title: Vec C-658/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di pace di Bologna (Taliansko) 22. októbra 2018 – UX/Governo della Repubblica italiana

text:
               21.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di pace di Bologna (Taliansko) 22. októbra 2018 – UX/Governo della Repubblica italiana
      (Vec C-658/18)
      (2019/C 25/24)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Giudice di pace di Bologna

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: UX

         Žalovaná: Governo della Repubblica italiana

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Vzťahuje sa pojem riadny súd členského štátu, ktorý má právomoc podať návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, aj na zmierovacieho sudcu v postavení vnútroštátneho súdu predkladajúceho predmetný návrh v prejednávanej veci, hoci vnútroštátne právo zmierovaciemu sudcovi z dôvodu nestáleho charakteru jeho práce nepriznáva pracovné podmienky rovnocenné pracovným podmienkam profesionálnych sudcov, napriek tomu, že vykonávajú rovnaké súdne právomoci a sú súčasťou vnútroštátneho súdneho systému, v rozpore so zárukami nezávislosti a nestrannosti riadnych súdov členských štátov, ktoré Súdny dvor špecifikoval v rozsudkoch (EU:C:2006:587, body 47 až 53), Associaçâo Sindical dos Juizes Portugueses (EU:C:2018:117, bod 32 a body 41 až 45), Minister for Justice and Equality (EU:C:2018:586, body 50 až 54)?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku, zahŕňa pojem „práca na dobu určitú“ podľa spoločných ustanovení článku 1 ods. 3 a článku 7 smernice 2003/88 (1), doložky 2 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ktorá sa prebrala smernicou 1999/70/ES, a článku 31 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie službu zmierovacej sudkyne, ktorá je žalobkyňou vo veci samej, v súlade s výkladom, ktorý Súdny dvor poskytol v rozsudkoch O’ Brien (EU:C:2012:110) a King (EU:C:2017:914), a, v prípade kladnej odpovede, možno na účely uplatnenia rovnakých pracovných podmienok podľa doložky 4 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, prebratej smernicou 1999/70/ES (2), považovať riadneho alebo profesionálneho sudcu za porovnateľného stáleho pracovníka vo vzťahu k pracovníkovi na určitý čas, ktorým je „zmierovací sudca“?

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú a druhú prejudiciálnu otázku, bráni článok 47 Charty základných práv Európskej únie v spojení s článkom 267 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, s ohľadom na judikatúru Súdneho dvora EÚ v oblasti zodpovednosti Talianskej republiky za zjavné porušenie právnych predpisov Únie súdom poslednej inštancie, vyplývajúcu z rozsudkov Köbler (EU:C:2003:513), Traghetti del Mediterraneo (EU:C:2006:391) a Komisia proti Talianskej republike (EU:C:2011:775), ustanoveniam článku 2 ods. 3 a 3a zákona č. 117 z 13. apríla 1988„sulla responsabilità civile dei magistrati“ (o občianskoprávnej zodpovednosti sudcov a prokurátorov), ktorými sa zavádza pojem zodpovednosti sudcu za úmyselné pochybenie alebo hrubú nedbanlivosť „v prípade zjavného porušenia zákona a tiež práva Európskej únie“ a ktoré stavajú vnútroštátny súd, tak, ako v prejednávanej veci, pred voľbu – pričom nech sa rozhodne akokoľvek, výsledok povedie k občianskoprávnej a disciplinárnej zodpovednosti voči štátu v konaniach, v ktorých hrá významnú úlohu samotná verejná správa, zvlášť ak je príslušným súdom v danej veci zmierovací sudca s pracovným pomerom na dobu určitú bez účinnej právnej, hospodárskej a sociálnej ochrany -, či postupovať v rozpore s vnútroštátnym právom, neuplatniť príslušné ustanovenia a uplatniť právo Európskej únie v súlade s výkladom Súdneho dvora, alebo naopak porušiť právo Európskej únie a uplatniť vnútroštátne predpisy, ktoré bránia priznaniu uvedenej ochrany, pričom sú v rozpore s článkom 1 ods. 3 a článkom 7 smernice 2003/88, doložkami 2 a 4 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ktorá sa prebrala smernicou 1999/70, a článkom 31 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie?

                  4.

                  Predstavuje postup Komisie, ktorá odmieta začať konanie o porušení povinnosti alebo obrátiť sa na Súdny dvor [omissis] so žalobou o nesplnení povinnosti z dôvodu konania členského štátu v rozpore s právom Únie, kvalifikované nezákonné konanie, ktoré môže byť podľa článku 2, článku 4 ods. 2 a 3, článku 6 ods. 1, článku 9, článku 10 ods. 1 a článku 17 ods. 1 Zmluvy o Európskej únii, v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie, dôvodom pre podanie žaloby vo veci vyvodenia nezmluvnej zodpovednosti Európskej únie v súlade s článkom 340 druhým odsekom ZFEÚ, a to v prípade, keď nastali, tak ako v prejednávanej veci, tieto situácie:

                              —

                              oznámením DG EMPL/B2/DA-MAT/sk (2016), doručeným talianskym orgánom verejnej moci 10. júna 2016, dospela Komisia k negatívnemu stanovisku vo veci prípadu EU Pilot 7779/15/EMPL, čím avizovala začatie konania o porušení povinnosti, s tým, že konštatovala nezlučiteľnosť práva Európskej únie a vnútroštátnej právnej úpravy týkajúcej sa služby honorárnych sudcov, a to pokiaľ ide o nezákonné opakované uzatváranie zmlúv na dobu určitú, nerovné zaobchádzanie týkajúce sa odmeňovania v porovnaní s riadnymi alebo profesionálnymi sudcami, dovolenky a materskej dovolenky, pričom predmetné konanie o porušení povinnosti sa do dnešného dňa nezačalo;

                              —

                              samotná Komisia v oznámení z 21. decembra 2016 C(2016) 8600 final uviedla, že na základe voľnej úvahy sa môže rozhodnúť, či a kedy začne konanie o porušení povinnosti alebo predloží vec Súdnemu dvoru, ktorý vo svojej judikatúre uznáva skutočnosť, že občania Únie nebudú úspešní v súdnych konaniach iniciovaných proti Komisii týkajúcich sa odmietnutia Komisie pristúpiť ku konaniu vo veci porušenia povinnosti?

                  5.

                  Nezávisle od odpovedí na štyri predchádzajúce prejudiciálne otázky, možno články 268, 274 a 340 druhý odsek ZFEÚ vykladať s ohľadom na ustanovenia článku 2, článku 4 ods. 2 a 3, článku 6 ods. 1, článku 9, článku 10 ods. 1 a článku 17 ods. 1 Zmluvy o Európskej únii, v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie, v tom zmysle, že žalobu vo veci vyvodenia nezmluvnej zodpovednosti Únie nemožno vyňať z právomoci vnútroštátnych súdov v prípade, aký je predmetom prejednávanej veci, t. j. v situácii, keď je neuplatnenie práva Únie zaručujúceho zásadu nezávislosti súdov v rámci vnútroštátneho práva jednou zo sporných právnych otázok, a to v dôsledku kvalifikovaného porušenia úloh a povinností vyplývajúcich z funkcie strážkyne zmlúv zo strany Komisie, ako aj voľnej úvahy Komisie rozhodnúť, či a kedy začne konanie o porušení povinnosti alebo predloží vec Súdnemu dvoru, ktorý vo svojej judikatúre uznáva skutočnosť, že občania Únie nebudú úspešní v súdnych konaniach iniciovaných proti Komisii týkajúcich sa odmietnutia Komisie pristúpiť ku konaniu vo veci porušenia povinnosti, čo vedie k neúčinnosti právomoci Súdneho dvora výlučne rozhodovať vo veci nezmluvnej zodpovednosti voči Únii?

         (1)  Smernica 2003/88/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ L 299, 2003, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381).

         (2)  Smernica Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, 1999, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368).


title: Vec T-207/10: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. novembra 2018 – Deutsche Telekom/Komisia („Štátna pomoc — Daňový režim umožňujúci podnikom, ktoré sú daňovými rezidentmi v Španielsku, odpisovať goodwill vzniknutý nadobudnutím podielov v podnikoch, ktoré sú daňovými rezidentmi v zahraničí — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej čiastočné vrátenie — Ustanovenie umožňujúce, aby sa režim naďalej čiastočne uplatňoval — Návrh na zastavenie konania — Pretrvávajúci záujem na konaní — Legitímna dôvera — Presné záruky poskytnuté Komisiou — Legitimita dôvery — Časová pôsobnosť legitímnej dôvery“)

text:
               21.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/32

      Rozsudok Všeobecného súdu z 15. novembra 2018 – Deutsche Telekom/Komisia
      (Vec T-207/10) (1)

      ((„Štátna pomoc - Daňový režim umožňujúci podnikom, ktoré sú daňovými rezidentmi v Španielsku, odpisovať goodwill vzniknutý nadobudnutím podielov v podnikoch, ktoré sú daňovými rezidentmi v zahraničí - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej čiastočné vrátenie - Ustanovenie umožňujúce, aby sa režim naďalej čiastočne uplatňoval - Návrh na zastavenie konania - Pretrvávajúci záujem na konaní - Legitímna dôvera - Presné záruky poskytnuté Komisiou - Legitimita dôvery - Časová pôsobnosť legitímnej dôvery“))
      (2019/C 25/40)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Deutsche Telekom AG (Bonn, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne A. Cordewener a J. Schönfeld, neskôr J. Schönfeld, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne B. Martenczuk, T. Maxian Rusche a C. Urraca Caviedes, neskôr T. Maxian Rusche, C. Urraca Caviedes, a napokon T. Maxian Rusche, C. Urraca Caviedes a K. Blanck-Putz, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Ebro Foods, SA, (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan a R. Calvo Salinero, neskôr J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro a R. Calvo Salinero, advokáti), Banco Santander, SA, (Santander, Španielsko), (v zastúpení: pôvodne J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan a R. Calvo Salinero, neskôr J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro a R. Calvo Salinero), Iberdrola, SA, (Bilbao, Španielsko), (v zastúpení: pôvodne J. Ruiz Calzado, M. Núñez Müller a J. Domínguez Pérez, neskôr J. Ruiz Calzado, J. Domínguez Pérez a S. Völcker, advokáti) a Telefónica, SA, (Madrid) (v zastúpení: pôvodne J. Ruiz Calzado, M. Núñez Müller a J. Domínguez Pérez, neskôr J. Ruiz Calzado, J. Domínguez Pérez a S. Völcker, advokáti)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie článku 1 ods. 2 a 3 rozhodnutia Komisie 2011/5/ES z 28. októbra 2009 o odpisovaní finančného goodwillu na daňové účely pri nadobúdaní podielu v zahraničných subjektoch C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) vykonávanom Španielskom (Ú. v. EÚ L 7, 2011, s. 48)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Deutsche Telekom AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 195, 17.7.2010.


title: Vec T-36/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. novembra 2018 – Asahi Intecc/EUIPO – Celesio (Celeson) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia — Slovná ochranná známka Celeson — Skoršia medzinárodná slovná ochranná známka CELESIO — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               21.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/42

      Rozsudok Všeobecného súdu z 20. novembra 2018 – Asahi Intecc/EUIPO – Celesio (Celeson)
      (Vec T-36/18) (1)

      ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia - Slovná ochranná známka Celeson - Skoršia medzinárodná slovná ochranná známka CELESIO - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“))
      (2019/C 25/54)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Asahi Intecc Co., Ltd (Nagoya, Japonsko) (v zastúpení: T. Schmidpeter, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Rajh a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Celesio AG (Stuttgart, Nemecko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 20. novembra 2017 (vec R 1004/2017-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Celesio a Asahi Intecc

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Asahi Intecc Co., Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 104, 19.3.2018.


title: Vec C-452/17: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de commerce de Liège – Belgicko) – Zako SPRL/Sanidel SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Samostatní obchodní zástupcovia — Smernica 86/653/EHS — Článok 1 ods. 2 — Pojem „obchodný zástupca“ — Samostatne zárobkovo činný sprostredkovateľ vykonávajúci svoju činnosť v podniku zastúpeného — Plnenie iných úloh než tých, ktoré súvisia s dojednávaním predaja alebo nákupu tovaru pre zastúpeného)

text:
               21.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/9

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de commerce de Liège – Belgicko) – Zako SPRL/Sanidel SA
      (Vec C-452/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Samostatní obchodní zástupcovia - Smernica 86/653/EHS - Článok 1 ods. 2 - Pojem „obchodný zástupca“ - Samostatne zárobkovo činný sprostredkovateľ vykonávajúci svoju činnosť v podniku zastúpeného - Plnenie iných úloh než tých, ktoré súvisia s dojednávaním predaja alebo nákupu tovaru pre zastúpeného))
      (2019/C 25/10)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal de commerce de Liège

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Zako SPRL

         Žalovaná: Sanidel SA

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 1 ods. 2 smernice Rady 86/653/EHS z 18. decembra 1986 o koordinácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa samostatných obchodných zástupcov sa má vykladať v tom zmysle, že okolnosť, že určitá osoba, ktorá má trvalé oprávnenie buď dojednávať predaj alebo nákup tovaru pre inú osobu, alebo dojednávať a uzatvárať tieto transakcie v jej mene a na jej účet, vykonáva svoju činnosť v priestoroch tejto inej osoby, nebráni tomu, aby mohla byť posúdená ako „obchodný zástupca“ v zmysle tohto ustanovenia, pokiaľ táto okolnosť nebráni tejto osobe, aby vykonávala svoju činnosť samostatne, čo prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu.

                  2.

                  Článok 1 ods. 2 smernice 86/653 sa má vykladať v tom zmysle, že okolnosť, že určitá osoba vykonáva nielen činnosti spočívajúce buď v dojednávaní predaja alebo nákupu tovaru pre inú osobu, alebo v dojednávaní a uzatváraní týchto transakcií v jej mene a na jej účet, ale pre tú istú osobu vykonáva aj činnosti odlišnej povahy bez toho, aby tieto druhé činnosti mali vo vzťahu k prvým akcesorickú povahu, nebráni tomu, aby mohla byť posúdená ako „obchodný zástupca“ v zmysle uvedeného ustanovenia, pokiaľ jej táto okolnosť nebráni, aby prvé činnosti vykonávala samostatne, čo prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 347, 16.10.2017.


title: Vec T-219/10 RENV: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. novembra 2018 – World Duty Free Group/Komisia („Štátna pomoc — Ustanovenia týkajúce sa dane z príjmov právnických osôb, umožňujúce podnikom, ktoré sú daňovými rezidentmi v Španielsku, odpisovať goodwill vzniknutý nadobudnutím podielov v spoločnostiach, ktoré sú daňovými rezidentmi v zahraničí — Rozhodnutie vyhlasujúce štátnu pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďujúce jej vymáhanie — Pojem ‚štátna pomoc‘ — Selektívnosť — Referenčný systém — Výnimka — Rozdielne zaobchádzanie — Odôvodnenie rozdielneho zaobchádzania — Podnik, ktorý je príjemcom opatrenia pomoci — Legitímna dôvera“)

text:
               21.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/33

      Rozsudok Všeobecného súdu z 15. novembra 2018 – World Duty Free Group/Komisia
      (Vec T-219/10 RENV) (1)

      ((„Štátna pomoc - Ustanovenia týkajúce sa dane z príjmov právnických osôb, umožňujúce podnikom, ktoré sú daňovými rezidentmi v Španielsku, odpisovať goodwill vzniknutý nadobudnutím podielov v spoločnostiach, ktoré sú daňovými rezidentmi v zahraničí - Rozhodnutie vyhlasujúce štátnu pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďujúce jej vymáhanie - Pojem ‚štátna pomoc‘ - Selektívnosť - Referenčný systém - Výnimka - Rozdielne zaobchádzanie - Odôvodnenie rozdielneho zaobchádzania - Podnik, ktorý je príjemcom opatrenia pomoci - Legitímna dôvera“))
      (2019/C 25/41)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: World Duty Free Group, SA, predtým Autogrill España, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero a A. Lamadrid de Pablo, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobkyňu: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze, agent), Írsko (v zastúpení: pôvodne G. Hodge a E. Creedon, neskôr G. Hodge a D. Browne, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Doherty Barry a A. Goodman, barristers) a Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. Sampol Pucurull, splnompcnení zástupca)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie článku 1 ods. 1 rozhodnutia Komisie 2011/5/ES z 28. októbra 2009 o odpisovaní finančného goodwillu na daňové účely pri nadobúdaní podielu v zahraničných subjektoch C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) vykonávanom Španielskom (Ú. v. EÚ L 7, 2011, s. 48), a subsidiárne na zrušenie článku 4 tohto rozhodnutia

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  World Duty Free Group, SA, znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

                  3.

                  Spolková republika Nemecko, Írsko a Španielske kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 179, 3.7.2010.


title: Vec T-227/10: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. novembra 2018 – Banco Santander/Komisia („Štátna pomoc — Ustanovenia týkajúce sa dane z príjmov právnických osôb umožňujúce podnikom, ktoré sú daňovými rezidentmi v Španielsku, odpisovať goodwill vzniknutý nadobudnutím podielov v podnikoch, ktoré sú daňovými rezidentmi v zahraničí — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie — Pojem štátna pomoc — Selektivita — Referenčný systém — Výnimka — Rozdielne zaobchádzanie — Odôvodnenie rozdielneho zaobchádzania — Podniky, ktoré sú príjemcami opatrenia — Legitímna dôvera“)

text:
               21.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/34

      Rozsudok Všeobecného súdu z 15. novembra 2018 – Banco Santander/Komisia
      (Vec T-227/10) (1)

      ((„Štátna pomoc - Ustanovenia týkajúce sa dane z príjmov právnických osôb umožňujúce podnikom, ktoré sú daňovými rezidentmi v Španielsku, odpisovať goodwill vzniknutý nadobudnutím podielov v podnikoch, ktoré sú daňovými rezidentmi v zahraničí - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie - Pojem štátna pomoc - Selektivita - Referenčný systém - Výnimka - Rozdielne zaobchádzanie - Odôvodnenie rozdielneho zaobchádzania - Podniky, ktoré sú príjemcami opatrenia - Legitímna dôvera“))
      (2019/C 25/42)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Banco Santander, SA (Santander, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan a R. Calvo Salinero, neskôr J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero a A. Lamadrid de Pablo, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a C. Urraca Caviedes, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie článku 1 ods. 1 rozhodnutia Komisie 2011/5/ES z 28. októbra 2009 o odpisovaní finančného goodwillu na daňové účely pri nadobúdaní podielu v zahraničných subjektoch C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) vykonávanom Španielskom (Ú. v. EÚ L 7, 2011, s. 48) a subsidiárne článku 4 tohto rozhodnutia.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Banco Santander, SA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 195, 17.7.2010.


title: Vec C-660/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Berlin (Nemecko) 22. októbra 2018 – Sundair GmbH/WV a i.

text:
               21.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Berlin (Nemecko) 22. októbra 2018 – Sundair GmbH/WV a i.
      (Vec C-660/18)
      (2019/C 25/25)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Berlin

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Sundair GmbH

         Žalovaní: WV, XU, YT, zastúpení XU a ZS

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 7 ods. 1 písm. b) v spojení s článkom 5 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (1) vykladať v tom zmysle, že dotknutým cestujúcim patrí náhrada za zrušenie letu aj vtedy, ak letecký dopravca, ktorý mal prepravu uskutočniť, nedisponuje platnou prevádzkovou licenciou v zmysle článku 2 písm. a) nariadenia č. 261/2004 a chýbajúca platná prevádzková licencia je prinajmenšom jedným z dôvodov zrušenia letu a cestujúci nemali o tejto chýbajúcej prevádzkovej licencii vedomosť?

         (1)  Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1.


title: Vec T-521/18: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2018 – BGC Partners/EUIPO – Bankgirocentralen BGC (BGC BROKERAGE)

text:
               18.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/47

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2018 – BGC Partners/EUIPO – Bankgirocentralen BGC (BGC BROKERAGE)
      (Vec T-521/18) (1)

      (2019/C 65/64)
      Jazyk konania: angličtina
      Predsedníčka siedmej komory nariadila výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 392, 29.10.2018.


title: Vec T-83/19: Žaloba podaná 12. februára 2019 — AL/Komisia

text:
               1.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 122/28

      Žaloba podaná 12. februára 2019 — AL/Komisia
      (Vec T-83/19)
      (2019/C 122/32)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: AL (v zastúpení: A. Blot a S. Rodrigues, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú,

                  —

                  zrušil rozhodnutie, ktorým bola implicitne zamietnutá žiadosť žalobcu o náhradu škody z 19. decembra 2017, a v prípade potreby, rozhodnutie z 12. novembra 2018, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu,

                  —

                  priznal žalobcovi náhradu vzniknutej majetkovej a nemajetkovej ujmy,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby uvádza žalobca štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod, založený na porušení zmluvných záväzkov žalovanej voči žalobcovi, a to v tom zmysle, že Komisia nedodržala svoj záväzok, ku ktorému sa zaviazala vymenovaním žalobcu do funkcie sprostredkovateľa a koordinátora medzi Európskou úniou a Partnerstvom v oblasti lesov povodia rieky Kongo.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod, založený na porušení zásady legitímnej dôvery.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod, založený na porušení práva byť vypočutý.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod, založený na porušení zásady riadnej správy vecí verejných a povinnosti starostlivosti.


title: Vec T-85/19: Žaloba podaná 14. februára 2019 — Gwo Chyang Biotech/EUIPO — Norma (KinGirls)

text:
               1.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 122/29

      Žaloba podaná 14. februára 2019 — Gwo Chyang Biotech/EUIPO — Norma (KinGirls)
      (Vec T-85/19)
      (2019/C 122/33)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Gwo Chyang Biotech Co. Ltd (Tainan, Thajsko) (v zastúpení: J. Kakoures, Rechsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Norma Lebensmittelfilialbetrieb Stiftung & Co. KG (Norimberg, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška ochrannej známky Európskej únie KinGirls — prihláška č. 15 151 038

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 12. decembra 2018 vo veci R 718/2018-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom vyhovel námietke v súvislosti s výrobkami patriacimi do triedy 3 a námietku v celom rozsahu zamietol,

                  —

                  uložil EUIPO a spoločnosti Norma Lebensmittelfilialbetrieb Stiftung & Co. KG povinnosť nahradiť trovy námietkového, odvolacieho a tohto konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec C-510/17: Uznesenie predsedu druhej komory Súdneho dvora z 24. januára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresný súd Bratislava — Slovenská republika) — ML

text:
               20.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 172/23

      Uznesenie predsedu druhej komory Súdneho dvora z 24. januára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresný súd Bratislava — Slovenská republika) — ML
      (Vec C-510/17) (1)

      (2019/C 172/27)
      Jazyk konania: slovenčina
      Predseda druhej komory Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 374, 6.11.2017.


title: Vec T-138/19: Žaloba podaná 14. februára 2019 — WH/EUIPO

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/59

      Žaloba podaná 14. februára 2019 — WH/EUIPO
      (Vec T-138/19)
      (2019/C 148/58)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: WH (v zastúpení: E. Fontes Vila, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd rozhodol, že na zamietnutie odvolania nie je dôvod a retroaktívne jej priznal povýšenie, ktoré si spravodlivo zaslúži so všetkými účinkami.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Táto žaloba je podaná proti rozhodnutiu žalovaného nepovýšiť žalobkyňu počas povyšovania v roku 2018.
      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza ako jediný žalobný dôvod porušenie svojho práva na obranu.


title: Vec T-141/19: Žaloba podaná 4. marca 2019 — Sabo a iní/Parlament a Rada

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/60

      Žaloba podaná 4. marca 2019 — Sabo a iní/Parlament a Rada
      (Vec T-141/19)
      (2019/C 148/59)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Peter Sabo (Tulčik, Slovensko) a ďalších šesť žalobcov (v zastúpení: R. Smith, solicitor)

         Žalovaní: Európsky parlament a Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd zrušil tie ustanovenia smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/2001 (1), ktoré umožňujú započítať energiu z lesnej biomasy na účely jej článku 29 ods. 1, a to na a) prispievanie k spoločnému cieľu na rok 2030, b) posudzovanie dodržiavania povinností týkajúcich sa energie z obnoviteľných zdrojov a c) oprávnenosť na finančnú podporu

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že smernica 2018/2001 je v rozpore s článkom 191 ZFEÚ, pretože nezachováva, nechráni a nezlepšuje kvalitu životného prostredia, nechráni ľudské zdravie a neprispieva k obozretnému a racionálnemu využívaniu prírodných zdrojov. Jej účelom nie je dosiahnuť vysokú úroveň ochrany životného prostredia, pričom neodstraňuje škody pri zdroji a neuplatňuje zásadu predbežnej opatrnosti alebo zásadu znečisťovateľ platí. Nezohľadňuje dostupné vedecké údaje týkajúce sa dopadov spaľovania lesnej biomasy na životné prostredie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že smernica 2018/2001 porušuje viaceré práva žalobcov (uznané v článkoch 7, 10, 14, 17, 22, 24, 35 a 37 Charty základných práv Európskej únie), ktoré sú všeobecnými právami a musia byť dodržiavané tak vo vzťahu k žalobcom z Európskej únie, ako aj vo vzťahu k žalobcom z tretích krajín. Tieto porušenia nemôžu byť odôvodnené, pretože sporné ustanovenia napadnutej smernice nevyhnutne alebo racionálne nesúvisia s cieľmi Únie v oblasti ochrany životného prostredia, s ktorými nie sú v súlade.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/2001 z 11. decembra 2018 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov (Ú. v. EÚ L 328, 2018, s. 82).


title: Vec T-142/19: Žaloba podaná 1. marca 2019 — Nosio/EUIPO — Passi (PASSIATA)

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/60

      Žaloba podaná 1. marca 2019 — Nosio/EUIPO — Passi (PASSIATA)
      (Vec T-142/19)
      (2019/C 148/60)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Nosio SpA (Mezzocorona, Taliansko) (v zastúpení: J. Graffer a A. Ottolini, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Passi AG (Rothrist, Švajčiarsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie PASSIATA — prihláška č. 14 593 123

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 23. novembra 2018 vo veci R 927/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil protistranám povinnosť znášať trovy tohto konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-143/19: Žaloba podaná 2. marca 2019 — Solar Ileias Bompaina/Komisia

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/61

      Žaloba podaná 2. marca 2019 — Solar Ileias Bompaina/Komisia
      (Vec T-143/19)
      (2019/C 148/61)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Solar Ileias Bompaina AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: A. Metaxas a A. Bartosch, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté akty Komisie, t.j. rozhodnutie C(2018) 6777 final z 10. októbra 2018 v rozsahu, v ktorom zamieta námietky predložené Komisii vo veci SA.41794, a konkrétne len body 111 — 121 tohto rozhodnutia, ako aj list z 8. 2. 2019 (B.2 VI/MJ/mklD*2019/019026),

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť žalobkyni trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jeden žalobný dôvod založený na porušení procesných práv žalobkyne z dôvodu opomenutia určenia relevantného referenčného systému ako prerogatívu pre posúdenie materiálnej selektívnosti napadnutého opatrenia, nesprávnom posúdení skutočností týkajúcich sa zlučiteľnosti producentov RES a dodávateľov energie, ktoré boli Komisii predložené v správnom konaní, nesprávnej právnej analýze kritéria porovnateľnosti, ktorá má byť vykonaná pri posudzovaní materiálnej selektívnosti napadnutého opatrenia, nedostatočnom odôvodnení dokladujúcom zjavné nevykonanie náležitého posúdenia, ako aj nesprávnom posúdení veci v dôsledku nesprávneho uplatnenia citovanej judikatúry.


title: Vec T-147/19: Žaloba podaná 6. marca 2019 — Flovax/EUIPO — Dagniaux a Gervais Danone (GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923)

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/62

      Žaloba podaná 6. marca 2019 — Flovax/EUIPO — Dagniaux a Gervais Danone (GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923)
      (Vec T-147/19)
      (2019/C 148/62)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Flovax Sàrl (Doncols, Luxembursko) (v zastúpení: C.-S. Marchiani, avocat)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: Dagniaux (Roubaix, Francúzsko), Compagnie Gervais Danone (Paríž, Francúzsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom, Compagnie Gervais Danone

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie GLACIER DAGNIAUX DEPUIS 1923, vo farbách: „text a kresba: pantone modrá č. 302; pozadie pantone č. 1205c (krémová)“ — ochranná známka Európskej únie č. 896 480

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 18. mája 2018 vo veci R 2210/2016-1 a R 2211/2016-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zmenil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo z 18. mája 2018 vo veciach R 2210/2016-1 a R 2211/2016-1,

                  —

                  vyhlásil odvolanie vo veci R 2211/2016-1, ktoré podala spoločnosť FLOVAX na odvolací senát Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo, za prípustné,

                  —

                  zrušil rozhodnutie zrušovacieho oddelenia č. 10417 C, ktoré bolo prijaté na základe článku 55 ods. 1 nariadenia o ochrannej známke Európskej únie v nadväznosti na návrh z 22. októbra 2015, podaný spoločnosti Compagnie Gervais Danone na zrušenie práv, a zamietajúci v celom rozsahu uvedený návrh na zrušenie práv,

                  —

                  uložil spoločnosti Compagnie Gervais Danone, aby majiteľke ochrannej známky zaplatila poplatok za podanie návrhu na zrušenie a náklady na zastúpenie stanovené na základe maximálnej sadzby za úkony podľa článku 94 nariadenia o ochrannej známke Európskej únie.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 70 nariadenia (EÚ) Európskeho parlamentu a Rady 2017/1001,

                  —

                  porušenie zásady kontradiktórnosti,

                  —

                  nesprávne právne posúdenie, ktorého sa dopustil odvolací senát pri posúdení podmienok neprípustnosti odvolania, ktoré mu bolo predložené.


title: Vec T-156/19: Žaloba podaná 12. marca 2019 — Koenig & Bauer/EUIPO (we’re on it)

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/63

      Žaloba podaná 12. marca 2019 — Koenig & Bauer/EUIPO (we’re on it)
      (Vec T-156/19)
      (2019/C 148/63)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Koenig & Bauer AG (Würzburg, Nemecko) (v zastúpení: B. Reinisch, B. Sorg a M. Ringer, Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie we’re on it — prihláška č. 16 983 066

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 16. januára 2019 vo veci R 1027/2018-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a rozhodol, že rozhodnutie EUIPO z 23. apríla 2018, ktorým bola prihláška ochrannej známky č. 16 983 066 zamietnutá, sa zrušuje a konanie o zápise ochrannej známky Európskej únie č. 16 983 066 pokračuje, a žalobkyni (prihlasovateľke) sa vracia poplatok za odvolanie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 prvej vety nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 druhej vety nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-507/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 1. marca 2019 — Baradel a i./EIF

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/64

      Uznesenie Všeobecného súdu z 1. marca 2019 — Baradel a i./EIF
      (Vec T-507/16) (1)

      (2019/C 148/64)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda deviatej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 226, 3.8.2013 (vec pôvodne zapísaná do registra Súdu pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-51/13 a postúpená Všeobecnému súdu Európskej únie 1.9.2016).


title: Vec T-760/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 15. februára 2019 — Intercontinental Exchange Holdings/EUIPO — New York Mercantile Exchange (NYMEX BRENT)

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/64

      Uznesenie Všeobecného súdu z 15. februára 2019 — Intercontinental Exchange Holdings/EUIPO — New York Mercantile Exchange (NYMEX BRENT)
      (Vec T-760/18) (1)

      (2019/C 148/65)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 93, 11.3.2019.


title: Vec C-90/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 5. februára 2019 — Rieco SpA/Comune di Ortona, Ecolan SpA

text:
               27.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/7

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 5. februára 2019 — Rieco SpA/Comune di Ortona, Ecolan SpA
      (Vec C-90/19)
      (2019/C 182/09)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Rieco SpA

         Žalované: Comune di Ortona, Ecolan SpA

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni právo Európskej únie (najmä zásada slobodnej správy orgánmi verejnej moci a zásada podstatnej rovnocennosti rôznych foriem zadávania a riadenia služieb v pôsobnosti orgánov verejnej správy) vnútroštátnej právnej úprave [akú predstavuje článok 192 ods. 2 Codice dei contratti pubblici (kódex verejného obstarávania), t. j. legislatívneho dekrétu č. 50/2016], ktorá pripisuje zadávaniu služieb „in-house“ podriadený a mimoriadny charakter v porovnaní so zadávaním zákaziek prostredníctvom verejného obstarávania, pričom: i) uvedenú mimoriadnu formu zadávania pripúšťa iba v prípade preukázaného zlyhania relevantného trhu a ii) orgánu verejnej správy, ktorého zámerom je zadať službu v režime poverenia svojho interného útvaru, ukladá v každom prípade povinnosť uviesť špecifické odôvodnenie týkajúce sa prínosov takejto formy zadania pre verejnosť?

                  2.

                  Bráni právo Európskej únie (konkrétne článok 12 ods. 3 smernice 2014/24/EÚ (1) týkajúci sa zadávania „in-house“ v režime obdobnej kontroly vykonávanej spoločne medzi viacerými orgánmi verejnej správy) vnútroštátnej právnej úprave [akú predstavuje článok 4 ods. 1 Testo Unico delle società partecipate (Kodifikované znenie právnych predpisov týkajúcich sa spoločností s verejnou účasťou) — legislatívny dekrét č. 175/2016 -], ktorá je prekážkou toho, aby orgán verejnej správy nadobudol v subjekte, ktorý je vo vlastníctve viacerých verejných orgánov, obchodný podiel (ktorý by danému orgán zabezpečil kontrolu alebo právo veta), v prípade, že zámerom uvedeného orgánu verejnej správy je v každom prípade získať v budúcnosti postavenie zaručujúce spoločnú kontrolu, čiže možnosť priameho zadávania zákaziek subjektu vo vlastníctve viacerých verejných orgánov?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65).


title: spojené veci C-582/17 a C-583/17: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 2. apríla 2019 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Raad van State — Holandsko) — Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/H. (C-582/17), R. (C-583/17) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu — Nariadenie (EÚ) č. 604/2013 — Článok 18 ods. 1 písm. b) až d) — Článok 23 ods. 1 — Článok 24 ods. 1 — Postup prijatia späť — Kritériá zodpovednosti — Nová žiadosť podaná v inom členskom štáte — Článok 20 ods. 5 — Prebiehajúci proces určovania — Späťvzatie žiadosti — Článok 27 — Opravné prostriedky)

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/5

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 2. apríla 2019 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Raad van State — Holandsko) — Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/H. (C-582/17), R. (C-583/17)
      (spojené veci C-582/17 a C-583/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu - Nariadenie (EÚ) č. 604/2013 - Článok 18 ods. 1 písm. b) až d) - Článok 23 ods. 1 - Článok 24 ods. 1 - Postup prijatia späť - Kritériá zodpovednosti - Nová žiadosť podaná v inom členskom štáte - Článok 20 ods. 5 - Prebiehajúci proces určovania - Späťvzatie žiadosti - Článok 27 - Opravné prostriedky)
      (2019/C 206/06)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Raad van State

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

         Žalovaní: H. (C-582/17), R. (C-583/17)

         Výrok rozsudku

      Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov, sa má vykladať v tom zmysle, že štátny príslušník tretej krajiny, ktorý podal žiadosť o medzinárodnú ochranu v prvom členskom štáte, potom opustil tento členský štát a následne podal novú žiadosť o medzinárodnú ochranu v druhom členskom štáte:

                  —

                  sa v zásade nemôže v rámci opravného prostriedku, ktorý podal na základe článku 27 ods. 1 tohto nariadenia v tomto druhom členskom štáte proti rozhodnutiu o jeho odovzdaní, dovolávať kritéria zodpovednosti stanoveného v článku 9 uvedeného nariadenia,

                  —

                  sa výnimočne môže v rámci takéhoto opravného prostriedku dovolávať tohto kritéria zodpovednosti v situácii, na ktorú sa vzťahuje článok 20 ods. 5 toho istého nariadenia, pokiaľ tento štátny príslušník tretej krajiny predložil príslušnému orgánu žiadajúceho členského štátu dôkazy, ktoré jasne preukazujú, že sa má považovať za členský štát zodpovedný za posúdenie žiadosti podľa uvedeného kritéria zodpovednosti.

         (1)  Ú. v. EÚ C 424, 11.12.1017.


title: Vec C-169/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la Regione Puglia (Taliansko) 25. februára 2019 — IC/Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la Regione Puglia (Taliansko) 25. februára 2019 — IC/Istituto Nazionale della Previdenza Sociale
      (Vec C-169/19)
      (2019/C 206/25)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la Regione Puglia

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: IC

         Žalovaný: Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa články 18 a 21 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby právna úprava členského štátu stanovila vo vzťahu k fyzickej osobe s bydliskom v inom členskom štáte, ktorej príjem pochádza v plnom rozsahu z prvého členského štátu, ale ktorá nemá štátnu príslušnosť iného členského štátu, zdanenie príjmu bez príslušných daňových úľav v tomto inom členskom štáte?


title: Vec T-196/19: Žaloba podaná 4. apríla 2019 — AZ/Komisia

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/41

      Žaloba podaná 4. apríla 2019 — AZ/Komisia
      (Vec T-196/19)
      (2019/C 213/43)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: AZ (v zastúpení: F. Wagner a N. Voß, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) , pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárnejšie zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 %, v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 8 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 10 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  ešte subsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 % uverejnených sieťových poplatkov, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že prostredníctvom rozhodnutia žalovanej sa stanovili len povinnosti na dodatočné platby pre odberateľov základného zaťaženia, ktorí boli v rokoch 2012 a 2013 úplne oslobodení od sieťových poplatkov. S týmito odberateľmi základného zaťaženia sa preto v porovnaní s odberateľmi základného zaťaženia, ktorí za rovnaké časové obdobie využili paušálne zníženie sieťových poplatkov a pre ktorých neboli stanovené žiadne dodatočné platobné povinnosti, zaobchádzalo rozdielnym spôsobom a boli nespravodlivo znevýhodnení.
                  V tejto súvislosti sa tiež vytýka, že pokiaľ ide o rozdielne zaobchádzanie, žalovaná porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 263 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie. Rozdielne zaobchádzanie je okrem toho v rozpore so zákazom diskriminácie podľa článku 32 ods. 1 smernice 2009/72/ES. (1)

                  3.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec T-232/19: Žaloba podaná 8. apríla 2019 — H&R Ölwerke Schindler/Komisia

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/50

      Žaloba podaná 8. apríla 2019 — H&R Ölwerke Schindler/Komisia
      (Vec T-232/19)
      (2019/C 213/50)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: H&R Ölwerke Schindler GmbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: N. Voß a D. Fouquet, Rechtsanwältinnen)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) , pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárnejšie zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 %, v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 8 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 10 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  ešte subsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 % uverejnených sieťových poplatkov, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že prostredníctvom rozhodnutia žalovanej sa stanovili len povinnosti na dodatočné platby pre odberateľov základného zaťaženia, ktorí boli v rokoch 2012 a 2013 úplne oslobodení od sieťových poplatkov. S týmito odberateľmi základného zaťaženia sa preto v porovnaní s odberateľmi základného zaťaženia, ktorí za rovnaké časové obdobie využili paušálne zníženie sieťových poplatkov a pre ktorých neboli stanovené žiadne dodatočné platobné povinnosti, zaobchádzalo rozdielnym spôsobom a boli nespravodlivo znevýhodnení.
                  V tejto súvislosti sa tiež vytýka, že pokiaľ ide o rozdielne zaobchádzanie, žalovaná porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 263 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie. Rozdielne zaobchádzanie je okrem toho v rozpore so zákazom diskriminácie podľa článku 32 ods. 1 smernice 2009/72/ES. (1)

                  3.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec C-265/18: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 2. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Litva) — Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/Akvilė Jarmuškienė (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Harmonizácia daňových právnych predpisov — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 2006/112/ES — Osobitná úprava pre malé podniky — Články 282 až 292 — Oslobodenie od DPH pre malé podniky s ročným obratom nižším, ako je stanovená hranica — Simultánne dodanie dvoch nehnuteľností jednou transakciou — Prekročenie limitu ročného obratu vzhľadom na predajnú cenu jednej z týchto nehnuteľností — Povinnosť platiť daň z celkovej hodnoty transakcie)

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/10

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 2. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Litva) — Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/Akvilė Jarmuškienė
      (Vec C-265/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Harmonizácia daňových právnych predpisov - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Osobitná úprava pre malé podniky - Články 282 až 292 - Oslobodenie od DPH pre malé podniky s ročným obratom nižším, ako je stanovená hranica - Simultánne dodanie dvoch nehnuteľností jednou transakciou - Prekročenie limitu ročného obratu vzhľadom na predajnú cenu jednej z týchto nehnuteľností - Povinnosť platiť daň z celkovej hodnoty transakcie)
      (2019/C 220/13)
      Jazyk konania: litovčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Žalovaná: Akvilė Jarmuškienė

         za účasti: Vilniaus apskrities valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Výrok rozsudku

      Články 282 až 292 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že ak dodávka pre toho istého kupujúceho pozostáva z dvoch nehnuteľností, ktoré sú spojené svojou povahou a vzťahuje sa na ne jediná predajná zmluva, pričom je prekročený limit ročného obratu použitý ako referencia na uplatňovanie osobitnej úpravy pre malé podniky stanovený v tejto smernici, zdaniteľná osoba je povinná zaplatiť daň na základe hodnoty celého predmetného dodania, teda s prihliadnutím na hodnotu týchto dvoch tovarov, ktoré sú predmetom tohto dodania, hoci zohľadnenie hodnoty len jedného z týchto tovarov by neviedlo k prekročeniu uvedeného ročného limitu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 276, 6.8.2018.


title: Vec C-268/18: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 2. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bacău –Rumunsko) — SC Onlineshop SRL/Agenția Națională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcția Generală a Vămilor (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný colný sadzobník — Colné zaradenie — Kombinovaná nomenklatúra — Podpoložky 85269120 a 85285900 — Navigačný systém GPS s viacerými funkciami)

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/11

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 2. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bacău –Rumunsko) — SC Onlineshop SRL/Agenția Națională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcția Generală a Vămilor
      (Vec C-268/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný colný sadzobník - Colné zaradenie - Kombinovaná nomenklatúra - Podpoložky 85269120 a 85285900 - Navigačný systém GPS s viacerými funkciami)
      (2019/C 220/14)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Bacău

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: SC Onlineshop SRL

         Žalovaní: Agenția Națională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcția Generală a Vămilor

         Výrok rozsudku

      Kombinovaná nomenklatúra uvedená v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, v znení vyplývajúcom z vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2015/1754 zo 6. októbra 2015, sa má vykladať v tom zmysle, že multifunkčný prístroj druhu používaného v motorových vozidlách, ktorý rovnako ako prístroj, o aký ide vo veci samej, má pod jedným krytom monitor s rádionavigáciou vďaka predinštalovaným navigačným aplikáciám GPS, ktorý vykonáva hlavnú funkciu, a prístroj na rozhlasové vysielanie, prístroj na reprodukciu zvuku a videa a obrazovku s rozmerom uhlopriečky približne 5 palcov (12,7 cm), ktoré plnia vedľajšie funkcie, sa má zatriediť do podpoložky 85269120 tejto nomenklatúry.

         (1)  Ú. v. EÚ C 249, 16.7.2018.


title: Vec C-294/18: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 2. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Markkinaoikeus — Fínsko) — konanie začaté na návrh Oulun Sähkönmyynti Oy (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Energetická efektívnosť — Smernica 2012/27/EÚ — Článok 11 ods. 1 — Náklady na prístup k meraniu a informáciám o vyúčtovaní — Právo koncových odberateľov bezplatne dostať všetky svoje vyúčtovania a informácie o vyúčtovaní ich spotreby energie — Poplatok za distribúciu elektrickej energie — Zníženie poplatku za distribúciu elektrickej energie poskytované dodávateľom elektrickej energie odberateľom, ktorí si zvolili vyúčtovanie v elektronickej forme)

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/12

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 2. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Markkinaoikeus — Fínsko) — konanie začaté na návrh Oulun Sähkönmyynti Oy
      (Vec C-294/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Energetická efektívnosť - Smernica 2012/27/EÚ - Článok 11 ods. 1 - Náklady na prístup k meraniu a informáciám o vyúčtovaní - Právo koncových odberateľov bezplatne dostať všetky svoje vyúčtovania a informácie o vyúčtovaní ich spotreby energie - Poplatok za distribúciu elektrickej energie - Zníženie poplatku za distribúciu elektrickej energie poskytované dodávateľom elektrickej energie odberateľom, ktorí si zvolili vyúčtovanie v elektronickej forme)
      (2019/C 220/15)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Markkinaoikeus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Oulun Sähkönmyynti Oy

         Výrok rozsudku

      Článok 11 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2012/27/EÚ z 25. októbra 2012 o energetickej efektívnosti, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 2009/125/ES a 2010/30/EÚ a ktorou sa zrušujú smernice 2004/8/ES a 2006/32/ES, sa má vykladať v tom zmysle, že za podmienok, o aké ide vo veci samej, nebráni zníženiu poplatku za distribúciu elektrickej energie, ktoré poskytuje maloobchodný dodávateľ elektrickej energie koncovým odberateľom, ktorí si zvolili vyúčtovanie v elektronickej forme.

         (1)  Ú. v. EÚ C 240, 9.7.2018.


title: Vec C-309/18: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 2. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Taliansko) — Lavorgna Srl/Comune di Montelanico, Comune di Supino, Comune di Sgurgola, Comune di Trivigliano (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verejné obstarávanie — Smernica 2014/24/EÚ — Náklady na prácu — Automatické vylúčenie uchádzača, ktorý v ponuke samostatne neuviedol náklady na prácu — Zásada proporcionality)

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/12

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 2. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Taliansko) — Lavorgna Srl/Comune di Montelanico, Comune di Supino, Comune di Sgurgola, Comune di Trivigliano
      (Vec C-309/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné obstarávanie - Smernica 2014/24/EÚ - Náklady na prácu - Automatické vylúčenie uchádzača, ktorý v ponuke samostatne neuviedol náklady na prácu - Zásada proporcionality)
      (2019/C 220/16)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Lavorgna Srl

         Žalovaní: Comune di Montelanico, Comune di Supino, Comune di Sgurgola, Comune di Trivigliano

         za účasti: Gea Srl

         Výrok rozsudku

      Zásady právnej istoty, rovnosti zaobchádzania a transparentnosti, tak ako sú uvedené v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, akou je dotknutá právna úprava vo veci samej, podľa ktorej opomenutie samostatne uviesť náklady na prácu v cenovej ponuke predloženej v rámci postupu verejného obstarávania vedie k vylúčeniu tejto ponuky bez možnosti využitia mechanizmu odstránenia vád dokumentácie, a to aj v prípade, ak povinnosť samostatne uviesť tieto náklady nebola stanovená v príslušnej súťažnej dokumentácii, pokiaľ táto podmienka a táto možnosť vylúčenia sú jasne stanovené vo vnútroštátnej právnej úprave v oblasti verejného obstarávania, na ktorú sa v tejto dokumentácii výslovne odkazuje. Pokiaľ však ustanovenia súťažnej dokumentácie neumožňujú uchádzačom uviesť tieto náklady vo svojich cenových ponukách, zásady transparentnosti a proporcionality sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby uchádzačom bolo umožnené napraviť svoju situáciu a splniť povinnosti stanovené vnútroštátnymi právnymi predpismi v danej oblasti v lehote stanovenej verejným obstarávateľom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 268, 30.7.2018.


title: Vec C-330/18 P: Uznesenie Súdneho dvora z 21. marca 2019 — Bruno Gollnisch/Európsky parlament (Odvolanie — Európsky parlament — Pravidlá o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu — Príspevok na asistenta poslanca Parlamentu — Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm)

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/14

      Uznesenie Súdneho dvora z 21. marca 2019 — Bruno Gollnisch/Európsky parlament
      (Vec C-330/18 P) (1)

      (Odvolanie - Európsky parlament - Pravidlá o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu - Príspevok na asistenta poslanca Parlamentu - Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm)
      (2019/C 220/18)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Bruno Gollnisch (v zastúpení: B. Bonnefoy-Claudet, avocat)

         Ďalší účastník konania: Európsky parlament (v zastúpení: S. Seyr a C. Burgos, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta ako čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné.

                  2.

                  Pán Bruno Gollnisch je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 240, 9.7.2018.


title: Vec C-462/18 P: Uznesenie Súdneho dvora z 21. marca 2019 — Mylène Troszczynski/Európsky parlament (Odvolanie — Európsky parlament — Pravidlá o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu — Príspevok na asistenta poslanca Parlamentu — - Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm)

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/15

      Uznesenie Súdneho dvora z 21. marca 2019 — Mylène Troszczynski/Európsky parlament
      (Vec C-462/18 P) (1)

      (Odvolanie - Európsky parlament - Pravidlá o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu - Príspevok na asistenta poslanca Parlamentu - - Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm)
      (2019/C 220/19)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Mylène Troszczynski (v zastúpení: F. Wagner, advokát)

         Ďalší účastník konania: Európsky parlament (v zastúpení: S. Seyr a C. Burgos, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta ako sčasti zjavne neprípustné a sčasti zjavne nedôvodné.

                  2.

                  Pani Mylène Troszczynski je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 364, 8.10.2018.


title: Vec C-99/19 P: Odvolanie podané 7. januára 2019: BI proti uzneseniu predsedu Všeobecného súdu z 26. novembra 2018 vo veci T-626/18 AJ, BI/Európska komisia

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/15

      Odvolanie podané 7. januára 2019: BI proti uzneseniu predsedu Všeobecného súdu z 26. novembra 2018 vo veci T-626/18 AJ, BI/Európska komisia
      (Vec C-99/19 P)
      (2019/C 220/20)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ(ka): BI

         Ďalší účastník konania: Európska komisia
      Súdny dvor Európskej únie (siedma komora) uznesením z 21. mája 2019 zamietol odvolanie a určil, že účastník konania, ktorý nemal úspech vo veci, je povinný nahradiť trovy konania.


title: Vec C-123/19 P: Odvolanie podané 18. februára 2019: Vans, Inc. proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) zo 6. decembra 2018 vo veci T-817/16, Vans. Inc/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/16

      Odvolanie podané 18. februára 2019: Vans, Inc. proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) zo 6. decembra 2018 vo veci T-817/16, Vans. Inc/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      (Vec C-123/19 P)
      (2019/C 220/21)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Vans, Inc. (v zastúpení: M. Hirsch a M. Metzner, Rechtsanwälte)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Deichmann SE

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor

                  1.

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie (deviata komora) zo 6. decembra 2018 vo veci T-817/16 a rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu z 21. septembra 2016 vo veci R 2030/2015-4 a v celom rozsahu zamietol námietku;

                  2.

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Všeobecný súd nesprávne konštatoval, že ďalší účastník konania dostatočne odôvodnil staršiu ochrannú známku; Všeobecný súd najmä príliš extenzívne vyložil pojem „rovnocenný dokument“ podľa pravidla 19 ods. 2 písm. a) bodu ii nariadenia (ES) č. 2868/95 (1) (teraz článok 7 ods. 2 písm. a) bod ii delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/625) (2).

                  —

                  Na rozdiel od názoru Všeobecného súdu nejde v prípade výtlačku z databázy TMView o „rovnocenný dokument“ v zmysle pravidla 19 ods. 2 písm. a) bodu ii nariadenia 2868/95; vyplýva to jednak z jednoznačného znenia ustanovenia, ktoré sa v súvislosti s prípustnými rovnocennými dokumentmi vzťahuje na druh a nie pôvod dokumentu, a jednak z ratio legis ustanovenia.

                  —

                  Výtlačok z TMView nemožno ani na základe vlastností databázy použiť ako preukázanie odôvodnenia.

                  —

                  Námietka sa mala zamietnuť už z dôvodu neexistujúceho odôvodnenia skoršieho práva.

                  —

                  Všeobecný súd sa navyše nesprávne domnieval, že medzi kolidujúcimi označeniami existuje pravdepodobnosť zámeny; hoci Všeobecný súd konštatoval rozdiely existujúce medzi označeniami, pri posudzovaní vizuálnej podobnosti ich už nezohľadnil, ale iba paušálne a bez ďalšieho odôvodnenia poznamenal, že medzi označeniami existuje vizuálne priemerná podobnosť.

         (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 303, 1995, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).

         (2)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2018/625 z 5. marca 2018, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 o ochrannej známke Európskej únie a ktorým sa zrušuje delegované nariadenie (EÚ) 2017/1430 (Ú. v. EÚ L 104, 2018, s. 1).


title: Vec C-125/19 P: Odvolanie podané 18. februára 2019: Vans, Inc. proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) zo 6. decembra 2018 vo veci T-848/16, Deichmann SE/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/17

      Odvolanie podané 18. februára 2019: Vans, Inc. proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) zo 6. decembra 2018 vo veci T-848/16, Deichmann SE/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      (Vec C-125/19 P)
      (2019/C 220/22)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Vans, Inc. (v zastúpení: M. Hirsch, M. Metzner, Rechtsanwälte)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Deichmann SE

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie (deviata komora) zo 6. decembra 2018 vo veci T-848/16 a zamietol žalobu,

                  —

                  uložil spoločnosti Deichmann SE povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Všeobecný súd nesprávne konštatoval, že Deichmann dostatočne odôvodnila staršie ochranné známky, Všeobecný súd najmä príliš extenzívne vyložil pojem „rovnocenný dokument“ podľa pravidla 19 ods. 2 písm. a) bodu ii nariadenia 2868/95 (1) (teraz článok 7 ods. 2 písm. a) bod ii delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/625) (2).
      Na rozdiel od názoru Všeobecného súdu nejde v prípade výtlačku z databázy TMView o „rovnocenný dokument“ v zmysle pravidla 19 ods. 2 písm. a) bodu ii nariadenia 2868/95, vyplýva to jednak z jednoznačného znenia ustanovenia, ktoré sa v súvislosti s prípustnými rovnocennými dokumentmi vzťahuje na druh a nie pôvod dokumentu, a jednak z ratio legis ustanovenia.
      Výtlačok z TMView nemožno ani na základe vlastností databázy použiť ako preukázanie odôvodnenia.
      Ako správne konštatoval odvolací senát, mala sa námietka zamietnuť už z dôvodu neexistujúceho odôvodnenia skorších práv.

         (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 303, 1995, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).

         (2)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2018/625 z 5. marca 2018, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 o ochrannej známke Európskej únie a ktorým sa zrušuje delegované nariadenie (EÚ) 2017/1430 (Ú. v. EÚ L 104, 2018, s. 1).


title: Vec C-292/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 10. apríla 2019 — PORR Építési Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 10. apríla 2019 — PORR Építési Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Vec C-292/19)
      (2019/C 220/24)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: PORR Építési Kft.

         Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 90 ods. 1 a 2 smernice o DPH (1) vykladať v tom zmysle, že členské štáty musia umožniť zníženie základu DPH, ak možno preukázať, že zdaniteľná osoba definitívne nezískala celé protiplnenie zodpovedajúce transakcii, ktorú uskutočnila, alebo jeho časť?

                  2.

                  Má sa judikatúra Súdneho dvora Európskej únie, najmä s prihliadnutím na rozsudky vydané vo veciach Almos, [C-337/13] bod 23, Di Maura, [C-246/16], body 20 až 29, a analogicky T-2, [C-396/16], body 31 až 45, vykladať v tom zmysle, že z hľadiska povinnosti členského štátu dodatočne znížiť základ dane, stanovenej v článku 90 ods. 1 smernice o DPH, treba rozlišovať medzi úplným alebo čiastočným nezaplatením protiplnenia zo strany kupujúceho a situáciou, v ktorej sa pohľadávka predávajúceho stala definitívne nevymožiteľnou, takže v prvom prípade členský štát môže využiť výnimku stanovenú v článku 90 ods. 2, zatiaľ čo v druhom prípade je uvedená výnimka vylúčená a členský štát musí v tomto prípade za každých okolností umožniť dodatočné zníženie základu dane?

         (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec C-394/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail francophone de Bruxelles (Belgicko) 21. mája 2019 — PN, QO, RP, SQ, TR/Centre public d’action sociale d’Anderlecht (CPAS)

text:
               22.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail francophone de Bruxelles (Belgicko) 21. mája 2019 — PN, QO, RP, SQ, TR/Centre public d’action sociale d’Anderlecht (CPAS)
      (Vec C-394/19)
      (2019/C 246/14)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal du travail francophone de Bruxelles

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: PN, QO, RP, SQ, TR

         Žalovaný: Centre public d’action sociale d’Anderlecht (CPAS)

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa zásada plnej účinnosti noriem Spoločenstva a ich ochrany, ako je definovaná v rozsudkoch Francovich a Brasserie du pêcheur, a smernica 2004/38/ES (1) vykladať v tom zmysle, že vyžadujú, aby členský štát v prípade cudzinca, ktorému bolo odňaté právo na pobyt bez predchádzajúceho preskúmania primeranosti z dôvodu nesprávneho prebratia uvedenej smernice do vnútroštátneho práva, zabezpečoval v rámci svojho systému sociálnej pomoci aj iné základné potreby žiadateľa, než je jeho zdravotná starostlivosť, a to dovtedy, kým sa nerozhodne o jeho pobyte v súlade s právom Únie?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, 2004, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).


title: Vec C-395/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance de Nice (Francúzsko) 22. mája 2019 — VT, WU/easyJet Airline Co. Ltd

text:
               22.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance de Nice (Francúzsko) 22. mája 2019 — VT, WU/easyJet Airline Co. Ltd
      (Vec C-395/19)
      (2019/C 246/15)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal d’instance de Nice

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: VT, WU

         Žalovaná: easyJet Airline Co. Ltd

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  O uplatniteľnosti článku 3 ods. 2 písm. a) v prípadoch meškania letu

                              a)

                              Vzhľadom na skutočnosť, že právo na náhradu v prípade odmietnutia nástupu do lietadla alebo zrušenia letu, stanovené v článku 7 nariadenia (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004 (1), bolo judikatúrou rozšírené na prípady meškania letov (Súdny dvor, štvrtá komora, 19. november 2009, vec C-402/07 a C-432/07, Sturgeon), možno výslovnú podmienku o dostavení sa cestujúceho na odbavenie stanovenú v článku 3 ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, uplatniteľnú len v prípade odmietnutia nástupu do lietadla, uplatňovať v rámci náhrady požadovanej cestujúcim, ktorý je poškodený z dôvodu meškania letu, a nie z dôvodu odmietnutia nástupu do lietadla?

                              b)

                              V prípade kladnej odpovede na otázku 1a), má sa lehota najneskôr 45 minút pred uverejneným časom odletu, stanovená v článku 3 ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 261/2004, vykladať v tomto prípade tak, že je to najneskôr 45 minút pred novým časom odletu meškajúceho letu, uverejneným na informačných tabuliach letiska alebo oznámeným cestujúcim?

                  2.

                  O dôkaznom bremene v súvislosti s „dostavením sa na odbavenie“

                              V prípade kladnej odpovede na otázku 1a), teda v prípade uplatnenia článku 3 ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 261/2004 na náhradu požadovanú cestujúcim, ktorý je poškodený z dôvodu meškania letu:

                                          Sú podmienky stanovené v článku 3 ods. 2 písm. a) predbežnými podmienkami, ktoré spotrebiteľ musí splniť na účely uplatnenia nariadenia, alebo okolnosťou vylučujúcou zodpovednosť leteckej spoločnosti, ktorá jej umožňuje predložiť zoznam cestujúcich na preukázanie toho, že spotrebiteľ sa nedostavil na odbavenie, „ako je určené a v čase, ktorý vopred písomne (vrátane elektronických prostriedkov) stanovil letecký dopravca, cestovná kancelária alebo splnomocnený cestovný agent, alebo ak nie je stanovený žiadny čas, najneskôr 45 minút pred uverejneným časom odletu“, v zmysle článku 3 ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, vzhľadom na technologický vývoj umožňujúci vydávanie elektronických palubných lístkov, na absenciu časovej informácie na papierových palubných lístkoch, na s tým súvisiacu absenciu akejkoľvek povinnosti fyzicky sa dostaviť k odbavovaciemu pultu a na skutočnosť, že len letecké spoločnosti disponujú všetkými informáciami týkajúcimi sa odbavenia cestujúcich až do ukončenia činností súvisiacich s týmto odbavením?

                              V prípade kladnej odpovede na otázku 1a), teda v prípade uplatnenia článku 3 ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 261/2004 na náhradu požadovanú cestujúcim, ktorý je poškodený z dôvodu meškania letu:

                                          Nesie dôkazné bremeno o účinnom dostavení sa cestujúceho na odbavenie, ktorý je navrhovateľom pred súdnym orgánom, „ako je určené a v čase, ktorý vopred písomne (vrátane elektronických prostriedkov) stanovil letecký dopravca, cestovná kancelária alebo splnomocnený cestovný agent, alebo ak nie je stanovený žiadny čas, najneskôr 45 minút pred uverejneným časom odletu“, v zmysle článku 3 ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, výlučne cestujúci, vzhľadom na technologický vývoj umožňujúci vydávanie elektronických palubných lístkov, na absenciu časovej informácie na papierových palubných lístkoch, na s tým súvisiacu absenciu akejkoľvek povinnosti fyzicky sa dostaviť k odbavovaciemu pultu a na skutočnosť, že len letecké spoločnosti disponujú všetkými informáciami týkajúcimi sa odbavenia cestujúcich až do ukončenia činností súvisiacich s týmto odbavením?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-413/19: Žaloba podaná 24. mája 2019 — Európska komisia/Slovinská republika

text:
               22.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/16

      Žaloba podaná 24. mája 2019 — Európska komisia/Slovinská republika
      (Vec C-413/19)
      (2019/C 246/16)
      Jazyk konania: slovinčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Kocjan, K. Talabér-Ritz)

         Žalovaná: Slovinská republika

         Návrhy žalobkyne

                  —

                  určiť, že Slovinská republika tým, že obmedzila povinnosť vystaviť osvedčenie o energetickej hospodárnosti len na budovy, ktoré vlastnia alebo užívajú orgány verejnej moci, si nesplnila povinnosť, ktorá jej vyplýva z článku 13 ods. 2 smernice o energetickej hospodárnosti budov (1);

                  —

                  uložiť Slovinskej republike povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Podľa článku 13 ods. 2 smernice (EÚ) 2010/31 členské štáty vyžadujú, aby sa energetický certifikát vystavil na nápadnom, pre verejnosť jasne viditeľnom mieste v prípade, ak v budove, pre ktorú bol vydaný energetický certifikát v súlade s článkom 12 ods. 1, verejnosť často navštevuje celkovú úžitkovú plochu nad 500 m2. Keďže Slovinská republika stanovila túto povinnosť iba pre budovy, ktoré vlastnia alebo užívajú orgány verejnej moci, Komisia sa rozhodla podať žalobu na Súdny dvor.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/31/EÚ z 19. mája 2010 o energetickej hospodárnosti budov (Ú. v. EÚ L 153, 2010, s. 13).


title: Vec T-366/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 27. septembra 2017 – Gaki/Europol („Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody — Nesplnenie formálnych náležitostí — Návrhy na uloženie príkazu — Zjavná neprípustnosť — Zjavný nedostatok právomoci — Žaloba zjavne bez akéhokoľvek právneho základu“)

text:
               27.11.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/35

         Uznesenie Všeobecného súdu z 27. septembra 2017 – Gaki/Europol
   (Vec T-366/16) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody - Nesplnenie formálnych náležitostí - Návrhy na uloženie príkazu - Zjavná neprípustnosť - Zjavný nedostatok právomoci - Žaloba zjavne bez akéhokoľvek právneho základu“))
   (2017/C 402/46)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Anastasia-Soultana Gaki (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne A. Heinen, neskôr G. Keisers, advokáti)

      Žalovaná: Agentúra Európskej únie pre spoluprácu v oblasti presadzovania práva (Europol) (v zastúpení: D. Neumann a S. Ryder, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci R. van der Hout a P. Lux, advokáti)

      Predmet veci

   Jednak návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ v podstate na uloženie povinnosti Europolu, aby prijal niektoré opatrenia a na zrušenie rozhodnutia spoločného dozorného orgánu Europolu zo 4. mája 2016, týkajúceho sa sťažnosti podanej žalobkyňou, a jednak návrh podaný na základe článku 268 na náhradu škody, ktorá bola žalobkyni údajne spôsobená

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Anastasia-Soultana Gaki je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 402, 31.10.2016.


title: Vec T-651/17: Žaloba podaná 22. septembra 2017 – Sata/EUIPO – Zhejiang Auarita Pneumatic Tools (Striekacia pištoľ na farbu)

text:
               27.11.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/46

         Žaloba podaná 22. septembra 2017 – Sata/EUIPO – Zhejiang Auarita Pneumatic Tools (Striekacia pištoľ na farbu)
   (Vec T-651/17)
   (2017/C 402/61)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Nemecko) (v zastúpení: K. Manhaeve, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Zhejiang Auarita Pneumatic Tools Co. Ltd (Če-ťiang, Čína)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ sporného dizajnu: žalobkyňa.

      Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva „Striekacia pištoľ na farbu“ – dizajn Spoločenstva č. 1259626-0001.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 12. júla 2017 vo veci R 914/2016-3.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO a prípadne spoločnosti Zhejiang Auarita Pneumatic Tools Co. Ltd solidárnu povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 6 ods. 1 písm. b), článku 6 ods. 2, článku 60 ods. 1 a článkov 62 a 64 nariadenia č. 6/2002.


title: Vec T-184/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2017 – NRJ Group/EUIPO – Sky International (SKY ENERGY) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie SKY ENERGY — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie NRJ — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 2017/1001)“)

text:
               27.11.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/24

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2017 – NRJ Group/EUIPO – Sky International (SKY ENERGY)
   (Vec T-184/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie SKY ENERGY - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie NRJ - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 2017/1001)“))
   (2017/C 402/31)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: NRJ Group (Boileau, Francúzsko) (v zastúpení: M. Antoine-Lalance, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: H. O’Neil. splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Sky International AG (Zug, Švajčiarsko) (v zastúpení: J. Barry, solicitor)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 5. februára 2016 (vec R 3137/2014-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami NRJ Group a Sky International

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               NRJ Group je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 232, 27.6.2016.


title: Vec T-841/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 10. októbra 2017 – Alex/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Financovanie projektu mestského rozvoja — Sťažnosť — Fáza predbežného preskúmania — Rozhodnutie Komisie, ktorým sa konštatuje neexistencia štátnej pomoci — Žaloba, ktorou sa spochybňuje dôvodnosť rozhodnutia Komisie — Neexistencia osobnej dotknutosti — Neprípustnosť“)

text:
               27.11.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/36

         Uznesenie Všeobecného súdu z 10. októbra 2017 – Alex/Komisia
   (Vec T-841/16) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Financovanie projektu mestského rozvoja - Sťažnosť - Fáza predbežného preskúmania - Rozhodnutie Komisie, ktorým sa konštatuje neexistencia štátnej pomoci - Žaloba, ktorou sa spochybňuje dôvodnosť rozhodnutia Komisie - Neexistencia osobnej dotknutosti - Neprípustnosť“))
   (2017/C 402/47)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Alex SCI (Bayonne, Francúzsko) (v zastúpení: J. Fouchet, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann a C. Georgieva-Kecsmar, splnomocnené zástupkyne)

      Predmet veci

   Žaloba podľa článku 263 ZFEÚ o neplatnosť rozhodnutia Komisie, ktorým bola zamietnutá sťažnosť týkajúca sa údajne nezákonnej štátnej pomoci poskytnutej Francúzskou republikou v prospech združenia obcí Côte Basque-Adour na projekt Technocité (SA.44409)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Konanie o návrhu Francúzskej republiky na vstup vedľajšieho účastníka do konania sa zastavuje.

               3.

               Alex SCI znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

               4.

               Francúzska republika znáša svoje vlastné trovy konania spojené s návrhom na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 30.1.2017.


title: Vec C-541/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 15. septembra 2017 – Amar Omar/Spolková republika Nemecko

text:
               27.11.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 15. septembra 2017 – Amar Omar/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-541/17)
   (2017/C 402/16)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Amar Omar

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni právo Únie členskému štátu (v tomto prípade Nemecku) vykonávajúcemu svoje oprávnenie podľa článku 33 ods. 2 písm. a) smernice 2013/32/EÚ (1), resp. podľa predchádzajúcej právnej úpravy článku 25 ods. 2 písm. a) smernice 2005/85/ES (2), aby zamietol žiadosť o medzinárodnú ochranu ako neprípustnú z dôvodu priznania postavenia utečenca v inom členskom štáte (v tomto prípade v Bulharsku), ak konkrétna podoba tejto medzinárodnej ochrany, najmä životné podmienky osôb, ktorým bolo priznané postavenie utečenca, v tomto inom členskom štáte (v tomto prípade v Bulharsku), ktorý už žiadateľovi udelil medzinárodnú ochranu,

                           a)

                           nevyhovuje požiadavkám článku 20 a nasl. smernice 2011/95/EÚ (3) a/alebo

                           b)

                           porušuje článok 4 Charty základných práv Európskej únie, resp. článok 3 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd?

               2.

               Ak je odpoveď na prvú otázku pod písmenom a) alebo b) kladná, platí uvedené aj v prípade, že

                           a)

                           osobám s priznaným postavením utečenca sa v členskom štáte, v ktorom im toto postavenie bolo priznané (v tomto prípade v Bulharsku), nezabezpečujú žiadne existenčné potreby, resp. sa im v porovnaní s inými členskými štátmi zabezpečujú len v značne obmedzenom rozsahu, ale nezaobchádza sa s nimi v tomto smere inak než so štátnymi príslušníkmi tohto členského štátu,

                           b)

                           sa síce osobám s priznaným postavením utečenca zabezpečujú existenčné potreby z formálneho hľadiska rovnocenným spôsobom ako vlastným štátnym príslušníkom, ale fakticky majú ťažší prístup k dávkam, ktoré sú s tým spojené, a chýba garancia skutočného rovnakého zaobchádzania ako so štátnymi príslušníkmi prostredníctvom primerane rozsiahleho programu začlenenia do spoločnosti prispôsobeného osobitným potrebám dotknutej skupiny osôb?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany, Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 60.

      (2)  Smernica Rady 2005/85/ES z 1. decembra 2005 o minimálnych štandardoch pre konanie v členských štátoch o priznávaní a odnímaní postavenia utečenca, Ú. v. EÚ L 326, 2005, s. 13.

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ z 13. decembra 2011 o normách pre oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany, o jednotnom postavení utečencov alebo osôb oprávnených na doplnkovú ochranu a o obsahu poskytovanej ochrany, Ú. v. EÚ L 337, 2011, s. 9.


title: Vec C-567/15: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 5. októbra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus apygardos teismas – Litva) – UAB „LitSpecMet“/UAB Vilniaus lokomotyvų remonto depas (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verejné zmluvy na práce, dodanie tovaru a poskytnutie služieb — Smernica 2004/18/ES — Článok 1 ods. 9 — Pojem „verejný obstarávateľ“ — Spoločnosť, ktorej základné imanie vlastní verejný obstarávateľ — Interné operácie v rámci skupiny)

text:
               27.11.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/2

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 5. októbra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus apygardos teismas – Litva) – UAB „LitSpecMet“/UAB Vilniaus lokomotyvų remonto depas
   (Vec C-567/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné zmluvy na práce, dodanie tovaru a poskytnutie služieb - Smernica 2004/18/ES - Článok 1 ods. 9 - Pojem „verejný obstarávateľ“ - Spoločnosť, ktorej základné imanie vlastní verejný obstarávateľ - Interné operácie v rámci skupiny))
   (2017/C 402/02)
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vilniaus apygardos teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: UAB „LitSpecMet“

      Žalovaná: UAB Vilniaus lokomotyvų remonto depas

      za účasti:„Plienmetas“ UAB

      Výrok rozsudku

   Článok 1 ods. 9 druhý pododsek smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby, zmenenej nariadením Komisie (EÚ) č. 1251/2011 z 30. novembra 2011, sa má vykladať v tom zmysle, že spoločnosť, ktorá je jednak vo výlučnom vlastníctve verejného obstarávateľa, ktorého činnosť spočíva v plnení potrieb všeobecného záujmu, a ktorá jednak realizuje operácie pre tohto verejného obstarávateľa, ako aj operácie na trhu vyznačujúcom sa hospodárskou súťažou, sa má kvalifikovať ako „inštitúcia, ktorá sa spravuje verejným právom“ v zmysle tohto ustanovenia, pokiaľ sú činnosti tejto spoločnosti nevyhnutné na to, aby uvedený verejný obstarávateľ mohol vykonávať svoju činnosť, a pokiaľ sa na účely plnenia potrieb všeobecného záujmu uvedená spoločnosť riadi inými ako ekonomickými úvahami, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu. V tomto ohľade nemá význam skutočnosť, že hodnota interných operácií by mohla v budúcnosti predstavovať menej ako 90 % alebo nepodstatnú časť celkového obratu spoločnosti.

      (1)  Ú. v. EÚ C 27, 25.1.2016.