title: Vec C-284/16: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Slovenská republika/Achmea BV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bilaterálna investičná dohoda uzavretá v roku 1991 medzi Holandským kráľovstvom a Českou a Slovenskou federatívnou republikou, ktorá sa stále uplatňuje medzi Holandským kráľovstvom a Slovenskou republikou — Ustanovenie, ktoré umožňuje investorovi jednej zmluvnej strany obrátiť sa na rozhodcovský súd v prípade sporu s druhou zmluvnou stranou — Zlučiteľnosť s článkami 18, 267 a 344 ZFEÚ — Pojem „súd“ — Autonómia práva Únie)

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/7

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Slovenská republika/Achmea BV
   (Vec C-284/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Bilaterálna investičná dohoda uzavretá v roku 1991 medzi Holandským kráľovstvom a Českou a Slovenskou federatívnou republikou, ktorá sa stále uplatňuje medzi Holandským kráľovstvom a Slovenskou republikou - Ustanovenie, ktoré umožňuje investorovi jednej zmluvnej strany obrátiť sa na rozhodcovský súd v prípade sporu s druhou zmluvnou stranou - Zlučiteľnosť s článkami 18, 267 a 344 ZFEÚ - Pojem „súd“ - Autonómia práva Únie))
   (2018/C 161/07)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Slovenská republika

      Žalovaná: Achmea BV

      Výrok rozsudku

   Články 267 a 344 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že im odporuje ustanovenie obsiahnuté v medzinárodnej dohode uzavretej medzi členskými štátmi, akým je článok 8 Dohody medzi Českou a Slovenskou Federatívnou Republikou a Holandským kráľovstvom o podpore a vzájomnej ochrane investícií, na základe ktorého investor jedného z týchto členských štátov môže v prípade sporu týkajúceho sa investícií v druhom členskom štáte začať konanie proti tomuto druhému členskému štátu pred rozhodcovským súdom, ktorého právomoc sa tento členský štát zaviazal akceptovať.

      (1)  Ú. v. EÚ C 296, 16.8.2016.


title: Vec C-142/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles (Belgicko) 23. februára 2018 – Skype Communications Sàrl/Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/39

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles (Belgicko) 23. februára 2018 – Skype Communications Sàrl/Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)
   (Vec C-142/18)
   (2018/C 161/43)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d’appel de Bruxelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Skype Communications Sàrl

      Žalovaný: Institut belge des services postaux et des télécommunications (IBPT)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa definícia elektronických komunikačných služieb uvedená v článku 2 písm. c) smernice 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (1), v znení zmien, chápať v tom zmysle, že hlasová služba VoIP ponúkaná prostredníctvom softvéru prepojeného vo verejnej komutovanej telefónnej sieti na pevné alebo mobilné číslo národného číslovacieho plánu (vo forme E.164) sa musí kvalifikovať ako elektronická komunikačná služba, bez ohľadu na skutočnosť, že služba prístupu na internet, prostredníctvom ktorej užívateľ pristupuje k uvedenej hlasovej službe VoIP, je už sama o sebe elektronickou komunikačnou službou, zatiaľ čo poskytovateľ softvéru ponúka túto službu za úhradu a uzatvára dohody s poskytovateľmi telekomunikačných služieb, ktorí sú riadne oprávnení vysielať a prepájať volania do verejnej komutovanej telefónnej siete, ktorá umožňuje prepájanie hovorov na pevné alebo mobilné číslo národného číslovacieho plánu?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, zostáva odpoveď nezmenená, ak zoberieme do úvahy, že funkcia softvéru, ktorá umožňuje hlasový hovor, je len jednou z jeho funkcií, pričom tento softvér možno používať aj bez nej?

               3.

               V prípade kladných odpovedí na prvé dve otázky, zostáva odpoveď na prvú otázku nezmenená, ak vezmeme do úvahy to, že poskytovateľ služieb vo svojich všeobecných podmienkach nepreberá žiadnu zodpovednosť voči koncovému zákazníkovi za prenos signálov?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na prvé tri otázky, zostáva odpoveď na prvú otázku nezmenená, ak zohľadníme skutočnosť, že poskytovaná služba spĺňa tiež definíciu „služby informačnej spoločnosti“?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) (Ú. v. ES L 108, s. 33; Mim. vyd. 13/029, s. 349).


title: Vec T-171/18: Žaloba podaná 8. marca 2018 – Boshab/Rada

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/65

         Žaloba podaná 8. marca 2018 – Boshab/Rada
   (Vec T-171/18)
   (2018/C 161/79)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Évariste Boshab (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois a A. Guillerme, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2017/2282 z 11. decembra 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike v časti, v ktorej je žalobca ponechaný v bode 8 prílohy II rozhodnutia 2010/788/SZBP a v bode 8 prílohy Ia nariadenia (ES) č. 1183/2005,

               —

               konštatoval protiprávnosť ustanovení článku 3 ods. 2 písm. b) rozhodnutia 2010/788/SZBP, zmeneného rozhodnutím 2016/2231/SZBP a článku 2b ods. 1 písm. b) nariadenia 1183/2005/ES,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza štyri žalobné dôvody, ktoré sú zhodné alebo podobné so žalobnými dôvodmi uvedenými v súvislosti s vecou T-163/18, Amisi Kumba/Rada.


title: Vec T-115/18: Žaloba podaná 26. februára 2018 – Tomasz KawałkoTrofeum/EUIPO – Ferrero (KINDERPRAMS)

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/54

         Žaloba podaná 26. februára 2018 – Tomasz KawałkoTrofeum/EUIPO – Ferrero (KINDERPRAMS)
   (Vec T-115/18)
   (2018/C 161/61)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: poľština

      Účastníci konania

      Žalobca: Tomasz KawałkoTrofeum (Gdynia, Poľsko) (v zastúpení: P. Moksa, radca prawny)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Ferrero SpA (Alba, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobca.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „KINDERPRAMS“ – prihláška č. 12 916 961.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. decembra 2018 vo veci R 1112/2017-4.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil napadnuté rozhodnutie tak, že zapíše ochrannú známku KINDERPRAMS,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

   Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2017/1001.


title: Vec T-172/18: Žaloba podaná 8. marca 2018 – Akili Mundos/Rada

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/65

         Žaloba podaná 8. marca 2018 – Akili Mundos/Rada
   (Vec T-172/18)
   (2018/C 161/80)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Muhindo Akili Mundos (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois a A. Guillerme, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Rady (SZBP) 2017/2282 z 11. decembra 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike v rozsahu, v akom na zozname ponecháva žalobcu pod č. 13 prílohy II rozhodnutia 2010/788/SZBP a pod č. 13 prílohy Ia nariadenia (ES) č. 1183/2005,

               —

               určil nezákonnosť ustanovení článku 3 ods. 2 písm. b) rozhodnutia 2010/788/SZBP, zmeneného rozhodnutím 2016/2231/SZBP, a článku 2b ods. 1 písm. b) nariadenia 1183/2005/ES,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody, ktoré sa v podstatnej časti zhodujú alebo sú podobné s tými, ktoré sa uvádzajú vo veci T-163/18, Amisi Kumba/Rada.


title: Vec C-395/16: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 8. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemecko) – DOCERAM GmbH/CeramTec GmbH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Duševné a priemyselné vlastníctvo — Nariadenie (ES) č. 6/2002 — Dizajn Spoločenstva — Článok 8 ods. 1 — Znaky vonkajšej úpravy výrobku dané výlučne technickou funkciou tohto výrobku — Kritériá posúdenia — Existencia alternatívnych dizajnov — Zohľadnenie hľadiska „objektívneho pozorovateľa“)

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/8

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 8. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemecko) – DOCERAM GmbH/CeramTec GmbH
   (Vec C-395/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Duševné a priemyselné vlastníctvo - Nariadenie (ES) č. 6/2002 - Dizajn Spoločenstva - Článok 8 ods. 1 - Znaky vonkajšej úpravy výrobku dané výlučne technickou funkciou tohto výrobku - Kritériá posúdenia - Existencia alternatívnych dizajnov - Zohľadnenie hľadiska „objektívneho pozorovateľa“))
   (2018/C 161/08)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: DOCERAM GmbH

      Žalovaná: CeramTec GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 8 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002 z 12. decembra 2001 o dizajnoch spoločenstva sa má vykladať v tom zmysle, že na posúdenie toho, či sú znaky vonkajšej úpravy výrobku dané výlučne technickou funkciou tohto výrobku treba určiť, že je táto funkcia jediným faktorom, ktorý určuje tieto znaky, pričom existencia alternatívnych dizajnov nie je v tejto súvislosti rozhodujúca.

               2.

               Článok 8 ods. 1 nariadenia č. 6/2002 sa má vykladať v tom zmysle, že na určenie toho, či sú dotknuté znaky vonkajšej úpravy výrobku dané v zmysle tohto ustanovenia výlučne technickou funkciou tohto výrobku, prináleží vnútroštátnemu súdu zohľadniť všetky relevantné objektívne okolnosti každej prejednávanej veci. V tejto súvislosti nie je potrebné vychádzať z vnímania „objektívneho pozorovateľa“.

      (1)  Ú. v. EÚ C 419, 14.11.2016.


title: Vec C-95/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 9. februára 2018 – Sociale Verzekeringsbank, ďalší účastníci konania: F. van den Berg a H. D. Giesen

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 9. februára 2018 – Sociale Verzekeringsbank, ďalší účastníci konania: F. van den Berg a H. D. Giesen
   (Vec C-95/18)
   (2018/C 161/24)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sociale Verzekeringsbank (Svb)

      Ďalší účastníci konania: F. van den Berg a H. D. Giesen

      Prejudiciálne otázky

               1.

                           a.

                           Majú sa články 45 a 48 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že v prípadoch, o aké ide v tejto veci, bránia vnútroštátnej právnej úprave, akou je článok 6a písm. b) AOW (1)? Táto právna úprava vedie k tomu, že rezident s bydliskom v Holandsku nie je poistený v rámci sociálneho poistenia tohto štátu bydliska, ak je zamestnaný v inom členskom štáte a podľa článku 13 nariadenia č 1408/71 (2) podlieha právnym predpisom štátu zamestnania v oblasti sociálneho poistenia. Prejednávané prípady sa vyznačujú tým, že dotknuté osoby v zmysle zákonnej právnej úpravy štátu zamestnania nemajú vzhľadom na obmedzený rozsah ich zamestnania v tomto štáte nijaký nárok na starobný dôchodok.

                           b.

                           Je pre odpoveď na prvú otázku písm. a) relevantné, že rezident štátu bydliska, ktorý nie je príslušný podľa článku 13 nariadenia č. 1408/71, nie je povinný platiť príspevky na sociálne poistenie v tomto štáte bydliska? Počas období, keď je rezident zamestnaný v inom členskom štáte totiž podlieha v zmysle článku 13 nariadenia č. 1408/71 výlučne systému sociálneho zabezpečenia štátu zamestnania a ani vnútroštátne holandské právne predpisy v takomto prípade nestanovujú povinnosť platiť príspevky.

               2.

               Je z hľadiska odpovede na prvú otázku relevantné, že dotknuté osoby mali možnosť uzatvoriť dobrovoľné poistenie podľa AOW alebo že mali možnosť požiadať Svb, aby uzatvorila dohodu v zmysle článku 17 nariadenia (EHS) č. 1408/71?

               3.

               Bráni článok 13 nariadenia č. 1408/71 tomu, aby osobe, akou je manželka pána Giesena, ktorá bola do 1. januára 1989 v zmysle posúdenia výlučne podľa vnútroštátnych právnych predpisov poistená podľa AOW v štáte svojho bydliska, teda v Holandsku, vznikol na základe takéhoto poistenia nárok na dôchodkové zabezpečenie za obdobia, počas ktorých táto osoba v zmysle uvedeného ustanovenia nariadenia podliehala z dôvodu zamestnania v inom členskom štáte právnym predpisom tohto štátu zamestnania? Alebo sa má nárok na dávku podľa AOW považovať za nárok na dávku, ktorý sa neviaže na podmienky zamestnania alebo poistenia v zmysle rozsudku vo veci Bosmann (3), a teda že konštatovania v tomto rozsudku by bolo možné uplatniť aj v prípade uvedenej osoby?

      (1)  Všeobecný zákon o dôchodkovom zabezpečení.

      (2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva (Ú. v. ES L 149, 1971, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35).

      (3)  EU:C:2008:290.


title: Vec C-494/16: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile di Trapani – Taliansko) – Giuseppa Santoro/Comune di Valderice, Presidenza del Consiglio dei Ministri (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Práca na dobu určitú — Zmluvy uzatvorené so zamestnávateľom vo verejnom sektore — Opatrenia zamerané na sankcionovanie zneužívania zmlúv na dobu určitú — Zásady ekvivalencie a efektivity)

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/9

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile di Trapani – Taliansko) – Giuseppa Santoro/Comune di Valderice, Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Vec C-494/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Práca na dobu určitú - Zmluvy uzatvorené so zamestnávateľom vo verejnom sektore - Opatrenia zamerané na sankcionovanie zneužívania zmlúv na dobu určitú - Zásady ekvivalencie a efektivity))
   (2018/C 161/09)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale civile di Trapani

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Giuseppa Santoro

      Žalované: Comune di Valderice, Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Výrok rozsudku

   Doložka 5 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, uzatvorenej 18. marca 1999, ktorá sa nachádza v prílohe smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá na jednej strane nesankcionuje zneužívanie opakovane uzatváraných zmlúv na dobu určitú zamestnávateľom vo verejnom sektore tým, že sa dotknutému pracovníkovi vyplatí náhrada škody, ktorá má kompenzovať neexistenciu zmeny pracovného vzťahu na dobu určitú na pracovný vzťah na dobu neurčitú, ale na druhej strane stanovuje náhradu škody v rozmedzí od 2,5-násobku do 12-násobku poslednej odmeny uvedeného pracovníka, s možnosťou, aby tento pracovník dosiahol úplnú náhradu škody, ak preukáže prostredníctvom domnienky stratu iných pracovných príležitostí alebo že v prípade vyhlásenia riadneho výberového konania by v ňom býval uspel, za podmienky, že táto právna úprava je doplnená účinným a odrádzajúcim sankčným mechanizmom, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 454, 5.12.2016.


title: Vec C-145/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d'État (Francúzsko) 23. februára 2018 – Regards Photographiques SARL/Ministre de l'Action et des Comptes publics

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/40

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d'État (Francúzsko) 23. februára 2018 – Regards Photographiques SARL/Ministre de l'Action et des Comptes publics
   (Vec C-145/18)
   (2018/C 161/44)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d'État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Regards Photographiques SARL

      Odporca: Ministre de l'Action et des Comptes publics

      Prejudiciálne otázky

               —

               Majú sa ustanovenia článkov 103 a 311 smernice 2006/112/ES z 28. novembra 2006 (1), ako aj bodu 7 časti A jej prílohy IX, vykladať v tom zmysle, že pre vznik nároku na zníženú sadzbu dane z pridanej hodnoty sa vyžaduje iba to, aby boli fotografie zhotovené umelcom, ním alebo pod jeho dohľadom vytlačené, podpísané a očíslované a obmedzené najviac na 30 kópií vrátane všetkých veľkostí a podkladových materiálov?

               —

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, môžu členské štáty napriek tomu vylúčiť z nároku na zníženú sadzbu dane z pridanej hodnoty fotografie, ktoré okrem iného nemajú povahu umeleckého diela?

               —

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, aké ďalšie podmienky musia spĺňať fotografie pre vznik nároku na zníženú sadzbu dane z pridanej hodnoty? Musia mať predovšetkým povahu umeleckého diela?

               —

               Majú sa tieto podmienky vykladať jednotne v rámci Európskej únie alebo odkazujú na právne predpisy jednotlivých členských štátov, najmä v oblasti práv duševného vlastníctva?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec T-173/18: Žaloba podaná 8. marca 2018 –Ramazani Shadary/Rada

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/66

         Žaloba podaná 8. marca 2018 –Ramazani Shadary/Rada
   (Vec T-173/18)
   (2018/C 161/81)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Emmanuel Ramazani Shadary (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois a A. Guillerme, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2017/2282 z 11. decembra 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike v časti, v ktorej je žalobca ponechaný v bode 15 prílohy II rozhodnutia 2010/788/SZBP a v bode 15 prílohy Ia nariadenia (ES) č. 1183/2005,

               —

               konštatoval protiprávnosť ustanovení článku 3 ods. 2 písm. b) rozhodnutia 2010/788/SZBP, zmeneného rozhodnutím 2016/2231/SZBP a článku 2b ods. 1 písm. b) nariadenia 1183/2005/ES,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza štyri žalobné dôvody, ktoré sú zhodné alebo podobné so žalobnými dôvodmi uvedenými v súvislosti s vecou T-163/18, Amisi Kumba/Rada.


title: Vec T-129/18: Žaloba podaná 1. marca 2018 – HMV (Brands)/EUIPO – Our Price Records (OUR PRICE)

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/54

         Žaloba podaná 1. marca 2018 – HMV (Brands)/EUIPO – Our Price Records (OUR PRICE)
   (Vec T-129/18)
   (2018/C 161/62)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: HMV (Brands) Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. Hicks a N. Zweck, Barristers)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Our Price Records Ltd (Londýn)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka EÚ obsahujúca slovné prvky „OUR PRICE“ – prihláška č. 13 636 998.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 15. decembra 2017 vo veci R 838/2017-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania,

               —

               uložil Our Price Records Limited povinnosť nahradiť trovy konania (v prípade, ak sa zúčastní konania)
               a

               —

               buď vyhovel námietke HMV v celom rozsahu,

               —

               alebo zrušil napadnuté rozhodnutie a vrátil vec EUIPO.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 4 nariadenia č. 2017/1001.


title: Vec T-174/18: Žaloba podaná 8. marca 2018 – Mutondo/Rada

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/67

         Žaloba podaná 8. marca 2018 – Mutondo/Rada
   (Vec T-174/18)
   (2018/C 161/82)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Kalev Mutondo (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois a A. Guillerme, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Rady (SZBP) 2017/2282 z 11. decembra 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike v rozsahu, v akom na zozname ponecháva žalobcu pod č. 16 prílohy II rozhodnutia 2010/788/SZBP a pod č. 16 prílohy Ia nariadenia (ES) č. 1183/2005,

               —

               určil nezákonnosť ustanovení článku 3 ods. 2 písm. c) rozhodnutia 2010/788/SZBP, zmeneného rozhodnutím 2016/2231/SZBP, a článku 2b ods. 1 písm. c) nariadenia 1183/2005/ES,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody, ktoré sa v podstatnej časti zhodujú alebo sú podobné s tými, ktoré sa uvádzajú vo veci T-163/18, Amisi Kumba/Rada.


title: Vec C-96/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden 9. februára 2018 – Sociale Verzekeringsbank, ďalší účastník konania: C. E. Franzen

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden 9. februára 2018 – Sociale Verzekeringsbank, ďalší účastník konania: C. E. Franzen
   (Vec C-96/18)
   (2018/C 161/25)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sociale Verzekeringsbank (SvB)

      Ďalší účastník konania: C. E. Franzen

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 45 a 48 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že v prípade, o aký ide v tejto veci, bránia vnútroštátnej právnej úprave, akou je článok 6a písm. b) AKW (1)? Táto právna úprava vedie k tomu, že rezident s bydliskom v Holandsku nie je poistený v rámci sociálneho poistenia tohto štátu bydliska, ak je zamestnaný v inom členskom štáte a podľa článku 13 nariadenia č 1408/71 (2) podlieha právnym predpisom štátu zamestnania v oblasti sociálneho poistenia. Prejednávaný prípad sa vyznačuje tým, že dotknutá osoba v zmysle zákonnej právnej úpravy štátu zamestnania nemá vzhľadom na obmedzený rozsah svojho zamestnania v tomto štáte nijaký nárok na prídavky na deti.

               2.

               Je z hľadiska odpovede na predchádzajúcu otázku relevantné, že dotknutá osoba mala možnosť požiadať Svb, aby uzatvorila dohodu v zmysle článku 17 nariadenia (EHS) č. 1408/71?

      (1)  Všeobecný zákon o prídavkoch na deti.

      (2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva (Ú. v. ES L 149, 1971, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35).


title: Vec T-140/18: Žaloba podaná 28. februára 2018 – LMP Lichttechnik Vertriebs/EUIPO (LITECRAFT)

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/55

         Žaloba podaná 28. februára 2018 – LMP Lichttechnik Vertriebs/EUIPO (LITECRAFT)
   (Vec T-140/18)
   (2018/C 161/63)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: LMP Lichttechnik Vertriebs GmbH (Ibbenbüren, Nemecko) (v zastúpení: R. Plegge, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „LITECRAFT“ – prihláška č. 15 282 635.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 8. januára 2018 vo veci R 699/2017-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-175/18: Žaloba podaná 8. marca 2018 – Ruhorimbere/Rada

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/67

         Žaloba podaná 8. marca 2018 – Ruhorimbere/Rada
   (Vec T-175/18)
   (2018/C 161/83)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Éric Ruhorimbere (Mbujimayi, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois a A. Guillerme, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Rady (SZBP) 2017/2282 z 11. decembra 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike v rozsahu, v akom na zozname ponecháva žalobcu pod č. 14 prílohy II rozhodnutia 2010/788/SZBP a pod č. 14 prílohy Ia nariadenia (ES) č. 1183/2005,

               —

               určil nezákonnosť ustanovení článku 3 ods. 2 písm. b) rozhodnutia 2010/788/SZBP, zmeneného rozhodnutím 2016/2231/SZBP, a článku 2b ods. 1 písm. b) nariadenia 1183/2005/ES,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody, ktoré sa v podstatnej časti zhodujú alebo sú podobné s tými, ktoré sa uvádzajú vo veci T-163/18, Amisi Kumba/Rada.


title: Vec T-143/18: Žaloba podaná 1. marca 2018 – Société générale/ECB

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/56

         Žaloba podaná 8. marca 2018 – Société générale/ECB
   (Vec T-143/18)
   (2018/C 161/64)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Société générale (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: T A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a P. Kupka, avocats)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 5 rozhodnutia ECB č. ECB/SSM/2017 – O2RNE8IBXP4R0TD8PU41/174 z 19. decembra 2017 a článok 3 jeho prílohy A v rozsahu, v akom stanovujú opatrenia, ktoré je potrebné prijať ohľadne neodvolateľných platobných záväzkov týkajúcich sa systémov poistenia vkladov alebo fondov na riešenie krízových situácií,

               —

               zaviazal ECB na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na neexistencii právneho základu na prijatie napadnutého rozhodnutia. Podľa žalobkyne nemá ECB právomoc vyžadovať všeobecné prudenciálne požiadavky a neposúdila situáciu žalobkyne individuálne a podrobne, ako to vyžadujú uplatniteľné predpisy.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa ECB dopustila v napadnutom rozhodnutí, keď nesprávne vyložila právne predpisy Únie umožňujúce úverovým inštitúciám využiť inštitút neodvolateľných platobných záväzkov, čím tieto ustanovenia zbavila ich potrebného účinku.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa ECB dopustila v napadnutom rozhodnutí, keď zjavne nesprávne posúdila údajné rizika neodvolateľných platobných záväzkov z hľadiska článku 16 nariadenia Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (Ú. v. EÚ L 287, 2013, s. 63).

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na nedostatočnom odôvodnení, pretože ECB má rozsiahlejšiu povinnosť uviesť odôvodnenie a napadnuté rozhodnutie nebolo odôvodnené dostatočne.


title: Vec C-149/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação de Lisboa (Portugalsko) 26. februára 2018 – Agostinho da Silva Martins/Dekra Claims Services Portugal SA

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/41

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação de Lisboa (Portugalsko) 26. februára 2018 – Agostinho da Silva Martins/Dekra Claims Services Portugal SA
   (Vec C-149/18)
   (2018/C 161/45)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal da Relação de Lisboa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ a žalobca: Agostinho da Silva Martins

      Odporkyňa v odvolacom konaní a žalovaná: Dekra Claims Services Portugal SA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Musí mať právna úprava platná v Portugalsku prednosť ako imperatívna norma v zmysle článku 16 nariadenia „Rím II“ (1)?

               2.

               Predstavuje uvedené ustanovenie právny predpis Spoločenstva, ktorý stanovuje kolízne normy v zmysle článku 27 nariadenia „Rím II“?

               3.

               Musí byť vo vzťahu k portugalskému občanovi, ktorý bol poškodeným v dopravnej nehode v Španielsku, uplatnená právna úprava premlčania stanovená v článku 498 ods. 3 portugalského občianskeho zákonníka v zmysle článku 28 smernice 2009/103/ES (2)?

      (1)  Nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 864/2007 z 11. júla 2007 o rozhodnom práve pre mimozmluvné záväzky (RÍM II) (Ú. v. EÚ L 199, 2007, s. 40).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/103/ES zo 16. septembra 2009 o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel a o kontrole plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti (Ú. v. EÚ L 263, 2009, s. 11).


title: Vec C-560/16: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší soud České republiky – Česká republika) – E.ON Czech Holding AG/Michael Dědouch, Petr Streitberg, Pavel Suda (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Súdna právomoc v občianskych a obchodných veciach — Výlučné právomoci — Článok 22 bod 2 — Platnosť rozhodnutí orgánov spoločností alebo iných právnických osôb so sídlom na území členského štátu — Výlučná právomoc súdov tohto členského štátu — Rozhodnutie valného zhromaždenia spoločnosti nariaďujúce nútený prechod akcií menšinových akcionárov akciovej spoločnosti na hlavného akcionára tejto spoločnosti a stanovujúce výšku protiplnenia, ktorú má menšinovým akcionárom vyplatiť uvedený hlavný akcionár — Súdne konanie, ktorého predmetom je preskúmanie primeranosti tohto protiplnenia)

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/9

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší soud České republiky – Česká republika) – E.ON Czech Holding AG/Michael Dědouch, Petr Streitberg, Pavel Suda
   (Vec C-560/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Súdna právomoc v občianskych a obchodných veciach - Výlučné právomoci - Článok 22 bod 2 - Platnosť rozhodnutí orgánov spoločností alebo iných právnických osôb so sídlom na území členského štátu - Výlučná právomoc súdov tohto členského štátu - Rozhodnutie valného zhromaždenia spoločnosti nariaďujúce nútený prechod akcií menšinových akcionárov akciovej spoločnosti na hlavného akcionára tejto spoločnosti a stanovujúce výšku protiplnenia, ktorú má menšinovým akcionárom vyplatiť uvedený hlavný akcionár - Súdne konanie, ktorého predmetom je preskúmanie primeranosti tohto protiplnenia))
   (2018/C 161/10)
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší soud České republiky

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľka: E.ON Czech Holding AG

      Odporcovia: Michael Dědouch, Petr Streitberg, Pavel Suda

      za účasti: Jihočeská plynárenská, a.s.

      Výrok rozsudku

   Článok 22 bod 2 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach, sa má vykladať v tom zmysle, že návrh, ako je návrh v konaní vo veci samej, na základe ktorého sa má preskúmať primeranosť protiplnenia, ktoré je hlavný akcionár spoločnosti povinný poskytnúť jej menšinovým akcionárom v prípade núteného prechodu ich akcií na tohto hlavného akcionára, patrí do výlučnej právomoci súdov členského štátu, na území ktorého má táto spoločnosť sídlo.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 23.1.2017.


title: Vec T-144/18: Žaloba podaná 1. marca 2018 – Crédit Agricole a i./ECB

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/57

         Žaloba podaná 8. marca 2018 – Crédit Agricole a i./ECB
   (Vec T-144/18)
   (2018/C 161/65)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Crédit Agricole SA (Montrouge, Francúzsko) a 69 ďalších žalobcov (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a P. Kupka, avocats)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 9 rozhodnutia ECB č. ECB/SSM/2017 – 969500TJ5KRTCJQWXH05/380 z 19. decembra 2017 a článok 3 jeho prílohy A v rozsahu, v akom stanovujú opatrenia, ktoré je potrebné prijať ohľadne neodvolateľných platobných záväzkov týkajúcich sa systémov poistenia vkladov alebo fondov na riešenie krízových situácií,

               —

               zaviazal ECB na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza štyri žalobné dôvody, ktoré sú v podstate rovnaké alebo podobné ako žalobné dôvody uvedené v súvislosti s vecou T-143/18, Société générale/ECB.


title: Vec C-152/18 P: Odvolanie podané 23. februára 2018: Crédit mutuel Arkéa proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá rozšírená komora) z 13. decembra 2017 vo veci T-712/15, Crédit mutuel Arkéa/Európska centrálna banka

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/41

         Odvolanie podané 23. februára 2018: Crédit mutuel Arkéa proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá rozšírená komora) z 13. decembra 2017 vo veci T-712/15, Crédit mutuel Arkéa/Európska centrálna banka
   (Vec C-152/18 P)
   (2018/C 161/46)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Crédit mutuel Arkéa (v zastúpení: H. Savoie, avocat)

      Ďalší účastníci konania: Európska centrálna banka, Európska komisia

      Návrh odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok z 13. decembra 2017 (T-712/15), ktorým Všeobecný súd zamietol návrh spoločnosti Crédit mutuel Arkéa na zrušenie rozhodnutia Európskej centrálnej banky z 5. októbra 2015 (ECB/SSM/2015 – 9695000CG7B84NLR5984/28), ktorým sa stanovujú prudenciálne požiadavky uplatniteľné na skupinu Crédit mutuel.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza dva odvolacie dôvody založené na:

               —

               nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa Všeobecný súd dopustil tým, že usúdil, že článok 2 ods. 21 písm. c) nariadenia o rámci JMD umožňuje ECB organizovať konsolidovaný prudenciálny dohľad nad inštitúciami pridruženými k ústrednému orgánu aj vtedy, ak tento ústredný orgán nemá postavenie úverovej inštitúcie,

               —

               nesprávnom posúdení pri právnej kvalifikácii skutkových okolností z dôvodu, že Všeobecný súd usúdil, že Crédit mutuel predstavuje skupinu podliehajúcu prudenciálnemu dohľadu, keďže spĺňa podmienky uvedené v článku 10 ods. 1 nariadenia č. 575/2013 (1).

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 176, 2013, s. 1).


title: Vec T-176/18: Žaloba podaná 8. marca 2018 – Mende Omalanga/Rada

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/68

         Žaloba podaná 8. marca 2018 – Mende Omalanga/Rada
   (Vec T-176/18)
   (2018/C 161/84)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Lambert Mende Omalanga (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois a A. Guillerme, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Rady (SZBP) 2017/2282 z 11. decembra 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike v rozsahu, v akom ponecháva žalobcu pod č. 12 prílohy II rozhodnutia 2010/788/SZBP a pod č. 12 prílohy Ia nariadenia (ES) č. 1183/2005,

               —

               určil nezákonnosť ustanovení článku 3 ods. 2 písm. a) rozhodnutia 2010/788/SZBP, zmeneného rozhodnutím 2016/2231/SZBP a článku 2b ods. 1 písm. a) nariadenia 1183/2005/ES,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody, ktoré sa v podstatnej časti zhodujú alebo sú podobné s tými, ktoré sa uvádzajú vo veci T-163/18, Amisi Kumba/Rada.


title: Vec T-145/18: Žaloba podaná 1. marca 2018 – Confédération nationale du Crédit mutuel a i./ECB

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/57

         Žaloba podaná 1. marca 2018 – Confédération nationale du Crédit mutuel a i./ECB
   (Vec T-145/18)
   (2018/C 161/66)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Confédération nationale du Crédit mutuel (Paríž, Francúzsko) a 37 iných žalobcov (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a P. Kupka, avocats)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 8 rozhodnutia ECB č. ECB/SSM/2017 – 9695000CG7B84NLR5984/207 z 19. decembra 2017 v rozsahu, v akom stanovuje opatrenia, ktoré treba prijať v súvislosti s neodvolateľnými platobnými záväzkami týkajúcimi sa systémov ochrany vkladov alebo fondov na riešenie krízových situácií,

               —

               zaviazal ECB na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú štyri žalobné dôvody, ktoré sa v podstatnej časti zhodujú alebo sú podobné s tými, ktoré sa uvádzajú vo veci T-143/18, Société générale/ECB.


title: Vec C-100/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 12. februára 2018 – Línea Directa Aseguradora S.A./Segurcaixa Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 12. februára 2018 – Línea Directa Aseguradora S.A./Segurcaixa Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros
   (Vec C-100/18)
   (2018/C 161/26)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Línea Directa Aseguradora S.A.

      Odporkyňa: Segurcaixa Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni článok 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/103/ES zo 16. septembra 2009 o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel a o kontrole plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti (1) výkladu, ktorý zahŕňa v povinnom poistení krytie škôd spôsobených požiarom stojaceho vozidla, keď požiar má pôvod v zariadeniach potrebných na plnenie prepravnej funkcie vozidla?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na predchádzajúcu otázku, bráni článok 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/103/ES zo 16. septembra 2009 o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel a o kontrole plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti výkladu, ktorý zahŕňa v povinnom poistení krytie škôd spôsobených požiarom vozidla, keď požiar nemôže súvisieť s predchádzajúcim pohybom vozidla, v dôsledku čoho nemožno určiť, že požiar súvisí s jazdou?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na druhú otázku, bráni článok 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/103/ES zo 16. septembra 2009 o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel a o kontrole plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti výkladu, ktorý zahŕňa v povinnom poistení krytie škôd spôsobených požiarom vozidla, keď je vozidlo zaparkované v uzatvorenej súkromnej garáži?

      (1)  Ú. v. EÚ L 263, 2009, s. 11.


title: Vec T-146/18: Žaloba podaná 1. marca 2018 – BPCE a i./ECB

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/58

         Žaloba podaná 1. marca 2018 – BPCE a i./ECB
   (Vec T-146/18)
   (2018/C 161/67)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: BPCE (Paríž, Francúzsko) a 36 iných žalobcov (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a P. Kupka, avocats)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 4 rozhodnutia ECB č. ECB/SSM/2017 – 9695005MSX1OYEMGDF46/338 (spolu s prílohou) z 19. decembra 2017 v rozsahu, v akom stanovuje opatrenia, ktoré treba prijať v súvislosti s neodvolateľnými platobnými záväzkami týkajúcimi sa systémov ochrany vkladov alebo fondov na riešenie krízových situácií,

               —

               zaviazal ECB na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú štyri žalobné dôvody, ktoré sa v podstatnej časti zhodujú alebo sú podobné s tými, ktoré sa uvádzajú vo veci T-143/18, Société générale/ECB.


title: Vec C-153/18 P: Odvolanie podané 23. februára 2018: Crédit mutuel Arkéa proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá rozšírená komora) z 13. decembra 2018 vo veci T-52/16, Crédit mutuel Arkéa/Európska centrálna banka

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/42

         Odvolanie podané 23. februára 2018: Crédit mutuel Arkéa proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá rozšírená komora) z 13. decembra 2018 vo veci T-52/16, Crédit mutuel Arkéa/Európska centrálna banka
   (Vec C-153/18 P)
   (2018/C 161/47)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Crédit mutuel Arkéa (v zastúpení: H. Savoie, avocat)

      Ďalší účastníci konania: Európska centrálna banka, Európska komisia

      Návrh odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok z 13. decembra 2017 (T-52/16), ktorým Všeobecný súd zamietol návrh spoločnosti Crédit mutuel Arkéa na zrušenie rozhodnutia Európskej centrálnej banky zo 4. decembra 2015 (ECB/SSM/2015 – 9695000CG7B84NLR5984/40), ktorým sa stanovujú prudenciálne požiadavky uplatniteľné na skupinu Crédit mutuel.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza dva odvolacie dôvody založené na:

               —

               nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa Všeobecný súd dopustil tým, že usúdil, že článok 2 ods. 21 písm. c) nariadenia o rámci JMD umožňuje ECB organizovať konsolidovaný prudenciálny dohľad nad inštitúciami pridruženými k ústrednému orgánu aj vtedy, ak tento ústredný orgán nemá postavenie úverovej inštitúcie,

               —

               nesprávnom posúdení pri právnej kvalifikácii skutkových okolností z dôvodu, že Všeobecný súd usúdil, že Crédit mutuel predstavuje skupinu podliehajúcu prudenciálnemu dohľadu, keďže spĺňa podmienky uvedené v článku 10 ods. 1 nariadenia č. 575/2013 (1).

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 176, 2013, s. 1).


title: Vec T-149/18: Žaloba podaná 1. marca 2018 – Arkéa Direct Bank a i./ECB

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/58

         Žaloba podaná 1. marca 2018 – Arkéa Direct Bank a i./ECB
   (Vec T-149/18)
   (2018/C 161/68)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Arkéa Direct Bank (Puteaux, Francúzsko), Caisse de Bretagne de Crédit Mutuel Agricole (Le Relecq Kerhuon, Francúzsko), Crédit Mutuel Arkéa (Le Relecq Kerhuon), Crédit foncier et communal d’Alsace et de Lorraine-banque (Štrasburg, Francúzsko), Fédéral Finance (Le Relecq Kerhuon), Arkéa Home Loans SFH (Brest, Francúzsko), Arkéa Banking Services (Paríž, Francúzsko), Arkéa Public Sector SCF (Le Relecq Kerhuon), Arkéa Banque Entreprises et Institutionnels (Le Relecq Kerhuon), Keytrade Bank Luxembourg SA (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a P. Kupka, avocats)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 8 rozhodnutia ECB č. ECB/SSM/2017 – 9695000CG7B84NLR5984/207 z 19. decembra 2017 v rozsahu, v akom stanovuje opatrenia, ktoré treba prijať v súvislosti s neodvolateľnými platobnými záväzkami týkajúcimi sa systémov ochrany vkladov alebo fondov na riešenie krízových situácií.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú štyri žalobné dôvody, ktoré sa v podstatnej časti zhodujú alebo sú podobné s tými, ktoré sa uvádzajú vo veci T-143/18, Société générale/ECB.


title: Vec C-579/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. marca 2018 – Európska komisia/FIH Holding A/S, FIH Erhvervsbank A/S (Odvolanie — Štátna pomoc — Pojem „pomoc“ — Pojem „ekonomická výhoda“ — Zásada súkromného subjektu v trhovom hospodárstve — Podmienky uplatniteľnosti a uplatnenia — Finančná kríza — Po sebe nasledujúce zásahy na záchranu banky — Zohľadnenie či nezohľadnenie rizík, ktoré vyplývajú zo záväzkov prijatých členským štátom pri prvom zásahu, pri posudzovaní druhého zásahu)

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/10

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. marca 2018 – Európska komisia/FIH Holding A/S, FIH Erhvervsbank A/S
   (Vec C-579/16 P) (1)

   ((Odvolanie - Štátna pomoc - Pojem „pomoc“ - Pojem „ekonomická výhoda“ - Zásada súkromného subjektu v trhovom hospodárstve - Podmienky uplatniteľnosti a uplatnenia - Finančná kríza - Po sebe nasledujúce zásahy na záchranu banky - Zohľadnenie či nezohľadnenie rizík, ktoré vyplývajú zo záväzkov prijatých členským štátom pri prvom zásahu, pri posudzovaní druhého zásahu))
   (2018/C 161/11)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouchagiar, L. Flynn a K. Blanck-Putz, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: FIH Holding A/S, FIH Erhvervsbank A/S (v zastúpení: O. Koktvedgaard, advokat)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 15. septembra 2016, FIH Holding a FIH Erhvervsbank/Komisia (T-386/14, EU:T:2016:474), sa zrušuje.

               2.

               Prvý žalobný dôvod vznesený pred Všeobecným súdom Európskej únie sa zamieta.

               3.

               Vec sa vracia Všeobecnému súdu Európskej únie, aby rozhodol o druhom žalobnom dôvode.

               4.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 14, 16.1.2017.


title: Vec C-202/18: Žaloba podaná 16. marca 2018 – Ilmārs Rimšēvičs/Lotyšská republika

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/43

         Žaloba podaná 16. marca 2018 – Ilmārs Rimšēvičs/Lotyšská republika
   (Vec C-202/18)
   (2018/C 161/48)
   Jazyk konania: lotyština

      Účastníci konania

      Žalobca: Ilmārs Rimšēvičs (v zastúpení: S. Vārpiņš, I. Pazare a M. Kvēps, advokáti)

      Žalovaná: Lotyšská republika

      Návrhy žalobcu

               —

               určiť, že žalobca bol protiprávne odvolaný z funkcie Guvernéra Lotyšskej národnej banky na základe rozhodnutia Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs (úrad boja proti korupcii) z 19. februára 2018 o uplatnení predbežných opatrení, vydaného v mene Lotyšskej republiky,

               —

               vyhlásil za protiprávne rozhodnutie Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs z 19. februára 2018 o uplatnení predbežných opatrení, vydané v mene Lotyšskej republiky, ktorým mu bol zakázaný výkon určitej činnosti – a to výkon úloh Guvernéra Lotyšskej národnej banky a výkon práv, ktoré mu z toho titulu prislúchali,

               —

               vyhlásil za protiprávne obmedzenia výkonu úloh člena Rady guvernérov Európskej centrálnej banky a výkonu práv prislúchajúcich mu z toho titulu, ktoré mu boli uložené na základe rozhodnutia Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs z 19. februára 2018 o uplatnení predbežných opatrení, vydaného v mene Lotyšskej republiky.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Žalobca napáda údajne protiprávne rozhodnutie lotyšského štátneho orgánu povereného vyšetrovaním – úrad boja proti korupcii začlenený do systému výkonnej moci – z 19. februára 2018, ktorým bol žalobca odvolaný z funkcie Guvernéra Lotyšskej národnej banky na neurčito. Rozhodnutie o odvolaní z funkcií bolo prijaté v mene Lotyšskej republiky. Odvolaním z funkcie Guvernéra Lotyšskej banky žalobca automaticky stratil aj funkciu člena Rady guvernérov Európskej centrálnej banky.

               2.

               Odvolaním žalobcu z funkcie sa žalovaná dopustila porušenia práva prinajmenšom z nasledujúcich dôvodov.

               3.

               Po prvé, odvolaním žalobcu z jeho funkcií Guvernéra Lotyšskej národnej banky a člena Rady guvernérov Európskej centrálnej banky bol porušený článok 14.2 protokolu 4 k Zmluve o fungovaní Európskej únie o Štatúte európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, keďže v čase jeho odvolania nebola splnená žiadna z podmienok odvolania Guvernéra uvedených v tomto článku (t. j. že prestal spĺňať podmienky požadované pre výkon svojej funkcie, alebo sa dopustil závažného pochybenia).

               4.

               Po druhé, odvolaním žalobcu z funkcie Guvernéra Lotyšskej národnej banky bol porušený navyše článok 22 likums „Par Latvijas Banku“ (zákon o Lotyšskej národnej banke), t. j. právny akt, ktorým bola prebratá Zmluva o fungovaní Európskej únie. V čase vydania sporného rozhodnutia nebola splnená žiadna z podmienok odvolania Guvernéra Lotyšskej národnej banky uvedených v tomto článku (po prvé odstúpenie dotknutej osoby, po druhé dopustenie sa závažného pochybenia, ktoré je upravené aj v článok 14.2 Štatútu európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky) – v tomto prípade by Parlament mohol rozhodnúť o odvolaní Guvernéra Lotyšskej národnej banky po nadobudnutí právoplatnosti rozsudku – alebo po tretie ostatné podmienky uvedené v tomto článku 14.2). Okrem toho podľa uvedeného zákona iba Parlament Lotyšskej republiky má právomoc odvolať Guvernéra Lotyšskej národnej banky; žalobcu však neodvolal Parlament, ale orgán Lotyšskej republiky poverený vyšetrovaním, ktorý je začlenený do systému výkonnej moci.

               5.

               Po tretie, Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs pri odvolaním žalobcu z funkcie Guvernéra Lotyšskej národnej banky nesprávne vyložil právo Európskej únie, keď vyhlásil, že žalobca nekoná v Rade guvernérov Európskej centrálnej banky nezávisle a v záujme Európskej centrálnej banky, ale vykonáva právomoci Guvernéra Lotyšskej národnej banky a koná v záujme tejto banky. Článok 13 Zmluvy o fungovaní Európskej únie však stanovuje, že Európska centrálna je orgánom Európskej únie.
               Pri plnení úloh smú členovia orgánov Európskej únie vykonávať iba právomoci stanovené v právnych predpisov Únie a konať iba v záujme týchto orgánov. Vo vnútroštátnych predpisoch nie je možné stanoviť činnosti, ktoré by mali vykonávať členovia orgánov Európskej únie. Preto nie je možné pri plnení úloh člena orgánu Európskej únie vykonávať právomoci, ktoré boli priznané vnútroštátnymi právnymi predpismi.
               Článok 130 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ktorý zaručuje nezávislosť Európskej centrálnej banky, vylučuje, aby Guvernér Lotyšskej národnej banky pri plnení svojich úloh ako člen Rady guvernérov Európskej centrálnej banky konal ako zástupca Lotyšska a (doslova) v záujme tejto banky alebo Lotyšskej republiky.


title: Vec T-177/18: Žaloba podaná 8. marca 2018 – Kazembe Musonda/Rada

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/68

         Žaloba podaná 8. marca 2018 – Kazembe Musonda/Rada
   (Vec T-177/18)
   (2018/C 161/85)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Jean-Claude Kazembe Musonda (Lubumbashi, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois a A. Guillerme, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Rady (SZBP) 2017/2282 z 11. decembra 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike v rozsahu, v akom ponecháva žalobcu pod č. 11 prílohy II rozhodnutia 2010/788/SZBP a pod č. 11 prílohy Ia nariadenia (ES) č. 1183/2005,

               —

               určil nezákonnosť ustanovení článku 3 ods. 2 písm. b) rozhodnutia 2010/788/SZBP, zmeneného rozhodnutím 2016/2231/SZBP a článku 2b ods. 1 písm. b) nariadenia 1183/2005/ES,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody, ktoré sa v podstatnej časti zhodujú alebo sú podobné s tými, ktoré sa uvádzajú vo veci T-163/18, Amisi Kumba/Rada.


title: Vec C-238/18: Žaloba podaná 3. apríla 2018 – Európska centrálna banka/Lotyšská republika

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/44

         Žaloba podaná 3. apríla 2018 – Európska centrálna banka/Lotyšská republika
   (Vec C-238/18)
   (2018/C 161/49)
   Jazyk konania: lotyština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska centrálna banka (v zastúpení: C. Zilioli, C. Kroppenstedt a K. Kaiser, splnomocnení zástupcovia, D. Sarmiento Ramírez-Escudero, advokát)

      Žalovaná: Lotyšská republika

      Návrhy žalobkyne

   Európska centrálna banka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               požiadal Lotyšskú republiku, aby v súlade s článkom 24 prvým odsekom Štatútu Súdneho dvora Európskej únie a s článkom 62 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora poskytla všetky relevantné informácie súvisiace s prebiehajúcim vyšetrovaním, ktoré vedie Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs (Úrad boja proti korupcii) proti Guvernérovi Lotyšskej národnej banky,

               —

               vyhlásil v súlade s článkom 14.2 Štatútu európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, že Lotyšská republika porušila druhý odsek uvedeného ustanovenia tým, že:

                           —

                           že odvolala z funkcie Guvernéra Lotyšskej banky prv, než bol vynesený rozsudok nezávislým súdom, ktorý vec skúmal a

                           —

                           ako potvrdzuje skutkový stav opísaný Lotyšskou republikou, neexistovali osobitné okolnosti, ktoré by v predmetnom prípade odôvodňovali odvolanie z funkcie,

               —

               zaviazal Lotyšská republika na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   ECB tvrdí, že Lotyšská republika porušila druhý odsek článku 14.2 Štatútu Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky tým, že odvolala z funkcie Guvernéra Lotyšskej národnej banka a uplatnila predbežné opatrenie bez toho, aby bol vynesený odsudzujúci rozsudok nezávislého súdu, ktorý vec skúmal.


title: Vec C-103/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Contencioso-Administrativo n° 8 de Madrid (Španielsko) 13. februára 2018 – Domingo Sánchez Ruiz/Comunidad de Madrid (Servicio Madrileño de Salud)

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid (Španielsko) 13. februára 2018 – Domingo Sánchez Ruiz/Comunidad de Madrid (Servicio Madrileño de Salud)
   (Vec C-103/18)
   (2018/C 161/27)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado Contencioso-Administrativo no 8 de Madrid

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Domingo Sánchez Ruiz

      Žalovaný: Comunidad de Madrid (Servicio Madrileño de Salud)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno považovať situáciu, akou je situácia v prejednávanom prípade (kedy zamestnávateľ vo verejnom sektore nedodrží časové obmedzenia stanovené právnou úpravou a umožní tak opakovane uzatvárať pracovné zmluvy na dobu určitú alebo zachová časové obmedzenie a zmení iba druh pomeru, a to z pomeru príležitostného zamestnanca na dočasného alebo náhradného zamestnanca) za nezákonné konanie spočívajúce v opakovanom uzatváraní pracovných zmlúv, a teda považovať ju za situáciu, ktorá je opísaná v doložke 5 rámcovej dohody, ktorá tvorí prílohu smernice 1999/70/ES (1)?

               2.

               Môže sa rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorá tvorí prílohu smernice Rady 1999/70/ES vo vzťahu k zásade efektivity vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnym procesným predpisom, ktoré vyžadujú od zamestnanca na dobu určitú aktívne správanie spočívajúce v napádaní a podávaní opravných prostriedkov alebo žalôb (pri všetkých opakovaných vymenovaniach a prepusteniach), pričom až za splnenia tejto požiadavky bude zamestnanec chránený smernicou Spoločenstva a bude môcť tak uplatňovať práva priznané právnym poriadkom Únie?

               3.

               Pri zohľadnení skutočnosti, že vo verejnom sektore a pri zabezpečení základných služieb je potreba obsadiť voľné pracovné miesta alebo pokryť prípady práceneschopnosti a dovolenky …, v podstate „trvalá“ a je potrené vymedziť pojem „objektívny dôvod,“ ktorý by odôvodňoval uzatváranie zmlúv na dobu určitú:

                           a)

                           Bolo by v rozpore so smernicou 1999/70/ES [doložka 5 ods. 1 písm. a)], a preto by neexistoval objektívny dôvod na to, aby so zamestnancom na dobu určitú bola bez prerušenia opakovane uzatváraná zmluva na dobu určitú, pokiaľ pracuje počas všetkých alebo skoro všetkých dní v roku, s po sebe nasledujúcimi a opakovanými vymenovaniami/uzatvorenia zmluvy, pričom jednotlivé obdobia na seba v priebehu rokov nadväzujú so zachovanou stabilitou zamestnania, a to vždy pri splnení dôvodu, pre ktorý bol zamestnanec vymenovaný?

                           b)

                           Je potrebné považovať potrebu ako trvalú a nie ako dočasnú, a preto nezakladajúcu „objektívny dôvod“ uvedený v doložke 5 ods. 1 písm. a) na základe vyššie uvedených kritérií, v tom zmysle, že mnohé vymenovania a uzatvorenia zmluvy, ku ktorým dochádza po dlhé roky a ktoré sú zdôvodňované existenciou systémovej chyby, ktorá by sa mohla prejaviť v množstve dočasne zastúpených zamestnancov v danom sektore, (a/alebo) tým, že tieto potreby sú vždy pokryté zamestnancami na dobu určitú, a stávajú sa tak stabilnou súčasťou vykonávania verejnej služby?

                           c)

                           Alebo možno tomu rozumieť v podstate tak, že pri určení prípustnej hranice časového obmedzenia zamestnania sa iba musíme riadiť doslovným znením právnej úpravy, ktorá reguluje zamestnávanie týchto zamestnancov na dobu určitú, keď stanovuje, že takýto zamestnanci môžu byť vymenovaní z dôvodov nevyhnutnosti, naliehavosti alebo na realizáciu programov dočasnej, konjunkturálnej alebo mimoriadnej povahy, stručne povedané na to, aby ich využitie bolo malo objektívnu príčinu, musí ich využitie zodpovedať výnimočným okolnostiam, a preto k nezákonnému konaniu dochádza vtedy, keď ich využitie prestane byť konkrétne, príležitostné alebo náhodné?

               4.

               Je v súlade s rámcovou dohodou, ktorá tvorí prílohu smernice 1999/70/ES, možné považovať dôvody nevyhnutnosti, naliehavosti (alebo) realizácie programov dočasnej, konjunkturálnej alebo mimoriadnej povahy za objektívne dôvody na opakované uzatváranie a obnovovanie zmlúv so zamestnancami na dobu určitú v oblasti informatiky, keď títo zamestnanci vo verejnej správe vykonávajú trvalé a stabilné činnosti, ktorých vykonávanie je charakteristické pre zamestnancov na dobu neurčitú bez toho, aby dotknutý správny orgán si ako zamestnávateľ stanovil maximálne limity pre vymenovania, splnil zákonné povinnosti obsadiť tieto pracovné miesta a pokryť tieto potreby zamestnancami na dobu neurčitú alebo stanovil rovnocenné opatrenie na zabránenie a zamedzenie zneužívania vo vzťahu, v rámci ktorého dochádza opakovane k uzatváraniu zmlúv na dobu určitú, ktoré tak vedie k pokračovaniu zamestnávania zamestnancov na dobu určitú v oblasti informatiky, v tomto prípade počas 17 rokov nepretržitej služby?

               5.

               Je rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorá tvorí prílohu smernice Rady 1999/70/ES a jej výklad Súdnym dvorom Európskej únie, zlučiteľný s judikatúrou Tribunal Supremo (Najvyšší súd), v rozsahu, v akom stanovuje existenciu objektívneho dôvodu týkajúceho sa vymenovania v rámci dočasného obdobia, a to bez zohľadnenia ďalších kritérií, alebo v akom určuje nemožnosť porovnania so stálymi zamestnancami, pričom je nevyhnutné zobrať do úvahy rozdielny právny režim, systém prístupu prípadne samotnú dĺžka trvania funkcie stálych a dočasných zamestnancov?

               6.

               Ak vnútroštátny súd zistí, že došlo k nezákonnému konaniu spočívajúcemu v opakovanom uzatváraní zmlúv s dočasnými zamestnancami SERMAS, ktorého cieľom je pokryť trvalé a systémové potreby poskytovania služieb zamestnancami na dobu neurčitú, pri neexistencii žiadneho účinného opatrenia vo vnútroštátnom právnom poriadku na sankcionovanie takéhoto nezákonného konania a zamedzenie dôsledkov porušenia práva Spoločenstva, má sa doložka 5 rámcovej dohody, ktorá tvorí prílohu smernice 1999/70/ES vykladať v tom zmysle, že sa vyžaduje, aby vnútroštátny súd prijal účinné a odstrašujúce opatrenia na zabezpečenie potrebného účinku rámcovej dohody, aby tak sankcionoval takéto nezákonné konanie a odstránil následky porušenia uvedenej normy práva Spoločenstva, a zároveň neuplatnil takú vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá takému cieľu zabraňuje?
               V prípade kladnej odpovede a ako sa konštatuje v bode 41 rozsudku Súdneho dvora Európskej únie zo 14. septembra 2016 vo veciach C-184/15 y C-197/15 (2):
               Bolo by opatrenie na zabránenie a sankcionovanie nezákonného konania v rámci pracovnoprávneho vzťahu, pri ktorom opakovane dochádza k uzatváraniu zmlúv na dobu určitú a na odstránenie následkov porušenia práva Únie, spočívajúce v zmene dočasného pracovnoprávneho vzťahu (príležitostného/náhradného) na vzťah stály, a bez ohľadu na to, či sa bude používať označenie ako stály zamestnanec alebo zamestnanec na dobu neurčitú vo verejnej správe, s rovnakou stabilitou v zamestnaní ako majú porovnateľní zamestnanci na dobu neurčitú, v súlade s cieľmi sledovanými smernicou 1999/70/ES?

               7.

               V prípade nezákonného konania spočívajúceho v opakovanom uzatváraní dočasného pracovnoprávneho vzťahu, možno zmenu z dočasného vzťahu na vzťah na dobu neurčitú, alebo na stály vzťah, vykladať v tom zmysle, že ciele smernice 1999/70/ES a jej rámcovej dohody sú splnené, keď má dotknutý zamestnanec na dobu určitú rovnaké pracovné podmienky ako zamestnanec zamestnaný na dobu neurčitú v oblasti informatiky (vo veciach sociálnej ochrany, kariérneho postupu, obsadzovania voľných pracovných miest, odborného vzdelávania, dovolenky, služobného postavenia, licencií a povolení, pasívnych práv a ukončenia pracovných miest, ako aj účasť na výberových konaniach organizovaných za účelom obsadenia voľných pracovných miest a kariérneho postupu) na základe zásady stability a neodvolateľnosti, so všetkými právami a povinnosťami na obdobnom základe?

               8.

               Vyžaduje právo Spoločenstva preskúmať súdne rozsudky/právoplatné správne akty za týchto okolností, pokiaľ budú splnené štyri podmienky požadované v rozsudku z 13. januára 2004, Kühne & Heitz NV (C-453/00, EU:C:2004:17) (3), a to: 1) V španielskom vnútroštátnom práve správny orgán a súdy majú obmedzenú právomoc zrušiť rozhodnutie s obmedzeniami, ktoré ho veľmi sťažujú alebo ktoré ho znemožňuje dosiahnuť; 2) Dotknuté rozhodnutia sa stali právoplatnými na základe rozsudku vnútroštátneho súdu rozhodujúceho v poslednom/jedinom stupni; 3) Uvedený rozsudok sa opiera o výklad práva Spoločenstva, ktorý nie je v súlade s judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie a ktorý bol prijatý bez toho, aby bol na Súdny dvor podaný návrh na začatie prejudiciálneho konania; 4) Dotknutá osoba sa obrátila na správny orgán ihneď po tom, ako sa dozvedela o uvedenej judikatúre.

               9.

               Môžu respektíve musia vnútroštátni sudcovia ako európski sudcovia zabezpečujúci priamy účinok práva Únie v členských štátoch, vyžadovať a uložiť správnemu orgánu členských štátov, aby v rámci svojich príslušných právomocí prijal opatrenia potrebné na odstránenie vnútroštátnych právnych noriem, ktoré sú nezlučiteľné s právom Únie všeobecne, a najmä so smernicou 1999/70/ES a jej rámcovou zmluvou?

      (1)  Smernica Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, 1999, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368).

      (2)  Rozsudok Súdneho dvora zo 14. septembra 2016, Martínez Andrés a Castrejana López (C-184/15 a C-197/15, EU:C:2016:680).

      (3)  Rozsudok z 13. Januára 2004, Kühne & Heitz NV (C-453/00, EU:C:2004:17).


title: Vec T-150/18: Žaloba podaná 1. marca 2018 – BNP Paribas/ECB

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/59

         Žaloba podaná 1. marca 2018 – BNP Paribas/ECB
   (Vec T-150/18)
   (2018/C 161/69)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: BNP Paribas (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a P. Kupka, avocats)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               čiastočne zrušil článok 9 rozhodnutia ECB č. ECB/SSM/2017 – R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/248 z 19. decembra 2017 v rozsahu, v akom ukladá zníženie neodvolateľných platobných záväzkov vyplývajúcich z jednotného fondu na riešenie krízových situácií, z vnútroštátnych fondov na riešenie krízových situácií, vnútroštátnych systémov ochrany vkladov vlastného kapitálu kategórie 1 individuálnom subkonsolidovanom, prípadne konsolidovanom základe, a najmä odseky 9.1, 9.2 a 9.3,

               —

               uložil ECB povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie je bez právneho základu, pretože ECB na prijatie všeobecne záväzného opatrenia, ktoré vyplýva z právomoci normotvorcu, uplatnila svoje právomoci v oblasti prudenciálneho dohľadu a išla nad rámec právomocí, ktoré jej priznáva článok 4 ods. 1 písm. f) a článok 16 nariadenia Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (Ú. v. EÚ L 287, 2013, s. 63).

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie obsahuje nesprávne právne posúdenie v rozsahu, v akom ECB podala výklad textov práva Únie, ktoré úverovým inštitúciám povoľujú prevziať neodvolateľné platobné záväzky, aby si voči vnútroštátnym fondom na riešenie krízových situácií, jednotnému fondu na riešenie krízových situácií a vnútroštátnym systémom ochrany vkladov splnili časť svojich záväzkov, ktorý odporuje zámeru normotvorcu, pričom tak dotknuté ustanovenia zbavila ich potrebného účinku. ECB navyše založila svoje rozhodnutie na nesprávnom znení transpozičného európskeho a vnútroštátneho právneho rámca uplatniteľného na neodvolateľné platobné záväzky.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na porušení zásady proporcionality.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie obsahuje nesprávne posúdenie a je v rozpore so zásadou riadnej správy veci verejných.


title: Vec T-540/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 22. marca 2018 – De Capitani/Parlament („Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkajúce sa prebiehajúceho legislatívneho konania — Trialógy — Tabuľky so štyrmi kolónkami týkajúce sa návrhu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o Europole a ktorým sa zrušujú rozhodnutia 2009/371/JAI a 2005/681/JAI — Čiastočné odmietnutie prístupu — Žaloba o neplatnosť — Záujem na konaní — Prípustnosť — Článok 4 ods. 3 prvý pododsek nariadenia č. 1049/2001 — Výnimka týkajúca sa ochrany rozhodovacieho procesu — Neexistencia všeobecnej prezumpcie odmietnutia prístupu k tabuľkám so štyrmi kolónkami vyhotovenými v rámci trialógov“)

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/46

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. marca 2018 – De Capitani/Parlament
   (Vec T-540/15) (1)

   ((„Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkajúce sa prebiehajúceho legislatívneho konania - Trialógy - Tabuľky so štyrmi kolónkami týkajúce sa návrhu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o Europole a ktorým sa zrušujú rozhodnutia 2009/371/JAI a 2005/681/JAI - Čiastočné odmietnutie prístupu - Žaloba o neplatnosť - Záujem na konaní - Prípustnosť - Článok 4 ods. 3 prvý pododsek nariadenia č. 1049/2001 - Výnimka týkajúca sa ochrany rozhodovacieho procesu - Neexistencia všeobecnej prezumpcie odmietnutia prístupu k tabuľkám so štyrmi kolónkami vyhotovenými v rámci trialógov“))
   (2018/C 161/50)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Emilio De Capitani (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: O. Brouwer, J. Wolfhagen a E. Raedts, avocats)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: pôvodne N. Görlitz, A. Troupiotis a C. Burgos, neskôr M. Görlitz, C. Burgos a I. Anagnostopoulou, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovaného: Rada Európskej únie (v zastúpení: E. Rebasti, B. Driessen a J. B. Laignelot, splnomocnení zástupcovia) a Európska komisia (v zastúpení: J. Baquero Cruz a F. Clotuche Duvieusart, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba, podaná na základe článku 263 ZFEÚ, o neplatnosť rozhodnutia Európskeho parlamentu A(2015) 4931 z 8. júla 2015, ktorým bol odmietnutý žalobcovi úplný prístup k dokumentom LIBE 2013 0091 02 a LIBE 2013 0091 03

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Európskeho parlamentu A(2015) 4931 z 8. júla 2015 sa zrušuje v rozsahu, v akom sa ním odmietol pánovi Emiliovi De Capitanimu úplný prístup k dokumentom LIBE 2013 0091 02 a LIBE 2013 0091 03.

               2.

               Parlament znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy vynaložené pánom Emiliom De Capitanim.

               3.

               Rada Európskej únie a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 398, 30.11.2015.


title: Vec C-651/16: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 7. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa – Lotyšsko) – DW/Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálne zabezpečenie — Dávka v materstve — Výpočet výšky na základe príjmov poistenej osoby počas dvanásťmesačného referenčného obdobia — Osoba, ktorá bola počas tohto obdobia v službe inštitúcie Európskej únie — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca predmetnú sumu vo výške 70 % priemerného vymeriavacieho základu príspevkov na poistenie — Obmedzenie voľného pohybu pracovníkov — Zásada lojálnej spolupráce)

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/11

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 7. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa – Lotyšsko) – DW/Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra
   (Vec C-651/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálne zabezpečenie - Dávka v materstve - Výpočet výšky na základe príjmov poistenej osoby počas dvanásťmesačného referenčného obdobia - Osoba, ktorá bola počas tohto obdobia v službe inštitúcie Európskej únie - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca predmetnú sumu vo výške 70 % priemerného vymeriavacieho základu príspevkov na poistenie - Obmedzenie voľného pohybu pracovníkov - Zásada lojálnej spolupráce))
   (2018/C 161/12)
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākā tiesa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: DW

      Žalovaná: Valsts sociālās apdrošināšanas aģentūra

      Výrok rozsudku

   Článok 45 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave členského štátu, o akú ide vo veci samej, ktorá na účely stanovenia vymeriavacieho základu príspevkov na poistenie slúžiaceho na vypočítanie výšky dávky v materstve považuje mesiace referenčného obdobia, počas ktorých dotknutý pracovník pracoval pre inštitúciu Európskej únie a počas ktorých nebol poistený v systéme sociálneho zabezpečenia tohto členského štátu za dobu nezamestnanosti a uplatňuje na ňu priemerný vymeriavací základ príspevkov na poistenie stanovený v uvedenom členskom štáte, čo vedie k podstatnému zníženiu dávky v materstve priznanej tejto osobe v porovnaní s dávkou, ktorú by táto osoba mohla poberať, keby zamestnanie vykonávala iba v tomto istom členskom štáte.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 20.3.2017.


title: Vec T-156/18: Žaloba podaná 26. februára 2018 – Legutko a Poręba/Parlament

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/59

         Žaloba podaná 26. februára 2018 – Legutko a Poręba/Parlament
   (Vec T-156/18)
   (2018/C 161/70)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Ryszard Antoni Legutko (Morawica, Poľsko), Tomasz Piotr Poręba (Mielec, Poľsko) (v zastúpení: M. Mataczyński, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že žalovaný tým, že písomnú otázku predloženú členmi Európskeho parlamentu v rámci konania zapísaného pod číslom P-003358/17, nepostúpil Rade Európskej únie, porušil článok 130 Rokovacieho poriadku Európskeho parlamentu, ako aj jeho prílohu II,

               —

               uložil Európskemu parlamentu povinnosť postúpiť písomnú otázku zapísanú pod číslom P-003358/17 príslušnému orgánu, ktorým je Rada Európskej únie,

               —

               uložil Európskemu parlamentu povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobcovia namietajú, že Európsky parlament nepostúpil písomnú otázku, ktorú 16. mája 2017 predložili členovia Európskeho parlamentu Ryszard Legutko a Tomasz Poręba, príslušnému a žalobcami označenému orgánu.


title: Vec T-180/18: Žaloba podaná 12. marca 2018 – VJ/ESVČ

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/69

         Žaloba podaná 12. marca 2018 – VJ/ESVČ
   (Vec T-180/18)
   (2018/C 161/86)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: VJ (v zastúpení: N. de Montigny, avocat)

      Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil a vypracoval tabuľku výpočtu, ktorá mu bola zaslaná e-mailom z 22. júna 2017 zo strany ESVČ a v rozsahu v akom je to potrebné určil a vypracoval výplatnú pásku prostredníctvom ktorej bolo/bude priznané vyplatenie príspevku na vzdelanie pre jeho deti,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na námietke nezákonnosti v tom, že napadnuté rozhodnutie, oznámenie z 15. apríla 2016 na ktorom je toto rozhodnutie založené a Guidelines ESVČ porušujú Služobný poriadok úradníkov a jeho prílohu X.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nezákonnosti napadnutého individuálneho rozhodnutia. Tento žalobný dôvod sa skladá z piatich častí.

                           —

                           Prvá časť založená na porušení zásad obozretnosti, legitímnej dôvery a právnej istoty a na porušení zásady riadnej správy veci verejných, ako aj práv nadobudnutých žalobcom.

                           —

                           Druhá časť založená na porušení záväzkov prevzatých ESVČ, nesprávnom úradnom postupe, ako aj na porušení zásady právnej istoty a legitímnych očakávaní žalobcu.

                           —

                           Tretia časť založená na porušení práva na rodinu a práva na vzdelanie.

                           —

                           Štvrtá časť založená na porušení zásad rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie.

                           —

                           Piata časť založená na absencii vyváženia záujmov a dodržiavaní zásady proporcionality prijatého opatrenia.


title: Vec T-163/18: Žaloba podaná 8. marca 2018 – Amisi Kumba/Rada

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/60

         Žaloba podaná 8. marca 2018 – Amisi Kumba/Rada
   (Vec T-163/18)
   (2018/C 161/71)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Gabriel Amisi Kumba (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois a A. Guillerme, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2017/2282 z 11. decembra 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike v časti, v ktorej je žalobca ponechaný v bode 2 prílohy II rozhodnutia 2010/788/SZBP a v bode 2 prílohy Ia nariadenia (ES) č. 1183/2005,

               —

               konštatoval protiprávnosť ustanovení článku 3 ods. 2 písm. b) rozhodnutia 2010/788/SZBP, zmeneného rozhodnutím 2016/2231/SZBP a článku 2b ods. 1 písm. b) nariadenia 1183/2005/ES,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení práva na obhajobu, vrátane porušenia povinnosti uviesť odôvodnenie, ktoré umožňuje odôvodniť opatrenie a zaručiť účinnú súdnu ochranu, ako aj porušení práva byť vypočutý.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení, čo sa týka zapojenia žalobcu do činností predstavujúcich závažné porušenia ľudských práv v Konžskej demokratickej republike.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení práva na súkromný život, práva vlastniť majetok a zásady proporcionality.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na protiprávnosti ustanovenia článku 3 ods. 2 písm. b) rozhodnutia Rady 2010/788/SZBP z 20. decembra 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike a o zrušení spoločnej pozície 2008/369/SZBP (Ú. v. EÚ L 336, 2010, s. 30), zmeneného rozhodnutím (SZBP) 2016/2231 z 12. decembra 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 336I, 2016, s. 7) a článku 2b ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 1183/2005 z 18. júla 2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 193, 2005, s. 1).


title: Vec C-105/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 13. februára 2018 – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA)/Administración General del Estado

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 13. februára 2018 – Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA)/Administración General del Estado
   (Vec C-105/18)
   (2018/C 161/28)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Asociación Española de la Industria Eléctrica (UNESA)

      Žalovaná: Administración General del Estado

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa environmentálna zásada „znečisťovateľ platí“ zakotvená v článku 191 ods. 2 ZFEÚ a článok 9 ods. 1 smernice 2000/60/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2000 (1), ktorý zakotvuje zásadu úhrady nákladov na vodohospodárske služby, ako aj primerané ekonomické zváženie týkajúce sa využívania vody, vykladať v tom zmysle, že bráni zavedeniu poplatku za využívanie vnútrozemských vôd na výrobu energie, o aký ide vo veci samej, ktorý nepodnecuje k efektívnemu využívaniu vody ani nestanovuje mechanizmy na zachovanie a ochranu verejných vodných zdrojov a ktorého výpočet je úplne nezávislý od schopnosti spôsobiť škodu na verejných vodných zdrojoch a sústreďuje sa výlučne len na schopnosť vytvárať príjmy výrobcom?

               2.

               Je v súlade so zásadou zákazu diskriminácie subjektov, zakotvenou v článku 3 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou (2), taká daň, akou je poplatok za využívanie vôd, o aký ide vo veci samej, ktorý sa vzťahuje výlučne na výrobcov elektrickej energie z vodných zdrojov pôsobiacich v povodiach patriacich do viacerých autonómnych spoločenstiev, na rozdiel od výrobcov s povolením na využívanie vôd v povodiach patriacich do jedného autonómneho spoločenstva a na výrobcov, ktorí disponujú technológiami na výrobu elektrickej energie z vodných zdrojov, na rozdiel od výrobcov vyrábajúcich energiu za pomoci iných technológií?

               3.

               Má sa článok 107 ods. 1 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že zaťaženie výrobcov elektrickej energie z vodných zdrojov, ktorí pôsobia v povodiach patriacich do viacerých autonómnych spoločenstiev, poplatkom za využívanie vôd, o aký ide vo veci samej, keďže zavádza asymetrický systém zdaňovania v rámci tej istej technológie v závislosti od toho, kde sa elektráreň nachádza, a keďže tento poplatok nemožno ukladať výrobcom elektrickej energie z iných zdrojov, predstavuje zakázanú štátnu pomoc?

      (1)  Smernica 2000/60/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva (Ú v. ES L 327, 2000, s. 1; Mim. vyd. 15/005, s. 275).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec T-242/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 22. marca 2018 – Stavytskyi/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu na Ukrajine — Zmrazenie finančných prostriedkov — Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov — Ponechanie mena žalobcu na zozname — Povinnosť odôvodnenia — Námietka nezákonnosti — Proporcionalita — Právny základ — Zjavne nesprávne posúdenie“)

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/47

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. marca 2018 – Stavytskyi/Rada
   (Vec T-242/16) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu na Ukrajine - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Ponechanie mena žalobcu na zozname - Povinnosť odôvodnenia - Námietka nezákonnosti - Proporcionalita - Právny základ - Zjavne nesprávne posúdenie“))
   (2018/C 161/51)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Edward Stavytskyi (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey a D. Rovetta, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: V. Piessevaux a J.-P. Hix, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne E. Paasivirta a S. Bartelt, neskôr E. Paasivirta a L. Baumgart, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba založená na článku 263 ZFEÚ o neplatnosť rozhodnutia Rady (SZBP) 2016/318 zo 4. marca 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 60, s. 76) a vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 208/2014 z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 60, 2016, s. 1) v rozsahu, v akom bolo meno žalobcu ponechané na zozname osôb, subjektov alebo orgánov, na ktoré sa uplatňujú reštriktívne opatrenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Edward Stavytskyi znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 270, 25.7.2016.


title: Vec T-164/18: Žaloba podaná 8. marca 2018 – Kampete/Rada

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/61

         Žaloba podaná 8. marca 2018 – Kampete/Rada
   (Vec T-164/18)
   (2018/C 161/72)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ilunga Kampete (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, M. Forgeois a A. Guillerme, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Rady (SZBP) 2017/2282 z 11. decembra 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike v rozsahu, v akom na zozname ponecháva žalobkyňu pod č. 1 prílohy II rozhodnutia 2010/788/SZBP a pod č. 1 prílohy Ia nariadenia (ES) č. 1183/2005,

               —

               určil nezákonnosť ustanovení článku 3 ods. 2 písm. b) rozhodnutia 2010/788/SZBP, zmeneného rozhodnutím 2016/2231/SZBP, a článku 2b ods. 1 písm. b) nariadenia 1183/2005/ES,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody, ktoré sa v podstatnej časti zhodujú alebo sú podobné s tými, ktoré sa uvádzajú vo veci T-163/18, Amisi Kumba/Rada.


title: Vec C-106/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 13. februára 2018 – Energía de Galicia (Engasa) S.A./Administración General del Estado

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 13. februára 2018 – Energía de Galicia (Engasa) S.A./Administración General del Estado
   (Vec C-106/18)
   (2018/C 161/29)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Energía de Galicia (Engasa) S.A.

      Žalovaná: Administración General del Estado

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa environmentálna zásada „znečisťovateľ platí“ zakotvená v článku 191 ods. 2 ZFEÚ a článok 9 ods. 1 smernice 2000/60/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2000 (1), ktorý zakotvuje zásadu úhrady nákladov na vodohospodárske služby, ako aj primerané ekonomické zváženie týkajúce sa využívania vody, vykladať v tom zmysle, že bráni zavedeniu poplatku za využívanie vnútrozemských vôd na výrobu energie, o aký ide vo veci samej, ktorý nepodnecuje k efektívnemu využívaniu vody ani nestanovuje mechanizmy na zachovanie a ochranu verejných vodných zdrojov a ktorého výpočet je úplne nezávislý od schopnosti spôsobiť škodu na verejných vodných zdrojoch a sústreďuje sa výlučne len na schopnosť vytvárať príjmy výrobcom?

               2.

               Je v súlade so zásadou zákazu diskriminácie subjektov, zakotvenou v článku 3 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou (2), taká daň, akou je poplatok za využívanie vôd, o aký ide vo veci samej, ktorý sa vzťahuje výlučne na výrobcov elektrickej energie z vodných zdrojov pôsobiacich v povodiach patriacich do viacerých autonómnych spoločenstiev, na rozdiel od výrobcov s povolením na využívanie vôd v povodiach patriacich do jedného autonómneho spoločenstva a na výrobcov, ktorí disponujú technológiami na výrobu elektrickej energie z vodných zdrojov, na rozdiel od výrobcov vyrábajúcich energiu za pomoci iných technológií?

               3.

               Má sa článok 107 ods. 1 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že zaťaženie výrobcov elektrickej energie z vodných zdrojov, ktorí pôsobia v povodiach patriacich do viacerých autonómnych spoločenstiev, poplatkom za využívanie vôd, o aký ide vo veci samej, keďže zavádza asymetrický systém zdaňovania v rámci tej istej technológie v závislosti od toho, kde sa elektráreň nachádza, a keďže tento poplatok nemožno ukladať výrobcom elektrickej energie z iných zdrojov, predstavuje zakázanú štátnu pomoc?

      (1)  Smernica 2000/60/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva (Ú. v. ES L 327, 2000, s. 1; Mim. vyd. 15/005, s. 275).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec T-442/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. marca 2018 – Šroubárna Ždánice/Rada („Návrh na vrátenie antidumpingového cla — Dovozy určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo zasielaných z Malajzie — Nariadenie (ES) č. 91/2009 a vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 723/2011 — Právomoc vnútroštátneho súdu — Nedostatok právomoci Všeobecného súdu“)

text:
               7.5.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/47

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. marca 2018 – Šroubárna Ždánice/Rada
   (Vec T-442/16) (1)

   ((„Návrh na vrátenie antidumpingového cla - Dovozy určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo zasielaných z Malajzie - Nariadenie (ES) č. 91/2009 a vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 723/2011 - Právomoc vnútroštátneho súdu - Nedostatok právomoci Všeobecného súdu“))
   (2018/C 161/52)
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Šroubárna Ždánice a.s. (Kyjov, Česká republika) (v zastúpení: M. Osladil, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: H. Marcos Fraile a A. Westerhof Löfflerová, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci N. Tuominen, advokát)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na vrátenie antidumpingového cla a úrokov, ktoré žalobkyňa údajne bezdôvodne zaplatila českým colným orgánom v dôsledku prijatia nariadenia Rady (ES) č. 91/2009 z 26. januára 2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 29, 2009, s. 1), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 723/2011 z 18. júla 2011, ktorým sa rozširuje konečné antidumpingové clo uložené nariadením (ES) č. 91/2009 na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele zasielaných z Malajzie bez ohľadu na to, či sú deklarované ako výrobky s pôvodom v Malajzii, alebo nie (Ú. v. EÚ L 194, 2011, s. 6), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 924/2012 zo 4. októbra 2012, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 91/2009 (Ú. v. EÚ L 275, 2012, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta z dôvodu nedostatku právomoci Všeobecného súdu rozhodnúť o nej.

               2.

               Šroubárna Ždánice a.s. znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

               3.

               Európska komisia znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 392, 24.10.2016.