warin, S. Alonso de León a W. D. Kuzmienko, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Alver, F. Florindo Gijón a D. Kornilaki, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovaných: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne S. Centeno Huerta a J. Rodríguez de la Rúa Puig, neskôr J. Rodríguez de la Rúa Puig, splnomocnení zástupcovia), Francúzska republika (v zastúpení: A.-L. Desjonquères a A. Daniel, splnomocnení zástupcovia), Portugalská republika (v zastúpení: pôvodne M. A. Capela de Carvalho Galaz Pimenta, P. Barros da Costa, P. Salvação Barreto a L. Inez Fernandes, neskôr Capela de Carvalho Galaz Pimenta, Barros da Costa a P. Salvação Barreto, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: F. Erlbacher, S. L. Kalėda, J. Samnadda a B. Sasinowska, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Poľská republika je povinná nahradiť trovy konania.

                  3.

                  Španielske kráľovstvo, Francúzska republika, Portugalská republika a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 270, 12.8.2019.


title: Vec C-666/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 28. apríla 2022 – Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd/Európska komisia, Hyet Sweet SAS (Odvolanie – Dumping – Dovoz aspartámu s pôvodom v Čínskej ľudovej republike – Nariadenia č. 1225/2009 a 2016/1036 – Časová pôsobnosť – Článok 2 ods. 7 – Štatút podniku pôsobiaceho v podmienkach trhového hospodárstva – Zamietnutie – Článok 2 ods. 10 – Úpravy – Dôkazné bremeno – Článok 3 – Určenie ujmy – Povinnosť náležitej starostlivosti Európskej komisie)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/3

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 28. apríla 2022 – Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd/Európska komisia, Hyet Sweet SAS
      (Vec C-666/19 P) (1)

      (Odvolanie - Dumping - Dovoz aspartámu s pôvodom v Čínskej ľudovej republike - Nariadenia č. 1225/2009 a 2016/1036 - Časová pôsobnosť - Článok 2 ods. 7 - Štatút podniku pôsobiaceho v podmienkach trhového hospodárstva - Zamietnutie - Článok 2 ods. 10 - Úpravy - Dôkazné bremeno - Článok 3 - Určenie ujmy - Povinnosť náležitej starostlivosti Európskej komisie)
      (2022/C 237/03)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (v zastúpení: K. Adamantopoulos, dikigoros a P. Billiet, advokát)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne T. Maxian Rusche a N. Kuplewatzky, neskôr T. Maxian Rusche a A. Demeneix a napokon T. Maxian Rusche a K. Blanck, splnomocnení zástupcovia), Hyet Sweet SAS

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

         (1)  Ú. v. EÚ C 383, 11.11.2019.


title: Vec C-79/20 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. apríla 2022 – Yieh United Steel Corp./Európska komisia, Eurofer, Association Européenne de l’Acier, ASBL (Odvolanie – Dumping – Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2015/1429 – Dovoz plochých výrobkov z nehrdzavejúcej ocele valcovaných za studena s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a na Taiwane – Konečné antidumpingové clo – Nariadenie (ES) č. 1225/2009 – Článok 2 – Výpočet normálnej hodnoty – Výpočet výrobných nákladov – Strata výroby – Odmietnutie odpočítania hodnoty recyklovaného šrotu – Určovanie normálnej hodnoty na základe predaja podobného výrobku, ktorý je určený na domácu spotrebu v krajine vývozu – Vylúčenie zo základu pre výpočet použitého na určenie normálnej hodnoty predaja uskutočneného na domácom trhu v krajine vývozu, ak sa tento predaj týka výrobkov určených na vývoz)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/3

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. apríla 2022 – Yieh United Steel Corp./Európska komisia, Eurofer, Association Européenne de l’Acier, ASBL
      (Vec C-79/20 P) (1)

      (Odvolanie - Dumping - Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2015/1429 - Dovoz plochých výrobkov z nehrdzavejúcej ocele valcovaných za studena s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a na Taiwane - Konečné antidumpingové clo - Nariadenie (ES) č. 1225/2009 - Článok 2 - Výpočet normálnej hodnoty - Výpočet výrobných nákladov - Strata výroby - Odmietnutie odpočítania hodnoty recyklovaného šrotu - Určovanie normálnej hodnoty na základe predaja podobného výrobku, ktorý je určený na domácu spotrebu v krajine vývozu - Vylúčenie zo základu pre výpočet použitého na určenie normálnej hodnoty predaja uskutočneného na domácom trhu v krajine vývozu, ak sa tento predaj týka výrobkov určených na vývoz)
      (2022/C 237/04)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Yieh United Steel Corp. (v zastúpení: D. Luff, advokát)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J.-F. Brakeland, M. França a A. Demeneix, neskôr J.-F. Brakeland a G. Luengo, splnomocnení zástupcovia), Eurofer, Association Européenne de l’Acier, ASBL (v zastúpení: J. Killick a G. Forwood, avocats a G. Papaconstantinou, dikigoros)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Yieh United Steel Corp. znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Európska komisia a Eurofer, Association européenne de l’acier, ASBL.

         (1)  Ú. v. EÚ C 103, 30.3.2020.


title: Vec C-86/20: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Brně – Česká republika) – Vinařství U Kapličky s.r.o./Státní zemědělská a potravinářská inspekce (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami – Víno – Nariadenie (EÚ) č. 1308/2013 – Pravidlá týkajúce sa uvádzania na trh – Článok 80 – Enologické postupy – Zákaz uvádzania na trh – Článok 90 – Dovozy vína – Nariadenie (EÚ) č. 555/2008 – Článok 43 – Dokument V I 1 – Potvrdenie o vyrobení zásielok vína v súlade s odporúčanými alebo povolenými enologickými postupmi – Dôkazná hodnota – Nariadenie (EÚ) č. 1306/2013 – Článok 89 ods. 4 – Sankcie – Uvádzanie vína pochádzajúceho z tretej krajiny na trh – Víno, ktoré prešlo nepovolenými enologickými postupmi – Zbavenie sa zodpovednosti – Dôkazné bremeno)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/4

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Brně – Česká republika) – Vinařství U Kapličky s.r.o./Státní zemědělská a potravinářská inspekce
      (Vec C-86/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami - Víno - Nariadenie (EÚ) č. 1308/2013 - Pravidlá týkajúce sa uvádzania na trh - Článok 80 - Enologické postupy - Zákaz uvádzania na trh - Článok 90 - Dovozy vína - Nariadenie (EÚ) č. 555/2008 - Článok 43 - Dokument V I 1 - Potvrdenie o vyrobení zásielok vína v súlade s odporúčanými alebo povolenými enologickými postupmi - Dôkazná hodnota - Nariadenie (EÚ) č. 1306/2013 - Článok 89 ods. 4 - Sankcie - Uvádzanie vína pochádzajúceho z tretej krajiny na trh - Víno, ktoré prešlo nepovolenými enologickými postupmi - Zbavenie sa zodpovednosti - Dôkazné bremeno)
      (2022/C 237/05)
      Jazyk konania: čeština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Krajský soud v Brně

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Vinařství U Kapličky s.r.o.

         Žalovaná: Státní zemědělská a potravinářská inspekce

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 80 ods. 2 písm. a) a c), ako aj článok 90 ods. 3 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007, sa má vykladať v tom zmysle, že osvedčenie obsiahnuté v dokumente V I 1 vystavenom pre zásielku vína dovezenú do Únie na základe článku 43 nariadenia Komisie (ES) č. 555/2008 z 27. júna 2008, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 479/2008 o spoločnej organizácii trhu s vínom, pokiaľ ide o podporné programy, obchod s tretími krajinami, výrobný potenciál a kontroly vo vinárskom sektore, o tom, že táto zásielka bola vyrobená v súlade s enologickými postupmi odporúčanými a zverejnenými Medzinárodnou organizáciou pre vinič a víno alebo schválenými Úniou, je relevantné na účely posúdenia súladu uvedenej zásielky s enologickými postupmi uvedenými v článku 80 ods. 2 písm. a) a c) nariadenia č. 1308/2013, avšak samo osebe na preukázanie takéhoto súladu nestačí.

                  2.

                  Článok 89 ods. 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 v spojení s článkom 64 ods. 2 písm. d) tohto naradenia a článkom 80 ods. 2 nariadenia č. 1308/2013, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, ktorá stanovuje, že ak osoba, ktorá v tomto členskom štáte uvádza na trh zásielku vína dovezenú z tretej krajiny, ktorá nie je v súlade s enologickými postupmi uvedenými v článku 80 ods. 2 písm. a) alebo c) nariadenia č. 1308/2013 predloží dokument V I 1 vystavený pre túto zásielku, ktorý potvrdzuje, že bola vyrobená v súlade s enologickými postupmi odporúčanými a uverejnenými Medzinárodnou organizáciou pre vinič a víno alebo povolenými Úniou, dôkazné bremeno existencie zavinenia tohto obchodníka v súvislosti s porušením zákazu uvádzania na trh stanoveného v článku 80 ods. 2 nariadenia č. 1308/2013 znášajú príslušné orgány uvedeného členského štátu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 137, 27.4.2020.


title: Vec C-237/20: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Federatie Nederlandse Vakbeweging/Heiploeg Seafood International BV, Heitrans International BV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica 2001/23/ES – Články 3 až 5 – Prevody podnikov – Zachovanie práv zamestnancov – Výnimky – Insolvenčné konanie – Postup pre-pack – Prežitie podniku – Prevod (časti) podniku po vyhlásení konkurzu, ktorému predchádzal postup pre-pack)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/5

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Federatie Nederlandse Vakbeweging/Heiploeg Seafood International BV, Heitrans International BV
      (Vec C-237/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2001/23/ES - Články 3 až 5 - Prevody podnikov - Zachovanie práv zamestnancov - Výnimky - Insolvenčné konanie - Postup pre-pack - Prežitie podniku - Prevod (časti) podniku po vyhlásení konkurzu, ktorému predchádzal postup pre-pack)
      (2022/C 237/06)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Federatie Nederlandse Vakbeweging

         Žalované: Heiploeg Seafood International BV, Heitrans International BV

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 5 ods. 1 smernice Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov sa má vykladať v tom zmysle, že podmienka, ktorú stanovuje a podľa ktorej sa články 3 a 4 tejto smernice neuplatňujú na prevod podniku, pokiaľ je prevádzateľ predmetom konkurzného konania alebo podobného insolvenčného konania „[, ktoré bolo začaté na účely likvidácie] majetku prevádzateľa“, je splnená, keď je prevod celého podniku alebo jeho časti – pred začatím konkurzného konania, ktorého cieľom je likvidácia majetku prevádzateľa, a počas ktorého je uvedený prevod uskutočnený – pripravený v rámci postupu pre-pack, ktorého cieľom je umožniť v konkurznom konaní likvidáciu fungujúceho podniku, ktorá čo najlepšie uspokojí záujmy všetkých veriteľov a v čo najväčšej miere zachová zamestnanosť, pod podmienkou, že takýto postup pre-pack upravujú zákony alebo iné právne predpisy.

                  2.

                  Článok 5 ods. 1 smernice 2001/23 sa má vykladať v tom zmysle, že podmienka, ktorú stanovuje a podľa ktorej sa články 3 a 4 tejto smernice neuplatňujú na prevod podniku, závodu alebo časti podniku alebo závodu, pokiaľ konkurzné konanie alebo podobné insolvenčné konanie, ktorého predmetom je prevádzateľ, „je pod [dohľadom] príslušného verejného orgánu“, je splnená, keď prevod celého podniku alebo jeho časti pripravuje v rámci postupu pre-pack pred vyhlásením konkurzu „predbežný konkurzný správca“ pod dohľadom „predbežného konkurzného sudcu“ a ak je dohoda o tomto prevode uzatvorená a splnená až po vyhlásení konkurzu smerujúceho k likvidácii majetku prevádzateľa, pod podmienkou, že takýto postup pre-pack upravujú zákony alebo iné právne predpisy.

         (1)  Ú. v. EÚ C 297, 7.9.2020.


title: Vec C-319/20: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Meta Platforms Ireland Limited, predtým Facebook Ireland Limited/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochrana fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov – Nariadenie (EÚ) 2016/679 – Článok 80 – Zastupovanie dotknutých osôb neziskovým združením – Žaloba alebo iný úkon v zastúpení podané združením na ochranu záujmov spotrebiteľov bez poverenia a nezávisle od porušenia konkrétnych práv dotknutej osoby – Žaloba alebo iný úkon založené na zákaze nekalých obchodných praktík, porušení zákona v oblasti ochrany spotrebiteľov alebo zákaze používania neúčinných všeobecných obchodných podmienok)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/6

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Meta Platforms Ireland Limited, predtým Facebook Ireland Limited/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.
      (Vec C-319/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov - Nariadenie (EÚ) 2016/679 - Článok 80 - Zastupovanie dotknutých osôb neziskovým združením - Žaloba alebo iný úkon v zastúpení podané združením na ochranu záujmov spotrebiteľov bez poverenia a nezávisle od porušenia konkrétnych práv dotknutej osoby - Žaloba alebo iný úkon založené na zákaze nekalých obchodných praktík, porušení zákona v oblasti ochrany spotrebiteľov alebo zákaze používania neúčinných všeobecných obchodných podmienok)
      (2022/C 237/07)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Meta Platforms Ireland Limited, predtým Facebook Ireland Limited

         Žalovaná: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Výrok rozsudku

      Článok 80 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov), sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá umožňuje združeniu na ochranu záujmov spotrebiteľov podať v prípade neexistencie poverenia, ktoré by mu bolo udelené na tento účel a nezávisle od porušenia konkrétnych práv dotknutých osôb, žalobu na súd proti predpokladanému pôvodcovi zásahu do ochrany osobných údajov s poukázaním na porušenie zákazu nekalých obchodných praktík, zákona v oblasti ochrany spotrebiteľov alebo zákazu používania neúčinných všeobecných obchodných podmienok, pokiaľ predmetné spracovanie údajov môže ovplyvniť práva, ktoré identifikovaným alebo identifikovateľným fyzickým osobám vyplývajú z tohto nariadenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 359, 26.10.2020.


title: Spojené veci C-368/20 a C-369/20: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark – Rakúsko) – NW/Landespolizeidirektion Steiermark (C-368/20), Bezirkshauptmannschaft Leibnitz (C-369/20), (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti – Voľný pohyb osôb – Nariadenie (EÚ) 2016/399 – Kódex schengenských hraníc – Článok 25 ods. 4 – Dočasné obnovenie kontroly vnútorných hraníc na maximálnu celkovú dobu šiestich mesiacov – Vnútroštátna právna úprava stanovujúca viacero po sebe nasledujúcich období kontrol vedúcich k prekročeniu tejto doby – Nesúlad takejto právnej úpravy s článkom 25 ods. 4 Kódexu schengenských hraníc v prípade, keď sa po sebe nasledujúce obdobia zakladajú na tej istej hrozbe alebo hrozbách – Vnútroštátna právna úprava ukladajúca povinnosť predložiť cestovný pas alebo preukaz totožnosti pri kontrole vnútornej hranice pod hrozbou sankcie – Nesúlad takejto povinnosti s článkom 25 ods. 4 Kódexu schengenských hraníc, ak je samotná kontrola v rozpore s týmto ustanovením)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/7

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark – Rakúsko) – NW/Landespolizeidirektion Steiermark (C-368/20), Bezirkshauptmannschaft Leibnitz (C-369/20),
      (Spojené veci C-368/20 a C-369/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Voľný pohyb osôb - Nariadenie (EÚ) 2016/399 - Kódex schengenských hraníc - Článok 25 ods. 4 - Dočasné obnovenie kontroly vnútorných hraníc na maximálnu celkovú dobu šiestich mesiacov - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca viacero po sebe nasledujúcich období kontrol vedúcich k prekročeniu tejto doby - Nesúlad takejto právnej úpravy s článkom 25 ods. 4 Kódexu schengenských hraníc v prípade, keď sa po sebe nasledujúce obdobia zakladajú na tej istej hrozbe alebo hrozbách - Vnútroštátna právna úprava ukladajúca povinnosť predložiť cestovný pas alebo preukaz totožnosti pri kontrole vnútornej hranice pod hrozbou sankcie - Nesúlad takejto povinnosti s článkom 25 ods. 4 Kódexu schengenských hraníc, ak je samotná kontrola v rozpore s týmto ustanovením)
      (2022/C 237/08)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: NW

         Žalovaní: Landespolizeidirektion Steiermark (C-368/20), Bezirkshauptmannschaft Leibnitz (C-369/20)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 25 ods. 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/399 z 9. marca 2016, ktorým sa ustanovuje kódex Únie o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc), zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1624 zo 14. septembra 2016, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby členský štát dočasne obnovil kontrolu vnútorných hraníc založenú na článkoch 25 a 27 tohto kódexu, pokiaľ jej trvanie presahuje maximálnu celkovú dobu šiestich mesiacov, ktorú stanovuje tento článok 25 ods. 4, a neexistuje nové ohrozenie, ktoré by odôvodňovalo nové uplatnenie období stanovených v uvedenom článku 25.

                  2.

                  Článok 25 ods. 4 nariadenia 2016/399, zmeneného nariadením 2016/1624, sa má vykladať v tom zmysle, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorou členský štát pod hrozbou sankcie ukladá osobe povinnosť, aby pri vstupe na územie tohto členského štátu cez vnútornú hranicu predložila cestovný pas alebo preukaz totožnosti, pokiaľ je obnovenie kontroly vnútorných hraníc, v rámci ktorého je táto povinnosť uložená, v rozpore s týmto ustanovením.

         (1)  Ú. v. EÚ C 348, 19.10.2020.


title: Spojené veci C-415/20, C-419/20 a C-427/20: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. apríla 2022 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Finanzgericht Hamburg – Nemecko) – Gräfendorfer Geflügel- und Tiefkühlfeinkost Produktions GmbH (C-415/20), F. Reyher Nchfg. GmbH & Co. KG vertr. d. d. Komplementärin Verwaltungsgesellschaft F. Reyher Nchfg. mbH (C-419/20), Flexi Montagetechnik GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hamburg (C-415/20 a C-419/20), Hauptzollamt Kiel (C-427/20) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Colná únia – Nároky na vrátenie peňažných súm vybratých členským štátom alebo na vyplatenie peňažných súm odopretých členským štátom v rozpore s právom Únie – Antidumpingové clo, dovozné clo, vývozné náhrady a peňažné sankcie – Pojem „porušenie práva Únie“ – Nesprávny výklad alebo uplatnenie tohto práva – Konštatovanie porušenia uvedeného práva súdom Únie alebo vnútroštátnym súdom – Nárok na platenie úrokov – Obdobie, za ktoré sa tieto úroky vyplácajú)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/8

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. apríla 2022 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Finanzgericht Hamburg – Nemecko) – Gräfendorfer Geflügel- und Tiefkühlfeinkost Produktions GmbH (C-415/20), F. Reyher Nchfg. GmbH & Co. KG vertr. d. d. Komplementärin Verwaltungsgesellschaft F. Reyher Nchfg. mbH (C-419/20), Flexi Montagetechnik GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hamburg (C-415/20 a C-419/20), Hauptzollamt Kiel (C-427/20)
      (Spojené veci C-415/20, C-419/20 a C-427/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Colná únia - Nároky na vrátenie peňažných súm vybratých členským štátom alebo na vyplatenie peňažných súm odopretých členským štátom v rozpore s právom Únie - Antidumpingové clo, dovozné clo, vývozné náhrady a peňažné sankcie - Pojem „porušenie práva Únie“ - Nesprávny výklad alebo uplatnenie tohto práva - Konštatovanie porušenia uvedeného práva súdom Únie alebo vnútroštátnym súdom - Nárok na platenie úrokov - Obdobie, za ktoré sa tieto úroky vyplácajú)
      (2022/C 237/09)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Finanzgericht Hamburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Gräfendorfer Geflügel- und Tiefkühlfeinkost Produktions GmbH (C-415/20), F. Reyher Nchfg. GmbH & Co. KG vertr. d. d. Komplementärin Verwaltungsgesellschaft F. Reyher Nchfg. mbH (C-419/20), Flexi Montagetechnik GmbH & Co. KG

         Žalovaní: Hauptzollamt Hamburg (C-415/20 a C-419/20), Hauptzollamt Kiel (C-427/20)

         Výrok rozsudku

      Zásady práva Únie týkajúce sa nárokov jednotlivcov na vrátenie peňažných súm, ktorých zaplatenie im členský štát uložil v rozpore s právom Únie, ako aj na zaplatenie úrokov z týchto peňažných súm sa majú vykladať v tom zmysle:

                  —

                  po prvé, že sa uplatnia v prípade, že dotknuté peňažné sumy zodpovedajú jednak vývozným náhradám, ktoré boli poskytnuté jednotlivcovi s omeškaním po tom, čo mu boli v rozpore s právom Únie odopreté, a jednak peňažnej sankcii, ktorá bola uložená tomuto jednotlivcovi z dôvodu tohto rozporu,

                  —

                  po druhé, že sa uplatnia, ak z rozhodnutia Súdneho dvora alebo z rozhodnutia vnútroštátneho súdu vyplýva, že zaplatenie vývozných náhrad, peňažnej sankcie, antidumpingového cla alebo dovozného cla bolo vnútroštátnym orgánom zamietnuté alebo uložené buď na základe nesprávneho výkladu práva Únie, alebo na základe nesprávneho uplatnenia tohto práva, a

                  —

                  po tretie, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že v prípade, že zaplatenie vývozných náhrad, peňažnej sankcie, antidumpingového cla alebo dovozného cla bolo zamietnuté alebo uložené v rozpore s právom Únie, môžu byť úroky zaplatené len za obdobie odo dňa podania žaloby na súd na účely dosiahnutia zaplatenia alebo vrátenia dotknutej peňažnej sumy, do dňa rozhodnutia vydaného príslušným súdom, a nie za predchádzajúce obdobie. Naproti tomu tieto zásady nebránia samy osebe tomu, aby takáto právna úprava stanovila, že uvedená úhrada je splatná len vtedy, ak bol takýto opravný prostriedok podaný, pokiaľ to nevedie k nadmernému sťaženiu uplatnenia nárokov, ktoré jednotlivcom vyplývajú z práva Únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 432, 7.12.2020.

         Ú. v. EÚ C 414, 30.11.2020.


title: Vec C-510/20: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 28. apríla 2022 – Európska komisia/Bulharská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Článok 258 ZFEÚ – Životné prostredie – Smernica 2008/56/ES – Morská environmentálna politika – Článok 5 – Morské stratégie – Článok 17 ods. 2 a 3 – Nevykonanie preskúmania úvodného posúdenia a stanovenia dobrého environmentálneho stavu, ako aj environmentálnych cieľov v stanovenej lehote – Nezaslanie podrobných informácií o každej aktualizácii uskutočnenej po preskúmaní Európskej komisii v stanovenej lehote)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/9

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 28. apríla 2022 – Európska komisia/Bulharská republika
      (Vec C-510/20) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 258 ZFEÚ - Životné prostredie - Smernica 2008/56/ES - Morská environmentálna politika - Článok 5 - Morské stratégie - Článok 17 ods. 2 a 3 - Nevykonanie preskúmania úvodného posúdenia a stanovenia dobrého environmentálneho stavu, ako aj environmentálnych cieľov v stanovenej lehote - Nezaslanie podrobných informácií o každej aktualizácii uskutočnenej po preskúmaní Európskej komisii v stanovenej lehote)
      (2022/C 237/10)
      Jazyk konania: bulharčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: O. Beynet a I. Zaloguin, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Bulharská republika (v zastúpení: C. Mitova, L. Zacharieva a T. Cingileva, splnomocnené zástupkyne)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Bulharská republika si tým, že v stanovenej lehote jednak nevykonala koordinovaným spôsobom preskúmanie úvodného posúdenia a stanovenia dobrého environmentálneho stavu, ako aj environmentálnych cieľov, ako je spresnené v článku 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/56/ES zo 17. júna 2008, ktorou sa ustanovuje rámec pre činnosť Spoločenstva v oblasti morskej environmentálnej politiky (rámcová smernica o morskej stratégii), a jednak, že Európskej komisii nezaslala podrobné informácie o aktualizáciách uskutočnených po tomto preskúmaní, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 17 ods. 2 písm. a) a b) a článku 17 ods. 3 tejto smernice.

                  2.

                  Bulharská republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 433, 14.12.2020.


title: Vec C-531/20: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – NovaText GmbH/Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Práva duševného vlastníctva – Smernica 2004/48/ES – Článok 3 – Všeobecná povinnosť týkajúca sa opatrení, postupov a prostriedkov právnej nápravy potrebných na zabezpečenie vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva – Článok 14 – Pojem „opodstatnené a primerané trovy konania“ – Patentový zástupca – Neexistencia možnosti vnútroštátneho súdu posúdiť opodstatnenosť a primeranosť trov konania, ktoré znáša účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/9

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – NovaText GmbH/Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
      (Vec C-531/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Práva duševného vlastníctva - Smernica 2004/48/ES - Článok 3 - Všeobecná povinnosť týkajúca sa opatrení, postupov a prostriedkov právnej nápravy potrebných na zabezpečenie vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva - Článok 14 - Pojem „opodstatnené a primerané trovy konania“ - Patentový zástupca - Neexistencia možnosti vnútroštátneho súdu posúdiť opodstatnenosť a primeranosť trov konania, ktoré znáša účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech)
      (2022/C 237/11)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: NovaText GmbH

         Žalovaná: Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg

         Výrok rozsudku

      Články 3 a 14 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave alebo jej výkladu, ktorý neumožňuje súdu rozhodujúcemu v konaní podľa tejto smernice náležite zohľadniť špecifické charakteristiky každého prípadu, o ktorom rozhoduje, na účely posúdenia, či sú trovy konania, ktoré vznikli úspešnému účastníkovi konania, opodstatnené a primerané.

         (1)  Ú. v. EÚ C 28, 25.1.2021.


title: Vec C-559/20: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Saarbrücken – Nemecko) – Koch Media GmbH/FU (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Práva duševného vlastníctva – Smernica 2004/48/ES – Článok 14 – Pojmy „trovy konania“ a „iné výdavky“ – Výzva na zabezpečenie vymožiteľnosti práva duševného vlastníctva mimosúdnou cestou – Výdavky na advokáta – Posúdenie – Vnútroštátna právna úprava obmedzujúca nahraditeľnú sumu týchto výdavkov za určitých podmienok)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/10

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Saarbrücken – Nemecko) – Koch Media GmbH/FU
      (Vec C-559/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Práva duševného vlastníctva - Smernica 2004/48/ES - Článok 14 - Pojmy „trovy konania“ a „iné výdavky“ - Výzva na zabezpečenie vymožiteľnosti práva duševného vlastníctva mimosúdnou cestou - Výdavky na advokáta - Posúdenie - Vnútroštátna právna úprava obmedzujúca nahraditeľnú sumu týchto výdavkov za určitých podmienok)
      (2022/C 237/12)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Saarbrücken

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Koch Media GmbH

         Žalovaný: FU

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 14 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva sa má vykladať v tom zmysle, že výdavky na právne zastúpenie, ktoré vynaložil majiteľ práv duševného vlastníctva s cieľom dosiahnuť vymoženie týchto práv mimosúdnou cestou, ako sú výdavky spojené s výzvou, patria pod pojem „trovy konania“ alebo „iné výdavky“ v zmysle tohto ustanovenia.

                  2.

                  Článok 14 smernice 2004/48 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že v situácii, keď sa porušenia práva duševného vlastníctva dopustila fyzická osoba mimo rámca svojej profesijnej alebo podnikateľskej činnosti, sa náhrada „iných výdavkov“ uvedených v tomto ustanovení, na ktoré môže mať majiteľ tohto práva nárok, vypočíta paušálne na základe hodnoty sporu obmedzenej touto právnou úpravou, pokiaľ vnútroštátny súd nepovažuje uplatnenie takéhoto obmedzenia za nespravodlivé vzhľadom na osobitosti prejednávanej veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 35, 1.2.2021.


title: Vec C-612/20: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Cluj – Rumunsko) – Happy Education SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Daň z pridanej hodnoty (DPH) – Smernica 2006/112/ES – Článok 132 ods. 1 písm. i) – Oslobodenia určitých činností verejného záujmu od dane – Oslobodenia týkajúce sa výchovy detí alebo mládeže a školského alebo univerzitného vzdelávania od dane – Poskytovanie doplnkových vzdelávacích služieb k školskému vzdelávaciemu programu – Súkromnoprávny subjekt, ktorý poskytuje tieto služby na obchodné účely)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/11

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Cluj – Rumunsko) – Happy Education SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj
      (Vec C-612/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 132 ods. 1 písm. i) - Oslobodenia určitých činností verejného záujmu od dane - Oslobodenia týkajúce sa výchovy detí alebo mládeže a školského alebo univerzitného vzdelávania od dane - Poskytovanie doplnkových vzdelávacích služieb k školskému vzdelávaciemu programu - Súkromnoprávny subjekt, ktorý poskytuje tieto služby na obchodné účely)
      (2022/C 237/13)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunalul Cluj

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Happy Education SRL

         Žalovaní: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca, Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Cluj

         Výrok rozsudku

      Článok 132 ods. 1 písm. i) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že pod pojem „subjekt, ktorého ciele dotknutý členský štát uznáva za podobné“ cieľom subjektu, ktorý sa spravuje verejným právom v oblasti vzdelávania, v zmysle tohto ustanovenia nepatrí súkromný subjekt, ktorý vykonáva vzdelávacie činnosti verejného záujmu spočívajúce najmä v organizovaní doplnkových činností k školskému vzdelávaciemu programu, ako sú pomoc s domácimi úlohami, vzdelávacie programy, kurzy cudzích jazykov, a ktorý od vnútroštátneho orgánu obchodného registra získal povolenie vo forme pridelenia kódu CAEN 8559 – „Ostatné formy vzdelávania“ v zmysle klasifikácie národných ekonomických činností, ak tento podnik aj tak v každom prípade nespĺňa podmienky stanovené vnútroštátnym právom na to, aby mohol toto uznanie využiť.

         (1)  Ú. v. EÚ C 53, 15.2.2021.


title: Vec C-637/20: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta förvaltningsdomstolen – Švédsko) – Skatteverket/DSAB Destination Stockholm AB (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica 2006/112/ES – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty – Článok 30a bod 1 – Pojem „poukaz“ – Článok 30a bod 3 – Pojem „viacúčelový poukaz“ – Predaj karty, ktorá jej držiteľovi umožňuje využívať viacero služieb v oblasti cestovného ruchu počas obmedzeného obdobia)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/11

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta förvaltningsdomstolen – Švédsko) – Skatteverket/DSAB Destination Stockholm AB
      (Vec C-637/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2006/112/ES - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty - Článok 30a bod 1 - Pojem „poukaz“ - Článok 30a bod 3 - Pojem „viacúčelový poukaz“ - Predaj karty, ktorá jej držiteľovi umožňuje využívať viacero služieb v oblasti cestovného ruchu počas obmedzeného obdobia)
      (2022/C 237/14)
      Jazyk konania: švédčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Högsta förvaltningsdomstolen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Skatteverket

         Žalovaná: DSAB Destination Stockholm AB

         Výrok rozsudku

      Článok 30a smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, zmenenej smernicou Rady (EÚ) 2016/1065 z 27. júna 2016, sa má vykladať v tom zmysle, že nástroj, ktorý dáva svojmu držiteľovi právo využívať rôzne služby na určitom mieste, počas obmedzeného obdobia a do určitej hodnoty, môže predstavovať „poukaz“ v zmysle článku 30a bodu 1 tejto smernice, aj keď z dôvodu obmedzenej doby platnosti tohto nástroja nemôže priemerný spotrebiteľ využiť všetky ponúkané služby. Uvedený nástroj predstavuje „viacúčelový poukaz“ v zmysle článku 30a bodu 3 uvedenej smernice, keďže daň z pridanej hodnoty splatná za tieto služby nie je v čase vystavenia tohto nástroja známa.

         (1)  Ú. v. EÚ C 53, 15.2.2021.


title: Vec C-642/20: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana – Taliansko) – Caruter s.r.l./S.R.R. Messina Provincia S.c.P.A. a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica 2014/24/EÚ – Verejné obstarávanie – Článok 63 – Využitie spôsobilosti iných subjektov zo strany skupiny hospodárskych subjektov – Možnosť verejného obstarávateľa požadovať, aby boli určité podstatné úlohy vykonávané účastníkom tejto skupiny – Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje, že podnik splnomocneného zástupcu musí spĺňať podmienky účasti a jeho podiel na dodávaných službách musí byť väčšinový)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/12

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana – Taliansko) – Caruter s.r.l./S.R.R. Messina Provincia S.c.P.A. a i.
      (Vec C-642/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2014/24/EÚ - Verejné obstarávanie - Článok 63 - Využitie spôsobilosti iných subjektov zo strany skupiny hospodárskych subjektov - Možnosť verejného obstarávateľa požadovať, aby boli určité podstatné úlohy vykonávané účastníkom tejto skupiny - Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje, že podnik splnomocneného zástupcu musí spĺňať podmienky účasti a jeho podiel na dodávaných službách musí byť väčšinový)
      (2022/C 237/15)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Caruter s.r.l.

         Žalovaní: S.R.R. Messina Provincia SCpA, Comune di Basicò, Comune di Falcone, Comune di Fondachelli Fantina, Comune di Gioiosa Marea, Comune di Librizzi, Comune di Mazzarrà Sant’Andrea, Comune di Montagnareale, Comune di Oliveri, Comune di Piraino, Comune di San Piero Patti, Comune di Sant’Angelo di Brolo, Regione Siciliana – Urega – Ufficio regionale espletamento gare d’appalti lavori pubblici Messina, Regione Siciliana – Assessorato regionale delle infrastrutture e della mobilità

         za účasti: Ditta individuale Pippo Pizzo, Onofaro Antonino Srl, Gial Plast Srl, Colombo Biagio Srl,

         Výrok rozsudku

      Článok 63 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej podnik, ktorý je splnomocneným zástupcom skupiny hospodárskych subjektov zúčastňujúcej sa na postupe verejného obstarávania, musí spĺňať podmienky účasti stanovené v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania a jeho podiel na službách dodávaných v rámci tejto zákazky musí byť väčšinový.

         (1)  Ú. v. EÚ C 79, 8.3.2021.