201808030612050802018/C 294/592182017TC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180629454511Vec T-218/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 29. júna 2018 – HF/Parlament („Verejná služba — Zmluvní zamestnanci — Článok 24 služobného poriadku — Žiadosť o pomoc — Článok 12a služobného poriadku — Psychické obťažovanie — Poradný výbor v otázkach obťažovania a jeho predchádzania na pracovisku — Rozhodnutie o zamietnutí žiadosti o pomoc — Právo byť vypočutý — Zásada kontradiktórnosti — Odmietnutie poskytnúť stanovisko poradného výboru a zápisníc z vypočutia svedkov — Dĺžka správneho konania — Primeraná lehota“)
 ---documentbreak--- C2942018SK4510120180629SK0059451451Rozsudok Všeobecného súdu z 29. júna 2018 – HF/Parlament
   (Vec T-218/17) (
         1
      )
   „(„Verejná služba — Zmluvní zamestnanci — Článok 24 služobného poriadku — Žiadosť o pomoc — Článok 12a služobného poriadku — Psychické obťažovanie — Poradný výbor v otázkach obťažovania a jeho predchádzania na pracovisku — Rozhodnutie o zamietnutí žiadosti o pomoc — Právo byť vypočutý — Zásada kontradiktórnosti — Odmietnutie poskytnúť stanovisko poradného výboru a zápisníc z vypočutia svedkov — Dĺžka správneho konania — Primeraná lehota“)“2018/C 294/59Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Žalobca: HF (v zastúpení: A. Tymen, avocat)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: E. Taneva a M. Ecker, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba založená na článku 270 ZFEÚ, ktorej predmetom je na jednej strane zrušenie rozhodnutia Parlamentu z 3. júna 2016, ktorým orgán tejto inštitúcie oprávnený uzatvárať pracovné zmluvy zamietol žiadosť o pomoc podanú žalobcom 11. decembra 2014, a na druhej strane, náhrada škody, ktorú údajne utrpel z dôvodu protiprávneho konania, ktorého sa tento orgán dopustil pri spracovaní uvedenej žiadosti o pomoc

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Európsky parlament znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť jednu štvrtinu trov konania, ktoré vynaložil HF.

            3.

            HF znáša tri štvrtiny vlastných trov konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 178, 6.6.2017.


title: Vec C-14/17: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 12. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – VAR, Srl, Azienda Trasporti Milanesi SpA (ATM)/Iveco Orecchia SpA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verejné obstarávanie — Smernica 2004/17/ES — Článok 34 — Dodanie náhradných dielov pre autobusy a trolejbusy — Technické špecifikácie — Rovnocenné výrobky — Možnosť preukázať rovnocennosť až po zadaní zákazky)

text:
               10.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/4

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 12. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – VAR, Srl, Azienda Trasporti Milanesi SpA (ATM)/Iveco Orecchia SpA
      (Vec C-14/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné obstarávanie - Smernica 2004/17/ES - Článok 34 - Dodanie náhradných dielov pre autobusy a trolejbusy - Technické špecifikácie - Rovnocenné výrobky - Možnosť preukázať rovnocennosť až po zadaní zákazky))
      (2018/C 319/05)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: VAR, Srl, Azienda Trasporti Milanesi SpA (ATM)

         Žalovaná: Iveco Orecchia SpA

         Výrok rozsudku

      Článok 34 ods. 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb sa má vykladať v tom zmysle, že ak technické špecifikácie, ktoré sa nachádzajú v dokumentácii k zadávaciemu konaniu, odkazujú na určitú značku, pôvod alebo výrobu, verejný obstarávateľ musí vyžadovať, aby uchádzač už vo svojej ponuke predložil dôkaz o rovnocennosti ním navrhovaných výrobkov s výrobkami definovanými v uvedených technických špecifikáciách.

         (1)  Ú. v. EÚ C 168, 29.5.2017.


title: Vec T-372/18: Žaloba podaná 20. júna 2018 – Colombani/ESVČ

text:
               10.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/16

      Žaloba podaná 20. júna 2018 – Colombani/ESVČ
      (Vec T-372/18)
      (2018/C 319/19)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Jean-Marc Colombani (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: N. de Montigny, avocat)

         Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť

         Návrh

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie generálneho riaditeľa pre Rozpočet a Administratívu ESVČ z 9. novembra 2017 (ADMIN(2017)21), ktorým sa stanovuje zoznam povýšených úradníkov za roku 2017 v rozsahu, v akom neuvádza meno žalobcu,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod sa zakladá na námietke nezákonnosti všeobecných vykonávacích pravidiel, ktoré ESVČ uplatňuje pri povyšovaní.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod sa zakladá na nesprávnom služobnom postupe, nedodržaní konania predchádzajúceho prijatiu zoznamu úradníkov navrhovaných na povýšenie a nerovnosti zaobchádzania.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod sa zakladá na porušení všeobecných vykonávacích pravidiel ESVČ a článku 45 služobného poriadku.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá ne zjavne nesprávnom posúdení zásluh žalobcu a nerovnosti zaobchádzania pri posudzovaní kritériá odpracovaných rokov.


title: Vec C-15/17: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 11. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus – Fínsko) – Bosphorus Queen Shipping Ltd Corp./Rajavartiolaitos (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dohovor z Montego Bay — Článok 220 ods. 6 — Právomoci pobrežných štátov — Právomoc Súdneho dvora vykladať ustanovenia medzinárodného práva — Smernica 2005/35/ES — Znečisťovanie mora z lodí — Článok 7 ods. 2 — Dohovor Marpol 73/78 — Vypúšťanie ropných látok vo výlučnej ekonomickej zóne z cudzej lode v tranzite — Okolnosti, za akých je pobrežný štát oprávnený začať konanie voči cudzej lodi — Sloboda plavby — Ochrana morského prostredia — Škoda veľkého rozsahu alebo hrozba škody veľkého rozsahu pobrežiu, iným záujmom alebo zdrojom pobrežného mora alebo výlučnej ekonomickej zóny — Jasný objektívny dôkaz/jednoznačný dôkaz)

text:
               10.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/5

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 11. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus – Fínsko) – Bosphorus Queen Shipping Ltd Corp./Rajavartiolaitos
      (Vec C-15/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dohovor z Montego Bay - Článok 220 ods. 6 - Právomoci pobrežných štátov - Právomoc Súdneho dvora vykladať ustanovenia medzinárodného práva - Smernica 2005/35/ES - Znečisťovanie mora z lodí - Článok 7 ods. 2 - Dohovor Marpol 73/78 - Vypúšťanie ropných látok vo výlučnej ekonomickej zóne z cudzej lode v tranzite - Okolnosti, za akých je pobrežný štát oprávnený začať konanie voči cudzej lodi - Sloboda plavby - Ochrana morského prostredia - Škoda veľkého rozsahu alebo hrozba škody veľkého rozsahu pobrežiu, iným záujmom alebo zdrojom pobrežného mora alebo výlučnej ekonomickej zóny - Jasný objektívny dôkaz/jednoznačný dôkaz))
      (2018/C 319/06)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Korkein oikeus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Bosphorus Queen Shipping Ltd Corp.

         Žalovaný: Rajavartiolaitos

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 220 ods. 6 Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve, podpísaného v Montego Bay 10. decembra 1982 a článok 7 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/35/ES zo 7. septembra 2005 o znečisťovaní mora z lodí a o zavedení sankcií vrátane trestných sankcií za trestné činy v oblasti znečistenia, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/123/ES z 21. októbra 2009, sa majú vykladať v tom zmysle, že pojmy „jasný objektívny dôkaz/jednoznačný dôkaz“ v zmysle týchto ustanovení sa týkajú nielen preukázania spáchania porušenia, ale aj preukázania následkov tohto porušenia.

                  2.

                  Pojmy „pobrežie alebo iné záujmy“ uvedené v článku 220 ods. 6 Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve a pojmy „pobrežné pásmo a príbuzné záujmy“ uvedené v článku 7 ods. 2 smernice 2005/35, zmenenej smernicou 2009/123, sa majú vykladať v tom zmysle, že majú v zásade rovnaký zmysel ako pojmy „pobrežie alebo podobné záujmy“ uvedené v článku I ods. 1 a článku II ods. 4 Medzinárodného dohovoru o opatreniach na šírom mori v prípade nehôd spojených s ropným znečistením, uzatvoreného 29. novembra 1969 v Bruseli, s tým, že tento článok 220 ods. 6 sa uplatňuje aj na neživé zdroje pobrežného mora pobrežného štátu a na všetky zdroje v jeho výlučnej ekonomickej zóne.

                  3.

                  Článok 220 ods. 6 Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve a článok 7 ods. 2 smernice 2005/35, zmenenej smernicou 2009/123, sa majú vykladať v tom zmysle, že zdroje pobrežného mora alebo výlučnej ekonomickej zóny pobrežného štátu v zmysle týchto ustanovení zahŕňajú lovené druhy, ale aj živé druhy, ktoré sú spojené s lovenými druhmi a sú na nich závislé, ako sú rastlinné a živočíšne druhy, ktoré lovené druhy využívajú ako potravu.

                  4.

                  V zásade nie je namieste zohľadniť pojem „vážne znečistenie“ uvedený v článku 220 ods. 5 Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve pri uplatňovaní článku 220 ods. 6 tohto dohovoru a článku 7 ods. 2 smernice 2005/35, zmenenej smernicou 2009/123, a najmä pri posudzovaní následkov porušenia, ako sú vymedzené v týchto ustanoveniach.

                  5.

                  Na posúdenie dôsledkov porušenia, ako sú definované v článku 220 ods. 6 Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve a v článku 7 ods. 2 smernice 2005/35, zmenenej smernicou 2009/123, je potrebné zohľadniť všetky skutočnosti umožňujúce preukázať, že škoda bola spôsobená alebo hrozila vo vzťahu k majetku a iným záujmom pobrežného štátu, ako aj ohodnotiť rozsah spôsobenej alebo hroziacej škody vo vzťahu k tomuto majetku a týmto záujmom, pričom sa zohľadní najmä:

                              —

                              kumulatívna povaha zásahu do viacerých častí tohto majetku, respektíve do celého majetku a všetkých iných záujmov, ako aj rozdiely v zraniteľnosti pobrežného štátu, pokiaľ ide o zásahy do rôzneho majetku a rôznych iných záujmov,

                              —

                              nepriaznivé predvídateľné dôsledky vypúšťania látok vo vzťahu k majetku a iným záujmom, a to nielen na základe dostupných vedeckých údajov, ale tiež na základe povahy škodlivej látky alebo škodlivých látok obsiahnutých vo vypustených látkach, ako aj objem, smer, rýchlosť a trvanie šírenia sa týchto vypustených látok.

                  6.

                  Osobitné geografické a ekologické vlastnosti a zraniteľnosť oblasti Baltského mora majú vplyv na podmienky uplatňovania článku 220 ods. 6 Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve a článku 7 ods. 2 smernice 2005/35, zmenenej smernicou 2009/123, pokiaľ ide o definíciu a kvalifikáciu porušenia, ako aj, hoci nie automaticky, na posúdenie rozsahu škody, ktorú toto porušenie spôsobilo majetku a iným záujmom pobrežného štátu.

                  7.

                  Článok 1 ods. 2 smernice 2005/35, zmenenej smernicou 2009/123, sa má vykladať v tom zmysle, že neoprávňuje členské štáty uložiť prísnejšie opatrenia v súlade s medzinárodným právom, než sú opatrenia uvedené v článku 7 ods. 2 tejto smernice, ak je tento článok uplatniteľný, avšak s tým, že pobrežné štáty sú oprávnené prijať aj iné opatrenia s obdobným dosahom ako majú opatrenia stanovené v uvedenom článku 220 ods. 6.

         (1)  Ú. v. EÚ C 86, 20.3.2017.


title: Vec T-238/18: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 4. júla 2018 – Netflix International a Netflix/Komisia

text:
               10.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/27

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 4. júla 2018 – Netflix International a Netflix/Komisia
      (Vec T-238/18) (1)

      (2018/C 319/36)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda Všeobecného súdu nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 231, 2.7.2018.


title: Vec C-25/17: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 10. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus – Fínsko) – konanie začaté na návrh Tietosuojavaltuutettu (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov — Smernica 95/46/ES — Pôsobnosť uvedenej smernice — Článok 3 — Zber osobných údajov členmi náboženskej spoločnosti v súvislosti s ich podomovou evanjelizačnou činnosťou — Článok 2 písm. c) — Pojem „registračný systém osobných údajov“ — Článok 2 písm. d) — Pojem „prevádzkovateľ“ — Článok 10 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie)

text:
               10.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/7

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 10. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus – Fínsko) – konanie začaté na návrh Tietosuojavaltuutettu
      (Vec C-25/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov - Smernica 95/46/ES - Pôsobnosť uvedenej smernice - Článok 3 - Zber osobných údajov členmi náboženskej spoločnosti v súvislosti s ich podomovou evanjelizačnou činnosťou - Článok 2 písm. c) - Pojem „registračný systém osobných údajov“ - Článok 2 písm. d) - Pojem „prevádzkovateľ“ - Článok 10 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie))
      (2018/C 319/07)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Korkein hallinto-oikeus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Tietosuojavaltuutettu

         za účasti: Jehovan todistajat – uskonnollinen yhdyskunta

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 3 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov v spojení s článkom 10 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že zber osobných údajov členmi náboženskej spoločnosti v súvislosti s podomovou evanjelizačnou činnosťou a následné spracovanie týchto údajov nepredstavujú ani spracovanie osobných údajov v priebehu činností uvedených v článku 3 ods. 2 prvej zarážke tejto smernice, ani spracovanie osobných údajov fyzickými osobami v priebehu výlučne osobných alebo domácich činností v zmysle článku 3 ods. 2 druhej zarážky uvedenej smernice.

                  2.

                  Článok 2 písm. c) smernice 95/46 sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „registračný systém“ uvedený v tomto ustanovení zahŕňa súbor osobných údajov zozbieraných v rámci podomovej evanjelizačnej činnosti, ktorý obsahuje mená a adresy, ako aj ďalšie informácie týkajúce sa navštívených osôb, ak sú tieto údaje štruktúrované podľa určených kritérií, ktoré v praxi umožňujú ich jednoduché vyhľadanie na neskoršie použitie. Na to, aby takýto súbor spadal pod tento pojem, nie je potrebné, aby obsahoval špecifické záznamy, registre alebo iné vyhľadávacie systémy.

                  3.

                  Článok 2 písm. d) smernice 95/46 v spojení s článkom 10 ods. 1 Charty základných práv sa má vykladať v tom zmysle, že umožňuje považovať náboženskú spoločnosť spoločne s jej členmi vykonávajúcimi evanjelizačnú činnosť za prevádzkovateľa spracovania osobných údajov uskutočneného týmito členmi v súvislosti s ich podomovou evanjelizačnou činnosťou, ktorú táto spoločnosť organizuje, koordinuje a podporuje, pričom nie je potrebné, aby uvedená spoločnosť mala prístup k údajom, alebo sa muselo preukázať, že dala svojim členom písomné usmernenia alebo pokyny v súvislosti s týmto spracovaním.

         (1)  Ú. v. EÚ C 86, 20.3.2017.


title: Vec T-904/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 12. júla 2018 – Labiri/EHSV a Výbor regiónov („Verejná služba — Úradníci — Psychické obťažovanie — Zmier — Vykonanie dohody — [dôverné] — Zneužitie právomoci — Žaloba zjavne bez akéhokoľvek právneho základu“)

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/48

      Uznesenie Všeobecného súdu z 12. júla 2018 – Labiri/EHSV a Výbor regiónov
      (Vec T-904/16) (1)

      ((„Verejná služba - Úradníci - Psychické obťažovanie - Zmier - Vykonanie dohody - [dôverné] - Zneužitie právomoci - Žaloba zjavne bez akéhokoľvek právneho základu“))
      (2018/C 328/64)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Vassiliki Labiri (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: J.-N. Louis a N. de Montigny, avocats)

         Žalovaní: Európsky hospodársky a sociálny výbor (EHSV) (v zastúpení: M. Pascua Mateo, K. Gambino, X. Chamodraka a L. Camarena Januzec, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Troncoso Ferrer a F.-M. Hislaire, avocats) a Výbor regiónov (v zastúpení: S. Bachotet a M. Antonini, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur, avocat)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ smerujúci k zrušeniu rozhodnutia generálneho tajomníka Výboru regiónov z 11. mája 2016 po dohode s EHSV [dôverné], týkajúceho sa vykonania zmieru vo veci F-33/15

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Pani Vassiliki Labiri je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 63, 27.2.2017.


title: Vec C-135/16: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 25. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Frankfurt am Main – Nemecko) – Georgsmarienhütte GmbH, Stahlwerk Bous GmbH, Schmiedag GmbH, Harz Guss Zorge GmbH/Bundesrepublik Deutschland (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Štátna pomoc — Schéma na podporu elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov a energeticky náročných odberateľov — Rozhodnutie (EÚ) 2015/1585 — Platnosť vzhľadom na článok 107 ZFEÚ — Prípustnosť — Nepodanie žaloby o neplatnosť žalobcami vo veci samej)

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/4

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 25. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Frankfurt am Main – Nemecko) – Georgsmarienhütte GmbH, Stahlwerk Bous GmbH, Schmiedag GmbH, Harz Guss Zorge GmbH/Bundesrepublik Deutschland
      (Vec C-135/16) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Štátna pomoc - Schéma na podporu elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov a energeticky náročných odberateľov - Rozhodnutie (EÚ) 2015/1585 - Platnosť vzhľadom na článok 107 ZFEÚ - Prípustnosť - Nepodanie žaloby o neplatnosť žalobcami vo veci samej))
      (2018/C 328/04)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Georgsmarienhütte GmbH, Stahlwerk Bous GmbH, Schmiedag GmbH, Harz Guss Zorge GmbH

         Žalovaná: Bundesrepublik Deutschland

         Výrok rozsudku

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Správny súd Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) rozhodnutím z 23. februára 2016, je neprípustný.

         (1)  Ú. v. EÚ C 211, 13.6.2016.


title: Vec C-388/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 13. júna 2018 – Finanzamt A/B

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/27

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 13. júna 2018 – Finanzamt A/B
      (Vec C-388/18)
      (2018/C 328/35)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesfinanzhof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca a odporca v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: B

         Žalovaný a navrhovateľ v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Finanzamt A

         Prejudiciálna otázka

      Má sa ustanovenie článku 288 prvej vety bodu 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) v prípadoch úpravy zdaňovania prirážky podľa článku 311 a nasl. smernice 2006/112/ES vykladať v tom zmysle, že na účely výpočtu relevantného obratu v prípade dodania tovaru podľa článku 314 smernice 2006/112/ES sa má podľa článku 315 smernice 2006/112/ES vychádzať zo ziskovej prirážky medzi predajnou cenou, ktorú obchodník požaduje za tovar, a kúpnou cenou?

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec C-205/17: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 25. júla 2018 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Zber a čistenie komunálnych odpadových vôd — Smernica 91/271/EHS — Články 3 a 4 — Rozsudok Súdneho dvora o určení nesplnenia povinnosti — Nevykonanie — Článok 260 ods. 2 ZFEÚ — Peňažné sankcie — Penále a paušálna pokuta)

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/17

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 25. júla 2018 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo
      (Vec C-205/17) (1)

      ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Zber a čistenie komunálnych odpadových vôd - Smernica 91/271/EHS - Články 3 a 4 - Rozsudok Súdneho dvora o určení nesplnenia povinnosti - Nevykonanie - Článok 260 ods. 2 ZFEÚ - Peňažné sankcie - Penále a paušálna pokuta))
      (2018/C 328/20)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Manhaeve a E. Sanfrutos Cano, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Gavela Llopis, splnomocnený zástupca)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Španielske kráľovstvo tým, že neprijalo opatrenia potrebné na vykonanie rozsudku zo 14. apríla 2011, Komisia/Španielsko (C-343/10, neuverejnený, EU:C:2011:260), nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 260 ods. 1 ZFEÚ.

                  2.

                  V prípade, ak bude nesplnenie povinnosti konštatované v bode 1 pretrvávať v čase vyhlásenia tohto rozsudku, Španielskemu kráľovstvu sa uloží povinnosť zaplatiť Európskej komisii penále vo výške 10 950 000 eur za každý polrok, v ktorom došlo k omeškaniu pri vykonaní opatrení potrebných na dosiahnutie súladu s rozsudkom zo 14. apríla 2011, Komisia/Španielsko (C-343/10, neuverejnený, EU:C:2011:260), a to odo dňa vyhlásenia tohto rozsudku až do úplného vykonania rozsudku zo 14. apríla 2011, Komisia/Španielsko (C-343/10, neuverejnený, EU:C:2011:260), ktorého skutočná výška sa vypočíta na konci každého šesťmesačného obdobia znížením celkovej sumy za každé z týchto období o podiel predstavujúci pomer počtu populačných ekvivalentov aglomerácií, ktorých systém zberu a/alebo čistenia komunálnych odpadových vôd bol na konci posudzovaného obdobia v súlade s rozsudkom zo 14. apríla 2011, Komisia/Španielsko (C-343/10, neuverejnený, EU:C:2011:260) k počtu populačných ekvivalentov aglomerácií, v ktorých k tomu istému dňu takýto systém zavedený nebol.

                  3.

                  Španielske kráľovstvo je povinné zaplatiť Európskej komisii paušálnu pokutu vo výške 12 miliónov eur.

                  4.

                  Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 195, 19.6.2017.


title: Vec C-528/16: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 25. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Francúzsko) – Confédération paysanne a i./Premier ministre, Ministre de l’agriculture, de l’agroalimentaire et de la forêt (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Zámerné uvoľnenie geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia — Mutagenéza — Smernica 2001/18/ES — Články 2 a 3 — Prílohy I A a I B — Pojem „geneticky modifikovaný organizmus“ — Techniky/metódy genetickej modifikácie, ktoré sa tradične používajú a považujú sa za bezpečné — Nové techniky/metódy mutagenézy — Riziká pre ľudské zdravie a životné prostredie — Miera voľnej úvahy členských štátov pri prebratí smernice — Smernica 2002/53/ES — Spoločný katalóg odrôd poľnohospodárskych rastlinných druhov — Odrody rastlín odolných voči herbicídom — Článok 4 — Spôsobilosť geneticky modifikovaných odrôd získaných mutagenézou na zápis do spoločného katalógu — Požiadavka v oblasti ochrany ľudského zdravia a životného prostredia — Výnimka)

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/4

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 25. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Francúzsko) – Confédération paysanne a i./Premier ministre, Ministre de l’agriculture, de l’agroalimentaire et de la forêt
      (Vec C-528/16) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Zámerné uvoľnenie geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia - Mutagenéza - Smernica 2001/18/ES - Články 2 a 3 - Prílohy I A a I B - Pojem „geneticky modifikovaný organizmus“ - Techniky/metódy genetickej modifikácie, ktoré sa tradične používajú a považujú sa za bezpečné - Nové techniky/metódy mutagenézy - Riziká pre ľudské zdravie a životné prostredie - Miera voľnej úvahy členských štátov pri prebratí smernice - Smernica 2002/53/ES - Spoločný katalóg odrôd poľnohospodárskych rastlinných druhov - Odrody rastlín odolných voči herbicídom - Článok 4 - Spôsobilosť geneticky modifikovaných odrôd získaných mutagenézou na zápis do spoločného katalógu - Požiadavka v oblasti ochrany ľudského zdravia a životného prostredia - Výnimka))
      (2018/C 328/05)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Confédération paysanne, Réseau Semences Paysannes, Les Amis de la Terre France, Collectif vigilance OGM et Pesticides 16, Vigilance OG2M, CSFV 49, OGM: dangers, Vigilance OGM 33, Fédération Nature et Progrès

         Žalovaní: Premier ministre, Ministre de l’agriculture, de l’agroalimentaire et de la forêt

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 2 ods. 2 smernice 2001/18/ES Európskeho parlamentu a Rady z 12. marca 2001 o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia a o zrušení smernice Rady 90/220/EHS sa má vykladať v tom zmysle, že organizmy získané prostredníctvom techník/metód mutagenézy predstavujú geneticky modifikované organizmy zmysle tohto ustanovenia.
                  Článok 3 ods. 1 smernice 2001/18 v spojení s prílohou I B bodom 1 tejto smernice a s prihliadnutím na jej odôvodnenie 17 sa má vykladať v tom zmysle, že z pôsobnosti uvedenej smernice sú vylúčené iba organizmy získané prostredníctvom techník/metód mutagenézy, ktoré sa tradične používajú v rôznom uplatnení a sú o nich dlhodobé bezpečné záznamy.

                  2.

                  Článok 4 ods. 4 smernice Rady 2002/53/ES z 13. júna 2002 o spoločnom katalógu odrôd poľnohospodárskych rastlinných druhov, zmenenej nariadením (ES) č. 1829/2003 Európskeho parlamentu a Rady z 22. septembra 2003, sa má vykladať v tom zmysle, že z povinností stanovených týmto ustanovením sú vyňaté geneticky modifikované odrody získané prostredníctvom techník/metód mutagenézy, ktoré sa tradične používajú v rôznom uplatnení a sú o nich dlhodobé bezpečné záznamy.

                  3.

                  Článok 3 ods. 1 smernice 2001/18 v spojení s jej prílohou I B bodom 1 v rozsahu, v akom z pôsobnosti tejto smernice vylučuje organizmy získané prostredníctvom techník/metód mutagenézy, ktoré sa tradične používajú v rôznom uplatnení a sú o nich dlhodobé bezpečné záznamy, sa má vykladať v tom zmysle, že nevedie k tomu, že by členské štáty nemali možnosť stanoviť, že na takéto organizmy sa vzťahujú povinnosti upravené uvedenou smernicou alebo iné povinnosti za predpokladu, že bude dodržané právo Únie, najmä pravidlá týkajúce sa voľného pohybu tovaru stanovené v článkoch 34 až 36 ZFEÚ.

         (1)  Ú. v. EÚ C 14, 16.1.2017.


title: Vec C-446/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 9. júla 2018 – AGROBET CZ, s.r.o./Finanční úřad pro Středočeský kraj

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/28

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 9. júla 2018 – AGROBET CZ, s.r.o./Finanční úřad pro Středočeský kraj
      (Vec C-446/18)
      (2018/C 328/36)
      Jazyk konania: čeština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Nejvyšší správní soud

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: AGROBET CZ, s.r.o.

         Žalovaný: Finanční úřad pro Středočeský kraj

         Prejudiciálna otázka

      Je opatrenie členského štátu, ktoré podmieňuje vyrubenie a vyplatenie časti požadovaného odpočtu DPH skončením konania o všetkých zdaniteľných plneniach v dotknutom zdaňovacom období, v súlade s právom Únie, a predovšetkým so zásadou neutrality DPH?


title: Vec T-448/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2018 – Hitachi Metals/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh elektrických káblov — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ — Jediné a pokračujúce porušenie — Dôkaz o porušení — Dĺžka trvania účasti — Verejné dištancovanie sa — Výpočet výšky pokuty — Závažnosť porušenia — Neobmedzená súdna právomoc“)

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/37

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2018 – Hitachi Metals/Komisia
      (Vec T-448/14) (1)

      ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh elektrických káblov - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ - Jediné a pokračujúce porušenie - Dôkaz o porušení - Dĺžka trvania účasti - Verejné dištancovanie sa - Výpočet výšky pokuty - Závažnosť porušenia - Neobmedzená súdna právomoc“))
      (2018/C 328/50)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Hitachi Metals Ltd (Tokio, Japonsko) (v zastúpení: P. Crowther a C. Drew, solicitors)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Giolito, H. van Vliet a J. Norris-Usher, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Gray, barrister)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ jednak na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2014) 2139 final z 2. apríla 2014 týkajúceho sa konania podľa článku 101 [ZFEÚ] a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.39610 – Elektrické káble) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne a jednak na zníženie pokuty, ktorá jej bola uložená

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Hitachi Metals Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 282, 25.8.2014.


title: Vec C-447/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovensko) 9. júla 2018 – UB v. Generálny riaditeľ Sociálnej poisťovne Bratislava

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/28

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovensko) 9. júla 2018 – UB v. Generálny riaditeľ Sociálnej poisťovne Bratislava
      (Vec C-447/18)
      (2018/C 328/37)
      Jazyk konania: slovenčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: UB

         Žalovaný: Generálny riaditeľ Sociálnej poisťovne Bratislava

         Prejudiciálne otázky

      Je možné článok 1 písm. w), článok 4 a článok 5 Nariadenia (1) (ES) Európskeho parlamentu a Rady č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia v spojení s právom na dávky sociálneho zabezpečenia a sociálne výhody, ktoré je zakotvené v článku 34 ods. 1 a 2 Charty základných práv Európskej únie, za okolností, ktoré sú vo veci samej, vykladať tak, že bránia uplatneniu vnútroštátneho pravidla, podľa ktorého slovenská inštitúcia sociálneho zabezpečenia hodnotí pri nároku na príspevok športovému reprezentantovi k starobnému dôchodku dávku ako základnú podmienku štátnu príslušnosť žiadateľa, aj keď iná zákonná podmienka, t j. štátna reprezentácia právnych predchodcov, vrátane aj Československej socialistickej republiky, je naďalej súčasťou vnútroštátneho predpisu?

         (1)  Ú. v. EÚ 2004, L 166, s. 1


title: Vec C-585/16: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 25. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofija-grad – Bulharsko) – Serin Alheto/Zamestnik-predsedatel na Dăržavna agencija za bežancite (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločná politika v oblasti azylu a doplnkovej ochrany — Normy pre podmienky, ktoré musia spĺňať štátni príslušníci tretích krajín alebo osoby bez štátnej príslušnosti na poskytnutie medzinárodnej ochrany — Smernica 2011/95/EÚ — Článok 12 — Vylúčenie z priznania postavenia utečenca — Osoby zaregistrované Agentúrou Organizácie Spojených národov pre pomoc a prácu v prospech palestínskych utečencov na Blízkom východe (UNRWA) — Existencia „prvej krajiny azylu“ pre palestínskeho utečenca v oblasti pôsobenia UNRWA — Spoločné konania o poskytovaní medzinárodnej ochrany — Smernica 2013/32/EÚ — Článok 46 — Právo na účinný opravný prostriedok — Posúdenie v plnom rozsahu a ex nunc — Rozsah právomocí prvostupňového súdu — Posúdenie potrieb medzinárodnej ochrany zo strany súdu — Posúdenie dôvodov neprípustnosti)

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/6

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 25. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofija-grad – Bulharsko) – Serin Alheto/Zamestnik-predsedatel na Dăržavna agencija za bežancite
      (Vec C-585/16) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločná politika v oblasti azylu a doplnkovej ochrany - Normy pre podmienky, ktoré musia spĺňať štátni príslušníci tretích krajín alebo osoby bez štátnej príslušnosti na poskytnutie medzinárodnej ochrany - Smernica 2011/95/EÚ - Článok 12 - Vylúčenie z priznania postavenia utečenca - Osoby zaregistrované Agentúrou Organizácie Spojených národov pre pomoc a prácu v prospech palestínskych utečencov na Blízkom východe (UNRWA) - Existencia „prvej krajiny azylu“ pre palestínskeho utečenca v oblasti pôsobenia UNRWA - Spoločné konania o poskytovaní medzinárodnej ochrany - Smernica 2013/32/EÚ - Článok 46 - Právo na účinný opravný prostriedok - Posúdenie v plnom rozsahu a ex nunc - Rozsah právomocí prvostupňového súdu - Posúdenie potrieb medzinárodnej ochrany zo strany súdu - Posúdenie dôvodov neprípustnosti))
      (2018/C 328/07)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Administrativen săd Sofija-grad

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Serin Alheto

         Žalovaný: Zamestnik-predsedatel na Dăržavna agencija za bežancite

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 12 ods. 1 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ z 13. decembra 2011 o normách pre oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany, o jednotnom postavení utečencov alebo osôb oprávnených na doplnkovú ochranu a o obsahu poskytovanej ochrany v spojení s článkom 10 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany sa má vykladať v tom zmysle, že vybavovanie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej osobou, ktorá je zaregistrovaná Agentúrou Organizácie Spojených národov pre pomoc a prácu v prospech palestínskych utečencov na Blízkom východe (UNRWA), si vyžaduje posúdenie toho, či táto osoba požíva účinnú ochranu alebo pomoc zo strany tejto agentúry, za predpokladu, že táto žiadosť nebola predtým zamietnutá na základe dôvodu neprípustnosti alebo na základe iného dôvodu vylúčenia, než je dôvod uvedený v článku 12 ods. 1 písm. a) prvej vete smernice 2011/95.

                  2.

                  Článok 12 ods. 1 písm. a) druhá veta smernice Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany a článok 12 ods. 1 písm. a) druhá veta smernice 2011/95 sa majú vykladať v tom zmysle, že:

                              —

                              bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá neupravuje dôvod ukončenia uplatňovania dôvodu vylúčenia z priznania postavenia utečenca, ktorý je uvedený v týchto ustanoveniach, alebo tento dôvod preberá nesprávne,

                              —

                              majú priamy účinok a

                              —

                              možno ich uplatniť aj vtedy, ak žiadateľ o medzinárodnú ochranu na ne výslovne neodkázal.

                  3.

                  Článok 46 ods. 3 smernice 2013/32 v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že súd členského štátu, ktorý rozhoduje v prvom stupni o opravnom prostriedku proti rozhodnutiu o žiadosti o medzinárodnú ochranu, je povinný posúdiť tak skutkové a právne okolnosti, akými je uplatniteľnosť článku 12 ods. 1 písm. a) smernice 2011/95 na situáciu žiadateľa, ktoré orgán, ktorý toto rozhodnutie prijal, zohľadnil alebo mohol zohľadniť, ako aj tie skutkové a právne okolnosti, ktoré nastali po prijatí uvedeného rozhodnutia.

                  4.

                  Článok 46 ods. 3 smernice 2013/32 v spojení s článkom 47 Charty základných práv sa má vykladať v tom zmysle, že požiadavka na posúdenie skutkových aj právnych otázok v plnom rozsahu a ex nunc sa môže vzťahovať aj na dôvody neprípustnosti žiadosti o medzinárodnú ochranu podľa článku 33 ods. 2 tejto smernice, ak to umožňuje vnútroštátne právo, a že v prípade, ak súd, ktorý rozhoduje o opravnom prostriedku, má v úmysle posúdiť dôvod neprípustnosti, ktorý nebol posúdený rozhodujúcim orgánom, musí vypočuť žiadateľa s cieľom umožniť mu vyjadriť osobne v jazyku, ktorý ovláda, svoj názor na uplatniteľnosť uvedeného dôvodu na jeho konkrétnu situáciu.

                  5.

                  Článok 35 prvý odsek písm. b) smernice 2013/32 sa má vykladať v tom zmysle, že ak osoba zaregistrovaná Agentúrou Organizácie Spojených národov pre pomoc a prácu v prospech palestínskych utečencov na Blízkom východe (UNRWA) požíva účinnú ochranu alebo pomoc zo strany tejto agentúry v tretej krajine, ktorá nezodpovedá územiu, kde má obvyklý pobyt, ale je súčasťou oblasti pôsobenia uvedenej agentúry, považuje sa za osobu, ktorá požíva dostatočnú ochranu v tejto tretej krajine v zmysle toho ustanovenia, ak táto krajina:

                              —

                              sa zaväzuje prijať dotknutú osobu späť po tom, čo táto osoba odišla z jej územia, aby požiadala o medzinárodnú ochranu v Európskej únii, a

                              —

                              uznáva uvedenú ochranu alebo pomoc zo strany UNRWA a dodržuje zásadu zákazu vyhostenia alebo vrátenia a umožňuje tak dotknutej osobe bezpečne sa zdržiavať na jej území v dôstojných životných podmienkach tak dlho, ako to z dôvodu rizík na území jej obvyklého pobytu bude nevyhnutné.

                  6.

                  Článok 46 ods. 3 smernice 2013/32 v spojení s článkom 47 Charty základných práv sa má vykladať v tom zmysle, že nezavádza spoločné procesné normy, pokiaľ ide o právomoc prijímať nové rozhodnutie o žiadosti o medzinárodnú ochranu po tom, čo súd rozhodujúci o opravnom prostriedku zrušil pôvodné rozhodnutie o tejto žiadosti. Potreba zabezpečiť potrebný účinok článku 46 ods. 3 tejto smernice a zaručiť účinný opravný prostriedok v súlade s článkom 47 Charty základných práv však vyžaduje, aby sa v prípade vrátenia veci kvázi súdnemu alebo správnemu orgánu podľa článku 2 písm. f) uvedenej smernice v krátkom čase prijalo nové rozhodnutie, ktoré bude v súlade s posúdením obsiahnutým v rozsudku, ktorým bolo rozhodnuté o danom zrušení.

         (1)  Ú. v. EÚ C 46, 13.2.2017.


title: Vec C-239/17: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 25. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret – Dánsko) – Gert Teglgaard, Fløjstrupgård I/S/Fødevareministeriets Klagecenter (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločná poľnohospodárska politika — Režimy podpory pre poľnohospodárov — Nariadenie (ES) č. 1782/2003 — Článok 6 ods. 1 — Nariadenie (ES) č. 73/2009 — Článok 23 ods. 1 — Nariadenie (ES) č. 796/2004 — Článok 66 ods. 1 — Nariadenie (ES) č. 1122/2009 — Článok 70 ods. 8 písm. a) — Krížové plnenie — Zníženie priamych platieb za nedodržanie povinných požiadaviek na hospodárenie alebo požiadaviek týkajúcich sa dobrého poľnohospodárskeho a environmentálneho stavu — Stanovenie roku, ktorý sa má zohľadniť pri určení percentuálnej úrovne zníženia — Rok, v ktorom došlo k nedodržaniu pravidiel)

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/17

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 25. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret – Dánsko) – Gert Teglgaard, Fløjstrupgård I/S/Fødevareministeriets Klagecenter
      (Vec C-239/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločná poľnohospodárska politika - Režimy podpory pre poľnohospodárov - Nariadenie (ES) č. 1782/2003 - Článok 6 ods. 1 - Nariadenie (ES) č. 73/2009 - Článok 23 ods. 1 - Nariadenie (ES) č. 796/2004 - Článok 66 ods. 1 - Nariadenie (ES) č. 1122/2009 - Článok 70 ods. 8 písm. a) - Krížové plnenie - Zníženie priamych platieb za nedodržanie povinných požiadaviek na hospodárenie alebo požiadaviek týkajúcich sa dobrého poľnohospodárskeho a environmentálneho stavu - Stanovenie roku, ktorý sa má zohľadniť pri určení percentuálnej úrovne zníženia - Rok, v ktorom došlo k nedodržaniu pravidiel))
      (2018/C 328/21)
      Jazyk konania: dánčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Østre Landsret

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Gert Teglgaard, Fløjstrupgård I/S

         Žalovaný: Fødevareministeriets Klagecenter

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 6 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001, článok 6 ods. 1 nariadenia č. 1782/2003, zmenený a doplnený nariadením Rady (ES) č. 146/2008 zo 14. februára 2008, a článok 23 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 73/2009 z 19. januára 2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory pre poľnohospodárov v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa ustanovujú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a ktorým sa zrušuje nariadenie č. 1782/2003, sa majú vykladať v tom zmysle, že zníženia priamych platieb z dôvodu nedodržania pravidiel krížového plnenia sa majú vypočítať na základe platieb, ktoré boli poskytnuté alebo sa majú poskytnúť za kalendárny rok, v ktorom došlo k tomuto nedodržaniu.
                  Článok 66 ods. 1 nariadenia Komisie (ES) č. 796/2004 z 21. apríla 2004, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá na uplatňovanie krížového plnenia, modulácie a integrovaného správneho a kontrolného systému uvedeného v nariadení č. 1782/2003 a článok 70 ods. 8 písm. a) nariadenia Komisie (ES) č. 1122/2009 z 30. novembra 2009, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania nariadenia č. 73/2009, pokiaľ ide o krížové plnenie, moduláciu a integrovaný správny a kontrolný systém v rámci schém priamej podpory pre poľnohospodárov ustanovených uvedeným nariadením, ako aj podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o krížové plnenie v rámci schémy podpory ustanovenej pre odvetvie vinohradníctva a vinárstva, sa majú vykladať v tom zmysle, že takto vypočítané zníženia priamych platieb sa započítajú voči platbám, ktoré boli poskytnuté alebo sa majú poskytnúť za kalendárny rok, v ktorom bolo toto nedodržanie pravidiel krížového plnenia zistené.

                  2.

                  Uplatniteľnou právnou úpravou Únie na výpočet zníženia priamych platieb, ak poľnohospodár nedodržal pravidlá krížového plnenia v priebehu rokov 2007 – 2008, ale toto nedodržanie bolo zistené až počas roka 2011, je článok 6 ods. 1 nariadenia č. 1782/2003 pre rok 2007 a prvé tri mesiace roku 2008, a článok 6 ods. 1 tohto nariadenia, zmenený a doplnený nariadením č. 146/2008, pre obdobie od apríla do decembra 2008.

         (1)  Ú. v. EÚ C 221, 10.7.2017.


title: Vec T-256/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 12. júla 2018 – Labiri/EHSV („Verejná služba — Úradníci — Psychické obťažovanie — Zmier — Vykonanie dohody — Nesprávne právne posúdenie — Nesprávne posúdenie — Zneužitie právomoci — Žaloba zjavne bez akéhokoľvek právneho základu“)

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/48

      Uznesenie Všeobecného súdu z 12. júla 2018 – Labiri/EHSV
      (Vec T-256/17) (1)

      ((„Verejná služba - Úradníci - Psychické obťažovanie - Zmier - Vykonanie dohody - Nesprávne právne posúdenie - Nesprávne posúdenie - Zneužitie právomoci - Žaloba zjavne bez akéhokoľvek právneho základu“))
      (2018/C 328/65)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Vassiliki Labiri (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: J.-N. Louis a N. de Montigny, avocats)

         Žalovaný: Európsky hospodársky a sociálny výbor (EHSV) (v zastúpení: M. Pascua Mateo, K. Gambino a L. Camarena Januzec, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Troncoso Ferrer a F.-M. Hislaire, avocats)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ smerujúci k zrušeniu rozhodnutia EHSV z 23. júna 2016„o nevykonaní jedného z bodov dohody o urovnaní sporu zmierom uzavretej medzi účastníkmi konania na Súde pre verejnú službu“ vo veci F-33/15 a k vyplateniu sumy 250 000 eur z titulu náhrady majetkovej a nemajetkovej ujmy.

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Pani Vassiliki Labiri je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 213, 3.7.2017.


title: Vec T-606/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2018 – Pereira/Komisia („Verejná služba — Úradníci — Nepovýšenie — Povyšovanie za rok 2015 — Rozhodnutie nepovýšiť žalobcu do platovej triedy AST 7 — Povinnosť odôvodnenia — Porovnanie zásluh — Odpracované roky v platobnej triede — Získané zásluhy — Zjavne nesprávne posúdenia“)

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/41

      Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2018 – Pereira/Komisia
      (Vec T-606/16) (1)

      ((„Verejná služba - Úradníci - Nepovýšenie - Povyšovanie za rok 2015 - Rozhodnutie nepovýšiť žalobcu do platovej triedy AST 7 - Povinnosť odôvodnenia - Porovnanie zásluh - Odpracované roky v platobnej triede - Získané zásluhy - Zjavne nesprávne posúdenia“))
      (2018/C 328/56)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Felismino Pereira (Wavre, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne N. de Montigny a J.-N. Louis, neskôr N. de Montigny, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, neskôr G. Berscheid a L. Radu Bouyon, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Waelbroeck a A. Duron, advokáti)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie o nepovýšení žalobcu v rámci povyšovania za rok 2015 a v prípade potreby rozhodnutia o zamietnutí sťažnosti

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Pán Felismino Pereira je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 335, 12.9.2016 (vec, ktorá bola pôvodne zaregistrovaná na Súde pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-36/16 a 1.9.2016 bola postúpená Všeobecnému súdu Európskej únie).


title: Vec T-441/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2018 – Brugg Kabel a Kabelwerke Brugg/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh elektrických káblov — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ — Jediné a pokračujúce porušenie — Dôkaz o porušení — Trvanie účasti — Verejné dištancovanie sa — Výpočet sumy pokuty — Závažnosť porušenia — Neobmedzená súdna právomoc“)

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/34

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2018 – Brugg Kabel a Kabelwerke Brugg/Komisia
      (Vec T-441/14) (1)

      ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh elektrických káblov - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ - Jediné a pokračujúce porušenie - Dôkaz o porušení - Trvanie účasti - Verejné dištancovanie sa - Výpočet sumy pokuty - Závažnosť porušenia - Neobmedzená súdna právomoc“))
      (2018/C 328/45)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Brugg Kabel AG (Brugg, Švajčiarsko) a Kabelwerke Brugg AG Holding (v zastúpení: A. Rinne, A. Boos a M. Lichtenegger, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: H. Leupold, H. van Vliet a C. Vollrath, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Israel, advokát)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ v prvom rade na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2014) 2139 final z 2. apríla 2014 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 101 [ZFEÚ] a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.39610 – Elektrické káble) v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň, a subsidiárne na zníženie pokuty uloženej žalobkyniam

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Brugg Kabel AG a Kabelwerke Brugg AG Holding sú povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 303, 8.9.2014.


title: Vec T-250/18 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 12. júla 2018 – RATP/Komisia („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Prístup k dokumentom — Žiadosť o odklad vykonateľnosti rozhodnutia — Neexistencia naliehavosti“)

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/51

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 12. júla 2018 – RATP/Komisia
      (Vec T-250/18 R)
      ((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Prístup k dokumentom - Žiadosť o odklad vykonateľnosti rozhodnutia - Neexistencia naliehavosti“))
      (2018/C 328/70)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Régie autonome des transports parisiens (RATP) (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: E. Morgan de Rivery, P. Delelis a C. Lavin, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Buchet, W. Mölls a C. Ehrbar, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Francúzska republika (v zastúpení: E. de Moustier, I. Cohen a B. Fodda, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ smerujúci k odloženiu vykonateľnosti rozhodnutia Komisie K(2018) 1865 final z 21. marca 2018, Gestdem 2017/4598, týkajúceho sa čiastočného prístupu k dokumentom

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-588/17 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 25. júla 2018 – Španielske kráľovstvo/Európska komisia (Odvolanie — EPZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania Európskej únie — Výdavky vynaložené Španielskym kráľovstvom — Pomoc pre oblasti s prírodnými znevýhodneniami a na agroenvironmentálne opatrenia v programe rozvoja vidieka autonómnej oblasti Castilla y León)

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/21

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 25. júla 2018 – Španielske kráľovstvo/Európska komisia
      (Vec C-588/17 P) (1)

      ((Odvolanie - EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania Európskej únie - Výdavky vynaložené Španielskym kráľovstvom - Pomoc pre oblasti s prírodnými znevýhodneniami a na agroenvironmentálne opatrenia v programe rozvoja vidieka autonómnej oblasti Castilla y León))
      (2018/C 328/27)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. J. García-Valdecasas Dorrego, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou a I. Galindo Martín, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 5, 8.1.2018.


title: Vec T-429/18: Žaloba podaná 13. júla 2018 – BRF a SHB Comercio e Industria de Alimentos/Komisia

text:
               24.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 341/22

      Žaloba podaná 13. júla 2018 – BRF a SHB Comercio e Industria de Alimentos/Komisia
      (Vec T-429/18)
      (2018/C 341/33)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: BRF SA (Itajaí, Brazília) a SHB Comercio e Industria de Alimentos SA (Itajaí) (v zastúpení: D. Arts a G. van Thuyne, právnici)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2018/700 (1),

                  —

                  subsidiárne zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2018/700 v rozsahu, v akom vyradilo prevádzky BRF SA a SHB Comercio e Industria de Alimentos SA, identifikované v prílohe k vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) 2018/700, zo zoznamov identifikovaných v prílohe k vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) 2018/700, a

                  —

                  zaviazal Komisiu na náhradu trov konania podľa článku 134 rokovacieho poriadku.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tom, že vykonávacie nariadenie porušuje článok 296 ods. 2 ZFEÚ tým, že neuvádza dôvody, na ktorých je založené vykonávacie nariadenie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tom, že prijatím vykonávacieho nariadenia Komisia porušila právo žalobkýň na obhajobu, ktoré je zakotvené v článku 41 ods. 2 Charty základných práv EÚ, tým, že žalobkyniam odoprela právo byť vypočutý.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na tom, že vykonávacie nariadenie porušuje článok 12 ods. 2 a článok 12 ods. 4 písm. c) nariadenia 854/2004 (2) posudzovaním súladu jednotlivých prevádzok a že sa Komisia dopustila zjavne nesprávneho posúdenia relevantných skutočností.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že vykonávacie nariadenie porušuje zásadu zákazu diskriminácie tým, že zaobchádza so žalobkyňami odlišne než s inými brazílskymi vývozcami hydinových výrobkov v porovnateľnej situácii.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na tom, že vykonávacie nariadenie porušuje zásadu proporcionality tým, že prekračuje hranice toho, čo je vhodné a nevyhnutné na ochranu verejného zdravia.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod založený na tom, že vykonávacie nariadenie porušuje článok 291 ods. 3 tretí pododsek ZFEÚ a článok 3 ods. 3, článok 10 ods. 4 a článok 11 nariadenia EÚ 182/2011 (3) tým, že porušuje základné tam uvedené procesné požiadavky.

         (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2018/700 z 8. mája 2018, ktorým sa menia zoznamy prevádzkarní tretích krajín, z ktorých sa môžu dovážať určité výrobky živočíšneho pôvodu, pokiaľ ide o niektoré prevádzkarne z Brazílie (Ú. v. EÚ L 118, 2018, s. 1).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 z 29. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú osobitné predpisy na organizáciu úradných kontrol produktov živočíšneho pôvodu určených na ľudskú spotrebu (Ú. v. EÚ L 139, 2004, s. 206; Mim. vyd. 03/045, s. 75).

         (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (Ú. v. EÚ L 55, 2011, s. 291).


title: Vec C-502/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Městský soud v Praze (Česká republika) 30. júla 2018 – CS a i./České aerolinie a.s.

text:
               24.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 341/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Městský soud v Praze (Česká republika) 30. júla 2018 – CS a i./České aerolinie a.s.
      (Vec C-502/18)
      (2018/C 341/11)
      Jazyk konania: čeština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Městský soud v Praze

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: CS, DR, EQ, FP, GO, HN, IM, JL, KK, LJ, MI

         Žalovaná: České aerolinie a.s.

         Prejudiciálna otázka

      Je daná povinnosť dopravcu Spoločenstva na náhradu škody cestujúcemu podľa článku 3 ods. 5 druhej vety nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 (1) v prípade, ak dopravca Spoločenstva ako zmluvný dopravca prevádzkoval prvú časť letu s medzipristátím na letisku tretieho štátu, [pričom] v rámci spoločného označovania liniek (code sharing) druhú časť letu z [tohto letiska] vykonal dopravca, ktorý nie je dopravcom Spoločenstva a k meškaniu pri prílete do cieľového letiska dlhšiemu než tri hodiny došlo iba pri druhej časti letu?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. 2004, L 46. s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10)


title: Vec C-20/18: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 14. júna 2018 – Európska komisia/Luxemburské veľkovojvodstvo, vedľajší účastník: Francúzska republika

text:
               24.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 341/11

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 14. júna 2018 – Európska komisia/Luxemburské veľkovojvodstvo, vedľajší účastník: Francúzska republika
      (Vec C-20/18) (1)

      (2018/C 341/18)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 104, 19.3.2018.


title: Vec T-457/18: Žaloba podaná 25. júla 2018 – Zotkov/Komisia

text:
               24.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 341/23

      Žaloba podaná 25. júla 2018 – Zotkov/Komisia
      (Vec T-457/18)
      (2018/C 341/34)
      Jazyk konania: bulharčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Rossen D. Zotkov (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: N. Stankov, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrh

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovanej č. Ares (2018)2294884 z 30. apríla 2018 a preskúmal ho vo vzťahu k jeho žiadosti o príspevok pre svojich rodičov po oprave výpočtu v súlade so žalobnými dôvodmi a tvrdeniami, ktoré predložil.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na výklade rozhodnutia Komisie č. 50-2004/28.5.2005 [K(2004) 1364 v konečnom znení z 15. apríla 2004, rozhodnutie Komisie o všeobecných vykonávacích ustanoveniach k článku 2 ods. 4 prílohy VII služobného poriadku (osoby považované za nezaopatrené deti)] zo strany žalovanej (a z neho vyplývajúceho finančného výpočtu), pokiaľ ide o praktické uplatňovanie rozhodnutia v otázke rozpočtu vlastníkov nehnuteľností, ktorého výklad a výpočet žalobca považuje za nesprávne:

                              —

                              nedostatky vo výklade vzhľadom na (finančno-ekonomickú) osobitosť oblasti upravenej rozhodnutím Komisie,

                              —

                              výklad založený na objektívne nemožných predpokladoch,

                              —

                              interné rozpory vyplývajúce z výkladu predloženého žalovanou, a to medzi jednotlivými časťami rozhodnutia Komisie, pokiaľ sa preskúmavajú vo vzájomnej súvislosti, a nie samostatne,

                              —

                              subjektívny a sporný výklad slov, pojmov a formulácií v znení rozhodnutia Komisie, ktoré sú svojou povahou z jazykového a/alebo všeobecného hľadiska viacvýznamové,

                              —

                              prednostné používanie teoretických ukazovateľov pre jednotlivé finančné prvky, pre ktoré existujú faktické ukazovatele.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na výklade rozhodnutia Komisie č. 50-2004/28.5.2004 zo strany žalovanej (a z neho vyplývajúceho finančného výpočtu), pokiaľ ide o praktické uplatňovanie rozhodnutia na použitie váženia (koeficientu) krajiny, ktorého výklad a výpočet žalobca považuje za nesprávne:

                              —

                              výklad a uplatňovanie váženia (koeficientu) na konkrétny prvok finančného výpočtu sú v rozpore so samotnou povahou a logikou tohto koeficientu z hľadiska finančno-ekonomickej teórie a praxe.


title: Vec C-462/18 P: Odvolanie podané 13. júla 2018: Mylène Troszczynski proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) zo 16. mája 2018 vo veci T-626/16, Troszczynski/Parlament

text:
               8.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 364/2

      Odvolanie podané 13. júla 2018: Mylène Troszczynski proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) zo 16. mája 2018 vo veci T-626/16, Troszczynski/Parlament
      (Vec C-462/18 P)
      (2018/C 364/03)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Mylène Troszczynski (v zastúpení: F. Wagner, advokát)

         Ďalší účastník konania: Európsky parlament

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor zrušil rozsudok vydaný Všeobecným súdom 16. mája 2018 vo veci T-626/16
      a v dôsledku toho:

                  —

                  zrušil rozhodnutie generálneho tajomníka Parlamentu z 23. júna 2016 prijaté podľa článku 68 rozhodnutia predsedníctva Parlamentu 2009/C 159/01 z 19. mája a 9. júla 2008, „ktorým sa uplatňujú vykonávacie opatrenia k štatútu poslancov Európskeho parlamentu“ v znení zmien, ktorým bola konštatovaná pohľadávka vo výške 56 554 eur,

                  —

                  zrušil oznámenie o dlhu č. 2016-888 oznámené 30. júna 2016, ktorým bola odvolateľka informovaná, že bola voči nej konštatovaná pohľadávka na základe rozhodnutia generálneho tajomníka z 23. júna 2016 o „vrátení čiastok neoprávnene vyplatených v rámci parlamentnej asistencie a uplatnenia článku 68 vykonávacích opatrení k štatútu poslancov a článkov 78, 79 a 80 finančného nariadenia“,

                  —

                  rozhodol o čiastke, ktorá má byť odvolateľke priznaná ako náhrada nemajetkovej ujmy spôsobenej nepodloženými obvineniami vznesenými pred ukončením vyšetrovania, poškodením jej dobrej povesti a značným narušením jej súkromného a politického života v dôsledku napadnutého rozhodnutia,

                  —

                  rozhodol o čiastke, ktorá má byť odvolateľke priznaná z titulu trov konania,

                  —

                  uložil Parlamentu povinnosť nahradiť všetky trovy konania,

                  —

                  pred rozhodnutím vo veci samej vyzval Parlament na predloženie správneho spisu o J.O. a spisu OLAF, ktorý sa týka tejto osoby.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Prvý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení a na porušení podstatných formálnych náležitostí. Na jednej strane rozsudky Všeobecného súdu vo veciach Bilde a Montel predstavujú novú skutočnosť, ktorá nastala po ukončení písomnej časti konania, a objasňujú druh a množstvo dôkazov, ktoré majú byť predložené. Podmienky v článku 85 ods. 3 rokovacieho poriadku boli splnené. Na druhej strane sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval, že nemôže prejednať iné skutkové okolnosti ako tie, ktoré boli predložené generálnemu tajomníkovi. Konanie o vrátenie neoprávnene vyplatených súm je porovnateľné s konaním o opravnom prostriedku, ktorý sa skúma v rámci neobmedzenej právomoci, v rámci ktorého môžu byť predložené všetky dôkazy užitočné pre riadne posúdenie sporu, a to aj počas konania.
      Druhý odvolací dôvod je založený na porušení práva na obhajobu a podstatných formálnych náležitostí zo strany Všeobecného súdu. Na jednej strane Všeobecný súd neumožnil spravodlivé a kontradiktórne prejednanie tým, že neuložil Parlamentu povinnosť postupovať v súlade s článkami 41 a 42 Charty základných práv Európskej únie. Parlament má prístup k správnemu spisu a k spisu OLAF, ktoré môže ľubovoľne využiť vo svoj prospech, keďže oba spisy môžu obsahovať dôkazy o pracovnej činnosti, o ktorých sa však odvolateľka nemá možnosť dozvedieť. Na druhej strane sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval, že nedošlo k pochybeniu, keď generálny tajomník odvolateľku osobne nevypočul.
      Tretí odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, nesprávnej kvalifikácii skutkového stavu a dôkazov, diskriminácii, fumus persecutionis, porušení zásad legitímnej dôvery a zákonnosti, ako aj na zneužití právomoci. Po prvé nedostatok kritickej analýzy predložených dôkazov predstavuje nedostatočné odôvodnenie. Po druhé došlo k porušeniu politických práv asistentov. Po tretie vo veci vrátenia neoprávnene vyplatených čiastok nesie dôkazné riziko v prvom rade administratíva, ktorá musí uviesť dôvody spochybňujúce nadobudnuté práva. Po štvrté sa predseda a generálny tajomník Parlamentu dopustili diskriminačného zaobchádzania s poslancami Front national. Napokon odmietnutie predložiť správny spis a spis OLAF je v rozpore so zásadami legitímnej dôvery a zákonnosti a predstavuje zneužitie právomoci.


title: Vec C-493/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 26. júla 2018 – UB/VA, Tiger SCI, WZ, súdny likvidátor alebo správca konkurznej podstaty UB, Banque patrimoine et immobilier SA

text:
               8.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 364/4

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 26. júla 2018 – UB/VA, Tiger SCI, WZ, súdny likvidátor alebo správca konkurznej podstaty UB, Banque patrimoine et immobilier SA
      (Vec C-493/18)
      (2018/C 364/04)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour de cassation

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: UB

         Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: VA, Tiger SCI, WZ, súdny likvidátor alebo správca konkurznej podstaty UB, Banque patrimoine et immobilier SA

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Možno považovať žalobu správcu konkurznej podstaty ustanoveného súdom členského štátu, ktorý začal konkurzné konanie, ktorej cieľom je vyhlásiť za neúčinné voči tomuto konkurznému konaniu záložné práva k nehnuteľnostiam dlžníka nachádzajúce sa v inom členskom štáte, ako aj predaj týchto nehnuteľností uskutočnený v tomto štáte, a tak vrátiť tieto nehnuteľnosti do majetku dlžníka, za priamo vyplývajúcu z konkurzného konania a s ním úzko súvisiacu?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede, majú súdy členského štátu, v ktorom sa konkurzné konanie začalo, výlučnú právomoc rozhodnúť o tejto žalobe správcu konkurznej podstaty, alebo naopak majú túto právomoc len súdy členského štátu, v ktorom sa nachádzajú nehnuteľnosti, prípadne existuje medzi týmito súdmi konkurenčná právomoc a za akých podmienok?

                  3.

                  Pokiaľ by rozhodnutie, ktorým súd členského štátu, v ktorom sa začalo konkurzné konanie, oprávňuje správcu konkurznej podstaty podať v inom členskom štáte žalobu, v zásade patrilo do právomoci súdu, ktorý začal konkurzné konanie, môže mať za následok založenie súdnej právomoci tohto iného štátu v tom zmysle, že toto rozhodnutie predovšetkým možno považovať za rozhodnutie týkajúce sa priebehu konkurzného konania v zmysle článku 25 ods. 1 nariadenia [(ES) č. 1346/2000] (1) a z toho titulu môže byť uznané bez ďalších formalít uplatnením tohto istého nariadenia?

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní (Ú. v. ES L 160, s. 1; Mim. vyd. 19/001, s. 191).


title: Vec C-477/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Holandsko) 23. júla 2018 – Exportslachterij J. Gosschalk en Zn. BV/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               15.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 373/8

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Holandsko) 23. júla 2018 – Exportslachterij J. Gosschalk en Zn. BV/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
      (Vec C-477/18)
      (2018/C 373/09)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Exportslachterij J. Gosschalk en Zn. BV

         Žalovaný: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa výraz „personálu zúčastneného na úradných kontrolách“ podľa prílohy VI bodu 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 (1) z 29. apríla 2004 o úradných kontrolách uskutočňovaných s cieľom zabezpečiť overenie dodržiavania potravinového a krmivového práva a predpisov o zdraví zvierat a o starostlivosti o zvieratá (nariadenie č. 882/2004) a výraz „personál zúčastnený na úradných kontrolách“ podľa prílohy VI bodu 2 nariadenia č. 882/2004 vykladať v tom zmysle, že v prípade nákladov (na mzdy), ktoré možno zohľadniť na účely stanovenia výšky poplatkov za úradné kontroly, môže ísť výlučne o (mzdové) náklady úradných veterinárnych lekárov a úradných asistentov vykonávajúcich úradné kontroly, alebo možno pod tieto výrazy podradiť aj náklady (na mzdy) iného personálu Nederlandse Voedsel- en Warenautoriteit (Holandský úrad pre bezpečnosť potravín a spotrebiteľských výrobkov, ďalej len „NVWA“) alebo Besloten vennootschap Kwaliteitskeuring Dierlijke Sector (spoločnosť s ručením obmedzeným vykonávajúca kontroly kvality v oblasti živočíšnej výroby, ďalej len „KDS“)?

                  2.

                  V prípade, ak odpoveď na prvú otázku znie, že pod výraz „personálu zúčastneného na úradných kontrolách“ podľa prílohy VI bodu 1 nariadenia č. 882/2004 a pod výraz „personál zúčastnený na úradných kontrolách“ podľa prílohy VI bodu 2 nariadenia č. 882/2004 možno zahrnúť aj náklady (na mzdy) iného personálu NVWA alebo KDS, za akých okolností a v rámci akých hraníc existuje v takomto prípade medzi nákladmi na takýto iný personál a úradnými kontrolami ešte natoľko úzka súvislosť, aby bolo možné poplatky vyberané s ohľadom na takéto náklady (na mzdy) odôvodniť článkom 27 ods. 4 a prílohou VI bodmi 1 a 2 nariadenia č. 882/2004?

                  3

                              a)

                              Má sa právna úprava uvedená v článku 27 ods. 4 písm. a) a v prílohe VI bodoch 1 a 2 nariadenia č. 882/2004 vykladať v tom zmysle, že článok 27 ods. 4 a príloha VI body 1 a 2 bránia tomu, aby sa bitúnkom vyúčtovali poplatky za úradné kontroly na základe štvrťhodín, ktoré tieto bitúnky nahlásili zodpovednému orgánu, ale v skutočnosti sa nevyužili na účely úradnej kontroly?

                              b)

                              Uplatní sa odpoveď na otázku 3a aj v tom prípade, ak si zodpovedný orgán prenajíma úradných veterinárnych lekárov, ktorým sa za štvrťhodiny, ktoré bitúnok síce nahlásil zodpovednému orgánu, ale počas ktorých sa v skutočnosti nevykonali nijaké činnosti slúžiace na účely úradných kontrol, nevypláca nijaká odmena, pričom suma vyúčtovaná bitúnkom za nahlásené, ale nevyužité štvrťhodiny slúži na pokrytie všeobecných administratívnych nákladov zodpovedného orgánu?

                  4.

                  Má sa právna úprava v článku 27 ods. 4 písm. a) a v prílohe VI bodoch 1 a 2 nariadenia č. 882/2004 vykladať v tom zmysle, že článok 27 ods. 4 bráni tomu, aby sa bitúnkom účtovali za činnosti veterinárnych lekárov pracujúcich pre NVWA a prenajímaných veterinárnych lekárov (s nižšou odmenou), ktorými sa zabezpečuje výkon úradných kontrol, priemerné sadzby, a teda im bola vyúčtovaná vyššia sadzba ako je odmena vyplácaná prenajatým veterinárnym lekárom?

                  5.

                  Má sa právna úprava v článku 26 a článku 27 ods. 4 písm. a), ako aj v prílohe VI bodoch 1 a 2 nariadenia č. 882/2004 vykladať v tom zmysle, že pri stanovení výšky poplatkov za úradné kontroly možno prihliadať na poplatky, ktoré slúžia na vytvorenie rezervy spoločnosti s ručením obmedzeným (KDS), od ktorej si zodpovedný orgán prenajíma asistentov, pričom túto rezervu možno v núdzovej situácii použiť na výplaty miezd a úhradu nákladov na vzdelávanie personálu, ktorý skutočne vykonáva úradné kontroly, ako aj pre personál, ktorý umožňuje vykonanie úradných kontrol?

                  6.

                  V prípade kladnej odpovede na [piatu] otázku: v akom rozsahu možno vytvoriť takúto rezervu a aké dlhé obdobie môže pokrývať?

         (1)  Ú. v. EÚ L 165, 2004, s. 1; Mim. vyd. 03/045, s. 200.


title: Vec C-445/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Holandsko) 9. júla 2018 – Vaselife International BV, Chrysal International BV/College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

text:
               15.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 373/6

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Holandsko) 9. júla 2018 – Vaselife International BV, Chrysal International BV/College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden
      (Vec C-445/18)
      (2018/C 373/06)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Vaselife International BV, Chrysal International BV

         Žalovaný: College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je príslušný orgán, College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden (Ctgb, autorizačný výbor), oprávnený zmeniť po novej autorizácii referenčného prípravku dobu platnosti povolenia na paralelný obchod v zmysle článku 52 nariadenia (ES) č. 1107/2009 (1), ktoré bolo udelené pred rozhodnutím o novej autorizácii, prípadne z úradnej povinnosti, v súlade s neskorším dátumom platnosti nadväzujúcim na rozhodnutie o novej autorizácii referenčného prípravku?

                  2.

                  Ak je odpoveď na prvú otázku kladná, je zmena doby platnosti povolenia na paralelný obchod automatickým dôsledkom novej autorizácie referenčného výrobku, vyplývajúcim z nariadenia (ES) č. 1107/2009? Ide preto pri zápise nového dátumu týkajúceho sa doby platnosti paralelného povolenia do databázy príslušného orgánu o obyčajný administratívny akt, alebo sa o tom musí rozhodnúť z úradnej povinnosti alebo na základe žiadosti?

                  3.

                  V prípade, že odpoveďou na druhú otázku bude, že je potrebné rozhodnutie, uplatňuje sa naň článok 52 nariadenia (ES) č. 1107/2009, najmä odsek 3 tohto článku?

                  4.

                  Ak je odpoveď na tretiu otázku záporná, aké ustanovenie, resp. ustanovenia sú uplatniteľné?

                  5.

                  Môže sa prípravok na ochranu rastlín považovať za nie identický v zmysle článku 52 nariadenia (ES) č. 1107/2009 už v prípade, ak referenčný prípravok nepochádza (už) od tej istej spoločnosti? Súdny dvor je pri zodpovedaní tejto otázky požiadaný, aby súčasne posúdil otázku, či za pridružený podnik alebo podnik konajúci na základe licencie môže byť považovaná aj spoločnosť, ktorá vyrába výrobok s povolením držiteľa práv podľa rovnakej receptúry. Je pritom relevantné, či sa výrobný proces, ktorým sa vyrába referenčný prípravok a paralelne zavádzaný výrobok, uskutočňuje s ohľadom na účinné látky v tej istej spoločnosti?

                  6.

                  Je samotná zmena miesta výroby referenčného prípravku relevantná pre posúdenie otázky, či je výrobok identický?

                  7.

                  Ak je odpoveď na piatu a/alebo šiestu otázku kladná, môže sa z toho vyvodený záver („nie identický“), zmeniť v dôsledku toho, že príslušný orgán už konštatoval, že zloženie výrobku neprešlo žiadnou alebo iba menej významnou zmenou?

                  8.

                  Kto a do akej miery nesie dôkazné bremeno, že sú splnené podmienky článku 52 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1107/2009, ak držitelia autorizácie paralelného výrobku a referenčného prípravku majú v tomto ohľade rozdielne názory?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 z 21. októbra 2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zrušení smerníc Rady 79/117/EHS a 91/414/EHS (Ú. v. EÚ L 309, 2009, s. 1).


title: Vec T-451/18: Žaloba podaná 18. júla 2018 – Triantafyllopoulos a i./ECB

text:
               15.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 373/12

      Žaloba podaná 18. júla 2018 – Triantafyllopoulos a i./ECB
      (Vec T-451/18)
      (2018/C 373/13)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Panaghiote Triantafyllopoulos (Patrasso, Grécko) a 487 žalobcov (v zastúpení: N. Ioannou, advokát)

         Žalovaná: Európska centrálna banka

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  uložil Európskej centrálnej banke povinnosť nahradiť spôsobenú škodu vo výške určenej pre každého zo žalobcov ako násobok sumy 83,77 eura za jeden podiel v družstve a celkového počtu podielov, ktorých vlastníkom je každý zo žalobcov ako fyzická alebo právnická osoba,

                  —

                  uložil Európskej centrálnej banke povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Predmetom tejto žaloby je náhrada škody, ktorá bola spôsobená žalobcom ako podielnikom „Achaiki Synetairistiki Trapeza SYN.P.E.“ (Družstevná úverová banka Achaia) jej osobitnou likvidáciou a ktorá spočíva vo vzniknutej škode veľkého rozsahu, teda v strate hodnoty podielov vo vlastníctve každého zo žalobcov. Táto škoda bola spôsobená nedostatočnou kontrolou a dohľadom zo strany gréckej centrálnej banky (TtE) voči banke Achaiki Syneteristiki Trapeza v období od roku 1999 do roku 2012, ale aj nedostatočnou kontrolou a dohľadom Európskej centrálnej banky voči gréckej centrálnej banke a prostredníctvom nej, ale tiež priamo, voči Achaiki Synetiristiki Trapeza.
      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod sa týka skutkového stavu, spisu trestného konania a vnútroštátneho práva.

                              —

                              Od roku 1999 až do odobratia povolenia Družstevnej úverovej banky Achaia zo strany TtE si správne orgány oportunisticky privlastňovali družstevný majetok a používali ho na ciele spojené s trestnou činnosťou, ktoré sú úplne odlišné od zákonných cieľov. Uvedené sa odpísalo bez dodržania zákonných postupov upravených pre banky. Podľa vnútroštátneho práva je TtE jediným orgánom dohľadu zodpovedným za prijímanie všetkých preventívnych opatrení, opatrení dohľadu a výkonných opatrení, aby sa overilo všetko, čo sa malo overiť a čo viedlo k úbytku majetku družstva.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na článku 340 ZFEÚ.

                              —

                              V súlade s článkom 340 ods. 3 Zmluvy o fungovaní EÚ má ECB samostatnú právnu subjektivitu a v súlade so všeobecnými právnymi zásadami, ktoré sú spoločné pre právne poriadky členských štátov, je povinná nahradiť škody, ktoré spôsobila sama alebo prostredníctvom svojich zástupcov, pri plnení svojich úloh.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na judikatúre Súdneho dvora.

                              —

                              Podľa judikatúry Súdneho dvora sa vyžaduje, aby sa kvalifikovalo zistené porušenie právnych noriem upravujúcich priznanie práv subjektom práva. Pokiaľ ide o požiadavku kvalifikovania porušenia, posudzuje sa splnenie rozhodujúceho kritéria, ktoré spočíva v skutočnosti, či určití vedúci predstavitelia dotknutého orgánu Spoločenstva závažným a zjavným spôsobom porušili stanovené obmedzenia svojej diskrečnej právomoci. Rozsah a intenzita spôsobenej škody a počet poškodených môže byť použitý ako kritérium týkajúce sa okolnosti, či orgán, ktorý je pôvodcom konania, zjavným a závažným spôsobom porušil stanovené obmedzenia svojej diskrečnej právomoci. Preto treba okrem iného poznamenať, že porušenie práva Spoločenstva je kvalifikované vtedy, keď by sa orgán nedopustil chýb, ak by konal s obvyklou obozretnosťou a starostlivosťou. ECB porušila svojej povinnosti, vyplývajúce zo Zmluvy a zo svojho vlastného štatútu, uložiť gréckej centrálnej banke účinné sankcie za to, že nevystupovala obozretne pri dohľade nad Družstevnou úverovou bankou Achaia. Čo sa týka ECB, zodpovedá za kontrolu toho, ako národné banky členských štátov konajú v súlade s ustanoveniami Zmluvy a jej štatútu. V prípade, že sa takáto kontrola nevykonáva, možno hovoriť o administratívnych nedostatkoch – porušenie zásady riadnej správy vecí verejných – ktoré by bolo možné predvídať, ak by ECB prijala príslušné opatrenia, aby „pripomenula“ gréckej centrálnej banke, aké sú jej úlohy vyplývajúce zo Zmluvy, a že nie je oprávnená vyňať spod kontroly úverové inštitúcie, pretože to ohrozuje finančnú stabilitu Európskej únie, ktorá predstavuje základný cieľ existencie ECB. ECB bola povinná preveriť, či si grécka centrálna banka splnila svoje záväzky v rámci európskeho systému centrálnych bánk a ak by sa zistilo, že tieto záväzky neboli splnené, bolo potrebné pristúpiť k prijatiu vhodných opatrenia a nezostať v nečinnosti.


title: Vec T-503/18: Žaloba podaná 22. augusta 2018 – Haba Trading/EUIPO – Vida (vidaXL)

text:
               15.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 373/16

      Žaloba podaná 22. augusta 2018 – Haba Trading/EUIPO – Vida (vidaXL)
      (Vec T-503/18)
      (2018/C 373/18)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Haba Trading AB (Utrecht, Holandsko) (v zastúpení: B. Schneiders a A. Brittner, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Vida AB (Alvesta, Švédsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa pred Všeobecným súdom

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie vidaXL – prihláška č. 11 603 024

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 12. júna 2018 vo veci R 190/2016-5.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 18 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-478/18: Žaloba podaná 6. augusta 2018 – Bezouaoui a HB Consultant/Komisia

text:
               15.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 373/13

      Žaloba podaná 6. augusta 2018 – Bezouaoui a HB Consultant/Komisia
      (Vec T-478/18)
      (2018/C 373/14)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Hacène Bezouaoui (Avanne, Francúzsko), HB Consultant (Beure, Francúzsko) (v zastúpení: J.-F. Henrotte a N. Neyrinck, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú. V dôsledku toho:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie K(2018) 2075 final z 10. apríla 2018 vo veci SA.46897 (2018/NN) – údajná pomoc Francúzska – CACES,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nedodržaní pojmu „pripísateľnosť“ uvedeného v článku 107 ZFEÚ, keďže náhrada nákladov školenia na bezpečné vedenie stavebných strojov vyberajúcimi spoločnými organizáciami schválenými štátom (OPCA) zahŕňa použitie štátnych prostriedkov, čo je výsledkom opatrenia pripísateľného štátu. Žalobcovia teda tvrdia, že rozhodnutie, ktorého zrušenia sa domáhajú, je v rozpore s rozsudkom vo veci Pearle (rozsudok z 15. júla 2004, Pearle a i., C-345/02, EU:C:2004:448).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na nedodržaní pojmu „zvýhodňuje“ uvedeného v článku 107 ZFEÚ, keďže opatrenia prijaté v prejednávanej veci Francúzskom zvýhodňujú podniky, ktoré dodávajú školenia s názvom „CACES®“ (Certificat d’Aptitude à la Conduite En Sécurité), v porovnaní s tými, ktoré dodávajú školenia s názvom „PCE®“ (Permis à la Conduite d’Engins).

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na nedodržaní pojmu „selektívnosť“ v zmysle článku 107 ZFEÚ, keďže prijaté opatrenie alebo opatrenia majú selektívnu povahu. Tento žalobný dôvod sa delí tri časti:

                              —

                              prvá časť je založená na tvrdení, že OPCA nemala právomoc diskriminovať medzi rôznymi školeniami, ktoré zodpovedajú tej istej potrebe a všetky boli uznané štátom,

                              —

                              druhá časť je založená na tvrdení, že dôsledkom štátnych zásahov Francúzska bolo pomýlenie sa OPCA, pokiaľ ide o vzdelávacie prostriedky, ktoré zodpovedajú zákonným požiadavkám a možno ich nahradiť,

                              —

                              tretia časť je založená na tvrdení, že rozdielne zaobchádzanie medzi dvomi systémami školenia (CACES® a PCE®) nie je odôvodnené povahou alebo všeobecnou štruktúrou referenčného systému.


title: Vec C-459/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgicko) 16. júla 2018 – Argenta Spaarbank NV/Belgische Staat

text:
               15.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 373/7

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgicko) 16. júla 2018 – Argenta Spaarbank NV/Belgische Staat
      (Vec C-459/18)
      (2018/C 373/07)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Argenta Spaarbank NV

         Žalovaný: Belgische Staat

         Prejudiciálna otázka

      Bráni článok 49 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vnútroštátnej daňovej právnej úprave, podľa ktorej sa v rámci výpočtu zdaniteľného zisku spoločnosti so sídlom v Belgicku s neobmedzenou daňovou povinnosťou, ktorá má stálu prevádzkareň v inom členskom štáte, ktorej príjmy sú v Belgicku podľa zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia uzatvorenej medzi Belgickom a iným členským štátom v celom rozsahu oslobodené od dane,

                  —

                  zníži odpočet rizikového kapitálu o sumu odpočtu rizikového kapitálu, ktorá sa stanoví na základe kladného rozdielu medzi čistou účtovnou hodnotou aktív, na jednej strane a celkovými pasívami, ktoré nie sú zahrnuté do vlastného kapitálu spoločnosti a sú pripísateľné stálej prevádzkarni, na druhej strane a

                  —

                  vyššie uvedené zníženie odpočtu sa nevykoná v rozsahu, v akom suma zníženia nepresiahne zisk tejto stálej prevádzkarne,

            hoci sa takéto zníženie odpočtu rizikového kapitálu nevykoná, ak možno tento kladný rozdiel pripísať stálej prevádzkarni so sídlom v Belgicku?


title: Vec T-484/18: Žaloba podaná 14. augusta 2018 – XB/ECB

text:
               15.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 373/14

      Žaloba podaná 14. augusta 2018 – XB/ECB
      (Vec T-484/18)
      (2018/C 373/15)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: XB (v zastúpení: L. Levi a A. Champetier, advokáti)

         Žalovaná: Európska centrálna banka (ECB)

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutia zo 6. novembra 2017 a zo 4. decembra 2017, v ktorých bolo žalobcovi oznámené, že nemá nárok na niektoré príspevky (príspevok na domácnosť, príspevky na dieťa, príspevky na vzdelanie a príspevok na predškolské vzdelávanie),

                  —

                  v dôsledku toho nariadiť vyplatenie príslušných súm, ktoré mali byť vyplácané od požadovaných dátumov, spolu s úrokmi z omeškania v zákonnej výške (sadzba ECB zvýšená o 2 percentuálne body). Treba tiež rozhodnúť, že nápravné platby, ktoré nesúvisia s mesiacom, v ktorom boli zaplatené, majú podliehať dani, ktorej by podliehali, keby boli vykonané načas v súlade s nariadením (EHS, EURATOM, ESUO) č. 260/68, (1)

                  —

                  subsidiárne zrušil rozhodnutie z 5. júna 2018, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobcu podaná 29. marca 2018,

                  —

                  subsidiárne v druhom rade zrušil rozhodnutie z 2. februára 2018 o zamietnutí žiadosti žalobcu o opätovné administratívne preskúmanie z 15. decembra 2017,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nezákonnosti podmienok krátkodobého zamestnávania ECB a nezákonnosti pravidiel krátkodobého zamestnávania ECB (námietka protiprávnosti).

                              —

                              Podmienky krátkodobého zamestnávania ECB a pravidlá krátkodobého zamestnávania ECB porušujú po prvé práva dieťaťa a zásady ochrany rodiny a zákazu diskriminácie stanovené v Charte základných práv Európskej únie, po druhé zásadu nediskriminácie medzi dočasnými a stálymi pracovníkmi a po tretie zásadu nediskriminácie a rovnosti medzi daňovými poplatníkmi.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení kolektívnych práv v dôsledku nedostatočnej konzultácie s výborom zamestnancov ECB pri prijímaní podmienok a pravidiel ECB krátkodobého zamestnávania.

         (1)  Nariadenie Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 260/68 z 29. februára 1968, ktorým sa určujú podmienky a postup uplatňovania dane v prospech Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 56, 1968, s. 8).


title: Vec T-504/18: Žaloba podaná 24. augusta 2018 – XG/Komisia

text:
               15.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 373/17

      Žaloba podaná 24. augusta 2018 – XG/Komisia
      (Vec T-504/18)
      (2018/C 373/19)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: XG (v zastúpení: S. Kaisergruber a A. Burghelle-Vernet, advokáti)

         Žalovaná: Komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú;

            v dôsledku toho:

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 3. júla 2018 prijaté [dôverné] (1) Európskou komisiou o zachovaní zákazu vstupu žalobcu do priestorov Komisie;

                  —

                  uložil Komisii povinná nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na nedostatku právomoci autora napadnutého aktu.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 3 rozhodnutia Komisie (EÚ, Euratom) z 13. marca 2015 o bezpečnosti v Komisii (Ú. v. EÚ L 72, 2015, s. 41) (ďalej len „rozhodnutie 2015/443“), ako aj na neexistencii právneho základu napadnutého aktu.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na porušení základných práv žalobcu, najmä na porušení článku 67 ZFEÚ, článku 6 ZEÚ, článku 3 rozhodnutia 2015/443, ako aj článkov 6, 7, 8, 15, 27, 31, 41, 42, 47, 48 a 49 Charty základných práv. Tento žalobný dôvod sa delí na tri časti:

                              —

                              prvá časť je založená na porušení práv na slobodu, súkromný život, ochranu osobných údajov a práva slobodne vykonávať svoje povolanie;

                              —

                              druhá časť je založená na porušení práv na riadnu správu vecí verejných, na transparentnosť, na prístup k dokumentom a na účinný prostriedok nápravy, ako aj na porušení prezumpcie neviny a práv na obhajobu;

                              —

                              tretia časť je založená na porušení proporcionality a článku 49 Charty základných práv.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod predložený subsidiárne a založený na porušení článku 296 ZFEÚ, článku 41 ods. 2 Charty základných práv a zásad formálneho a vecného odôvodnenia jednostranných aktov. Tento žalobný dôvod sa delí na dve časti:

                              —

                              prvá časť je založená na neexistencii formálneho odôvodnenia napadnutého aktu;

                              —

                              druhá časť je založená na neexistencii vecného odôvodnenia napadnutého aktu.

         (1)  Skryté dôverné údaje.