title: Vec T-267/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  19. septembra 2012 — Video Research USA/ÚHVT (VR) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Obrazová ochranná známka Spoločenstva VR — Neexistencia žiadosti o obnovu ochrannej známky — Výmaz ochrannej známky po uplynutí ochrannej doby — Žiadosť o restitutio in integrum — Článok 81 nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/22

      Rozsudok Všeobecného súdu z 19. septembra 2012 — Video Research USA/ÚHVT (VR)
      (Vec T-267/11) (1)

      (Ochranná známka Spoločenstva - Obrazová ochranná známka Spoločenstva VR - Neexistencia žiadosti o obnovu ochrannej známky - Výmaz ochrannej známky po uplynutí ochrannej doby - Žiadosť o restitutio in integrum - Článok 81 nariadenia (ES) č. 207/2009)
      (2012/C 331/41)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Video Research USA, Inc. (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: B. Brandreth, barrister)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Bullock, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. marca 2011 (vec R 1187/2010-2) týkajúcemu sa žiadosti o restitutio in integrum.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Video Research USA, Inc. je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 211, 16.7.2011.


title: Vec T-450/10 P: Odvolanie podané 24. septembra 2010 : Luigi Marcuccio proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  9. júla 2010 vo veci F-91/09, Marcuccio/Komisia

text:
               20.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 317/45

         Odvolanie podané 24. septembra 2010: Luigi Marcuccio proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 9. júla 2010 vo veci F-91/09, Marcuccio/Komisia
   (Vec T-450/10 P)
   ()
   2010/C 317/80
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, avvocato)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľa

               —

               v každom prípade zrušiť v celom rozsahu a bez výnimiek napadnuté uznesenie,

               —

               vyhlásiť, že žaloba na prvom stupni, vo vzťahu ku ktorej sa podáva odvolanie, bola v celom rozsahu prípustná,

               —

               vyhovieť v celom rozsahu a bez akýchkoľvek výnimiek návrhom žalobcu uvedených v prvostupňovom konaní,

               —

               uložiť Komisii povinnosť nahradiť žalobcovi všetky trovy, platby a poplatky, ktoré vynaložil v súvislosti s prvostupňovým konaním a v tomto odvolacom konaní,

               —

               subsidiárne vrátiť vec Súdu pre verejnú službu v inom rozhodovacom zložení na ďalšie konanie.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Toto odvolanie je podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu (SVS) z 9. júla 2010. Toto uznesenie zamietlo ako čiastočne zjavne neprípustnú a čiastočne nedôvodnú žalobu, ktorá predovšetkým požadovala náhradu škody, ktorá bola údajne spôsobená odvolateľovi na základe žiadosti, ktorá mu bola zaslaná, aby sa podrobil určitým lekárskym prehliadkam nevyhnutným na účely posúdenia jeho invalidity.
   Na podporu svojich návrhov odvolateľ uvádza, že v napadnutom uznesení nie sú uvedené nijaké dôvody na podporu zistení týkajúcich sa neprípustnosti návrhu na náhradu škody.
   Odvolateľ tiež poukazuje na nesprávny výklad a nesprávne uplatnenie článku 270 ZFEÚ, článku 90 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie, zásad právnej istoty, práva na súdnu ochranu, hierarchie právnych prameňov, delenia právomoci a zásady podriadenosti súdu zákonom.


title: Vec C-416/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial da Comarca de Faro (Portugalsko) 27. júla 2016 – Luís Manuel Piscarreta Ricardo/Portimão Urbis, E.M., S.A. – v likvidácii – a i.

text:
               17.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial da Comarca de Faro (Portugalsko) 27. júla 2016 – Luís Manuel Piscarreta Ricardo/Portimão Urbis, E.M., S.A. – v likvidácii – a i.
   (Vec C-416/16)
   (2016/C 383/05)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Judicial da Comarca de Faro

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Luís Manuel Piscarreta Ricardo

      Žalovaní: Portimão Urbis, E.M., S.A. – v likvidácii –, Município de Portimão, EMARP – Empresa Municipal de Águas e Resíduos de Portimão, E.M., S.A.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vzťahuje sa článok 1 smernice Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 (1) a najmä jeho [odsek 1] písm. b) na situáciu, o akú ide v prejednávanej veci, keď bol rozhodnutím výkonného orgánu obce zrušený obecný podnik (ktorého jediným akcionárom je obec), pričom časť činností vykonávaných týmto podnikom prevzala obec a ďalšiu časť prevzal iný obecný podnik (ktorého predmet činnosti bol na tento účel zmenený a ktorého výlučným vlastníkom je tiež obec)? Inak povedané, možno vychádzať z toho, že za týchto okolností došlo k prevodu závodu v zmysle uvedenej smernice?

               2.

               Má sa vychádzať z toho, že zamestnanec, ktorý skutočne nepracuje (konkrétne preto, lebo má prerušený výkon práce), spadá pod pojem „zamestnanec“ v zmysle článku 2 ods. 1 písm. d) smernice 2001/23/ES a v dôsledku toho práva a povinnosti, ktoré vyplývajú z pracovnej zmluvy, boli prevedené na nadobúdateľa na základe článku 3 ods. 1 citovanej smernice?

               3.

               Je prípustné – a má sa považovať za zlučiteľné s právom Únie – stanovenie obmedzení prevodu zamestnancov, najmä v závislosti od druhu alebo dĺžky trvania pracovnoprávneho vzťahu, v rámci prevodu závodu, ako sú konkrétne obmedzenia stanovené v článku 62 ods. 5, 6 a 11 RJAEL (2)?

      (1)  Smernica Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov (Ú. v. ES L 82, 2001, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 98).

      (2)  Regime Jurídico da Atividade Empresarial Local e das Participações Locais (právna úprava podnikateľskej činnosti orgánov samosprávy a obchodných podielov orgánov samosprávy).


title: Vec T-35/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  23. apríla 2008 – Leche Celta/ÚHVT – Celia (Celia) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Celia — Skoršia národná slovná ochranná známka CELTA — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/24

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. apríla 2008 – Leche Celta/ÚHVT – Celia (Celia)
   (Vec T-35/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Celia - Skoršia národná slovná ochranná známka CELTA - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 142/43)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Leche Celta, SL (Puentedeume, Španielsko) (v zastúpení: J. Calderón Chavero, T. Villate Consonni a M. Tañez Manglano, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Celia SA (Craon, Francúzsko) (v zastúpení: D. Masson a F. de Castelnau, advokáti)
   Predmet veci
   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. decembra 2006 (vec R 294/2006-4), týkajúcemu sa námietkového konania, ktorého účastníkmi sú Leche Celta, SL a Celia SA
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Leche Celta, SL je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 14.4.2007.


title: Vec T-86/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  8. júna 2011 — Bamba/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu na Pobreží Slonoviny — Zmrazenie finančných prostriedkov — Povinnosť odôvodniť“ )

text:
               23.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 219/15

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. júna 2011 — Bamba/Rada
   (Vec T-86/11) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu na Pobreží Slonoviny - Zmrazenie finančných prostriedkov - Povinnosť odôvodniť)
   2011/C 219/21
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nadiany Bamba (Abidžan, Pobrežie Slonoviny) (v zastúpení: P. Haïk a J. Laffont, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: B. Driessen a A. Vitro, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: E. Cujo a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2010/656/SZBP, ktorým sa obnovujú obmedzujúce opatrenia voči Pobrežiu Slonoviny (Ú. v. EÚ L 11, s. 36) a nariadenia Rady (ES) č. 560/2005 z 12. apríla 2005, ktorým sa ukladajú určité osobitné obmedzujúce opatrenia namierené proti určitým osobám a subjektom v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny (Ú. v. EÚ L 11, s. 1) v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2010/656/SZBP, ktorým sa obnovujú obmedzujúce opatrenia voči Pobrežiu Slonoviny a nariadenie Rady (ES) č. 560/2005 z 12. apríla 2005, ktorým sa ukladajú určité osobitné obmedzujúce opatrenia namierené proti určitým osobám a subjektom v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny sa zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú Nadiany Bamba.

               2.

               Rozhodnutie 2011/18 je účinné voči N. Bamba až to zrušenia nariadenia č. 25/2011.

               3.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli N. Bamba.

               4.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 26.3.2011.


title: Vec C-134/13: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  12. februára 2015 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené kráľovstvo] – Raytek GmbH, Fluke Europe BV/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný colný sadzobník — Colné zaradenie — Kombinovaná nomenklatúra — Infračervené termografické kamery)

text:
               13.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/3

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. februára 2015 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené kráľovstvo] – Raytek GmbH, Fluke Europe BV/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Vec C-134/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný colný sadzobník - Colné zaradenie - Kombinovaná nomenklatúra - Infračervené termografické kamery))
   (2015/C 118/03)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Raytek GmbH, Fluke Europe BV

      Žalovaní: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Výrok rozsudku

   Preskúmaním prejudiciálnej otázky nebola zistená žiadna skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť nariadenia Komisie (EÚ) č. 314/2011 Komisie z 30. marca 2011 o zatriedení určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry.

      (1)  Ú. v. EÚ C 141, 18.5.2013.


title: Vec C-487/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administratīvā rajona tiesa (Lotyšská republika) 22. septembra 2011 — Laimonis Treimanis/Valsts ieņēmumu dienests

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administratīvā rajona tiesa (Lotyšská republika) 22. septembra 2011 — Laimonis Treimanis/Valsts ieņēmumu dienests
   (Vec C-487/11)
   2011/C 347/23
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administratīvā rajona tiesa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Laimonis Treimanis

      Žalovaný: Valsts ieņēmumu dienests

      Prejudiciálna otázka

   Zakazuje článok 7 ods. 1 nariadenia č. 918/83 (1) vlastníkovi súkromného motorového vozidla dovozeného do Európskej únie z tretej krajiny previesť toto vozidlo bezplatne na rodinného príslušníka, ktorý skutočne zmenil svoje bydlisko presťahovaním z tretej krajiny do Európskej únie, a s ktorým vlastník vozidla pred dovozom vozidla do Európskej únie žil v tretej krajine v spoločnej domácnosti, ak sa vlastník vozidla od dovozu vozidla do Európskej únie v podstate trvalo zdržiava v tretej krajine?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 918/83 z 28. marca 1983 ustanovujúce systém spoločenstva pre oslobodenie od cla (Ú. v. ES L 105, s. 1; Mim. vyd. 02/001, s. 419).


title: Vec C-418/08: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  27. marca 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko

text:
               18.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 167/8

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 27. marca 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko
   (Vec C-418/08) (1)

   2009/C 167/17

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008.


title: Vec T-732/16: Žaloba podaná 20. októbra 2016 – Valencia Club de Fútbol/Komisia

text:
               5.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 454/31

      Žaloba podaná 20. októbra 2016 – Valencia Club de Fútbol/Komisia
      (Vec T-732/16)
      (2016/C 454/54)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Valencia Club de Fútbol, SAD (Valencia, Španielsko) (v zastúpení: García-Gallardo Gil-Fournier a A. Guerrero Righetto, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil neplatnosť rozhodnutia Európskej komisie zo 4. júla 2016 o štátnej pomoci SA.36387 (2013/C) (ex 2013/CP), ktorú Španielsko poskytlo Valencia Club de Fútbol, S.A.D. (a ďalším futbalovým klubom), konkrétne opatrenia 1 a 4, ktoré sa týkajú Valencia CF,

                  —

                  zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza osem žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení troch zo štyroch kritérií na to, aby sa záruka mohla považovať za finančnú pomoc. Žalobkyňa v tomto ohľade tvrdí, že Komisia sa nesprávne domnievala, že Valencia FC sa nachádzal vo finančne ťažkej situácii, a to na základe čiastkových informácií bez ohľadu na špecifický obchodný model futbalových klubov, na základe účtovnej hodnoty hráčov a nie na základe ich skutočnej trhovej hodnote a tým, že neanalyzovala plán životaschopnosti, ktorý bol založený na realistických predpokladoch. V druhom rade sa Komisia nesprávne domnievala, že záruka pokrývala viac ako 80 % pôžičky a v treťom rade Komisia nesprávne posúdila všeobecnú úrokovú sadzbu pôžičky vo vzťahu k trhovej cene.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod, uvedený subsidiárne, založený na zjavne nesprávnom posúdení, ktorého sa dopustila Komisia pri vykonaní kontroly zlučiteľnosti štyroch zo šiestich kritérií obsiahnutých v jej usmerneniach o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu a konkrétne: dlhodobé obnovenie životaschopnosti, predchádzanie nadmernému narušeniu hospodárskej súťaže prostredníctvom protiplnenia, zásada obmedzenia pomoci na minimum a zásada jednorazovej pomoci.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na nesprávnom posúdení Komisie, ktorého sa dopustila pri posúdení významnej hodnoty ponúknutého protiplnenia, konkrétne záložné právo k akciám, ako aj dodatočných záruk poskytnutých Instituto Valenciano de Finanzas od Fundación Valencia.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení istiny a úrokov z údajnej pomoci, ktorá má byť vrátená, keďže Komisia sa nesprávne domnievala, že referenčné sadzby zostanú nemenné počas obdobia platnosti opatrení a nesprávne posúdila ich obdobie platnosti.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality, keďže sumy, ktoré Komisia nariadila vrátiť, sú z hľadiska zaplatených súm neproporčné.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod založený na nesprávnom posúdení Komisie, keď nepovažovala veriteľa za príjemcu, ani nezohľadnila existenciu nového majiteľa klubu.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod založený na porušení zásady zákazu diskriminácie, pretože Komisia rovnako posúdila odlišné okolnosti vyšetrovaných klubov, a to napriek tomu, že sa nachádzali v úplne odlišných situáciách.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia.


title: Vec C-86/05: Žaloba podaná dňa 18. februára 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike

text:
               16.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/19

         Žaloba podaná dňa 18. februára 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike
   (Vec C-86/05)
   (2005/C 93/34)
   Jazyk konania: taliančina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: B. Schima a D. Recchia splnomocnení zástupcovia, podala dňa 18. februára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Talianskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že Talianska republika tým, že neprijala nevyhnutné opatrenia na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2003/32/ES z 23. apríla 2003, ktorou sa zavádzajú podrobné špecifikácie týkajúce sa požiadaviek stanovených v smernici Rady 93/42/EHS (1) na zdravotnícke pomôcky vyrábané z tkanív živočíšneho pôvodu, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 8 ods. 1 tejto smernice,

               —

               zaviazal Taliansku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula 1. januára 2004.

      (1)  Ú. v. EÚ L 105, 26.4.2003, s. 18


title: Vec T-650/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  29. januára 2013 — Dimension Data Belgium/Parlament

text:
               23.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/29

         Uznesenie Všeobecného súdu z 29. januára 2013 — Dimension Data Belgium/Parlament
   (Vec T-650/11) (1)

   2013/C 86/49
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 73, 10.3.2012.


title: Vec C-234/06 P: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  13. septembra 2007 – Il Ponte Finanziaria SpA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), F.M.G. Textiles Srl, predtým Marine Enterprise Projects – Società Unipersonale di Alberto Fiorenzi Srl (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Zápis ochrannej známky BAINBRIDGE — Námietka majiteľa skorších národných ochranných známok obsahujúcich spoločný prvok Bridge — Zamietnutie námietky — Príbuzné ochranné známky — Dôkaz o používaní — Pojem obranné ochranné známky )

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/14

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 13. septembra 2007 – Il Ponte Finanziaria SpA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), F.M.G. Textiles Srl, predtým Marine Enterprise Projects – Società Unipersonale di Alberto Fiorenzi Srl
   (Vec C-234/06 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Zápis ochrannej známky BAINBRIDGE - Námietka majiteľa skorších národných ochranných známok obsahujúcich spoločný prvok „Bridge“ - Zamietnutie námietky - Príbuzné ochranné známky - Dôkaz o používaní - Pojem „obranné ochranné známky“)
   (2007/C 269/27)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Il Ponte Finanziaria SpA (v zastúpení: P. L. Roncaglia, A. Torrigiani Malaspina a M. Boletto, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Montalto a M. Buffolo, splnomocnení zástupcovia), F.M.G. Textiles Srl, predtým Marine Enterprise Projects – Società Unipersonale di Alberto Fiorenzi Srl (v zastúpení: D. Marchi, advokát)
   Predmet veci
   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z 23. februára 2006, Il Ponte Finanziaria SpA/ÚHVT (T-194/03), ktorým súd zamietol žalobu o neplatnosť podanú majiteľom slovných, obrazových a trojrozmerných ochranných známok „Bridge“, „Old Bridge“, „The Bridge Basket“, „THE BRIDGE“, „The Bridge“, „FOOTBRIDGE“, „The Bridge Wayfarer“ a „OVER THE BRIDGE“ pre výrobky patriace do tried 18 a 25 proti rozhodnutiu R 1015/2001-4 štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) zo 17. marca 2003, ktorým sa zamieta odvolanie proti rozhodnutiu námietkového oddelenia o zamietnutí námietky podanej proti prihláške obrazovej ochrannej známky „Bainbridge“ pre výrobky patriace do tried 18 a 25
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Il Ponte Finanziaria SpA je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 178, 29.7.2006.


title: Vec T-445/12: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. septembra 2014 – Koscher + Würtz/ÚHVT – (Kirchner & Wilhelm KW SURGICAL INSTRUMENTS) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačené Európske spoločenstvo — Obrazová ochranná známka KW SURGICAL INSTRUMENTS — Skoršia národná slovná ochranná známka Ka We — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Postup preskúmania — Rozsah preskúmania, ktoré má vykonať odvolací senát — Dôkaz o riadnom používaní skoršej ochrannej známky — Návrh podaný pred námietkovým oddelením — Zamietnutie zápisu prihlasovanej ochrannej známky bez predchádzajúceho preskúmania podmienky riadneho používania skoršej ochrannej známky — Nesprávne právne posúdenie — Právomoc zmeniť rozhodnutie“)

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/39

      Rozsudok Všeobecného súdu z 26. septembra 2014 – Koscher + Würtz/ÚHVT – (Kirchner & Wilhelm KW SURGICAL INSTRUMENTS)
      (Vec T-445/12) (1)

      ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačené Európske spoločenstvo - Obrazová ochranná známka KW SURGICAL INSTRUMENTS - Skoršia národná slovná ochranná známka Ka We - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Postup preskúmania - Rozsah preskúmania, ktoré má vykonať odvolací senát - Dôkaz o riadnom používaní skoršej ochrannej známky - Návrh podaný pred námietkovým oddelením - Zamietnutie zápisu prihlasovanej ochrannej známky bez predchádzajúceho preskúmania podmienky riadneho používania skoršej ochrannej známky - Nesprávne právne posúdenie - Právomoc zmeniť rozhodnutie“))
      (2014/C 395/47)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Koscher + Würtz (Spaichingen, Nemecko) (v zastúpení: P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt, M. Bergermann, J. Vogtmeier a A. Kramer, advokáti)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Kirchner & Wilhelm (v zastúpení: J. Dönch, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 6. augusta 2012 (vec R 1675/2011-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Kirchner & Wilhelm GmbH + Co. a Koscher + Würtz GmbH

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 6. augusta 2012 (vec R 1675/2011–4) týkajúce sa námietkového konania medzi Kirchner & Wilhelm GmbH + Co. a Koscher + Würtz GmbH sa zrušuje.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť polovicu trov konania pred odvolacím senátom a pred Všeobecným súdom vynaložených spoločnosťou Koscher + Würtz.

                  4.

                  Koscher + Würtz znáša polovicu svojich trov konania vynaložených pred odvolacím senátom a pred Všeobecným súdom

         (1)  Ú. v. EÚ C 379, 8.12.2012.


title: Vec F-40/08: Žaloba podaná 18. marca 2008 – Carvalhal Garcia/Rada

text:
               19.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/33

         Žaloba podaná 18. marca 2008 – Carvalhal Garcia/Rada
   (Vec F-40/08)
   (2008/C 183/65)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Daniela Paula Carvalhal Garcia (Sines, Portugalsko) (v zastúpení: F. Antas da Cunha, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie rozhodnutia Rady, ktorým odmietla priznať príspevok na vzdelanie dcéry žalobkyne
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť konečné rozhodnutie riaditeľstva personálneho oddelenia Rady Európskej únie zo 16. novembra 2007 a zaviazať Radu nahradiť ho rozhodnutím o priznaní príspevku na vzdelanie dcéry žalobkyne pre školský rok 2006/2007.


title: Vec C-222/08: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 6. októbra 2010 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo [Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2002/22/ES (smernica univerzálnej služby ) — Elektronické komunikácie — Siete a služby — Článok 12 — Kalkulácia nákladov záväzkov univerzálnej služby — Sociálna zložka univerzálnej služby — Článok 13 — Financovanie záväzkov univerzálnej služby — Určenie nespravodlivého zaťaženia]

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/2

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 6. októbra 2010 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-222/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2002/22/ES (smernica „univerzálnej služby“) - Elektronické komunikácie - Siete a služby - Článok 12 - Kalkulácia nákladov záväzkov univerzálnej služby - Sociálna zložka univerzálnej služby - Článok 13 - Financovanie záväzkov univerzálnej služby - Určenie nespravodlivého zaťaženia)
   2010/C 328/02
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: H. van Vliet a A. Nijenhuis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: T. Materne a M. Jacobs, splnomocnení zástupcovia a S. Depré, advokát)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nesprávne prebratie článku 12 ods. 1, článku 13 ods. 1 a prílohy IV časti A smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) (Ú. v. ES L 108, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367) — Sociálne zložky univerzálnej služby — Určenie podnikov — Zabezpečenie osobitných tarifných podmienok — Nedostatok transparentnosti

      Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že

                           —

                           jednak do výpočtu čistých nákladov na poskytovanie sociálnej zložky univerzálnej služby nezahrnulo ekonomické výhody, vrátane nehmotných výhod, ktoré získavajú podniky poverené jej poskytovaním, a

                           —

                           jednak tým, že všeobecne a na základe výpočtu čistých nákladov poskytovateľa univerzálnej služby, ktorý bol predtým jediným poskytovateľom tejto služby, stanovilo, že všetky podniky, ktoré sú povinné poskytovať túto službu, skutočne z tohto dôvodu znášajú nespravodlivé zaťaženie, pričom konkrétne nepreskúmalo čisté náklady, ktoré predstavuje poskytovanie univerzálnej služby pre každého dotknutého operátora, a ani neskúmalo všetky vlastnosti operátora ako napr. úroveň jeho zariadení alebo jeho ekonomickú a finančnú situáciu,

                     nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 12 ods. 1 a článku 13 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby).

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť dve tretiny trov konania. Európska Komisia je povinná nahradiť jednu tretinu trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 15.8.2008.


title: Vec C-304/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof 2. júla 2007 – Directmedia Publishing GmbH/1. Albert-Ludwigs-Universität, 2. Prof. Dr. Ulrich Knoop

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof 2. júla 2007 – Directmedia Publishing GmbH/1. Albert-Ludwigs-Universität, 2. Prof. Dr. Ulrich Knoop
   (Vec C-304/07)
   (2007/C 211/40)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesgerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Directmedia Publishing Gmbh

      Žalovaní: 1. Albert-Ludwiggs-Universität, 2. Prof. Dr. Ulrich Knoop
   Prejudiciálne otázky
   Môže byť prevzatie údajov z chránenej databázy (podľa článku 7 ods. 1 smernice o ochrane databáz) do inej databázy extrakciou v zmysle článku 7 ods. 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 96/9/ES z 11. marca 1996 o právnej ochrane databáz (smernica o ochrane databáz) (1) aj vtedy, keď sa vykonáva na základe vyhľadávania v databáze po zvážení z prípadu na prípad, alebo predpokladom extrakcie v zmysle tohto ustanovenia je postup, pri ktorom dochádza k (fyzickému) kopírovaniu obsahu databázy?

      (1)  Ú. v. ES L 77, s. 20; Mim. vyd. 13/015, s. 459.


title: Vec T-221/05: Žaloba podaná 10. júna 2005: Huvis Corporation proti Rade Európskej únie

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/38

         Žaloba podaná 10. júna 2005: Huvis Corporation proti Rade Európskej únie
   (Vec T-221/05)
   (2005/C 193/64)
   Jazyk konania: angličtina
   Huvis Corporation, so sídlom v Soule (Kórejska republika), v zastúpení: J.-F. Bellis, F. Di Gianni a R. Antonini, lawyers, podal 10. júna 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Rade Európskej únie.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil článok 2 nariadenie Rady (ES) č. 428/2005 z 10. marca 2005, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovozy polyesterových strižových vlákien s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a Saudskej Arábii, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 2852/2000, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovozy polyesterových strižových vlákien s pôvodom v Kórejskej republike, a ktorým sa ukončuje antidumpingové konanie v súvislosti s takými dovozmi s pôvodom na Taiwane v časti týkajúcej sa uloženia konečného antidumpingového cla na dovozy dotknutého výrobku vyrábaného Huvis Corporation z Kórey a v rozsahu, v akom je to potrebné, vyhlásil za nepoužiteľné ustanovenia základného nariadenia, o ktoré sa opierali chybné rozhodnutia obsiahnuté v napadnutom nariadení, a

               —

               zaviazal Radu nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca je spoločnosť so sídlom v Kórei, ktorá sa špecializuje na výrobu priadze z polyesterových vlákien, polyesterových strižových vlákien a polyetyléntereftalátu. Nariadením Rady (ES) č. 428/2005 (1) Rada uložila konečné antidumpingové clo vo výške 5.7 % na dovozy polyesterových strižových vlákien s pôvodom v Kórei, ktoré vyrába žalobca.
   Žalobca tvrdí, že metodika, ktorú použila Rada pri výpočte dumpingového rozpätia žalobcu, a najmä pri výpočte úpravy týkajúcej sa vrátenia cla, ktoré si nárokoval žalobca, je v rozpore s článkom 2.4 Dohody WTO o antidumpingu, pretože neumožnila náležité porovnanie žalobcovej vývoznej ceny a normálnej hodnoty a uvalila na žalobcu neprimerane veľké dôkazné bremeno.
   Metodika použitá pri výpočte úpravy týkajúcej sa vrátenia cla žalobcovi tiež porušila zásady právnej istoty, legitímnej dôvery, správneho úradného postupu a proporcionality, keďže Rada použitím tejto metódy neoprávnene zvýšila žalobcove dumpingové rozpätie. Navyše, Rada porušila článok 11 ods. 9 základného antidumpingového nariadenia tým, že v predmetnom preskúmaní použila inú metodiku výpočtu úpravy týkajúcej sa vrátenia cla ako v pôvodnom prešetrovaní. Táto metodika tiež porušuje zásadu zákazu diskriminácie, keďže Rada v podobných prípadoch použila priaznivejšiu metodiku.
   Žalobca ďalej tvrdí, že zamietnutie úverových nákladov, ktoré si žalobca nárokoval v rámci preskúmania, je v rozpore s článkom 2. 4 Dohody WTO o antidumpingu, pretože neumožnilo náležité porovnanie žalobcovej vývoznej ceny s normálnou hodnotou, a dôkazy, ktoré Rada žiadala ohľadne úpravy súvisiacej s úverovými nákladmi, znamenajú uvalenie neprimerane veľkého dôkazného bremena na žalobcu.
   Zamietnutie úverových nákladov, ktoré si nárokoval žalobca, tiež porušilo zásadu správneho úradného postupu, keďže toto rozhodnutie bolo založené na zistení, že žalobca neposkytol písomné dôkazy na podporu svojho tvrdenia, zatiaľ čo platobné podmienky poskytnuté žalobcom boli dohodnuté na základe obchodných zvyklostí platných v Kórejskej republike.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 428/2005 z 10. marca 2005, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovozy polyesterových strižových vlákien s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a Saudskej Arábii, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 2852/2000, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovozy polyesterových strižových vlákien s pôvodom v Kórejskej republike, a ktorým sa ukončuje antidumpingové konanie v súvislosti s takými dovozmi s pôvodom na Taiwane (Ú. v. EÚ L 71, s. 1).


title: Vec C-167/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Taliansko) 2. apríla 2010 — Andrea Palomba/Ministero dell’Interno

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/30

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Taliansko) 2. apríla 2010 — Andrea Palomba/Ministero dell’Interno
      (Vec C-167/10)
      (2010/C 161/41)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Andrea Palomba

         Žalovaný: Ministero dell’Interno

         Prejudiciálna otázka

      Je vnútroštátna právna úprava (zavedená tzv. Bersaniho dekrétom, zákonný dekrét č. 223 zo 4. júla 2006 zmenený na zákon č. 248 zo 4. augusta 2006) týkajúca sa „vnútroštátneho systému … ktorý stanovuje okrem iného:

                  a)

                  existenciu všeobecnej metodiky ochrany držiteľov koncesií vydaných pred skončením súťaže, v ktorej boli protiprávne vylúčení niektorí prevádzkovatelia;

                  b)

                  existenciu ustanovení, ktoré fakticky zaručujú zachovanie nadobudnutých obchodných pozícií na základe konania, v ktorom boli protiprávne vylúčení niektorí prevádzkovatelia (ako napríklad zákaz novým koncesionárom umiestniť svoje prevádzky bližšie, než je určitá vzdialenosť, od už existujúcich);

                  c)

                  určenie prípadov uplynutia lehoty koncesie v prípade, keď koncesionár priamo alebo nepriamo prevádzkuje činnosť cezhraničných hier, podobných hrám, ktoré sú predmetom koncesie“;

            zlučiteľná s článkami 43 a 49 Zmluvy ES?


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 23. septembra 2004 vo veci C-280/02 Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 91/271/EHS — Čistenie komunálnych odpadových vôd — Článok 5 odseky 1 a 2 a príloha II — Neidentifikovanie citlivých oblastí — Pojem „eutrofizácia“ — Nevykonanie náročnejšieho čistenia splaškových vôd v citlivých zónach)

text:
               20.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 23. septembra 2004
   vo veci C-280/02 Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 91/271/EHS - Čistenie komunálnych odpadových vôd - Článok 5 odseky 1 a 2 a príloha II - Neidentifikovanie citlivých oblastí - Pojem „eutrofizácia“ - Nevykonanie náročnejšieho čistenia splaškových vôd v citlivých zónach)
   (2004/C 284/02)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-280/02, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: M. Nolin, neskôr G. Valero Jordana a F. Simonetti) proti Francúzskej republike (splnomocnení zástupcovia: G. de Bergues, D. Petrausch a E. Puisais), predmetom ktorej je žaloba o nesplnení povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 30. júla 2002, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: C. W. A. Timmermans, predseda komory, sudcovia J.-P. Puissochet, R. Schintgen, F. Macken (spravodajca) a N. Colneric, generálny advokát L. A. Geelhoed, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 23. septembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Francúzska republika si tým, že

                           —

                           neidentifikovala záliv Seiny, Seinu v údolí sútoku s Andelle, pobrežné vody panvy Artois-Picardie, záliv Vilaine, rozsiahlu panvu ústia Lorient, ústie Elorn, záliv Douarnenez, záliv Concarneau, zátoku Morbihan, Vistre v údolí Nîmes, ako i jazero v Thau ako citlivé zóny z dôvodu eutrofizácie a

                           —

                           nepodriadila náročnejšiemu čisteniu splašky z komunálnych odpadových vôd pochádzajúcich z aglomerácií iných ako Vichy, Aix-en-Provence, Mâcon, Créhange, Saint-Avold, Bailleul, Aurillac, Montauban, Châtillon-sur-Seine a Gray – uvedených v liste francúzskych orgánov z 12. decembra 2000 a z aglomerácie Montpelier, ako i splašky z komunálnych odpadových vôd pochádzajúcich z aglomerácií s populačným koeficientom (p. k.) väčším ako 10 000 v zálive Seiny, pri Seine v údolí sútoku s Andelle, pobrežných vodách panvy Artois-Picardie, zálive Vilaine, rozsiahlej panve ústia Lorient, ústí Elorn, zálive Douarnenez, zálive Concarneau, zátoke Morbihan, Vistre v údolí Nîmes a jazere v Thau,

                     nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 5 odseky 1 a 2 a prílohy II smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 219 zo 14.9.2002


title: Vec T-670/16: Žaloba podaná 16. septembra 2016 – Digital Rights Ireland/Komisia

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/26

         Žaloba podaná 16. septembra 2016 – Digital Rights Ireland/Komisia
   (Vec T-670/16)
   (2016/C 410/37)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Digital Rights Ireland Ltd (Bennettsbridge, Írsko) (v zastúpení: E. McGarr, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil, že žaloba je prípustná,

               —

               vyhlásil, že vo vykonávacom rozhodnutí Komisie (EÚ) 2016/1250 z 12. júla 2016 podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES o primeranosti ochrany poskytovanej štítom na ochranu osobných údajov medzi EÚ a USA sa vychádzalo zo zjavne nesprávneho posúdenia, keď Komisie dospela k záveru, že úroveň ochrany osobných údajov v Spojených štátoch je primeraná, t. j. v súlade so smernicou 95/46/ES (1),

               —

               vyhlásil napadnuté rozhodnutie za neplatné a nariadil zrušenie napadnutého rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka poskytovania primeranej ochrany štítom na ochranu osobných údajov medzi EÚ a USA,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa uvádza na podporu svojho odvolania desať žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie nie je v súlade s článkom 25 ods. 6 smernice 95/46 v spojení s článkami 7, 8 a 47 Charty základných práv Európskej únie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie nie je v súlade s článkom 25 ods. 6 smernice 95/46 v spojení s článkami 7, 8 a 47 Charty základných práv Európskej únie a rozsudkom Súdneho dvora Európskej únie vo veci C-362/14 Schrems.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že „zásady ochrany súkromia a integrity jednotlivca“ a/alebo oficiálne „vyhlásenia a záväzky“ (Spojených štátov) uvedené v prílohách I a III až VII napadnutého rozhodnutia nepredstavujú „medzinárodné záväzky“ v zmysle článku 25 ods. 6 smernice 95/46.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že ustanovenia Foreign Intelligence Surveillance Act of 1978 Amendments Act of 2008 („FISA Amendments Act of 2008“) predstavujú právnu úpravu, ktorá umožňuje verejným orgánom nadobudnúť všeobecný prístup k obsahu elektronickej komunikácie a nie sú teda v súlade s článkom 7 Charty základných práv Európskej únie.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tom, že ustanovenia FISA Amendments Act of 2008 predstavujú právnu úpravu, ktorá umožňuje verejným orgánom nadobudnúť tajný všeobecný prístup k obsahu elektronickej komunikácie a nie sú teda v súlade s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie tým, že úplne neprebralo ustanovenia uvedené v smernici 95/46 (konkrétne článok 28 ods. 3), nemôže prima facie zabezpečiť, aby práva občanov Európskej únie boli v súlade s právom Únie v plnej miere zaručené, pokiaľ sa ich údaje prenesenú do Spojených štátov amerických.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie nie je zlučiteľné s článkami 7 a 8 a článkom 52 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod založený tom, že v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie umožňuje, alebo naopak nezabezpečuje či nezabezpečilo ochranu pred neobmedzeným prístupom cudzích orgánom presadzovania práva k elektronickej komunikácii, je toto rozhodnutie protiprávne, pretože porušuje právo na súkromie, ochranu osobných údajov, slobodu prejavu a slobodu zhromažďovania a združovania, ako vyplývajú z Charty základných práv Európskej únie a všeobecných zásad práva Únie.

               9.

               Ôsmy žalobný dôvod založený tom, že v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie umožňuje, alebo naopak nezabezpečuje či nezabezpečilo ochranu pred neobmedzeným prístupom cudzím orgánom presadzovania práva k elektronickej komunikácii – a neposkytuje občanom Únie, ku ktorých osobným údajom bol takýto prístup umožnený, primeraný opravný prostriedok – zbavuje jednotlivcov práva na účinný prostriedok obrany a práva na riadnu správu vecí verejných, čo je v rozpore s Chartou základných práv Európskej únie a všeobecnými zásadami práva Únie.

               10.

               Desiaty žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie tým, že neprebralo v celom rozsahu práva uvedené v smernici 95/46 (konkrétne články 14 a 15), nemôže prima facie zabezpečiť, aby práva občanov Európskej únie boli v súlade s právom Únie v plnej miere zaručené, pokiaľ sa ich údaje prenesenú do Spojených štátov amerických.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, 1995, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355).


title: Vec T-470/15: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2016 – Cham/Rada

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/34

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2016 – Cham/Rada
   (Vec T-470/15) (1)

   (2016/C 410/56)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 337, 12.10.2015.


title: Vec C-164/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Taliansko) 2. apríla 2010 — Emanuele Ferazzoli/Ministero dell’Interno

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/29

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Taliansko) 2. apríla 2010 — Emanuele Ferazzoli/Ministero dell’Interno
      (Vec C-164/10)
      (2010/C 161/38)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Emanuele Ferazzoli

         Žalovaný: Ministero dell’Interno

         Prejudiciálna otázka

      Je vnútroštátna právna úprava (zavedená tzv. Bersaniho dekrétom, zákonný dekrét č. 223 zo 4. júla 2006 zmenený na zákon č. 248 zo 4. augusta 2006) týkajúca sa „vnútroštátneho systému … ktorý stanovuje okrem iného:

                  a)

                  existenciu všeobecnej metodiky ochrany držiteľov koncesií vydaných pred skončením súťaže, v ktorej boli protiprávne vylúčení niektorí prevádzkovatelia;

                  b)

                  existenciu ustanovení, ktoré fakticky zaručujú zachovanie nadobudnutých obchodných pozícií na základe konania, v ktorom boli protiprávne vylúčení niektorí prevádzkovatelia (ako napríklad zákaz novým koncesionárom umiestniť svoje prevádzky bližšie, než je určitá vzdialenosť, od už existujúcich);

                  c)

                  určenie prípadov uplynutia lehoty koncesie v prípade, keď koncesionár priamo alebo nepriamo prevádzkuje činnosť cezhraničných hier, podobných hrám, ktoré sú predmetom koncesie“;

            zlučiteľná s článkami 43 a 49 Zmluvy ES?


title: Vec C-318/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di Pace di Ischia (Taliansko) 15. júla 2008 – Filomena Califano/Wind SpA

text:
               13.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di Pace di Ischia (Taliansko) 15. júla 2008 – Filomena Califano/Wind SpA
   (Vec C-318/08)
   (2008/C 236/16)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Giudice di Pace di Ischia
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Filomena Califano

      Žalovaná: Wind SpA
   Prejudiciálna otázka
   Majú právne predpisy Spoločenstva uvedené v článku 6 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, v smernici 2002/22/ES (1), v smernici 1999/44/ES (2), v odporúčaní Komisie 2001/310/ES (3) a v smernici 1998/257/ES (4) priamo záväzný účinok a musia sa vykladať v tom zmysle, že spory „v oblasti elektronických komunikácií medzi konečnými užívateľmi a operátormi, týkajúce sa nedodržania ustanovení o univerzálnej službe a právach konečných užívateľov stanovených legislatívnymi právnymi predpismi, rozhodnutiami úradu Autorità, zmluvnými podmienkami a chartami služieb“ (spory upravené článkom 2 rozhodnutia úradu č. 173/07/CONS) nemusia podliehať povinnému pokusu o zmier upravenému pod hrozbou neprípustnosti žaloby na súde a majú prednosť pred ustanovením vyplývajúcim z článku 3 ods. 1 vyššie uvedeného rozhodnutia úradu Garante per le Comunicazioni?

      (1)  Ú. v. ES L 108, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367.

      (2)  Ú. v. ES L 171, s. 12; Mim. vyd. 15/004, s. 223.

      (3)  Ú. v. ES L 109, s. 56.

      (4)  Ú. v. ES L 115, s. 31 (Odporúčanie Komisie).


title: Vec C-450/14 P: Odvolanie podané 26. septembra 2014: Koinonia tis Pliroforias Anoichti stis Eidikes Anagkes – Isotis proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) zo 16. júla 2014, vo veci T-59/11, Isotis/Komisia

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/29

      Odvolanie podané 26. septembra 2014: Koinonia tis Pliroforias Anoichti stis Eidikes Anagkes – Isotis proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) zo 16. júla 2014, vo veci T-59/11, Isotis/Komisia
      (Vec C-450/14 P)
      (2014/C 395/34)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Koinonia tis Pliroforias Anoichtì stis Eidikes Anagkes – Isotis (v zastúpení: S. Skliris, avvocato)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  zrušiť ako celok rozsudok, ktorý Všeobecný súd Európskej únie vyhlásil 16. júla 2014 vo veci T-59/11, Koinonia tis Pliroforias Anoichti stis Eidikes Anagkes – Isotis proti Európskej Komisii,

                  —

                  v plnom rozsahu vyhovieť žalobe,

                  —

                  v plnom rozsahu zamietnuť protinávrh Komisie,

                  —

                  zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

                  1.

                  Nesprávne uplatnenie článku 1315 belgického občianskeho zákonníka týkajúceho sa rozloženia dôkazného bremena

                              —

                              Zamietnutie žaloby automaticky neznamená uznanie vecnej dôvodnosti protinávrhu. V protinávrhu nesie dôkazné bremeno Komisia.

                  2.

                  Nedostatočné odôvodnenie dôvodnosti protinávrhu

                              —

                              Nedostatok odôvodnenia tvrdenia o dôvodnosti protinávrhu Komisie.

                              —

                              Protichodnosť odôvodnenia vzhľadom na zohľadnenie ako jediného dôkazu audítorskej správy, ktorá bola spochybnená a ktorá predstavovala skutočnosť, ktorá sa mala preukázať.

                  3.

                  Nesprávne právne posúdenie z dôvodu neuplatnenia medzinárodných audítorských zásad

                              —

                              Neuplatnenie medzinárodných audítorských zásad v rozpore s vnútroštátnymi účtovnými predpismi a praxou vykladania sporných zmlúv v súlade so spoločnou vôľou strán (článok 1156 belgického občianskeho poriadku) a so zásadou dobrej viery (článok 1134 tretí odsek belgického občianskeho poriadku).

                  4.

                  Nesprávny výklad zásady rovnosti zbraní

                              —

                              Zásada rovnosti zbraní účastníkov konania sa neprekrýva so zásadou kontradiktórnosti.

                  5.

                  Nesprávny výklad a uplatnenie zásad dobrej viery a porušenie práv na obhajobu z dôvodu jazyka konania

                              —

                              Podľa správneho výkladu zásady dobrej viery sa má ustanovenie zmluvy vykladať v súlade s Chartou základných práv Európskej únie a základnou zásadou Únie týkajúcou sa rešpektovania práva na obhajobu.

                  6.

                  Nesprávny výklad pojmov sporných zmlúv, nesprávne uplatnenie helénskeho práva a nezohľadnenie hlavného žalobného dôvodu

                              —

                              Podľa článku ΙΙ 19.1 zmlúv FP6, článku II.16 zmlúv e-Ten a článku ΙΙ 20.1 zmlúv CIP môžu byť predmetom kontroly len záznamy o výdavkoch a príjmoch, ktoré sa týkajú vykonávania sporných projektov, nie však iné dokumenty.

                              —

                              Porušenie zásady stanovenej judikatúrou, že v helénskom účtovnom a daňovom práve sú hospodárske roky samostatné.

                              —

                              Nezohľadnenie a neposúdenie Všeobecným súdom hlavného žalobného dôvodu odvolateľky uvedeného v bodoch 61 a 64 žaloby.

                  7.

                  Nesprávny výklad pojmov sporných zmlúv, nezohľadnenie hlavného žalobného dôvodu a skreslenie dokumentov

                              —

                              Nesprávny výklad a uplatnenie pojmu „overall statement of accounts“ v rozpore s dobrou vierou a helénskym právom, a pojmu „receipts“ v rozpore s výslovným znením zmlúv.

                              —

                              Nezohľadnenie a neposúdenie Všeobecným súdom hlavného žalobného dôvodu odvolateľky týkajúceho sa zaznamenania záloh a vyúčtovania týkajúceho sa projektu Access e-Gov v jej účtovníctve pred ukončením kontroly na mieste.

                              —

                              Skreslenie príloh A3, A6, A9, A11, A14 a A17 žaloby.

                  8.

                  Neuvedenie odôvodnenia, porušenie práva uplatniteľného na sporné zmluvy a skreslenie dokumentu

                              —

                              Neuvedenie odôvodnenia (body 127 a 129) a protichodné odôvodnenie (body 128 a 129).

                              —

                              Porušenie zásady dobrej viery, medzinárodných audítorských zásad a helénskych právnych predpisov v oblasti účtovníctva (bod 127).

                              —

                              Skreslenie prílohy B101 predloženej Komisiou.

                  9.

                  Zohľadnenie neuplatneného žalobného dôvodu a nezohľadnenie uplatneného žalobného dôvodu

                              —

                              Zohľadnenie žalobného dôvodu neuplatneného odvolateľkou (bod 165) a neposúdenie Všeobecným súdom protichodného žalobného dôvodu, ktorý odvolateľka uplatnila (body 88, 89 a 91 žaloby).


title: Vec C-271/05: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  5. apríla 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Francesco Rauty/Ministero per i Beni Culturali e Ambientali, Soprintendenza B.A.A. di Firenze, Prato e Pistoia, za účasti: Consiglio Nazionale degli Ingegneri, a Ordine degli Ingegneri della Provincia di Pistoia proti Francesco Rauty, Ministero per i Beni e le Attività Culturali, za účasti: Consiglio Nazionale degli Ingegneri

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/29

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 5. apríla 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Francesco Rauty/Ministero per i Beni Culturali e Ambientali, Soprintendenza B.A.A. di Firenze, Prato e Pistoia, za účasti: Consiglio Nazionale degli Ingegneri, a Ordine degli Ingegneri della Provincia di Pistoia proti Francesco Rauty, Ministero per i Beni e le Attività Culturali, za účasti: Consiglio Nazionale degli Ingegneri
   (Vec C-271/05) (1)

   (2006/C 178/51)

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 229, 17.9.2005.


title: Vec C-292/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vergabekammer Südbayern (Nemecko) 16. júna 2015 – Hörmann Reisen GmbH/Stadt Augsburg, Landkreis Augsburg

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/33

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vergabekammer Südbayern (Nemecko) 16. júna 2015 – Hörmann Reisen GmbH/Stadt Augsburg, Landkreis Augsburg
   (Vec C-292/15)
   (2015/C 294/41)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vergabekammer Südbayern

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Hörmann Reisen GmbH

      Odporcovia: Stadt Augsburg, Landkreis Augsburg

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Uplatňujú sa pri verejnom obstarávaní podľa článku 5 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1370/2007 (1) v spojení so smernicou 2004/18/ES (2), resp. so smernicou 2014/24/EÚ (3) v zásade len ustanovenia týchto smerníc, takže sa neuplatnia ustanovenia nariadenia (ES) č. 1370/2007, ktoré sa od uvedených smerníc odlišujú?

               2.

               Riadi sa prípustnosť subdodávania pri verejnom obstarávaní podľa článku 5 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1370/2007 v spojení so smernicou 2004/18/ES, resp. so smernicou 2014/24/EÚ výlučne pravidlami stanovenými Súdnym dvorom pre smernicu 2004/18/ES a úpravou článku 63 ods. 2 smernice 2004/24/EÚ, alebo môže verejný obstarávateľ odlišne od tejto úpravy pri takom verejnom obstarávaní podľa článku 4 ods. 7 nariadenia (ES) č. 1370/2007 stanoviť pre uchádzačov percentuálny podiel služieb, ktoré poskytnú sami (vypočítaný na základe kilometrov podľa cestovného poriadku)?

               3.

               Má verejný obstarávateľ v prípade uplatniteľnosti článku 4 ods. 7 nariadenia (ES) č. 1370/2007 na verejné obstarávanie podľa článku 5 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1370/2007 v spojení so smernicou 2004/18/ES, resp. so smernicou 2014/24/EÚ, s prihliadnutím na odôvodnenie 19 nariadenia (ES) č. 1370/2007, pri stanovení podielu samostatného poskytovania služieb takú voľnosť, že ním požadovaný 70 %-ný podiel samostatného poskytovania služieb, vypočítaný verejným obstarávateľom na základe kilometrov podľa cestovného poriadku, môže byť opodstatnený?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 z 23. októbra 2007 o službách vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave, ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 1191/69 a (EHS) č. 1107/70, Ú. v. EÚ L 315, s. 1.

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby, Ú. v. EÚ L 134, s. 114.

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES, Ú. v. EÚ L 94, s. 65.


title: Vec T-67/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2015 – Martinair Holland/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh nákladnej leteckej dopravy — Dohody a zosúladené postupy s ohľadom na viaceré prvky ceny za služby nákladnej leteckej dopravy (zavedenie palivových prirážok a prirážok za bezpečnosť, odmietnutie povinnosti zaplatiť provízie zo súm nad rámec príplatkov) — Článok 101 ZFEÚ, článok 53 Dohody o EHP a článok 8 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskom o leteckej doprave — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/41

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2015 – Martinair Holland/Komisia
   (Vec T-67/11) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh nákladnej leteckej dopravy - Dohody a zosúladené postupy s ohľadom na viaceré prvky ceny za služby nákladnej leteckej dopravy (zavedenie palivových prirážok a prirážok za bezpečnosť, odmietnutie povinnosti zaplatiť provízie zo súm nad rámec príplatkov) - Článok 101 ZFEÚ, článok 53 Dohody o EHP a článok 8 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskom o leteckej doprave - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2016/C 048/45)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Martinair Holland NV (Haarlemmermeer, Holandsko) (v zastúpení: R. Wesseling, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: S. Noë, N. von Lingen a C. Giolito, neskôr S. Noë, C. Giolito a A. Dawes, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Doherty, barrister)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2010) 7694 v konečnom znení z 9. novembra 2010 v konaní podľa článku 101 ZFEÚ, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave (vec COMP/39258 – Nákladná letecká doprava) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, alebo prinajmenšom návrh na zrušenie článku 5 písm. b) tohto rozhodnutia, v ktorom bola uložená žalobkyni pokuta, alebo návrh na zrušenie tejto pokuty

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie K(2010) 7694 v konečnom znení z 9. novembra 2010 v konaní podľa článku 101 ZFEÚ, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave (vec COMP/39258 – Nákladná letecká doprava) sa zrušuje, pokiaľ ide o Martinair Holland NV.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy, ktoré vynaložila Martinair Holland.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 26.3.2011.


title: Vec C-432/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španielsko) 18. októbra 2006 – Comunidad Autónoma de Castilla y León/Juntas Generales de Guipúzcoa, Diputación Foral de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/32

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španielsko) 18. októbra 2006 – Comunidad Autónoma de Castilla y León/Juntas Generales de Guipúzcoa, Diputación Foral de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca
   (Vec C-432/06)
   (2006/C 326/66)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Comunidad Autónoma de Castilla y León

      Žalovaní: Juntas Generales de Guipúzcoa, Diputación Foral de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca
   Prejudiciálna otázka
   Má sa článok 87 ods. 1 Zmluvy vykladať tak, že daňové opatrenia prijaté Diputación Foral a Juntas Generales del Territorio Histórico de Guipúzcoa (orgán výkonnej moci a zastupiteľstvo historického územia Guipúzcoa), ktoré zmenili znenie článku 29 ods. 1 písm. a) a článku 37 právneho predpisu o dani z príjmov právnických osôb a uplatňujú sa v rámci územnej pôsobnosti tejto entity na nižšej ako štátnej úrovni, ktorá je vybavená autonómiou, treba považovať za selektívne a spadajúce pod pojem štátnej pomoci v zmysle uvedeného ustanovenia, a teda za povinne oznamované Komisii podľa článku 88 ods. 3 Zmluvy, pretože zaviedli nižšiu sadzbu dane, ako je všeobecná sadzba stanovená zákonom španielskeho štátu, a zníženie dane, ktoré neexistuje v daňovom práve s celoštátnou pôsobnosťou?


title: Vec C-246/05: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. júna 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Patent- und Markensenat – Rakúsko) – Armin Häupl/Lidl Stiftung & Co. KG (Právo ochranných známok — Článok 10 ods. 1 smernice 89/104/EHS — Neexistencia riadneho používania ochrannej známky — Pojem deň ukončenia konania o zápise )

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/4

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. júna 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Patent- und Markensenat – Rakúsko) – Armin Häupl/Lidl Stiftung & Co. KG
   (Vec C-246/05) (1)

   (Právo ochranných známok - Článok 10 ods. 1 smernice 89/104/EHS - Neexistencia riadneho používania ochrannej známky - Pojem „deň ukončenia konania o zápise“)
   (2007/C 183/06)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Oberster Patent- und Markensenat
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Armin Häupl

      Žalovaný: Lidl Stiftung & Co. KG
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Oberster Patent- und Markensenat – Výklad článku 10 ods. 1 a článku 12 ods. 1 prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92) – Neexistencia riadneho používania ochrannej známky – Vonkajšie dôvody, ktoré podniku bránia v otvorení supermarketov na vnútroštátnom území, zatiaľ čo jeho zvyčajná stratégia spočíva v uvádzaní výrobkov tejto ochrannej známky na trh iba v jeho vlastných supermarketoch – Pojem deň ukončenia konania o zápise
   Výrok rozsudku

               1.

               „Deň ukončenia konania o zápise“ v zmysle článku 10 ods. 1 prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok sa musí určiť v každom členskom štáte v závislosti od procesných pravidiel v oblasti zápisov platných v tomto štáte.

               2.

               Článok 12 ods. 1 smernice 89/104 sa má vykladať v tom zmysle, že „riadne dôvody na nepoužívanie“ ochrannej známky sú prekážky, ktoré majú priamy vzťah s touto ochrannou známkou, spôsobujú nemožnosť alebo nevhodnosť jej používania a sú nezávislé od vôle jej majiteľa. Vnútroštátnemu súdu prináleží, aby vzhľadom na tieto úvahy posúdil skutkové okolnosti sporu v konaní vo veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 193, 6.8.2006.


title: Vec C-242/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom Gerechtshof te's-Hertogenbosch (Holandsko) z 31. mája 2005, ktorý súvisí s konaním: G.M. van de Coevering proti riaditeľovi District Douane Roemond vnútroštátneho daňového úradu

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom Gerechtshof te's-Hertogenbosch (Holandsko) z 31. mája 2005, ktorý súvisí s konaním: G.M. van de Coevering proti riaditeľovi District Douane Roemond vnútroštátneho daňového úradu
   (Vec C-242/05)
   (2005/C 205/15)
   Jazyk konania: holandčina
   Gerechtshof te's-Hertogenbosch (Holandsko) podal rozsudkom z 31. mája 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: G.M. van de Coevering proti riaditeľovi District Douane Roemond vnútroštátneho daňového úradu a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 3. júna 2005.
   Gerechtshof te's-Hertogenbosch (Holandsko) žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:
   Bráni právo Spoločenstva, predovšetkým slobodné poskytovanie služieb, tak ako je upravené v článkoch 49 ES až 55 ES, Holandsku, aby vyžadovalo od fyzickej osoby s pobytom v Holandsku, ktorá si v inom členskom štáte prenajíma v zmysle nájomnej zmluvy osobné vozidlo, ktoré nie je zapísané v registri podľa holandského Wegenverkeerswet 1994 a v súvislosti s ktorým nebola zaplatená daň z osobných vozidiel a motocyklov podľa článku 1 ods. 2 zákona BMP (1), zaplatenie dane z osobných vozidiel a motocyklov v zmysle článku 1 ods. 5 zákona BMP a to pri začatí používania tohto osobného vozidla v rámci holandskej cestnej siete v zmysle Wegenverkeerswet 1994, a bez toho aby sa brala do úvahy dĺžka nájmu vozidla a dĺžka používania holandskej cestnej siete a aby dotknutá osoba mohla uplatniť právo na oslobodenie od dane alebo na vrátenie dane?

      (1)  Wet op de belasting van personenauto's en motorrijwielen 1992 (zákon o dani z osobných vozidiel a motocyklov).


title: Vec T-91/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  5. februára 2007 – Sinara Handel/Rada a Komisia ( Nedostatky podmienok a prekážky konania — Námietka neprípustnosti — Žaloba o náhradu škody — Ušlý zisk — Žiadosť o vrátenie antidumpingového cla — Nepríslušnosť )

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/41

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 5. februára 2007 – Sinara Handel/Rada a Komisia
   (Vec T-91/05) (1)

   („Nedostatky podmienok a prekážky konania - Námietka neprípustnosti - Žaloba o náhradu škody - Ušlý zisk - Žiadosť o vrátenie antidumpingového cla - Nepríslušnosť“)
   (2007/C 95/83)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Sinara Handel GmbH (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: K. Adamantopoulos a E. Petritsi, advokáti)

      Žalované: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci G. Berisch, advokát) a Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: N. Khan a T. Scharf, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Žaloba o náhradu škody podľa článku 288 ES, ktorej cieľom bola náhrada škody, údajne utrpenej prijatím nariadenia Rady (ES) č. 2320/97 zo 17. novembra 1997, ktorým sa zavádzajú konečné antidampingové clá na dovoz určitých bezšvových rúr a rúrok zo železa alebo nelegovanej ocele s pôvodom v Maďarsku, Poľsku, Českej republike, Rumunsku a Slovenskej republike a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 1189/93 a zastavuje konanie v súvislosti s týmito dovozmi s pôvodom v Chorvátskej republike (Ú. v. ES L 322, s. 1; Mim. vyd. 11/026, s. 329)
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Žalobca Sinara Handel GmbH je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 115, 14.5.2005.


title: Vec T-189/06: Žaloba podaná 18. júla 2006 – Arkema France/Komisia

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/39

         Žaloba podaná 18. júla 2006 – Arkema France/Komisia
   (Vec T-189/06)
   (2006/C 212/69)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Arkema France (Puteaux, Francúzsko) (v zastúpení: A. Winckler, advokát, S. Sorinas, advokát, a P. Geffriaud, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť na základe článku 230 ES rozhodnutie prijaté Komisiou 3. mája 2006 vo veci COMP/F/38.620, ktoré sa týka spoločnosti Arkema,

               —

               subsidiárne zrušiť alebo znížiť na základe článku 229 ES pokutu uloženú tejto spoločnosti predmetným rozhodnutím,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou sa žalobkyňa domáha čiastočného zrušenia rozhodnutia Komisie K(2006) 1766, konečné znenie, z 3. mája 2006 vo veci COMP/F/38.620 – Peroxid vodíka a peroxoboritan, ktorým Komisia konštatovala, že podniky, ktorým bolo rozhodnutie určené, medzi nimi aj žalobkyňa, porušili článok 81 ods. 1 ES a článok 53 Dohody o EHP tým, že sa zúčastnili na dohodách a zosúladených postupoch spočívajúcich vo výmenách informácií medzi konkurentmi a dohodách o cenách a výrobných kapacitách, ako aj v dohľade nad vykonávaním týchto zmlúv v odvetví peroxidu vodíka a peroxiboritanu sodíka. Subsidiárne žiada zrušenie alebo zníženie pokuty, ktorá jej bola uložená predmetným rozhodnutím.
   Na podporu svojich návrhov žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.
   Vo svojom prvom žalobnom dôvode žalobkyňa tvrdí, že pripísaním zodpovednosti za porušenie, ktorého sa dopustila Arkema, spoločnostiam Elf Aquitane a Total na základe predpokladu vlastníctva takmer celého jej základného imania týmito spoločnosťami v období, keď došlo k skutkovým okolnostiam, sa Komisia dopustila právneho aj skutkového pochybenia pri uplatnení pravidiel týkajúcich sa pripísateľnosti materskej spoločnosti zodpovednosti za konania dcérskej spoločnosti a porušila zásadu zákazu diskriminácie. Žalobkyňa tvrdí, že vyvrátila tento predpoklad kontroly počas vyšetrovania. Okrem toho uvádza, že Komisia porušila povinnosť odôvodnenia, ktorá jej vyplýva z článku 253 ES, ako aj zásadu správneho úradného postupu tým, že neodpovedala na všetky tvrdenia uvedené žalobkyňou vo svojej odpovedi na vyhlásenie o námietkach.
   Vo svojom druhom žalobnom dôvode žalobkyňa uvádza, že Komisia sa dopustila právneho pochybenia, keď zvýšila „počiatočnú výšku“ pokuty uloženej spoločnosti Arkema o 200 % z dôvodu odradzujúceho účinku na základe obratu v jej materských spoločnostiach, ktorými boli Total a Elf Aquitaine, keďže predmetné porušenie nemohlo byť podľa žalobkyne pripísané jednej a/alebo druhej z týchto spoločností. Subsidiárne v rámci tohto žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že za predpokladu, že porušenie je pripísateľné materským spoločnostiam, Komisia porušila zásadu proporcionality a rovnosti zaobchádzania vynásobením „počiatočnej výšky“ pokuty uloženej spoločnosti Arkema koeficientom 3 (to znamená zvýšenie o 200 %) z dôvodu odradzujúceho účinku.
   Po tretie žalobkyňa tvrdí, že rozhodnutie protiprávne zvýšilo „základnú výšku“ pokuty spoločnosti Arkema z dôvodu opakovaného porušenia. Žalobkyňa uvádza, že uplatnenie pojmu opakovaného porušenia bolo zjavne prehnané a v rozpore so zásadou právnej istoty vzhľadom na rozhodnutia Komisie o porušeniach na základe odlišných skutkových okolností. Okrem iného žalobkyňa vytýka Komisii, že porušila zásadu „ne bis in idem“ a zásadu proporcionality, keďže predchádzajúce uznania zodpovednosti už boli zohľadnené Komisiou v iných rozhodnutiach o zvýšení pokuty uloženej spoločnosti Arkema o 50 % z dôvodu opakovaného porušenia. Žalobkyňa tvrdí, že je znovu uznaná zodpovednou za rovnaké skutky.
   Nakoniec žalobkyňa uvádza, že rozhodnutie nie je skutkovo ani právne dôvodné, pretože žalobkyni nepriznáva zníženie o viac ako 30 % z výšky pokuty z dôvodu jej spolupráce počas konania. Žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, ako aj nesprávneho právneho posúdenia, keď voči nej neuplatnila Oddiel B oznámenia Komisie o zhovievavosti (1), ktorým sa priznáva zníženie pokuty o 50 %.

      (1)  Oznámenie Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v prípadoch kartelov, Ú. v. ES 92 C 45, s. 3; Mim. vyd. 08/002, s. 155.


title: Vec C-618/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour administrative d’appel de Paris (Francúzsko) 10. decembra 2012 — Société Reggiani SpA Illuminazione/Ministre de l’Économie et des Finances

text:
               6.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 101/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour administrative d’appel de Paris (Francúzsko) 10. decembra 2012 — Société Reggiani SpA Illuminazione/Ministre de l’Économie et des Finances
   (Vec C-618/12)
   2013/C 101/19
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour administrative d’appel de Paris

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Société Reggiani SpA Illuminazione

      Odporca: Ministre de l’Économie et des Finances

      Prejudiciálna otázka

   Narušuje článok 2 smernice (79/1072/EHS zo 6. decembra 1979) (1) slobodu usadiť sa, pokiaľ obmedzuje právo na vrátenie dane len na hnuteľný majetok?

      (1)  Ôsma smernica Rady 79/1072/EHS zo 6. decembra 1979 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — Úpravy o vrátení dane z pridanej hodnoty platiteľom dane, ktorí nemajú sídlo na území štátu (Ú. v. ES L 331, s. 11; Mim. vyd. 09/001, s. 79).


title: Vec C-674/15 P: Odvolanie podané 15. decembra 2015: The Tea Board proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 2. októbra 2015 vo veci T-625/13, The Tea Board/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               21.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/13

         Odvolanie podané 15. decembra 2015: The Tea Board proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 2. októbra 2015 vo veci T-625/13, The Tea Board/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   (Vec C-674/15 P)
   (2016/C 106/16)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: The Tea Board (v zastúpení: M. C. Maier, A. Nordemann, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Delta Lingerie

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok Všeobecného súdu z 2. októbra 2015 vo veci T-625/13 v rozsahu v akom Všeobecný súd zamietol žalobu vo vzťahu k týmto službám označovaným prihlasovanou ochrannou známkou, ktoré patria do tried 35 a 38:
               Služby v oblasti obchodného poradenstva pri vytváraní a prevádzkovaní maloobchodných predajní a nákupných stredísk zameraných na maloobchodný predaj a reklamu; Služby spojené s propagáciou predaja (pre tretie osoby), reklama, obchodný manažment, obchodná administratíva, on-line reklama na počítačovej sieti, distribúcia reklamných materiálov (letáky, prospekty, bezplatné noviny, vzorky), služby spojené s predplatením novín pre tretie osoby; Podnikateľské informácie alebo dopyty; organizovanie podujatí, výstav na obchodné alebo reklamné účely, reklamná réžia, prenájom reklamných plôch, rozhlasová a televízna reklama, reklamné sponzorstvo (trieda 35)
               Telekomunikácie, prenos správ a obrazových informácií pomocou počítača, interaktívne televízne vysielanie týkajúce sa prezentácie výrobkov, počítačová komunikácia, komunikácia (prenos) na otvorenej alebo uzavretej svetovej počítačovej sieti (trieda 38)

               —

               ak to bude potrebné, vrátiť vec na konanie pred Všeobecným súdom,

               —

               zaviazať odporcu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Odvolanie smeruje k čiastočnému zrušeniu rozsudku Všeobecného súdu vo veci T-625/13 z 2. októbra 2015 v rozsahu v akom Všeobecný súd zamietol žalobu vo vzťahu k službám označovaným spornou ochrannou známkou, ktoré patria do tried 35 a 38.

               2.

               Odvolanie je založené na dvoch odvolacích dôvodoch: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Európskej únie (1) a porušenie článku 8 ods. 5 toho istého nariadenia.

               3.

               Odvolateľka zastáva názor, že základná funkcia kolektívnej ochrannej známky Európskej únie podľa článku 66 ods. 2 nariadenia o ochrannej známke, ktorá spočíva v označení zemepisného pôvodu tovarov, nemá slúžiť ako označenie obchodného pôvodu, ale iba ako záruka kolektívneho pôvodu tovarov alebo služieb ponúkaných a predávaných pod touto ochrannou známkou, t. j. že výrobky pochádzajú od podniku, ktorý sa nachádza v zemepisnom regióne prijatom ako kolektívna ochranná známka Európskej únie a ktorý je oprávnený používať kolektívnu ochrannú známku Európskej únie.

               4.

               V dôsledku toho podľa názoru odvolateľky treba prijať záver, že v rámci článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke, zemepisný pôvod treba zohľadniť ako relevantný faktor či už pri posúdení podobnosti príslušných tovarov a/alebo služieb a/alebo pri vykonaní celkového posúdenia pravdepodobnosti zámeny.

               5.

               Preto pri porovnaní tovarov a/alebo služieb označovaných skoršou kolektívnou ochrannou známkou Európskej únie podľa článku 66 ods. 2 nariadenia o ochrannej známke, ktorú predstavuje zemepisný názov, s tovarmi a/alebo službami označovanými individuálnou ochrannou známkou Európskej únie, podľa názoru odvolateľky nie je rozhodujúce, či predmetné tovary a služby sú podobné vo vzťahu k ich povahe, účelu a užívateľom a/alebo distribučným kanálom. Skôr treba skúmať, či predmetné tovary a/alebo služby môžu mať rovnaký zemepisný pôvod.

               6.

               Výklad článku 66 ods. 2 nariadenia o ochrannej známke, ktorý uvádza odvolateľka vyplýva z

                           1)

                           vnútornej logiky nariadenia č. 207/2009, najmä zo skutočnosti, že

                                       i)

                                       článok 66 ods. 2 predstavuje výnimku v rámci nariadenia č. 207/2009, keďže podľa článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia o ochrannej známke, ochranné známky, ktoré tvoria výlučne označenia alebo znaky, ktoré môžu slúžiť v obchode na označenie zemepisného pôvodu tovarov alebo poskytovania služieb sa do registra nezapíšu,

                                       ii)

                                       podľa článku 67 ods. 2 nariadenia o ochrannej známke, stanovy upravujúce používanie kolektívnej ochrannej známky Európskej únie predstavujúcej zemepisný názov musia oprávňovať každú osobu, ktorej tovary alebo služby majú svoj pôvod v príslušnej zemepisnej oblasti, stať sa členom združenia, ktoré je majiteľom ochrannej známky a v dôsledku toho kolektívna ochranná známka Európskej únie predstavujúca zemepisný názov nikdy nemôže odlišovať tovary alebo služby členov združenia, ktoré je majiteľom ochrannej známky od tovarov a služieb iných podnikov.

                           2)

                           výkladu tohto ustanovenia vzhľadom na nariadenie č. 1151/2012 (2) a vzhľadom na Dohodu TRIPS podľa ktorej by mali mať zemepisné označenia vysokú úroveň ochrany a podľa ktorej prezentácia tovaru, ktorý uvádza alebo naznačuje, že príslušný tovar pochádza z inej zemepisnej oblasti, ako je skutočné miesto jeho pôvodu, spôsobom, ktorý uvádza verejnosť do omylu, pokiaľ ide o zemepisný pôvod tovaru, by mala byť zakázaná.

               7.

               Odvolateľka zastáva názor, že vlastnosti, ktoré Všeobecný súd konštatoval vo vzťahu k DARJEELING možno tiež prebrať na služby, ako je obchodné poradenstvo alebo telekomunikačné služby a v tejto súvislosti môžu posilniť príťažlivosť spornej ochrannej známky. Ďalej odvolateľka zdôrazňuje, že Všeobecný súd neposkytol vo svojom rozsudku žiadne odôvodnenie, ktoré by sa týkalo toho, prečo by vlastnosti spájané s ochrannou známkou DARJEELING nebolo možné prebrať na služby tried 35 a 38, čo samo osebe predstavuje nesprávne právne posúdenie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Európskej únie (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 z 21. novembra 2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny (Ú. v. EÚ L 343, s. 1)


title: Vec T-257/12: Žaloba podaná 11. júna 2012 — Siegenia-Aubi a Noraa/Komisia

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/32

         Žaloba podaná 11. júna 2012 — Siegenia-Aubi a Noraa/Komisia
   (Vec T-257/12)
   2012/C 227/54
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Siegenia-Aubi KG (Wilnsdorf, Nemecko) a Noraa GmbH (Wilnsdorf, Nemecko) (v zastúpení: T. Caspary a J. van Kann, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               čiastočne zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 28. marca 2012 v konaní COMP/39.452 — kovania pre okná a francúzske okná — C(2012) 2069 final v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň,

               —

               subsidiárne podľa článku 261 ZFEÚ primerane znížil výšku pokuty uloženej žalobkyniam v napadnutom rozhodnutí,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú osem žalobných dôvodov.

               1.

               Po prvé, žalovaná porušila zásadu dôkazného bremena (článok 2 nariadenia č. 1/2003), zásadu úrovne dokazovania a zásadu povinnosti odôvodnenia. Žalovaná predovšetkým dostatočne nepreukázala, že existovali údajné signalizačné účinky nemeckých cien za vyklápacie a otáčacie systémy na všetky technológie a materiály kovaní v celom Európskom hospodárskom spoločenstve, a tým neprípustným spôsobom skrátila svoje dôkazné bremeno.

               2.

               Po druhé, sa žalovaná právne nesprávne domnievala, že údajné dohody sa týkali celého Európskeho hospodárskeho spoločenstva, resp. o tejto skutočnosti nepredložila dostatočné dôkazy.

               3.

               Po tretie, sa žalovaná právne nesprávne domnievala, že údajné porušenie sa týkalo všetkých technológií a materiálov kovaní, a nepredložila o tom nijaké dostatočné dôkazy.

               4.

               Po štvrté, sa žalovaná právne nesprávne domnievala, že v roku 2002 boli uzavreté dohody o cenách, a nepredložila o tom žiadne dostatočné dôkazy. Žalovaná tým právne nesprávne uplatnila usmernenia o ukladaní pokút aj v rozsahu, v akom sa nesprávne vychádzalo z predpokladu, že porušenie trvalo od roku 1999 do roku 2007. Žalovaná navyše porušila článok 25 nariadenia č. 1/2003, pretože konania pred rokom 2002 už boli premlčané.

               5.

               Po piate, žalovaná žalobkyniam nesprávne pripísala zodpovednosť za správanie spoločnosti, v ktorej mali žalobkyne menšinový podiel a tým porušila pravidlá o pripisovaní zodpovednosti materskej spoločnosti za konania dcérskych spoločností, ako aj povinnosť odôvodnenia.

               6.

               Po šieste, žalovaná pri rozhodovaní o uložení pokuty porušila zásadu rovnosti zaobchádzania, proporcionality, riadnej správy vecí verejných a tiež povinnosť odôvodnenia. Žalovaná ďalej konala v rozpore so znením, systematikou a významom usmernení o ukladaní pokút.

               7.

               Po siedme, žalovaná pri určení závažnosti porušenia porušila zásadu proporcionality, riadnej správy vecí verejných a tiež konala v rozpore s bodmi 20, 23 a 25 usmernení o ukladaní pokút a porušila povinnosť odôvodnenia.

               8.

               Po ôsme, žalovaná pri určení poľahčujúcich okolností porušila zásadu rovnosti zaobchádzania, konala v rozpore s bodom 29 usmernení o ukladaní pokút a tiež porušila povinnosť odôvodnenia. Žalovaná predovšetkým nezohľadnila skutkové okolnosti v podobe absencie úmyselného konania, ako aj aktívnej spolupráce žalobkýň.


title: Vec C-238/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Luxembursko) 12. mája 2010 — Volker Schneider/Landsbanki Luxembourg SA, v likvidácii

text:
               31.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Luxembursko) 12. mája 2010 — Volker Schneider/Landsbanki Luxembourg SA, v likvidácii
   (Vec C-238/10)
   ()
   2010/C 209/31
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľ: Volker Schneider

      Odporkyňa: Landsbanki Luxembourg SA, v likvidácii

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 1, 2 a 3 smernice Rady 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania (1) vykladať v tom zmysle, že sa vzťahujú na ukončenie podnikateľskej činnosti z dôvodu vyhlásenia konkurzu na majetok zamestnávateľa alebo na základe súdneho rozhodnutia o nariadení zrušenia a likvidácie úverovej inštitúcie, ktorá je zamestnávateľom, z dôvodu insolventnosti na základe článku 61 ods. 1 písm. a) a b) zákona z 5. apríla 1993 o finančnom sektore v znení zmien a doplnení, ak je podľa vnútroštátneho práva dôsledkom takého ukončenia podnikateľskej činnosti zrušenie pracovnej zmluvy s okamžitou účinnosťou?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na túto otázku, majú sa články 1, 2 a 3 smernice 98/59/ES vykladať v tom zmysle, že opatrovníka alebo likvidátora možno stotožniť so zamestnávateľom, ktorý plánoval hromadné prepúšťanie a ktorý je schopný uskutočniť s týmto cieľom úkony uvedené v článkoch 2 a 3 smernice, ako aj uskutočniť prepúšťanie (rozsudok vo veci C-323/08, body 39, 40 a 41) (2)?

      (1)  Ú. v. ES L 225, s. 16; Mim. vyd. 05/003, s. 327.

      (2)  Rozsudok z 10. decembra 2009, Rodríguez Mayor a i., zatiaľ neuverejnený v Zbierke.


title: Vec C-265/07: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  11. septembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Roma – Taliansko) – Caffaro Srl/Azienda Unità Sanitaria Locale RM/C (Obchodné transakcie — Smernica 2000/35/ES — Boj proti oneskoreným platbám — Postupy vymáhania nesporných pohľadávok)

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/9

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 11. septembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Roma – Taliansko) – Caffaro Srl/Azienda Unità Sanitaria Locale RM/C
   (Vec C-265/07) (1)

   (Obchodné transakcie - Smernica 2000/35/ES - Boj proti oneskoreným platbám - Postupy vymáhania nesporných pohľadávok)
   (2008/C 285/14)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale ordinario di Roma
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Caffaro Srl

      Žalovaný: Azienda Unità Sanitaria Locale RM/C

      Za účasti: Banca di Roma SpA
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunale ordinario di Roma – Výklad článku 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/35/ES z 29. júna 2000 o boji proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách (Ú. v. ES L 200, s. 35; Mim. vyd. 17/001, s. 226) – Postupy vymáhania nesporných pohľadávok – Vnútroštátna právna úprava stanovujúca lehotu 120 dní od oznámenia exekučného titulu, po uplynutí ktorej možno začať pohľadávku vymáhať
   Výrok rozsudku
   Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/35/ES z 29. júna 2000 o boji proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách sa má vykladať v tom zmysle, že neodporuje vnútroštátnemu ustanoveniu, akým je článok 14 zákonného dekrétu č. 669/1996 z 31. decembra 1996, ktorý bol po zmenách a doplneniach zmenený na zákon zákonom č. 30 z 28. februára 1997, v znení článku 147 zákona č. 388 z 23. decembra 2000, podľa ktorého veriteľ, ktorý má exekučný titul vzťahujúci sa k nespornej pohľadávke, ktorú mu má zaplatiť verejná správa v súvislosti s obchodnou transakciou, nemôže uskutočniť proti tejto správe nútený výkon pred uplynutím lehoty 120 dní od oznámenia exekučného titulu uvedenej správe.

      (1)  Ú. v. EÚ C 199, 25.8.2007.


title: Spojené veci C-356/11 a C-357/11: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 6. decembra 2012 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Korkein hallinto-oikeus — Fínsko) — O., S./Maahanmuuttovirasto (C-356/11), a Maahanmuuttovirasto/L. (C-357/11) (Občianstvo Únie — Článok 20 ZFEÚ — Smernica 2003/86/ES — Právo na zlúčenie rodiny — Maloletí občania Únie, ktorí sa zdržiavajú spoločne so svojimi matkami, štátnymi príslušníčkami tretích krajín, na území členského štátu, ktorého štátnu príslušnosť majú tieto deti — Právo na trvalý pobyt v tomto členskom štáte matiek, ktorým boli zverení do výlučnej osobnej starostlivosti občania Únie — Rekonštrukcia rodín po ďalšom uzavretí manželstva matiek so štátnymi príslušníkmi tretích krajín a po narodení detí, tiež štátnych príslušníkov tretích krajín, z týchto manželských zväzkov — Žiadosti o zlúčenie rodiny v členskom štáte pôvodu občanov Únie — Odmietnutie práva na pobyt novým manželským partnerom z dôvodu nedostatku dostatočných finančných prostriedkov — Právo na rešpektovanie rodinného života — Zohľadnenie prevažujúceho záujmu detí)

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/11

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 6. decembra 2012 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Korkein hallinto-oikeus — Fínsko) — O., S./Maahanmuuttovirasto (C-356/11), a Maahanmuuttovirasto/L. (C-357/11)
   (Spojené veci C-356/11 a C-357/11) (1)

   (Občianstvo Únie - Článok 20 ZFEÚ - Smernica 2003/86/ES - Právo na zlúčenie rodiny - Maloletí občania Únie, ktorí sa zdržiavajú spoločne so svojimi matkami, štátnymi príslušníčkami tretích krajín, na území členského štátu, ktorého štátnu príslušnosť majú tieto deti - Právo na trvalý pobyt v tomto členskom štáte matiek, ktorým boli zverení do výlučnej osobnej starostlivosti občania Únie - Rekonštrukcia rodín po ďalšom uzavretí manželstva matiek so štátnymi príslušníkmi tretích krajín a po narodení detí, tiež štátnych príslušníkov tretích krajín, z týchto manželských zväzkov - Žiadosti o zlúčenie rodiny v členskom štáte pôvodu občanov Únie - Odmietnutie práva na pobyt novým manželským partnerom z dôvodu nedostatku dostatočných finančných prostriedkov - Právo na rešpektovanie rodinného života - Zohľadnenie prevažujúceho záujmu detí)
   2013/C 26/19
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: O., S. (C-356/11), Maahanmuuttovirasto (C-357/11)

      Žalovaní: Maahanmuuttovirasto (C-356/11), L. (C-357/11)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Korkein hallinto-oikeus — Výklad článku 20 ZFEÚ — Právo na voľný pohyb a pobyt na území členských štátov — Právo na zlúčenie rodiny — Povolenie na pobyt v členskom štáte pre štátneho príslušníka tretej krajiny, ktorý žije bez povolenia na trvalý pobyt v členskom štáte, v situácii, keď manželka žiadateľa so štátnou príslušnosťou tretej krajiny má legálny pobyt v uvedenom členskom štáte a má dieťa so štátnou príslušnosťou tohto členského štátu a žiadateľ nie je ani rodičom dieťaťa, ani nemá voči nemu rodičovské práva a povinnosti — Situácia, keď manželia majú tiež spoločné dieťa so štátnou príslušnosťou tretej krajiny, ktoré býva s nimi a dieťaťom manželky v predmetnom členskom štáte

      Výrok rozsudku

   Článok 20 ZFEÚ treba vykladať tak, že nebráni tomu, aby členský štát odmietol štátnemu príslušníkovi tretej krajiny povolenie na pobyt z dôvodu zlúčenia rodiny, hoci tento štátny príslušník chce bývať so svojou manželkou, tiež štátnou príslušníčkou tretej krajiny, ktorá má platné povolenie na pobyt v tomto členskom štáte a ktorá je matkou dieťaťa pochádzajúceho z prvého manželstva, ktoré je občanom Únie, ako aj s dieťaťom pochádzajúcim z ich vlastného zväzku, ktoré je tiež štátnym príslušníkom tretej krajiny, ak takéto odmietnutie nevedie v prípade dotknutého občana Únie k zbaveniu možnosti skutočne vykonávať podstatu práv vyplývajúcich z postavenia občana Únie, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.
   Také žiadosti o povolenie na pobyt z dôvodu zlúčenia rodiny, o aké ide v konaniach vo veci samej, patria do pôsobnosti smernice Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny. Článok 7 ods. 1 písm. c) tejto smernice treba vykladať tak, že hoci členské štáty môžu požadovať, aby garant preukázal, že má trvalé a pravidelné príjmy, ktoré sú dostatočné na pokrytie vlastných potrieb a potrieb svojich rodinných príslušníkov, táto možnosť sa musí uplatňovať s ohľadom na článok 7 a článok 24 ods. 2 a 3 Charty základných práv Európskej únie, ktoré ukladajú členským štátom povinnosť preskúmať žiadosti o zlúčenie rodiny v záujme dotknutých detí a s cieľom uprednostniť rodinný život, ako aj zabrániť tomu, aby bol ohrozený cieľ tejto smernice a jej potrebný účinok. Vnútroštátnemu súdu prináleží overiť, či pri prijatí rozhodnutí o odmietnutí povolenia na pobyt, o ktoré ide v konaniach vo veci samej, boli tieto požiadavky dodržané.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.9.2011.