title: Vec T-30/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. februára 2016 – Infinite Cycle Works/ÚHVT – Chance Good Ent. (INFINITY) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva INFINITY — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva INFINI — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               29.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 111/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. februára 2016 – Infinite Cycle Works/ÚHVT – Chance Good Ent. (INFINITY)
   (Vec T-30/15) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva INFINITY - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva INFINI - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 111/27)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Infinite Cycle Works Ltd (Delta, Kanada) (v zastúpení: E. Manresa Medina a J M. Manresa Medina, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: M. Rajh, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Chance Good Ent. Co., Ltd (Changhua, Taiwan) (v zastúpení: P. Rath a W. Festl-Wietek, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. októbra 2014 (vec R 2308/2013-2) týkajúceho sa námietkového konania medzi spoločnosťami Chance Good Ent. Co., Ltd a Infinite Cycle Works Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Infinite Cycle Works Ltd. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 89, 16.3.2015.


title: Vec C-258/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 22. novembra 2006 – Komisia európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/26

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 22. novembra 2006 – Komisia európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-258/06) (1)

   (2006/C 331/58)

      Jazyk konania: španielčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 178, 29.7.2006.


title: Vec C-383/08: Žaloba podaná 25. augusta 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/16

         Žaloba podaná 25. augusta 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-383/08)
   (2008/C 301/30)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Pignataro, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Talianska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Talianska republika si tým, že prijala ustanovenia ministerského nariadenia z 26. augusta 2005 zmeneného a doplneného naposledy nariadením zo 17. decembra 2007, ktoré zavádza povinnosť označenia krajiny pôvodu na hydinovom mäse označenom v článku 3 ods. 1 toho istého nariadenia, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 3 ods. 1 bodu 8 a článku 18 ods. 2 smernice 2000/13/ES (1) o aproximácii právnych predpisov členských štátov, týkajúcich sa označovania, prezentácie a reklamy potravín v spojení s článkom 5 ods. 3 písm. e) a článkom 5 ods. 4 nariadenia Rady (EHS) č. 1906/90 (2) z 26. júna 1990 o niektorých normách pre uvádzanie hydiny na trh do 30. júna 2008 a od 1. júla 2008 s článkom 5 ods. 4 písm. e) a článkom 5 ods. 5 nariadenia Komisie (ES) č. 543/2008 (3),

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia sa domnieva, že povinnosť uviesť pôvod hydinového mäsa z iných členských štátov upravená nariadením z 26. augusta 2005 zmeneným a doplneným naposledy nariadením zo 17. decembra 2007, je v rozpore s článkom 3 ods. 1 bodom 8 a článkom 18 ods. 2 smernice 2000/13/ES v spojení s článkom 5 ods. 3 písm. e) a článkom 5 ods. 4 nariadenia č. 1906/90 do 30. júna 2008 a od 1. júla 2008 s článkom 5 ods. 4 písm. e) a článkom 5 ods. 5 nariadenia č. 543/2008. Talianska vláda tvrdí, že táto povinnosť bola zavedená v nadväznosti na objavenie sa ložísk vtáčej chrípky v tretích krajinách s cieľom zabezpečenia kontroly mäsa.
   Komisia zastáva názor, že táto povinnosť je v rozpore s článkom 3 ods. 1 bodom 8 smernice 2000/13/ES. Toto ustanovenie veľmi zrozumiteľne stanovuje, pokiaľ ide o potraviny vo všeobecnosti, že údaje o pôvode alebo mieste pôvodu musia byť uvedené na označení potravín v prípade, ak by neuvedenie takýchto údajov mohlo uviesť spotrebiteľa do omylu ohľadom podstaty látky, pokiaľ ide o skutočný pôvod alebo miesto pôvodu potraviny. Normotvorca Spoločenstva teda nepovažuje označenie pôvodu za informáciu nevyhnutnú pre spotrebiteľa vo všeobecnosti a absolútne, ale iba ak jej neuvedenie môže viesť k omylu.
   Talianska vláda musí preukázať, že povinnosť označiť pôvod hydinového mäsa z iných členských štátov upravená dotknutým nariadením má skutočný význam, pokiaľ ide o hydinové mäso a že jeho neuvedenie vystavuje spotrebiteľa nebezpečenstvu omylu. Komisia uvádza, že v skutočnosti talianska vláda nepredložila žiadny dôkaz preukazujúci nebezpečenstvo omylu týkajúcu sa pôvodu alebo miesta pôvodu hydinového mäsa pre talianskeho spotrebiteľa pri nedostatku označenia pôvodu.
   Situácia spojená s krízou vtáčej chrípky nevysvetľuje, v čom nedostatok označenia pôvodu môže uviesť spotrebiteľa do omylu a vyvolať v ňom predstavu, že hydinové mäso má určitý pôvod. Samotná skutočnosť, že priemerný spotrebiteľ dáva význam pôvodu tovaru, neznamená, že bude uvedený do omylu o jeho skutočnom pôvode pri nedostatku označenia v tomto ohľade. To vedie k predpokladu, že spotrebiteľ okamžite priznáva určitý pôvod hydinovému mäsu, čo vôbec nebolo preukázané talianskou vládou. Okrem toho sa Komisia domnieva, že otázky v oblasti zdravia zvierat nemôžu byť posudzované spotrebiteľom, ktorý nemá predpoklady potrebné na posúdenie nebezpečenstva v závislosti od označenia pôvodu.
   Okrem toho už citované ustanovenia nariadenia nie sú odôvodnené ochranou verejného zdravia v zmysle článku 18 ods. 2 smernice 2000/13/ES, na ktoré však poukazuje talianska vláda na odôvodnenie dodatočnej povinnosti v oblasti označovania. Spoločenstvo totiž v rámci boja proti vtáčej chrípke prijalo celý rad veterinárnych opatrení, ktoré majú zabezpečiť, aby iba zdravé hydinové mäso mohlo vstúpiť do Spoločenstva a predávať sa v ňom.
   Tvrdenie uvedené talianskou vládou, podľa ktorého už citované opatrenia Spoločenstva nezabezpečujú kontrolu, je podľa Komisie neúčinné, pretože tieto opatrenia sú presne určené na zabránenie vstupu na územie Spoločenstva mäsa z tretích krajín, kde sa objavili ložiská vtáčej chrípky. Tieto opatrenia majú teda svoje účinky v štádiu skoršom ako uvádzanie na trh, v štádiu, v ktorom nastupuje talianske opatrenie práve s cieľom toho, aby sa vyhlo situácii, že mäso z tretích krajín, kde sa objavilo ložisko vtáčej chrípky, nemohlo byť dovezené do Spoločenstva. Navyše Spoločenstvo tiež prijalo opatrenia zabezpečujúce izoláciu ložísk vtáčej chrípky, ktoré by sa mohli objaviť na jeho území, aby sa vyhlo akémukoľvek nebezpečenstvu nakazenia. Rovnako sa prijala séria veterinárnych opatrení v rámci Európskeho spoločenstva s cieľom zabrániť prenosu vírusu z voľne žijúcich zvierat na hydinu v regiónoch, kde sa zistili nakazené vtáky a zachytiť prípadné epidémie hydiny.
   Talianska vláda ďalej poukazuje na nariadenie č. 1760/2000 (4), ktorým sa zriaďuje systém identifikácie a registrácie hovädzieho dobytka a povinnosť označovania pôvodu mäsa na odôvodnenie povinnosti založenej sporným nariadením.
   Komisia však uvádza, že toto nariadenie na rozdiel od dotknutého nariadenia bolo prijaté na úrovni Spoločenstva a že nejde o vnútroštátny akt a teda jednostranný akt, ktorý môže vytvoriť prekážky obchodu. Navyše účinnosť systému zavedeného nariadením č. 1760/2000 nie je výlučne založená na systéme jednoduchého označenia pôvodu tovaru, ako je to v prípade talianskeho nariadenia o hydinovom mäse, ale na kombinácii série skutočností zahŕňajúcich systém identifikácie a registrácie hovädzieho dobytka.
   Pokiaľ ide o tvrdenie talianskej vlády, ktoré odôvodňuje opatrenie zásadou obozretnosti z dôvodu, že Komisia nepreukázala neexistenciu vedeckej neistoty týkajúcej sa spôsobu prenosu vírusu na človeka, Komisia v súlade s judikatúrou súdov Spoločenstva uvádza, že vedecké údaje, na ktoré sa odvoláva talianska vláda vo svojej odpovedi na odôvodnené stanovisko, nepreukazujú skutočnú vedeckú neistotu v danej oblasti. Podľa judikatúry súdov Spoločenstva je úlohou talianskych orgánov preukázať vedeckú neistotu odôvodňujúcu prijatie vnútroštátnych opatrení na základe zásady obozretnosti a nie je úlohou Komisie preukázať neexistenciu vedeckej neistoty, ako to zrejme navrhuje talianska vláda vo svojej odpovedi na odôvodnené stanovisko.
   Aj keby sa pripustilo, pokiaľ ide o obmedzený predpoklad prenosu vírusu z nakazenej hydiny na domáce zvieratá vo všeobecnosti a osobitne na mačky, že talianska vláda preukázala existenciu skutočnej vedeckej neistoty na základe dokumentov WHO a Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín uvedených v odpovedi na odôvodnené stanovisko, Komisia sa napriek tomu domnieva, že zásada obozretnosti odôvodňujúca nariadenie bola uplatnená neprimerane, a teda neúmerne vzhľadom na cieľ ochrany zdravia zvierat, pretože séria opatrení sledujúcich rovnaký cieľ bola prijatá na úrovni Spoločenstva.
   Nakoniec článok 5 ods. 3 písm. e) a článok 5 ods. 4 nariadenia (EHS) č. 1906/90 o niektorých normách pre uvádzanie hydiny na trh do 30. júna 2008 a od 1. júla 2008 článok 5 ods. 4 písm. e) a článok 5 ods. 5 nariadenia Komisie č. 543/2008 stanovujú povinnosť označiť pôvod hydinového mäsa iba pre hydinu z tretích krajín. Talianska vláda nespochybnila tento bod.

      (1)  Ú. v. ES L 109, s. 29; Mim. vyd. 15/005, s. 75.

      (2)  Ú. v. ES L 173, s. 1; Mim. vyd. 03/010, s. 92.

      (3)  Ú. v. EÚ L 157, s. 46.

      (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000 zo 17. júla 2000, ktorým sa zriaďuje systém identifikácie a registrácie hovädzieho dobytka, o označovaní hovädzieho mäsa a výrobkov z hovädzieho mäsa, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 820/97 (Ú. v. ES L 204, s. 1 až 10; Mim. vyd. 03/030, s. 248).


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 2. júna 2005 vo veci T-326/03, Hippocrate Vounakis proti Komisii Európskych spoločenstiev (Úradníci — Povýšenie — Článok 90 ods. 2 služobného poriadku — Predchádzajúca správna sťažnosť — Lehoty — Kogentná povaha — Neprípustnosť)

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/22

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 2. júna 2005
   vo veci T-326/03, Hippocrate Vounakis proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Úradníci - Povýšenie - Článok 90 ods. 2 služobného poriadku - Predchádzajúca správna sťažnosť - Lehoty - Kogentná povaha - Neprípustnosť)
   (2005/C 205/39)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-326/03, Hippocrate Vounakis, úradník Komisie Európskych spoločenstiev, bydliskom vo Wezembeek-Oppem (Belgicko), v zastúpení: J.-N. Louis, E. Marchal, A. Coolen a S. Orlandi, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), ktorej predmetom je návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie o nepovýšení žalobcu do platovej triedy A4 pri povyšovaní v roku 2002, Súd prvého stupňa (tretia komora), v zložení: predseda komory M. Jaeger, sudcovia V. Tiili a O. Czúcz, tajomník: H. Jung, vydal 2. júna 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Každý účastník znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 289, 29.11.2003.


title: Vec T-562/17: Žaloba podaná 17. augusta 2017 – dm-drogerie markt/EUIPO – Albea Services (ALBÉA)

text:
               9.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/18

         Žaloba podaná 17. augusta 2017 – dm-drogerie markt/EUIPO – Albea Services (ALBÉA)
   (Vec T-562/17)
   (2017/C 338/20)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: dm-drogerie markt Verwaltungs-GmbH (Karlsruhe, Nemecko) (v zastúpení: O. Bludovsky a C. Mellein, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Albea Services (Gennevillers, Francúzsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ: ďalší účastník pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis obrazovej ochrannej známky obsahujúcej slovný prvok „ALBÉA“, v ktorej je vyznačená Európska únia – medzinárodný zápis ochrannej známky označujúci Európsku úniu č. 1 210 553.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 25. mája 2017 vo veci R 1870/2016-1.

      Návrh

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 25. mája 2017 (č. R 1870/2016-1) a z dôvodu nápravy vymazal prihlasovateľovu ochrannú známku,
               subsidiárne

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 25. mája 2017 (č. R 1870/2016-1) a vrátil vec Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo,
               subsidiárne

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 25. mája 2017 (č. R 1870/2016-1).

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-548/09 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. novembra 2011 — Bank Melli Iran/Rada Európskej únie, Francúzska republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Európska komisia (Odvolanie — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov banky — Neoznámenie rozhodnutia — Právny základ — Právo na obranu)

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/6

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. novembra 2011 — Bank Melli Iran/Rada Európskej únie, Francúzska republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Európska komisia
      (Vec C-548/09 P) (1)

      (Odvolanie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov banky - Neoznámenie rozhodnutia - Právny základ - Právo na obranu)
      (2012/C 25/09)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Bank Melli Iran (v zastúpení: L. Defalque, avocat)

         Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a R. Szostak, splnomocnení zástupcovia), Francúzska republika (v zastúpení: E. Belliard, G. de Bergues, L. Butel a E. Ranaivoson, splnomocnení zástupcovia), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: S. Hathaway, splnomocnený zástupca, D. Beard, barrister), Európska komisia (v zastúpení: S. Boelaert a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) zo 14. októbra 2009, Bank Melli/Rada (T-390/08), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu žalobkyne, ktorej predmetom je zrušenie bodu 4 tabuľky B v prílohe rozhodnutia Rady 2008/475/ES z 23. júna 2008, ktorým sa vykonáva článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 423/2007 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 163, s. 29) v rozsahu, v akom sa týka Bank Melli Iran a jej organizačných zložiek — Neexistencia individuálneho oznámenia uvedeného rozhodnutia — Porušenie podstatných formálnych náležitostí — Nedostatočný právny základ rozhodnutia o zmrazení finančných prostriedkov žalobkyne — Nedodržanie práva na obranu a zásady účinnej súdnej ochrany — Porušenie zásady proporcionality a práva vlastniť majetok

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Bank Melli Iran je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 80, 27.3.2010.


title: Vec C-179/05: Žaloba podaná 21. apríla 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike

text:
               25.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/8

         Žaloba podaná 21. apríla 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike
   (Vec C-179/05)
   (2005/C 155/16)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: M. Nolin splnomocnený zástupca, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 21. apríla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Francúzskej republike.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Francúzska republika tým, že neoznámila Komisii údaje uvádzané článkom 18 ods. 1 a článkom 19i, prvá a tretia zarážka nariadenia č. 2847/93 (1), nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tohto nariadenia,

               2)

               zaviazal Francúzsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia:

               —

               Čo sa týka údajov uvádzaných článkom 18 ods. 1 nariadenia č. 2847/93, francúzske orgány tieto údaje za roky 1999 a 2000 doposiaľ neoznámili. Navyše, za neskoršie roky boli tieto údaje oznámené oneskorene,

               —

               Čo sa týka údajov uvádzaných článkom 19i ods. 5 nariadenia č. 2847/93, francúzske orgány tieto údaje za roky 1999, 2000, 2001 a 2002 neoznámili. Tieto údaje neboli oznámené ani za neskoršie roky.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2847/93 z 12. októbra 1993, ktorým sa zriaďuje kontrolný systém spoločnej politiky rybolovu (Ú. v. ES L 261, z 20.10.1993, s. 1)


title: Vec C-204/11 P: Odvolanie podané 27. apríla 2011 : Fédération Internationale de Football Association (FIFA) proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo 17. februára 2011 vo veci T-385/07, Fédération Internationale de Football Association (FIFA)/Európska komisia

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/12

         Odvolanie podané 27. apríla 2011: Fédération Internationale de Football Association (FIFA) proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo 17. februára 2011 vo veci T-385/07, Fédération Internationale de Football Association (FIFA)/Európska komisia
   (Vec C-204/11 P)
   2011/C 232/21
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Fédération Internationale de Football Association (FIFA) (v zastúpení: A. Barav a D. Reymond, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Belgické kráľovstvo, Spolková republika Nemecko, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka sa domáha, aby Súdny dvor:

               —

               potvrdil rozsudok Všeobecného súdu vyhlásený 17. februára 2011 vo veci T-385/07, pokiaľ ide o jeho prípustnosť,

               —

               pokiaľ ide o podstatu veci, zrušil rozsudok Všeobecného súdu, vyhlásený 17. februára 2011 vo veci T-38/07, v rozsahu, v akom potvrdzuje zaradenie „ostatných“ zápasov do zoznamu udalostí „veľkého významu pre spoločnosť“ v Belgicku v zmysle smernice,

               —

               rozhodol s konečnou platnosťou podľa článku 61 Štatútu Súdneho dvora,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania, ktoré vznikli FIFA v prvostupňovom konaní a v tomto odvolacom konaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Nesprávne právne posúdenie, porušenie článku 36 Štatútu Súdneho dvora, porušenie článku 3a ods. 2 smernice 89/552/EHS (1), zmenenej a doplnenej smernicou 97/36/ES (2) a práva Únie a nesprávne uplatnenie článku 296 ZFEÚ (prekročenie právomocí súdneho preskúmania, rozporné odôvodnenie, dôvody, ktoré nie sú uvedené v napadnutom rozhodnutí v súvislosti s kvalifikáciou majstrovstiev sveta FIFA a z toho dôvodu nesprávne právne posúdenie, prenesenie dôkazného bremena).
               Odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd porušil právo Únie, keď uviedol dôvody, ktoré nie sú v rozhodnutí (3) Komisie uvedené, na základe ktorých dospel k záveru, že Komisia správne kvalifikovala majstrovstvá sveta FIFA, ktoré sú „svojou povahou jedinou udalosťou“ v zmysle smernice 89/552/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 97/36/ES, pričom uviedol rozporné a nejednotné odôvodnenie, keď rozhodol, že členské štáty nemusia uviesť osobitné dôvody, pokiaľ chcú zaradiť majstrovstvá sveta FIFA do zoznamu udalostí veľkého významu, čím preniesol dôkazné bremeno.

               2.

               Nesprávne právne posúdenie, porušenie článku 3a ods. 1 smernice 89/552/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 97/36/ES, nesprávne uplatnenie článku 296 ZFEÚ a porušenie článku 36 Štatútu Súdneho dvora (nesprávna kvalifikácia majstrovstiev sveta FIFA, prekročenie právomoci súdneho preskúmania, rozsudok založený na úvahách neuvedených v napadnutom rozhodnutí, nesprávne posúdenie skutočností v súvislosti s „ostatnými“ zápasmi a z tohto dôvodu nesprávne právne závery, rozhodnutie o dostatočnom odôvodnení napadnutého rozhodnutia a nedostatočná odpoveď na uvedené tvrdenia)
               Odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd porušil právo Únie, keď rozhodol, že Komisia správne a dostatočne odôvodnene dospela k záveru, že majstrovstvá sveta FIFA predstavujú v Belgicku udalosť veľkého významu pre spoločnosť v zmysle smernice 89/552/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 97/36/ES. Osobitne sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho posúdenia a dospel k nesprávnemu právnemu záveru, keď prijal nedôvodné závery Komisie, podľa ktorej majstrovstvá sveta FIFA ako celok „majú v Belgicku osobitnú odozvu“, že sa tradične vysiela v priamom prenose na bezplatných televíznych kanáloch a že priťahuje množstvo televíznych divákov.

               3.

               Nesprávne právne posúdenie, porušenie práva Únie, porušenie článku 3a ods. 1 a 2 smernice 89/552/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 97/36/ES, nesprávne uplatnenie článku 296 ZFEÚ a porušenie článku 36 Štatútu Súdneho dvora (prekročenie rozsahu právomoci súdneho preskúmania, rozhodnutie o tom, že Komisia správne dostatočne odôvodnene dospela k záveru o zlučiteľnosti oznámených belgických opatrení s právom Únie a o primeranosti obmedzení, ktoré vyvolávajú nesprávny výklad rozsahu práva byť informovaný a všeobecného záujmu na zabezpečenie širokej dostupnosti k udalostiam veľkého významu pre spoločnosť vysielaným v televízii)
               Tento odvolací dôvod je rozdelený na dve časti:
               Prvá časť: odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd porušil právo Únie, keď rozhodol, že Komisia správne dospela k záveru o zlučiteľnosti oznámených belgických opatrení s právom Únie, hoci obmedzenia práva usadiť sa neboli v napadnutom rozhodnutí preskúmané. Všeobecný súd takisto porušil právo Únie, keď rozhodol, že obmedzenia práva usadiť sa sú primerané, a že Komisia správne z právneho hľadiska a dostatočne odôvodnene rozhodla, že obmedzenia slobodného poskytovania služieb sú primerané.
               Druhá časť: odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd porušil právo Únie, keď rozhodol, že Komisia správne dospela k záveru o zlučiteľnosti oznámených belgických opatrení s právom Únie, hoci obmedzenia duševného vlastníctva FIFA neboli v napadnutom rozhodnutí preskúmané. Všeobecný súd tiež porušil právo Únie, keď rozhodol, že obmedzenia duševného vlastníctva FIFA sú primerané.

      (1)  Smernica Rady 82/552/EHS z 3. októbra 1989 o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania (Ú. v. ES L 295, s. 12; Mim. vyd. 06/001, s. 224).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/36/ES z 30. júna 1997, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 89/552/EHS (Ú. v. ES L 202, s. 60; Mim. vyd. 06/002, s. 321).

      (3)  Rozhodnutie Komisie 2007/479/ES 25. júna 2007 o zlučiteľnosti opatrení, ktoré prijalo Belgicko podľa článku 3a ods. 1 smernice Rady 89/552/EHS o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania, s právnymi predpismi Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 180, s. 24).


title: Výmaz veci C-349/02

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/34

         Výmaz veci C-349/02 (1)

   (2004/C 228/73)
   Uznesením z 3. mája 2004 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-349/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike.

      (1)  Ú. v. ES C 289 z 23.11.2002


title: Výmaz veci C-273/02

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/29

         Výmaz veci C-273/02 (1)

   (2005/C 143/46)

      (Jazyk konania: francúzština)

   Uznesením zo 16. decembra 2004 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-273/02: Európsky parlament proti Rade Európskej únie, ktorú v konaní podporujú Írsko, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska a Luxemburské veľkovojvodstvo.

      (1)  Ú. v. ES C 219, 14.9.2002


title: Vec T-519/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. mája 2017 – Piessevaux/Rada („Verejná služba — Úradníci — Dôchodky — Prevod dôchodkových práv do dôchodkového režimu Únie — Návrh na započítanie odpracovaných rokov — Článok 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku — Nové všeobecné vykonávacie predpisy — Rovnosť zaobchádzania — Nadobudnuté práva — Legitímna dôvera“)

text:
               17.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 231/22

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. mája 2017 – Piessevaux/Rada
   (Vec T-519/16) (1)

   ((„Verejná služba - Úradníci - Dôchodky - Prevod dôchodkových práv do dôchodkového režimu Únie - Návrh na započítanie odpracovaných rokov - Článok 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku - Nové všeobecné vykonávacie predpisy - Rovnosť zaobchádzania - Nadobudnuté práva - Legitímna dôvera“))
   (2017/C 231/27)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Vincent Piessevaux (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne D. de Abreu Caldas a J.-N. Louis, neskôr J.-N. Louis, a napokon L. Ponteville, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a E. Rebasti, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Rady zo 7. októbra 2013, ktorým sa s konečnou platnosťou stanovujú v rámci dôchodkového režimu Európskej únie práva na dôchodok získané žalobcom po prevode práv, ktoré získal pred nástupom do funkcie v službách Únie v národných dôchodkových režimoch

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Vincent Piessevaux je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 421, 24.11.2014 (vec pôvodne zapísaná na Súde pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-91/14, ktorú prevzal Všeobecný súd Európskej únie 1.9.2016).


title: Vec T-297/04: Žaloba podaná dňa 22. júla 2004: Cristóbal Gallego Martínez, Benito García Burgos a Antonio Parras Rosa proti Rade Európskej únie

text:
               9.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/27

         Žaloba podaná dňa 22. júla 2004: Cristóbal Gallego Martínez, Benito García Burgos a Antonio Parras Rosa proti Rade Európskej únie
   (Vec T-297/04)
   (2004/C 251/50)
   Jazyk konania: španielčina
   Cristóbal Gallego Martínez, Benito García Burgos a Antonio Parras Rosa, bytom v Jaén (Španielsko), v zastúpení: José Francisco Vázquez Medina, advokát Ilustre Colegio de Jaén, podali 22. júla 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Rade Európskej únie.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               ipso iure vyhlásil za neplatný článok 1 odsek 7 nariadenia Rady (ES) č. 864/04;

               —

               vyhradil si rozhodnutie o trovách konania na samostatné rozhodnutie.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú totožné s tými, ktoré sa uvádzajú vo veci T-295/04.


title: Vec T-98/06: Žaloba podaná  28. marca 2006  – Fédération nationale du Crédit agricole/Komisia

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/44

         Žaloba podaná 28. marca 2006 – Fédération nationale du Crédit agricole/Komisia
   (Vec T-98/06)
   (2006/C 131/83)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fédération nationale du Crédit agricole (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: N. Lenoir, advokát, P.-A. Jeanneney, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 21. decembra 2005 vo veci N 531/2005 Francúzsko – Opatrenia spojené so zriadením a fungovaním Banque Postale,

               —

               zaviazať Komisiu nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Dňa 26. januára 2005 informovali francúzske orgány Komisiu o ich rozhodnutí presunúť bankové a poisťovacie činnosti La Poste na dcérsku spoločnosť (Banque Postale), ktorá bola v 100 % vlastníctve spoločnosti La Poste. Dňa 21. júla 2005 podala žalobkyňa v prejednávanej veci Komisii formálnu sťažnosť na základe článku 20 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 695/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 (teraz článku 88) Zmluvy o ES (1), v ktorej poukazovala na nezlučiteľnosť štátnej pomoci odsúhlasenej v prospech Banque Postale so spoločným trhom a v ktorej žiada Komisiu, aby začala formálne preskúmavacie konanie.
   Rozhodnutím z 21. decembra 2005 Komisia vyhlásila, že presun finančných služieb z La Poste nespôsobuje Banque Postale ekonomické výhody a že opatrenia spojené s jej zriadením a fungovaním nepredstavujú pomoc štátu v zmysle článku 87 ods. 1 ES. Ide o napadnuté rozhodnutie.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody, z ktorých prvý je založený na porušení formálnej zákonnosti, teda na porušení nariadenia č. 695/1999 tým, že Komisia prijala rozhodnutie o neskoršom preskúmaní niektorých opatrení, a na porušení článku 88 ods. 2 ES tým, že Komisia odmietla začať formálne preskúmavacie konanie.
   V druhom žalobnom dôvode žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa konštatovaním, že opatrenia súvisiace so zriadením a prevádzkou Banque Postale nepredstavujú štátnu pomoc, dopustila viacerých nesprávnych posúdení, ktoré sa okrem iného týkali ekonomických výhod uvádzaných v sťažnosti, a že teda porušila články 87 a 88 ES.
   Tretím žalobným dôvodom vytýka Komisii, že napadnuté rozhodnutie má formálne vady z dôvodu absencie odôvodnenia v súvislosti so zamietnutím zaoberať sa podstatnými výhradami, ktoré žalobkyňa vo svojej sťažnosti uvádza, ako aj kvôli rozpornosti dôvodov a nedostatočnému odôvodneniu určitých osobitných bodov uvádzaných v rozhodnutí.
   Vo štvrtom žalobnom dôvode žalobkyňa tvrdí, že Komisia porušila články 43, 82 a 86 ES, pretože vo svojom rozhodnutí neposúdila zásahy do slobody usadiť sa a slobodnej hospodárskej súťaže vyplývajúce z opatrení v súvislosti s účelom štátnej pomoci, ako vyplýva z vkladnej knižky A.

      (1)  Ú. v. ES L 83, s. 1.


title: Vec T-495/17: Žaloba podaná 26. júla 2017 – Sedes Holding/EUIPO (gratis)

text:
               25.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 318/24

         Žaloba podaná 26. júla 2017 – Sedes Holding/EUIPO (gratis)
   (Vec T-495/17)
   (2017/C 318/30)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sedes Holding AŞ (Istanbul, Turecko) (v zastúpení: K. Ongena a C. Du Jardin, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „gratis“ – prihláška č. 15 950 637.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 30. mája 2017 vo veci R 507/2017-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               z dôvodu vzájomnej súvislosti spojil na účely spoločného pojednávania v súlade s článkom 68 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu predmetnú vec s vecou R 506/2017-2, v ktorej bola podaná žaloba proti rozhodnutiu EUIPO,

               —

               vyhlásil žalobu obsiahnutú v žalobných návrhoch za prípustnú a dôvodnú a v dôsledku toho

                           —

                           zrušil napadnuté rozhodnutie a nariadil EUIPO zapísať prihlášku ochrannej známky Európskej únie č. 15 950 637 pre obrazovú ochrannú známku GRATIS pre všetky výrobky uvedené v prihláške,

                           —

                           subsidiárne, zrušil napadnuté rozhodnutie a nariadil EUIPO zapísať prihlášku ochrannej známky Európskej únie č. 15 950 637 pre obrazovú ochrannú známku GRATIS pre výrobky: „voňavky, kozmetické prípravky, parfumy a deodoranty pre osobné použitie“,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a článku 7 ods. 2 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie všeobecných právny zásad Európskej únie.


title: Vec C-581/11 P: Odvolanie podané 22. novembra 2011 : Muhamad Mugraby proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) zo 6. septembra 2011 vo veci T-292/09, Muhamad Mugraby/Rada Európskej únie, Európska komisia

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/37

      Odvolanie podané 22. novembra 2011: Muhamad Mugraby proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) zo 6. septembra 2011 vo veci T-292/09, Muhamad Mugraby/Rada Európskej únie, Európska komisia
      (Vec C-581/11 P)
      (2012/C 25/72)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Muhamad Mugraby (v zastúpení: S. Delhaye, advokát)

         Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, Európska komisia

         Návrhy odvolateľa

                  1.

                  rozhodnúť, že Komisia opomenula konať:

                              i)

                              o návrhu odvolateľa na to, aby Komisia predložila Rade odporúčanie týkajúce sa pozastavenia pomoci Spoločenstva Libanonu tak, ako to vyplýva z článku 28 nariadenia (ES) č. 1638/2006 (1), hoci takéto opatrenie sa v zmysle tohto nariadenia jednak vyžaduje a jednak je k dispozícii;

                              ii)

                              o návrhu odvolateľa, aby Komisia ako orgán priamo zodpovedný za implementáciu jednotlivých programov Únie určených na pomoc Libanonu pozastavila realizáciu týchto programov až do chvíle, kým sa neskončí neustále porušovanie základných ľudských práv zo strany Libanonu a konkrétne práv odvolateľa;

                  2.

                  určiť, že Rada ako súčasť Asociačnej rady Európska únia — Libanon nekonala v súvislosti s návrhom odvolateľa, aby vyzvala Komisiu na odporúčanie, aby Rada prijala osobitné a účinné opatrenia týkajúce sa pomoci Únie Libanonu v zmysle asociačnej dohody (2) medzi Libanonom a Spoločenstvom, s cieľom splnenia záväzkov, ktoré majú zmluvné strany na základe tejto dohody;

                  3.

                  určiť, že vznikla mimozmluvná zodpovednosť na strane EÚ, Komisie ako strážkyne Zmlúv a orgánu priamo zodpovedného za implementáciu jednotlivých programov Únie zameraných na pomoc Libanonu a Rady ako súčasti Asociačnej rady EÚ — Libanon za škody, ktoré odvolateľ utrpel z dôvodu, že tieto inštitúcie od decembra 2002 pretrvávajúcim spôsobom účinne nevyužívali zdroje a prostriedky dostupné na účinné uplatnenie klauzuly asociačnej dohody o ľudských právach;

                  4.

                  nariadiť Komisii, aby v rámci čiastočnej nepeňažnej náhrady navrhla Rade pozastaviť platnosť asociačnej dohody medzi Európskou úniou a Libanonom, kým Libanon nezačne vo vzťahu k odvolateľovi dodržiavať článok 2 tejto dohody;

                  5.

                  nariadiť Komisii obmedziť uskutočňovanie aktuálnych programov pomoci (ktoré vykonáva a/alebo na ktoré dozerá Komisia) len na programy, ktoré sú osobitne určené na podporu ľudských práv a nepredstavujú finančnú pomoc libanonským orgánom, kým Libanon nezačne vo vzťahu k odvolateľovi dodržiavať článok 2 asociačnej dohody;

                  6.

                  nariadiť Rade, aby vyzvala Komisiu, aby v súlade s bodom 4 vyššie vypracovala odporúčanie a s rovnakým cieľom konala prostredníctvom inštitúcií asociačnej dohody;

                  7.

                  zaviazať EÚ, Radu a Komisiu, žalovaných v prvostupňovom konaní, na náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy spôsobenej odvolateľovi vo výške, ktorá bude stanovená ex aequo et bono, avšak najmenej na úrovni 5 000 000 eur a tiež na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľ uvádza, že napadnuté uznesenie by malo byť zrušené z týchto dôvodov:

                  Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia:

                              —

                              keď zamietol žalobu z dôvodu neprípustnosti, aj keď neexistovali žiadne dôvody neprípustnosti,

                              —

                              keď porušil právo odvolateľa označiť všetkých žalovaných,

                              —

                              keď porušil právo odvolateľa na obranu ignorujúc tvrdenia predložené odvolateľom,

                              —

                              keď opomenul rozhodnúť o všetkých návrhoch predložených odvolateľom,

                              —

                              keď ignoroval právo EÚ a záväzky EÚ podľa medzinárodného práva a založil uznesenie na nariadení jednej z inštitúcií EÚ.

                  Odvolateľ tiež uvádza, že Všeobecný súd nesprávne vyložil asociačnú dohodu medzi EÚ a Libanonom tak, že neposkytuje právny základ pre jeho výklad „širokej právomoci úvahy“ a pre jeho záver o tom, že nemá právomoc uložiť Rade EÚ a Európskej komisii pokyny.

                  Ako dôsledok vyššie uvedeného odvolateľ uvádza, že Všeobecný súd mu uprel spravodlivosť.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1638/2006 z 24. októbra 2006, ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia zriaďujúce nástroj európskeho susedstva a partnerstva (Ú. v. EÚ L 310, s. 1).

         (2)  Predbežná dohoda o obchode a o súvisiacich otázkach medzi Európskym spoločenstvom a Libanonskou republikou (Ú. v. ES L 262, 2002, s. 2; Mim. vyd. 11/043, s. 56).


title: Vec T-501/10: Žaloba podaná 22. októbra 2010 — TI Media Broadcasting a TI Media/Komisia

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/53

         Žaloba podaná 22. októbra 2010 — TI Media Broadcasting a TI Media/Komisia
   (Vec T-501/10)
   ()
   2010/C 346/104
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Telecom Italia Media Broadcasting Srl (TI Media Broadcasting) (Rím, Taliansko), Telecom Italia Media SpA (TI Media) (Rím, Taliansko) (v zastúpení: B. Caravita di Toritto, L. Sabelli, F. Pace a A. d’Urbano, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkýň

               —

               rozhodnúť o protiprávnosti napnutého rozhodnutia a zrušiť ho v rozsahu, v akom v ňom bolo SKY povolené zúčastniť sa verejného obstarávania na pridelenie digitálnej dividendy,

               —

               subsidiárne nariadiť Komisii: i) stanoviť časť verejného obstarávania, v prípade ktorej SKY môže predložiť ponuku; ii) rozšíriť päťročný zákaz využívania frekvencií na platené televízne vysielanie na frekvencie získané na základe dohôd uzavretých s existujúcimi alebo novými prevádzkovateľmi,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalujúce spoločnosti sa v prejednávanej veci domáhajú zrušenia rozhodnutia Komisie K(2010) 4976 z 20. júla 2010, ktorým sa mení a dopĺňa ustanovenie 9.1 záväzkov pripojených k rozhodnutiu z 2. apríla 2003 (Vec COMP/M.2876), ktorým Komisia vyhlásila koncentráciu vykonanú na účely vytvorenia „SKY Italia“ (ďalej len „SKY“) za zlučiteľnú so spoločným trhom a Dohodou o EHP.
   V tejto súvislosti sa upresňuje, že podľa tohto ustanovenia bola SKY povinná uvolniť analógové a digitálne frekvencie a bola jej zakázaná akákoľvek činnosť na pozemnej digitálnej platforme, či už ako sieťového prevádzkovateľa alebo ako poskytovateľa obsahu, až do 31. decembra 2011. Napadnutým rozhodnutím Komisia vyhovela žiadosti SKY tým, že jej povolila zúčastniť sa verejného obstarávania na pridelenie digitálnej dividendy a predložiť ponuku v súvislosti so zadávaním zákazky na jediný multiplex určený na šírenie nezakódovaného obsahu na obdobie piatich rokov, počnúc prijatím uvedeného rozhodnutia.
   Na podporu svojich tvrdení žalobkyne uvádzajú tieto žalobné dôvody: porušenie článku 2, článku 6 a článku 8 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (1), bodu 74 oznámenia Komisie o nápravných opatreniach akceptovateľných v zmysle nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 a nariadenia Komisie (ES) č. 802/2004 (2), ustanovenia č. 14.1 obsiahnutého v záväzkoch pripojených k rozhodnutiu z 2. apríla 2003 (Vec COMP/M.2876), ako aj článku 102 ZFEÚ.
   Konkrétnejšie, napadnuté rozhodnutie má chybu spočívajúcu v zneužití právomoci a nedostatku odôvodnenia, pretože vyhovením žiadosti, ktorá v podstate ide nad rámec objektívnej pôsobnosti ustanovenia 9.1 pripojeného k rozhodnutiu z roku 2003 (Vec COMP/M.2876), povoľuje SKY zúčastniť sa verejného obstarávania na pridelenie digitálnej dividendy.
   Žalobkyne navyše tvrdia, že žalovaná pri porušení podstatných formálnych náležitostí a skreslení skutkového stavu nesprávne zistila existenciu výnimočných okolností, ktoré môžu odôvodniť zmenu záväzkov, ktoré boli pôvodne uložené SKY. Komisia sa predovšetkým opierala o anomálie, ktorými sa vyznačuje predmetný konkurenčný kontext, aby tak TI Media postavila na roveň zavedeným prevádzkovateľom RAI a Mediaset, hoci Mediaset nikdy nebolo oznámené jeho dominantné postavenie. Na podporu tohto obiter dictum týkajúceho sa silnej pozície [„strong position“], ktorú má údajne TI Media na trhu, Komisia vychádzala z nesprávneho výkladu rozhodnutia 544/07/CONS tým, že úplne opomenula vziať do úvahy výsledky trhového testu.
   Nakoniec sa žalobkyne dovolávajú protiprávnosti rozhodnutia z dôvodu nedostatku šetrenia a odôvodnenia, keďže v súvislosti s vymedzením kritérií na zadanie zákazky je toto rozhodnutie založené na nesprávnej a zavádzajúcej prezentácii obsahu rozhodnutí 181/09/CONS a 427/09/CONS. Na rozdiel od toho, čo tvrdí Komisia, tieto rozhodnutia totiž vymedzili kritéria verejného obstarávania pre frekvenčné pásma (A, B a voliteľne C) bez toho, aby rozlišovali domácich prevádzkovateľov podľa kategórií, a najmä bez toho, aby kvalifikovali TI Media ako vertikálne integrovaného prevádzkovateľa.

      (1)  Ú. v. EÚ L 24, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 40.

      (2)  Ú. v. EÚ C 267, 22.10.2008, s. 1.


title: Vec C-539/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Employment Tribunal (Spojené kráľovstvo) 26. novembra 2012 — ZJR Lock/British Gas Trading Limited a i.

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Employment Tribunal (Spojené kráľovstvo) 26. novembra 2012 — ZJR Lock/British Gas Trading Limited a i.
   (Vec C-539/12)
   2013/C 46/25
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Employment Tribunal

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: ZJR Lock

      Žalovaní: British Gas Trading Limited a i.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ak:

                           i)

                           ročná mzda zamestnanca sa skladá zo základnej mzdy a platieb provízií poskytnutých na základe zmluvného nároku na províziu;

                           ii)

                           provízia sa vypláca na základe dosiahnutého objemu predaja a zmlúv uzatvorených zamestnávateľom v dôsledku práce zamestnanca;

                           iii)

                           provízia sa vypláca spätne a výška provízie vyplatenej v danom referenčnom období sa mení podľa hodnoty dosiahnutého objemu predaja a uzatvorených zmlúv a času tohto predaja;

                           iv)

                           počas období čerpania dovolenky za kalendárny rok zamestnanec nevykonáva nijakú prácu, z ktorej by mu vyplýval nárok na tieto platby provízií, a teda nezískava za takéto obdobia províziu;

                           v)

                           počas obdobia vyplácania mzdy, ktoré zahŕňa obdobie čerpania dovolenky za kalendárny rok, zamestnanec má nárok na základnú mzdu a ďalej dostáva platby provízií založené na skôr zarobenej provízii a

                           vi)

                           jeho priemerný príjem z provízií v priebehu roka je nižší, ako by bol v prípade, ak by zamestnanec nečerpal dovolenku, lebo počas obdobia čerpania dovolenky nevykonáva nijakú prácu, z ktorej by mu vyplýval nárok na platby provízií;

                     vyžaduje článok 7 smernice 93/104/ES (1), zmenenej a doplnenej smernicou 2003/88/ES (2), aby členské štáty prijali opatrenia na zabezpečenie vyplácania odmeny zamestnancovi za obdobia čerpania dovolenky za kalendárny rok na základe platieb provízií, ktoré by získal počas tohto obdobia, ak by nečerpal dovolenku, ako aj jeho základnej mzdy?

               2.

               Akými zásadami sa riadi odpoveď na otázku 1?

               3.

               Ak je odpoveď na otázku 1 kladná, z akých zásad (ak vôbec nejakých) musia členské štáty vychádzať pri výpočte sumy, ktorá sa má vyplatiť zamestnancovi na základe provízie, ktorú by zamestnanec získal alebo mohol získať, ak by nečerpal dovolenku za kalendárny rok?

      (1)  Smernica Rady 93/104/ES z 23. novembra 1993 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. ES L 307, s. 18; Mim. vyd. 05/002, s. 197).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ L 299, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381).


title: Vec C-616/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 28. novembra 2016 – Presidenza del Consiglio dei Ministri a i./Nello Grassi a i.

text:
               27.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 28. novembra 2016 – Presidenza del Consiglio dei Ministri a i./Nello Grassi a i.
   (Vec C-616/16)
   (2017/C 063/22)
   Jazyk konania: taliansko

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovatelia: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Gianni Pantuso, Angelo Tralongo, Maria Michela D’Alessandro

      Odporcovia a vzájomní navrhovatelia: Nello Grassi, Carmela Amato, Università degli Studi di Palermo, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero della Salute, Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa smernica 82/76/EHS (1), ktorá je zhrnutím smerníc 75/362/EHS (2) a 75/363/EHS (3), vykladať v tom zmysle, že jej rozsah pôsobnosti zahŕňa aj prípravu lekárov špecialistov, jednak v dennej forme, jednak na čiastočný úväzok, ktorá sa už uskutočňovala k 31. decembru 1982 a pokračovala po tomto dátume, t. j. po uplynutí lehoty, ktorá sa členským štítom stanovila v článku 16 smernice 82/76/EHS na prijatie opatrení nevyhnutných na dosiahnutie súladu s uvedenou smernicou?
               V prípade kladnej odpovede na prejudiciálnu otázku v bode a):

               2.

               Má sa príloha, pridaná k smernici o „koordinácii“ 75/363/EHS na základe článku 13 smernice 82/76/EHS, ktorá je zhrnutím smerníc 75/362/EHS a 75/363/EHS, vykladať v tom zmysle, že, pokiaľ ide o špecializačnú prípravu lekárov začatú pred 31. decembrom 1982, závisí vznik povinnosti platiť špecializujúcim sa lekárom primeranú odmenu od splnenia povinnosti reorganizácie alebo, v každom prípade, preskúmania súladu s ustanoveniami uvedených smerníc?

               3.

               Vznikla v prospech lekárov, ktorí dosiahli odbornú kvalifikáciu na základe absolvovania špecializačnej prípravy, ktorá sa začala pred 1. januárom 1983, ale do tohto dátumu sa neskončila, povinnosť zaplatiť primeranú odmenu za celú dĺžku prípravy alebo iba za čas prípravy po 31. decembri 1982, a ak táto povinnosť vznikla, za akých podmienok?

      (1)  Smernica Rady 82/76/EHS z 26. júna 1982, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 75/362/EHS o vzájomnom uznávaní diplomov, osvedčení a iných dokladov o formálnych kvalifikáciách lekárov a o opatreniach určených na uľahčenie účinného výkonu práva usadiť sa a slobodného poskytovania služieb [neoficiálny preklad] a smernica 75/363/EHS o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa činností lekárov [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 43, s. 21).

      (2)  Smernica Rady 75/362/EHS zo 16. júna 1975 o vzájomnom uznávaní diplomov, osvedčení a iných dokladov o formálnych kvalifikáciách lekárov a o opatreniach určených na uľahčenie účinného výkonu práva usadiť sa a slobodného poskytovania služieb [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 167, s. 1).

      (3)  Smernica Rady 75/363/EHS zo 16. júna 1975 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa činností lekárov [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 167, s. 14).


title: Vec F-64/07: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  2. apríla 2008 – S/Parlament

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/63

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 2. apríla 2008 – S/Parlament
   (Vec F-64/07) (1)

   (2008/C 223/122)

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 199, 25.8.2007, s. 53.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 25. mája 2004 vo veci T–154/01, Distilleria F. Palma SpA proti Komisia Európskych spoločenstiev (Nariadenie (EHS) č. 822/87 — Spoločná organizácia trhu s vínom — Nariadenie (EHS) č. 1780/89 — Nariadenie (EHS) č. 2710/93 — Nariadenie (ES) č. 416/96 — Odbyt alkoholu získaného destiláciou — Nariadenie (EHS) č. 3390/90 — Verejná súťaž pre používanie v sektore motorových palív — Odmietnutie Komisie zmeniť niektoré podmienky verejnej súťaže — Vyššia moc — Mimozmluvná zodpovednosť Spoločenstva — Prípustnosť)

text:
               24.7.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/15

         SÚD PRVÉHO STUPŇA

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 25. mája 2004
   vo veci T–154/01, Distilleria F. Palma SpA proti Komisia Európskych spoločenstiev (1)

   (Nariadenie (EHS) č. 822/87 - Spoločná organizácia trhu s vínom - Nariadenie (EHS) č. 1780/89 - Nariadenie (EHS) č. 2710/93 - Nariadenie (ES) č. 416/96 - Odbyt alkoholu získaného destiláciou - Nariadenie (EHS) č. 3390/90 - Verejná súťaž pre používanie v sektore motorových palív - Odmietnutie Komisie zmeniť niektoré podmienky verejnej súťaže - Vyššia moc - Mimozmluvná zodpovednosť Spoločenstva - Prípustnosť)
   (2004/C 190/24)
   Jazyk konania: taliansky
   Vo veci T–154/01, Distilleria F. Palma SpA v likvidácii, so sídlom v Napoli (Taliansko), zastúpený p. F Caruso, advokát, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: L Visaggio a C. Cattabriga, asistent: A. Dal Ferro), predmetom ktorej je žaloba na základe článku 235 ES a článku 288 odsek 2 ES na náhradu škody, ktorá mu bola podľa neho spôsobená v dôsledku údajne nezákonného správania Komisie vyplývajúceho z listu zo dňa 11. novembra 1996, ktorý tento orgán zaslal talianskym orgánom, Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: J. Pirrung, predseda a A.W.H. Meij a N.J. Forwood, sudcovia; tajomník: J. Palacio González, hlavný referent vyhlásil dňa 25. mája 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 259 z 15.9.2001


title: Vec C-339/15: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 4. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgicko) – trestné konanie proti Lucovi Vanderborghtovi (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 56 ZFEÚ — Slobodné poskytovanie služieb — Poskytovanie starostlivosti o ústnu dutinu a chrup — Vnútroštátna právna úprava úplne zakazujúca reklamu služieb starostlivosti o ústnu dutinu a chrup — Existencia cezhraničného prvku — Ochrana verejného zdravia — Proporcionalita — Smernica 2000/31/ES — Služba informačnej spoločnosti — Reklama prostredníctvom internetovej stránky — Člen regulovaného povolania — Profesijné pravidlá — Smernica 2005/29/ES — Nekalé obchodné praktiky — Vnútroštátne ustanovenia týkajúce sa zdravia — Vnútroštátne predpisy upravujúce regulované povolania)

text:
               3.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/8

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 4. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgicko) – trestné konanie proti Lucovi Vanderborghtovi
   (Vec C-339/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 56 ZFEÚ - Slobodné poskytovanie služieb - Poskytovanie starostlivosti o ústnu dutinu a chrup - Vnútroštátna právna úprava úplne zakazujúca reklamu služieb starostlivosti o ústnu dutinu a chrup - Existencia cezhraničného prvku - Ochrana verejného zdravia - Proporcionalita - Smernica 2000/31/ES - Služba informačnej spoločnosti - Reklama prostredníctvom internetovej stránky - Člen regulovaného povolania - Profesijné pravidlá - Smernica 2005/29/ES - Nekalé obchodné praktiky - Vnútroštátne ustanovenia týkajúce sa zdravia - Vnútroštátne predpisy upravujúce regulované povolania))
   (2017/C 213/07)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Luc Vanderborght

      Výrok rozsudku

               1.

               Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“), sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave ako vo veci samej, ktorá chráni verejné zdravie a dôstojnosť povolania zubného lekára jednak tým, že všeobecne a úplne zakazuje reklamu týkajúcu sa služieb starostlivosti o ústnu dutinu a chrup, a jednak tým, že stanovuje určité požiadavky na nenápadnosť, pokiaľ ide o vývesné tabule zubných ordinácií.

               2.

               Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/31/ES z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode), sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave ako vo veci samej, ktorá všeobecne a úplne zakazuje akúkoľvek reklamu na poskytovanie starostlivosti o ústnu dutinu a chrup tým, že zakazuje komerčnú komunikáciu v akejkoľvek elektronickej forme vrátane zriadenia internetovej stránky zubným lekárom.

               3.

               Článok 56 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave ako vo veci samej, ktorá všeobecne a úplne zakazuje akúkoľvek reklamu na poskytovanie starostlivosti o ústnu dutinu a chrup.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 21.9.2015.


title: Vec C-277/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social č. 23 de Madrid (Španielsko) 26. júna 2008 – Francisco Vicente Pereda/Madrid Movilidad S.A.

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/29

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social č. 23 de Madrid (Španielsko) 26. júna 2008 – Francisco Vicente Pereda/Madrid Movilidad S.A.
   (Vec C-277/08)
   (2008/C 223/45)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Juzgado de lo Social č. 23 de Madrid
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Francisco Vicente Pereda

      Žalovaná: Madrid Movilidad SA
   Prejudiciálna otázka
   Má sa vykladať článok 7 ods. 1 smernice 2003/88/ES (1) v tom zmysle, že keď sa dovolenkové obdobie stanovené v dovolenkovom kalendári podniku zhoduje s obdobím dočasnej práceneschopnosti v dôsledku pracovného úrazu, ku ktorému došlo pred dátumom stanoveným ako začiatok dovolenkového obdobia, má dotknutý pracovník po tom, ako lekár rozhodol o skončení obdobia práceneschopnosti, právo čerpať dovolenku v období odlišnom od vopred dohodnutého obdobia, nezávisle od toho, či už skončil kalendárny rok, ktorému táto dovolenka zodpovedá?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ L 299, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381).


title: Vec C-267/13: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  30. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Nutricia NV/Staatssecretaris van Financiën (Kombinovaná nomenklatúra — Položky sadzobníka — Lieky v zmysle položky 3004 — Pojem — Potravinové prípravky, ktoré sú určené výlučne na to, aby sa pod lekárskym dohľadom enterálne podávali osobám, ktorým sa poskytuje lekárska starostlivosť — Nápoje v zmysle podpoložky 2202 — Pojem — Tekuté potravinové prípravky, ktoré nie sú určené na pitie, ale na enterálne podávanie)

text:
               24.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/8

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 30. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Nutricia NV/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-267/13) (1)

   ((Kombinovaná nomenklatúra - Položky sadzobníka - Lieky v zmysle položky 3004 - Pojem - Potravinové prípravky, ktoré sú určené výlučne na to, aby sa pod lekárskym dohľadom enterálne podávali osobám, ktorým sa poskytuje lekárska starostlivosť - Nápoje v zmysle podpoložky 2202 - Pojem - Tekuté potravinové prípravky, ktoré nie sú určené na pitie, ale na enterálne podávanie))
   2014/C 194/08
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Nutricia NV

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hoge Raad der Nederlanden – Kombinovaná nomenklatúra – Položky sadzobníka – Lieky v zmysle položky 3004 – Pojem – Potravinové prípravky, ktoré sú určené výlučne na to, aby sa pod lekárskym dohľadom prostredníctvom sondy podávali osobám, ktorým sa poskytuje lekárska starostlivosť – Nápoje v zmysle podpoložky 2202 – Pojem – Tekuté potravinové prípravky, ktoré nie sú určené na pitie, ale na podávanie sondou

      Výrok rozsudku

   Položka sadzobníka 3004 kombinovanej nomenklatúry uvedenej v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmenenej a doplnenej nariadením Komisie (ES) č. 1549/2006 zo 17. októbra 2006, sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „lieky“ v zmysle tejto položky zahrnuje potravinové prípravky, ktoré sú určené výlučne na to, aby sa pod lekárskym dohľadom a enterálne (prostredníctvom žalúdočnej sondy) podávali osobám, ktorým sa poskytuje lekárska starostlivosť, pretože v rámci potlačenia choroby alebo ochorenia, ktorým tieto osoby trpia, je účelom takého podávania prevencia alebo liečba ich podvýživy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec T-435/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  2. mája 2012 — Universal Display/ÚHVT (UniversalPHOLED) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Medzinárodný zápis označujúci Európske spoločenstvo — Prihláška slovnej ochrannej známky UniversalPHOLED — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               16.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 174/21

         Rozsudok Všeobecného súdu z 2. mája 2012 — Universal Display/ÚHVT (UniversalPHOLED)
   (Vec T-435/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Medzinárodný zápis označujúci Európske spoločenstvo - Prihláška slovnej ochrannej známky UniversalPHOLED - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 174/33
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Universal Display Corp. (Ewing, New Jersey, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Poulter a C. Lehr, solicitors)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 18. mája 2011 (vec R 215/2011-2), týkajúcemu sa prihlášky ochrannej známky Spoločenstva spočívajúcej v slovnom označení UniversalPHOLED

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Universal Display Corp. je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 298, 8.10.2011.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 9. decembra 2004 vo veci C-36/03 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)]: Kráľovna, na základe žiadosti: Approved Prescription Services Ltd proti Licensing Authority (Lieky — Povolenie na uvedenie na trh — Postupy týkajúce sa v zásade podobných prípravkov)

text:
               19.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/5

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 9. decembra 2004
   vo veci C-36/03 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)]: Kráľovna, na základe žiadosti: Approved Prescription Services Ltd proti Licensing Authority (1)

   (Lieky - Povolenie na uvedenie na trh - Postupy týkajúce sa v zásade podobných prípravkov)
   (2005/C 45/09)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-36/03, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Spojené kráľovstvo) z 23. decembra 2002 a doručený Súdnemu dvoru 3. februára 2003, ktorý súvisí s konaním: Kráľovna, na základe žiadosti Approved Prescription Services Ltd, proti Licensing Authority, v zastúpení: Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency, za účasti: Eli Lilly & Co. Ltd, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia C. Gulmann (spravodajca), J.-P. Puissochet, N. Colneric a J. N. Cunha Rodrigues, generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: M. Múgica Arzamendi, hlavná referentka, vyhlásil dňa 9. decembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Žiadosť o vydanie povolenia na uvedenie prípravku C na trh môže byť podaná, podľa článku 10 ods. 1 písm. a) bodu iii) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch, pokiaľ cieľom tejto žiadosti je preukázanie, že prípravok C je v zásade podobný prípravku B, v prípade, že

               —

               prípravok B predstavuje novú liekovú formu prípravku A,

               —

               a pre prípravok A bolo na rozdiel od prípravku B vydané povolenie na uvedenie na trh v rámci Spoločenstva pred najmenej šiestimi alebo desiatimi rokmi, čo je obdobie stanovené týmto ustanovením.

      (1)  Ú. v. EÚ C 83, 5.4.2003


title: Vec C-486/15 P: Odvolanie podané 14. septembra 2015: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta rozšírená komora) z 2. júla 2015 v spojených veciach T-425/04 RENV a T-444/04 RENV, Francúzsko a Orange/Komisia

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/22

         Odvolanie podané 14. septembra 2015: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta rozšírená komora) z 2. júla 2015 v spojených veciach T-425/04 RENV a T-444/04 RENV, Francúzsko a Orange/Komisia
   (Vec C-486/15 P)
   (2015/C 381/25)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: C. Giolito, B. Stromsky, D. Grespan, a T. Maxian Rusche, členovia právnej služby)

      Ďalší účastníci konania: Francúzska republika, Orange, predtým France Télécom, Spolková republika Nemecko

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie (šiesta rozšírená komora) z 2. júla 2015 v spojených veciach T-425/04, Francúzska republika/Komisia a T-444/04, France Télécom/Komisia v rozsahu, v akom tento rozsudok:

                           —

                           zrušil článok 1 rozhodnutia Komisie 2006/621/ES z 2. augusta 2004, o štátnej podpore, ktorú Francúzsko poskytlo spoločnosti France Télécom (1),

                           —

                           zaviazal Komisiu, aby znášala svoje vlastné trovy konania, ako aj osem desatín trov konania vynaložených Francúzskou republikou a spoločnosťou Orange vo veciach T-425/04 a T-444/04.

               —

               s konečnou platnosťou rozhodnúť o spore, zamietnuť žaloby a zaviazať žalobkyne, aby znášali trovy konania na všetkých stupňoch,

               —

               subsidiárne vrátiť vec Všeobecnému súdu, aby ju opätovne preskúmal a rozhodol o trovách konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia predkladá štyri odvolacie dôvody na podporu svojho odvolania.
   V prvom rade sa domnieva, že odôvodnenie rozsudku Všeobecného súdu je nedostatočné a protirečivé. Všeobecný súd totiž ignoroval zásady stanovené rozsudkom týkajúcim sa odvolania (2) a dostatočne neodpovedal na tvrdenia predložené Komisiou v postúpenom konaní.
   V druhom rade Komisia vytýka Všeobecnému súdu. že sa dopustil mnohých porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Tieto porušenia viedli Všeobecný súd k vylúčeniu tak vyhlásení verejných orgánov v období od júla do decembra 2002, ako aj oblasti „upokojenie trhov“ z oznámenia zo 4. decembra 2002 o rozsahu analýzy kritéria súkromného investora. Po prvé Všeobecný súd tým, že sa rozhodol uplatniť test obozretného súkromného investora k určitému konkrétnemu okamihu, nezohľadnil riešenie Súdneho dvora, podľa ktorého je potrebné premiestniť sa do kontextu obdobia, počas ktorého boli prijaté opatrenia podpory a zohľadniť všetky relevantné skutočnosti. Podľa Komisie Všeobecný súd, zdá sa, ignoruje, že opatrenie pomoci môže vyplývať z viacerých vzájomne prepojených intervencií, ktoré nemožno oddeliť. Po druhé sa Všeobecný súd dopustil viacerých nesprávnych právnych posúdení, pokiaľ ide o spojitosť existujúcu medzi pojmom výhoda a uplatnením kritéria obozretného súkromného investora. Komisia osobitne Všeobecnému súdu vytýka, že obmedzil test obozretného súkromného investora na obmedzené obdobie, v rámci ktorého sa prejavili účinky tejto výhody. Po tretie Komisia vytýka Všeobecnému súdu, že vylúčil skutočnosti týkajúce sa kontextu z rozsahu svojho preskúmania. Po štvrté Všeobecný súd zneužívajúcim spôsobom obmedzil súčasné preskúmanie viacerých výhod na výhody rovnakej povahy. Po piate Všeobecný súd neuplatnil kritérium stanovené Súdnym dvorom na účely určenia, či sú štátne opatrenia neoddeliteľne spojené a musia byť preskúmané spoločne. Po šieste Komisia namieta proti uznaniu Všeobecným súdom udalostí predstavujúcich „prerušenia“ sledu štátnych opatrení v období od septembra do decembra 2002. Podľa Komisie takéto „prerušenia“ nemôžu odôvodniť samostatné preskúmanie opatrení predchádzajúcich tomuto dátumu a nasledujúcich po ňom. Nakoniec Komisia spochybňuje odôvodnenie Všeobecného súdu v súvislosti s rizikom poškodenia dobrého mena.
   V treťom rade Komisia vytýka Všeobecnému súdu, že prekročil hranice preskúmanie zákonnosti správnych aktov.
   V posledkom rade sa Komisia domnieva, že Všeobecný súd nesprávne vykladal, ba dokonca skreslil rozhodnutie Komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ L 257, 2006, s. 11.

      (2)  Rozsudok Bouygues a i./Komisia a i., C-399/10 P a C-401/10 P, EU:C:2013:175.


title: Vec T-308/00 RENV: Rozsudok Všeobecného súdu z  22. januára 2013 — Salzgitter/Komisia ( „Štátna pomoc — Oceliarstvo — Daňové stimuly na prispenie k rozvoju zóny pozdĺž hranice s bývalou Nemeckou demokratickou republikou a s bývalou Československou republikou — Neoznámená pomoc — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom — Vymáhanie — Omeškanie — Právna istota — Výpočet pomoci, ktorá sa má vrátiť — Pomoc, ktorá patrí pod Zmluvu ESUO — Investície na ochranu životného prostredia — Aktualizačná sadzba“ )

text:
               2.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. januára 2013 — Salzgitter/Komisia
   (Vec T-308/00 RENV) (1)

   (Štátna pomoc - Oceliarstvo - Daňové stimuly na prispenie k rozvoju zóny pozdĺž hranice s bývalou Nemeckou demokratickou republikou a s bývalou Československou republikou - Neoznámená pomoc - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom - Vymáhanie - Omeškanie - Právna istota - Výpočet pomoci, ktorá sa má vrátiť - Pomoc, ktorá patrí pod Zmluvu ESUO - Investície na ochranu životného prostredia - Aktualizačná sadzba)
   2013/C 63/32
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Salzgitter AG (Salzgitter, Nemecko) (v zastúpení: J. Sedemund a T. Lübbig, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne V. Kreuschitz a M. Niejahr, neskôr V. Kreuschitz a T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma a A. Wiedmann, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci U. Karpenstein, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2000/797/ESUO z 28. júna 2000 o štátnej pomoci, ktorú Nemecko poskytlo v prospech Salzgitter AG, Preussag Stahl AG a železiarskych a oceliarskych dcérskych spoločností podnikateľskej skupiny, v súčasnosti zoskupených pod názvom Salzgitter AG — Stahl und Technologie (SAG) [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 323, s. 5)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Salzgitter AG znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii v konaniach pred Všeobecným súdom, ako aj pred Súdnym dvorom.

               3.

               Spolková republika Nemecko znáša svoje vlastné trovy konaní pred Všeobecným súdom, ako aj pred Súdnym dvorom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 335, 25.11.2000.


title: Vec C-112/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie van België (Belgicko) 1. marca 2010 — Procureur-Generaal bij het Hof van Beroep te Antwerpen/Zaza Retail BV [Phillippe a Cécile Noelmans, ako konkurzní správcovia spoločnosti Zaza Retail BV (Belgicko)], vedľajšia účastníčka konania na strane odporkyne v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Zaza Retail BV [Manon Cordewener, ako konkurzná správkyňa spoločnosti Zaza Retail BV (Holandsko)]

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/33

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie van België (Belgicko) 1. marca 2010 — Procureur-Generaal bij het Hof van Beroep te Antwerpen/Zaza Retail BV [Phillippe a Cécile Noelmans, ako konkurzní správcovia spoločnosti Zaza Retail BV (Belgicko)], vedľajšia účastníčka konania na strane odporkyne v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Zaza Retail BV [Manon Cordewener, ako konkurzná správkyňa spoločnosti Zaza Retail BV (Holandsko)]
   (Vec C-112/10)
   2010/C 113/51
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van Cassatie van België

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ kasačného opravného prostriedku: Procureur-Generaal bij het Hof van Beroep te Antwerpen

      Odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Zaza Retail BV [Phillippe a Cécile Noelmans, ako konkurzní správcovia spoločnosti Zaza Retail BV (Belgicko)]

      Vedľajšia účastníčka konania: Zaza Retail BV [Manon Cordewener, ako konkurzná správkyňa spoločnosti Zaza Retail BV (Holandsko)]

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Zahŕňa pojem „podmienky stanovené“ uvedený v článku 3 ods. 4 písm. a) nariadenia o konkurznom konaní (1) aj podmienky podania žiadosti o začatie konkurzného konania týkajúce sa požadovanej vlastnosti alebo požadovaného záujmu osoby, akou je prokuratúra iného členského štátu, alebo sa tieto podmienky vzťahujú len na materiálne podmienky pre začatie a vykonanie tohto konania?

               2.

               Možno pojem „veriteľ“ uvedený v článku 3 ods. 4 písm. b) nariadenia o konkurznom konaní vykladať tak široko, že zahŕňa aj vnútroštátny orgán, ktorý je podľa práva členského štátu, ktorého je orgánom, oprávnený podať žiadosť o začatie konkurzného konania, a ktorý vystupuje vo všeobecnom záujme a ako zástupca veriteľov ako celku môže v danom prípade právne účinným spôsobom požiadať o začatie územného konkurzného konania podľa článku 3 ods. 4 písm. b) nariadenia o konkurznom konaní?

               3.

               V prípade, že pojem „veriteľ“ zahŕňa aj vnútroštátny orgán, ktorý má právomoc podať žiadosť o začatie konkurzného konania, je pre použitie článku 3 ods. 4 písm. b) nariadenia o konkurznom konaní potrebné, aby tento vnútroštátny orgán preukázal, že koná v záujme veriteľov, ktorí majú bydlisko, sídlo alebo zvyčajné miesto pobytu v štáte tohto vnútroštátneho orgánu?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní (Ú. v. ES L 160, s. 1; Mim. vyd. 19/001, s. 191).


title: Vec C-562/07: Žaloba podaná 19. decembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/22

         Žaloba podaná 19. decembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-562/07)
   (2008/C 64/33)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Lyal a I. Martinez del Peral Cagigal, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že rozdielne zaobchádza s kapitálovými výnosmi nerezidentov získanými v Španielsku a kapitálovými výnosmi rezidentov získanými do 31. decembra 2006, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 39 a 56 Zmluvy ES a článkov 28 a 40 dohody o EHP,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Podľa španielskej právnej úpravy platnej k 31. decembru 2006 podliehali kapitálové výnosy nerezidentov pomernej dani vo výške 35 %, zatiaľ čo kapitálové výnosy rezidentov podliehali progresívnej dani, ak kapitál zostal v ich majetku po dobu menej ako jeden rok, a pomernej dani vo výške 15 %, ak doba zotrvania tohto kapitálu presahovala jeden rok. V dôsledku toho daňové zaťaženie, ktoré znášali nerezidenti, bolo vždy väčšie, ak predali svoj majetok po uplynutí jedného roku po jeho nadobudnutí. V prípade scudzenia majetku počas roku nasledujúceho po jeho nadobudnutí, nerezidenti taktiež znášali väčšie daňové zaťaženie s výnimkou prípadov, keď priemerná sadzba uplatňovaná na daňovníkov – rezidentov presiahla 35 % (čo by si vyžadovalo veľmi významné kapitálové výnosy).
   Komisia sa nazdáva, že neexistuje žiadny objektívny rozdiel medzi situáciou týchto dvoch kategórií daňovníkov, takže vyššie daňové zaťaženie nerezidentov predstavuje diskrimináciu, ktorá protiprávne obmedzuje voľný pohyb pracovníkov a voľný pohyb kapitálu stanovené v článkoch 39 a 56 Zmluvy ES a článkoch 28 a 40 dohody o EHP.


title: Vec C-35/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England and Wales) (Chancery Division) (Spojené kráľovstvo) 21. januára 2011 — Test Claimants in the FII Group Litigation/Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

text:
               2.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England and Wales) (Chancery Division) (Spojené kráľovstvo) 21. januára 2011 — Test Claimants in the FII Group Litigation/Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
   (Vec C-35/11)
   2011/C 103/27
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (England and Wales) (Chancery Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Test Claimants in the FII Group Litigation

      Žalovaní: Commissioners of Inland Revenue, Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Pojmy „daňové sadzby“ a „rôzne úrovne zdaňovania“ uvedené v bode 56 rozsudku Súdneho dvora z 12. decembra 2006, Test Claimants in the FII Group Litigation/Commissioners of Inland Revenue (C-446/04, Zb. s. I-11753):

                           a)

                           odkazujú len na zákonom stanovené alebo nominálne sadzby dane; alebo

                           b)

                           odkazujú na skutočnú sadzbu dane, ako aj na zákonom stanovené alebo nominálne sadzby dane; alebo

                           c)

                           majú uvedené pojmy iný význam, a ak áno, aký?

               2.

               Boli by odpovede Súdneho dvora na druhú a štvrtú prejudiciálnu otázku vo veci C-446/04 iné v prípade, ak:

                           a)

                           daň z príjmov zahraničných právnických osôb nezaplatí (alebo nie celkom) spoločnosť nerezident vyplácajúca dividendy spoločnosti rezidentovi, pričom dividenda je vyplácaná zo ziskov zahrňujúcich dividendy vyplácané jej priamou alebo nepriamou dcérskou spoločnosťou rezidentom členského štátu, ktoré boli vyplatené zo ziskov, z ktorých bola daň zaplatená v tomto štáte; a/alebo

                           b)

                           preddavok na daň z príjmov právnických osôb (advance corporation tax, ďalej len „ACT“) nezaplatí spoločnosť rezident, ktorá prijíma dividendy od spoločnosti nerezidenta, ale ho zaplatí jej priama alebo nepriama materská spoločnosť rezident na základe ďalšieho rozdeľovania ziskov prijímajúcej spoločnosti, ktoré priamo alebo nepriamo zahŕňajú dividendy?

               3.

               Za okolností opísaných v druhej otázke písm. b) vyššie, má spoločnosť platiaca ACT nárok na vrátenie neprávom vybranej dane (San Giorgio (1)) alebo len nárok na náhradu škody (Brasserie du pêcheur/Factortame (2))?

               4.

               V prípade, ak sa predmetná vnútroštátna právna úprava neuplatňuje výlučne na situácie, v ktorých má materská spoločnosť rozhodujúci vplyv nad spoločnosťou vyplácajúcou dividendy, môže sa spoločnosť rezident odvolávať na článok 63 ZFEÚ (pôvodne článok 56 ES), pokiaľ ide o dividendy prijímané od dcérskej spoločnosti, nad ktorou má rozhodujúci vplyv a ktorá je rezidentom tretej krajiny?

               5.

               Uplatňuje sa odpoveď Súdneho dvora na tretiu prejudiciálnu otázku vo veci C-446/04 tiež v prípadoch, keď dcérske spoločnosti nerezidenti, na ktoré nie je možné sumu previesť, nie sú zdaňované v členskom štáte materskej spoločnosti?

      (1)  Rozsudok Súdneho dvora z 9. novembra 1983, Amministraziano delle Finanze dello Stato/SpA San Giorgio, 199/82, Zb. s. 3595.

      (2)  Rozsudok Súdneho dvora z 5. marca 1996 v spojených veciach Brasserie du pêcheur SA/Spolková republika Nemecko a The Queen/Secretary of State for Transport, ex parte Factortame Ltd a i., C-46/93 a C-48/93, Zb. s. I-1029.


title: Vec C-421/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 16. októbra 2006 – Fratelli Martini & C. SpA, Cargill Srl/Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/27

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 16. októbra 2006 – Fratelli Martini & C. SpA, Cargill Srl/Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive
   (Vec C-421/06)
   (2006/C 326/56)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Consiglio di Stato
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Fratelli Martini & C. SpA, Cargill Srl

      Odporcovia: Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Sú, v dôsledku rozsudku Súdneho dvora zo 6. decembra vydaného v spojených veciach C-453/02, C-11/04, C-12/04 a C-194/04, ktorým sa vyhlásila za čiastočne neplatnú smernica 2002/2 (1), inštitúcie Spoločenstva, ktoré túto smernicu prijali, v zmysle článku 233 ES (pokiaľ ide o zrušené akty) „povinné urobiť nevyhnutné opatrenia, aby vyhoveli rozsudku Súdneho dvora“?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na otázku č. 1 musia ustanovenia, ktoré sú inštitúcie Spoločenstva povinné prijať, aby dosiahli súlad smernice 2002/2 s citovaným rozsudkom Súdneho dvora, vstúpiť do platnosti najskôr v právnom poriadku Spoločenstva, aby ich členské štáty mohli prebrať do svojich právnych poriadkov?

               3.

               Musia inštitúcie Spoločenstva prijať a členské štáty prebrať ustanovenia uvedené v otázke č. 2 v súlade s vyššie uvedeným nariadením 183/2005 (2)?

               4.

               Má sa nariadenie 183/2005, v spojení s článkami 8 a 16 nariadenia 178/2002 (3), vykladať v tom zmysle, že výrobcom krmív ukladá zákaz označovať svoje výrobky etiketami, ktoré môžu zavádzať spotrebiteľov?

               5.

               Majú sa považovať za spotrebiteľov zavádzajúce etikety použité na výrobkoch, v ktorých môžu byť percentuálne podiely použitých zložiek uvedené výrobcami úmyselne s odchýlkou 15 % vzhľadom k hmotnosti jednotlivých zložiek použitých vo výrobku?

      (1)  Ú. v. ES L 63, s. 23.

      (2)  Ú. v. EÚ L 35, s. 1.

      (3)  Ú. v. ES L 31, s. 1.


title: Vec F-103/08: Žaloba podaná 23. decembra 2008 – Katrakasas/Komisia

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/77

         Žaloba podaná 23. decembra 2008 – Katrakasas/Komisia
   (Vec F-103/08)
   (2009/C 44/139)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Nicolas Katrakasas (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi, M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaný: Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie rozhodnutia výberovej komisie výberového konania EPSO/AD/116/08 o odmietnutí zapísať žalobcu do zoznamu uchádzačov prijatých na písomné skúšky výberového konania, ako aj všetkých rozhodnutí prijatých po tomto rozhodnutí, vrátane rezervného zoznamu a všetkých rozhodnutí o vymenovaní
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie výberovej komisie výberového konania EPSO/AD/116/08 z 23. septembra 2008 o odmietnutí zapísať žalobcu do zoznamu uchádzačov prijatých na písomné skúšky,

               —

               zrušiť všetky rozhodnutia prijaté po tomto rozhodnutí z 23. septembra 2008 vrátane rezervného zoznamu a všetkých rozhodnutí o vymenovaní,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.


title: Vec C-190/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Španielsko) 12. apríla 2017 – Lu Zheng/Ministero de Economía y Competitividad

text:
               10.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Španielsko) 12. apríla 2017 – Lu Zheng/Ministero de Economía y Competitividad
   (Vec C-190/17)
   (2017/C 221/11)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Madrid

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Lu Zheng

      Žalovaný: Ministero de Economía y Competitividad

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 9 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2005 z 26. októbra 2005 o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti, ktoré vstupujú do Spoločenstva alebo vystupujú zo Spoločenstva (1), vykladať v tom zmysle, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava, akou je úprava dotknutá vo veci samej, ktorá ako sankciu za porušenie ohlasovacej povinnosti stanovenej v článku 3 tohto nariadenia dovoľuje uložiť pokutu až do výšky dvojnásobku hodnoty použitých platobných prostriedkov?

               2.

               Má sa článok 9 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2005 z 26. októbra 2005 o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti, ktoré vstupujú do Spoločenstva alebo vystupujú zo Spoločenstva, vykladať v tom zmysle, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava, akou je úprava dotknutá vo veci samej, ktorá stanovuje ako priťažujúce okolnosti v prípade porušenia ohlasovacej povinnosti nepreukázanie legálneho pôvodu platobných prostriedkov a nesúlad medzi činnosťou, ktorou sa zaoberá dotknutá osoba [a hodnotou pohybu]?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na obe uvedené otázky, má sa článok 9 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2005 z 26. októbra 2005 o kontrole peňažných prostriedkov v hotovosti, ktoré vstupujú do Spoločenstva alebo vystupujú zo Spoločenstva, vykladať v tom zmysle, že uloženie peňažnej sankcie, ktorá bez ohľadu na hodnotu pohybu dosahuje až 25 % neohlásenej hotovosti, spĺňa požiadavku primeranosti?

      (1)  Ú. v. EÚ L 309, 2005, s. 9.


title: Vec C-439/04: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation de Belgique (prvá komora) rozsudkom zo dňa 7. októbra 2004 vo veci Axel Kittel proti Belgicku

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation de Belgique (prvá komora) rozsudkom zo dňa 7. októbra 2004 vo veci Axel Kittel proti Belgicku
   (Vec C-439/04)
   (2005/C 6/47)
   Jazyk konania: francúzština
   Cour de cassation de Belgique (prvá komora) podal rozsudkom zo 7. októbra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania vo vzťahu ku konaniu medzi Axel Kittel a Belgickom, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 19. októbra 2004.
   La Cour de cassation de Belgique (prvá komora) sa domáha, aby Súdny dvor rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Ak je vec určená daňovníkovi, ktorý v dobrej viere uzavrel zmluvu, bez toho, aby vedel, že predajca sa dopustil podvodu, odporuje zásade daňovej neutrality dane z pridanej hodnoty skutočnosť, že zrušením kúpnej zmluvy podľa predpisov vnútroštátneho občianskeho práva, ktoré postihuje takúto zmluvu absolútnou neplatnosťou z dôvodu rozporu s verejným poriadkom, ktorý spôsobil nezákonným konaním predajca, stráca tento daňovník právo na odpočet dane?

               2.

               Bude odpoveď v prípade absolútnej neplatnosti vyplývajúcej z podvodu na samotnej dani z pridanej hodnoty odlišná?

               3.

               Bude odpoveď odlišná, keď príčinou nezákonnosti kúpnej zmluvy, ktorej následkom je absolútna neplatnosť podľa vnútroštátneho práva, je podvod na dani z pridanej hodnoty, ktorý bol známy obom zmluvným stranám?


title: Vec C-438/10: Uznesenie Súdneho dvora z  13. júla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bacău — Rumunsko) — Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău/Lilia Druțu (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Vnútroštátne zdanenie — Článok 110 ZFEÚ — Daň zo znečistenia vyberaná pri prvom zápise motorového vozidla do evidencie)

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/13

         Uznesenie Súdneho dvora z 13. júla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bacău — Rumunsko) — Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău/Lilia Druțu
   (Vec C-438/10) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Vnútroštátne zdanenie - Článok 110 ZFEÚ - Daň zo znečistenia vyberaná pri prvom zápise motorového vozidla do evidencie)
   2011/C 311/19
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Bacău

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

      Žalovaná: Lilia Druțu

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Curtea de Apel Secția Bacău Secția Comercială, Contencios Administrativ și Fiscal — Zápis do evidencie ojazdených vozidiel v minulosti zapísaných do evidencie v inom členskom štáte — Daň zo znečistenia uložená pri prvom zápise motorového vozidla do evidencie v členskom štáte — Súlad vnútroštátnej úpravy s článkom 110 ZFEÚ — Diskriminácia v porovnaní s ojazdenými vozidlami už zapísanými do evidencie v uvedenom členskom štáte, ktoré v prípade ďalšieho predaja a nového zápisu do evidencie uvedenej dani nepodliehajú

      Výrok

   Článok 110 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že mu odporuje, aby členský štát zaviedol daň zo znečistenia uloženú pri prvom zápise motorového vozidla do evidencie v tomto členskom štáte, pokiaľ toto daňové opatrenie je upravené takým spôsobom, že odrádza od uvádzania ojazdených vozidiel kúpených v iných členských štátoch do prevádzky v tomto štáte, pričom neodrádza od kúpy rovnako starých a opotrebovaných ojazdených vozidiel na domácom trhu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 4.12.2010.


title: Vec C-508/08: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  28. októbra 2010 — Európska komisia/Maltská republika [Nesplnenie povinnosti členským štátom — Slobodné poskytovanie námorných dopravných služieb — Nariadenie (EHS) č. 3577/92 — Články 1 a 4 — Služby kabotáže v rámci členského štátu — Povinnosť uzavrieť zmluvy o poskytovaní služieb vo verejnom záujme na nediskriminačnom základe — Uzavretie výhradnej zmluvy bez predchádzajúceho verejného obstarávania pred dňom pristúpenia členského štátu k Únii]

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/7

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. októbra 2010 — Európska komisia/Maltská republika
   (Vec C-508/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Slobodné poskytovanie námorných dopravných služieb - Nariadenie (EHS) č. 3577/92 - Články 1 a 4 - Služby kabotáže v rámci členského štátu - Povinnosť uzavrieť zmluvy o poskytovaní služieb vo verejnom záujme na nediskriminačnom základe - Uzavretie výhradnej zmluvy bez predchádzajúceho verejného obstarávania pred dňom pristúpenia členského štátu k Únii)
   2010/C 346/11
   Jazyk konania: maltčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Aquilina a K. Simonsson, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Maltská republika (v zastúpení: S. Camilleri, L. Spiteri a A. Fenech, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie nariadenia Rady (EHS) č. 3577/92 zo 7. decembra 1992, ktorým sa uplatňuje zásada slobody poskytovania služieb na námornú dopravu v rámci členských štátov (námorná kabotáž) (Ú. v. ES L 364, s. 7; Mim. vyd. 06/002, s. 10) — Uzavretie výhradnej zmluvy bez predchádzajúceho verejného obstarávania s cieľom zabezpečiť námorné dopravné spojenie medzi Maltou a Gozom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 7.2.2009.