title: Vec T-203/18: Žaloba podaná 23. marca 2018 – VQ/ECB

text:
               28.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/26

         Žaloba podaná 23. marca 2018 – VQ/ECB
   (Vec T-203/18)
   (2018/C 182/31)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: VQ (v zastúpení: G. Cahill, barrister)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil podľa článku 263 ZFEÚ rozhodnutie Európskej centrálnej banky SNC-2016-0026 zo 14. marca 2018,

               —

               vyhlásil podľa článku 277 ZFEÚ, že článok 18 ods. 6 nariadenia o jednotnom mechanizme dohľadu (1) je protiprávny, a preto zrušil uvedené rozhodnutie, a

               —

               uložil ECB povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB porušila článok 18 ods. 1 nariadenia o jednotnom mechanizme dohľadu a článok 49 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie tým, že uložila administratívnu peňažnú sankciu na základe právneho rámca založeného na práve EÚ bez priameho účinku a vnútroštátnom práve.

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že sa nemožno domnievať, že jej spätné odkúpenia vlastných akcií v období od 1. januára 2014 do 31. decembra 2015 boli v rozpore s článkom 77 písm. a) a článkom 78 nariadenia č. 575/2013 (2), pretože vankúš na zachovanie kapitálu nebol do 1. januára 2016 účinný a ani stanovený.

                           —

                           V rozsahu, v akom rozhodnutie ECB vychádza z pravidiel upravujúcich vankúš na zachovanie kapitálu podľa smernice 2013/36 (3), ktoré neboli do 1. januára 2016 záväzné, účinné a ani stanovené, žalobkyňa úctivo tvrdí, že ECB uložila administratívnu peňažnú sankciu bez priamo uplatniteľného pravidla práva EÚ a vnútroštátneho práva.

                           —

                           Napadnuté rozhodnutie preto porušuje článok 18 ods. 1 nariadenia o jednotnom mechanizme dohľadu a osobitne zásadu zákonnosti zakotvenú v článku 49 ods. 1 Charty základných práv.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB porušila článok 132 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 468/2014 (4), keďže nariaďuje uverejnenie administratívnej peňažnej sankcie na neanonymizovanom základe.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že článok 18 ods. 6 nariadenia o jednotnom mechanizme dohľadu je protiprávny a v rozpore s článkom 263 šiestym odsekom ZFEÚ a článkom 47 Charty základných práv, keďže ukladá povinnosť uverejniť administratívnu peňažnú sankciu bez ohľadu na to, že žalobkyňa má v úmysle podať žalobu na Všeobecný súd v lehote stanovenej v článku 263 šiestom odseku ZFEÚ.

                           —

                           Zavedením takého pravidla, ako je článok 18 ods. 6 nariadenia o jednotnom mechanizme dohľadu, Rada pozbavila žalobkyňu, ktorá má záujem podať žalobu proti rozhodnutiu o neanonymizovaní administratívnej peňažnej sankcie, dvojmesačnej lehoty stanovenej v článku 263 šiestom odseku ZFEÚ.

                           —

                           Napadnuté ustanovenie je v rozpore s dvojmesačnou lehotou na podanie žaloby o neplatnosť a udeľuje ECB jednostranné oprávnenie určiť, kedy má úverová inštitúcia podať žalobu.

                           —

                           Keďže ECB má právomoc uverejniť administratívnu peňažnú sankciu, dotknutá úverová inštitúcia musí podať žalobu pred rozhodnutím ECB o uverejnení sankcie. Táto situácia spôsobuje úverovej inštitúcii neprimeranú neistotu, ktorá napokon môže obmedziť jej schopnosť podať žalobu, a v konečnom dôsledku porušuje jej základné právo na účinný prostriedok nápravy.

                           —

                           V dôsledku toho je článok 18 ods. 6 nariadenia o jednotnom mechanizme dohľadu v rozpore s článkom 263 šiestym odsekom ZFEÚ a článkom 47 Charty základných práv.

                           —

                           Keďže ECB pozbavila žalobkyňu jej práva na účinný prostriedok nápravy, napadnuté rozhodnutie by malo byť zrušené.

      (1)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (Ú. v. EÚ L 287, 2013, s. 63).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 176, 2013, s. 1).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES (Ú. v. EÚ L 176, 2013, s. 338).

      (4)  Nariadenie Európskej centrálnej banky (EÚ) č. 468/2014 zo 16. apríla 2014 o rámci pre spoluprácu v rámci jednotného mechanizmu dohľadu medzi Európskou centrálnou bankou, príslušnými vnútroštátnymi orgánmi a určenými vnútroštátnymi orgánmi (ECB/2014/17) (Ú. v. EÚ L 141, 2014, s. 1).


title: Vec C-160/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 28. februára 2018 – X BV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               28.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 28. februára 2018 – X BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-160/18)
   (2018/C 182/11)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: X BV

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 3 ods. 2, 4 a 5 nariadenia (ES) č. 1484/95 (1) v spojení s článkom 141 nariadenia č. 1234/2007 (2) vykladať v tom zmysle, že účelom v ňom opísaného kontrolného mechanizmu, a to aj v prípade dodatočnej kontroly, je len zabezpečiť, aby sa príslušné orgány včas dozvedeli o skutočnostiach alebo okolnostiach týkajúcich sa priebehu transakcii, ktoré vzbudzujú pochybnosti o správnosti uvedených dovozných cien CIF a môžu byť podnetom pre dôslednejšie overenie?
               Alebo je správne opačné ponímanie, a kontrolný mechanizmus opísaný v článku 3 ods. 2, 4 a 5 nariadenia č. 1484/95 sa má, aj v prípade dodatočnej kontroly, vykladať v tom zmysle, že jeden alebo viac ďalších predajov uskutočnených dovozcom na spoločnom trhu za cenu nižšiu ako je uvedená dovozná cena CIF zásielky s prirátaním sumy splatných dovozných odvodov nezodpovedajú predpísaným (odbytovým) podmienkam na spoločnom trhu, takže už len z toho dôvodu vzniká povinnosť zaplatiť dodatočné clá? Má na zodpovedanie druhej otázky vplyv skutočnosť, či sa ďalší predaj, resp. ďalšie predaje vykonané dovozcom uskutočnil, resp. uskutočnili za cenu, ktorá je nižšia ako platná reprezentatívna cena? Má v tejto súvislosti význam skutočnosť, že reprezentatívna cena bola v čase pred 11. septembrom 2009 stanovená inak ako po tomto dátume? Je pre zodpovedanie tejto otázky dôležitá skutočnosť, či sú kupujúci v Únii a dovozca prepojené podniky?

               2.

               Pokiaľ z odpovede na otázky uvedené v bode 1 vyplýva, že ďalší predaj so stratou je dostatočnou indíciou na to, aby sa neuznala uvedená dovozná cena CIF, ako sa potom má určiť výška splatných dodatočných ciel? Má sa vymeriavací základ zistiť metódami na určenie colnej hodnoty, ktoré sú stanovené v článkoch 29 až 31 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (3)? Alebo sa má vymeriavací základ zistiť výlučne podľa platnej reprezentatívnej ceny? Bráni v období pred 11. septembrom 2009 článok 141 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1234/2007 použitiu reprezentatívnej ceny stanovenej v tomto období?

               3.

               Ak z odpovedí na otázky 1 a 2 vyplýva, že pre povinnosť platiť dodatočné clá je rozhodujúce, že dovezené výrobky boli na vnútornom trhu ďalej predané so stratou a že na výpočet výšky splatných dodatočných ciel sa ako vymeriavací základ musí použiť reprezentatívna cena, je potom článok 3 ods. 2, 4 a 5 nariadenia (ES) č. 1484/95 so zreteľom na rozsudok Súdneho dvora Európskej únie z 13. decembra 2001, Kloosterboer Rotterdam B.V., C-317/99, ECLI:EU:C:2001:681, zlučiteľný s článkom 141 nariadenia (ES) č. 1234/2007?

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1484/95 z 28. júna 1995, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania systému dodatočných dovozných ciel a stanovujúce dodatočné dovozné clá v sektoroch hydinového mäsa, vajec a pre vaječný albumín, a ktorým sa zrušuje nariadenie č. 163/67/EHS, Ú. v. ES L 145, 1995, s. 47; Mim. vyd. 03/017, s. 437.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov), Ú. v. EÚ L 299, 2007, s. 1.

      (3)  Ú. v. ES L 302, 1992, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307.


title: Vec T-219/18: Žaloba podaná 30. marca 2018 – Piaggio & C./EUIPO – Zhejiang Zhongneng Industry Group (Ciclomotori)

text:
               28.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/28

         Žaloba podaná 30. marca 2018 – Piaggio & C./EUIPO – Zhejiang Zhongneng Industry Group (Ciclomotori)
   (Vec T-219/18)
   (2018/C 182/32)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Piaggio & C. SpA (Pontedera, Taliansko) (v zastúpení: F. Jacobacci, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Zhejiang Zhongneng Industry Group Co. Ltd (Taizhou City, Čína)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ sporného dizajnu: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva č. 1 783 655-0002.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 19. januára 2018 vo veci R 1496/2015-3.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               vyhlásil neplatnosť dizajnu Spoločenstva zapísaného pod č. 1 783 655-0002, ktorý vlastní majiteľ, zo všetkých dôvodov uvedených v tejto žalobe,

               —

               uložil ďalšiemu účastníkovi konania a majiteľovi sporného dizajnu povinnosť nahradiť trovy konania pred odvolacím senátom podľa článku 190 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu,

               —

               uložil EUIPO a prípadnému vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               nesprávny výklad a uplatnenie článku 6 nariadenia č. 6/2002,

               —

               porušenie článku 25 ods. 1 písm. e) nariadenia č. 6/2002,

               —

               porušenie článku 25 ods. 1 písm. f) nariadenia č. 6/2002.


title: Vec C-163/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Noord-Nederland (Holandsko) 1. marca 2018 – HQ pro se a ako zákonná zástupkyňa svojho maloletého dieťaťa IP, JO/Aegean Airlines SA

text:
               28.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Noord-Nederland (Holandsko) 1. marca 2018 – HQ pro se a ako zákonná zástupkyňa svojho maloletého dieťaťa IP, JO/Aegean Airlines SA
   (Vec C-163/18)
   (2018/C 182/12)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Noord-Nederland

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: HQ pro se a ako zákonná zástupkyňa svojho maloletého dieťaťa IP, JO

      Žalovaná: Aegean Airlines SA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 8 ods. 2 nariadenia č. 261/2004 (1) vykladať v tom zmysle, že cestujúci lietadlom, ktorý má podľa smernice 90/314/EHS (2) (prebranej do vnútroštátneho práva) o balíku cestovných, dovolenkových a výletných služieb nárok na náhradu svojich nákladov na letenku voči svojmu organizátorovi zájazdu, už nemôže žiadať náhradu od leteckého dopravcu?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na otázku 1: Môže cestujúci lietadlom napriek tomu žiadať od leteckého dopravcu náhradu svojich nákladov na letenku, ak sa má vychádzať z toho, že jeho organizátor zájazdu nebude finančne schopný skutočne nahradiť náklady na letenku, pokiaľ by on bol niesol zodpovednosť, pričom ani neprijal žiadne preventívne opatrenia na to, aby náhradu zabezpečil?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, Ú. v. EÚ L 46, 2004,, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.

      (2)  Smernica Rady z 13. júna 1990, o balíku cestovných, dovolenkových a výletných služieb, Ú. v. ES L 158, 1990, s. 59; Mim. vyd. 13/010, s. 132.


title: Vec C-192/18: Žaloba podaná 15. marca 2018 – Európska komisia/Poľská republika

text:
               28.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/14

         Žaloba podaná 15. marca 2018 – Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-192/18)
   (2018/C 182/17)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Szmytkowska, K. Banks, H. Krämer a C. Valero, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               určil, že Poľská republika si tým, že na základe článku 13 bodov 1 až 3 ustawy z dnia 12 lipca 2017 r. o zmianie ustawy – Prawo o ustroju sądów powszechnych oraz niektórych innych ustaw (zákon z 12. júla 2017, ktorým sa mení zákon o organizácii všeobecných súdov a niektoré ďalšie zákony) zaviedla odlišný vek odchodu do dôchodku pre mužov a ženy, ktorí pôsobia ako sudcovia všeobecných súdov, sudcovia Najvyššieho súdu a prokurátori, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 157 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ako aj článku 5 písm. a) a článku 9 ods. 1 písm. f) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (prepracované znenie) (1), ako aj

               —

               tým, že na základe článku 13 bodu 1 uvedeného zákona znížila vek odchodu do dôchodku pre sudcov všeobecných súdov a súčasne na základe článku 1 bodu 26 písm. b) a c) tohto zákona priznala ministrovi spravodlivosti právo rozhodnúť o predĺžení doby aktívnej služby sudcov, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 19 ods. 1 druhého pododseku Zmluvy o Európskej únii v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie,

               —

               zaviazal Poľskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia Poľskej republike vytýka, že tým, že na základe článku 13 bodov 1 až 3 zákona z 12. júla 2017, ktorým sa mení zákon o organizácii všeobecných súdov a niektoré ďalšie zákony zaviedla odlišný vek odchodu do dôchodku pre mužov a ženy, ktorí pôsobia ako sudcovia všeobecných súdov, sudcovia Najvyššieho súdu a prokurátori, ako aj na základe článku 13 bodu 1 tohto zákona znížila vek odchodu do dôchodku pre sudcov všeobecných súdov a súčasne na základe článku 1 bodu 26 písm. b) a c) tohto zákona priznala ministrovi spravodlivosti právo rozhodnúť o predĺžení doby aktívnej služby sudcov, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 157 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článku 5 písm. a) a článku 9 ods. 1 písm. f) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (prepracované znenie) a povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 19 ods. 1 druhého pododseku Zmluvy o Európskej únii v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ L 204, 2006, s. 23.


title: Vec T-228/18: Žaloba podaná 5. apríla 2018 – Transtec/Komisia

text:
               28.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/29

         Žaloba podaná 5. apríla 2018 – Transtec/Komisia
   (Vec T-228/18)
   (2018/C 182/33)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Transtec (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi a N. Flandin, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú,

         v dôsledku toho

               —

               zrušil rozhodnutie z 26. marca 2018, ktorým Európska komisia zamietla ponuku konzorcia, ktorého je žalobkyňa lídrom pre časť č. 3 v rámci verejného obstarávania „Framework contract for the implementation of external aid 2018 (SIEA EUROPAID/138778/DH/SER/MULTI“, ďalej len „verejné obstarávanie“) týkajúceho sa rámcovej zmluvy na poskytovanie služieb tretím krajinám, ktoré sú príjemcami vonkajšej pomoci EÚ, a zadala časť č. 3 ďalším desiatim uchádzačom,

               —

               na základe opatrení na zabezpečenie priebehu konania (článok 55 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu vyzval žalovanú, aby poskytla i) charakteristiky a výhody týkajúce sa desiatich vybraných ponúk pre časť č. 3, ako aj ich skóre pre podpoložky 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 položky Celková organizácia a metodológia („Global Organisation and Methodology“), a skóre, ktoré dosiahlo desať ponúk za časť č. 3 za technickú položku („Technical score“) a za položku Finančné prostriedky („Financial score“) a ii) podrobnú správu hodnotiaceho výboru,

               —

               vyhlásil návrh na náhradu škody vo výške 2 400 000 eur brutto za prípustný a dôvodný,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 106 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012, o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. EÚ L 298, 2012, s. 1, ďalej len „finančné nariadenie“) a článku 4 pokynov pre uchádzačov („Instructions to Tenderers“, ďalej len „pokyny“). Komisia sa tohto porušenia dopustila tým, že z dôvodov neoprávnenosti nevylúčila jedného z uchádzačov, ktorý patrí do konzorcia, ktorému bola zadaná zákazka.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na zjavne nesprávnom posúdení Komisie a porušení ustanovení článku 110 ods. 5 finančného nariadenia, článku 151 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie (Ú. v. EÚ L 362, 2012, s. 1, ďalej len „vykonávacie nariadenie“), povinnosti vyplývajúcej z článku 41 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“) rešpektovať zásadu riadnej správy vecí verejných a článku 15 ods. 3 pokynov, pretože Komisia dostatočne pozorne neposúdila ponuky s neprirodzene nízkou cenou.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na porušení povinnosti odôvodnenia, ako vyplýva z článku 113 ods. 2 finančného nariadenia a článku 161 ods. 1 vykonávacieho nariadenia.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na porušení práva na účinný prostriedok nápravy zakotveného v článku 47 Charty.

               5.

               Piaty žalobný dôvod sa zakladá na porušení zásad rovnosti zaobchádzania, zákazu diskriminácie a zabezpečenia spravodlivej hospodárskej súťaže, článku 102 ods. 1 a 2 finančného nariadenia z dôvodu nezákonnosti ustanovení článku 7 pokynov.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod sa zakladá na porušení zásady riadnej správy vecí verejných zakotvenej v článku 41 Charty z dôvodu nezákonnosti ustanovení článku 7 ods. 3 pokynov.


title: Vec C-201/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Mons (Belgicko) 19. marca 2018 – Mydibel SA/État belge

text:
               28.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Mons (Belgicko) 19. marca 2018 – Mydibel SA/État belge
   (Vec C-201/18)
   (2018/C 182/18)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d’appel de Mons

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Mydibel SA

      Žalovaný: État belge

      Prejudiciálne otázky

   Majú sa články 14, 15, 168, 184, 185, 187 a 188 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) vykladať a uplatňovať tak, že je alebo nie je potrebná oprava/úprava DPH z investičného nehnuteľného majetku, ktorá bola pôvodne odpočítaná správne, keď bol tento investičný nehnuteľný majetok predmetom transakcie „sale and lease back“ (predaj a spätný prenájom), vzhľadom na to, že:

               —

               „sale lease back“ je tvorený kombinovaným a súčasným poskytnutím práva dlhodobého nájmu (teda časovo obmedzeného vecného práva) zdaniteľnou osobou dvom finančnými inštitúciám a leasingu týmito dvomi finančnými inštitúciami zdaniteľnej osobe;

               —

               táto transakcia „sale lease back“ predstavuje čisto finančnú transakciu, ktorej účelom je zvýšiť likvidné prostriedky zdaniteľnej osoby;

               —

               transakcia „sale lease back“ (predaj a spätný prenájom) nepodliehala DPH;

               —

               investičný nehnuteľný majetok zostal v držbe zdaniteľnej osoby a bol súvisle a trvalo používaný na zdaniteľnú činnosť zdaniteľnej osoby tak pred, ako aj po transakcii.

         Sú výklad a uplatnenie vyššie uvedených ustanovení, ktoré vedú k oprave/úprave pôvodne odpočítanej DPH, v súlade so zásadou neutrality DPH a/alebo zásadou rovnosti zaobchádzania?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Rozsudok Súdu z 31. októbra 2017 vo veci E-16/16 – Fosen-Linjen AS v AtB AS (Verejné obstarávanie – Smernica 89/665/EHS – Smernica 2004/18/ES – Nárok na náhradu – Zavinenie – Závažnosť porušenia – Dôkazné bremeno – Overenie predloženej ponuky – Zásada účinnosti, rovnakého zaobchádzania, transparentnosti a proporcionality)

text:
               31.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/12

         ROZSUDOK SÚDU
   z 31. októbra 2017
   vo veci E-16/16
   Fosen-Linjen AS v AtB AS

      (Verejné obstarávanie – Smernica 89/665/EHS – Smernica 2004/18/ES – Nárok na náhradu – Zavinenie – Závažnosť porušenia – Dôkazné bremeno – Overenie predloženej ponuky – Zásada účinnosti, rovnakého zaobchádzania, transparentnosti a proporcionality)

   (2018/C 186/06)
   Vo veci E-16/16 Fosen-Linjen AS v AtB AS – ŽIADOSTI na súd v súlade s článkom 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu podanej Frostating lagmannsrett (odvolací súd Frostating), pokiaľ ide o interpretáciu smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác, a najmä jej článku 1 ods. 1 a článku 2 ods. 1 písm. c), súd v zložení Carl Baudenbacher, predseda a sudca spravodajca, Per Christiansen a Benedikt Bogason (ad hoc), sudcovia, vyniesol 31. októbra 2017 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

               1.

               Priznanie náhrady škody podľa článku 2 ods. 1 písm. c) smernice 89/665/EHS nezávisí od toho, či porušenie ustanovenia právnych predpisov o verejnom obstarávaní nastalo v dôsledku zavinenia a správania, ktoré sa značne odchyľuje od prijateľného postupu, alebo nastalo v dôsledku vecnej chyby alebo je možné ho pripísať existencii významnej, závažnej a zjavnej chyby. Samotné porušenie právnych predpisov o verejnom obstarávaní predstavuje dostatočný dôvod na vznik povinnosti verejného obstarávateľa nahradiť poškodenej osobe škody, ktoré vznikli porušením v súlade s článkom 2 ods. 1 písm. c) smernice 89/665/EHS za predpokladu, že ostatné podmienky na uznanie škody sú splnené, a to najmä podmienka príčinnej súvislosti.

               2.

               Smernica 89/665/EHS nebráni požiadavke, podľa ktorej uznanie škody je podmienené tým, že poškodený uchádzač predloží jasný, teda prevažujúci dôkaz, že mu daná zákazka mala byť zadaná, ak by sa verejný obstarávateľ nedopustil predmetnej chyby, za predpokladu, že sú dodržané zásady rovnocennosti a účinnosti.

               3.

               Smernica 89/665/EHS nie je v rozpore s vnútroštátnym právom, ktoré upravuje oslobodenie verejného obstarávateľa od zodpovednosti za pozitívny zmluvný záujem, ak sa postup verejného obstarávania zruší z dôvodu chyby zo strany verejného obstarávateľa v súlade s právnymi predpismi EHS o verejnom obstarávaní, aj keď chyba nebola uplatnená v priebehu postupu verejného obstarávania a nie je to chyba, ktorú uplatňuje žalobca. Prináleží verejnému obstarávateľovi, aby preukázal existenciu takejto chyby a odôvodnil svoje rozhodnutie o zrušení postupu verejného obstarávania.

               4.

               Kritériá na vyhodnotenie ponúk v rámci postupu verejného obstarávania musia byť formulované tak, aby všetkým primerane informovaným uchádzačom umožnili interpretovať tieto kritériá rovnako. Verejný obstarávateľ je okrem toho povinný overiť, či sú informácie predložené uchádzačom dôveryhodné, v tom zmysle, že jednotliví uchádzači sú spôsobilí poskytnúť to, čo je uvedené v ponuke, a či ponuka zodpovedá požiadavkám, ktoré stanovil verejný obstarávateľ. Táto požiadavka na overenie musí byť v súlade so zásadou proporcionality. Pokiaľ sa so všetkými uchádzačmi zaobchádza rovnako, verejný obstarávateľ môže brať ohľad na akékoľvek informácie uvedené v ponuke s cieľom umožniť účinné overenie informácií spojených s kritériami na vyhodnotenie ponúk. Prináleží vnútroštátnemu súdu, aby so zreteľom na zásadu rovnakého zaobchádzania, transparentnosti a proporcionality určil, či tieto podmienky boli splnené v príslušnom postupe verejného obstarávania.


title: Vec C-605/16: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. februára 2018 – Rada Európskej únie/PT Ciliandra Perkasa, Európska komisia, European Biodiesel Board (EBB)

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/18

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. februára 2018 – Rada Európskej únie/PT Ciliandra Perkasa, Európska komisia, European Biodiesel Board (EBB)
   (Vec C-605/16) (1)

   (2018/C 190/26)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 30.1.2017.


title: Vec C-606/16 P: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. februára 2018 – Rada Európskej únie/PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas), Európska komisia, European Biodiesel Board (EBB)

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/18

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. februára 2018 – Rada Európskej únie/PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas), Európska komisia, European Biodiesel Board (EBB)
   (Vec C-606/16 P) (1)

   (2018/C 190/27)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 30.1.2017.


title: Vec C-252/17: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 21. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social n° 2 de Cádiz – Španielsko) – Moisés Vadillo González/Alestis Aerospace SL (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 53 ods. 2 článok 94 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Nedostatočné spresnenie skutkového a právneho rámca sporu vo veci samej, ako aj dôvodov, pre ktoré je potrebná odpoveď na prejudiciálne otázky — Zjavná neprípustnosť)

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/2

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 21. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social no 2 de Cádiz – Španielsko) – Moisés Vadillo González/Alestis Aerospace SL
   (Vec C-252/17) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 53 ods. 2 článok 94 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Nedostatočné spresnenie skutkového a právneho rámca sporu vo veci samej, ako aj dôvodov, pre ktoré je potrebná odpoveď na prejudiciálne otázky - Zjavná neprípustnosť))
   (2018/C 190/02)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Social no 2 de Cádiz

      Účastníci konania

      Žalobca: Moisés Vadillo González

      Žalovaná: Alestis Aerospace SL

      za účasti: Ministerio Fiscal

      Výrok

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozhodnutím Juzgado de lo Social n. 2 de Cádiz (Pracovnoprávny súd č. 2 Cádiz, Španielsko) z 8. mája 2017 je neprípustný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 256, 7.8.2017.


title: Vec C-170/17: Uznesenie predsedu deviatej komory Súdneho dvora z 2. februára 2018 – Európska komisia/Portugalská republika

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/19

         Uznesenie predsedu deviatej komory Súdneho dvora z 2. februára 2018 – Európska komisia/Portugalská republika
   (Vec C-170/17) (1)

   (2018/C 190/29)
   Jazyk konania: portugalčina
   Predseda deviatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 161, 22.5.2017.


title: Vec T-178/18: Žaloba podaná 8. marca 2018 – Région de Bruxelles-Capitale/Komisia

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/32

         Žaloba podaná 8. marca 2018 – Région de Bruxelles-Capitale/Komisia
   (Vec T-178/18)
   (2018/C 190/55)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Région de Bruxelles-Capitale (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: A. Bailleux a B. Magarinos Rey, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               zrušil napadnuté [vykonávacie] nariadenie [Komisie (EÚ) 2017/2324 z 12. decembra 2017, ktorým sa v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh obnovuje schválenie účinnej látky glyfozát a ktorým sa mení príloha k vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) č. 540/2011 (Ú. v. EÚ L 333, 2017, s. 10] so zachovaním jeho účinkov až do jeho nahradenia v primeranej lehote a najneskôr do 16. decembra 2021,

               —

               uložil Komisii nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení zásad vysokej úrovne ochrany ľudského zdravia a životného prostredia. Tento žalobný dôvod sa rozdeľuje na dve časti.

                           —

                           Prvá časť je založená na porušení povinnosti zabezpečiť vysokú úroveň ochrany zdravia a životného prostredia v štádiu vedeckého hodnotenia rizika, keďže napadnuté nariadenie vychádza z vedeckého hodnotenia rizík pre zdravie a životné prostredie, ktoré nezodpovedá požiadavkám, ktoré si vyžaduje zásada obozretnosti. Podľa žalobcu nedostatky sa ukazujú na úrovni identifikácie, výberu a hodnotenia, metódy spracovania a výkladu údajov, ako aj dostupných vedeckých štúdií.

                           —

                           Druhá časť je založená na porušení povinnosti zabezpečiť vysokú úroveň ochrany zdravia a životného prostredia v štádiu politického hodnotenia a riadenia rizika, keďže napadnuté nariadenie nepristupuje k politickému hodnoteniu a riadeniu rizík v súlade so zásadou obozretnosti. Žalobca zastáva názor, že na jednej strane k obnoveniu schválenia došlo v kontexte, keď existovali významné nedostatky a neistota na úrovni hodnotenia rizík a, na druhej strane, že toto obnovenie nesprevádzali adekvátne opatrenia na zmiernenie alebo zníženie rizík v širšom zmysle slova.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia a zásady riadnej správy vecí verejných, keďže napadnuté nariadenie obsahovalo vnútorný rozpor. Žalobca zastáva názor, že na základe odôvodnení a článkov uvedeného nariadenia sa možno domnievať, že glyfozát nemá škodlivé účinky na zdravie ľudí alebo zvierat, ani neprijateľné účinky na životné prostredie, hoci osobitné ustanovenia uvedené v jeho prílohe I vychádzajú z existencie takých účinkov. Takýto vnútorný rozpor by vyvolal u verejnosti pochyby o tom, či glyfozát predstavuje riziko pre zdravie alebo životné prostredie.


title: Vec T-439/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. apríla 2018 – holyGhost/EUIPO – CBM (holyGhost) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie holyGhost — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie HOLY — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“)

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. apríla 2018 – holyGhost/EUIPO – CBM (holyGhost)
   (Vec T-439/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie holyGhost - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie HOLY - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“))
   (2018/C 190/43)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: holyGhost GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: M. Wiedemann a D. Engbrink, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: pôvodne A. Schifko, neskôr D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: CBM Creative Brands Marken GmbH (Zurich, Švajčiarsko)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 30. mája 2016 (vec R 2867/2014-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi CBM a holyGhost

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               HolyGhost GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 350, 26.9.2016.


title: Vec C-604/17: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 16. januára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven kasatsionen sad – Bulharsko) – PM/AH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Právomoc vo veciach rodičovských práv a povinností — Nariadenie (ES) č. 2201/2003 — Právomoc súdu členského štátu na rozhodnutie o žalobe vo veciach rodičovských práv a povinností v prípade, ak dieťa nemá bydlisko na území tohto členského štátu — Právomoc vo veciach vyživovacej povinnosti — Nariadenie (ES) č. 4/2009)

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/3

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 16. januára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven kasatsionen sad – Bulharsko) – PM/AH
   (Vec C-604/17) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Právomoc vo veciach rodičovských práv a povinností - Nariadenie (ES) č. 2201/2003 - Právomoc súdu členského štátu na rozhodnutie o žalobe vo veciach rodičovských práv a povinností v prípade, ak dieťa nemá bydlisko na území tohto členského štátu - Právomoc vo veciach vyživovacej povinnosti - Nariadenie (ES) č. 4/2009))
   (2018/C 190/04)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Varhoven kasatsionen sad (Bulharsko)

      Účastníci konania

      Žalobca: PM

      Žalovaný: AH

      Výrok

   Nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o súdnej právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000, sa má vykladať v tom zmysle, že súd členského štátu, ktorý má v zmysle článku 3 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia právomoc rozhodnúť o návrhu na rozvod manželov, ktorí sú štátnymi príslušníkmi tohto členského štátu, nemá právomoc rozhodnúť o osobnej starostlivosti o dieťa manželov a práve na návštevy tohto dieťaťa, ak má toto dieťa v čase začatia konania obvyklý pobyt v inom členskom štáte a nie sú splnené iné podmienky potrebné na vznik tejto právomoci uvedeného súdu v zmysle článku 12 uvedeného nariadenia, okrem iného vzhľadom na skutočnosť, že ani z okolností veci samej nevyplýva, táto právomoc by mohla vychádzať z článkov 9, 10 alebo 15 toho istého nariadenia. Okrem iného tento súd nespĺňa podmienky na rozhodovanie o návrhu na určenie výživného stanovené v článku 3 písm. d) nariadenia Rady (ES) č. 4/2009 z 18. decembra 2008 o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí a o spolupráci vo veciach vyživovacej povinnosti.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 22.1.2018.


title: Vec C-651/17 P: Odvolanie podané 21. novembra 2017: Grupo Osborne S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 20. septembra 2017 vo veci T-350/13, Jordi Nogués/EUIPO – Grupo Osborne (BADTORO)

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/4

         Odvolanie podané 21. novembra 2017: Grupo Osborne S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 20. septembra 2017 vo veci T-350/13, Jordi Nogués/EUIPO – Grupo Osborne (BADTORO)
   (Vec C-651/17 P)
   (2018/C 190/05)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Grupo Osborne S.A. (v zastúpení: J. M. Iglesias Monravá, abogado)

      Ďalší účastníci konania: Jordi Nogués S.L. a Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   Uznesením z 12. apríla 2018 Súdny dvor (šiesta komora) zamietol odvolanie a rozhodol, že Grupo Osborne S.A. znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-198/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen (Švédsko) 20. marca 2018 – CeDe Group AB/KAN Sp. z o.o. v konkurze

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen (Švédsko) 20. marca 2018 – CeDe Group AB/KAN Sp. z o.o. v konkurze
   (Vec C-198/18)
   (2018/C 190/15)
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Högsta domstolen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľka: CeDe Group AB

      Odporkyňa: KAN Sp. z o.o. v konkurze

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 4 nariadenia č. 1346/2000 (1) vykladať tak, že sa uplatní na žalobu podanú na švédskom súde správcom konkurznej podstaty poľskej spoločnosti – podliehajúcej konkurznému konaniu v Poľsku – voči švédskej spoločnosti o zaplatenie odplaty za tovar dodaný na základe zmluvy, ktorú spoločnosti uzavreli pred vyhlásením konkurzu?

               2.

               Ak je odpoveď na prvú otázku kladná, je právne významné, či v priebehu konania pred súdom správca konkurznej podstaty postúpil predmetnú pohľadávku na spoločnosť, ktorá do konania vstúpila namiesto správcu konkurznej podstaty?

               3.

               Ak je odpoveď na druhú otázku kladná, je právne významné či spoločnosť, ktorá vstúpila do konania, sa následne stala platobne neschopnou?

               4.

               Ak žalovaný v súdnom konaní za okolností uvedených v prvej otázke tvrdí, že pohľadávku správcu konkurznej podstaty je potrebné započítať voči vzájomnému nároku vyplývajúcemu z tej istej zmluvy ako pohľadávka, uplatňuje sa na tento prípad započítania článok 4 ods. 2 písm. d)?

               5.

               Je potrebné vzťah medzi ustanoveniami článku 4 ods. 2 písm. d) a článku 6 ods. 1 nariadenia č. 1346/2000 vykladať tak, že článok 6 ods. 1 sa uplatní len vtedy, ak nie je možné podľa práva štátu, na území ktorého sa toto konanie začne, uplatniť započítanie alebo sa môže článok 6 ods. 1 uplatniť aj na iné prípady, napríklad ak existuje len určitý rozdiel medzi rozsahom možnosti započítania v dotknutých právnych poriadkoch alebo ak medzi nimi nie sú žiadne rozdiely, ale započítanie napriek tomu nie je umožnené v štáte, na území ktorého sa toto konanie začne?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní (Ú. v. ES L 160, 2000, s. 1; Mim. vyd. 19/001, s. 191).


title: Vec C-652/17 P: Odvolanie podané 21. novembra 2017: Grupo Osborne S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 20. septembra 2017 vo veci T-386/15, Jordi Nogués/EUIPO – Grupo Osborne (BADTORO)

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/4

         Odvolanie podané 21. novembra 2017: Grupo Osborne S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 20. septembra 2017 vo veci T-386/15, Jordi Nogués/EUIPO – Grupo Osborne (BADTORO)
   (Vec C-652/17 P)
   (2018/C 190/06)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Grupo Osborne S.A. (v zastúpení: J. M. Iglesias Monravá, abogado)

      Ďalší účastníci konania: Jordi Nogués S.L. a Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   Uznesením z 12. apríla 2018 Súdny dvor (šiesta komora) zamietol odvolanie a rozhodol, že Grupo Osborne S.A. znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-209/18: Žaloba podaná 23. marca 2018 – Európska komisia/Rakúska republika

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/12

         Žaloba podaná 23. marca 2018 – Európska komisia/Rakúska republika
   (Vec C-209/18)
   (2018/C 190/16)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Braun a H. Tserepa-Lacombe, Bevollmächtigte)

      Žalovaná: Rakúska republika

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že Rakúska republika tým, že ponechala v platnosti požiadavky na sídlo spoločností patentových advokátov podľa § 29a bodu 7 v spojení s § 2 ods. 1 písm. c) PatAnwG a spoločností civilných technikov podľa § 25 ods. 1 ZTG, na právnu formu a kapitálový podiel v spoločnosti stanovené pre spoločnosti civilných technikov podľa § 26 ods. 1 a § 28 ods. 1 ZTG, pre spoločnosti patentových advokátov podľa § 29a bodu 1, 2 a 11 PatAnwG a pre spoločnosti veterinárov podľa § 15a ods. 1 TÄG, ako aj obmedzenia viacodborových činností pre spoločnosti civilných technikov podľa § 21 ods. 1 ZTG a pre spoločnosti patentových advokátov podľa § 29a bodu 6 PatAnwG, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 14 ods. 1, článku 15 ods. 1 a 2 písm. b) a c) a ods. 3, ako aj z článku 25 smernice o voľnom pohybe služieb (1) a z článkov 49 a 56 ZFEÚ,

               —

               uložil Rakúskej republike povinnosť nahradiť trovy konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto skutočnosti:
   Rakúske právo aj naďalej obsahuje požiadavky na sídla profesijných spoločností civilných technikov a patentových advokátov, ktoré sú v rozpore s článkom 14 ods. 1 písm. b) smernice o voľnom pohybe služieb. Tieto ustanovenia predstavujú priamu diskrimináciu na základe sídla spoločnosti a nepriamu diskrimináciu na základe štátnej príslušnosti ich spoločníkov.
   Požiadavky na právnu formu a kapitálový podiel v spoločnosti stanovené pre spoločnosti civilných technikov, patentových advokátov a veterinárov bránili jednak rakúskym poskytovateľom služieb, jednak usadzovaniu nových poskytovateľov z iných členských štátov tak, že obmedzili ich možnosti založiť pobočku alebo prevádzkareň v Rakúsku, pokiaľ neupravia svoje organizačné štruktúry podľa týchto ustanovení.
   Rakúske právne predpisy, ktoré vyžadujú, aby sa príslušné profesijné spoločnosti obmedzili na výkon povolania patentového advokáta resp. civilného technika, sú v rozpore s článkom 25 smernice o voľnom pohybe služieb, pretože obmedzujú prevádzkareň viacodborových spoločnosti z iných členských štátov v Rakúsku rovnako ako pobočku rakúskych profesijných spoločnosti. Obmedzuje sa tým rozvoj nových inovatívnych podnikateľských modelov, ktorý by podnikom umožnil ponúkať širšie spektrum služieb.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu (Ú. v. EÚ 2006, L 376, s. 36).


title: Vec C-660/17 P: Odvolanie podané 24. novembra 2017: RF proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 13. septembra 2017 vo veci T-880/16, RF/Komisia

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/5

         Odvolanie podané 24. novembra 2017: RF proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 13. septembra 2017 vo veci T-880/16, RF/Komisia
   (Vec C-660/17 P)
   (2018/C 190/07)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: RF (v zastúpení: K. Komar-Komarowski, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a vrátil vec na prejednanie Všeobecnému súdu, aby znovu vec preskúmal a vydal rozhodnutie vo veci, proti ktorému je možné podať odvolanie,

               —

               subsidiárne – ak Súdny dvor zistí, že sú splnené podmienky na vydanie konečného rozhodnutia vo veci – zrušil napadnuté rozhodnutie a vyhovel v plnom rozsahu návrhom predloženým v konaní na prvom stupni,

               —

               zaviazal odporkyňu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Odvolací dôvod založený na porušení článku 45 druhého odseku Štatútu Súdneho dvora Európskej únie v spojení s článkom 53 Štatútu z dôvodu jeho nesprávneho výkladu. Všeobecný súd tým, že dospel k záveru, že pojem „vyššia moc“ a pojem „náhoda“ sú pojmy toho istého významu, porušil zásadu racionality normotvorcu. Takéto chápanie oboch pojmov je takisto v rozpore s účelom článku 45 Štatútu, ktorý má zaistiť vyrovnanie rozdielov vyplývajúcich zo vzdialenosti (medzi miestom bydliska účastníka konania a sídlom Súdneho dvora). V dôsledku toho Všeobecný súd neoprávnene nezohľadnil náhodu, ktorá odvolateľovi znemožnila predložiť žalobu v papierovej podobe (v origináli) v príslušnej lehote.

               2.

               Odvolací dôvod založený na porušení článku 126 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu zo 4. marca 2015 z dôvodu jeho nesprávneho uplatnenia. Aj napriek nesplneniu podmienok uplatnil Všeobecný súd článok 126 rokovacieho poriadku a neoprávnene rozhodol, že žaloba, ktorú podal odvolateľ, je zjavne neprípustná. Porušenie článku 126 rokovacieho poriadku Všeobecným súdom bolo nevyhnutným a zjavným dôsledkom porušenia článku 45 v spojení s článkom 53 Štatútu.

               3.

               Odvolací dôvod založený na nesprávnom závere, že odvolateľ nepreukázal existenciu náhody, o ktorej sa hovorí v článku 45 druhom odseku Štatútu. Odvolateľ existenciu náhody preukázal. Nielen že za týchto okolností predložil viac dôkazov než treba, ale predložil všetky dôkazy, ktoré má k dispozícii. Pokiaľ ide o zaistenie včasného doručenia zásielky obsahujúcej žalobu, odvolateľ postupoval s riadnou starostlivosťou, ktorú od neho je možné rozumne požadovať. V okamihu odoslania zásielky stratil odvolateľ vplyv na priebeh jej doručenia; od tohto okamihu boli okolnosti ovplyvňujúce dobu doručenia úplne mimo odvolateľa.

               4.

               Odvolací dôvod založený na porušení článku 1, článku 6 ods. 1 a článku 14 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd podpísaného v Ríme 4. novembra 1950, ktorého sa mal Všeobecný súd dopustiť tým, že bránil v prístupe k súdu a dopustil sa diskriminácie založenej na mieste bydliska alebo sídla účastníka konania. Používanie jednotnej lehoty zohľadňujúcej vzdialenosť zo strany Všeobecného súdu voči všetkým členským štátom Európskej únie vedie k tomu, že sa bráni v prístupe k súdu osobám s bydliskom alebo sídlom v značnej vzdialenosti od sídla Všeobecného súdu, vrátane provincií týchto krajín, a v dôsledku toho diskriminuje účastníkov konania v závislosti na mieste bydliska.


title: Vec T-648/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. apríla 2018 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Zaharieva (BOBO cornet) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie BOBO cornet — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie OZMO cornet — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“)

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/25

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. apríla 2018 – Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Zaharieva (BOBO cornet)
   (Vec T-648/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie BOBO cornet - Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie OZMO cornet - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“))
   (2018/C 190/44)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ (Şehitkamil Gaziantep, Turecko) (v zastúpení: T. Tsenova, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Elka Zaharieva (Plovdiv, Bulharsko) (v zastúpení: A. Kostov, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 20. júla 2016 (vec R 906/2015-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret a pani Zaharievovou

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Şölen Çikolata Gıda Sanayi ve Ticaret AŞ je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 402, 31.10.2016.


title: Vec C-135/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 20. februára 2018 – Logistik XXL GmbH/CMR Transport & Logistik

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 20. februára 2018 – Logistik XXL GmbH/CMR Transport & Logistik
   (Vec C-135/18)
   (2018/C 190/08)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa a odvolateľka: Logistik XXL GmbH

      Žalovaný a odporca: CMR Transport & Logistik

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje v prípade rozsudku, ktorý žalovaného neobmedzene a bez podmienky zaväzuje k plneniu a proti ktorému v členskom štáte pôvodu bol podaný riadny opravný prostriedok alebo pri ktorom lehota na podanie takéhoto opravného prostriedku ešte neuplynula, príkaz súdu pôvodu, že rozsudok je predbežne vykonateľný iba proti zábezpeke, podmienku v zmysle bodu 4.4. tlačiva uvedeného v prílohe I nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (1)?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Platí to aj vtedy, ak v členskom štáte pôvodu je možný zaisťovací výkon na základe rozsudku, ktorý bol vyhlásený za predbežne vykonateľný bez toho, aby bola poskytnutá zábezpeka?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na druhú otázku:

                           a)

                           Ako má postupovať súd pôvodu v prípade rozhodnutia, ktoré obsahuje vykonateľnú povinnosť a proti ktorému bol v členskom štáte pôvodu podaný riadny opravný prostriedok alebo pri ktorom lehota na podanie takéhoto opravného prostriedku ešte neuplynula, s ohľadom na tlačivo v prílohe I nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach, ak k vykonaniu rozhodnutia v členskom štáte pôvodu na základe rozsudku alebo zákonného ustanovenia môže dôjsť až po zložení zábezpeky?

                           b)

                           Má súd pôvodu v tomto prípade vydať osvedčenie na tlačive uvedenom v prílohe I nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach, bez informácií stanovených bodmi 4.4.1. až 4.4.4.?

                           c)

                           Je súd pôvodu v tomto prípade oprávnený vydať osvedčenie na tlačive uvedenom v prílohe I nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach v tom zmysle, že sa zistia dodatočné informácie – napríklad v bode 4.4.1. alebo 4.4.3. tlačiva – o požadovanej zábezpeke a text zákonného ustanovenia sa pripojí k tlačivu?

               4.

               V prípade zápornej odpovede na druhú otázku:

                           a)

                           Ako má súd pôvodu postupovať v prípade tlačiva uvedeného v prílohe I nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach, ak zaisťujúci výkon rozhodnutia v členskom štáte pôvodu je z dôvodu zákonného ustanovenia prípustný až po uplynutí lehoty?

                           b)

                           Je súd pôvodu v tomto prípade oprávnený vydať osvedčenie na tlačive uvedenom v prílohe I nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach v tom zmysle, že sa zistia dodatočné informácie – napríklad v bode 4.4.1. alebo 4.4.3. tlačiva – o tejto lehote a text zákonného ustanovenia sa pripojí k tlačivu?

      (1)  Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 1.


title: Vec T-190/18: Žaloba podaná 15. marca 2018 – Solwindet las Lomas/Komisia

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/33

         Žaloba podaná 15. marca 2018 – Solwindet las Lomas/Komisia
   (Vec T-190/18)
   (2018/C 190/56)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Solwindet las Lomas, SL (Girona, Španielsko) (v zastúpení: L. Sandberg-Mørch, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 10. novembra 2017 vo veci štátnej pomoci SA.40348 (2015/NN) – Španielsko – Podpora výroby elektriny z obnoviteľných zdrojov, kogenerácia, odpad (1),

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia porušila svoju povinnosť začať konanie vo veci formálneho zisťovania. Žalobkyňa tvrdí, že existujú dôkazy o vážnych ťažkostiach súvisiacich s dĺžkou a priebehom konania vo veci formálneho zisťovania.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia a zjavne nesprávneho posúdenia v súvislosti s platbami, ktoré prijali existujúce zariadenia podľa predchádzajúcej schémy.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia nesplnila svoju povinnosť odôvodnenia, pokiaľ ide o údajnú existenciu pomoci v súvislosti s platbami, ktoré prijali existujúce zariadenia podľa predchádzajúcej schémy.

      (1)  Ú. v. EÚ 2017, C 442, s. 1.


title: Vec C-161/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Španielsko) 27. februára 2018 – Violeta Villar Láiz/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) a Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Španielsko) 27. februára 2018 – Violeta Villar Láiz/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) a Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
   (Vec C-161/18)
   (2018/C 190/09)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Violeta Villar Láiz

      Odporkyne: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) a Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               V súlade so španielskym právom je potrebné na výpočet starobného dôchodku uplatniť na vymeriavací základ vypočítaný na základe miezd za posledné roky, percentuálnu sadzbu vychádzajúcu z počtu rokov, počas ktorých boli platené príspevky za celé obdobie pracovného života. Má sa vychádzať z predpokladu, že vnútroštátna právna norma uvedená v článku 247a a článku 248 ods. 3 Ley General de la Seguridad Social (zákonník sociálneho zabezpečenia), ktorá znižuje počet rokov započítaných na uplatnenie percentuálnej sadzby v prípade odpracovaných období na kratší pracovný čas, je v rozpore s článkom 4 ods. 1 smernice Rady 79/7/EHS z 19. decembra 1978 o postupnom vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach súvisiacich so sociálnym zabezpečením (1)? Vyžaduje článok 4 ods. 1 smernice 79/7/EHS, aby sa počet rokov, počas ktorých sa platili príspevky, ktorý je zohľadnený pri stanovení percentuálnej sadzby uplatniteľnej na výpočet starobného dôchodku, určil rovnakým spôsobom tak pre pracovníkov na plný pracovný úväzok, ako aj pre pracovníkov na kratší pracovný čas?

               2.

               Je potrebné vychádzať z toho, že norma vnútroštátneho práva, o akú ide v prejednávanej veci, je tiež v rozpore s článkom 21 Charty základných práv Európskej únie, takže vnútroštátny súd je povinný zabezpečiť plnú účinnosť Charty a neuplatniť sporné ustanovenia vnútroštátneho práva, bez toho, aby najprv musel požiadať alebo čakať na jeho predchádzajúce zrušenie zo strany zákonodarcu alebo prostredníctvom akéhokoľvek iného ústavného postupu?

      (1)  Ú. v. ES L 6, 1979, s. 24; Mim. vyd. 05/001, s. 215.


title: Vec T-197/18: Žaloba podaná 16. marca 2018 – JV Voscf a iní/Rada a iní

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/34

         Žaloba podaná 16. marca 2018 – JV Voscf a iní/Rada a iní
   (Vec T-197/18)
   (2018/C 190/57)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: JV Voscf LTD (Limassol, Cyprus) a 9 ďalších (v zastúpení: P. Tridimas, barrister, K. Kakoulli, P. Panayides a C. Pericleous, lawyers)

      Žalovaní: Rada Európskej únie, Európska komisia, Európska centrálna banka, Eurogroup a Európska únia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               nariadil žalovaným uhradiť žalobcom sumy uvedené v prílohe k tejto žalobe vrátane úrokov počítaných od 26. marca 2013 do rozhodnutia Všeobecného súdu,

               —

               uložil žalovaným povinnosť nahradiť trovy konania.

         Subsidiárne žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd

               —

               určil, že Európskej únii a/alebo žalovaným inštitúciám vznikla mimozmluvná zodpovednosť,

               —

               určil konanie, ktorým by sa mohla určiť nahraditeľná strata, ktorú žalobcovia v skutočnosti utrpeli, a

               —

               uložil žalovaným povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobcovia zastávajú názor, že opatrenia „bail-in“ na odpisovanie záväzkov prijaté Cyperskou republikou boli zavedené iba na účely zavedenia opatrení prijatých žalovanými, ktoré boli tiež žalovanými inštitúciami schválené. Žalobcovia sú toho názoru, že schéma „bail-in“ na odpisovanie záväzkov je vážnym porušením a na podporu svojej žaloby uvádzajú štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení vlastníckeho práva, ktoré je chránené článkom 17 ods. 1 Charty základných práv EÚ a článkom 1 Protokolu 1 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady ochrany legitímnej dôvery.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení zásady zákazu diskriminácie.


title: Vec C-171/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Spojené kráľovstvo) 5. marca 2018 – Safeway Ltd/Andrew Richard Newton, Safeway Pension Trustees Ltd

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Spojené kráľovstvo) 5. marca 2018 – Safeway Ltd/Andrew Richard Newton, Safeway Pension Trustees Ltd
   (Vec C-171/18)
   (2018/C 190/10)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Safeway Ltd

      Odporcovia: Andrew Richard Newton, Safeway Pension Trustees Ltd

      Prejudiciálna otázka

   Ak pravidlá dôchodkového poistenia podľa vnútroštátneho práva priznávajú právomoc na základe zmeny zakladateľskej listiny trustu znížiť so spätnou účinnosťou hodnotu práv na dôchodok mužov a žien vzniknutých za obdobie od dátumu písomného oznámenia o zamýšľaných zmenách poistenia do dátumu skutočnej zmeny zakladateľskej listiny trustu, vyžaduje článok 157 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (pôvodne, a v rozhodujúcom čase, článok 119 Rímskej zmluvy), aby sa práva na dôchodok mužov a žien vzniknuté počas tohto obdobia považovali za nedotknuteľné v tom zmysle, že ich práva na dôchodok sú chránené pred znížením so spätou účinnosťou vykonaným prostredníctvom využitia právomoci podľa vnútroštátneho práva?


title: Vec C-439/17: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 7. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Hamburg – Nemecko) – British American Tobacco (Germany) GmbH/Freie und Hansestadt Hamburg

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/20

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 7. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Hamburg – Nemecko) – British American Tobacco (Germany) GmbH/Freie und Hansestadt Hamburg
   (Vec C-439/17) (1)

   (2018/C 190/34)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 347, 16.10.2017.


title: Vec T-15/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. apríla 2018 – Mitrakos/EUIPO – Belasco Baquedano (YAMAS) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie YAMAS — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie LLAMA — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“)

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/25

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. apríla 2018 – Mitrakos/EUIPO – Belasco Baquedano (YAMAS)
   (Vec T-15/17) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie YAMAS - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie LLAMA - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“))
   (2018/C 190/45)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Dimitrios Mitrakos (Palaio Faliro, Grécko) (v zastúpení: D. Bakopanou, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Kusturovic a J. Crespo Carrillo, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Juan Ignacio Belasco Baquedano (Viana, Španielsko) (v zastúpení: P. Merino Baylos, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 11. októbra 2016 (vec R 532/2015-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi pánom Belascom Baquedanom a pánom Mitrakosom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Dimitrios Mitrakos je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 27.2.2017.


title: Vec T-207/18: Žaloba podaná 23. marca 2018 – PlasticsEurope/ECHA

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/35

         Žaloba podaná 23. marca 2018 – PlasticsEurope/ECHA
   (Vec T-207/18)
   (2018/C 190/58)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: PlasticsEurope (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: R. Cana, E. Mullier a F. Mattioli, advokáti)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil, že žaloba je prípustná a dôvodná,

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazal ECHA na náhradu trov tohto konania a

               —

               prijal akékoľvek iné opatrenie vyžadované spravodlivosťou.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení žalovanej pri jej posúdení informácií, ktoré, ak by boli správne posúdené, nemohli viesť k odôvodneniu záveru žalovanej, ako aj na skutočnosti, že žalovaná nezobrala do úvahy všetky relevantné informácie týkajúce sa prebiehajúcich štúdií. Žalovaná sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď nepreukázala: a) že je vedecky preukázané, že táto látka môže mať závažné účinky pre životné prostredie z dôvodu jej vlastností endokrinného disruptora a b) že také dôkazy by vyvolali obavy v rovnakej miere ako pri látkach uvedených v článku 57 bodoch a) až e) nariadenia REACH.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 59 a článku 57 bodu f) nariadenia REACH, keďže napadnuté rozhodnutie identifikuje BPA ako látku vzbudzujúcu veľké obavy na základe kritéria uvedeného v článku 57 písm. f), keďže článok 57 písm. f) sa týka len látok, ktoré ešte neboli identifikované podľa článku 57 bodu a) až e).

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 2 ods. 8 písm. b) nariadenia REACH, keďže medziprodukty sú vylúčené z hlavy VII v celom rozsahu a sú teda vyňaté z pôsobnosti článku 57 a článku 59 a z pôsobnosti povolenia.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality, keďže zapísanie BPA na zoznam látok navrhovaných na zahrnutie, keď nejde o medziprodukt, prekračuje hranice toho, čo je vhodné a potrebné na dosiahnutie sledovaného cieľa a nie je najmenej obmedzujúcim opatrením, ku ktorému sa agentúra mohla uchýliť.


title: Vec C-490/17: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 26. januára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Warszawie – Poľsko) – Passenger Rights sp. z o.o./Deutsche Lufthansa AG

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/20

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 26. januára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Warszawie – Poľsko) – Passenger Rights sp. z o.o./Deutsche Lufthansa AG
   (Vec C-490/17) (1)

   (2018/C 190/35)
   Jazyk konania: poľština
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 357, 23.10.2017.


title: Vec T-211/18: Žaloba podaná 26. marca 2018 – Vanda Pharmaceuticals/Komisia

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/35

         Žaloba podaná 26. marca 2018 – Vanda Pharmaceuticals/Komisia
   (Vec T-211/18)
   (2018/C 190/59)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Vanda Pharmaceuticals Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. Meulenbelt, B. Natens, A.-S. Melin a C. Muttin, lawyers)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie K(2018) 252 final z 15. januára 2018 o zamietnutí povolenia na uvedenie na trh podľa nariadenia (ES) č. 726/2004 pre „Fanaptum – iloperidon“, liek na humánne použitie, spolu s vedeckým hodnotením a dôvodmi pre zamietnutie z 9. novembra 2017 a hodnotiacou správou Výboru pre lieky na humánne použitie z 9. novembra 2017,

               —

               alternatívne zrušil iba uvedené vykonávacie rozhodnutie Komisie K(2018) 252 final,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že posúdenie rizika týkajúce sa arytmogénnej schopnosti iloperidonu je založené na nedostatočnom odôvodnení (a v každom prípade je zjavne mylné) a porušuje zásadu rovnakého zaobchádzania.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že hodnotenie opatrení na minimalizáciu rizika navrhnutých pre iloperidon je založené na nedostatočnom odôvodnení (a v každom prípade je zjavne nesprávne) a porušuje článok 5 ods. 1 a článok 5 ods. 4 Zmluvy o Európskej únii (ZEÚ) a zásadu rovnakého zaobchádzania.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že posúdenie dôsledkov oneskoreného účinku iloperidonu je založené na nedostatočnom odôvodnení a porušuje článok 5 ods. 1 a článok 5 ods. 4 ZEÚ.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že požiadavka na identifikáciu populácie, u ktorej by iloperidon prekonával iné prípravky porušuje článok 5 ods. 1, článok 5 ods. 2 a článok 5 ods. 3 ZEÚ, ako aj článok 12 a článok 81 ods. 2 nariadenia č. 726/2004 (1) a zásadu rovnosti zaobchádzania.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že celkové posúdenie rizika a výhod iloperidonu je založené na nedostatočnom odôvodnení (a v každom prípade je nesprávne).

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky (Ú. v. EÚ L 136, 2004, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 229).


title: Vec C-172/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Spojené kráľovstvo) 5. marca 2018 – AMS Neve Ltd, Barnett Waddingham Trustees, Mark Crabtree/Heritage Audio SL, Pedro Rodríguez Arribas

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Spojené kráľovstvo) 5. marca 2018 – AMS Neve Ltd, Barnett Waddingham Trustees, Mark Crabtree/Heritage Audio SL, Pedro Rodríguez Arribas
   (Vec C-172/18)
   (2018/C 190/11)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: AMS Neve Ltd, Barnett Waddingham Trustees, Mark Crabtree

      Odporcovia: Heritage Audio SL, Pedro Rodríguez Arribas

      Prejudiciálne otázky

   V prípadoch, keď je podnik založený alebo má sídlo v členskom štáte A a keď uskutočnil kroky na danom území pozostávajúce z reklamy a ponúkania výrobkov na predaj pod označením, ktoré je rovnaké ako ochranná známka Európskej únie na internetovej stránke zameranej na obchodníkov a spotrebiteľov v členskom štáte B:

               i)

               má súd pre ochranné známky Európskej únie v členskom štáte B právomoc rozhodovať o nároku týkajúcom sa porušenia práv k ochrannej známke Európskej únie v súvislosti s reklamou a ponukou na predaj výrobkov na tomto území?

               ii)

               ak nie, aké ďalšie kritériá má tento súd pre ochranné známky Európskej únie zohľadniť pri určovaní, či má právomoc rozhodnúť o tomto nároku?

               iii)

               v rozsahu, v akom odpoveď na bod (ii) vyžaduje, aby tento súd pre ochranné známky Európskej únie určil, či podnik uskutočnil aktívne kroky v členskom štáte B, aké kritériá je potrebné zobrať do úvahy pri určovaní, či podnik uskutočnil predmetné aktívne kroky?


title: Vec T-218/18: Žaloba podaná 29. marca 2018 – Deutsche Lufthansa/Komisia

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/36

         Žaloba podaná 29. marca 2018 – Deutsche Lufthansa/Komisia
   (Vec T-218/18)
   (2018/C 190/60)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deutsche Lufthansa AG (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: A. Martin-Ehlers, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 31. júla 2017 vo veci SA.47969, C(2017)5289 – Flughafen Hahn,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza:

               —

               procesnú vadu, pretože žalovaná so Spolkovou republikou Nemecko uzavrela „dohodu“ týkajúcu sa posudzovania pomoci v prospech spoločnosti Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH (ďalej len „FFHG“) a spoločnosťou Ryanair,

               —

               nezohľadnenie podstatných prvkov skutkového stavu napriek tomu, že žalovaná musela byť v čase prijatia napadnutého rozhodnutia s ich obsahom dôkladne oboznámená,

               —

               čiastočne nesprávne uvedenie skutkového stavu,

               —

               nezohľadnenie inej pomoci v prospech FFHG, ktorá v konečnom dôsledku pripadne spoločnosti Ryanair ako najväčšiemu užívateľovi letiska.


title: Vec T-119/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. apríla 2018 – Alba Aguilera a i./ESVČ („Verejná služba — Úradníci — Dočasní zamestnanci — Zmluvní zamestnanci — Odmena — Zamestnanci ESVČ pôsobiaci v tretej krajine — Článok 10 prílohy X služobného poriadku — Každoročné posúdenie príspevku na životné podmienky — Rozhodnutie o znížení príspevku na životné podmienky v Etiópii z 30 % na 25 % — Neprijatie všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 10 prílohy X služobného poriadku — Zodpovednosť — Nemajetková ujma“)

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. apríla 2018 – Alba Aguilera a i./ESVČ
   (Vec T-119/17) (1)

   ((„Verejná služba - Úradníci - Dočasní zamestnanci - Zmluvní zamestnanci - Odmena - Zamestnanci ESVČ pôsobiaci v tretej krajine - Článok 10 prílohy X služobného poriadku - Každoročné posúdenie príspevku na životné podmienky - Rozhodnutie o znížení príspevku na životné podmienky v Etiópii z 30 % na 25 % - Neprijatie všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 10 prílohy X služobného poriadku - Zodpovednosť - Nemajetková ujma“))
   (2018/C 190/47)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Ruben Alba Aguilera (Addis-Abeba, Etiópia), a ďalších 28 úradníkov a zamestnancov ESVČ, ktorých mená sú uvedené v prílohe rozsudku (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (v zastúpení: S. Marquardt a R. Spáč, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Troncoso Ferrer, F.-M. Hislaire a S. Moya Izquierdo, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ jednak na zrušenie rozhodnutia ESVČ z 19. apríla 2016 o znížení príspevku na životné podmienky vyplácaného zamestnancom Európskej únie pôsobiacim v Etiópii od 1. januára 2016 a jednak na náhradu nemajetkovej ujmy, ktorá bola žalobcom údajne spôsobená

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Európskej služby pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) z 19. apríla 2016 o znížení príspevku na životné podmienky vyplácaného zamestnancom Európskej únie pôsobiacim v Etiópii z 30 % na 25 % z referenčnej sumy od 1. januára 2016 sa zrušuje.

               2.

               Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               ESVČ je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 24.4.2017.


title: Vec C-533/17: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 15. januára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover – Nemecko) – Anja Oehlke, Wolfgang Oehlke/TUIfly GmbH

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/20

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 15. januára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover – Nemecko) – Anja Oehlke, Wolfgang Oehlke/TUIfly GmbH
   (Vec C-533/17) (1)

   (2018/C 190/36)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 424, 11.12.2017.


title: Vec T-220/18: Žaloba podaná 28. marca 2018 – Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO – Battista Nino Caffè (Battistino)

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/37

         Žaloba podaná 28. marca 2018 – Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO – Battista Nino Caffè (Battistino)
   (Vec T-220/18)
   (2018/C 190/61)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Torrefazione Caffè Michele Battista Srl (Triggiano, Taliansko) (v zastúpení: V. Franchini, F. Paesan a R. Bia, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Battista Nino Caffè Srl (Triggiano, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu týkajúci sa obrazovej ochrannej známky obsahujúcej slovný prvok „Battistino“ – medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 1 071 387.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 22. januára 2018 vo veci R 400/2017-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a následne zamietol návrh na vyhlásenie neplatnosti napadnutej ochrannej známky; a

               —

               uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania v dvoch predchádzajúcich konaniach pred námietkovým oddelením EUIPO a piatym odvolacím senátom EUIPO.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 64 ods. 2, článku 60 ods. 1 písm. a) a článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2017/1001.


title: Vec C-191/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court (Írsko) 16. marca 2018 – KN/Minister for Justice and Equality

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court (Írsko) 16. marca 2018 – KN/Minister for Justice and Equality
   (Vec C-191/18)
   (2018/C 190/12)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: KN

      Odporca: Minister for Justice and Equality

      Prejudiciálne otázky

               1.

               S ohľadom na:

                           a)

                           oznámenie, ktoré vykonalo Spojené kráľovstvo podľa článku 50 Zmluvy o EÚ;

                           b)

                           neistotu pokiaľ ide o opatrenia, ktoré budú prijaté medzi Európskou úniou a Spojeným kráľovstvom na upravenie vzťahov po odchode Spojeného kráľovstva, a

                           c)

                           vyplývajúcu neistotu týkajúcu sa rozsahu, v akom by pán KN bol v praxi schopný vykonávať svoje práva podľa Zmlúv, Charty alebo príslušných právnych predpisov, ak by bol odovzdaný do Spojeného kráľovstva a zostal vo výkone trestu odňatia slobody po odchode Spojeného kráľovstva z EÚ,

                     vyžaduje právo Európskej únie od dožiadaného členského štátu, aby odmietol odovzdanie osoby, ktorá je predmetom európskeho zatykača, do Spojeného kráľovstva, ak by sa jej odovzdanie inak podľa vnútroštátneho práva členského štátu vyžadovalo,

                           i)

                           vo všetkých prípadoch?

                           ii)

                           v niektorých prípadoch, s ohľadom na osobitné okolnosti prípadu?

                           iii)

                           v žiadnom prípade?

               2.

               Ak je odpoveďou na prvú prejudiciálnu otázku odpoveď uvedená v bode ii), aké sú kritériá alebo úvahy, ktoré musí súd v dožiadanom členskom štáte posúdiť na určenie, či je odovzdanie zakázané?

               3.

               V kontexte druhej prejudiciálnej otázky, je súd dožiadaného členského štátu povinný odložiť prijatie konečného rozhodnutia o vykonaní európskeho zatykača, pokým nenadobudne väčšiu istotu vo vzťahu k príslušnému právnemu režimu, ktorý má byť prijatý po vystúpení príslušného žiadajúceho členského štátu z Únie

                           i)

                           vo všetkých prípadoch?

                           ii)

                           v niektorých prípadoch, s ohľadom na osobitné okolnosti prípadu?

                           iii)

                           v žiadnom prípade?

               4.

               Ak je odpoveďou na tretiu prejudiciálnu otázku odpoveď uvedená v bode ii), aké sú kritériá alebo úvahy, ktoré musí súd v dožiadanom členskom štáte posúdiť na určenie, či je povinný odložiť prijatie konečného rozhodnutia o vykonaní európskeho zatykača?


title: Vec T-364/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. apríla 2018 – Bielawski/EUIPO (HOUSE OF CARS) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie HOUSE OF CARS — Absolútny dôvod zamietnutia — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Legitímna dôvera — Právna istota“)

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/27

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. apríla 2018 – Bielawski/EUIPO (HOUSE OF CARS)
   (Vec T-364/17) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie HOUSE OF CARS - Absolútny dôvod zamietnutia - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Legitímna dôvera - Právna istota“))
   (2018/C 190/48)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobca: Marcin Bielawski (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: M. Kondrat, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnení zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 27. marca 2017 (vec R 2047/2016-5) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia HOUSE OF CARS ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Marcin Bielawski je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 249, 31.7.2017.


title: Vec C-215/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Obvodní soud pro Prahu 8 (Česká republika) 26. marca 2018 – Libuše Králová/Primera Air Scandinavia

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Obvodní soud pro Prahu 8 (Česká republika) 26. marca 2018 – Libuše Králová/Primera Air Scandinavia
   (Vec C-215/18)
   (2018/C 190/17)
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Obvodní soud pro Prahu 8

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Libuše Králová

      Žalovaná: Primera Air Scandinavia

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Existoval medzi žalobkyňou a žalovaným zmluvný vzťah v zmysle článku 5 ods. 1 nariadenia č. 44/2001 (1) o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach napriek tomu, že medzi žalobkyňou a žalovaným nebola uzavretá zmluva a let bol súčasťou súboru služieb poskytovaných na základe zmluvy medzi žalobkyňou a treťou osobou (cestovnou kanceláriou)?

               2.

               Možno tento vzťah kvalifikovať ako spotrebiteľský vzťah v zmysle ustanovení oddielu 4 článku 15 až článku 17 nariadenia č. 44/2001 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach?

               3.

               Má žalovaný pasívnu legitimáciu na uspokojenie nárokov vyplývajúcich z nariadenia č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91?

      (1)  Ú. v. ES L 175, 2001, s. 17; Mim. vyd. 02/012, s. 27.


title: Vec T-221/18: Žaloba podaná 28. marca 2018 – Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO – Battista Nino Caffè (BATTISTINO)

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/38

         Žaloba podaná 28. marca 2018 – Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO – Battista Nino Caffè (BATTISTINO)
   (Vec T-221/18)
   (2018/C 190/62)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Torrefazione Caffè Michele Battista Srl (Triggiano, Taliansko) (v zastúpení: V. Franchini, F. Paesan a R. Bia, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Battista Nino Caffè Srl (Triggiano, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis ochrannej známky označujúci Európsku úniu „BATTISTINO“ – medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 1 070 313.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 22. januára 2018 vo veci R 402/2017-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a následne zamietol návrh na vyhlásenie neplatnosti napadnutej ochrannej známky; a

               —

               uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania v dvoch predchádzajúcich konaniach pred námietkovým oddelením EUIPO a piatym odvolacím senátom EUIPO.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 64 ods. 2, článku 60 ods. 1 písm. a) a článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2017/1001.


title: Vec C-605/17: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 28. februára 2018 – Európska komisia/Slovenská republika

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/21

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 28. februára 2018 – Európska komisia/Slovenská republika
   (Vec C-605/17) (1)

   (2018/C 190/37)
   Jazyk konania: slovenčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 13, 15.1.2018.


title: Vec T-223/18: Žaloba podaná 26. marca 2018 – Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo/Komisia

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/38

         Žaloba podaná 26. marca 2018 – Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo/Komisia
   (Vec T-223/18)
   (2018/C 190/63)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Casa Regina Apostolorum della Pia Società delle Figlie di San Paolo (Albano Laziale, Taliansko) (v zastúpení: F. Rosi, avvocato)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               Najskôr vyhlásiť nezákonnosť napadnutého rozhodnutia, keďže bolo vypracovaná v angličtine, nie v taliančine.

               —

               Vyhovieť tomuto odvolaniu a teda vyhlásiť neplatnosť opatrenia Komisie z dôvodu a nedostatku odôvodnenia a v každom prípade vzhľadom na to, že nevychádza z istých podstatných predpokladov.

               —

               Uznať uplatnenie režimu všeobecného hospodárskeho záujmu na taliansky systém zdravotnej starostlivosti, a teda aj zásad uvedených v rozsudku Súdneho dvora vo veci Altmark z roku 2003 v súvislosti s článkami 106 a 107 ZFEÚ o uplatňovaní štátnej pomoci. V dôsledku toho preskúmať konanie regiónu Lazio, pokiaľ ide o odmeňovanie verejných zariadení, ktoré malo dodržiavať zásady stanovené v normách uvedených vyššie, a teda obmedziť platby zdravotníckych zariadení vo verejnom vlastníctve na poskytovanie náhrad nákladov v súlade s kritériami stanovenými v rozsudku vo veci Altmark v súvislosti s tzv. sprostredkovateľským podnikom, vyhlásením nadmerného financovania za nadmernú náhradu.

               —

               Uznať voči žalobkyni, že región ju odmení podľa zásady sprostredkovateľského podniku a teda aj pokiaľ ide o zohľadnenie zvýšenia nákladov práce a to vo vzťahu k všetkým zamestnancom, ktorí pracovali pre tento subjekt v rokoch 2005 až 2006, stanovením tohto parametra do budúcnosti.

               —

               Vyvodiť všetky právne následky, ktoré z toho vyplývajú, vrátane uloženia povinnosti Komisii nahradiť trovy konania žalobkyne.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa napáda rozhodnutie C (2017) 7973 final zo 4. decembra 2017, ktorým sa zamietla sťažnosť podaná žalobkyňou, talianskou nemocnicou vo vlastníctve cirkvi, týkajúca sa odmeňovania verejných nemocníc v regióne Lazio. Napadnuté rozhodnutie vychádza z predpokladu, že sporné opatrenia nepredstavujú štátnu pomoc.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Po prvé spochybňuje použitie anglického jazyka pri vyhotovení konečného znenia ako rozhodujúceho jazykového znenia.

               2.

               Druhým žalobným dôvodom namieta nedostatok odôvodnenia. Komisia úplne opomenula zohľadniť niektoré podstatné aspekty danej záležitosti a vyvrátiť niektoré námietky, ktoré vzniesol sťažujúci sa účastník konania a boli preukázané predloženou dokumentáciou. Vzhľadom na zásady transparentnosti a dobrej viery je Komisia povinná odpovedať na všetky otázky, ktoré vzniesol účastník konania.

               3.

               Tretím žalobným dôvodom žalobkyňa namieta voči tomu, že v talianskom právnom poriadku sa zdravotný systém vyznačuje univerzálnosťou starostlivosti, teda že 100 % plnení zdravotnej starostlivosti financuje Servizio sanitario nazionale (Národné služby zdravotnej starostlivosti). Okrem toho žalobkyňa vytýka Komisii, že nemá žiadny dôkaz o tom, že Talianska republika financuje a teda pokrýva 100 % starostlivosti o svojich vlastných občanov, čo vôbec nezodpovedá skutkovému stavu. Žalobkyňa spochybňuje skutočnosť, že univerzálnosť nie je abstraktný koncept, ale musí byť konkrétne identifikovaný, overiteľný, vnímateľný a nemôže sa brať ako existujúci len preto, že to tvrdí talianska vláda.


title: Vec C-216/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko) 27. marca 2018 – Minister for Justice and Equality/LM

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko) 27. marca 2018 – Minister for Justice and Equality/LM
   (Vec C-216/18)
   (2018/C 190/18)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Minister for Justice and Equality

      Odporca: LM

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bez toho, aby tým boli dotknuté závery Súdneho dvora vo veci Aranyosi a Căldăraru, ak vnútroštátny súd zistí, že existuje jednoznačný dôkaz o tom, že podmienky vo vydávajúcom členskom štáte sú nezlučiteľné so základným právom na spravodlivý proces z dôvodu, že vydávajúci členský štát už nenapĺňa princíp právneho štátu, je nevyhnutné, aby vykonávajúci justičný orgán uskutočnil ďalšie osobitné a podrobné posúdenie vo vzťahu k vystaveniu dotknutej osoby nebezpečenstvu nespravodlivého procesu v prípade, ak sa trestné konanie bude viesť v právnom systéme, ktorý už nespĺňa atribúty právneho štátu?

               2.

               Ak test, ktorý sa má uskutočniť, vyžaduje osobitné posúdenie skutočného nebezpečenstva, či bude dotknutá osoba vystavená zjavnému odopretiu spravodlivosti a ak vnútroštátny súd dospel k záveru, že existuje systémové porušenie zásady právneho štátu, je vnútroštátny súd ako vykonávajúci justičný orgán povinný obrátiť sa na vydávajúci justičný orgán za účelom získania ďalších nevyhnutných informácií, ktoré umožnia vnútroštátnemu súdu posúdiť existenciu nebezpečenstva nespravodlivého procesu a ak je to tak, aké garancie spravodlivého procesu by mali byť vyžadované?