title: Vec C-366/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg zo dňa 16. augusta 2004 vo veci Georg Schwarz proti Bürgermeister der Landeshauptstadt Salzburg

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/22

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg zo dňa 16. augusta 2004 vo veci Georg Schwarz proti Bürgermeister der Landeshauptstadt Salzburg
   (Vec C-366/04)
   (2004/C 262/37)
   Unabhängiger Verwaltungssenat, Salzburg (Rakúska republika) uznesením zo 16. augusta 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci Georg Schwarz proti Bürgermeister der Landeshauptstadt Salzburg, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 23. augusta 2004.
   Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:
   Je vnútroštátny predpis, schválený pred nadobudnutím účinnosti smernice Rady 93/43/EHS (1) zo 14. júna 1993 o hygiene výroby potravín, podľa ktorého je v predajných automatoch zakázané ponúkať na predaj cukrovinky alebo výrobky vyrobené s použitím náhrad cukru bez obalu, v rozpore s článkami 28 až 30 ES v spojení s článkom 7 uvedenej smernice?

      (1)  Ú. v. ES, L 175, s. 1.


title: Vec C-567/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Paris (Francúzsko) 9. decembra 2014 – Genentech Inc./Hoechst GmbH, predtým Hoechst AG, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH

text:
               2.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Paris (Francúzsko) 9. decembra 2014 – Genentech Inc./Hoechst GmbH, predtým Hoechst AG, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH
      (Vec C-567/14)
      (2015/C 073/18)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour d’appel de Paris

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Genentech Inc.

         Žalované: Hoechst GmbH, predtým Hoechst AG, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa ustanovenia článku 81 Zmluvy (teraz článok 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie) vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby sa licenčná zmluva, ktorá ukladá držiteľovi licencie povinnosť uhrádzať poplatky len za využívanie práv spojených s patentmi, ktoré sú predmetom licencie, považovala v prípade zrušenia patentov za účinnú?


title: Vec C-112/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 4. marca 2015 – Kødbranchens Fællesråd konajúca v mene Århus Slagtehus A/S a iní/Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri, Fødevarestyrelsen

text:
               4.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 146/30

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 4. marca 2015 – Kødbranchens Fællesråd konajúca v mene Århus Slagtehus A/S a iní/Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri, Fødevarestyrelsen
   (Vec C-112/15)
   (2015/C 146/36)
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Østre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovatelia: Kødbranchens Fællesråd konajúca v mene Århus Slagtehus A/S, Danish Crown A.m.b.A. Oksekødsdivisionen, Hadsund Kreaturslagteri A/S, Hjalmar Nielsens Eksportslageri A/S, Kjellerup Eksportslagteri A/S, Mogens Nielsen Kreaturslagteri A/S, Vejle Eksportsla A/S

      Odporcovia: Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri, Fødevarestyrelsen

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 27 ods. 4 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 (1) z 29. apríla 2004 o úradných kontrolách uskutočňovaných s cieľom zabezpečiť overenie dodržiavania potravinového a krmivového práva a predpisov o zdraví zvierat a o starostlivosti o zvieratá v spojení s bodmi 1 a 2 prílohy VI tohto nariadenia vykladať v tom zmysle, že členské štáty nemôžu pri stanovení poplatku, ktorý sa vyberá od potravinárskych podnikov, zahrnúť do tohto poplatku výdavky na mzdy a školenia zamestnancov verejného sektora, ktorí sa síce prijímajú s cieľom absolvovať školenie, ktoré spĺňa požiadavky stanovené pre „úradného veterinárneho asistenta“ (pozri nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 (2) z 29. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú osobitné predpisy na organizáciu úradných kontrol produktov živočíšneho pôvodu určených na ľudskú spotrebu), ale pred svojím prijatím na školenie ani počas neho inšpekcie mäsa nevykonávajú?

      (1)  Ú. v. EÚ L 165, 2004, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 139, 2004, s. 206.


title: Vec C-652/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Cagliari (Taliansko) 9. decembra 2013 – trestné konanie proti Mirko Saba

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Cagliari (Taliansko) 9. decembra 2013 – trestné konanie proti Mirko Saba
   (Vec C-652/13)
   2014/C 112/27
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale ordinario di Cagliari

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Mirko Saba

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 49 a nasl. ZFEÚ a články 56 a nasl. ZFEÚ, ako aj zásady, ktoré Súdny dvor Európskej únie potvrdil vo svojom rozsudku zo 16. februára 2012 (spojené veci C-72/10 a C-77/10) vykladať v tom zmysle, že bránia vypísaniu ponukového konania na udelenie koncesií s kratším obdobím platnosti ako skôr vydané koncesie, v prípade, že účelom vypísania tohto ponukového konania je náprava dôsledkov vyplývajúcich z nezákonného vylúčenia určitého počtu prevádzkovateľov z predchádzajúcich súťaží?

               2.

               Majú sa články 49 a nasl. ZFEÚ a články 56 a nasl. ZFEÚ, ako aj zásady, ktoré Súdny dvor Európskej únie potvrdil v rovnakom rozsudku zo 16. februára 2012 (spojené veci C-72/10 a C-77/10) vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby potreba reorganizácie systému prostredníctvom časového zjednotenia platnosti koncesií predstavovala primerané kauzálne odôvodnenie pre obmedzenie dĺžky platnosti koncesií, ktoré sú predmetom súťaže, vzhľadom na trvanie zmluvných vzťahov založených na koncesiách udelených v minulosti?


title: Vec T-172/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  22. januára 2015 – Novomatic/ÚHVT Simba Toys (AFRICAN SIMBA) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva AFRICAN SIMBA — Skoršia národná obrazová ochranná známka Simba — Relatívny dôvod zamietnutia — Riadne používanie skoršej ochrannej známky — Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 nariadenia č. 207/2009 — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009“ )

text:
               9.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 81/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. januára 2015 – Novomatic/ÚHVT Simba Toys (AFRICAN SIMBA)
   (Vec T-172/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva AFRICAN SIMBA - Skoršia národná obrazová ochranná známka Simba - Relatívny dôvod zamietnutia - Riadne používanie skoršej ochrannej známky - Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Povinnosť odôvodnenia - Článok 75 nariadenia č. 207/2009 - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009“))
   (2015/C 081/21)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Rakúsko) (v zastúpení: W. Mosing, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Simba Toys GmbH & Co. KG (Fürth, Nemecko) (v zastúpení: O. Ruhl a C. Sachs, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. januára 2013 (vec R 157/2012-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Simba Toys GmbH & Co. KG a Novomatic AG

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Novomatic AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 141, 18.5.2013.


title: Vec F-89/11: Žaloba podaná 18. septembra 2011 — ZZ/Výbor regiónov

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/45

         Žaloba podaná 18. septembra 2011 — ZZ/Výbor regiónov
   (Vec F-89/11)
   2011/C 347/85
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaný: Výbor regiónov

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Výboru regiónov, ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobcu o náhradu majetkovej škody a nemajetkovej ujmy, ktorá mu vznikla v dôsledku správneho a disciplinárneho konania, podaná podľa článku 90 ods. 1 služobného poriadku

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Výboru regiónov č. 0352/2010 z 12. novembra 2010, ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobcu o náhradu majetkovej škody a nemajetkovej ujmy, ktorá mu vznikla v dôsledku správneho a disciplinárneho konania, podaná 14. júla 2010 podľa článku 90 ods. 1 služobného poriadku,

               —

               v prípade potreby zrušiť explicitné rozhodnutie Výboru regiónov z 31. mája 2011 o zamietnutí sťažnosti, ktorú žalobca podal 10. februára 2011 podľa článku 90 ods. 2 služobného poriadku,

               —

               uložiť Výboru regiónov, aby žalobcovi zaplatil sumu 15 000 eur z titulu nemajetkovej ujmy, ktorú utrpel v dôsledku prieťahov v správnom a disciplinárnom konaní vedených voči nemu,

               —

               uložiť Výboru regiónov, aby žalobcovi zaplatil sumu 15 000 eur z titulu náhrady nemajetkovej ujmy, ktorú utrpel v dôsledku chýb a nedbanlivosti Výboru regiónov v priebehu správneho a disciplinárneho konania,

               —

               uložiť Výboru regiónov, aby žalobcovi zaplatil sumu 41 888,68 eur z titulu náhrady nemajetkovej ujmy, ktorú utrpel v dôsledku núteného a predčasného odchodu do dôchodku,

               —

               zaviazať Výbor regiónov na náhradu úrokov z omeškania z vyššie uvedených súm podľa sadzby Európskej centrálnej banky, zvýšenej o dva body,

               —

               zaviazať Výbor regiónov na náhradu trov konania.


title: Vec T-201/13: Žaloba podaná 12. apríla 2013 — Rubinum/Komisia

text:
               8.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/21

         Žaloba podaná 12. apríla 2013 — Rubinum/Komisia
   (Vec T-201/13)
   2013/C 164/37
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Rubinum, SA (Rubí, Španielsko) (v zastúpení: C. Bittner a P.-C. Scheel, Rechsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EU) č. 288/2013,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 13 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1831/2003 (1)

                           —

                           V tejto súvislosti žalobkyňa uplatňuje, že napadnuté nariadenie sa zakladá najmä na článku 13 ods. 2 nariadenia č. 1831/2003 a v danom prípade neboli splnené podmienky tohto predpisu. Poukazuje najmä na to, že napadnuté nariadenie sa zakladá na domnienkach a že sa v skutočnosti konkrétne nezistil prenos odolnosti na antibiotiká ani produkcia toxínov z dôvodu použitia dotyčného prípravku.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 9 ods. 1 nariadenia č. 1831/2003

                           —

                           Na tomto mieste žalobkyňa uvádza, že Komisia mala o jej žiadosti podanej na základe článku 10 ods. 2 v spojení s článkom 7 nariadenia č. 1831/2003 rozhodnúť podľa článku 9 ods. 1 toho istého nariadenia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 5 ods. 2 nariadenia č. 1831/2003

                           —

                           Žalobkyňa v tomto ohľade uvádza, že v niekoľkých povoľovacích konaniach už primerane a dostatočne preukázala, že doplnková látka, ktorú vyrába, nemá podľa článku 5 ods. 2 nariadenia č. 1831/2003 škodlivé účinky na zdravie ľudí a zvierat alebo na životné prostredie. Komisia a EFSA toto tvrdenie navyše nevyvrátili.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení článku 6 nariadenia (ES) č. 178/2002 (2)

                           —

                           Na tomto mieste tvrdí žalobkyňa v podstate, že napadnuté nariadenie sa nezakladá na riadnej a úplnej analýze rizík.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení článku 7 ods. 2 nariadenia č. 178/2002

                           —

                           Žalobkyňa v tejto súvislosti okrem iného tvrdí, že Komisia nemôže napadnuté nariadenie odôvodniť ani zásadou preventívnosti podľa článku 7 nariadenia č. 178/2002. Okrem toho uvádza, že napadnuté nariadenie porušuje požiadavky článku 7 ods. 2 nariadenia č. 178/2002 aj pri zohľadnení zásady preventívnosti.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na porušení základných zásad práva Únie

                           —

                           Žalobkyňa vyčíta v uvedenej súvislosti porušenie práva byť vypočutý, nároku na spravodlivý proces a zásady proporcionality.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod založený na porušení článku 19 nariadenia č. 1831/2003

                           —

                           Na tomto mieste sa vytýka, že Komisia nedodržala dvojmesačnú lehotu stanovenú v článku 19 nariadenia č. 1831/2003 pre preskúmanie rozhodnutí alebo opomenutí EFSA a že rozhodla o žiadosti žalobkyne o preskúmanie stanoviska EFSA až po prijatí napadnutého nariadenia.

      (1)  Nariadenie (ES) č. 1831/2003 Európskeho Parlamentu a Rady z 22. septembra 2003 o doplnkových látkach určených na používanie vo výžive zvierat (Ú. v. EÚ L 268, s. 29; Mim. vyd. 03/040, s. 238).

      (2)  Nariadenie (ES) č. 178/2002 Európskeho parlamentu a Rady z 28. januára 2002, ktorým sa ustanovujú všeobecné zásady a požiadavky potravinového práva, zriaďuje Európsky úrad pre bezpečnosť potravín a stanovujú postupy v záležitostiach bezpečnosti potravín (Ú. v. ES L 31, s. 1; Mim. vyd. 15/006, s. 463).


title: Vec C-47/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Köln (Nemecko) 31. januára 2012 — Kronos International Inc./Finanzamt Leverkusen

text:
               31.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Köln (Nemecko) 31. januára 2012 — Kronos International Inc./Finanzamt Leverkusen
   (Vec C-47/12)
   2012/C 98/31
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Köln

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Kronos International Inc.

      Žalovaný: Finanzamt Leverkusen

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vzťahuje sa na vylúčenie zápočtu dane z príjmov právnických osôb v dôsledku toho, že boli od dane oslobodené dividendy, ktoré kapitálové spoločnosti z tretích krajín vyplatili nemeckým kapitálovým spoločnostiam, v prípade ktorých stanovujú vnútroštátne predpisy jedinú podmienku, a to, že kapitálová spoločnosť, ktorá dostáva dividendy, má aspoň 10-percentnú účasť v spoločnosti, ktorá dividendy vypláca, len sloboda usadiť sa v zmysle článku 49 v spojení s článkom 54 ZFEÚ, alebo aj voľný pohyb kapitálu v zmysle článkov 63 až 65 ZFEÚ, ak skutočná účasť kapitálovej spoločnosti, ktorá dostáva dividendy, predstavuje 100 %?

               2.

               Majú sa ustanovenia o slobode usadiť sa (súčasný článok 49 ZFEÚ) a prípadne aj o voľnom pohybe kapitálu (do roku 1993 článok 67 Zmluvy o EHS/ES, teraz články 63 až 65 ZFEÚ) chápať v tom zmysle, že bránia právnej úprave, podľa ktorej je v prípade oslobodenia dividend zahraničných dcérskych spoločností od dane z príjmov právnických osôb vylúčený zápočet a vyplatenie dane z príjmu právnických osôb z uvedených výplat dividend aj v prípade, ak je materská spoločnosť v strate, pokiaľ je pre výplaty zo strany tuzemských dcérskych spoločností upravená úľava na základe zápočtu dane z príjmov právnických osôb?

               3.

               Treba predpisy upravujúce slobodu usadiť sa (súčasný článok 49 ZFEÚ) a prípadne aj voľný pohyb kapitálu (do roku 1993 článok 67 Zmluvy o EHS/ES, teraz články 63 až 65 ZFEÚ) chápať v tom zmysle, že bránia takej úprave, ktorá vylučuje zápočet a vyplatenie dane z príjmov právnických osôb z dividend dcérskych spoločností na nižších úrovniach, ktoré sú v krajine dcérskej spoločnosti oslobodené od dane a boli (ďalej) vyplatené tuzemskej materskej spoločnosti a v Nemecku sú takisto oslobodené od dane, ale v prípade výlučne tuzemských foriem upravujúcich prípadne zápočet dane z príjmu právnických osôb z dividend dcérskej spoločnosti na nižšej úrovni v prípade dcérskej spoločnosti a zápočet dane z príjmov právnických osôb z dividend dcérskej spoločnosti v prípade materskej spoločnosti umožňuje pri existencii straty na strane tejto spoločnosti vrátenie?

               4.

               V prípade, že treba uplatniť aj úpravu voľného pohybu kapitálu, vzniká v závislosti od odpovede na druhú otázku doplňujúca otázka súvisiaca s kanadskými dividendami:
               Treba súčasný článok 64 ods. 1 ZFEÚ chápať v tom zmysle, že Spolkovej republike Nemecko umožňuje používať vnútroštátnu úpravu, ako aj zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia, ktoré sa od 31. decembra 1993 obsahovo nezmenili, a teda trvalo vylúčiť zápočet kanadskej dane z príjmu právnických osôb proti dividendám, ktoré sú v Nemecku oslobodené od dane?


title: Vec T-414/09: Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. marca 2010 — Henkel/ÚHVT — JLO Holding (LIVE) ( Ochranná známka Spoločenstva — Návrh na zrušenie — Späťvzatie návrhu na zrušenie — Zastavenie konania )

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/46

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. marca 2010 — Henkel/ÚHVT — JLO Holding (LIVE)
   (Vec T-414/09) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Návrh na zrušenie - Späťvzatie návrhu na zrušenie - Zastavenie konania“)
   2010/C 113/75
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne C. Milbradt, neskôr C. Milbradt a H. Van Volxem, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: B. Schmidt, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: JLO Holding Company, LLC (Santa Monica, Spojené štáty americké) (v zastúpení: A. Klett, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. júla 2009 (vec R 609/2008-1), ktoré sa týka konania o zrušenie medzi Henkel AG & Co. KGaA a JLO Holding Company, LLC

      Výrok rozsudku

               1.

               Konanie o žalobe sa zastavuje.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 312, 19.12.2009.


title: Vec T-428/09: Žaloba podaná 22. októbra 2009 — Berenschot Groep/Komisia

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/30

         Žaloba podaná 22. októbra 2009 — Berenschot Groep/Komisia
   (Vec T-428/09)
   2010/C 11/57
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Berenschot Groep BV (Utrecht, Holandsko) (v zastúpení: B. O’Connor, solicitor)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť žalobu za prípustnú,

               —

               zrušiť neodôvodnené rozhodnutie Komisie z 11. augusta 2009, ktorým nebola za jednu zo siedmych ekonomicky najvýhodnejších ponúk označená ponuka predložená žalobcom a v dôsledku toho nebolo vybraté konzorcium vedené žalobcom v zadávacom konaní na poskytnutie služieb v rámci „Viacnásobnej rámcovej zmluvy na nábor krátkodobých služieb v záujme predovšetkým tretích krajín podporovaných vonkajšou pomocou Európskej komisie“,

               —

               preskúmať postup vo verejnom obstarávaní a spôsob, akým bola zabezpečená obozretnosť vo vzťahu k uchádzačom podozrivým z podvodu,

               —

               zrušiť rozhodnutie z 21. októbra 2009,

               —

               prijať ďalšie opatrenia, ktoré bude Súd prvého stupňa považovať za potrebné,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   V tejto veci sa žalobca domáha zrušenia rozhodnutia žalovanej o nevybratí ponuky, ktorú predložil ako súčasť konzorcia na základe výzvy na predloženie ponúk (EuropeAid/127054/C/SER/multi), ktorej predmetom je poskytnutie služieb v rámci „Viacnásobnej rámcovej zmluvy na nábor krátkodobých služieb v záujme predovšetkým tretích krajín podporovaných vonkajšou pomocou Európskej komisie“ (1). Okrem toho sa žalobca domáha zrušenia rozhodnutia Komisie z 21. októbra 2009, ktorým bol umožnený čiastočný prístup k hodnotiacim správam týkajúcim sa uvedeného verejného obstarávania.
   Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza tieto žalobné tvrdenia.
   Po prvé žalobca tvrdí, že hodnotiaca komisia riadne neposúdila odborníkov uvedených v jeho ponuke. Podľa jeho názoru sa táto komisia dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď dostatočne neohodnotila odborníkov konzorcia vedeného žalobcom. Navyše žalobca tvrdí, že hodnotiaca komisia a Komisia neposkytli nijaké vysvetlenie k spôsobu posudzovania jednotlivých životopisov ani nevysvetlili, prečo mali odborníci žalobcu také nízke hodnotenie. Ak hodnotiaca komisia nepoužila pri svojom posúdení objektívne kritériá, Komisia nezabezpečila dodržiavanie zásad rovnosti zaobchádzania s uchádzačmi, transparentnosti, spravodlivej hospodárskej súťaže a riadnej správy vecí verejných. Hodnotiaca správa predložená Komisiou 21. októbra 2009 nenapravuje toto nedostatočné informovanie, lebo uvádza iba konečné hodnotenie dosiahnuté žalobcom.
   Po druhé žalobca tvrdí, že Komisia porušila článok 7 ods. 1 nariadenia 1049/2001 (2) tým, že neodpovedala na žiadosť žalobcu o prístup k dokumentom v lehote podľa tohto článku. Žalobca ďalej tvrdí, že Komisia porušila zásadu riadnej správy vecí verejných tým, že neposkytla hodnotiacu správu včas na to, aby žalobca mohol riadne vykonať svoje práva, ktoré mu vyplývajú z článku 230 ES.
   Po tretie žalobca uvádza, že Komisia nepostupovala v súlade s povinnosťami, ktoré jej vyplývajú z článku 94 rozpočtových pravidiel (3) a z rozhodnutia 2008/969 (4), keď neprijala opatrenia potrebné na ochranu integrity rozpočtu Spoločenstva, lebo nevylúčila z verejného obstarávania uchádzačov podozrivých z podvodu.

      (1)  Ú. v. EÚ 2008/S 90-121428.

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

      (3)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 248, 2002, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 74).

      (4)  Rozhodnutie Komisie zo 16. decembra 2008 o systéme včasného varovania na použitie povoľujúcimi úradníkmi Komisie a výkonnými agentúrami (Ú. v. EÚ L 344, 2008, s. 125).


title: Vec T-359/06: Rozsudok Všeobecného súdu z  27. septembra 2012 — Heijmans Infrastructuur/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Holandský trh s bitúmenom určeným na výstavbu ciest — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Dôkazné bremeno — Pokuty — Závažnosť porušenia — Pripísateľnosť protiprávneho správania — Právo na obhajobu“ )

text:
               17.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/18

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2012 — Heijmans Infrastructuur/Komisia
   (Vec T-359/06) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Holandský trh s bitúmenom určeným na výstavbu ciest - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Dôkazné bremeno - Pokuty - Závažnosť porušenia - Pripísateľnosť protiprávneho správania - Právo na obhajobu)
   2012/C 355/34
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Heijmans Infrastructuur BV (Rosmalen, Holandsko) (v zastúpení: pôvodne M. Smeets a A. Van den Oord, neskôr M. Smeets, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne A. Bouquet a A. Nijenhuis, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci F. Wijckmans, F. Tuytschaever a L. Gyselen, advokáti, neskôr A. Bouquet, A. Nijenhuis a F. Ronkes Agerbeek, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci F. Wijckmans a F. Tuytschaever)

      Predmet veci

   V prvom rade návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 4090 v konečnom znení z 13. septembra 2006 o konaní podľa článku 81 [ES] [vec COMP/F/38.456 — Bitúmen (Holandsko)] v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, a subsidiárne návrh na zníženie výšky pokuty uloženej žalobkyni uvedeným rozhodnutím

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Heijmans Infrastructuur BV je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 20, 27.1.2007.


title: Vec C-166/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Melun (Francúzsko) 3. apríla 2013 — Sophie Mukarubega/Préfet de police, Préfet de la Seine-Saint-Denis

text:
               8.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Melun (Francúzsko) 3. apríla 2013 — Sophie Mukarubega/Préfet de police, Préfet de la Seine-Saint-Denis
   (Vec C-166/13)
   2013/C 164/20
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal administratif de Melun

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sophie Mukarubega

      Žalovaní: Préfet de police, Préfet de la Seine-Saint-Denis

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa právo byť vypočutý v akomkoľvek konaní, ktoré je neoddeliteľnou súčasťou základnej zásady dodržiavania práva na obhajobu a okrem toho je zakotvené v článku 41 Charty základných práv Európskej únie, vykladať v tom zmysle, že pokiaľ chce správny orgán prijať rozhodnutie o návrate cudzinca, ktorý sa neoprávnene zdržiava na štátnom území, bez ohľadu na to, či toto rozhodnutie o návrate nasleduje alebo nenasleduje po zamietnutí vydania povolenia na pobyt, a to najmä ak existuje riziko úteku, musí dotknutej osobe umožniť, aby predložila svoje pripomienky?

               2.

               Umožňuje odkladný účinok sporového konania pred správnym súdom uplatniť výnimku z pravidla, podľa ktorého cudzincovi, ktorý sa neoprávnene zdržiava na štátnom území, musí byť najprv umožnené oznámiť svoje stanovisko k nedobrovoľnému odsunu, o ktorom sa v súvislosti s ním má rozhodnúť?


title: Vec T-556/12: Žaloba podaná 21. decembra 2012 — Royalton Overseas/ÚHVT — SC Romarose Invest (KAISERHOFF)

text:
               2.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/22

         Žaloba podaná 21. decembra 2012 — Royalton Overseas/ÚHVT — SC Romarose Invest (KAISERHOFF)
   (Vec T-556/12)
   2013/C 63/44
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Royalton Overseas Ltd (Road Town, Britské panenské ostrovy) (v zastúpení: C. Năstase, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: SC Romarose Invest Srl (Bukurešť, Rumunsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 4. októbra 2012 a oznámené 22. októbra 2012 vo veci R 2535/2011-1.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „KAISERHOFF“ pre tovary zaradené do tried 8 a 21 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9 242 066.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: rumunská ochranná známka č. 110 809 — slovná ochranná známka „KAISERHOFF“ zapísaná pre tovary a služby zaradené do tried 11, 21 a 35.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie pravidla 50 v spojení s pravidlom 20 ods. 7 nariadenia č. 2868/95, ako aj článku 76 ods. 1 a článku 42 ods. 5 nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec F-126/13: Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 17. novembra 2014 – Durand/Komisia

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/62

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 17. novembra 2014 – Durand/Komisia
   (Vec F-126/13) (1)

   (2015/C 007/81)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 45, 15.2.2014, s. 47.


title: Vec C-80/12: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  1. apríla 2014 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené kráľovstvo] – Felixstowe Dock and Railway Company Ltd a i./The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sloboda usadiť sa — Daň z príjmov právnických osôb — Úľava na dani — Skupiny spoločností a združenia podnikov — Vnútroštátna právna úprava, ktorá umožňuje postúpenie strát medzi spoločnosťou, ktorú vlastní združenie podnikov, a spoločnosťou, ktorú vlastní skupina, spojenými prostredníctvom „prepájajúcej spoločnosti“ , ktorá je zároveň členom skupiny aj združenia podnikov — Podmienka daňového sídla „prepájajúcej spoločnosti“  — Diskriminácia na základe miesta sídla spoločnosti — Hlavná materská spoločnosť skupiny so sídlom v treťom štáte, ktorá prostredníctvom spoločností so sídlom v tretích štátoch vlastní spoločnosti, ktoré sa usilujú o výmenu strát)

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 1. apríla 2014 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené kráľovstvo] – Felixstowe Dock and Railway Company Ltd a i./The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
   (Vec C-80/12) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sloboda usadiť sa - Daň z príjmov právnických osôb - Úľava na dani - Skupiny spoločností a združenia podnikov - Vnútroštátna právna úprava, ktorá umožňuje postúpenie strát medzi spoločnosťou, ktorú vlastní združenie podnikov, a spoločnosťou, ktorú vlastní skupina, spojenými prostredníctvom „prepájajúcej spoločnosti“, ktorá je zároveň členom skupiny aj združenia podnikov - Podmienka daňového sídla „prepájajúcej spoločnosti“ - Diskriminácia na základe miesta sídla spoločnosti - Hlavná materská spoločnosť skupiny so sídlom v treťom štáte, ktorá prostredníctvom spoločností so sídlom v tretích štátoch vlastní spoločnosti, ktoré sa usilujú o výmenu strát))
   2014/C 159/02
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ltd, WPCS (UK) Finance Ltd, AS Watson card Services (UK) Ltd, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ltd, Superdrug Stores plc

      Žalovaný: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Výklad článkov 49 ZFEÚ a 54 ZFEÚ – Sloboda usadiť sa – Daňová právna úprava – Daň z príjmov právnických osôb – Daňová úľava – Vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej môže spoločnosť požiadať o prenos strát, ktoré vzniknú spoločnosti usadenej v Spojenom kráľovstve, ktorú vlastní združenie podnikov, pod podmienkou, že spojenie medzi týmito dvoma spoločnosťami je prostredníctvom prepájajúcej spoločnosti, ktorá je členom rovnakej skupiny spoločností a súčasne je členom združenia podnikov – Povinnosť prepájajúcej spoločnosti byť usadená v Spojenom kráľovstve alebo vykonávať obchodnú činnosť v Spojenom kráľovstve prostredníctvom tam usadenej stálej prevádzkarne

      Výrok rozsudku

   Články 49 ZFEÚ a 54 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia právnej úprave členského štátu, ktorá umožňuje, aby spoločnosti rezidentovi nachádzajúcej sa vo vlastníctve skupiny spoločností boli postúpené straty, ktoré vznikli inej spoločnosti rezidentovi nachádzajúcej sa vo vlastníctve združenia podnikov, pokiaľ „prepájajúca spoločnosť“, ktorú vlastní táto skupina a zároveň toto združenie, je takisto rezidentom v uvedenom členskom štáte, a to bez ohľadu na daňové sídlo spoločností, ktoré samy alebo prostredníctvom sprostredkovateľských spoločností vlastnia základné imanie prepájajúcej spoločnosti, ako aj ostatných spoločností dotknutých postúpením strát, pričom takúto možnosť vylučuje, ak je prepájajúca spoločnosť usadená v inom členskom štáte.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184, 23.6.2012.


title: Vec C-444/08 P: Odvolanie podané 8. októbra 2008 : Região autónoma dos Açores proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z  1. júla 2008 vo veci T-37/04, Região autónoma dos Açores/Rada Európskej únie

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/15

         Odvolanie podané 8. októbra 2008: Região autónoma dos Açores proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 1. júla 2008 vo veci T-37/04, Região autónoma dos Açores/Rada Európskej únie
   (Vec C-444/08 P)
   (2008/C 327/26)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Região autónoma dos Açores (v zastúpení: M. Renouf, solicitor, C. Bryant, solicitor, H. Mercer QC)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, Komisia Európskych spoločenstiev, Španielske kráľovstvo, Seas at Risk VZW, WWF – World Wide Fund for Nature, Stichting Greenpeace Council
   Návrhy odvolateľa
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa z 1. júla 2008 vo veci T-37/04,

               —

               vyhlásil žalobu vo veci T-37/04 za prípustnú,

               —

               zrušil články 3 a 11 a prílohu nariadenia Rady 1954/2003 (1) v rozsahu, v akom: a) stanovujú, že rybárske úsilie podľa tohto nariadenia sa určuje len na základe lovených druhov a ICES/CECAF oblasti, ale nie aj na základe použitého rybárskeho výstroja, či už pevného alebo vlečného, a b) z pôsobnosti článkov 3 a 11 nariadenia Rady 1954/2003 vylučujú hlboko-vodné druhy (t. j. druhy žijúce na morskom dne, na ktoré sa vzťahuje nariadenie č. 2347/2002 (2)),

               —

               zrušil článok 15 nariadenia Rady 1954/2003 v rozsahu, v akom zrušuje nariadenia č. 685/95 (3) a 2027/95 (4): a) odníma i) Spoločenstvu právomoc stanoviť rybárske úsilie nielen na základe lovených druhov a ICES/CECAF oblasti, ale aj na základe použitého rybárskeho výstroja, a ii) stanovenie rybárskeho úsilia, ako ho upravuje nariadenie 2027/95; b) odníma i) právomoc stanoviť maximálny ročný výlov v jednotlivých oblastiach vzhľadom na hlboko-vodné druhy ( t. j. druhy žijúce na morskom dne, na ktoré sa vzťahuje nariadenie č. 2347/2002) a ii) stanovenie maximálneho ročného výlovu, ako ho upravuje nariadenie č. 2027/95; c) odníma výhradný prístup španielskych plavidiel do vôd okolo Azorských ostrovov na účely lovu tuniaka alebo jemu podobných druhov,

               —

               zrušil článok 5 ods. 1 nariadenia Rady 1954/2003 v rozsahu, v akom zrušil výhradný prístup španielskych plavidiel do vôd okolo Azorských ostrovov na účely lovu tuniaka alebo jemu podobných druhov,

               —

               vrátil vec Súdu prvého stupňa, pokiaľ Súdny dvor nerozhodne, že štádium konania mu umožňuje vydať konečné rozhodnutie, a

               —

               zaviazal Radu Európskej únie na náhradu trov, ktoré vznikli autonómnej oblasti Azorské ostrovy (Região autónoma dos Açores) tak v prvostupňovom, ako aj v odvolacom konaní.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ uvádza sedem odvolacích dôvodov na podporu svojho odvolania proti vyššie uvedenému rozsudku Súdu prvého stupňa.
   Po prvé, že Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď uviedol, že ochrana poskytovaná odvolateľovi podľa článku 299 ods. 2 ES nepostačuje na vyvodenie záveru, že odvolateľ je spornými ustanoveniami individuálne dotknutý.
   Po druhé, že Súd prvého stupňa vyvodil nesprávny záver, že iba členské štáty, a nie regionálne úrady, majú právo brániť všeobecný záujem ich územia.
   Po tretie, že Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď nerozlíšil dôvody ochrany životného prostredia od hospodárskych dôvodov.
   Po štvrté, že Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že sporné ustanovenia by nemali škodlivé následky pre zásoby rýb a podmorské prostredie Azorských ostrovov a v dôsledku toho pre prežitie rybárskeho sektora v regióne.
   Po piate, že Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že účinky sporných ustanovení na legislatívne a výkonné právomoci odvolateľa nespôsobili, že odvolateľ je týmito ustanoveniami individuálne dotknutý.
   Po šieste, že Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že žaloba podaná odvolateľom nebola prípustná, keďže odvolateľ nemal k dispozícii iné prostriedky účinnej súdnej ochrany.
   Po siedme, že Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď neposúdil dôkazy uvedené odvolateľom tak spoločne, ako aj individuálne.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1954/2003 zo 4. novembra 2003 o riadení rybárskeho úsilia týkajúceho sa určitých rybolovných oblastí a zdrojov spoločenstva, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 2847/93 a zrušuje nariadenie č. 685/95 a (ES) č. 2027/95 (Ú. v. EÚ L 289, s. 1; Mim. vyd. 04/006, s. 44).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 2347/2002 zo 16. decembra 2002, ktorým sa zriaďujú požiadavky špecifického prístupu a pridružených podmienok, ktoré sa vzťahujú na rybolov hlbokomorských zásob rýb (Ú. v. ES L 351, s. 6; Mim. vyd. 04/005, s. 391).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 685/95 z 27. marca 1995 o riadení rybárskeho výlovu týkajúceho sa niektorých oblastí a zdrojov rybolovu spoločenstva (Ú. v. ES L 71, s. 5; Mim. vyd. 04/002, s. 204).

      (4)  Nariadenie Rady (ES) č. 2027/95 z 15. júna 1995, ktorým sa vytvára systém riadenia rybárskeho úsilia týkajúceho sa určitých rybolovných oblastí a zdrojov spoločenstva (Ú. v. ES L 199, s. 1; Mim vyd. 04/002, s. 224).


title: Vec C-137/15: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 17. novembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco – Španielsko) – María Pilar Plaza Bravo/Servicio Público de Empleo Estatal Dirección Provincial de Álava (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Smernica 79/7/EHS — Článok 4 ods. 1 — Rovnosť zaobchádzania s pracovníkmi mužského a ženského pohlavia — Pracovníci na kratší pracovný čas, najmä ženy — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca maximálnu výšku dávky v nezamestnanosti — Právna úprava, ktorá pri výpočte tejto výšky používa pomer medzi pracovným časom dotknutých pracovníkov na kratší pracovný čas a pracovným časom pracovníkov na plný pracovný úväzok)

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/19

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 17. novembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco – Španielsko) – María Pilar Plaza Bravo/Servicio Público de Empleo Estatal Dirección Provincial de Álava
   (Vec C-137/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Smernica 79/7/EHS - Článok 4 ods. 1 - Rovnosť zaobchádzania s pracovníkmi mužského a ženského pohlavia - Pracovníci na kratší pracovný čas, najmä ženy - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca maximálnu výšku dávky v nezamestnanosti - Právna úprava, ktorá pri výpočte tejto výšky používa pomer medzi pracovným časom dotknutých pracovníkov na kratší pracovný čas a pracovným časom pracovníkov na plný pracovný úväzok))
   (2016/C 038/27)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: María Pilar Plaza Bravo

      Žalovaný: Servicio Público de Empleo Estatal Dirección Provincial de Álava

      Výrok

   Článok 4 ods. 1 smernice Rady 79/7/EHS z 19. decembra 1978 o postupnom vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach súvisiacich so sociálnym zabezpečením za okolností, akými sú okolnosti prejednávaného sporu, nebráni vnútroštátnej právnej úprave, na základe ktorej sa pri výpočte sumy dávky v úplnej nezamestnanosti vyplývajúcej zo straty jediného zamestnania na kratší pracovný čas uplatní na maximálnu sumu stanovenú zákonom redukčný koeficient, ktorý zodpovedá percentuálnemu podielu kratšieho pracovného času na pracovnom čase porovnateľného pracovníka, ktorý pracuje na plný úväzok.

      (1)  Ú. v. EÚ C 178, 1.6.2015.


title: Vec C-245/12: Žaloba podaná 16. mája 2012 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               7.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/8

         Žaloba podaná 16. mája 2012 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-245/12)
   2012/C 200/15
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Hetsch, B. Simon a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika

      Návrhy žalobkyne

   Komisia navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               určil, že Poľská republika si tým, že neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/56/ES zo 17. júna 2008, ktorou sa ustanovuje rámec pre činnosť Spoločenstva v oblasti morskej environmentálnej politiky (rámcová smernica o morskej stratégii) (1) alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               podľa článku 260 ods. 3 ZFEÚ z dôvodu porušenia povinnosti oznámiť prebratie smernice 2008/56/ES uložil Poľskej republike denné penále vo výške 93 492 eur odo dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci,

               —

               zaviazal Poľskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice 2008/56/ES uplynula 15. júla 2010.

      (1)  Ú. v. EÚ L 164, s. 19.


title: Vec C-186/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný rozhodnutím Conseil d'Etat (Belgicko), administratívna sekcia, zo dňa 1. apríla 2004 vo veci P. Housieaux proti Délégués du Conseil de la Région de Bruxelles-Capitale, ktorých v konaní podporujú Société de développement régional de Bruxelles (S.D.R.B), S.A. Batipont Immobilier (B.P.I) a SA Immomills L. de Waele Development (I.L.D.W.D.)

text:
               12.6.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/7

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný rozhodnutím Conseil d'Etat (Belgicko), administratívna sekcia, zo dňa 1. apríla 2004 vo veci P. Housieaux proti Délégués du Conseil de la Région de Bruxelles-Capitale, ktorých v konaní podporujú Société de développement régional de Bruxelles (S.D.R.B), S.A. Batipont Immobilier (B.P.I) a SA Immomills L. de Waele Development (I.L.D.W.D.)
   (Vec C-186/04)
   (2004/C 156/14)
   Conseil d'Etat (Belgicko), administratívna sekcia, rozhodnutím z 1. apríla 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci P. Housieaux proti Délégués du Conseil de la Région de Bruxelles-Capitale, ktorých v konaní podporujú Société de développement régional de Bruxelles (S.D.R.B), S.A. Batipont Immobilier (B.P.I) a SA Immomills L. de Waele Development (I.L.D.W.D.)
   Conseil d'Etat (Belgicko), administratívna sekcia, žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1)

               Je dvojmesačná lehota, uvedená v článku 3.4 smernice Rady 90/313/EHS zo 7. júna 1990 o slobode prístupu k informáciám o životnom prostredí (1) poriadkovou lehotou, čiže len orientačnou lehotou pre orgán, ktorému bola podaná žiadosť o informáciu, alebo pevnou lehotou, ktorú je tento orgán povinný dodržať?

               2)

               Za predpokladu, že dvojmesačná lehota je pevnou lehotou a že do skončenia tejto lehoty orgán, ktorému bola podaná žiadosť o informáciu, neprijal žiadne rozhodnutie, čo sa myslí pod „rozhodnutím“ spomenutým v článku 4 in fine uvedenej smernice, proti ktorému možno podať návrh na súdne alebo správne preskúmanie „v súlade s príslušným vnútroštátnym právnym poriadkom“?

               3)

               Zakazujú články 3.4 uvedenej smernice, aby „príslušný vnútroštátny právny poriadok“ vykladal mlčanie orgánu, ktorému bola podaná žiadosť o informáciu – ak toto mlčanie trvá počas dvoch mesiacov uvedených v článku 3 odsek 4 smernice – ako implicitné rozhodnutie o zamietnutí žiadosti, ktoré teda neobsahuje odôvodnenie, no ktoré môže byť predmetom súdneho alebo správneho preskúmania v zmysle článku 4?

               4)

               Za predpokladu, že dvojmesačná lehota, uvedená v článku 3.4 smernice je poriadkovou lehotou, bránia články 3.4 a 4 smernice tomu, aby mohol „vnútroštátny právny poriadok“ predvídať možnosť žiadateľa o informáciu, aby opätovne vyzval daný orgán na odpoveď na jeho otázku v určitej lehote s tým, že pretrvávajúce mlčanie tohto orgánu sa bude považovať za implicitné rozhodnutie o odmietnutí poskytnúť informáciu, ktoré môže byť predmetom súdneho alebo správneho preskúmania?

      (1)  Ú. v. ES L 158, z 23. júna 1990, s. 56.


title: Vec T-42/12: Žaloba podaná 1. februára 2012 — Bateni/Rada

text:
               31.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/23

         Žaloba podaná 1. februára 2012 — Bateni/Rada
   (Vec T-42/12)
   2012/C 98/39
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Naser Bateni (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: J. Kienzle a M. Schlingmann, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (1) a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011 o vykonaní nariadenia Rady (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (2),

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania a konkrétne trov konania, ktoré vznikli žalobcovi.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení práv na obranu žalobcu

                           —

                           Rada porušila právo žalobcu na účinnú súdnu ochranu a najmä požiadavku odôvodnenia, keďže neposkytla dostatočné odôvodnenie pre zaradenie žalobcu do prílohy napadnutého rozhodnutia a napadnutého nariadenia.

                           —

                           Rada neodpovedala na výslovnú výzvu žalobcu, aby uviedla dôvody alebo hľadiská a predložila príslušné dôkazy, ktoré by odôvodňovali zaradenie žalobcu do prílohy napadnutého rozhodnutia a napadnutého nariadenia.

                           —

                           Rada sa dopustila porušenia práva žalobcu byť vypočutý tým, že mu neposkytla možnosť stanovenú článkom 24 ods. 3 a 4 napadnutého rozhodnutia a článkom 36 ods. 3 a 4 napadnutého nariadenia vyjadriť sa k zaradeniu do sankčného zoznamu, a tým dať podnet na preskúmanie Radou.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na neexistencii dôvodu pre zaradenie žalobcu do sankčných zoznamov

                           —

                           Dôvody uvedené Radou pre zaradenie žalobcu do sankčných zoznamov neumožňujú identifikovať právny základ, z ktorého Rada vychádza.

                           —

                           Činnosť žalobcu, ktorú vykonával iba do marca 2008, nemôže odôvodniť jeho zápis do sankčných zoznamov v decembri 2011.

                           —

                           Činnosť žalobcu ako riaditeľa Hanseatic Trade Trust & Shipping (HTTS) GmbH neodôvodňuje jeho zapísanie do sankčných zoznamov najmä preto, lebo Všeobecný súd Európskej únie zrušil nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (3) v rozsahu, v akom išlo o spoločnosť HTTS GmbH.

                           —

                           Samotná skutočnosť, že žalobca bol riaditeľom britskej spoločnosti, ktorá bola medzičasom zrušená, neumožňuje dospieť k záveru, že existoval hoci len jeden z nevyhnutných dôvodov uvedených v článku 20 ods. 1 rozhodnutia 2010/413/SZBP (4) a/alebo v článku 16 ods. 2 nariadenia č. 961/2010 pre zaradenie žalobcu do sankčného zoznamu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení základného práva žalobcu na ochranu vlastníctva

                           —

                           Zaradenie žalobcu do sankčných zoznamov predstavuje neodôvodnený zásah do jeho základného práva na vlastníctvo, pretože žalobca nemohol na základe nedostatočného odôvodnenia Radou určiť, z akých dôvodov bol zaradený do zoznamu sankciami dotknutých osôb.

                           —

                           Zaradenie žalobcu do sankčných zoznamov je zjavne nevhodné na dosiahnutie cieľov sledovaných rozhodnutím 2010/413/SZBP a nariadením č. 961/2010 a predstavuje okrem toho neprimeraný zásah do jeho vlastníckych práv.

      (1)  Rozhodnutie Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 71).

      (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 11).

      (3)  Nariadenie Rady (EU) č. 961/2010 z 25. októbra 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení nariadenia (ES) č. 423/2007 (Ú. v. EÚ. L 281, s. 1).

      (4)  2010/413/SZBP: Rozhodnutie Rady z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločného stanoviska 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39).


title: Vec T-326/12: Žaloba podaná 25. júla 2012 — Salim Georges Altoun a Altoungroup/Rada

text:
               13.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/8

         Žaloba podaná 25. júla 2012 — Salim Georges Altoun a Altoungroup/Rada
   (Vec T-326/12)
   2012/C 311/10
   Jazyk konania: bulharčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Salim Georges Altoun a Altoungroup (v zastúpení: Stanislav Koev, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil predloženú žalobu v celom rozsahu za prípustnú a dôvodnú a vyhovel všetkým žalobným dôvodom,

               —

               umožnil prejednanie žaloby v skrátenom konaní,

               —

               určil, že napadnuté akty môžu byť vyhlásené čiastočne za neplatné, keďže časť aktu, ktorú je možné vyhlásiť za neplatnú, sa môže oddeliť od aktu ako celku,

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2011/782/SZBP z 1. decembra 2011 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii a vykonávacie rozhodnutie Rady 2012/256/SZBP zo 14. mája 2012 v rozsahu, v akom sú do zoznamu v prílohe rozhodnutia Rady 2011/782/SZBP zaradení pán Salim Altoun a Altoun Group,

               —

               zrušil nariadenie Rady (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii z 18. januára 2012 a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 410/2012 v rozsahu, v akom sú do zoznamu v prílohe II nariadenia (EÚ) č. 36/2012 zaradení pán Salim Altoun a Altoun Group,

               —

               zaviazal Radu na náhradu všetkých trov konania žalobcov, ako aj výdavkov, honorárov a ostatných nákladov súvisiacich s ich ochranou v tomto konaní.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na závažnom porušení práva na obhajobu a práva na spravodlivý proces, keďže žalobcom neboli napadnuté akty, o ktorých sa dozvedeli z médií, doručené, a neboli im predložené žiadne relevantné dôkazy alebo záchytné body, ktoré by odôvodňovali ich uvedenie do zoznamu osôb, na ktoré boli uvalené sankcie. V tejto súvislosti znáša dôkazné bremeno Rada, ktorá musí odôvodniť reštriktívne opatrenia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia; tým, že sa Rada v napadnutom akte obmedzila na neodôvodnené tvrdenie, porušila túto povinnosť, ktorá bola uložená inštitúciám Európskej únie na základe článku 6 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd (ďalej len EDĽP) a článku 296 ZFEÚ a článku 41 Charty základných práv Európskej únie. V tejto súvislosti sa poukazuje na uplatnenie nejasného pojmu účasti na systéme, pre ktorý akty Rady týkajúce sa situácie v Sýrii neobsahujú žiadnu zákonnú definíciu. Pokiaľ neexistuje jasné a presné odôvodnenie Radou, nemôže Súdny dvor preskúmať zákonnosť napadnutých aktov.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení práva na účinnú súdnu ochranu, keďže v článkoch 6 a 13 EDĽP, článku 215 ZFEÚ a v článkoch 41 a 47 Charty základných práv Európskej únie upravený prístup k takejto ochrane je znemožnený porušením povinnosti odôvodnenia.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení Rady, keďže žalobca Salim Altoun bol nesprávne identifikovaný ako venezuelský štátny príslušník a to nezodpovedá skutočnosti, a Altoun Group sa od svojho založenia nikdy nepodieľala na obchodovaní s ropu alebo ropnými výrobkami, ako sa uvádza v napadnutom akte.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení vlastníckeho práva zakotveného v článku 1 Dodatkového protokolu k EDĽP a v článku 17 Charty základných práv Európskej únie, zásady proporcionality a slobody podnikania, keďže Rada vzala protiprávne žalobcom svojím vykonávacím rozhodnutím 2012/256/SZBP a vykonávacím nariadením (EÚ) č. 410/2012 možnosť pokojne užívať svoj majetok, čo ohrozuje ich existenciu a ich fyzické prežitie.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na závažnom porušení práva zakotveného v článku 8 a článku 10 ods. 2 EDĽP na ochranu dobrej povesti, keďže zapísanie mien žalobcov do zoznamu v napadnutých aktoch protiprávne zničilo ich postavenie v sýrskej spoločnosti, v ich okruhu priateľov, v náboženskej komunite a voči ich obchodným partnerom.


title: Vec T-126/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. septembra 2013 — Taliansko/Komisia ( „Jazykový režim — Oznámenie o verejnom výberovom konaní na obsadenie miest administratívnych pracovníkov — Kompletné uverejnenie v troch úradných jazykoch — Informácie týkajúce sa oznámenia o verejnom výberovom konaní — Uverejnenie vo všetkých úradných jazykoch — Jazyk skúšok — Výber druhého jazyka z troch úradných jazykov“ )

text:
               26.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. septembra 2013 — Taliansko/Komisia
   (Vec T-126/09) (1)

   (Jazykový režim - Oznámenie o verejnom výberovom konaní na obsadenie miest administratívnych pracovníkov - Kompletné uverejnenie v troch úradných jazykoch - Informácie týkajúce sa oznámenia o verejnom výberovom konaní - Uverejnenie vo všetkých úradných jazykoch - Jazyk skúšok - Výber druhého jazyka z troch úradných jazykov)
   2013/C 313/34
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J. Currall a J. Baquero Cruz, neskôr J. Currall a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie oznámení o verejných výberových konaniach EPSO/AD/144/09 v oblasti verejného zdravia, EPSO/AD/145/09 v oblasti bezpečnosti potravín (politika a právne predpisy) a EPSO/AD/146/09 v oblasti bezpečnosti potravín (inšpekcia, kontrola a hodnotenie), na vytvorenie rezervných zoznamov kandidátov vhodných na prijatie na pracovné miesta administratívnych pracovníkov (AD 5) bulharskej, cyperskej, estónskej, maďarskej, lotyšskej, litovskej, maltskej, poľskej, rumunskej, slovenskej, slovinskej a českej štátnej príslušnosti, ktoré boli uverejnené v nemeckej, anglickej a francúzskej jazykovej verzii Úradného vestníka Európskej únie14. januára 2009 (Ú. v. EÚ C 9 A, 2009, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Oznámenia o verejných výberových konaniach EPSO/AD/144/09 v oblasti verejného zdravia, EPSO/AD/145/09 v oblasti bezpečnosti potravín (politika a právne predpisy) a EPSO/AD/146/09 v oblasti bezpečnosti potravín (inšpekcia, kontrola a hodnotenie), na vytvorenie rezervných zoznamov kandidátov vhodných na prijatie na pracovné miesta administratívnych pracovníkov (AD 5) bulharskej, cyperskej, estónskej, maďarskej, lotyšskej, litovskej, maltskej, poľskej, rumunskej, slovenskej, slovinskej a českej štátnej príslušnosti, ktoré boli uverejnené v nemeckej, anglickej a francúzskej jazykovej verzii Úradného vestníka Európskej únie 14. januára 2009, sa zrušujú.

               2.

               Talianska republika a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 6.6.2009.


title: Pridelenie sudcov do komôr

text:
               26.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 354/2

         Pridelenie sudcov do komôr
   (2015/C 354/02)
   Dňa 8. októbra 2015 sa na plenárnom zasadnutí Všeobecného súdu v nadväznosti na nástup pána I. S. Forrestera do funkcie sudcu na Všeobecnom súde rozhodlo o zmene rozhodnutia Všeobecného súdu z 23. októbra 2013 (1) o pridelení sudcov do komôr.
   Na obdobie od 8. októbra 2015 do 31. augusta 2016 sú sudcovia pridelení do komôr takto:

         Prvá rozšírená komora zasadajúca v zložení piatich sudcov
      :
   podpredseda Všeobecného súdu H. Kanninen, sudcovia I. Pelikánová, E. Buttigieg, S. Gervasoni a L. Madise.

         Prvá komora zasadajúca v zložení troch sudcov:

   H. Kanninen, podpredseda Všeobecného súdu,
   I. Pelikánová, sudkyňa,
   E. Buttigieg, sudca.

         Druhá rozšírená komora zasadajúca v zložení piatich sudcov:

   predsedníčka komory M. E. Martins Ribeiro, sudcovia E. Bieliūnas, S. Gervasoni, L. Madise a I. S. Forrester.

         Druhá komora zasadajúca v zložení troch sudcov:

   M. E. Martins Ribeiro, predsedníčka komory,
   S. Gervasoni, sudca,
   L. Madise, sudca.

         Tretia rozšírená komora zasadajúca v zložení piatich sudcov:

   predseda komory S. Papasavvas, sudcovia I. Labucka, E. Bieliūnas, V. Kreuschitz a I. S. Forrester.

         Tretia komora zasadajúca v zložení troch sudcov:

   S. Papasavvas, predseda komory,
   E. Bieliūnas, sudca,
   I. S. Forrester, sudca.

         Štvrtá rozšírená komora zasadajúca v zložení piatich sudcov:

   predseda komory M. Prek, sudcovia I. Labucka, J. Schwarcz, V. Tomljenović a V. Kreuschitz.

         Štvrtá komora zasadajúca v zložení troch sudcov:

   M. Prek, predseda komory,
   I. Labucka, sudkyňa,
   V. Kreuschitz, sudca.

         Piata rozšírená komora zasadajúca v zložení piatich sudcov:

   predseda komory A. Dittrich, sudcovia F. Dehousse, J. Schwarcz, V. Tomljenović a A. M. Collins.

         Piata komora zasadajúca v zložení troch sudcov:

   A. Dittrich, predseda komory,
   J. Schwarcz, sudca,
   V. Tomljenović, sudkyňa.

         Šiesta rozšírená komora zasadajúca v zložení piatich sudcov:

   predseda komory S. Frimodt Nielsen, sudcovia F. Dehousse, I. Wiszniewska-Białecka, A. M. Collins a I. Ulloa Rubio.

         Šiesta komora zasadajúca v zložení troch sudcov:

   S. Frimodt Nielsen, predseda komory,
   F. Dehousse, sudca,
   A. M. Collins, sudca.

         Siedma rozšírená komora zasadajúca v zložení piatich sudcov:

   predseda komory M. van der Woude, sudcovia I. Wiszniewska-Białecka, M. Kănčeva, C. Wetter a I. Ulloa Rubio.

         Siedma komora zasadajúca v zložení troch sudcov:

   M. van der Woude, predseda komory,
   I. Wiszniewska-Białecka, sudkyňa,
   I. Ulloa Rubio, sudca.

         Ôsma rozšírená komora zasadajúca v zložení piatich sudcov:

   predseda komory D. Gratsias, sudcovia O. Czúcz, A. Popescu, M. Kănčeva a C. Wetter.

         Ôsma komora zasadajúca v zložení troch sudcov:

   D. Gratsias, predseda komory,
   M. Kănčeva, sudkyňa,
   C. Wetter, sudca.

         Deviata rozšírená komora zasadajúca v zložení piatich sudcov:

   predseda komory G. Berardis, sudcovia O. Czúcz, I. Pelikánová, A. Popescu a E. Buttigieg.

         Deviata komora zasadajúca v zložení troch sudcov:

   G. Berardis, predseda komory,
   O. Czúcz, sudca,
   A. Popescu, sudca.

      (1)  Ú. v. EÚ C 344, 23.11.2013, s. 2.


title: Výmaz veci C-457/04

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/34

         Výmaz veci C-457/04 (1)

   (2005/C 182/63)

      (Jazyk konania: portugalčina)

   Uznesením zo 7. apríla 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-457/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Portugalskej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 8.1.2005


title: Vec T-764/16: Žaloba podaná 3. novembra 2016 – Paulini/ECB

text:
               16.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 14/42

         Žaloba podaná 3. novembra 2016 – Paulini/ECB
   (Vec T-764/16)
   (2017/C 014/51)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Jörn Paulini (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Európska centrálna banka (ECB)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie z 15. decembra 2015, zmenené a doplnené 10. februára 2016, ktorým bol žalobca informovaný o jeho ročnej revízii mzdy a príplatkov (ASBR) za rok 2015,

               —

               priznal žalobcovi náhradu majetkovej ujmy, tak ako je opísaná v bodoch 99 až 103 žaloby,

               —

               priznal žalobcovi náhradu nemajetkovej ujmy, ktorú utrpel a odhaduje sa na 10 000 eur,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobca tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nezákonnosti usmernení ASBR z roku 2015, keďže porušujú zásadu zákazu diskriminácie, článok 51 podmienok zamestnávania a články 12 a 21 Charty základných práv Európskej únie. Subsidiárne žalobca poukazuje na nezákonnosť napadnutého rozhodnutia, keďže porušuje usmernenia ASBR z roku 2015 a je poznačené zjavne nesprávnym posúdením.
               Žalobca sa domnieva, že usmernenia z roku 2015 sú nezákonné, pretože znevýhodňujú zamestnancov, ktorí boli v rámci svojej pracovnej oblasti k dispozícii len v obmedzenej miere z dôvodov, nad ktorými objektívne nemali kontrolu, ako sú nemocenská dovolenka, kratší pracovný čas z dôvodu invalidity alebo oslobodenie od plnenia pracovných povinností z dôvodu činnosti vo výbore zamestnancov (alebo išlo o kombináciu týchto dôvodov), v porovnaní s ich kolegami, ktorí boli v rámci svojej pracovnej oblasti k dispozícii v plnom rozsahu. Napadnuté rozhodnutie, ktoré bolo prijaté na základe nezákonných usmernení ASBR, je preto tiež nezákonné.
               Subsidiárne, v prípade, že by usmernenia z roku 2015 boli zákonné, sa žalobca domnieva, že napadnuté rozhodnutie ich porušuje, keďže obdobia jeho neprítomnosti boli v jeho prípade využité ako prvok diskriminácie, pričom mali byť vnímané ako dôkaz pozitívneho prístupu, ktorý pozitívne ovplyvní ASBR. Všetky ukazovatele, ktoré mali byť posúdené podľa usmernení z roku 2015, mali zjavne viesť k lepšej ASBR.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený v súvislosti s uplatnením vzorca na oslobodenie od plnenia pracovných povinností z dôvodu zastupovania zamestnancov, na nezákonnosti napadnutého rozhodnutia, keďže sa v ňom nepristúpilo k neutralizácii neprítomnosti z dôvodu nemocenskej dovolenky, a preto porušuje rozhodnutie z 18. decembra 2008, zásadu zákazu diskriminácie, články 12 a 21 Charty EÚ a článok 51 podmienok zamestnávania. Subsidiárne, v prípade, že by rozhodnutie z 18. decembra 2008 neumožňovalo neutralizovať nemocenskú dovolenku, sa žalobca v tejto súvislosti odvoláva na nezákonnosť rozhodnutia z 18. decembra 2008.
               Podľa žalobcu mala ECB neutralizovať jeho neprítomnosť z dôvodu nemocenskej dovolenky, tak ako to vyplýva z jeho oslobodenia od plnenia pracovných povinností za január a február 2015, keď počítala jeho ASBR v súvislosti s jeho činnosťou člena výboru zamestnancov, na základe vzorca vyplývajúceho z rozhodnutia z 18. decembra 2008 o vzorci pre ASBR zamestnancov v súvislosti s ich činnosťou vo výbore zamestnancov.
               Ak by rozhodnutie z 18. decembra 2008 takúto možnosť neponúkalo, žalobca subsidiárne spochybňuje zákonnosť uvedeného rozhodnutia v tejto súvislosti, pretože členovia výboru zamestnancov, ktorých oslobodenie od plnenia pracovných povinností muselo byť prerozdelené z dôvodu neprítomnosti zdravotného pôvodu, sú znevýhodnení v porovnaní s kolegami, ktorý pracovali v plnom rozsahu, a to napriek podobnému pracovnému výkonu a výsledkom a sú znevýhodnení z dôvodu ich účasti vo výbore zamestnancov.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený v súvislosti s praxou zaokrúhľovania na porušení rozhodnutia ECB z 18. decembra 2008, keďže toto rozhodnutie nedovoľuje zaokrúhľovanie, pokiaľ ide o členov výboru zamestnancov. Subsidiárne, ak by uvedené rozhodnutie v súvislosti s nimi zaokrúhľovanie umožňovalo, bolo by v tejto súvislosti zjavne nedôvodné a neprimerané.
               V rámci druhého žalobného dôvodu žalobca spochybnil zákonnosť rozhodnutia z 18. decembra 2008, ak by sa toto rozhodnutie vykladalo v tom zmysle, že ECB nedovoľuje neutralizovať nemocenskú dovolenku žalobcu pri uplatnení vzorca určeného na výpočet ASBR. V rámci uvedeného žalobného dôvodu spochybňuje zákonnosť tohto rozhodnutia len z tohto hľadiska. Okrem toho ECB používa prax, ktorá spočíva v zaokrúhľovaní výsledku vzorca s cieľom konvertovať tento výsledok do stupňov, a potom zaokrúhlené stupne znova konvertuje do percent s cieľom určiť zvýšenie platu, ktoré sa má na zamestnanca uplatniť.
               Žalobca spochybňuje túto prax, ktorá nemá nijaký právny základ v uplatniteľných pravidlách a ani konkrétne v rozhodnutí z 18. decembra 2008. Subsidiárne za predpokladu, že rozhodnutie z 18. decembra 2008 by sa vykladalo v tom zmysle, že dovoľuje zaokrúhľovanie ASBR pre členov výboru zamestnancov, by toto rozhodnutie bolo v tejto súvislosti nezákonné, pretože by bolo zjavne nedôvodné a neprimerané.


title: Vec T-255/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. novembra 2015 – Taliansko/Komisia („EPUZF — Záručná sekcia — EPZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania — Paušálne finančné opravy — Priame platby — Podmienenosť — Pomoc pri transformácii citrusových plodov — Podmienky súhlasu platobnej agentúry“)

text:
               11.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/18

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. novembra 2015 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-255/13) (1)

   ((„EPUZF - Záručná sekcia - EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania - Paušálne finančné opravy - Priame platby - Podmienenosť - Pomoc pri transformácii citrusových plodov - Podmienky súhlasu platobnej agentúry“))
   (2016/C 007/25)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci B. Tidore a M. Salvatorelli, avvocati dello Stato)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Bianchi a P. Rossi, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie 2013/123/EÚ z 26. februára 2013, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 67, s. 20) v rozsahu, v akom vylučuje niektoré výdavky uskutočnené Talianskou republikou

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Talianska republika znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 178, 22.6.2013.


title: Vec C-404/07: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  9. októbra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság – Maďarská republika) – Trestné konanie vedené Győrgym Katzom proti Istvánovi Rolandovi Sósovi (Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach — Rámcové rozhodnutie 2001/220/SVV — Postavenie obetí v trestnom konaní — Súkromný žalobca nahradzujúci prokurátora — Výpoveď obete ako svedka)

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/11

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 9. októbra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság – Maďarská republika) – Trestné konanie vedené Győrgym Katzom proti Istvánovi Rolandovi Sósovi
   (Vec C-404/07) (1)

   (Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach - Rámcové rozhodnutie 2001/220/SVV - Postavenie obetí v trestnom konaní - Súkromný žalobca nahradzujúci prokurátora - Výpoveď obete ako svedka)
   (2008/C 301/20)
   Jazyk konania: maďarčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Fővárosi Bíróság
   Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom
   Győrgy Katz/István Roland Sós
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Fővárosi Bíróság – Výklad článku 2 a 3 rámcového rozhodnutia Rady z 15. marca 2001 o postavení obetí v trestnom konaní (Ú. v. ES L 82, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 72) – Vnútroštátny právny predpis vylučujúci možnosť vypočuť v trestnom konaní obeť, ktorá je subsidiárnym súkromným žalobcom
   Výrok rozsudku
   Články 2 a 3 rámcového rozhodnutia Rady 2001/220/SVV z 15. marca 2001 o postavení obetí v trestnom konaní sa majú vykladať v tom zmysle, že vnútroštátnemu súdu neukladajú povinnosť umožniť obeti trestného činu byť vypočutá ako svedok v konaní o subsidiárnej súkromnej obžalobe, akým je dotknuté vnútroštátne konanie. Ak však takáto možnosť neexistuje, obeti trestného činu musí byť v každom prípade umožnené vypovedať, pričom túto výpoveď bude možné zohľadniť ako dôkaz.

      (1)  Ú. v. EÚ C 283, 24.11.2007.


title: Vec C-462/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyšsko) 31. augusta 2015 – Verners Pudāns

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyšsko) 31. augusta 2015 – Verners Pudāns
   (Vec C-462/15)
   (2015/C 381/21)
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākā tiesa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v prvostupňovom konaní: Verners Pudāns

      Odporkyňa v prvostupňovom konaní: Valsts ieņēmumu dienests

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 29 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 73/2009 z 19. januára 2009 (1), ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory pre poľnohospodárov v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa ustanovujú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1782/2003, vykladať v tom zmysle, že v zásade umožňuje členskému štátu vybrať daň z príjmu z platieb poskytnutých v rámci režimov podpory uvedených v prílohe I tohto nariadenia?

      (1)  Ú. v. EÚ L 30, s. 16.


title: Vec T-598/11: Žaloba podaná 28. novembra 2011 — MPDV Mikrolab/ÚHVT (Lean Performance Index)

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/29

         Žaloba podaná 28. novembra 2011 — MPDV Mikrolab/ÚHVT (Lean Performance Index)
   (Vec T-598/11)
   2012/C 32/60
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (Mosbach, Nemecko) (v zastúpení: W. Göpfert, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje:

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 15. septembra 2011 vo veci R 131/2011-1,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „Lean Performance Index“ pre tovary a služby tried 9, 16, 35 a 42.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky ochrannej známky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009, keďže dotknutá ochranná známka Spoločenstva má rozlišovaciu spôsobilosť a nie je opisná.


title: Vec C-568/13: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  18. decembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Azienda Ospedaliero-Universitaria di Careggi-Firenze/Data Medical Service srl (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verejné zákazky na služby — Smernica 92/50/EHS — Článok 1 písm. c) a článok 37 — Smernica 2004/18/ES — Článok 1 ods. 8 prvý pododsek a článok 55 — Pojmy „poskytovateľ služieb“ a  „hospodársky subjekt“  — Verejná fakultná nemocnica — Podniky s vlastnou právnou subjektivitou, ako aj s podnikateľskou a organizačnou autonómiou — Činnosť, ktorej hlavným cieľom nie je dosiahnutie zisku — Poskytovanie zdravotnej starostlivosti ako cieľ, na ktorý je subjekt založený — Možnosť poskytovať na trhu podobné služby — Pripustenie zúčastniť sa na postupoch zadávacieho konania)

text:
               23.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/14

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 18. decembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Azienda Ospedaliero-Universitaria di Careggi-Firenze/Data Medical Service srl
   (Vec C-568/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné zákazky na služby - Smernica 92/50/EHS - Článok 1 písm. c) a článok 37 - Smernica 2004/18/ES - Článok 1 ods. 8 prvý pododsek a článok 55 - Pojmy „poskytovateľ služieb“ a „hospodársky subjekt“ - Verejná fakultná nemocnica - Podniky s vlastnou právnou subjektivitou, ako aj s podnikateľskou a organizačnou autonómiou - Činnosť, ktorej hlavným cieľom nie je dosiahnutie zisku - Poskytovanie zdravotnej starostlivosti ako cieľ, na ktorý je subjekt založený - Možnosť poskytovať na trhu podobné služby - Pripustenie zúčastniť sa na postupoch zadávacieho konania))
   (2015/C 065/19)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Azienda Ospedaliero-Universitaria di Careggi-Firenze

      Žalovaná: Data Medical Service srl

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 písm. c) smernice Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá vylučuje účasť verejného nemocničného zariadenia, o aké ide v konaní vo veci samej, na postupoch verejného obstarávania z dôvodu, že má postavenie verejného hospodárskeho subjektu, pokiaľ tento subjekt má oprávnenie pôsobiť na trhu zlučiteľné s cieľmi, na ktoré bol založený a ktoré vyplývajú z jeho štatútu, a v rozsahu, v akom to tak je.

               2.

               Ustanovenia smernice 92/50, a najmä všeobecné zásady voľnej hospodárskej súťaže, nediskriminácie a proporcionality, z ktorých táto smernica vychádza, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá umožňuje, aby sa verejné nemocničné zariadenie, o aké ide v konaní vo veci samej, zúčastnilo na verejnom obstarávaní a predložilo ponuku, ktorej vďaka verejným zdrojom financovania, ktoré využíva, nemožno konkurovať. V rámci posudzovania neobvykle nízkej ceny ponuky na základe článku 37 tejto smernice však verejný obstarávateľ môže vzhľadom na možnosť takúto ponuku odmietnuť zohľadniť existenciu verejných zdrojov financovania, ktoré takýto subjekt využíva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 52, 22.2.2014.


title: Vec C-379/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  10. marca 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof te Brussel — Belgicko) — Maurits Casteels/British Airways plc (Voľný pohyb pracovníkov — Články 45 ZFEÚ a 48 ZFEÚ — Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov — Zachovanie práv na doplnkový dôchodok — Nečinnosť Rady — Zamestnanec postupne zamestnávaný tým istým zamestnávateľom v niekoľkých členských štátoch)

text:
               7.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/5

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. marca 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof te Brussel — Belgicko) — Maurits Casteels/British Airways plc
   (Vec C-379/09) (1)

   (Voľný pohyb pracovníkov - Články 45 ZFEÚ a 48 ZFEÚ - Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov - Zachovanie práv na doplnkový dôchodok - Nečinnosť Rady - Zamestnanec postupne zamestnávaný tým istým zamestnávateľom v niekoľkých členských štátoch)
   2011/C 139/08
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Arbeidshof te Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Maurits Casteels

      Odporkyňa: British Airways plc

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Arbeidshof te Brussel — Výklad článkov 39 ES a 42 ES a smernice Rady 98/49/ES z 29. júna 1998 o zabezpečení doplnkových dôchodkových práv zamestnaných a samostatne zárobkovo činných osôb pohybujúcich sa v rámci Spoločenstva (Ú. v. ES L 209, s. 46; Mim. vyd. 05/003, s. 323) — Nečinnosť Rady — Zamestnanec postupne zamestnaný v rozličných organizačných zložkách tohto istého zamestnávateľa v niekoľkých členských štátoch (okrem prípadu jeho vyslania) a ktorý vždy podlieha doplnkovému dôchodkovému systému platnému v danom mieste

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 48 ZFEÚ nemá priamy účinok v tom zmysle, že jednotlivec by sa na tento článok mohol odvolávať voči zamestnávateľovi zo súkromného sektora v rámci sporu, o ktorom rozhodujú vnútroštátne súdy.

               2.

               Článok 45 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že tento článok v rámci povinného uplatňovania kolektívnej zmluvy bráni tomu:

                           —

                           aby sa na účely stanovenia obdobia potrebného na nadobudnutie neodňateľných práv na dávky doplnkového dôchodku v určitom členskom štáte nezohľadňovali roky zamestnania odpracované pracovníkom pre toho istého zamestnávateľa v organizačných zložkách tohto zamestnávateľa, ktoré sa nachádzajú v iných členských štátoch, a to na základe tej istej rámcovej pracovnej zmluvy, a

                           —

                           aby bol pracovník, ktorý bol preložený z organizačnej zložky svojho zamestnávateľa nachádzajúcej sa v jednom členskom štáte do organizačnej zložky toho istého zamestnávateľa nachádzajúcej sa v inom členskom štáte, považovaný za pracovníka, ktorý odišiel od tohto zamestnávateľa z vlastného podnetu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 312, 19.12.2009.


title: Vec C-53/16 P: Odvolanie podané 29. januára 2016: Carsten René Beul proti uzneseniu Všeobecného súdu (deviata komora) z 23. novembra 2015 vo veci T-640/14, Beul/Parlament a Rada

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/4

         Odvolanie podané 29. januára 2016: Carsten René Beul proti uzneseniu Všeobecného súdu (deviata komora) z 23. novembra 2015 vo veci T-640/14, Beul/Parlament a Rada
   (Vec C-53/16 P)
   (2016/C 191/07)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Carsten René Beul (v zastúpení: H.-M. Pott a T. Eckhold, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Európsky parlament, Rada Európskej únie

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť uznesenie Všeobecného súdu Európskej únie z 23. novembra 2015,

               —

               zrušiť napadnuté nariadenie (EÚ) č. 537/2014, subsidiárne vrátiť vec na konanie pred Všeobecným súdom,

               —

               zaviazať žalovaných na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobou podanou na Všeobecný súd chcel odvolateľ dosiahnuť vyhlásenie neplatnosti nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 537/2014 (1) zo 16. apríla 2014 o osobitných požiadavkách týkajúcich sa štatutárneho auditu subjektov verejného záujmu a zrušení rozhodnutia Komisie 2005/909/ES.
   Odvolateľ je audítor s oprávnením na pôsobenie v Nemecku (navyše aj štatutárny audítor podľa práva Luxemburského veľkovojvodstva a Talianskej republiky). Je oprávnený vykonávať štatutárny audit pri subjektoch verejného záujmu. Ako audítor podlieha pri svojej celkovej činnosti dozoru vykonávanému komorou audítorov, subjektom verejného práva, ktorej členmi sú audítori a volia si orgány.
   Napadnuté nariadenie (ďalej len nariadenie) predpokladá, že štatutárny audítor pre preskúmanie subjektov verejného záujmu podlieha dohľadu, ktorý vykonáva nezávislá, to znamená aj štátnym príkazom nepodliehajúca inštitúcia. V tejto inštitúcii nesmie činnosť vykonávajúci audítor pôsobiť v žiadnom prípade a bývalý audítor v nej môže pôsobiť iba po dlhšom časovom intervale od ukončenia svojej činnosti.
   Odvolateľ zastáva názor, že nová právna úprava ho poškodzuje. Tvrdí, že nariadenie porušuje právo Únie.
   Všeobecný súd Európskej únie zamietol jeho žalobu ako neprípustnú. Považuje odvolateľa za neoprávneného namietať voči nariadeniu. Všeobecný súd to odôvodňuje tým, že odvolateľ nebol individuálne dotknutý nariadením, pretože patrí do okruhu osôb abstraktne podliehajúcich právnej norme a nemôže uplatňovať žiadne individuálne práva.
   Odvolateľ naopak tvrdí, že bol dotknutý právnou normou priamo a individuálne. Osobitne okruh adresátov právnej normy je otvorený, nielen preto, že medzi vydaním nariadenia a jeho nadobudnutím účinnosti sa nachádza časový priestor, v ktorom môže neurčitý okruh ľudí spadať do okruhu členov profesie.
   Všeobecný súd túto priamu a individuálnu dotknutosť neuznal. Okruh členov profesie sa dá určiť v každom čase pri uplatnení dozoru, ktorý je upravený v práve Únie. Či existuje časový priestor medzi vydaním a nadobudnutím účinnosti nie je možné určiť na základe existencie právnej ochrany.
   Okrem toho, žalobca sa domnieva, že zo záveru o chýbajúcej individuálnej dotknutosti, vyplýva medzera v právnej ochrane. Vo svetle Charty základných práv, ktorá tiež chráni slobodný výkon povolania a Európskeho dohovoru o ľudských právach je potrebné medzeru právnej ochrany zaplniť. Toto je na zodpovednosti a pod kontrolou súdov Európskej únie, pretože tieto okolnosti, ktoré viedli k medzere v práve spôsobili súdy.

      (1)  Ú. v. EÚ L 158, s. 77.


title: Vec C-542/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Pordenone (Taliansko) 28. novembra 2012 — trestné konanie proti Giorgiovi Fidenatovi

text:
               2.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Pordenone (Taliansko) 28. novembra 2012 — trestné konanie proti Giorgiovi Fidenatovi
   (Vec C-542/12)
   2013/C 63/13
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Pordenone

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Giorgio Fidenato

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je povolenie stanovené v článku 1 ods. 2 legislatívneho dekrétu č. 212 z 24. apríla 2001 v zmysle, ktorý mu priznáva vnútroštátna judikatúra v súlade s celkovou právnou úpravou stanovenou smernicou 2001/18/ES (1), alebo jej odporuje?

               2.

               Predovšetkým, ak členský štát podriaďuje pestovanie GMO povoleniu, ktoré sa osobitne zameriava na ochranu tzv. zásady spoločnej existencie, je toto osobitné povolenie potrebné aj pre geneticky modifikované organizmy, ktoré už boli zapísané do spoločného katalógu?

      (1)  Smernica 2001/18/ES Európskeho parlamentu a Rady z 12. marca 2001 o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia a o zrušení smernice Rady 90/220/EHS (Ú. v. ES L 106, s. 1; Mim. vyd. 15/006, s. 77).


title: Vec T-420/08: Žaloba podaná 29. septembra 2008 – SAZAS/Komisia

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/42

         Žaloba podaná 29. septembra 2008 – SAZAS/Komisia
   (Vec T-420/08)
   (2008/C 313/77)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Združenje skladateljev, avtorjev in založnikov za zaščito avtorskih pravic Slovenije (Sazas) (Trzin, Slovinsko) (v zastúpení: M. Favart, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť článok 3 rozhodnutia Komisie zo 16. júla 2008, týkajúceho sa konania podľa článku 81 ES a článku 53 EHS (vec COMP/C2/38.698 – CISAC) a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Prostredníctvom tejto žaloby žalobca žiada podľa článku 230 ES zrušiť článok 3 rozhodnutia Komisie K(2008) 3435 zo 16. júla 2008, týkajúceho sa konania podľa článku 81 ES a článku 53 EHS (vec COMP/C2/38.698 – CISAC), podľa ktorého je 24 spoločností CISAC (1) z EHS, vrátane žalobcu, zapojených do zosúladeného postupu „koordinovaním územného vymedzenia mandátov na vzájomné zastúpenie udelených jedným druhému spôsobom, ktorý obmedzuje licenciu na domovské územie každej inkasnej spoločnosti.“
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné alebo rovnaké ako žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvádzané vo veci T-413/08.

      (1)  Confédération internationale des sociétés d'auteurs et compositeurs („CISAC“) – Medzinárodná konfederácia spoločností autorov a skladateľov.


title: Vec C-564/10: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  29. marca 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht — Nemecko) — Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung/Pfeifer & Langen KG [Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 — Ochrana finančných záujmov Európskej únie — Články 3 a 4 — Správne opatrenia — Vymáhanie neoprávnene získaných výhod — Kompenzačné úroky a úroky z omeškania dlžné podľa vnútroštátneho práva — Uplatnenie pravidiel o premlčaní stanovených v nariadení č. 2988/95 na vymáhanie týchto úrokov z omeškania — Dies a quo premlčacej doby — Pojem „pozastavenie“ — Pojem „prerušenie“ ]

text:
               26.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/7

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 29. marca 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht — Nemecko) — Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung/Pfeifer & Langen KG
   (Vec C-564/10) (1)

   (Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 - Ochrana finančných záujmov Európskej únie - Články 3 a 4 - Správne opatrenia - Vymáhanie neoprávnene získaných výhod - Kompenzačné úroky a úroky z omeškania dlžné podľa vnútroštátneho práva - Uplatnenie pravidiel o premlčaní stanovených v nariadení č. 2988/95 na vymáhanie týchto úrokov z omeškania - Dies a quo premlčacej doby - Pojem „pozastavenie“ - Pojem „prerušenie“)
   2012/C 151/12
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

      Žalovaná: Pfeifer & Langen KG

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesverwaltungsgericht — Výklad článku 3 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340) — Vrátenie protiprávne vyplatenej pomoci — Uplatniteľnosť článku 3 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 na premlčanie nárokov na úroky, ktoré sú podľa vnútroštátneho práva splatné, ako aj na vrátenie neoprávnene získanej sumy

      Výrok rozsudku

   Článok 3 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev sa má vykladať v tom zmysle, že premlčacia doba, ktorú stanovuje na vymáhanie hlavnej pohľadávky, ktorá zodpovedá vráteniu výhody, ktorá bola neoprávnene získaná z rozpočtu Únie, sa neuplatní na vymáhanie úrokov vzniknutých z tejto pohľadávky, pokiaľ tieto úroky nie sú dlžné na základe práva Únie, ale len na základe povinnosti vyplývajúcej z vnútroštátneho práva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 72, 5.3.2011.


               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/1

         (2009/C 32/01)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 19, 24.1.2009

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 6, 10.1.2009

      Ú. v. EÚ C 327, 20.12.2008

      Ú. v. EÚ C 313, 6.12.2008

      Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008

      Ú. v. EÚ C 285, 8.11.2008

      Ú. v. EÚ C 272, 25.10.2008

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec T-10/16 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 6. apríla 2016 – GABO:mi/Komisia („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Dotácie — Šiesty a siedmy rámcový program Európskeho spoločenstva v oblasti výskumu, technologického vývoja a demonštračných aktivít (2002 – 2006 a 2007 – 2013) — Listy so žiadosťou o vrátenie časti udelených dotácií — Výzva na zaplatenie — Návrh na odklad výkonu — Prípustnosť — Neexistencia naliehavosti“)

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/33

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 6. apríla 2016 – GABO:mi/Komisia
   (Vec T-10/16 R)
   ((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Dotácie - Šiesty a siedmy rámcový program Európskeho spoločenstva v oblasti výskumu, technologického vývoja a demonštračných aktivít (2002 – 2006 a 2007 – 2013) - Listy so žiadosťou o vrátenie časti udelených dotácií - Výzva na zaplatenie - Návrh na odklad výkonu - Prípustnosť - Neexistencia naliehavosti“))
   (2016/C 191/44)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: M. Ahlhaus a C. Mayer, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: S. Delaude, S. Lejeune a M. Sickierzyńska, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu dvoch listov Komisie z 2. decembra 2015, ktorými bola žalobkyňa informovaná, že Komisia pristúpi k vymáhaniu časti dotácií, ktoré jej boli udelené v rámci šiesteho a siedmeho rámcového programu Európskeho spoločenstva v oblasti výskumu, technologického vývoja a demonštračných aktivít (2002 – 2006 a 2007 – 2013), a na odklad výkonu výzvy Komisie na zaplatenie, ktorou jej bola uložená povinnosť zaplatiť sumu 1 770 417,29 eura najneskôr do 15. januára 2016

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               Uznesenie z 18. januára 2016 vydané vo veci T-10/16 R sa zrušuje.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-253/16: Žaloba podaná 17. mája 2016 – Cleversafe/EUIPO (Storage Beyond Scale)

text:
               8.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/23

         Žaloba podaná 17. mája 2016 – Cleversafe/EUIPO (Storage Beyond Scale)
   (Vec T-253/16)
   (2016/C 287/29)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cleversafe, Inc. (Chicago, Illinois, Spojené štáty americké) (v zastúpení: A. Lingenfelser, lawyer)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „Storage Beyond Scale“ – prihláška č. 13 975 446.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. marca 2016 vo veci R 2240/2015-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               slová, z ktorých sa skladá ochranná známka nemajú len chváliaci význam, ako to uvádza prieskumový pracovník.


title: Vec T-239/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 26. augusta 2015 – Monard/Komisia

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/58

         Uznesenie Všeobecného súdu z 26. augusta 2015 – Monard/Komisia
   (Vec T-239/14) (1)

   (2015/C 381/72)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 7.7.2014.


title: Vec T-855/16 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 10. marca 2017 – Fertisac/ECHA („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — REACH — Poplatok za registráciu látky — Zníženie priznané mikropodnikom a malým a stredným podnikom — Rozhodnutie ukladajúce administratívny poplatok a dodatočný poplatok — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti“)

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/47

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 10. marca 2017 – Fertisac/ECHA
   (Vec T-855/16 R)
   ((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - REACH - Poplatok za registráciu látky - Zníženie priznané mikropodnikom a malým a stredným podnikom - Rozhodnutie ukladajúce administratívny poplatok a dodatočný poplatok - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“))
   (2017/C 144/65)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fertisac, SL (Atarfe, Španielsko) (v zastúpení: J. Gomez Rodriguez, advokát)

      Žalovaná: Európska agentúra pre chemické látky (ECHA) (v zastúpení: E. Maurage, J.-P. Trnka a M. Heikkilä, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci C. Molyneux, advokát)

      Predmet veci

   Návrh podľa článkov 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu rozhodnutia SME (2016) 5150 z 15. novembra 2016, že žalobkyni sa nepriznáva zníženie poplatku uplatňujúce sa na stredné podniky, ako aj faktúr vystavených na základe tohto rozhodnutiu, t. j. faktúr ECHA č. 10060160 a 10060161 z 15. novembra 2016

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.