title: Vec C-66/17: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 14. decembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy Poznań-Grunwald i Jeżyce w Poznaniu – Poľsko) – Grzegorz Chudaś, Irena Chudaś/DA Deutsche Allgemeine Versicherung Aktiengesellschaft AG (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (ES) č. 805/2004 — Pôsobnosť — Európsky exekučný titul pre nesporné nároky — Exekučné tituly, ktoré sa môžu osvedčiť ako európsky exekučný titul — Rozhodnutie o výške trov súdneho konania uvádzané v rozsudku, ktorý sa netýka nesporného nároku — Vylúčenie)

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/13

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 14. decembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy Poznań-Grunwald i Jeżyce w Poznaniu – Poľsko) – Grzegorz Chudaś, Irena Chudaś/DA Deutsche Allgemeine Versicherung Aktiengesellschaft AG
   (Vec C-66/17) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (ES) č. 805/2004 - Pôsobnosť - Európsky exekučný titul pre nesporné nároky - Exekučné tituly, ktoré sa môžu osvedčiť ako európsky exekučný titul - Rozhodnutie o výške trov súdneho konania uvádzané v rozsudku, ktorý sa netýka nesporného nároku - Vylúčenie))
   (2018/C 052/17)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Rejonowy Poznań-Grunwald i Jeżyce w Poznaniu

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Grzegorz Chudaś, Irena Chudaś

      Žalovaná: DA Deutsche Allgemeine Versicherung Aktiengesellschaft AG

      Výrok rozsudku

   Článok 4 bod 1 a článok 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 805/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vytvára európsky exekučný titul pre nesporné nároky, sa majú vykladať v tom zmysle, že vykonateľné rozhodnutie o výške trov súdneho konania zahrnuté v rozsudku, ktorý sa netýka nesporného nároku, nemožno osvedčiť ako európsky exekučný titul.

      (1)  Ú. v. EÚ C 161, 22.5.2017.


title: Vec T-305/15: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2017 – Airdata/Komisia

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/44

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2017 – Airdata/Komisia
   (Vec T-305/15) (1)

   (2018/C 052/58)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 270, 17.8.2015.


title: Vec C-650/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundespatentgericht (Nemecko) 21. novembra 2017 – QH

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundespatentgericht (Nemecko) 21. novembra 2017 – QH
   (Vec C-650/17)
   (2018/C 052/28)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundespatentgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: QH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je výrobok podľa článku 3 písm. a) nariadenia (ES) č. 469/2009 (1) chránený platným základným patentom iba vtedy, keď patrí k predmetu ochrany, ktorý je definovaný pomocou patentových nárokov, a odborníkovi sa teda poskytne ako konkrétne vyhotovenie?

               2.

               Nie je v súlade s tým, pokiaľ ide o požiadavky stanovené v článku 3 písm. a) nariadenia (ES) č. 469/2009, dostatočné, keď sporný výrobok síce spĺňa všeobecnú funkčnú definíciu triedy aktívnych zložiek, ktorá je obsahom patentových nárokov, ale nad rámec toho sa individualizovaným spôsobom nedá pomocou teórie, ktorá je chránená základným patentom, odvodiť ako konkrétne vyhotovenie?

               3.

               Nie je výrobok podľa článku 3 písm. a) nariadenia (ES) č. 469/2009 chránený platným základným patentom už preto, keď síce podlieha funkčnej definícii, ktorá je obsahom patentových nárokov, ale na základe vlastnej tvorivej činnosti bol vyvinutý až po podaní prihlášky základného patentu?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá (Ú. v. EÚ L 152, 2009, s. 1).


title: Vec C-344/17: Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 30. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Torino – Taliansko) – IJDF Italy Srl/Violeta Fernando Dionisio, Alex Del Rosario Fernando (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spotrebiteľské zmluvy — Smernica 93/13/EHS — Vnútroštátna právna úprava umožňujúca žalovať hlavného dlžníka a ručiteľa na tom istom súde — Výnimka z pravidiel o právomoci súdu vo veciach spotrebiteľských zmlúv — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora)

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/13

         Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 30. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Torino – Taliansko) – IJDF Italy Srl/Violeta Fernando Dionisio, Alex Del Rosario Fernando
   (Vec C-344/17) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spotrebiteľské zmluvy - Smernica 93/13/EHS - Vnútroštátna právna úprava umožňujúca žalovať hlavného dlžníka a ručiteľa na tom istom súde - Výnimka z pravidiel o právomoci súdu vo veciach spotrebiteľských zmlúv - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora))
   (2018/C 052/18)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Torino

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: IJDF Italy Srl

      Žalovaní: Violeta Fernando Dionisio, Alex Del Rosario Fernando

      Výrok

   Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, článok 19 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ a článok 47 Charty základných práv Európskej únie sa majú vykladať v tom zmysle, že sa neuplatnia v rámci sporu týkajúceho sa stanovenia súdnej právomoci v prípade súvisiacich vecí, pokiaľ uvedený spor nepatrí do pôsobnosti smernice 93/13.

      (1)  Ú. v. EÚ C 330, 2.10.2017.


title: Vec C-657/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 24. novembra 2017 – Hussein Mohamad Hussein

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 24. novembra 2017 – Hussein Mohamad Hussein
   (Vec C-657/17)
   (2018/C 052/29)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Hussein Mohamad Hussein

      Odporca v konaní pred Verwaltungsgericht: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vedie zmeškanie lehoty podľa článku 5 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1560/2003 (1) k rozkladu (tzv. Remonstration) v prípade zamietnutia dožiadania o prevzatie podľa článku 21 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 604/2013 (ďalej len „nariadenie Dublin III“) (2) v stanovenej lehote zo strany dožiadaného členského štátu k prechodu zodpovednosti na žiadajúci členský štát, keď žiadajúci členský štát najprv v stanovenej lehote predložil dožiadanie o prevzatie v zmysle článku 21 ods. 1 prvého pododseku nariadenia Dublin III a na základe (dodatočného) zisťovania je zrejmé, že dožiadaný členský štát je zodpovedný členský štát podľa kapitoly III nariadenia Dublin III?

               2.

               Môže dožiadaný – a podľa kritérií kapitoly III nariadenia Dublin III zodpovedný – členský štát účinne vyhovieť dožiadaniu o prevzatie podľa článku 21 ods. 1 tohto nariadenia ešte aj vtedy, keď už uplynula lehota pre odpoveď stanovená v článku 22 ods. 7 tohto nariadenia a dožiadaný členský štát predtým zamietol dožiadanie o prevzatie už v stanovenej lehote?

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1560/2003 z 2. septembra 2003, ktoré ustanovujú podrobné pravidlá na uplatňovanie nariadenia Rady (ES) č. 343/2003 ustanovujúceho kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o azyl podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov (Ú. v. EÚ L 222, 2003, s. 3; Mim. vyd. 19/006, s. 200).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013 , ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov (Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 31).


title: Vec T-234/16: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2017 – Meissen Keramik/EUIPO – Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen (Meissen)

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/44

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2017 – Meissen Keramik/EUIPO – Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen (Meissen)
   (Vec T-234/16) (1)

   (2018/C 052/59)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 4.7.2016.


title: Vec C-659/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 24. novembra 2017 – Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)/Azienda Napoletana Mobilità SpA

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 24. novembra 2017 – Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)/Azienda Napoletana Mobilità SpA
   (Vec C-659/17)
   (2018/C 052/30)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

      Odporkyňa: Azienda Napoletana Mobilità SpA

      Prejudiciálna otázka

   Vzťahuje sa rozhodnutie Európskej komisie č. 2000/128/ES z 11.mája 1999 (1) aj na zamestnávateľov, ktorých predmetom činnosti je prevádzkovanie miestnej verejnej dopravy – v podstate v nekonkurenčnom režime, vzhľadom na výlučný charakter poskytovanej služby – a ktorí mali prospech z odvodových úľav v nadväznosti na uzatvorenie zmlúv o vykonaní stáže a práce, a to odo dňa nadobudnutia účinnosti zákona č. 407/1990, v prejednávanej veci konkrétne s odkazom na obdobie medzi rokom 1997 a májom 2001.

      (1)  Rozhodnutie Komisie z 11. mája 1999 o systéme štátnej pomoci priznanej Talianskou republikou v prospech zamestnávania [neoficiálne znenie] [oznámené pod číslom K(1999) 1364] (Ú. v. ES L 42, s. 1).


title: Vec C-622/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus apygardos administracinis teismas (Litva) 3. novembra 2017 – Baltic Media Alliance Ltd/Lietuvos radijo ir televizijos komisija

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus apygardos administracinis teismas (Litva) 3. novembra 2017 – Baltic Media Alliance Ltd/Lietuvos radijo ir televizijos komisija
   (Vec C-622/17)
   (2018/C 052/19)
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vilniaus apygardos administracinis teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Baltic Media Alliance Ltd

      Žalovaná: Lietuvos radijo ir televizijos komisija (Litovská komisia pre rozhlas a televíziu)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vzťahuje sa článok 3 ods. 1 a ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/13/EÚ (1) z 10. marca 2010 o koordinácii niektorých ustanovení upravených zákonom, iným právnym predpisom alebo správnym opatrením v členských štátoch týkajúcich sa poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb, len na prípady, kedy sa prijímajúci členský štát snaží pozastaviť televízne vysielanie a/alebo opakované vysielanie, alebo sa vzťahuje aj na iné opatrenia uplatňované prijímajúcim členským štátom s cieľom iným spôsobom obmedziť voľný príjem programov a ich vysielanie?

               2.

               Majú sa bod 8 odôvodnenia a článok 3 ods. 1 a ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/13/EÚ z 10. marca 2010 o koordinácii niektorých ustanovení upravených zákonom, iným právnym predpisom alebo správnym opatrením v členských štátoch týkajúcich sa poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb vykladať v tom zmysle, že zakazujú prijímajúcim členským štátom, po tom ako zistili, že materiál uvedený v článku 6 uvedenej smernice bol zverejnený, vysielaný na účely distribúcie a distribuovaný v televíznom programe prevádzkovateľa vysielania a/alebo distribuovaný prostredníctvom internetu z členských štátov Únie, prijať, bez toho aby boli splnené podmienky stanovené v článku 3 ods. 2 smernice, rozhodnutie uvedené v § 33 ods. 11 a § 33 ods. 12 pododseku 1 litovského zákona o poskytovaní informácií verejnosti, teda uložiť prevádzkovateľom vysielania pôsobiacim na území prijímajúceho členského štátu a iným osobám, ktoré poskytujú služby distribúcie televíznych programov prostredníctvom internetu dočasne povinnosť opakovane vysielať a/alebo distribuovať televízny program prostredníctvom internetu výlučne v balíkoch televíznych programov dostupných za dodatočný poplatok?

      (1)  Ú. v. EÚ L 95, 2010, s. 1.


title: Vec T-451/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 18. decembra 2017 – Verband der Deutschen Biokraftstoffindustrie/Komisia

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/44

         Uznesenie Všeobecného súdu z 18. decembra 2017 – Verband der Deutschen Biokraftstoffindustrie/Komisia
   (Vec T-451/17) (1)

   (2018/C 052/60)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 318, 25.9.2017.


title: Vec C-667/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari (Taliansko) 24. novembra 2017 – Francesca Cadeddu/Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Cagliari a i.

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari (Taliansko) 24. novembra 2017 – Francesca Cadeddu/Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Cagliari a i.
   (Vec C-667/17)
   (2018/C 052/31)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Francesca Cadeddu

      Odporcovia: Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Cagliari, Regione autonoma della Sardegna, Regione autonoma della Sardegna – Agenzia regionale per il lavoro

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa článok 80 nariadenia (ES) Rady Európskej únie č. 1083 z 11. júla 2006 (1) a tiež článok 2 ods. 4 tohto nariadenia vykladať v tom zmysle, že bránia ustanoveniu, aké sa uvádza v článku 50 ods. 1 písm. c) dekrétu prezidenta republiky č. 917 z 22. decembra 1986, podľa ktorého sa na úroveň príjmov zo závislej činnosti kladú „c) prostriedky vyplácané akýmkoľvek subjektom vo forme štipendia, grantu, odmeny alebo príspevku na účely štúdia alebo odbornej prípravy, pokiaľ prijímateľa neviaže k poskytovateľovi vzťah závislej práce“, ktoré z tohto dôvodu podliehajú všeobecnému zdaneniu príjmov fyzických osôb (IRPEF), a to aj v prípade, keď sa štipendium poskytuje z európskych štrukturálnych fondov?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 z 11. júla 2006 , ktorým sa ustanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde a Kohéznom fonde a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1260/1999 (Ú. v. EÚ L 210, 2006, s. 25).


title: Vec C-672/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalsko) 28. novembra 2017 – Tratave – Tratamento de Águas Residuais do Ave, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalsko) 28. novembra 2017 – Tratave – Tratamento de Águas Residuais do Ave, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Vec C-672/17)
   (2018/C 052/32)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Tratave – Tratamento de Águas Residuais do Ave, S.A.

      Odporca: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Odporuje zásade neutrality a článku 90 smernice Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006, aby sa vnútroštátna právna úprava, aká sa nachádza v článku 78 ods. 11 Código do Imposto sobre o Valor Acrescentado (zákon o dani z pridanej hodnoty), vykladala v tom zmysle, že neumožňuje úpravu dane v prípade nezaplatenia, pokiaľ sa na účely úpravy pôvodne vykonaného odpočtu dane príjemcovi tovaru alebo služieb, ktorý je zdaniteľnou osobou, neoznámi oslobodenie od dane?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, odporuje zásade neutrality a článku 90 smernice 2006/112/ES, aby sa vnútroštátna právna úprava, aká sa nachádza v článku 78 ods. 11 Código do Imposto sobre o Valor Acrescentado (zákon o dani z pridanej hodnoty), vykladala v tom zmysle, že neumožňuje úpravu dane v prípade nezaplatenia, ak sa oznámenie o oslobodení od dane neodošle príjemcovi tovaru alebo služieb, ktorý je zdaniteľnou osobou, v lehote stanovenej na odpočítanie dane uvedenej v článku 98 ods. 2 toho istého zákona?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec C-634/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Oldenburg (Nemecko) 13. novembra 2017 – ReFood GmbH & Co. KG/Landwirtschaftskammer Niedersachsen

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Oldenburg (Nemecko) 13. novembra 2017 – ReFood GmbH & Co. KG/Landwirtschaftskammer Niedersachsen
   (Vec C-634/17)
   (2018/C 052/21)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Oldenburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: ReFood GmbH & Co.

      Žalovaná: Landwirtschaftskammer Niedersachsen

      Prejudiciálne otázky

   V súvislosti s výkladom článku 1 ods. 3 písm. d) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 zo 14. júna 2006 o preprave odpadu (1) sa podáva návrh na začatie prejudiciálneho konania o týchto otázkach:

               1.

               Má sa toto ustanovenie v zmysle vylúčenia z uplatnenia (tzv. Anwendungsausschluss) vykladať v takom zmysle, aký platí pre každú prepravu, ktorá podľa článku 2 nariadenia (ES) č. 1069/2009 patrí do pôsobnosti tohto nariadenia?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:
               Má sa toto ustanovenie vykladať v zmysle vylúčenia z uplatnenia platného pre prepravu, v prípade ktorej podľa nariadenia (ES) č. 1069/2009 (2), aj v spojení s vykonávacím nariadením (EÚ) č. 142/2011 (3), existujú pravidlá týkajúce sa zberu, prepravy, identifikácie a vysledovateľnosti?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na druhú otázku:
               Má sa toto ustanovenie vykladať v zmysle vylúčenia z uplatnenia, ktoré platí iba pre takú prepravu, v prípade ktorej ide o zásielky, pri ktorých je potrebný súhlas, v zmysle článku 48 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1069/2009?

      (1)  Ú. v. EÚ L 190, 2006, s. 1.

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 z 21. októbra 2009 , ktorým sa ustanovujú zdravotné predpisy týkajúce sa vedľajších živočíšnych produktov a odvodených produktov neurčených na ľudskú spotrebu a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1774/2002 (nariadenie o vedľajších živočíšnych produktoch) (Ú. v. EÚ L 300, 2009, s. 1).

      (3)  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 142/2011 z 25. februára 2011 , ktorým sa vykonáva nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009, ktorým sa ustanovujú zdravotné predpisy týkajúce sa vedľajších živočíšnych produktov a odvodených produktov neurčených na ľudskú spotrebu, a ktorým sa vykonáva smernica Rady 97/78/ES, pokiaľ ide o určité vzorky a predmety vyňaté spod povinnosti veterinárnych kontrol na hraniciach podľa danej smernice (Ú. v. EÚ L 54, 2011, s. 1).


title: Vec C-638/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 15. novembra 2017 – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/„Skonis ir kvapas“ UAB

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 15. novembra 2017 – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/„Skonis ir kvapas“ UAB
   (Vec C-638/17)
   (2018/C 052/22)
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Ďalší účastník konania:„Skonis ir kvapas“ UAB

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 4 ods. 1 smernice Rady 2011/64/EÚ (1) z 21. júna 2011 o štruktúre a sadzbách spotrebnej dane z tabakových výrobkov (kodifikované znenie) vykladať v tom zmysle, že pojem „cigary alebo cigarky“ zahŕňa (alebo nezahŕňa) prípady, keď je časť listu z prírodného alebo rekonštituovaného tabaku dodatočne pokrytá ďalšou krycou (papierovou) vrstvou, ako to je v prejednávanej veci? Je pre zodpovedanie tejto otázky významná skutočnosť, že použitie papiera ako ďalšej vrstvy krycieho listu tabakového výrobku (v oblasti filtra) spôsobuje, že sa vizuálne podobá cigarete?

      (1)  Ú. v. EÚ L 176, 2011, s. 24.


title: Vec C-683/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal de Justiça (Portugalsko) 6. decembra 2017 – Cofemel – Sociedade de Vestuário S.A./G-Star Raw CV

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal de Justiça (Portugalsko) 6. decembra 2017 – Cofemel – Sociedade de Vestuário S.A./G-Star Raw CV
   (Vec C-683/17)
   (2018/C 052/34)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supremo Tribunal de Justiça

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Cofemel – Sociedade de Vestuário S.A.

      Odporkyňa: G-Star Raw CV

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Odporuje výkladu článku 2 písm. a) smernice 2001/29/ES (1), uskutočnenému Súdnym dvorom Európskej únie, vnútroštátna právna úprava – v prejednávanej veci čl[ánok] 2 ods. 1 bod i) Código de Direitos de Autor e Direitos Conexos (kódex autorských práv a s nimi súvisiacich práv) (CDADC) – ktorá ochranu autorských práv priznáva dielam úžitkového umenia, priemyselným dizajnom a vzorom alebo dielam dizajnu, ktoré nad rámec sledovaného úžitkového cieľa vytvárajú vizuálny efekt, ktorý má z estetického hľadiska vlastný charakter a rozlišovaciu spôsobilosť, pričom jeho originalita je základné kritérium, ktorým sa riadi priznanie ochrany v oblasti autorských práv?

               2.

               Odporuje výkladu článku 2 písm. a) smernice 2001/29/ES, uskutočnenému Súdnym dvorom Európskej únie, vnútroštátna právna úprava – v prejednávanej veci čl[ánok] 2 ods. 1 bod i) CDADC – ktorá ochranu autorských práv priznáva dielam úžitkového umenia, priemyselným dizajnom a vzorom alebo dielam dizajnu, ak si vzhľadom na mimoriadne náročné posúdenie, pokiaľ ide o ich umeleckú hodnotu, a vzhľadom na názory prevládajúce v kultúrnych a inštitucionálnych kruhoch, zaslúžia označenie „umelecká tvorba“ alebo „umelecké dielo“?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (Ú. v. EÚ L 167, 2001, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230).


title: Vec T-792/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. decembra 2017 – N & C Franchise/EUIPO – Eschenbach Optik (OJO sunglasses) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie OJO sunglasses — Skoršia medzinárodná slovná ochranná známka oio — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/27

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. decembra 2017 – N & C Franchise/EUIPO – Eschenbach Optik (OJO sunglasses)
   (Vec T-792/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie OJO sunglasses - Skoršia medzinárodná slovná ochranná známka oio - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“))
   (2018/C 052/38)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: N & C Franchise Ltd (Nikózia, Cyprus) (v zastúpení: C. Chrysanthis, P.-V. Chardalia a A. Vasilogamvrou, avocats)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Bonne, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Eschenbach Optik GmbH (Norimberg, Nemecko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 9. septembra 2016 (vec R 32/20016-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Eschenbach Optik a N&C Franchise

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               N & C Franchise Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 23.1.2017.


title: Vec T-505/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. decembra 2017 – Maďarsko/Komisia („EPZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania — Nariadenia (ES) č. 1782/2003, 1290/2005, 73/2009 a 1122/2009 — Výdavky Maďarska — Krížové plnenie — Kontrola povinných požiadaviek na hospodárenie — Kontrola dobrého poľnohospodárskeho a environmentálneho stavu — Paušálne a jednorazové opravy — Riziko pre fondy“)

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/25

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. decembra 2017 – Maďarsko/Komisia
   (Vec T-505/15) (1)

   ((„EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania - Nariadenia (ES) č. 1782/2003, 1290/2005, 73/2009 a 1122/2009 - Výdavky Maďarska - Krížové plnenie - Kontrola povinných požiadaviek na hospodárenie - Kontrola dobrého poľnohospodárskeho a environmentálneho stavu - Paušálne a jednorazové opravy - Riziko pre fondy“))
   (2018/C 052/35)
   Jazyk konania: maďarčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Maďarsko (v zastúpení: M. Fehér, G. Koós a Z. Bíró-Tóth a E. Tóth, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Bottka a A. Sauka, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na čiastočné zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/1119 z 22. júna 2015, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 182, s. 39) v rozsahu, v akom toto rozhodnutie vykonáva určité jednorazové a paušálne opravy voči Maďarsku

      Výrok rozsudku

               1.

               Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2015/1119 z 22. júna 2015, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) sa zrušuje, v rozsahu, v akom vykonáva finančné opravy na základe nesplnenia požiadaviek nariadenia Rady (ES) č. 73/2009 z 19. januára 2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory pre poľnohospodárov v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa ustanovujú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1782/2003 a nariadenia Komisie (ES) č. 1122/2009 z 30. novembra 2009, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 73/2009, pokiaľ ide o krížové plnenie, moduláciu a integrovaný správny a kontrolný systém v rámci schém priamej podpory pre poľnohospodárov ustanovených uvedeným nariadením, ako aj podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o krížové plnenie v rámci schémy podpory ustanovenej pre odvetvie vinohradníctva a vinárstva, kontroly vykonávanej v Maďarsku na účely zabezpečenia dodržania povinností vyplývajúcich z článkov 4 a 5 smernice Rady 91/676/EHS z 12. decembra 1991 o ochrane vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov poľnohospodárskymi podnikmi.

               2.

               Žaloba sa v zostávajúcej časti zamieta.

               3.

               Maďarsko a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 381, 16.11.2015.


title: Vec C-639/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyšsko) 15. novembra 2017 – SIA „KPMG Baltics“, likvidējamās AS „Latvijas Krājbanka“ administratore

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyšsko) 15. novembra 2017 – SIA „KPMG Baltics“, likvidējamās AS „Latvijas Krājbanka“ administratore
   (Vec C-639/17)
   (2018/C 052/23)
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākā tiesa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o opravnom prostriedku: SIA „KPMG Baltics“, likvidējamās AS „Latvijas Krājbanka“ administratore

      Odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku: SIA „Ķipars AI“

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Zahŕňa na účely smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/26/ES (1) z 19. mája 1998 o konečnom zúčtovaní v platobných systémoch a zúčtovacích systémoch cenných papierov, zmenenej smernicou 2009/44/ES (2), pojem „prevodný príkaz“ platobný príkaz zadaný vkladateľom v úverovej inštitúcii na prevod finančných prostriedkov do inej úverovej inštitúcie?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku, má sa článok 3 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/26/ES z 19. mája 1998 o konečnom zúčtovaní v platobných systémoch a zúčtovacích systémoch cenných papierov, zmenenej smernicou 2009/44/ES, ktorá stanovuje, že „prevodné príkazy a vysporiadanie sú právne vynútiteľné a záväzné pre tretie strany aj v prípade konkurzného konania voči účastníkovi pod podmienkou, že prevodné príkazy vstúpili do systému pred okamihom začatia takéhoto konkurzného konania, ako je vymedzené v článku 6 ods. 1. To platí aj v prípade konkurzného konania voči účastníkovi (v príslušnom alebo interoperabilnom systéme) alebo voči systémovému prevádzkovateľovi interoperabilného systému, ktorý nie je účastníkom“, vykladať v tom zmysle, že taký príkaz, o aký ide vo veci samej, by sa mohol považovať za príkaz, ktorý „vstúpil do systému“ a ktorý sa mal vykonať?

      (1)  Ú. v. ES L 166, 1998, s. 45; Mim. vyd. 06/003, s. 107.

      (2)  Ú. v. EÚ L 146, 2009, s. 37.


title: Vec T-304/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. decembra 2017 – bet365 Group/EUIPO – Hansen (BET 365) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Európskej únie BET 365 — Absolútny dôvod zamietnutia — Rozlišovacia spôsobilosť nadobudnutá používaním — Dôkaz — Používanie ochrannej známky na viaceré účely — Článok 7 ods. 3 a článok 52 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 3 a článok 59 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/26

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. decembra 2017 – bet365 Group/EUIPO – Hansen (BET 365)
   (Vec T-304/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie BET 365 - Absolútny dôvod zamietnutia - Rozlišovacia spôsobilosť nadobudnutá používaním - Dôkaz - Používanie ochrannej známky na viaceré účely - Článok 7 ods. 3 a článok 52 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 3 a článok 59 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2017/1001]“))
   (2018/C 052/36)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: bet365 Group Ltd (Stoke-on-Trent, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Malynicz, QC, R. Black a J. Bickle, solicitors)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: S. Hanne, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Robert Hansen (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: M. Pütz-Poulalion, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 21. marca 2016 (vec R 3243/2014-5), týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi pánom Hansenom a spoločnosťou bet365 Group

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 21. marca 2016 (vec R 3243/2014-5) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka služieb patriacich do triedy 41 uvedených v prihláške ochrannej známky BET 365.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 296, 16.8.2016.


title: Vec T-21/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. decembra 2017 – RL/Súdny dvor Európskej únie („Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Povyšovanie v roku 2015 — Rozhodnutie nepovýšiť žalobcu do platovej triedy AD 10 s účinnosťou od 1. júla 2015 — Medziinštitucionálne preloženie — Systém prorata temporis — Porovnávacie hodnotenie zásluh — Článok 45 služobného poriadku — Zodpovednosť“)

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/28

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. decembra 2017 – RL/Súdny dvor Európskej únie
   (Vec T-21/17) (1)

   ((„Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Povyšovanie v roku 2015 - Rozhodnutie nepovýšiť žalobcu do platovej triedy AD 10 s účinnosťou od 1. júla 2015 - Medziinštitucionálne preloženie - Systém prorata temporis - Porovnávacie hodnotenie zásluh - Článok 45 služobného poriadku - Zodpovednosť“))
   (2018/C 052/39)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: RL (v zastúpení: C. Bernard-Glanz a A. Tymen, avocats)

      Žalovaný: Súdny dvor Európskej únie (v zastúpení: J. Inghelram a V. Hanley-Emilsson, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ jednak na zrušenie rozhodnutia Súdneho dvora Európskej únie z 11. mája 2016, ktorým bolo zamietnuté povýšenie žalobcu k 1. júlu 2015 a jednak na náhradu ujmy, ktorú žalobca údajne utrpel

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               RL je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 27.3.2017.


title: Vec C-643/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 17. novembra 2017 – GE Power Controls Portugal – Unipessoal L.da./Fazenda Pública

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 17. novembra 2017 – GE Power Controls Portugal – Unipessoal L.da./Fazenda Pública
   (Vec C-643/17)
   (2018/C 052/24)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: GE Power Controls Portugal – Unipessoal L.da.

      Odporkyňa v odvolacom konaní: Fazenda Pública

      Prejudiciálna otázka

   Má sa s ohľadom na článok 313 ods. 1 vykonávacieho nariadenia (1) vychádzať z toho, že tovar, akými je predmetný tovar vo veci samej, má štatút tovaru Spoločenstva, ak nie je preukázané, že takýto štatút nemá, alebo… sa má považovať za tovar, ktorý podľa článku 3 Colného kódexu [Spoločenstva] (2) bol prepravený na colné územie Spoločenstva a vzťahuje sa naň výnimka stanovená v článku 313 ods. 2 písm. a) prvej časti vykonávacieho nariadenia, v dôsledku čoho sa priznáva štatút Spoločenstva iba tomu tovaru, pre ktorý sa preukáže, že bol prepustený do colného režimu voľného obehu na colnom území Spoločenstva?

      (1)  Nariadenie Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 253, 1993, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3).

      (2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, 1992, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307).


title: Vec T-559/16: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. decembra 2017 – Durazzo/ESVČ („Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Povyšovanie za rok 2014 — Akty nespôsobujúce ujmu — Zjavná neprípustnosť — Rozhodnutie o nepovýšení žalobcu — Článok 43 a článok 45 ods. 1 služobného poriadku — Porovnávacie hodnotenie zásluh — Zohľadnenie hodnotiacich správ na účely povýšenia — Výlučne slovné hodnotenia — Neexistencia metódy umožňujúcej porovnanie hodnotiacich správ na účely povýšenia — Zjavne opodstatnená žaloba“)

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/28

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. decembra 2017 – Durazzo/ESVČ
   (Vec T-559/16) (1)

   ((„Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Povyšovanie za rok 2014 - Akty nespôsobujúce ujmu - Zjavná neprípustnosť - Rozhodnutie o nepovýšení žalobcu - Článok 43 a článok 45 ods. 1 služobného poriadku - Porovnávacie hodnotenie zásluh - Zohľadnenie hodnotiacich správ na účely povýšenia - Výlučne slovné hodnotenia - Neexistencia metódy umožňujúcej porovnanie hodnotiacich správ na účely povýšenia - Zjavne opodstatnená žaloba“))
   (2018/C 052/40)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Giacomo Durazzo (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: N. de Montigny a J.-N. Louis, avocats)

      Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) (v zastúpení: pôvodne S. Marquardt a M. Silva, neskôr S. Marquardt, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Troncoso Ferrer, F.-M. Hislaire a S. Moya Izquierdo, avocats)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 270 ZFEÚ na zrušenie troch aktov ESVČ, konkrétne po prvé návrhu na povýšenie z 11. júla 2014 v rozsahu, v akom sa týka platovej triedy AD 13, po druhé rozhodnutia z 29. októbra 2014 nepovýšiť žalobcu do platovej triedy AD 13 v rámci povyšovania za rok 2014 a po tretie rozhodnutia z 28. mája 2015, ktorým sa zamieta sťažnosť podaná proti tomuto zamietnutiu povýšenia

      Výrok

               1.

               Rozhodnutie Európskej služby pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) z 29. októbra 2014 nepovýšiť Giacoma Durazza do platovej triedy AD 13 v rámci povyšovania za rok 2014 sa zrušuje.

               2.

               Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               ESVČ je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 302, 14.9.2015 (vec pôvodne vedená pred Súdom pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-101/15 a postúpená Všeobecnému súdu Európskej únie 1. septembra 2016).


title: Vec T-849/16: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2017 – PGNiG Supply & Trading/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Vnútorný trh so zemným plynom — Smernica 2009/73/ES — Rozhodnutie Komisie o zmene podmienok pre výnimky plynovodu OPAL z pravidiel Únie týkajúcich sa prístupu tretích osôb a tarifných predpisov — Nedostatok priamej dotknutosti — Neprípustnosť“)

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/29

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2017 – PGNiG Supply & Trading/Komisia
   (Vec T-849/16) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Vnútorný trh so zemným plynom - Smernica 2009/73/ES - Rozhodnutie Komisie o zmene podmienok pre výnimky plynovodu OPAL z pravidiel Únie týkajúcich sa prístupu tretích osôb a tarifných predpisov - Nedostatok priamej dotknutosti - Neprípustnosť“))
   (2018/C 052/41)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: PGNiG Supply & Trading GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: M. Jeżewski, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: O. Beynet a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ o neplatnosť rozhodnutia Komisie K(2016) 6950 final z 28. októbra 2016 o zmene podmienok na to, aby sa na plynovod OPAL z dôvodu výnimky nevzťahovali pravidlá týkajúce sa prístupu tretích osôb a tarifných predpisov, stanovené smernicou 2003/55/ES

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Nie je už opodstatnené rozhodnúť o podaných návrhoch.

               3.

               PGNiG Supply & Trading GmbH znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie, vrátane trov konania o predbežnom opatrení.

               4.

               Spolková republika Nemecko znáša vlastné trovy konania súvisiace s konaním o predbežnom opatrení.

               5.

               PGNiG Supply & Trading, Komisia, Spolková republika Nemecko, Európsky parlament, Rada Európskej únie, Naftogaz Ukrainy SA, OPAL Gastransport GmbH & Co. KG a Gazprom Eksport LLC znášajú vlastné trovy konania súvisiace s návrhmi na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 6.2.2017.


title: Vec T-853/16: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. decembra 2017 – Techniplan/Komisia („Žaloba na nečinnosť — Zaujatie stanoviska Komisie — Žaloba o náhradu škody — Nedodržanie formálnych náležitostí — Návrh na vydanie platobného rozkazu — Zjavná neprípustnosť — Zjavný nedostatok právomoci“)

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/30

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. decembra 2017 – Techniplan/Komisia
   (Vec T-853/16) (1)

   ((„Žaloba na nečinnosť - Zaujatie stanoviska Komisie - Žaloba o náhradu škody - Nedodržanie formálnych náležitostí - Návrh na vydanie platobného rozkazu - Zjavná neprípustnosť - Zjavný nedostatok právomoci“))
   (2018/C 052/42)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Techniplan Srl (Rím, Taliansko) (v zastúpení: R. Giuffrida a A. Bonavita, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Aresu, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Jednak návrh podaný na základe článku 265 ZFEÚ na určenie, že Komisia protiprávne nekonala vo vzťahu k žalobkyni a jednak návrh na uloženie povinnosti konať stanovenej v článku 266 ZFEÚ a uhradiť sumu ako náhradu škody, ktorá bola spôsobená „za každý deň omeškania s vykonaním rozsudku“

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Techniplan Srl je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 23.1.2017.


title: Vec T-284/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 15. decembra 2017 – Le Pen/Parlament („Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody — Inštitucionálne právo — Poslanec Európskeho parlamentu — Výsady a imunity — Rozhodnutie o zbavení poslaneckej imunity — Zánik právneho záujmu na pokračovaní v konaní — Čiastočné nevydanie rozhodnutia vo veci — Žaloba sčasti zjavne neprípustná a sčasti z právneho hľadiska zjavne celkom nedôvodná“)

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/30

         Uznesenie Všeobecného súdu z 15. decembra 2017 – Le Pen/Parlament
   (Vec T-284/17) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody - Inštitucionálne právo - Poslanec Európskeho parlamentu - Výsady a imunity - Rozhodnutie o zbavení poslaneckej imunity - Zánik právneho záujmu na pokračovaní v konaní - Čiastočné nevydanie rozhodnutia vo veci - Žaloba sčasti zjavne neprípustná a sčasti z právneho hľadiska zjavne celkom nedôvodná“))
   (2018/C 052/43)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Marion Anne Perrine Le Pen (Saint-Cloud, Francúzsko) (v zastúpení: pôvodne M. Ceccaldi, neskôr R. Bosselut, avocats)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: M. Dean a S. Alonso de León, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Parlamentu P8_TA(2017)0056 z 2. marca 2017 o zbavení poslaneckej imunity žalobkyne a návrh na základe článku 268 ZFEÚ na náhradu škody, ktorá bola údajne žalobkyni spôsobená týmto rozhodnutím

      Výrok

               1.

               Nie je potrebné rozhodnúť o návrhu na zrušenie rozhodnutia Európskeho parlamentu P8_TA(2017)0056 z 2. marca 2017 o zbavení poslaneckej imunity pani Marion Anne Perrine Le Pen.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Pani Marion Anne Perrine Le Pen znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Európsky parlament.

      (1)  Ú. v. EÚ C 231, 17.7.2017.


title: Vec T-475/17: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2017 – Rogesa/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Nariadenie (ES) č. 1367/2006 — Dokumenty týkajúce sa zariadenia, ktoré vyrába zmes peliet a spekanej rudy — Implicitné zamietnutie prístupu — Explicitné rozhodnutie prijaté pred podaním žaloby — Návrh na zastavenie konania — Záujem na konaní — Zjavná neprípustnosť“)

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/31

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2017 – Rogesa/Komisia
   (Vec T-475/17) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Nariadenie (ES) č. 1367/2006 - Dokumenty týkajúce sa zariadenia, ktoré vyrába zmes peliet a spekanej rudy - Implicitné zamietnutie prístupu - Explicitné rozhodnutie prijaté pred podaním žaloby - Návrh na zastavenie konania - Záujem na konaní - Zjavná neprípustnosť“))
   (2018/C 052/44)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (Dillingen, Nemecko) (v zastúpení: S. Altenschmidt a A. Sitzer, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: H. Krämer, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie explicitného rozhodnutia Komisie z 20. júna 2017 a rozhodnutia z 11. júla 2017, ktorým zamietla prístup k dokumentu Ares (2017) 1684109 z 2. novembra 2009 a k dokumentu Ares (2017) 1685639 z 29. novembra 2009

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH a Európska komisia znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 318, 25.9.2017.


title: Vec T-768/17: Žaloba podaná 22. novembra 2017 – Comprojecto-Projectos e Construções a i./ECB

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/31

         Žaloba podaná 22. novembra 2017 – Comprojecto-Projectos e Construções a i./ECB
   (Vec T-768/17)
   (2018/C 052/45)
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Comprojecto-Projetos e Construções, L.da (Lisabon, Portugalsko), Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo (Lisabon), Julião Maria Gomes de Azevedo (Lisabon), Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo (Lisabon) (v zastúpení: M. A. Ribeiro, advokát)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutia, konkrétne:

                           (i)

                           rozhodnutie žalovanej zdržať sa konania;

                           (ii)

                           rozhodnutie žalovanej nezačať konanie o sankciách;

                           (iii)

                           rozhodnutie guvernéra Banco de Portugal a ďalších „úradníkov“, ktorí rozhodovali o sťažnostiach a žiadostiach podaných od 26. júna 2013 do 22. apríla 2015.

               —

               Z tých istých dôvodov navrhujú, aby Súdny dvor zaujal stanovisko, ktoré

                           (i)

                           žalobcom umožňuje domáhať sa zrušenia rozhodnutia súdov vydaných v súvislosti s ich návrhom na náhradu škody podaným proti BCP [Banco Comercial Português] a ďalším;

                           (ii)

                           žalobcom umožňuje podať žalobu, ktorej predmetom je regresný nárok proti portugalskému štátu;

                           (iii)

                           umožňuje posúdiť, či rozhodnutie členského štátu/prokuratúry/ÚGP [Úrad generálneho prokurátora] nevstúpiť do konania o žalobe ako vedľajšiemu účastníkovi bolo dôvodné;

                           (iv)

                           umožňuje posúdiť, či rozhodnutie členského štátu/prokuratúry/ÚGP neoznámiť tento prípad OLAF-u bolo dôvodné.

               —

               V prípade, že sa SDEÚ domnieva, že v súlade s článkami 268 a 340 ZFEÚ uzná návrhy žalobcov ako dôvodné, uložil ECB povinnosť zaplatiť sumu 45 828 257,80 eura, spolu s úrokmi z omeškania v zákonnej lehote plynúcej až do skutočného zaplatenia, ako aj ďalšie náklady a náhrady škody, ktoré môžu po vykonaní niektorých úkonov vzniknúť,

               —

               vzhľadom na ustanovenia článku 280 ZFEÚ a na to, že akty „Európskej centrálnej banky, ktoré ukladajú peňažný záväzok osobám iným než sú štáty, sú vykonateľné“ ako vyplýva z článku 299 ZFEÚ, Všeobecný súd musí uložiť žalovanej povinnosť požadovať, aby tieto sumy zaplatila BCP,

               —

               vzhľadom na to, že národná centrálna banka je „správn[ym] orgán[om], ktorý je príslušný… dať podnet na začatie príslušného konania na súde“ v zmysle článku 11 ods. 1 písm. b) smernice 2005/29/ES, ako aj článku 81 ods. 1 a článku 83 ods. 1 smernice 2007/64/ES, ako aj článku 96 ods. 1 písm. b) – „Ďalšie sankcie“ – DL [zákonný dekrét] č. 317/2009, uložil zástupcovi žalovanej povinnosť požadovať, aby BCP „bezodkladne“ zaplatila vyššie uvedené sumy na účet žalobcov,

               —

               uložil žalovanej:

                           (i)

                           povinnosť požadovať, aby si jej zástupca, t. j. národná centrálna banka“, vyžiadal od BCP vyššie uvedené informácie a pre prípad, že ich táto úverová inštitúcia v súlade s článkom 13 ods. 2 organického zákona o Banco de Portugal nepredloží, uložil uvedenej inštitúcii povinnosť „bezodkladne“ uhradiť na účty žalobcov príslušné sumy;

                           (ii)

                           vzhľadom na možnosť, že úverová inštitúcia bude musieť „bezodkladne“ vyplatiť žalobcov, povinnosť dodržať ustanovenia článku 41 ods. 2 písm. a), článku 47 ods. 2 a článku 49 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie, t. j. podobne ako je to v prípade Banco de Portugal a prokuratúry/ÚGP, z hľadiska ustanovení článku 3 nariadenia č. 2532/98 o právomociach Európskej centrálnej banky v oblasti ukladania sankcií, uložil ECB povinnosť rozhodnúť „začať alebo nezačať postup spojený s porušením“, tak, že uloží BCP povinnosť konať tak, že táto úverová inštitúcia bude musieť rozhodnúť a nebude môcť ostať nečinná;

               —

               napriek nedostatku príslušnosti Všeobecného súdu podľa článku 256 ods. 1 ZFEÚ a vzhľadom na to, že pokiaľ národná centrálna banka nepripustí, že „nesplnila povinnosť vyplývajúcu zo zmlúv, táto banka je povinná urobiť potrebné opatrenia, aby vyhovela rozsudku Súdneho dvora Európskej únie“, ako stanovuje článok 271 písm. d) ZFEÚ, predložil túto otázku Tribunal Supremo,

               —

               napriek nedostatku príslušnosti Všeobecného súdu navrhol Tribunal Supremo v prípade, že SDEÚ uzná dôvodnosť žaloby žalobcov v súlade s článkom 264 ZFEÚ, zrušenie stanoviska národnej centrálnej banky, ktoré žalovaná prevzala a vzhľadom na ustanovenia článku 41 ods. 1 písm. c) Charty základných práv Európskej únie, článku 296 druhého odseku ZFEÚ a článku 11 ods. 3 písm. c) smernice 2005/29/ES uložil povinnosť predložiť odôvodnené rozhodnutie,

               —

               uložil žalovanej povinnosť a navrhol SDEÚ, aby požiadali portugalský štát/prokuratúru/ÚGP o konanie vo veci tak, aby bolo rozhodnuté o skutkoch spáchaných BCP,

               —

               uložil žalovanej povinnosť postúpiť vec OLAF-u,

               —

               v súlade s článkom 134 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu uložil náhradu riadne vyčíslených nákladov vynaložených v konaní.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú nasledujúce žalobné dôvody.

               1.

               Prvý dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia stanovenej v článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie, v článku 296 druhého odseku ZFEÚ a v článku 11 ods. 3 smernice 2005/29/ES (1).

               2.

               Bez ohľadu na „vlámanie“ sa do „bezpečnostnej schránky“, BCP vedela, alebo mala vedieť, že došlo k zneužitiu finančného systému s cieľom prania peňazí, takže táto úverová inštitúcia vedela, že išlo o daňový podvod alebo daňový únik, ktorý mohol viesť k strate príjmov rozpočtu Únie. Ide o „protiprávne konanie, ktoré poškodzuje alebo ohrozuje finančné záujmy Únie“, ktoré zakladajú „naliehavé dôvody všeobecného záujmu“, ktoré sú „legitímnym cieľom, ktorý môže odôvodniť obmedzenie voľného pohybu služieb“.

               3.

               Bez ohľadu na spôsob, akým bolo ukradnutých viac ako 1 000 000 eur z „bezpečnostnej schránky“, došlo k poškodeniu „finančných záujmov Únie“, najmä príjmov, s ktorými počíta „rozpočet Európskej únie, a na ktoré sa vzťahujú rozpočty orgánov, inštitúcií a iných subjektov a rozpočty nimi spracované a kontrolované“ a ide teda o skutky zakladajúce „nezrovnalosť“, keďže ide o „porušenie právnych predpisov Spoločenstiev vyplývajúce z konania alebo opomenutia hospodárskeho subjektu, v dôsledku ktorého je alebo mohol byť poškodený všeobecný rozpočet Spoločenstiev alebo rozpočty, ktoré spravujú, a to buď znížením alebo stratou príjmov z vlastných zdrojov vyberaných priamo v prospech Spoločenstiev, alebo neoprávnenou výdajovou položkou.

               4.

               Keď má úverová inštitúcia, členský štát/národná centrálna banka, Európska centrálna banka alebo členský štát/prokurátor/ÚGP vedomosť o protiprávnych konaniach a praktikách tohto typu a tieto konania a tieto praktiky povoľuje a neodsudzuje ich, podporujú tým porušovanie ustanovení článku 310 ods. 5 a 6 ZFEÚ a článku 325 ods. 1, 2 a 3 ZFEÚ a zároveň umožňujú konania predstavujúce „nezrovnalosť“ z dôvodu porušenia ustanovení článku 1 ods. 2 nariadenia č. 2988/95 (2).

               5.

               Akt, ktorým žalovaná nevyhovela žiadosti, aby konala, viedol okrem iného k tomu, že:

                           (i)

                           táto vec nebola oznámená OLAF-u,

                           (ii)

                           proti úverovej inštitúcii BCP nebolo začaté konanie „o sankciách“,

                           (iii)

                           dochádza k prieťahom v konaniach pred občianskymi súdmi, ktorými už od 1. januára 2010 rozhodujú o žalobe proti BCP a ďalším o náhradu škody,

                           (iv)

                           jej zástupca, Banco de Portugal, nebol neodvrátiteľne odsúdený v rámci správneho konania začatého 27. októbra 2015 a v súčasnosti prebiehajúcom pred Tribunal Administrativo e Fiscal de Sintra (Správny a daňový súd v Sintre, Portugalsko), ktorý v tejto veci doteraz nerozhodol.

               6.

               Porušenie povinnej nestrannosti, zneužitie právomoci a porušenie podstatných formálnych náležitostí zo strany zástupcu žalovanej, t. j. Banco de Portugal.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) (Ú. v EÚ L 149, s. 22).

      (2)  Nariadenie rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340).


title: Vec T-780/17: Žaloba podaná 29. novembra 2017 – US/ECB

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/34

         Žaloba podaná 29. novembra 2017 – US/ECB
   (Vec T-780/17)
   (2018/C 052/46)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: US (v zastúpení: L. Levi a A. Blot, avocats)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu za prípustnou a dôvodnú,

         a v dôsledku toho:

               —

               zrušil hodnotiacu správu z roku 2016 (vzťahujúcu sa na obdobie od 1. septembra 2015 do 1. septembra 2016), doručenú žalobcovi 30. novembra 2016 a rozhodnutie z 15. decembra 2016 týkajúce sa Annual Salary and Bonus Review (ročné preskúmanie platov a prémií) za rok 2016, doručené žalobcovi 9. januára 2017,

               —

               zrušil rozhodnutie ECB z 3. mája 2017, ktorým boli zamietnuté návrhy na správne preskúmanie, ktoré podal žalobca 15. februára 2017 a 9. marca 2017,

               —

               zrušil rozhodnutie ECB z 12. septembra 2017, doručené žalobcovi 19. septembra 2017, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu podaná 7. júla 2017,

               —

               priznal náhradu škody za vzniknutú ujmu,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody, pokiaľ ide o návrh na zrušenie hodnotiacej správy za rok 2016:

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia, keďže hodnotiaca správa žalobcu obsahovala len všeobecnú a opakujúcu sa kritiku.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení, ktoré postihuje spornú hodnotiacu správu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na zneužití právomoci, na obťažovaní, ktoré utrpel žalobca, na porušení povinnosti konať s náležitou starostlivosťou a zásady riadnej správy veci verejných.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na procesnej vade, ktorej sa dopustila žalovaná pri vyhotovení spornej hodnotiacej správy.

         Žalobca ďalej uvádza žalobný dôvod založený na protiprávnosti pokynov pre postup ročného preskúmania platov a prémií a na porušení zásady právnej istoty, pokiaľ ide o rozhodnutie týkajúce sa hodnotenia za rok 2016.


title: Vec T-793/17: Žaloba podaná 5. decembra 2017 – Bruel/Komisia a ESVČ

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/35

         Žaloba podaná 5. decembra 2017 – Bruel/Komisia a ESVČ
   (Vec T-793/17)
   (2018/C 052/47)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Damien Bruel (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: H. Hansen, avocat)

      Žalované: Európska komisia a Európska služba pre vonkajšiu činnosť

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               rozhodol, že prejednávaná žaloba je prípustná a dôvodná,

         v dôsledku toho:

               —

               zrušil nedatované rozhodnutie s názvom „Žiadosť o nahradenie vedúceho odborného pracovníka č. 2 vo ‚Finančnej a zmluvnej správe projektu‘“, ktoré bolo elektronicky podpísané 25. septembra 2017,

               —

               rozhodol o náhrade majetkovej a nemajetkovej ujmy v celom rozsahu, ktorá bola spôsobená žiadateľovi v dôsledku závažného porušenia práva na riadnu správu vecí verejných, ku ktorému došlo prijatím nedatovaného rozhodnutia s názvom „Žiadosť o nahradenie vedúceho odborného pracovníka č. 2 vo ‚Finančnej a zmluvnej správe projektu‘“, ktoré bolo elektronicky podpísané 25. septembra 2017,

               —

               uložil žalovaným povinnosť, aby žalobcovi spoločne a nerozdielne, teda in solidum, teda jeden za všetkých, nahradili majetkovú ujmu vo výške 152 250 eur a nemajetkovú ujmu vo výške 25 000 eur,

         v každom prípade,

               —

               uložil žalovaným povinnosť nahradiť všetky trovy konania,

               —

               vyhradil žalobcovi uplatňovanie akýchkoľvek ďalších práv, nárokov, žalobných dôvodov a postupov.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jediný žalobný dôvod, ktorý je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí. Tento dôvod je rozdelený na tri časti.

               1.

               Prvá časť žalobného dôvodu je založená na porušení práva byť vypočutý tým, že žalobca sa nemohol vyjadriť k výčitkám, ktoré boli voči nemu vznesené pred prijatím napadnutého rozhodnutia.

               2.

               Druhá časť žalobného dôvodu je založená na porušení práva prístupu k spisu tým, že žalobca nemal prístup k spisu, ktorý sa ho týka, a to aj napriek jeho žiadostiam podaným v tejto súvislosti.

               3.

               Tretia časť žalobného dôvodu je založená na porušení povinnosti uviesť odôvodnenie tým, že odôvodnenie obsiahnuté v napadnutom rozhodnutí žalobcovi neumožňuje pochopiť, čo sa mu vytýka.


title: Vec T-805/17: Žaloba podaná 11. decembra 2017 – BASF/ECHA

text:
               12.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/36

         Žaloba podaná 11. decembra 2017 – BASF/ECHA
   (Vec T-805/17)
   (2018/C 052/48)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: BASF SE (Ludwigshafen nad Rýnom, Nemecko) (v zastúpení: R. Cana, E. Mullier a H. Widemann, advokáti, a D. Abrahams, barrister)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej chemickej agentúry DSH-30-3-D-0122-2017 z 2. októbra 2017 o povolení spoločnej registrácie látky disodný 4,4'-bis [(4-anilino-6-morfolino-1,3,5-triazín-2-yl) amino] stilbén-2,2' -disulfonát (ES č. 240-245-2),

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania,

               —

               uložil také iné alebo ďalšie opatrenia, ktoré bude súd považovať za vhodné.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Európska chemická agentúra (ďalej len „Agentúra“) vychádzala z nesprávnych skutkových zistení, ktoré poznačujú napadnuté rozhodnutie, keď z jeho základu vylúčila niektoré relevantné okolnosti.

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že Agentúra tým, že úplne prehliadla úsilie strán vynaložené pred rokom 2017, sa opiera o nesprávne určenie skutočností, ktoré sú v rozpore so zásadou riadnej správy vecí verejných, a poznačuje napadnuté rozhodnutie až tak, že musí byť zrušené.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Agentúra vychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia, keď nepreskúmala všetky relevantné skutočnosti a okolnosti, pričom dospela k záveru, že navrhovateľ vyvinul väčšie úsilie ako žalobkyňa, a nezohľadnila článok 25 nariadenia REACH (1).

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že Agentúra vychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia, keď nezohľadnila všetky relevantné skutočnosti a okolnosti situácie, ktorú má upravovať napadnuté rozhodnutie, a to tým, že dospela k záveru, že navrhovateľ vyvinul väčšie úsilie ako žalobkyňa, a tým, že nezohľadnila obavy žalobkyne týkajúce sa duplicity testov navrhovateľa na stavovcoch, čo je v rozpore s článkom 25 nariadenia REACH.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Agentúra porušila zásadu právnej istoty tým, že žalobkyňu dostala do neprijateľného postavenia z hľadiska právnej istoty, pokiaľ ide o schopnosť navrhovateľa spoliehať sa na údaje žalobkyne, ako aj kvalitu a súlad údajov navrhovateľa.

                           —

                           Žalobkyňa sa domnieva, že Agentúra pri prijímaní napadnutého rozhodnutia porušila zásadu právnej istoty, keďže neobmedzuje prístup k spoločnej registrácii žalobkyne, hoci navrhovateľ pri registrácii uviedol úplné neuplatňovanie, a keďže Agentúra sa nezaoberala záležitosťami dokumentácie úplného neuplatňovania (kvalita a možná duplicita štúdií na stavovcoch). Žalobkyňa je teda v situácii právnej neistoty, pokiaľ ide o to, ako chrániť svoje práva, keďže rozsah a obsah práv priznaných navrhovateľovi zostávajú neprehľadné.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že Agentúra porušila svoju povinnosť odôvodnenia tým, že nevysvetlila, prečo nepovažovala nič z korešpondencie do roku 2017 za relevantné.

                           —

                           Agentúra pri prijatí napadnutého rozhodnutie vychádzala iba z malej časti rokovaní medzi stranami a svojvoľne obmedzila svoje preskúmanie na niekoľko výmen medzi stranami, ku ktorým došlo od januára 2017. Žalobkyňa predložila všetku vecnú korešpondenciu medzi navrhovateľom a žalobkyňou, pričom zdôraznila, prečo je takáto korešpondencia relevantná. Napriek vysvetleniu žalobkyne o relevantnosti korešpondencie, Agentúra neuviedla žiadne dôvody, prečo nezohľadnila a v skutočnosti úplne ignorovala komunikáciu medzi žalobkyňou a SSS pred januárom 2017.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) (Ú. v. EÚ L 396, 2006, s. 1).


title: Vec C-631/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 9. novembra 2017 – SF/Inspecteur van de Belastingdienst

text:
               19.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 9. novembra 2017 – SF/Inspecteur van de Belastingdienst
   (Vec C-631/17)
   (2018/C 063/07)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: SF

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst

      Prejudiciálna otázka

   Nariadenie č. 883/2004 (1) odkazuje na predpisy ktorého členského štátu, keď ide o daňového dlžníka, ktorý (a) býva v Lotyšsku, (b) má lotyšskú štátnu príslušnosť, (c) je zamestnaný u zamestnávateľa so sídlom v Holandsku, (d) pracuje ako námorník, (e) svoju prácu vykonáva na palube námornej lode, ktorá sa plaví pod vlajkou Bahám, a (f) danú činnosť vykonáva mimo územia Európskej únie?

      (1)  Nariadenie (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia, Ú. v. EÚ L 166, 2004, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72.


title: Vec C-694/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Luxembursko) 11. decembra 2017 – Pillar Securitisation Sàrl/Hildur Arnadottir

text:
               19.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Luxembursko) 11. decembra 2017 – Pillar Securitisation Sàrl/Hildur Arnadottir
   (Vec C-694/17)
   (2018/C 063/13)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Pillar Securitisation Sàrl

      Odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Hildur Arnadottir

      Prejudiciálna otázka

   Možno v rámci úverovej zmluvy, ktorá z dôvodu celkovej výšky úveru nepatrí do rozsahu pôsobnosti smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS (1), pričom neexistuje vnútroštátna právna úprava uplatňujúca ustanovenia uvedenej smernice na oblasti, ktoré do rozsahu jej pôsobnosti nepatria, považovať osobu za „spotrebiteľa“ v zmysle článku 15 Lugánskeho dohovoru z 30. októbra 2007 o súdnej právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach z dôvodu, že zmluva bola uzavretá na účely, ktoré nemožno považovať za súčasť jej podnikania alebo povolania?

      (1)  Ú. v. EÚ L 133, 2008, s. 66.


title: Vec C-635/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag, zasadajúci v Haarleme (Holandsko) 14. novembra 2017 – E./Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               19.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag, zasadajúci v Haarleme (Holandsko) 14. novembra 2017 – E./Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Vec C-635/17)
   (2018/C 063/08)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Den Haag, zasadajúci v Haarleme

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: E.

      Žalovaný: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má Súdny dvor s ohľadom na článok 3 ods. 2 písm. c) smernice 2003/86/ES (1) a na rozsudok vo veci Nolan (ECLI:EU:C:2012:638) právomoc odpovedať na otázky uvedené v návrhu na začatie prejudiciálneho konania, ktorý predložil holandský súd v súvislosti s výkladom ustanovení smernice 2003/86/ES v právnom spore, ktorý sa týka práva na pobyt rodinného príslušníka osoby s postavením doplnkovej ochrany, ak sa táto smernica v holandskom práve vyhlásila za priamo a nepodmienene uplatniteľnú aj na osoby s postavením subsidiárnej ochrany [pozri rozhodnutie o predložení návrhu na začatie prejudiciálneho konania, ktoré vydala Afdeling bestuursrechtspraak van de Raad van State (Komora Štátnej rady pre oblasť judikatúry v správnych veciach, Holandsko) z 21. júna 2017, a ktoré je vedené v registri Súdneho dvora pod sp. zn. C-380/17, ECLI:NL:RVS:2017:1609]?

               2.

               Má sa článok 11 ods. 2 smernice 2003/86/ES vykladať v tom zmysle, že bráni vydaniu rozhodnutia o zamietnutí žiadosti utečenca o zlúčenie s rodinou, ktoré sa zakladá iba na tej skutočnosti, že utečenec k svojej žiadosti nepriložil nijaké úradné písomné dôkazy, ktorými by preukázal rodinné väzby alebo sa má článok 11 ods. 2 smernice 2003/86/ES vykladať tak, že bráni vydaniu rozhodnutia o zamietnutí žiadosti utečenca o zlúčenie s rodinou, ktoré sa zakladá iba na chýbajúcich úradných písomných dôkazoch, ktoré preukazujú rodinné väzby, iba v tom prípade, ak utečenec uviedol relevantné odôvodnenie, prečo nepredložil tieto písomné dôkazy a nepodložil ani svoje tvrdenie o tom, že ich už nemôže predložiť?

      (1)  Smernica Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny (Ú. v. EÚ L 251, 2003, s. 12; Mim. vyd. 19/006, s. 224).


title: Vec T-795/17: Žaloba podaná 28. novembra 2017 – Moreira/EUIPO – Da Silva Santos Júnior (NEYMAR)

text:
               19.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/14

         Žaloba podaná 28. novembra 2017 – Moreira/EUIPO – Da Silva Santos Júnior (NEYMAR)
   (Vec T-795/17)
   (2018/C 063/19)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Carlos Moreira (Guimarães, Portugalsko) (v zastúpení: T. Soares Faria, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Neymar Da Silva Santos Júnior (Barcelona)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobca.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka „NEYMAR“ – ochranná známka č. 11432044.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. septembra 2017 vo veci R 80/2017-2.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a v súlade s článkom 52 ods. 1 písm. b) a článkom 53 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 207/2009 vyhlásil platnosť ochrannej známky „NEYMAR“ č. 00000, ktorej majiteľom je Carlos Morera, pre všetky výrobky a služby, pre ktoré bola zapísaná,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-6/18 P: Odvolanie podané 3. januára 2018: Helénska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 25. októbra 2017 vo veci T-26/16, Helénska republika/Európska komisia

text:
               19.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/10

         Odvolanie podané 3. januára 2018: Helénska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 25. októbra 2017 vo veci T-26/16, Helénska republika/Európska komisia
   (Vec C-6/18 P)
   (2018/C 063/14)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Helénska republika (v zastúpení: G. Kanellopoulos, Ι. Pachi a A. Vasilopoulou)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor vyhovel jej odvolaniu, zrušil napadnutý rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 25. októbra 2017 vo veci T-26/16 v rozsahu, v akom sa žaloba zamieta, vyhovel žalobe Helénskej republiky z 22. januára 2016, zrušil rozhodnutie Európskej komisie 2015/2098 z 13. novembra 2015 (1) v časti, v ktorej sa v nadväznosti na kontroly IR/2009/004/GR a IR/2009/0017/GR Helénskej republike ukladajú jednorazové a paušálne finančné opravy za oneskorenie pri vymáhaní pohľadávok, za neposkytnutie údajov a všeobecne za nedostatky v postupoch riadenia dlhov v celkovej výške 11 534 827,97 eura a uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu odvolania predkladá dva odvolacie dôvody.
   Prvý odvolací dôvod, ktorý sa týka časti rozhodnutia Komisie, v ktorej sa Helénskej republike ukladá paušálna finančná oprava, vychádza z nesprávneho výkladu a nesprávneho uplatnenia článku 31, 32 a 33 nariadenia 1290/2005 (2) Všeobecným súdom, nesprávneho právneho posúdenia z hľadiska pokynov v dokumente Komisie 5330/1997 pre uloženie paušálnych opráv za okolností uvedených v článku 32 ods. 4 nariadenia č. 1290/2005, z porušenia zásady právnej istoty, ako aj z nedostatočného odôvodnenia napadnutého rozsudku.
   Druhý odvolací dôvod, ktorý sa týka časti rozhodnutia Komisie, v ktorej sa ukladá jednorazová oprava, vychádza z nesprávneho výkladu a nesprávneho uplatnenia článku 32 ods. 4 a článku 49 nariadenia č. 1290/2005 v napadnutom rozsudku, z porušenia zásady zákazu retroaktívneho účinku a zásady právnej istoty, ako aj z kontradiktórneho a nedostatočného odôvodnenia vo vyššie uvedenom rozsudku.

      (1)  Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2015/2098 z 13. novembra 2015, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) [oznámené pod číslom K(2015) 7716] (Ú. v. EÚ L 303, 2015, s. 35).

      (2)  Nariadenie rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 209, 2005 s. 1).


title: Vec T-828/17: Žaloba podaná 22. decembra 2017 – Quadri di Cardano/Komisia

text:
               19.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/19

         Žaloba podaná 22. decembra 2017 – Quadri di Cardano/Komisia
   (Vec T-828/17)
   (2018/C 063/25)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Alessandro Quadri di Cardano (Alicante, Španielsko) (v zastúpení: N. de Montigny a J.-N. Louis, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Úrad pre správu a úhradu individuálnych nárokov (PMO) z 28. februára 2017, ktorým mu bolo oznámené, že s účinnosťou od 16. mája 2014 budú vrátené jeho príspevok na expatriáciu vo výške 16 %, ako aj cestovné náklady, ktoré mu boli priznané na základe článku 4 prílohy VII služobného poriadku úradníkov počas doby jeho zamestnania vo Výkonnej agentúre pre malé a stredné podniky (EASME),

               —

               [zrušil], v prípade potreby, výplatné listiny upravené v dôsledku oznámenia obsiahnutého vo vyššie uvedenom rozhodnutí,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 85 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení zásady legitímnej dôvery, ako aj zásady právnej istoty, zjavne nesprávnom posúdení, ako aj porušení zásady riadnej správy vecí verejných.


title: Vec C-636/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Korneuburg (Rakúsko) 14. novembra 2017 – Germanwings GmbH/Emina Pedić

text:
               19.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Korneuburg (Rakúsko) 14. novembra 2017 – Germanwings GmbH/Emina Pedić
   (Vec C-636/17)
   (2018/C 063/09)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesgericht Korneuburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Germanwings GmbH

      Druhý účastník konania: Emina Pedić

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 5 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (1), vykladať v tom zmysle, že „všetky primerané opatrenia“, ktoré mal prevádzkujúci letecký dopravca prijať, aby sa v prípade mimoriadnych okolností oslobodil od povinnosti platiť náhradu podľa článku 7 nariadenia, musia byť zamerané iba na zabránenie mimoriadnym okolnostiam (v konkrétnom prípade pridelenie nových [neskorších] Air-Traffic-Control-Slots zo strany Európskej organizácie pre bezpečnosť leteckej prevádzky EUROCONTROL); alebo sa okrem toho požaduje, aby prevádzkujúci letecký dopravca sám prijal aj primerané opatrenia na zabránenie zrušenia letu alebo veľkého meškania?

               2.

               Má sa – v prípade potvrdenia nevyhnutnosti primeraných opatrení na zabránenie veľkému meškaniu ako takému – článok 5 ods. 3 nariadenia (ES) č. 261/2004 vykladať v tom zmysle, že letecký dopravca musí na to, aby sa oslobodil od povinnosti platiť náhradu podľa článku 7 nariadenia, v prípade prepravy cestujúcich na leteckom spojení, ktoré pozostáva z dvoch (alebo viacerých) letov, prijať iba primerané opatrenia na zabránenie meškaniu letu, v prípade ktorého je prevádzkujúcim dopravcom a ktorému môže hroziť meškanie, alebo okrem toho musí prijať primerané opatrenia na zabránenie veľkému meškaniu konkrétneho cestujúceho v konečnom cieľovom mieste (napríklad preskúmaním možnosti zmeny rezervácie na iné letecké spojenie)?

               3.

               Majú sa články 5, 6, 7 a 8 nariadenia (ES) č. 295/91, vykladať v tom zmysle, že prevádzkujúci letecký dopravca musí v prípade veľkého meškania v konečnom cieľovom mieste, keď sa chce oslobodiť od povinnosti platiť náhradu podľa článku 7 nariadenia, tvrdiť a preukázať, že prijal primerané opatrenia na to, aby bola rezervácia cestujúceho zmenená na letecké spojenie, ktorým sa do konečného cieľového miesta pravdepodobne dostane bez veľkého meškania?

      (1)  Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec T-292/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 15. decembra 2017 – Kaane American International Tobacco/EUIPO – Global Tobacco (GOLD MONT ORIGINAL Super Slims) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Výmaz skoršej obrazovej ochrannej známky Európskej únie GOLD MOUNT — Zastavenie konania“)

text:
               19.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/12

         Uznesenie Všeobecného súdu z 15. decembra 2017 – Kaane American International Tobacco/EUIPO – Global Tobacco (GOLD MONT ORIGINAL Super Slims)
   (Vec T-292/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Výmaz skoršej obrazovej ochrannej známky Európskej únie GOLD MOUNT - Zastavenie konania“))
   (2018/C 063/15)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kaane American International Tobacco Co. FZE, predtým Kaane American International Tobacco Co. Ltd. (Jebel Ali, Spojené arabské emiráty) (v zastúpení: G. Hinarejos Mulliez a I. Valdelomar Serrano, avocats)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: H. O’Neill, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Global Tobacco FZCO (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (v zastúpení: G. Hussey, solicitor a B. Brandreth, barrister)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 8. apríla 2016 (vec R 2492/2014-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Kaane American International Tobacco a Global Tabacco

      Výrok

               1.

               Konanie o žalobe sa zastavuje.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 279, 1.8.2016.


title: Vec C-674/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 1. decembra 2017 – Luonnonsuojeluyhdistys Tapiola Pohjois-Savo – Kainuu ry

text:
               19.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 1. decembra 2017 – Luonnonsuojeluyhdistys Tapiola Pohjois-Savo – Kainuu ry
   (Vec C-674/17)
   (2018/C 063/10)
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Luonnonsuojeluyhdistys Tapiola Pohjois-Savo – Kainuu ry

      Ďalší účastníci v odvolacom konaní: Suomen riistakeskus, Risto Mustonen, Kai Ruhanen

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je možné podľa článku 16 ods. 1 písm. e) smernice o ochrane prirodzených biotopov (1) s ohľadom na znenie tohto ustanovenia udeľovať na základe individuálnych žiadostí poľovníkov regionálne obmedzené výnimky na takzvaný lov nezhoršujúci stav populácie príslušného druhu?

                           —

                           Je pre odpoveď na túto otázku relevantné to, že sa výkon voľnej úvahy pri rozhodovaní o udelení výnimiek riadi národným plánom udržania stavu ochrany populácie príslušného druhu ako aj hornou hranicou pre počet usmrcovaných kusov zvery stanovenou v nariadení, v rámci ktorých sa pre územie členského štátu každoročne udeľujú výnimky?

                           —

                           Je možné pri odpovedi zohľadniť aj iné aspekty, akým sú napríklad cieľ zabrániť škodám na psoch a zvýšiť celkový pocit bezpečnosti?

               2.

               Je možné udelenie výnimiek na lov nezhoršujúci stav populácie v zmysle prvej prejudiciálnej otázky odôvodniť tým, že pre zabránenie pytliactvu neexistuje žiadna iná uspokojivá alternatíva v zmysle článku 16 ods. 1 smernice o ochrane prirodzených biotopov?

                           —

                           Je možné v tomto prípade zohľadniť praktické ťažkosti pri kontrole nezákonného pytliactva?

                           —

                           Je pre odpoveď na otázku, či existuje aj iná uspokojivá alternatíva, relevantný prípadne aj cieľ zabrániť škodám na psoch a zvýšiť celkový pocit bezpečnosti?

               3.

               Ako sa má pri udeľovaní regionálne obmedzených výnimiek posudzovať podmienka týkajúca sa stavu ochrany populácie príslušného druhu uvedená v článku 16 ods. 1 smernice o ochrane prirodzených biotopov?

                           —

                           Má sa stav ochrany populácie príslušného druhu posudzovať vo vzťahu k určitej oblasti alebo k celému územiu členského štátu, alebo dokonca vo vzťahu k ešte väčšej oblasti, kde je príslušný druh rozšírený?

                           —

                           Je možné, že podmienky pre udelenie výnimky uvedené v článku 16 ods. 1 smernice o ochrane prirodzených biotopov sú splnené napriek tomu, že stav ochrany populácie príslušného druhu nemožno na základe odborného posúdenia považovať za uspokojivý v zmysle smernice?

                           —

                           V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku: V akej situácii by to mohlo prichádzať do úvahy?

      (1)  Smernica Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, 1992, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102).


title: Vec T-293/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 15. decembra 2017 – Kaane American International Tobacco/EUIPO – Global Tobacco (GOLD MONT) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Výmaz skoršej obrazovej ochrannej známky Európskej únie GOLD MOUNT — Zastavenie konania“)

text:
               19.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/12

         Uznesenie Všeobecného súdu z 15. decembra 2017 – Kaane American International Tobacco/EUIPO – Global Tobacco (GOLD MONT)
   (Vec T-293/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Výmaz skoršej obrazovej ochrannej známky Európskej únie GOLD MOUNT - Zastavenie konania“))
   (2018/C 063/16)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kaane American International Tobacco Co. FZE, predtým Kaane American International Tobacco Co. Ltd. (Jebel Ali, Spojené arabské emiráty) (v zastúpení: G. Hinarejos Mulliez a I. Valdelomar Serrano, avocats)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: H. O’Neill, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Global Tobacco FZCO (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (v zastúpení: G. Hussey, solicitor a B. Brandreth, barrister)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 8. apríla 2016 (vec R 2699/2014-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Kaane American International Tobacco a Global Tabacco

      Výrok

               1.

               Konanie o žalobe sa zastavuje.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 279, 1.8.2016.


title: Vec C-676/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Ploieşti (Rumunsko) 1. decembra 2017 – Oana Mădălina Călin/Direcţia Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Dâmboviţa, Statul Român – Ministerul Finanţelor Publice, Administraţia Fondului pentru Mediu.

text:
               19.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Ploieşti (Rumunsko) 1. decembra 2017 – Oana Mădălina Călin/Direcţia Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Dâmboviţa, Statul Român – Ministerul Finanţelor Publice, Administraţia Fondului pentru Mediu.
   (Vec C-676/17)
   (2018/C 063/11)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Ploieşti

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Oana Mădălina Călin

      Žalovaní: Direcţia Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Dâmboviţa, Statul Român – Ministerul Finanţelor Publice, Administraţia Fondului pentru Mediu

      Prejudiciálna otázka

   Možno článok 4 ods. 3 ZEÚ, ktorý sa odvoláva na zásadu lojálnej spolupráce, články 17, 20, 21 a 47 Charty základných práv, článok 110 ZFEÚ, zásadu právnej istoty a zásady ekvivalencie a efektivity, vyplývajúce zo zásady procesnej autonómie, vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnemu predpisu, konkrétne článku 21 ods. 2 zákona č. 554/2004 o správnom súdnom konaní, tak ako ho vykladá Înalta Curte de Casație și Justiție (ICCJ) – Completul pentru dezlegarea unor chestiuni de drept (Najvyšší kasačný súd – senát pre právne otázky, Rumunsko) vo svojom rozhodnutí č. 45/2016, v ktorom sa uvádza, že žalobu na obnovu konania na základe ustanovenia článku 21 ods. 2 zákona č. 554/2004 možno podať v lehote jedného mesiaca odo dňa doručenia konečného rozsudku, ktorého sa žaloba na obnovu konania týka?


title: Vec T-829/17: Žaloba podaná 27. decembra 2017 – Coesia/EUIPO (Zobrazenie okrúhleho tvaru tvoreného dvomi priečnymi a symetrickými čiarami červenej farby)

text:
               19.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/19

         Žaloba podaná 27. decembra 2017 – Coesia/EUIPO (Zobrazenie okrúhleho tvaru tvoreného dvomi priečnymi a symetrickými čiarami červenej farby)
   (Vec T-829/17)
   (2018/C 063/26)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Coesia SpA (Boloňa, Taliansko) (v zastúpení: S. Rizzo, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie (Zobrazenie okrúhleho tvaru tvoreného dvomi priečnymi a symetrickými čiarami červenej farby) – prihláška č. 13 681 151.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 29. septembra 2017 vo veci R 1272/2017-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 75 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-246/17: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2017 – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO (Национальный Продукт) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Национальный Продукт — Nedodržanie formálnych náležitostí — Článok 177 ods. 1 písm. d) a e) rokovacieho poriadku — Zjavná neprípustnosť“)

text:
               19.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/13

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2017 – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO (Национальный Продукт)
   (Vec T-246/17) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Национальный Продукт - Nedodržanie formálnych náležitostí - Článok 177 ods. 1 písm. d) a e) rokovacieho poriadku - Zjavná neprípustnosť“))
   (2018/C 063/17)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (Bühl, Nemecko) (v zastúpení: A. Lingenfelser, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 16. februára 2017 (vec R 1017/2016-1) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia Национальный Продукт ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 195, 19.6.2017.


title: Vec C-680/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag, Sitzungsort Utrecht (Holandsko) 5. decembra 2017 – Sumanan Vethanayagam, Sobitha Sumanan, Kamalaranee Vethanayagam/Minister van Buitenlandse Zaken

text:
               19.2.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag, Sitzungsort Utrecht (Holandsko) 5. decembra 2017 – Sumanan Vethanayagam, Sobitha Sumanan, Kamalaranee Vethanayagam/Minister van Buitenlandse Zaken
   (Vec C-680/17)
   (2018/C 063/12)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Den Haag so sídlom v Utrechte

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Sumanan Vethanayagam, Sobitha Sumanan, Kamalaranee Vethanayagam

      Žalovaný: Minister van Buitenlandse Zaken

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni článok 32 ods. 3 vízového kódexu (1) tomu, aby referenčná osoba ako osoba, ktorá je dotknutá žiadosťou žalobcov o vízum, mala možnosť podať proti rozhodnutiu o zamietnutí víza sťažnosť a opravný prostriedok?

               2.

               Má sa zastupovanie upravené v článku 8 ods. 4 vízového kódexu, chápať v tom zmysle, že zodpovedným naďalej zostáva (aj) zastúpený štát, alebo že zodpovednosť je úplne prenesená na zastupujúci štát, takže zastúpený štát sám vôbec nie je zodpovedný?

               3.

               V prípade, že sú podľa článku 8 ods. 4 písm. d) vízového kódexu možné obe formy zastupovania uvedené v bode II vyššie, ktorý členský štát sa potom považuje za členský štát, ktorý vydal konečné rozhodnutie v zmysle článku 32 ods. 3 vízového kódexu?

               4.

               Je výklad článku 8 ods. 4 a článku 32 ods. [3] vízového kódexu, podľa ktorého žiadatelia o vízum môžu podať odvolanie výlučne na správny orgán alebo súd zastupujúceho členského štátu a nie v zastúpenom štáte, ktorého sa žiadosť o vízum týka, v súlade s právom na účinný prostriedok nápravy zakotveným v článku 47 Charty? Je pre odpoveď na túto otázku relevantné, že poskytnutý opravný prostriedok zaručuje, že žiadateľ má právo byť vypočutý, že má právo viesť konanie v jazyku jedného z členských štátov, že správne a súdne poplatky spojené s konaním o sťažnosti a o opravnom prostriedku nebudú pre žiadateľov neprimerane vysoké a že existuje možnosť poskytnutia bezplatnej právnej pomoci? Vzhľadom na rozsah voľnej úvahy vo veciach týkajúcich sa víz je pre odpoveď na túto otázku relevantné, či švajčiarsky súd má dostatočný prehľad o situácii v Holandsku, aby mohol ponúknuť účinnú súdnu ochranu?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva (vízový kódex) (Ú. v. EÚ L 243, 2009, s. 1).