title: Vec T-336/06: Žaloba podaná 27. novembra 2006 – 2K-Teint a i./EIB a Komisia

text:
               27.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 20/15

         Žaloba podaná 27. novembra 2006 – 2K-Teint a i./EIB a Komisia
   (Vec T-336/06)
   (2007/C 20/22)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: 2K-Teint SARL, Mohamed Kermoudi, Khalid Kermoudi, Laila Kermoudi, Mounia Kermoudi, Salma Kermoudi a Rabia Kermoudi (Casablanca, Maroko) (v zastúpení: P. Thomas, advokát)

      Žalované: Európska investičná banka (Luxemburg, Luxemburské veľkovojvodstvo) a Komisia Európskych spoločenstiev (Brusel, Belgicko)
   Návrhy žalobcov

               —

               pripustiť žalobu a označiť návrhy žalobcov za dôvodné,

               —

               nariadiť EIB, aby sprístupnila celý spis, ktorý sa týka pôžičky na vklad do imania spoločnosti 2K-Teint, a to vrátane všetkých dokumentov vymenených v tejto súvislosti s BNDE, pod sankciou penále 10 000 eur za deň omeškania,

               —

               rozhodnúť, že vznikla mimozmluvná zodpovednosť EIB voči žalobcom z dôvodu chýb, nesplnenia povinností, nedbanlivosti a nečinnosti, ktorých sa EIB voči žalobcom dopustila,

               —

               rozhodnúť, že žalobcovia utrpeli ujmu vyčíslenú [podľa údajov žaloby],

               —

               nariadiť vypracovanie znaleckého posudku o rozsahu a dôvodnosti popísanej ujmy,

               —

               zaviazať spoločne a nerozdielne EIB a/alebo Európske spoločenstvo na to, aby z uvedených príčin uhradili žalobcom sumy v eurách [podľa údajov uvedených nižšie] so zákonnými úrokmi od prvého predvolania žalobcov na súd, teda od predvolania na Tribunal d'arrondissement de Luxembourg zo 17. júna 2003 až do úplného zaplatenia,

               —

               rozhodnúť, že vyhlásený rozsudok bude predbežne vykonateľný bez ohľadu na akékoľvek opravné prostriedky a bez zloženia zábezpeky,

               —

               zaviazať spoločne a nerozdielne EIB a/alebo Európske spoločenstvo na to, aby zaplatili ako sumu, ktorá nie je zahrnutá v trovách konania, predbežnú sumu 12 500 eur, ktorú žalobcovia museli vynaložiť na zabezpečenie svojej obrany a zastúpenia na pojednávaní a ktorú by bolo nespravodlivé ponechať im na ťarchu,

               —

               zaviazať EIB a/alebo Európske spoločenstvo na úhradu všetkých výdavkov a trov konania,

               —

               zachovať žalobcom všetky práva a nároky.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Zmluvou o financovaní podpísanou v Luxemburgu 28. apríla 1994 poskytla EIB, konajúca v mene a na účet Európskeho spoločenstva na základe poverenia, ktoré jej dala Európska komisia, Marockému kráľovstvu ako pomoc s rizikovým kapitálom podmienečnú pôžičku určenú na financovanie výrobných projektov v priemyselnom sektore, najmä v združení s podnikmi (fyzickými a právnickými osobami) Európskej únie (projekt Globálna pôžička finančný sektor II). Podľa ustanovení zmluvy sa mala suma pôžičky EIB Maroku ďalej postúpiť na účely financovania projektov podľa dohôd vo forme pôžičiek marockých bankových inštitúcií, ktoré potom konali ako finanční sprostredkovatelia. Uvedené ďalej postupované pôžičky boli určené na zabezpečenie financovania pôžičiek a vkladov do imania marockých podnikateľov, konečných príjemcov, prostredníctvom finančných sprostredkovateľov. Poskytnutie každej pôžičky podnikateľom malo byť predmetom zmluvy uzavretej medzi bankovou inštitúciou a príslušným podnikateľom o predmetnom vklade. Sprostredkovateľ bol povinný predložiť EIB každú žiadosť o financovanie vkladu alebo o pôžičku na schválenie po dohode s marockým štátom. EIB bola povinná oznámiť svoj súhlas marockému štátu, pričom mala zároveň zaslať kópiu oznámenia finančnému sprostredkovateľovi.
   Dňa 12. októbra 1994 bola podpísaná dohoda o ďalšom postúpení medzi Marockým kráľovstvom a Banque Nationale pour le Développement Economique (BNDE), ktorá sa tak stala jedným z finančných sprostredkovateľov v zmysle zmluvy medzi EIB a Marockým kráľovstvom. Dňa 29. novembra 1995 bola v rámci druhej linky EIB uzavretá zmluva o pôžičke medzi BNDE a žalobcami pod podmienkou súhlasu EIB a poskytnutia finančných prostriedkov BNDE. Zmluva sa týkala čiastočného financovania vkladu do imania spoločnosti 2K-Teint. Listom zo 14. októbra 1994 udelila EIB svoj súhlas, aby sa projektu 2K-Teint poskytlo toto financovanie.
   Touto žalobou o mimozmluvnú zodpovednosť Spoločenstva sa žalobcovia domáhajú náhrady ujmy, ktorú utrpeli údajne protiprávnym konaním EIB pri výkone jej úloh mandatára Spoločenstva v rámci spravovania predmetnej pôžičky. Poukazujú najmä na extrémnu pomalosť pri zúčtovaní pôžičky, ktorá bola uvoľnená až v júli 1997, čo ich viedlo k tomu, že sa s BNDE dohodli na krátkodobej pôžičke. Nedodržanie finančných povinností žalobcov viedlo BNDE k tomu, že podala žaloba na plnenie na vnútroštátne súdy. Rozsudkom vnútroštátneho marockého súdu bol nariadený predaj obchodného majetku spoločnosti 2K-Teint.
   V prvom rade žalobcovia poukazujú na viaceré nesprávnosti, ktorých sa BNDE dopustila pri správe finančných prostriedkov Spoločenstva a o ktorých informovali EIB, pričom žiadali jej reakciu. Žalobcovia vyčítajú EIB, že nijako nereagovala na informácie, ktoré jej boli predložené. Tvrdia, že EIB bola povinná konať, keďže BNDE konala ak nie podľa inštrukcií ako jej mandatár, tak prinajmenšom ako jej domnelý mandatár, pričom EIB si vyhradila významnú úlohu pri rozhodnutiach týkajúcich sa predmetných pôžičiek.
   Okrem toho žalobcovia uvádzajú, že EIB by mala zodpovedať nielen za chyby BNDE, ku ktorým došlo v súvislosti s týmto právnym vzťahom, ale aj za následky svojich vlastných pochybení a nesplnenia povinností. Vyčítajú EIB, že neuskutočnila účinný monitoring a kontrolu použitia finančných prostriedkov po ich prebratí marockými subjektmi, čo malo za následok zvýhodnenie alebo až zabezpečenie údajne podvodného konania BNDE. Vyčítajú EIB, že sa dopustila nesplnenia povinností, nedbanlivosti a nečinnosti, ktoré považujú za závažné, vo vzťahu k povinnostiam obozretnosti, bdelosti a starostlivosti pri správe finančných prostriedkov Spoločenstva.
   Žalobcovia tvrdia, že ujma, ktorú údajne utrpeli, je v priamom vzťahu s nečinnosťou a nesplnením povinností EIB. Domáhajú sa preto, aby jej bolo nariadené nahradiť uvedenú ujmu.


title: Vec T-605/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. septembra 2014 – Alma-The Soul of Italian Wine/ÚHVT – Miguel Torres (SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva VIÑA SOL — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 75 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/46

      Rozsudok Všeobecného súdu z 25. septembra 2014 – Alma-The Soul of Italian Wine/ÚHVT – Miguel Torres (SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE)
      (Vec T-605/13) (1)

      ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva VIÑA SOL - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 75 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Povinnosť odôvodnenia“))
      (2014/C 395/57)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Alma-The Soul of Italian Wine LLLP (Bal Harbor, Florida, Spojené štáty) (v zastúpení: F. Terrano, advokát)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedès, Španielsko) (v zastúpení: J. Güell Serra, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 10. septembra 2013 (vec R 18/2013-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťou Miguel Torres, SA a Alma-The Soul of Italian Wine LLLP

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 10. septembra 2013 (vec R 18/2013-2) sa zrušuje.

                  2.

                  ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Alma-The Soul of Italian Wine LLLP.

                  3.

                  Miguel Torres, SA znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 24, 25.1.2014.


title: Vec C-431/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunsko) 24. septembra 2012 — Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili/SC Rafinăria Steaua Română SA

text:
               22.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunsko) 24. septembra 2012 — Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili/SC Rafinăria Steaua Română SA
   (Vec C-431/12)
   2012/C 399/17
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Înalta Curte de Casație și Justiție

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

      Žalovaná: SC Rafinăria Steaua Română SA

      Prejudiciálna otázka

   Je výklad ustanovení článku 124 zákonníka o daňovom konaní, podľa ktorého štát nie je dlžníkom úrokov zo súm žiadaných prostredníctvom daňových priznaní k DPH v období plynúcom od dátumu započítania týchto súm do dátumu zrušenia aktov o ich započítaní súdnym rozhodnutím, v rozpore s ustanoveniami článku 183 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty? (1)

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec F-42/13: Žaloba podaná 8. mája 2013 — ZZ/ESHV

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/61

         Žaloba podaná 8. mája 2013 — ZZ/ESHV
   (Vec F-42/13)
   2013/C 207/105
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ZZ (v zastúpení: L. Levi a A. Blot, avocats)

      Žalovaný: Európsky hospodársky a sociálny výbor

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o skončení pracovnej zmluvy žalobkyne a návrh na náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy, ktorá jej údajne vznikla

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie zo 16. októbra 2012, ktoré prijal generálny tajomník EHSV ako orgán oprávnený uzatvárať pracovné zmluvy o skončení pracovnej zmluvy žalobkyne,

               —

               pokiaľ to bude potrebné, zrušiť rozhodnutie orgánu oprávneného uzatvárať pracovné zmluvy z 31. januára 2013 potvrdzujúce skončenie pracovnej zmluvy žalobkyne a rozhodnutie orgánu oprávneného uzatvárať pracovné zmluvy z 24. apríla 2013 výslovne zamietajúce sťažnosť žalobkyne,

               —

               nahradiť majetkovú škodu, ktorá vznikla žalobkyni,

               —

               priznať žalobkyni sumu stanovenú ex aequo et bono a predbežne vo výške 15 000 eur ako náhradu utrpenej nemajetkovej ujmy,

               —

               zaviazať ESHV na náhradu trov konania.


title: Vec T-455/04: Žaloba podaná dňa 18. novembra 2004: D. Beyatli a A. Candan proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/25

         Žaloba podaná dňa 18. novembra 2004: D. Beyatli a A. Candan proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-455/04)
   (2005/C 57/43)
   Jazyk konania: angličtina
   D. Beyatli, bydliskom v Nikózii (Cyprus) a A. Candan, bydliskom v Istanbule (Turecko), v zastúpení: A. Demetriades, lawyer, podali 18. novembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 5. mája 2004, podľa ktorého žalobca neuspel v písomných testoch výberového konania pre občanov Cypru EPSO/A/1/03 na miesto pomocného referenta,

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia sú cyperskými občanmi a ich materinským jazykom je turečtina. V rámci otvoreného výberového konania EPSO/A/1/03 pre občanov Cypru podali prihlášku na miesto pomocného referenta. Oznámenie o výberovom konaní vyžadovalo dôkladnú znalosť gréckeho jazyka. Žalobcovia nezískali dostatočný počet bodov v teste (e), ktorý bol v gréckom jazyku a z toho dôvodu nepostúpili na ústne testy.
   Žalobcovia napádajú toto rozhodnutie a tvrdia, že požiadavka, aby všetci kandidáti dôkladne ovládali grécky jazyk je diskriminujúca, vzhľadom na to, že gréčtina nie je materinským jazykom všetkých občanov Cypru. Podľa žalobcov je táto požiadavka v rozpore s článkom 12 ES, ako aj s článkom 1d a článkom 27 služobného poriadku. Ďalej uvádzajú, že článok 3 nariadenia 401/2004 (1) obmedzuje zamestnávanie len na osoby, u ktorých je hlavným jazykom jeden z jedenástich existujúcich úradných jazykov a preto je toto ustanovenie neprimerané vo vzťahu k cieľom Európskej únie a jej úmyslu integrovať občanov Cypru, ktorí hovoria turecky, do Európskej únie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES, Euroatom) č. 401/2004 z 23. februára 2004, ktorým sa pri príležitosti pristúpenia Cypru, Českej republiky, Estónska, Maďarska, Lotyšska, Litvy, Malty, Poľska, Slovinska a Slovenska zavádzajú osobitné dočasné opatrenia pre zamestnávanie zamestnancov Európskych spoločenstiev, Ú. v. EÚ L 67, 05.03.2004, s. 1


title: Vec T-171/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  29. novembra 2012 — Hopf/ÚHVT (Clampflex) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Clampflex — Absolútne dôvody zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 nariadenia č. 207/2009“ ]

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/42

         Rozsudok Všeobecného súdu z 29. novembra 2012 — Hopf/ÚHVT (Clampflex)
   (Vec T-171/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Clampflex - Absolútne dôvody zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 - Povinnosť odôvodnenia - Článok 75 nariadenia č. 207/2009)
   2013/C 26/81
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Hans-Jürgen Hopf (Zirndorf, Nemecko) (v zastúpení: V. Mensing, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: K. Klüpfel, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 19. januára 2011 (vec R 1514/2010-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia Clampflex ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 19. januára 2011 (vec R 1514/2010-4) sa ruší v rozsahu, v akom sa týka výrobkov „injekčné striekačky“.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Hans-Jürgen Hopf znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť polovicu trov konania ÚHVT. ÚHVT znáša polovicu svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 145, 14.5.2011.


title: Vec C-263/05: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  18. decembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Životné prostredie — Smernice 75/442/EHS a 91/156/EHS — Pojem odpad — Látky alebo predmety určené na zneškodnenie alebo spätné spracovanie — Zostatky po výrobe vhodné na opätovné použitie)

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/8

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 18. decembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-263/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Smernice 75/442/EHS a 91/156/EHS - Pojem „odpad“ - Látky alebo predmety určené na zneškodnenie alebo spätné spracovanie - Zostatky po výrobe vhodné na opätovné použitie)
   (2008/C 51/13)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Konstantinidis a L. Cimaglia, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: I. M. Braguglia, splnomocnený zástupca, a G. Fiengo, avvocato dello Stato)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 1 písm. a) smernice Rady 75/442 z 15. júla 1975 o odpadoch (Ú. v. ES L 194, s. 39; Mim. vyd. 15/001, s. 23), zmenenej a doplnenej smernicou Rady 91/156/EHS z 18. marca 1991 (Ú. v. ES L 78, s. 32; Mim. vyd. 15/002, s. 3) – Vnútroštátny zákon, ktorým sa z pôsobnosti smernice vylučujú určité látky alebo predmety určené na zneškodnenie alebo spätné spracovanie, ako aj určité zostatky po výrobe, ktorých sa ich držiteľ zbavuje, alebo má v úmysle sa ich zbaviť
   Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že prijala a ponecháva v platnosti článok 14 legislatívneho dekrétu č. 138, ktorým sa stanovujú neodkladné opatrenia v oblasti daní, privatizácie a kontroly farmaceutických výdavkov, ako aj o podpore hospodárstva v znevýhodnených oblastiach z 8. júla 2002, zmeneného, teraz zákona č. 178 z 8. augusta 2002, ktorý z pôsobnosti legislatívneho dekrétu č. 22, ktorým sa vykonáva smernica 91/156/EHS o odpadoch, smernica 91/689/EHS o nebezpečných odpadoch a smernica 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov, z 5. februára 1997 vylučuje jednak látky, materiály alebo hmoty určené na výkon činností zneškodňovania alebo zhodnocovania, ktoré nie sú výslovne uvedené v prílohách B a C uvedeného dekrétu, a jednak látky alebo materiály, ktoré sú výrobnými zostatkami a ktorých sa držiteľ chce alebo má povinnosť zbaviť, pokiaľ môžu byť a sú opätovne použité vo výrobnom alebo spotrebnom procese bez predchádzajúceho spracovania a bez toho, aby poškodzovali životné prostredie, alebo po tom, ako boli vopred spracované a nešlo o jednu z činností zhodnocovania, ktoré sú uvedené v prílohe C toho istého dekrétu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 1 písm. a) smernice Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 91/156/EHS z 18. marca 1991 a rozhodnutím Komisie 96/350/ES z 24. mája 1996.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 3.9.2005.


title: Vec T-711/15: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2016 – Othman/Rada

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/36

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2016 – Othman/Rada
   (Vec T-711/15) (1)

   (2016/C 410/64)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 15.2.2016.


title: Vec C-438/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) z  23. novembra 2005 , ktorý súvisí s konaním: 1. The International Transport Workers' Federation 2. The Finnish Seamen's Union proti 1. Viking Line ABP 2. OU Viking Line Eesti

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) z 23. novembra 2005, ktorý súvisí s konaním: 1. The International Transport Workers' Federation 2. The Finnish Seamen's Union proti 1. Viking Line ABP 2. OU Viking Line Eesti
   (Vec C-438/05)
   (2006/C 60/34)
   Jazyk konania: angličtina
   Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) podal uznesením z 23. novembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: 1. The International Transport Workers' Federation 2. The Finnish Seamen's Union a 1. Viking Line ABP 2. OU Viking Line Eesti a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 6. decembra 2005.
   Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:
   Pôsobnosť ustanovení o voľnom pohybe

               1.

               Ak odborová organizácia alebo odborový zväz uskutoční kolektívnu akciu proti súkromnému podniku, v ktorej žiada, aby tento podnik uzavrel kolektívnu zmluvu s odborovou organizáciou v konkrétnom členskom štáte, čo spôsobuje, že preregistrovanie plavidla v inom členskom štáte stráca pre tento podnik zmysel, spadá takáto akcia mimo pôsobnosti článku 43 Zmluvy ES a/alebo nariadenia č. 4055/86 na základe sociálnej politiky Spoločenstva, ktorá okrem iného zahŕňa hlavu XI Zmluvy ES, a najmä na základe analógie s úvahami Súdneho dvora v rozsudku z 21. septembra 1999, Albany (C 67/96, Zb. s. I-5751, body 52 až 64)?

         Horizontálny priamy účinok

               2.

               Má článok 43 Zmluvy ES a/alebo nariadenie č. 4055/86 horizontálny priamy účinok v tom zmysle, že priznáva súkromnému podniku práva, ktoré môže uplatniť voči inému subjektu súkromného práva, najmä proti odborovej organizácii alebo odborovému zväzu, pokiaľ ide o kolektívnu akciu tejto organizácie alebo zväzu?

         Existencia obmedzení voľného pohybu

               3.

               Ak odborová organizácia alebo odborový zväz uskutočnia kolektívnu akciu proti súkromnému podniku s cieľom požadovať od neho, aby uzavrel kolektívnu zmluvu s odborovou organizáciou v určitom členskom štáte, čo spôsobuje, že preregistrovanie plavidla v inom členskom štáte stráca pre tento podnik zmysel, predstavuje takáto akcia obmedzenie na účely článku 43 Zmluvy ES a/alebo nariadenia č. 4055/86?

               4.

               Je politika odborového zväzu, podľa ktorej majú byť plavidlá zaregistrované v tej krajine, v ktorej sa nachádza skutočné vlastníctvo plavidla a kontrola nad ním, aby odborové organizácie v krajine skutočného vlastníctva plavidla mali právo uzatvárať kolektívne zmluvy týkajúce sa tohto plavidla, priamo diskriminačným, nepriamo diskriminačným alebo nediskriminačným obmedzením podľa článku 43 Zmluvy ES alebo nariadenia č. 4055/86?

               5.

               Je pri zisťovaní, či je kolektívna akcia odborovej organizácie alebo odborového zväzu priamo diskriminačným, nepriamo diskriminačným alebo nediskriminačným obmedzením podľa článku 43 Zmluvy ES alebo nariadenia č. 4055/86 relevantný subjektívny zámer odborovej organizácie uskutočňujúcej akciu alebo musí vnútroštátny súd rozhodnúť túto otázku čisto na základe objektívnych účinkov tejto akcie?

         Usádzanie sa/Služby

               6.

               Ak má materská spoločnosť sídlo v členskom štáte A a má v úmysle vykonať akt usadenia sa prostredníctvom preregistrovania plavidla v členskom štáte B, pričom toto plavidlo má prevádzkovať existujúca dcérska spoločnosť v členskom štáte B, ktorá je v jej 100 % vlastníctve a podlieha jej riadeniu a kontrole:

                           a)

                           môže kolektívna akcia odborovej organizácie alebo odborového zväzu, ktorej cieľom je zbaviť uvedený úkon zmyslu, alebo jej hrozba predstavovať obmedzenie práva materskej spoločnosti usadiť sa podľa článku 43, a

                           b)

                           môže sa dcérska spoločnosť po preregistrovaní odvolávať na nariadenie č. 4055/86, pokiaľ ide o poskytovanie jej služieb z členského štátu B do členského štátu A?

         Odôvodnenie
   Priama diskriminácia

               7.

               Ak je kolektívna akcia odborovej organizácie alebo odborového zväzu priamym diskriminačným obmedzením podľa článku 43 Zmluvy ES alebo podľa nariadenia č. 4055/86, môže byť v zásade odôvodnená výnimkou verejného poriadku podľa článku 46 Zmluvy ES na základe:

                           a)

                           toho, že uskutočnenie kolektívnej akcie (vrátane štrajku) je základným právom chráneným právom Spoločenstva, a/alebo

                           b)

                           ochrany pracovníkov?

         Politika ITF: objektívne odôvodnenie

               8.

               Vytvára uplatňovanie politiky odborového zväzu, podľa ktorej majú byť plavidlá zaregistrované v tej krajine, v ktorej sa nachádza skutočné vlastníctvo plavidla a kontrola nad ním, aby odborové organizácie v krajine skutočného vlastníctva plavidla mali právo uzatvárať kolektívne zmluvy týkajúce sa tohto plavidla, spravodlivú rovnováhu medzi základným sociálnym právom na kolektívne akcie a slobodou usadiť sa a poskytovať služby a je objektívne odôvodnené, vhodné, primerané a v súlade so zásadou vzájomného uznávania?

         Akcie FSU: objektívne odôvodnenie

               9.

               Ak:

                           materská spoločnosť v členskom štáte A vlastní plavidlo registrované v členskom štáte A a prostredníctvom tohto plavidla poskytuje trajektové služby medzi členským štátom A a členským štátom B,

                           materská spoločnosť chce preregistrovať plavidlo v členskom štáte B, aby sa naň vzťahovali pracovné podmienky, ktoré sú na nižšej úrovni než v členskom štáte A,

                           dcérska spoločnosť v členskom štáte B je v 100 % vlastníctve materskej spoločnosti v členskom štáte A a podlieha jej riadeniu a kontrole,

                           zámerom je, aby táto dcérska spoločnosť prevádzkovala dané plavidlo po jeho preregistrovaní v členskom štáte B, pričom posádka bude vybraná v členskom štáte B a bude sa na ňu vzťahovať kolektívna zmluva uzavretá s pridruženou odborovou organizáciou ITF v členskom štáte B,

                           plavidlo zostáva v skutočnom vlastníctve materskej spoločnosti a je bez posádky prenajaté dcérskej spoločnosti,

                           plavidlo bude naďalej poskytovať trajektové služby medzi členským štátom A a členským štátom B na dennej báze,

                           odborová organizácia so sídlom v členskom štáte A uskutoční kolektívnu akciu s cieľom žiadať od materskej a/alebo dcérskej spoločnosti, aby s ňou uzavreli kolektívnu zmluvu, na základe ktorej sa na posádku plavidla aj po jeho preregistrovaní budú vzťahovať podmienky akceptovateľné odborovou organizáciou v členskom štáte A, čo spôsobí, že pre materskú spoločnosť stratí preregistrovanie plavidla v členskom štáte B zmysel,

                           predstavuje táto kolektívna akcia spravodlivú rovnováhu medzi základným sociálnym právom na kolektívne akcie a slobodou usadiť sa a poskytovať služby a je objektívne odôvodnená, vhodná, primeraná a v súlade so zásadou vzájomného uznávania?

               10.

               Bola by odpoveď na otázku č. 9 iná, ak by sa materská spoločnosť vo svojom mene a v mene všetkých spoločností v rámci tej istej skupiny pred súdom zaviazala, že neskončia z dôvodu preregistrovania pracovný pomer so žiadnym zo svojich zamestnancov (záväzok, v ktorom nebola zahrnutá požiadavka predĺženia alebo opätovného uzavretia krátkodobých pracovných zmlúv ani zákaz opätovného zamestnania za rovnakých podmienok)?


title: Vec C-465/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nederlandse Raad van State (Holandsko) 17. októbra 2007 – M. a N. Elgafaji/Staatssecretaris van Justitie

text:
               12.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 8/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nederlandse Raad van State (Holandsko) 17. októbra 2007 – M. a N. Elgafaji/Staatssecretaris van Justitie
   (Vec C-465/07)
   (2008/C 8/08)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Nederlandse Raad van State
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: M. a N. Elgafaji

      Žalovaný: Staatssecretaris van Justitie
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 15 písm. c) smernice Rady 2004/83/ES o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany (1) vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie poskytuje ochranu výlučne v situácii, na ktorú je uplatniteľný aj článok 3 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd tak, ako je vykladaný judikatúrou Európskeho súdu pre ľudské práva, alebo poskytuje toto ustanovenie v porovnaní s článkom 3 Dohovoru doplnkovú alebo inú ochranu?

               2.

               V prípade, že článok 15 písm. c) smernice v porovnaní s článkom 3 Dohovoru poskytuje doplnkovú alebo inú ochranu: Aké sú v tomto prípade kritériá na to, či osobe, ktorá uplatňuje doplnkovú ochranu, skutočne hrozí vážne a individuálne ohrozenie v zmysle článku 15 písm. c) v spojení s článkom 2 písm. e) smernice ako dôsledok svojvoľného násilia?

      (1)  Ú. v. EÚ L 304, s. 12; Mim. vyd. 19/007, s. 96.


title: Vec C-184/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemecko) 14. apríla 2010 — Mathilde Grasser/Freistaat Bayern

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemecko) 14. apríla 2010 — Mathilde Grasser/Freistaat Bayern
   (Vec C-184/10)
   2010/C 179/31
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Mathilde Grasser

      Žalovaná: Freistaat Bayern

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa článok 1 ods. 2 a článok 8 ods. 2 a ods. 4 smernice 91/439/EHS (1) z 29. júla 1991 vykladať v tom zmysle, že hostiteľský členský štát je oprávnený neuznať vodičské oprávnenie vydané v inom členskom štáte, ak z údajov v tomto vodičskom preukaze vyplýva porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) uvedenej smernice, bez toho, aby predtým hostiteľský štát uplatnil voči držiteľovi vodičského preukazu opatrenie v zmysle článku 8 ods. 2 uvedenej smernice?

      (1)  Smernica Rady 91/439/EHS z 29. júla 1991 o vodičských preukazoch; Ú. v. ES L 237, s. 1; Mim. vyd. 07/001, s. 317.


title: Vec C-75/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 20. novembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/25

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 20. novembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-75/06) (1)

   (2006/C 331/48)

      Jazyk konania: portugalčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 8.4.2006.


title: Vec C-67/07: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  29. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2004/24/ES — Tradičné rastlinné lieky — Zákonník Spoločenstva — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/15

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 29. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-67/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2004/24/ES - Tradičné rastlinné lieky - Zákonník Spoločenstva - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2008/C 22/28)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Stromsky, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a R. Loosli-Surrans, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie v stanovenej lehote ustanovení nevyhnutých na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/24/ES z 31. marca 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES ustanovujúca zákonník spoločenstva o liekoch na humánne použitie o tradičné rastlinné lieky (Ú. v. EÚ L 136, s. 85; Mim. vyd. 13/034, s. 313)
   Výrok rozsudku

               1.

               Francúzska republika si tým, že neprijala, v stanovenej lehote, zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/24/ES z 31. marca 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES ustanovujúca zákonník spoločenstva o liekoch na humánne použitie o tradičné rastlinné lieky, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2 tejto smernice.

               2.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007.


title: Vec T-685/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. januára 2015 – Copernicus-Trademarks/ÚHVT – Blue Coat Systems (BLUECO) („Ochranná známka Spoločenstva – Námietkové konanie – Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva BLUECO – Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva BLUE COAT – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Rozlišovacia spôsobilosť skoršej ochrannej známky – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               2.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/28

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. januára 2015 – Copernicus-Trademarks/ÚHVT – Blue Coat Systems (BLUECO)
      (Vec T-685/13) (1)

      („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva BLUECO - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva BLUE COAT - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Rozlišovacia spôsobilosť skoršej ochrannej známky - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)
      (2015/C 073/37)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Copernicus-Trademarks Ltd (Borehamwood, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: L. Pechan a S. Körber, advokáti)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Blue Coat Systems, Inc. (Sunnyvale, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: V. Dalichau, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. októbra 2013 (vec R 2028/2012-1) týkajúceho sa námietkového konania medzi Blue Coat Systems, Inc. a Copernicus-Trademarks Ltd

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Copernicus-Trademarks Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 52, 22.2.2014.


title: Vec T-13/05: Žaloba podaná dňa 7. januára 2005: Castell del Remei, S.L. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               19.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/24

         Žaloba podaná dňa 7. januára 2005: Castell del Remei, S.L. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-13/05)
   (2005/C 69/43)
   Jazyk žaloby: španielčina
   Castell del Remei, S.L., v zastúpení: Jorge Grau Mora a Alejandro Angulo, abogados del Colegio de Barcelona; María Baylos Morales a Antonio Velázquez Ibáñez, abogados del Colegio de Madrid a Fernand de Visscher, Emmanuel Cornu, Eric de Gryse a Donatienne Moreau, advokáti, podal dňa 7. januára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               1.

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu zo dňa 27. októbra 2004 vo veci R 0691/2003-1, a

               2.

               zaviazal Úrad nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky spoločenstva:

               Žalobca.

               Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva:

               Slovná ochranná známka „ODA“ – prihláška č. 1 655 786 pre tovary zaradené do triedy 33 (alkoholické nápoje s výnimkou piva).

               Namietaný majiteľ ochrannej známky alebo označenia v konaní o námietke:

               Bodegas Roda S.A.

               Ochranná známka alebo označenie uvádzané v námietkovom konaní:

               Medzinárodná slovná ochranná známka „RODA“ (č. 703 486), španielska slovná ochranná známka „BODEGAS RODA“, zapísaná pre vína a likéry zaradené do triedy 33, španielske slovné ochranné známky „RODA“ (č. 1 757 553) a „RODA II“ (č. 2 006 616), „RODA I“ (č. 2 006 616) a grécka ochranná známka „RODA“ (č. 137 050) zapísaná pre vína a likéry zaradené do triedy 33, a obchodné meno „BODEGAS RIOJA“ zapísané pre „podnikateľskú činnosť v oblasti výroby vína a pestovania hrozna“.

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Pripustenie námietky a zamietnutie prihlášky.

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zamietnutie žaloby.

               Dôvody žaloby:

               Nesprávna aplikácia článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94.


title: Vec T-272/06: Žaloba podaná 29. septembra 2006 – Evropaïki Dynamiki/Súdny dvor

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/57

         Žaloba podaná 29. septembra 2006 – Evropaïki Dynamiki/Súdny dvor
   (Vec T-272/06)
   (2006/C 294/116)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis a N. Keramidas, advokáti)

      Žalovaný: Súdny dvor Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušenie rozhodnutia Súdneho dvora posúdiť ponuku žalobcu ako neúspešnú a zadať zákazku úspešnému uchádzačovi,

               —

               zaviazať Súdny dvor na náhradu trov konania a iných nákladov vzniknutých s podaním tejto žaloby, a to aj v prípade jej zamietnutia.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca sa touto žalobou domáha zrušenia rozhodnutia Súdneho dvora z 20. júla 2006, ktorým sa zamietla jeho ponuka predložená v rámci zadávacieho konania AM CJ 13/04 na poskytovanie služieb zabezpečenia údržby, rozvoja a podpory počítačových aplikácií (Ú. v. EÚ 2005/S 127-125162 a 2005/S 171-169521) a zákazka zadala inému uchádzačovi.
   Žalobca tvrdí, že prijatím napadnutého rozhodnutia došlo k porušeniu rozpočtového nariadenia (ES) č. 1605/2002 (Ú. v. ES L 248, 16. 9. 2002, s. 1), jeho vykonávacích pravidiel a smernice 2004/18/ES, a to nesprávnym výkladom kritérií výberu účastníkov a porušením zásad transparentnosti a rovnosti zaobchádzania.
   Žalobca navyše dodáva, že rozhodnutie verejného obstarávateľa obsahuje zjavne nesprávne posúdenie v rámci vyhodnocovania jeho ponuky, čím prekračuje priestor pre voľnú úvahu, ktorým Európske inštitúcie disponujú v rámci zadávacích konaní.


title: Vec T-788/14: Žaloba podaná 28. novembra 2014 – MPF Holdings/Komisia

text:
               23.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/38

         Žaloba podaná 28. novembra 2014 – MPF Holdings/Komisia
   (Vec T-788/14)
   (2015/C 065/52)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: MPF Holdings Ltd (St Helier, Jersey) (v zastúpení: D. Piccinin a E. Whiteford, barristers, a E. Gibson-Bolton, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Vo svojej žalobe žalobkyňa navrhuje zrušenie rozhodnutia Komisie C(2014) 5083 final z 23. júla 2014 vo veci SA.35980 (2014/N-2) – Spojené kráľovstvo, Reforma trhu s elektrinou – Trh s kapacitou
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jediný žalobný dôvod, ktorý je založený na tom, že Komisia protiprávne odobrala spoločnosti MPF právo zúčastniť sa konania vo veci formálneho zisťovania tým, že toto konanie v zmysle článku 108 ods. 2 ZFEÚ a článku 4 ods. 4 vykonávacieho nariadenia nezačala, hoci existujú pochybnosti, či je trh s kapacitou zlučiteľný s vnútorným trhom. Žalobkyňa tvrdí, že:

               —

               diskriminačnú dostupnosť dlhodobých zmlúv nemožno odôvodniť legitímnym cieľom spočívajúcim v dodaní potrebného objemu výrobnej kapacity,

               —

               Komisia dostatočne neprešetrila pravdepodobné účinky diskriminačnej dostupnosti dlhodobých zmlúv na efektívnosť trhu s kapacitou a na majiteľov existujúcich elektrární,

               —

               Komisia primerane neprešetrila prednesené odôvodnenie vlády Spojeného kráľovstva týkajúce sa diskriminačných dlhodobých zmlúv, spočívajúce v tom, že nezávislí výrobcovia, ktorí rátajú s projektovým financovaním, požadujú dlhodobé zmluvy,

               —

               Komisia neodôvodnila ani primerane neprešetrila pravdepodobné účinky diskriminačného rozdielu medzi subjektom, ktorý cenu prijíma a subjektom, ktorý cenu stanovuje.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 7. decembra 2004 vo veci T-240/02, Koninklijke Coöperatie Cosun UA proti Komisii Európskych spoločenstiev (Poľnohospodárstvo — Spoločné organizovanie trhov — Cukor — Suma za cukor C odpredaný na vnútornom trhu — Colné právo — Žiadosť o odpustenie — Ustanovenie o spravodlivom zaobchádzaní v článku 13 nariadenia (EHS) č. 1430/79 — Pojem dovozného a vývozného cla — Zásady rovnosti a právnej istoty — Spravodlivé zaobchádzanie)

text:
               19.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/21

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   zo 7. decembra 2004
   vo veci T-240/02, Koninklijke Coöperatie Cosun UA proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Poľnohospodárstvo - Spoločné organizovanie trhov - Cukor - Suma za cukor C odpredaný na vnútornom trhu - Colné právo - Žiadosť o odpustenie - Ustanovenie o spravodlivom zaobchádzaní v článku 13 nariadenia (EHS) č. 1430/79 - Pojem dovozného a vývozného cla - Zásady rovnosti a právnej istoty - Spravodlivé zaobchádzanie)
   (2005/C 45/47)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci T-240/02, Koninklijke Coöperatie Cosun UA, so sídlom v Breda (Holandsko), v zastúpení: M. Slotboom, N. Helder a J. Coumans, advokáti, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: X. Lewis, za právnej pomoci F. Tuytschaever, advokát, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie č. REM 19/01 z 2. mája 2002, ktorým bola žiadosť o odpustenie dovozného cla podaná Holandským kráľovstvom v prospech žalobcu vyhlásená za neprípustnú, Súd prvého stupňa (piata komora), v zložení: predsedkyňa komory P. Lindh, sudcovia R. García-Valdecasas a K. Jürimaäe, tajomník: J. Plingers, hlavný referent, vyhlásil dňa 7. decembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Žaloba sa zamieta.

               2)

               Žalobca je povinný znášať trovy konania, ktoré mu vznikli, a nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii.

      (1)  Ú. v. ES C 247, 12. 10. 2002


title: Vec F-61/11: Žaloba podaná 27. mája 2011 — ZZ/FRONTEX

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/32

         Žaloba podaná 27. mája 2011 — ZZ/FRONTEX
   (Vec F-61/11)
   2011/C 226/63
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. A. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Európska agentúra pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov EÚ (FRONTEX)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, ktorým bolo zrušené predchádzajúce rozhodnutie o predĺžení pracovnej zmluvy žalobcu a zrušenie niektorých častí hodnotiacej správy za obdobie od augusta 2006 do decembra 2009

      Návrhy žalobcu

   Žalobca navrhuje, aby Súd pre verejnú službu Európskej únie:

               —

               zrušil rozhodnutie z 24. januára 2011 tak, ako bolo potvrdené prostredníctvom e-mailu z 25. januára 2011, rozhodnutia z 28. marca 2011 a listu zo 4. mája 2011 výkonného riaditeľa agentúry FRONTEX,

               —

               zrušil hodnotiacu správu za rok 2009 v rozsahu, v akom obsahuje rozdielnu poznámku overovateľa z 30. októbra 2009,

               —

               zrušil formulár A výročnej hodnotiacej správy agentúry FRONTEX za rok 2010 z 21. júna 2010 v rozsahu, v akom obsahuje rozdielnu poznámku overovateľa z 20. júna 2010,

               —

               zaviazal agentúru FRONTEX na náhradu trov konania.


title: Vec T-520/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  19. apríla 2013 — Comunidad Autónoma de Galicia/Komisia

text:
               8.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/25

         Uznesenie Všeobecného súdu z 19. apríla 2013 — Comunidad Autónoma de Galicia/Komisia
   (Vec T-520/10) (1)

   2013/C 164/42
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 13, 15.1.2011.


title: Spojené veci T-20/08 a T-21/08: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  23. septembra 2009 — Evets/ÚHVT (DANELECTRO a QWIK TUNE) [ Ochranná známka Spoločenstva — Slovná ochranná známka Spoločenstva DANELECTRO a obrazová ochranná známka Spoločenstva QWIK TUNE — Nedodržanie lehoty na podanie žiadosti o obnovu ochranných známok — Žiadosť o restitutio in integrum — Reformatio in pejus — Právo na obranu — Právo byť vypočutý — Článok 61 ods. 2, článok 73 druhá veta a článok 78 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 63 ods. 2, článok 75 druhá veta a článok 81 nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/62

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. septembra 2009 — Evets/ÚHVT (DANELECTRO a QWIK TUNE)
   (Spojené veci T-20/08 a T-21/08) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Slovná ochranná známka Spoločenstva DANELECTRO a obrazová ochranná známka Spoločenstva QWIK TUNE - Nedodržanie lehoty na podanie žiadosti o obnovu ochranných známok - Žiadosť o restitutio in integrum - Reformatio in pejus - Právo na obranu - Právo byť vypočutý - Článok 61 ods. 2, článok 73 druhá veta a článok 78 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 63 ods. 2, článok 75 druhá veta a článok 81 nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
   2009/C 267/110
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Evets Corp. (Irvine, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: S. Ryan, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloby podané proti dvom rozhodnutiam štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. novembra 2007 (veci R 603/2007-4 a R 604/2004-4), týkajúcim sa žiadosti o restitutio in integrum predloženej žalobcom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloby sa zamietajú.

               2.

               Evets Corp. je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 64, 8.3.2008.


title: Vec T-25/07: Žaloba podaná 30. januára 2007 – Iride a Iride Energia/Komisia

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/24

         Žaloba podaná 30. januára 2007 – Iride a Iride Energia/Komisia
   (Vec T-25/07)
   (2007/C 69/53)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyne: Iride SpA a Iride Energia (Turín, Taliansko) (v zastúpení: L. G. Radicati di Brozolo, M. Merola, C. Bazoli, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkýň

               —

               zrušiť rozhodnutie v časti, v ktorej označuje opatrenia za štátnu pomoc, ako aj v časti, v ktorej zastavuje poskytovanie tejto pomoci dovtedy, kým Taliansko neposkytne dôkaz o vrátení pomoci zo strany AEM Torino, ktorá bola vyhlásená za nezákonnú a nezlučiteľnú rozhodnutím 2003/193/ES z 5. júna 2002 týkajúcim sa oslobodenia bývalých municipalizovaných podnikov od dane,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žaloba podaná Iride SpA a Iride Energia SpA (ďalej len „žalobkyne“) sa týka rozhodnutia z 8. novembra 2006, ktorým Komisia uzavrela konanie začaté podľa článku 88 ods. 2 ES na preskúmanie zlučiteľnosti s právom Spoločenstva náhrady, ktorú Taliansko zamýšľa priznať AEM Torino na pokrytie nenávratných nákladov v sektore energie (1).
   Žalobkyne žiadajú Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev, aby zrušil rozhodnutie v časti, v ktorej označuje za štátnu pomoc opatrenia na uhradenie nenávratných nákladov AEM Torino, ktoré vznikli v priebehu procesu liberalizácie sektora energie a v časti, v ktorej zastavuje plnenie pomoci dovtedy, kým Taliansko neposkytne Komisii dôkaz, že AEM Torino nevyužívala predchádzajúcu pomoc, ktorá bola vyhlásená za nezákonnú a nezlučiteľnú rozhodnutím 2003/193/ES týkajúcim sa oslobodenia bývalých municipalizovaných podnikov od dane (ďalej len „rozhodnutie o oslobodení od dane“) alebo dôkaz, že AEM Torino uhradila spolu s úrokmi predchádzajúcu pomoc získanú v rámci už citovaného režimu.
   Žaloba je založená osobitne na týchto hlavných dôvodoch:

               a)

               predmetné opatrenie nie je štátnou pomocou, pretože nebolo financované prostredníctvom použitia štátnych zdrojov a neudeľuje bezplatnú výhodu nadobúdateľom;

               b)

               rozsudok Deggendorf (2) nemožno v tejto veci uplatniť. Komisia najmä nepreukázala existenciu predpokladov (a obzvlášť existenciu prípadného kumulovaného účinku predchádzajúcich opatrení s novými opatreniami), ktoré podľa zásad vyplývajúcich zo samotného rozsudku musia existovať na to, aby bolo možné zastaviť poskytovanie opatrenia. Komisia konkrétne nevysvetlila, ako môžu byť určené kumulované účinky s pomocami, ktoré sú predmetom rozhodnutia o oslobodení od dane s opatreniami, ako sú stranded costs (uviaznuté náklady), ktoré slúžia výlučne na vyrovnanie, a ďalej s účinkami, ktoré zaniknú v minulosti, umožňujúc tak amortizáciu nákladov vzniknutých v období upravovaného trhu podľa vzoru toho, čo by podniky urobili, keby nedošlo k liberalizácii sektora predtým, než uvedené náklady budú úplne amortizované.

      (1)  Ú. v. EÚ L 366, 21.12.2006, s. 62.

      (2)  Rozsudok TwD/Komisia, C-355/95 (Zb. 1997, s. I-2549).


title: Vec T-79/12: Žaloba podaná 15. februára 2012 — Cisco Systems a Messagenet/Komisia

text:
               14.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 109/31

         Žaloba podaná 15. februára 2012 — Cisco Systems a Messagenet/Komisia
   (Vec T-79/12)
   2012/C 109/62
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Cisco Systems, Inc. (San José, Spojené štáty americké), Messagenet SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: L. Ortiz Blanco, J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo a K. Jörgens, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie K(2011) 7279 v konečnom znení zo 7. októbra 2011 (Ú. v. EÚ C 341, 22.11.2011, s. 2) o nevznesení námietky voči oznámenej koncentrácii medzi spoločnosťou Microsoft Corporation a podnikom Skype Sarl a o vyhlásení koncentrácie za zlučiteľnú so spoločným trhom (vec COMP/M.6281), pretože boli porušené články 2 a 6 nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Nariadenie ES o fúziách) (1), alebo subsidiárne bol porušený článok 296 ZFEÚ,

               —

               rozhodol, že žalovaná znáša svoje vlastné trovy konania a zaviazal ju na náhradu trov konania žalobcov.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom,

                           —

                           že Európska komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď rozhodla, že koncentrácia nespôsobí horizontálne narušenie hospodárskej súťaže na spoločnom trhu súkromných telekomunikačných služieb. V tejto súvislosti žalobcovia tvrdia, že táto koncentrácia povedie k spojenému podielu na trhu viac ako 80 % v jeho najšpecifickejšej z častí skúmaných v danom rozhodnutí (služba videohovorov medzi užívateľmi používajúcimi osobné počítače so systémom Windows). Kombinácia jednak veľmi rozsiahlej užívateľskej základne, ktorú má spoločnosť ponúkajúca najrozšírenejší základný systém, a úplná kontrola tejto spoločnosti nad operačným systémom Windows a s ním súvisiacimi aplikáciami, a jednak jej úplnej kontroly podniku, ktorý sa s ňou zlučuje, posilnia jej dominantné postavenie a zároveň povedú k zániku akéhokoľvek záujmu podniku, ktorý sa s ňou zlučuje, poskytovať interoperabilitu s konkurenčnými produktmi.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom,

                           —

                           že Európska komisia sa dopustila aj zjavne nesprávneho posúdenia, keď rozhodla, že táto fúzia nepochybne nespôsobila narušenie hospodárskej súťaže na spoločnom trhu súkromných telekomunikačných služieb. V tejto súvislosti žalobcovia zdôrazňujú, že vzhľadom na rastúcu popularitu jednotných súkromných telekomunikačných služieb sa profesionálni zákazníci týchto služieb snažia spojiť so svojimi zákazníkmi prostredníctvom nástrojov súkromných telekomunikačných služieb. Nástupnícka spoločnosť dokáže rozšírením svojej užívateľskej základne o zákazníkov využívajúcich súkromné telekomunikačné služby odmietať interoperabilitu s konkurenčnými produktmi súkromnej telekomunikácie a bude k tomu aj náchylnejšia. Účinky bránenia prístupu budú posilnené tým, že daná spoločnosť už má postavenie lídra alebo dominantné postavenie na priľahlých trhoch, napr. s operačnými systémami alebo podnikovým aplikačným softvérom, t. j. Office a Outlook. Napadnuté rozhodnutie nie je predovšetkým koherentné s rozhodovacou praxou Európskej komisie a Súdneho dvora Európskej únie vzhľadom na významný vplyv, aký majú užívateľské základne na trhy v oblasti informačných technológii, a potrebou zabezpečovať interoperabilitu, aby sa pre spotrebiteľa zachovala skutočná možnosť výberu, keď ide o takéto účinky užívateľských základní.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na tom,

                           —

                           že Európska komisia porušila povinnosť odôvodnenia, keď neuviedla dostatočné dôvody na povolenie koncentrácie už v prvom štádiu a nepovažovala za nevyhnutné, aby účastníci prijali akékoľvek záväzky.

      (1)  Ú. v. EÚ L 24, 29.1.2004, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 40.


title: Vec T-521/11: Žaloba podaná 3. októbra 2011 — Deutsche Bahn a i./Komisia

text:
               3.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/23

         Žaloba podaná 3. októbra 2011 — Deutsche Bahn a i./Komisia
   (Vec T-521/11)
   2011/C 355/43
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Deutsche Bahn AG (Berlín, Nemecko), Deutsche Umschlaggesellschaft Schiene-Straße (DUSS) mbH (Bodenheim, Nemecko), DB Netz AG (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko), DB Schenker Rail GmbH (Mainz, Nemecko), DB Schenker Rail Deutschland AG (Mainz, Nemecko) (v zastúpení: W. Deselaers, J. Brückner a O. Mross, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie zo 14. júla 2011, doručené 26. júla 2011,

               —

               zrušil všetky opatrenia, ktoré boli prijaté na základe kontrol uskutočnených na základe tohto protiprávneho rozhodnutia,

               —

               predovšetkým zaviazal Komisiu na vrátenie všetkých kópií dokumentov vyhotovených pri kontrolách pod hrozbou zrušenia budúceho rozhodnutia Komisie zo strany Všeobecného súdu a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne navrhujú zrušiť rozhodnutie Komisie K(2011) 5230 zo 14. júla 2011 (veci COMP/39.678 — DB I a COMP/39.731 — DB II) týkajúce sa nariadenia kontrol podľa článku 20 ods. 4 nariadenia č. 1/2003 v spoločnosti Deutsche Bahn AG, ako aj vo všetkých ňou priamo alebo nepriamo kontrolovaných právnických osobách z dôvodu možného hospodársku súťaž porušujúceho charakteru strategického použitia infraštruktúry používanej spoločnosťami skupiny DB.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú 5 žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení základného práva na domovú slobodu tým, že nebolo vyžiadané predchádzajúce povolenie súdu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení základného práva na účinný opravný prostriedok vzhľadom na neexistujúcu možnosť vopred súdne preskúmať rozhodnutie o nariadení kontrol tak z faktického, ako aj právneho hľadiska.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na nezákonnosti rozhodnutia o uskutočnení kontroly, pretože sa zakladá na údajoch, ktoré Komisia získala v rozpore s právom na obhajobu.
               Informácie Komisia získala pri vykonávaní rozhodnutia o nariadení kontroly zo 14. marca 2011 v rámci široko založeného vyhľadávania („fishing expedition“). Rovnako pri výkone druhého rozhodnutia o nariadení kontroly z 30. marca 2011 boli informácie získané protiprávne, lebo aj rozhodnutie o vykonaní tejto kontroly sa zakladá na predtým protiprávne získaných informáciách a z tohto dôvodu boli tieto údaje tiež získané protiprávne.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení práv na obhajobu nekonečne širokým a nešpecifickým popisom predmetu kontroly.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality.

         Komisia nie je príslušná pre predmet kontroly a relevantné informácie mohla v každom prípade obdržať cez príslušnú Bundesnetzagentur, respektíve prostredníctvom jednoduchého vyžiadania si informácií od žalobkýň.


title: Vec C-69/07: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  31. januára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2003/35/ES — Životné prostredie — Účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/7

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 31. januára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-69/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2003/35/ES - Životné prostredie - Účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2008/C 79/12)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Recchia a J.-B. Laignelot, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: I. M. Braguglia, splnomocnený zástupca a S. Fiorentino, advokát)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia a ktorou sa menia a dopĺňajú, s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti, smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 156, s. 17; Mim. vyd. 15/007, s. 466), v stanovenej lehote
   Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia a ktorou sa menia a dopĺňajú, s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti, smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 6 tejto smernice.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 14.4.2007.


title: Vec T-208/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2011 — Cree/ÚHVT (TRUEWHITE) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva TRUEWHITE — Absolútne dôvody zamietnutia — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 — Opisná ochranná známka )

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/18

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2011 — Cree/ÚHVT (TRUEWHITE)
   (Vec T-208/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva TRUEWHITE - Absolútne dôvody zamietnutia - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 - Opisná ochranná známka)
   2011/C 340/36
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cree, Inc. (Durham, Severná Karolína, Spojené štáty) (v zastúpení: V. Schiller, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne S. Schäffner, neskôr G. Schneider, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) zo 17. februára 2010 (vec R 985/2009-2) týkajúcemu sa prihlášky označenia TRUEWHITE ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Cree, Inc., je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 3.7.2010.


title: Vec C-204/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 18. apríla 2013 — Finanzamt Saarlouis/Heinz Malburg

text:
               22.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 18. apríla 2013 — Finanzamt Saarlouis/Heinz Malburg
   (Vec C-204/13)
   2013/C 178/11
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalovaný a navrhovateľ v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Finanzamt Saarlouis

      Žalobca a odporca v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Heinz Malburg

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 4 ods. 1 a 2, ako aj článok 17 ods. 2 písm. a) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (1) pri zohľadnení zásady neutrality vykladať v tom zmysle, že spoločník spoločnosti založenej podľa občianskeho práva, zaoberajúcej sa daňovým poradenstvom, ktorý od tejto spoločnosti získa časť klientely iba na ten účel, aby ju bezprostredne potom bezodplatne prenechal na podnikateľské účely novozaloženej spoločnosti založenej podľa občianskeho práva, zaoberajúcej sa daňovým poradenstvom, v ktorej má väčšinovú účasť, má právo na odpočet dane zo získania klientely?

      (1)  Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 009/01, s. 23).


title: Vec T-82/14: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2016 – Copernicus-Trademarks/EUIPO – Maquet (LUCEO) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Európskej únie LUCEO — Absolútny dôvod zamietnutia — Nekonanie v dobrej viere pri podávaní prihlášky — Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/27

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2016 – Copernicus-Trademarks/EUIPO – Maquet (LUCEO)
   (Vec T-82/14) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie LUCEO - Absolútny dôvod zamietnutia - Nekonanie v dobrej viere pri podávaní prihlášky - Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 305/37)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Copernicus-Trademarks Ltd (Borehamwood, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: F. Henkel, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Maquet GmbH (Rastatt, Nemecko) (v zastúpení: N. Hebeis, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 25. novembra 2013 (vec R 2292/2012-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Copernicus-Trademarks a Maquet

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Copernicus-Trademarks Ltd znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) a Maquet GmbH.

      (1)  Ú. v. EÚ C 112, 14.4.2014.


title: Vec C-95/10: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. marca 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo — Portugalsko) — Strong Segurança SA/Município de Sintra, Securitas-Serviços e Tecnologia de Segurança (Verejné zákazky na služby — Smernica 2004/18/ES — Článok 47 ods. 2 — Priamy účinok — Uplatniteľnosť na služby uvedené v prílohe II B smernice)

text:
               7.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/11

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. marca 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo — Portugalsko) — Strong Segurança SA/Município de Sintra, Securitas-Serviços e Tecnologia de Segurança
   (Vec C-95/10) (1)

   (Verejné zákazky na služby - Smernica 2004/18/ES - Článok 47 ods. 2 - Priamy účinok - Uplatniteľnosť na služby uvedené v prílohe II B smernice)
   2011/C 139/17
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Strong Segurança SA

      Žalované: Município de Sintra, Securitas-Serviços e Tecnologia de Segurança

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Supremo Tribunal Administrativo — Výklad článkov 21, 23, článku 35 ods. 4 a článku 47 ods. 2 a prílohy II B smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132) — Ekonomická a finančná situácia uchádzačov — Možnosť hospodárskeho subjektu odvolať sa na kapacitu inej hospodárskej jednotky — Priamy účinok oneskorene prebratej smernice

      Výrok rozsudku

   Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby neukladá členským štátom povinnosť uplatňovať článok 47 ods. 2 tejto smernice aj na zákazky, ktorých predmetom sú služby uvedené v prílohe II B tejto smernice. Táto smernica však nebráni tomu, aby členské štáty vo svojich právnych poriadkoch, resp. verejní obstarávatelia v dokumentáciách k zadávaciemu konaniu takéto uplatňovanie stanovili.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010.


title: Vec C-434/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Alba — Secția comercială și de contencios administrativ — Rumunsko) 22. augusta 2011 — Corpul Național al Polițiștilor — v záujme svojich členov, príslušníkov polície v Albe/Ministerul Administrației și Internelor (MAI), Inspectoratul General al Poliției Române (IGPR) a Inspectoratul de Poliție al Județului Alba (IPJ)

text:
               12.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Alba — Secția comercială și de contencios administrativ — Rumunsko) 22. augusta 2011 — Corpul Național al Polițiștilor — v záujme svojich členov, príslušníkov polície v Albe/Ministerul Administrației și Internelor (MAI), Inspectoratul General al Poliției Române (IGPR) a Inspectoratul de Poliție al Județului Alba (IPJ)
   (Vec C-434/11)
   2011/C 331/14
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunalul Alba

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Corpul Național al Polițiștilor — v záujme svojich členov, príslušníkov polície v Albe

      Žalovaní: Ministerul Administrației și Internelor (MAI), Inspectoratul General al Poliției Române (IGPR) a Inspectoratul de Poliție al Județului Alba (IPJ)

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa ustanovenia článku 17 ods. 1, článku 20 a článku 21 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bránia znižovaniu platov, ktoré rumunský štát zaviedol zákonom č. 118/2010 a zákonom č. 285/2010?


title: Vec C-247/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven administrativen sad (Bulharsko) 21. mája 2012 — Meliha Veli Mustafa/Direktor na fond „Garantirani vzemania na rabotnicite i služitelnite“ kam Nacionalnia osiguritelen institut

text:
               4.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven administrativen sad (Bulharsko) 21. mája 2012 — Meliha Veli Mustafa/Direktor na fond „Garantirani vzemania na rabotnicite i služitelnite“ kam Nacionalnia osiguritelen institut
   (Vec C-247/12)
   2012/C 235/14
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Varhoven administrativen sad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Meliha Veli Mustafa

      Žalovaný: Direktor na fond „Garantirani vzemania na rabotnicite i služitelnite“ kam Nacionalnia osiguritelen institut

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 2 ods. 1 smernice Rady 80/987/EHS (1) z 20. októbra 1980 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa, v znení zmenenom a doplnenom smernicou 2002/74/ES (2) Európskeho parlamentu a Rady z 23. septembra 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 80/987/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa, vo svetle odôvodnenia 5 smernice 2002/74 vykladať tak, že členským štátom ukladá povinnosť, aby stanovili záruky pre nároky zamestnancov v konkurznom konaní, a to v každej fáze konania, až do vyhlásenia platobnej neschopnosti, nie len na začiatku tohto konania?

               2.

               Je taká vnútroštátna úprava, ktorá stanovuje možnosť, že záručná inštitúcia uspokojí nároky zamestnancov, v prípade ktorých ide o neuspokojené mzdové nároky zamestnancov z pracovného pomeru, pokiaľ tieto nároky vznikli do dňa zápisu rozhodnutia o začatí konkurzného konania, v rozpore s článkom 2 ods. 1 smernice 80/987 v znení zmenenom a doplnenom na základe smernice 2002/74, ak na základe uvedeného rozhodnutia neskončí činnosť zamestnávajúcej spoločnosti a daná spoločnosť nie je ani vyhlásená za platobne neschopnú?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúce otázky: Má článok 2 ods. 1 smernice 80/987 v znení zmenenom a doplnenom smernicou 2002/74 priamy účinok a môže ho vnútroštátny súd priamo uplatniť?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúce otázky: Smie sa v prípade absencie konkrétnej vnútroštátnej úpravy týkajúcej sa lehoty, v rámci ktorej je možné podať žiadosť o to, aby záručná inštitúcia uspokojila nároky zamestnancov, ktoré vznikli do dňa zápisu rozhodnutia, na základe ktorého bol zamestnávateľ vyhlásený za platobne neschopného (a jeho činnosť sa skončila), podľa zásady efektivity použiť lehota v dĺžke 30 dní, ktorá je podľa vnútroštátneho právneho poriadku stanovená na vykonanie tohto práva v iných prípadoch, pričom za začiatok plynutia lehoty sa považuje deň zápisu rozhodnutia o vyhlásení platobnej neschopnosti do obchodného registra?

      (1)  Smernica Rady z 20. októbra 1980 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa (Ú. v. ES L 283, s. 23; Mim. vyd. 05/001, s. 217).

      (2)  Smernica č. 2002/74/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. septembra 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 80/987/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa (Ú. v. ES L 270, s. 10; Mim. vyd. 05/004, s. 261).


title: Vec C-3/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 3. januára 2017 – Sporting Odds Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 3. januára 2017 – Sporting Odds Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása
   (Vec C-3/17)
   (2017/C 112/25)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sporting Odds Limited

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Irányítása

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa článok 56 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“), zákaz diskriminácie a požiadavka, aby obmedzenia činností v oblasti hazardných hier zavedené členskými štátmi boli koherentné a systematické – čo je zákonný cieľ, ktorý členský štát odôvodňuje predovšetkým bojom proti patologickému hráčstvu a ochranou spotrebiteľov –, vykladať v tom zmysle, že štátny monopol v oblasti športových stávok a dostihových stávok prevádzkovaných prostredníctvom internetu a mimo neho odporuje uvedeným ustanoveniam, ak navyše v členskom štáte od reorganizácie trhu, ktorú vykonal tento štát, súkromní poskytovatelia služieb môžu prevádzkovať vo fyzických kasínach na základe koncesie iné hazardné hry (kasínové hry, kartové hry, hracie automaty, kasínové hry prevádzkované prostredníctvom internetu, kartové hry prevádzkované prostredníctvom internetu) prostredníctvom internetu a mimo neho, ktoré tiež spôsobujú značné riziko závislosti?

               2.

               Majú sa článok 56 ZFEÚ, zákaz diskriminácie a požiadavka, aby obmedzenia činností v oblasti hazardných hier zavedené členskými štátmi boli koherentné a systematické, vykladať v tom zmysle, že uvedený článok je porušený a uvedená požiadavka nie je splnená, ak sa zistí, že reorganizácia úpravy trhu odôvodnená bojom proti patologickému hráčstvu a zákonným cieľom týkajúcim sa ochrany spotrebiteľov od reorganizácie vykonanej členským štátom má skutočne za následok alebo jej prejavom je sústavný nárast počtu kasín, ročnej dane z kasínových hazardných hier, prognózy príjmov štátneho rozpočtu plynúcich z koncesných poplatkov týkajúcich sa kasín, hracích žetónov zakúpených hráčmi a peňažnej sumy potrebnej na získanie práva hrať na hracích automatoch?

               3.

               Majú sa článok 56 ZFEÚ, zákaz diskriminácie a požiadavka, aby obmedzenia činností v oblasti hazardných hier zavedené členskými štátmi boli koherentné a systematické, vykladať v tom zmysle, že uvedený článok je porušený a uvedená požiadavka nie je splnená, ak sa zistí, že zavedenie štátneho monopolu a povolené prevádzkovanie hazardných hier súkromnými poskytovateľmi služieb, ktoré sú odôvodnené predovšetkým bojom proti patologickému hráčstvu a zákonným cieľom týkajúcim sa ochrany spotrebiteľov, majú navyše ekonomicko-politický cieľ, ktorým je získať vyššie čisté príjmy z hazardných hier a dosiahnuť v čo najkratšom čase mimoriadne vysokú úroveň príjmov z trhu kasín na účely financovania iných rozpočtových výdavkov a orgánov štátnej správy?

               4.

               Majú sa článok 56 ZFEÚ, zákaz diskriminácie a požiadavka, aby obmedzenia činností v oblasti hazardných hier zavedené členskými štátmi boli koherentné a systematické, vykladať v tom zmysle, že uvedený článok je porušený a uvedená požiadavka nie je splnená a že dochádza k neodôvodnenému rozlišovaniu poskytovateľov služieb, ak sa zistí, že členský štát, ktorý sa odvoláva na ten istý dôvod týkajúci sa verejného poriadku, si vyhradil štátny monopol na určité služby v oblasti hazardných hier prevádzkovaných prostredníctvom internetu, zatiaľ čo umožňuje prístup k iným službám v oblasti hazardných hier, pričom udeľuje čoraz viac koncesií?

               5.

               Majú sa článok 56 ZFEÚ a zákaz diskriminácie vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby len poskytovatelia služieb, ktorí (na základe koncesie) prevádzkujú fyzické kasína na území Maďarska, mohli získať licenciu na prevádzkovanie kasínových hier prostredníctvom internetu, a preto poskytovatelia služieb, ktorí neprevádzkujú fyzické kasíno na území Maďarska (vrátane poskytovateľov služieb, ktorí prevádzkujú fyzické kasíno v inom členskom štáte), nemôžu získať licenciu na prevádzkovanie kasínových hier prostredníctvom internetu?

               6.

               Majú sa článok 56 ZFEÚ a zákaz diskriminácie vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby členský štát vyhlásením prípadného verejného obstarávania na udelenie koncesií na prevádzkovanie fyzických kasín a možnosťou, aby osvedčený prevádzkovateľ hazardných hier predložil ponuku [vo verejnom obstarávaní] s cieľom získať koncesiu na prevádzkovanie fyzického kasína, zaručil teoretickú možnosť, že každý poskytovateľ služieb, ktorý spĺňa zákonné požiadavky – vrátane poskytovateľa služieb so sídlom v inom členskom štáte – získa koncesiu na prevádzkovanie fyzického kasína, a keď ju už má, aj licenciu na prevádzkovanie kasína prostredníctvom internetu, ale dotknutý členský štát v skutočnosti nevyhlási nijaké transparentné verejné obstarávanie na udelenie koncesií a poskytovateľ služieb v praxi tiež nemá možnosť predložiť ponuku [vo verejnom obstarávaní], a napriek tomu orgány tohto členského štátu konštatujú, že poskytovateľ služieb konal protiprávne, lebo poskytoval službu bez licencie, a uložia mu sankciu správnej povahy?

               7.

               Majú sa článok 56 ZFEÚ, zákaz diskriminácie a požiadavka, aby povoľovacie konanie bolo transparentné, objektívne a verejné, vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby členský štát vytvoril systém udeľovania koncesií pre určité služby v oblasti hazardných hier, pričom orgán, ktorý rozhoduje o koncesiách, tiež môže namiesto vyhlásenia verejného obstarávania na udelenie koncesií uzavrieť koncesné zmluvy s určitými osobami považovanými za osvedčených prevádzkovateľov hazardných hier namiesto toho, aby vyhlásením jedného verejného obstarávania umožnil všetkým poskytovateľom služieb zúčastniť sa za rovnakých podmienok na verejnom obstarávaní?

               8.

               V prípade, ak bude odpoveď na siedmu otázku záporná a ak možno v dotknutom členskom štáte zaviesť viaceré konania na získanie tej istej koncesie, musí tento členský štát na základe článku 56 ZFEÚ zaručiť rovnocennosť uvedených konaní s cieľom zabezpečiť potrebný účinok právnej úpravy Únie v oblasti základných slobôd s prihliadnutím na požiadavku, aby povoľovacie konanie bolo transparentné, objektívne a verejné, a požiadavku rovnosti zaobchádzania?

               9.

               Má na odpoveď na šiestu až ôsmu otázku vplyv skutočnosť, že v jednom ani druhom prípade nie je zaručené súdne preskúmanie ani iný účinný prostriedok nápravy proti rozhodnutiu o udelení koncesie?

               10.

               Majú sa článok 56 ZFEÚ, ustanovenie o lojálnej spolupráci obsiahnuté v článku 4 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii (ďalej len „ZEÚ“) a inštitucionálna a procesná autonómia členských štátov v spojení s článkami 47 a 48 Charty základných práv (ďalej len „Charta“), ako aj s právom mať k dispozícii účinné mechanizmy súdneho preskúmania a s právom na obhajobu, ktoré zakotvujú uvedené ustanovenia, vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd, ktorý prejednáva spor, môže pri skúmaní požiadaviek práva Únie, ktoré vyplývajú z judikatúry Súdneho dvora, ako aj nevyhnutnosti a proporcionality obmedzenia zavedeného dotknutým členským štátom, nariadiť a bez návrhu vykonať skúmanie a dokazovanie aj v prípade, ak vnútroštátne procesné predpisy tohto členského štátu podľa zákona nestanovujú uvedenú právomoc?

               11.

               Má sa článok 56 ZFEÚ v spojení s článkami 47 a 48 Charty, ako aj s právom mať k dispozícii účinné mechanizmy súdneho preskúmania a s právom na obhajobu, ktoré zakotvujú uvedené ustanovenia, vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd, ktorý prejednáva spor, pri skúmaní požiadaviek práva Únie, ktoré vyplývajú z judikatúry Súdneho dvora, ako aj nevyhnutnosti a proporcionality obmedzenia zavedeného dotknutým členským štátom nemôže uložiť dôkazné bremeno poskytovateľom služieb, ktorých sa týka toto obmedzenie, ale prináleží členskému štátu – a konkrétne štátnemu orgánu, ktorý vydal rozhodnutie napadnuté v konaní – odôvodniť a preukázať súlad vnútroštátnej právnej úpravy s právom Únie, ako aj jej nevyhnutnosť a proporcionalitu, pričom v prípade, ak to neurobí, automaticky to znamená, že táto vnútroštátna právna úprava porušuje právo Únie?

               12.

               Má sa článok 56 ZFEÚ, a to aj vzhľadom na právo na spravodlivý proces zakotvené v článku 41 ods. 1, právo byť vypočutý v zmysle článku 41 ods. 2 písm. a) a povinnosť odôvodnenia stanovenú v článku 41 ods. 2 písm. c) Charty, ako aj vzhľadom na ustanovenie o lojálnej spolupráci obsiahnuté v článku 4 ods. 3 ZEÚ a inštitucionálnu a procesnú autonómiu členských štátov, vykladať v tom zmysle, že také požiadavky nie sú splnené, ak príslušný orgán členského štátu neupovedomí prevádzkovateľa hazardných hier o začatí sankčného správneho konania podľa vnútroštátnej právnej úpravy, ani si následne v priebehu správneho konania nevyžiada jeho stanovisko k súladu právnej úpravy členského štátu s právom Únie a bez toho, aby v odôvodnení svojho rozhodnutia podrobne vysvetlil tento súlad a dôkazy, o ktoré sa tento súlad opiera, v jednostupňovom konaní uloží sankciu, ktorá sa podľa vnútroštátneho práva považuje za správnu sankciu?

               13.

               So zreteľom na článok 56 ZFEÚ, článok 41 ods. 1 a článok 41 ods. 2 písm. a) a c) Charty a jej články 47 a 48, ako aj so zreteľom na právo mať k dispozícii účinné mechanizmy súdneho preskúmania a právo na obhajobu, ktoré zakotvujú uvedené ustanovenia, sú požiadavky, ktoré sú stanovené v uvedených článkoch, splnené, ak prevádzkovateľ hazardných hier môže až v konaní na vnútroštátnom súde po prvý raz spochybniť zlučiteľnosť vnútroštátnej právnej úpravy s právom Únie?

               14.

               Možno článok 56 ZFEÚ a povinnosť členských štátov odôvodniť obmedzenie slobodného poskytovania služieb vykladať v tom zmysle, že členský štát nesplnil uvedenú povinnosť, ak v čase zavedenia tohto obmedzenia ani v čase skúmania nebolo a nie je k dispozícii príslušné posúdenie vplyvu, ktoré podporuje ciele týkajúce sa verejného poriadku sledované týmto obmedzením?

               15.

               Vzhľadom na právny rámec stanovený zákonom na určenie výšky správnej sankcie, ktorú možno uložiť, povahu činnosti, za ktorú sa táto sankcia ukladá, a najmä na to, do akej miery predmetná činnosť ovplyvňuje verejný poriadok a verejnú bezpečnosť, ako aj vzhľadom na represívny cieľ sankcie, možno na základe článkov 47 a 48 Charty konštatovať, že predmetná správna sankcia má „trestnoprávnu povahu“? Má táto okolnosť vplyv na odpoveď na jedenástu až štrnástu otázku?

               16.

               Má sa článok 56 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že ak na základe odpovedí na predchádzajúce otázky súd, ktorý prejednáva spor, určí, že predmetná právna úprava a jej uplatňovanie sú protiprávne, musí tiež určiť, že sankcia založená na vnútroštátnej právnej úprave, ktorá nie je v súlade s článkom 56 ZFEÚ, porušuje právo Únie?


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. októbra 2004 vo veci C-153/01: Španielske kráľovstvo proti Komisii Európskych spoločenstiev (EPUZF — Účtovná závierka — Rozpočtové roky 1996 až 1998 — Rozhodnutie 2001/137/ES)

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   zo 7. októbra 2004
   vo veci C-153/01: Španielske kráľovstvo proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (EPUZF - Účtovná závierka - Rozpočtové roky 1996 až 1998 - Rozhodnutie 2001/137/ES)
   (2004/C 300/01)
   Jazyk konania: španielčina
   Vo veci C-153/01, Španielske kráľovstvo (splnomocnený zástupca: S. Ortiz Vaamonde) proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnená zástupkyňa: S. Pardo Quintillán), predmetom ktorej je žaloba o čiastočné zrušenie na základe článku 230 ES podaná dňa 9. apríla 2001, Súdny dvor (druhá komora) v zložení: predseda komory C. W. A. Timmermans, sudcovia C. Gulmann, J. N. Cunha Rodrigues, R. Schintgen a F. Macken (spravodajkyňa), generálny advokát P. Léger, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 7. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Rozhodnutie Komisie 2001/137/ES z 5. februára 2001, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) [neoficiálny preklad] sa zrušuje v rozsahu, v akom na Španielske kráľovstvo uplatňuje finančnú úpravu vo výške 2 426 259 870 ESP, ktorá predstavuje dlžné úroky v rámci režimu dodatočných dávok na mliečne výrobky.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Španielske kráľovstvo nahradí štyri pätiny trov konania.

               4.

               Komisia Európskych spoločenstiev nahradí jednu pätinu trov konania.

      (1)  Ú. v. ES C 186, 30.6.2001


title: Vec T-592/15: Žaloba podaná 12. októbra 2015 – Novartis/ÚHVT – SK Chemicals (Vyobrazenie náplasti)

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/35

         Žaloba podaná 12. októbra 2015 – Novartis/ÚHVT – SK Chemicals (Vyobrazenie náplasti)
   (Vec T-592/15)
   (2015/C 414/46)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Novartis AG (Bazilej, Švajčiarsko) (v zastúpení: M. Douglas, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: SK Chemicals GmbH (Eschborn, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva (vyobrazenie náplasti) – prihláška č. 11 293 362.

      Konanie pred ÚHVT: konanie o výmaze.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. augusta 2015 vo veci R 2342/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. e) ii) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie zásady spravodlivého procesu pred odvolacím senátom ÚHVT.


title: Vec C-452/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Salzburg (Rakúsko) 12. augusta 2013 — Germanwings GmbH/Ronny Henning

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Salzburg (Rakúsko) 12. augusta 2013 — Germanwings GmbH/Ronny Henning
   (Vec C-452/13)
   2013/C 325/25
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesgericht Salzburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka a žalovaná: Germanwings GmbH

      Odporkyňa v odvolacom konaní a žalobkyňa: Ronny Henning

      Prejudiciálna otázka

   Ktorý čas je určujúci pre pojem „čas príletu“ používaný v článkoch 2, 5, 6 a 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (1):

               a)

               čas zosadnutia lietadla na pristávaciu dráhu („čas touchdown“);

               b)

               čas, kedy lietadlo dosiahlo príletové stojisko a aktivovalo parkovacie brzdy, respektíve boli založené brzdiace kliny („čas príchodu ku klinom“);

               c)

               čas otvorenia dverí lietadla;

               d)

               čas určený zmluvnými účastníkmi v rámci zmluvnej autonómie?

      (1)  Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec T-433/14: Žaloba podaná 13. júna 2014 – Superficies de Alimentación/Komisia

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/58

         Žaloba podaná 13. júna 2014 – Superficies de Alimentación/Komisia
   (Vec T-433/14)
   2014/C 253/79
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Superficies de Alimentación, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: A. López Gómez, abogado)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               subsidiárne zrušil rozhodnutie v rozsahu, v akom súbor opatrení, ktoré predstavujú takzvaný španielsky systém daňového leasingu (SEAF), kvalifikuje ako novú štátnu pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom,

               —

               subsidiárne zrušil články 1 a 4 napadnutého rozhodnutia, ktoré ako jediných príjemcov údajnej pomoci a ako jediných povinných na jej vrátenie určujú investorov AIE (hospodárskych záujmových združení),

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom v rozpore so všeobecnými zásadami práva Únie nariaďuje vrátenie údajnej pomoci,

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom rozhoduje o súlade súkromných zmlúv uzavretých medzi investormi a ďalšími subjektmi s právom, v celom rozsahu alebo v rozsahu, ktorý sa vzťahuje na neodrazenie rentability operácií, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako vo veci T-401/14, Duro Felguera SA/Komisia.


title: Vec C-434/04: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus uznesením zo dňa 6. októbra 2004 vo veci Jan-Erik Anders Ahokainen a Mati Leppik

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/35

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus uznesením zo dňa 6. októbra 2004 vo veci Jan-Erik Anders Ahokainen a Mati Leppik
   (Vec C-434/04)
   (2004/C 300/66)
   Korkein oikeus podal uznesením zo 6. októbra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania vo vzťahu k trestnému konaniu proti Jan-Erik Anders Ahokainen a Mati Leppik, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 11. októbra 2004.
   Korkein oikeus žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Má byť článok 28 ES vykladaný v tom zmysle, že je s ním v rozpore právna úprava členského štátu, podľa ktorej iba ten, kto má povolenie, môže dovážať nedenaturovaný etylalkohol, ktorý má viac ako 80 %?

               2.

               Ak je odpoveď na prvú otázku kladná, má byť režim povolenia považovaný za povolený článkom 30 ES?


title: Vec T-373/05: Žaloba podaná  26. septembra 2005  – Talianska republika/Komisia

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/37

         Žaloba podaná 26. septembra 2005 – Talianska republika/Komisia
   (Vec T-373/05)
   (2005/C 296/74)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Talianska republika (v zastúpení: Paolo Gentili, Avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu
   Zrušiť rozhodnutie Komisie C(2005)2756 z 20. júla 2005, keďže uplatňuje voči Talianskej republike paušálnu opravu vzťahujúcu sa na režim pomoci pre tabak a to vo výške 5 % z výdavkov priznaných v roku 2001 a v roku 2002 pre úrodu zobratú v roku 2000. Zaviazanie žalovanej na náhradu trov konania
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Talianska vláda napadla pred Súdom prvého stupňa Európskych spoločenstiev rozhodnutie Komisie z 20. júla 2005 C(2005)2756 oznámené v ten istý deň účastníkovi konania, ktoré obsahuje paušálnu finančnú opravu vzťahujúcu sa na režim pomoci pre tabak vo výške 5 % výdavkov priznaných v roku 2001 a v roku 2002 vzhľadom na zber tabaku v roku 2000.
   Na podporu svojich návrhov Talianska vláda uvádza:

               1.

               chyby v odôvodnení rozhodnutia (2005)2756 z 20. júla 2005 v súvislosti s článkom 253 Zmluvy, ako aj prekročenie právomoci v dôsledku skreslenia skutkových okolnosti, na základe ktorých napadnuté rozhodnutie uložilo paušálnu opravu pomoci poskytovanú výrobcom tabaku za obdobie zberu rok 2000, nedostatočné odôvodnenie ohľadne porušeného normatívneho parametra a v každom prípade ohľadne skutkových domnienok, ktoré prípadne môžu právne odôvodniť jeho použitie;

               2.

               chybu spočívajúcu v porušení a v nesprávnom uplatnení článku 7 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1258/1999 (1), keďže rozhodnutie o paušálnej oprave pomoci poskytovanej výrobcom tabaku za obdobie zberu rok 2000 nemá nevyhnutné argumentačné špecifikácie, ktoré vyžaduje spomenuté ustanovenie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1528/1999 zo 17. mája 1999 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. ES L 160, 26.6.1999, s. 103) [neoficiálny preklad]