title: Vec T-265/19: Žaloba podaná 19. apríla 2019 — Taliansko/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/95

      Žaloba podaná 19. apríla 2019 — Taliansko/Komisia
      (Vec T-265/19)
      (2019/C 206/84)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: R. Guizzi, A. Giordano a G. Palmieri, avvocati dello stato)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
      zrušil v časti, ktorá je predmetom tejto žaloby, vykonávacie rozhodnutie Komisie C (2019) 869 z 12. februára 2019, oznámené 13. februára 2019, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV).

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu žaloby uvádza žalobkyňa dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený, pokiaľ ide o VYŠETROVANIE CEB/2017/067/IT, na porušení nariadenia Rady (ES) č. 1258/1999 zo 17. mája 1999 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. ES L 160, 1999, s. 103; Mim. vyd. 03/025, s. 414), osobitne jeho článku 2 ods. 2, nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 209, 2005, s. 1), osobitne jeho článku 31 ods. 2, ako aj nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008.

                              —

                              Žalobkyňa sa v tomto ohľade odvoláva tiež na porušenie článku 5 ods. 4 ZEÚ v znení Lisabonskej zmluvy z 12. decembra 2007, ako aj zásad proporcionality a legitímnej dôvery.

                              —

                              Nakoniec sa žalobkyňa odvoláva na prekročenie právomoci, ako aj porušenie podstatných formálnych náležitostí v podobe nedostatku odôvodnenia.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený, pokiaľ ide o VYŠETROVANIE FA/2008/067/IT, na porušení nariadenia (ES) č. 1258/1999 a nariadenia č. (ES) 1290/2005, ako aj článku 5 ZEÚ.

                              —

                              Talianska republika poukazuje na prekročenie právomoci, ako aj na porušenie podstatných formálnych náležitostí v podobe nedostatočného odôvodnenia a tiež porušenie zásad proporcionality a legitímnej dôvery.


title: Vec T-191/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 15. apríla 2019 — Boehringer Ingelheim International/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/97

      Uznesenie Všeobecného súdu z 15. apríla 2019 — Boehringer Ingelheim International/Komisia
      (Vec T-191/17) (1)

      (2019/C 206/86)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 178, 6.6.2017.


title: Vec T-202/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 11. apríla 2019 — Bruel/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/97

      Uznesenie Všeobecného súdu z 11. apríla 2019 — Bruel/Komisia
      (Vec T-202/18) (1)

      (2019/C 206/87)
      Jazyk konania: francúzština
      Predsedníčka siedmej komory nariadila výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 166, 14.5.2018.


title: Vec T-4/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 12. apríla 2019 — Hankintatukku Arno Latvus/EUIPO — Triaz Group (VIVANIA)

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/97

      Uznesenie Všeobecného súdu z 12. apríla 2019 — Hankintatukku Arno Latvus/EUIPO — Triaz Group (VIVANIA)
      (Vec T-4/19) (1)

      (2019/C 206/88)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 72, 25.2.2019.


title: Vec T-353/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — Promeco/EUIPO — Aerts (riad) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Späťvzatie návrhu na vyhlásenie neplatnosti — Zastavenie konania“)

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/35

      Uznesenie Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — Promeco/EUIPO — Aerts (riad)
      (Vec T-353/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Späťvzatie návrhu na vyhlásenie neplatnosti - Zastavenie konania“)
      (2019/C 213/36)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Promeco NV (Kortrijk, Belgicko) (v zastúpení: H. Hartwig a A. von Mühlendahl, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Aerts NV (Geel, Belgicko) (v zastúpení: G. Glas a T. Carmeliet, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu rozšíreného odvolacieho senátu EUIPO zo 16. februára 2018 (vec R 459/2016-G) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Promeco NV a Aerts NV

         Výrok

                  1.

                  Konanie sa zastavuje.

                  2.

                  Promeco NV znáša svoje vlastné trovy konania, a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

                  3.

                  Aerts NV znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 259, 23.7. 2018.


title: Vec T-205/19: Žaloba podaná 5. apríla 2019 — BD/Komisia

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/47

      Žaloba podaná 5. apríla 2019 — BD/Komisia
      (Vec T-205/19)
      (2019/C 213/47)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: BD (v zastúpení: F. Wagner a N. Voß, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) , pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárnejšie zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 %, v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 8 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 10 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  ešte subsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 % uverejnených sieťových poplatkov, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že prostredníctvom rozhodnutia žalovanej sa stanovili len povinnosti na dodatočné platby pre odberateľov základného zaťaženia, ktorí boli v rokoch 2012 a 2013 úplne oslobodení od sieťových poplatkov. S týmito odberateľmi základného zaťaženia sa preto v porovnaní s odberateľmi základného zaťaženia, ktorí za rovnaké časové obdobie využili paušálne zníženie sieťových poplatkov a pre ktorých neboli stanovené žiadne dodatočné platobné povinnosti, zaobchádzalo rozdielnym spôsobom a boli nespravodlivo znevýhodnení.
                  V tejto súvislosti sa tiež vytýka, že pokiaľ ide o rozdielne zaobchádzanie, žalovaná porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 263 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie. Rozdielne zaobchádzanie je okrem toho v rozpore so zákazom diskriminácie podľa článku 32 ods. 1 smernice 2009/72/ES. (1)

                  3.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec T-234/19: Žaloba podaná 9. apríla 2019 — Infineon Technologies/Komisia

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/53

      Žaloba podaná 9. apríla 2019 — Infineon Technologies/Komisia
      (Vec T-234/19)
      (2019/C 213/52)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Infineon Technologies AG (Neubiberg, Nemecko) (v zastúpení: L. Assmann a M. Peiffer, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovanej pod číslom K(2018) (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1) z 28. mája 2018 o schéme pomoci SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) uplatnenej Nemeckom pre odberateľov základného zaťaženia podľa § 19 Stromnetzentgeltverordnung (nariadenie o sieťových poplatkoch za elektrinu, ďalej len „StromNEV“) a

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žaloba je založená na jedinom žalobnom dôvode, podľa ktorého je napadnuté rozhodnutie protiprávne, keďže oslobodenie od sieťových poplatkov podľa § 19 ods. 2 druhej vety StromNEV nepredstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 a nasl. ZFEÚ.
      V tejto súvislosti žalobkyňa na úvod tvrdí, že oslobodenia od sieťových poplatkov na základe § 19 ods. 2 StromNEV neboli poskytnuté zo štátnych prostriedkov v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, ale boli financované nemeckými prevádzkovateľmi elektrickej siete, ktorí sú organizovaní podľa súkromného práva a nemožno ich pričítať štátu. Sporný príplatok tiež nie je, pokiaľ ide o jeho účinky, porovnateľný s poplatkom za spotrebu elektriny v Nemecku. Okrem toho nie je Spolková republika Nemecko oprávnená kontrolovať prevádzkovateľov elektroenergetických prenosových sústav, ktorí sú poverení správou týchto poplatkov.
      Okrem toho žalobkyňa uvádza, že oslobodenie od sieťových poplatkov na základe § 19 ods. 2 StromNEV sa v mnohých ohľadoch líši od situácie vo veci C-206/06, Essent Netwerk Noord a iní, a C-262/12, Vent de Colère!. Sporný prípad je však porovnateľný s príplatkom vo veci C-405/16 P, Nemecko/Komisia, a nemožno ho tak kvalifikovať ako štátnu pomoc.


title: Vec T-237/19: Žaloba podaná 8. apríla 2019 — GTP/Komisia

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/54

      Žaloba podaná 8. apríla 2019 — GTP/Komisia
      (Vec T-237/19)
      (2019/C 213/53)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: GTP — Glastechnik Piesau GmbH & Co. KG (Neuhaus am Rennweg, Nemecko) (v zastúpení: F. Wagner a N. Voß, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) , pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárnejšie zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 %, v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 8 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 10 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  ešte subsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 % uverejnených sieťových poplatkov, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že prostredníctvom rozhodnutia žalovanej sa stanovili len povinnosti na dodatočné platby pre odberateľov základného zaťaženia, ktorí boli v rokoch 2012 a 2013 úplne oslobodení od sieťových poplatkov. S týmito odberateľmi základného zaťaženia sa preto v porovnaní s odberateľmi základného zaťaženia, ktorí za rovnaké časové obdobie využili paušálne zníženie sieťových poplatkov a pre ktorých neboli stanovené žiadne dodatočné platobné povinnosti, zaobchádzalo rozdielnym spôsobom a boli nespravodlivo znevýhodnení.
                  V tejto súvislosti sa tiež vytýka, že pokiaľ ide o rozdielne zaobchádzanie, žalovaná porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 263 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie. Rozdielne zaobchádzanie je okrem toho v rozpore so zákazom diskriminácie podľa článku 32 ods. 1 smernice 2009/72/ES. (1)

                  3.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec T-240/19: Žaloba podaná 9. apríla 2019 — A9.com/EUIPO (Zariadenie v tvare zvona)

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/56

      Žaloba podaná 9. apríla 2019 — A9.com/EUIPO (Zariadenie v tvare zvona)
      (Vec T-240/19)
      (2019/C 213/55)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: A9.com, Inc. (Palo Alto, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Klett a C. Mikyska, lawyers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie (Vyobrazenie zariadenia v tvare zvona) — prihláška č. 17 868 712

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 4. februára 2019 vo veci R 1309/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania pred Všeobecným súdom, ako aj trovy konania pred odvolacím senátom vrátane nevyhnutných nákladov žalobkyne v oboch týchto konaniach.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) a článku 7 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-571/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — YR/Komisia

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/84

      Uznesenie Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — YR/Komisia
      (Vec T-571/18) (1)

      (2019/C 213/83)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 408, 12.11.2018.


title: Vec C-450/17 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. mája 2019 — Landeskreditbank Baden-Württemberg — Förderbank/Európska centrálna banka, Európska komisia (Odvolanie — Hospodárska a menová politika — Nariadenie (EÚ) č. 1024/2013 — Článok 6 ods. 4 — Nariadenie (EÚ) č. 468/2014 — Článok 70 ods. 1 — Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami — Úlohy zverené Európskej centrálnej banke — Jednotný mechanizmus dohľadu — Výkon týchto úloh príslušnými vnútroštátnymi orgánmi — „Menej významné“ úverové inštitúcie — „Osobitné okolnosti“ odôvodňujúce považovať úverovú inštitúciu za „menej významnú“)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/5

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. mája 2019 — Landeskreditbank Baden-Württemberg — Förderbank/Európska centrálna banka, Európska komisia
      (Vec C-450/17 P) (1)

      (Odvolanie - Hospodárska a menová politika - Nariadenie (EÚ) č. 1024/2013 - Článok 6 ods. 4 - Nariadenie (EÚ) č. 468/2014 - Článok 70 ods. 1 - Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami - Úlohy zverené Európskej centrálnej banke - Jednotný mechanizmus dohľadu - Výkon týchto úloh príslušnými vnútroštátnymi orgánmi - „Menej významné“ úverové inštitúcie - „Osobitné okolnosti“ odôvodňujúce považovať úverovú inštitúciu za „menej významnú“)
      (2019/C 230/05)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Landeskreditbank Baden-Württemberg — Förderbank (v zastúpení: A. Glos, T. Lübbig a M. Benzing, Rechtsanwälte)

         Ďalší účastníci konania: Európska centrálna banka (v zastúpení: E. Koupepidou a M. R. Bax, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci H.-G. Kamann, Rechtsanwalt), Európska komisia (v zastúpení: W. Mölls a K.-Ph. Wojcik, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Landeskreditbank Baden-Württemberg — Förderbank je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 293, 4.9.2017.


title: Vec C-291/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Brașov (Rumunsko) 9. apríla 2019 — SO/TP a iní

text:
               22.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Brașov (Rumunsko) 9. apríla 2019 — SO/TP a iní
      (Vec C-291/19)
      (2019/C 246/09)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Brașov

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: SO

         Žalovaní: TP a iní

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa mechanizmus na zaistenie spolupráce a overovania (MSO), zriadený rozhodnutím Európskej komisie 2006/928/ES z 13. decembra 2006, považovať za akt prijatý inštitúciou Európskej únie v zmysle článku 267 ZFEÚ, ktorý môže byť predmetom výkladu Súdneho dvora?

                  2.

                  Sú požiadavky uvedené v správach vypracovaných v rámci uvedeného mechanizmu per Rumunsko záväzné, najmä (ale nie len) pokiaľ ide o potrebu vykonať legislatívne zmeny, ktoré by zodpovedali záverom MSO a boli v súlade s odporúčaniami Benátskej komisie a Skupiny štátov proti korupcii Rady Európy?

                  3.

                  Má sa článok 2 v spojení s článkom 4 ods. 3 ZEÚ vykladať v tom zmysle, že povinnosť Rumunska dodržiavať požiadavky stanovené v správach vypracovaných v rámci mechanizmu na zaistenie spolupráce a overovania (MSO) zriadeného rozhodnutím Komisie 2006/928/ES z 13. decembra 2006 (1), predstavuje povinnosť členského štátu dodržiavať zásady právneho štátu?

                  4.

                  Bráni zásada nezávislosti sudcov zakotvená v článku 19 ods. 1 druhom pododseku ZEÚ a v článku 47 Charty základných práv Európskej únie, ktorej výklad poskytol Súdny dvor Európskej únie vo svojej judikatúre (rozsudok veľkej komory z 27. februára 2018, Associação Sindical dos Juízes Portugueses, C-64/16, EU:C:2018:117), zriadeniu odboru povereného vyšetrovaním trestných činov spáchaných v súdnictve v rámci prokuratúry pri Înalta Curte de Casație și Justiție (Najvyšší kasačný súd), a to vzhľadom na spôsob menovania/odvolávania prokurátorov, ktorí uvedený odbor tvoria, na podmienky výkonu funkcie v rámci tohto odboru, ako aj na spôsob založenia právomoci, a to v súvislosti s obmedzeným počtom miest v predmetnom odbore?

                  5.

                  Bráni článok 47 [druhý odsek] Charty základných práv Európskej únie, týkajúci sa práva na spravodlivý proces prostredníctvom prejednania veci v primeranej lehote, zriadeniu odboru povereného vyšetrovaním trestných činov spáchaných v súdnictve v rámci prokuratúry pri Înalta Curte de Casație și Justiție (Najvyšší kasačný súd), a to vzhľadom na podmienky výkonu funkcie v rámci tohto odboru, ako aj na spôsob založenia právomoci, a to v súvislosti s obmedzeným počtom miest v predmetnom odbore?

         (1)  Rozhodnutie Komisie z 13. decembra 2006, ktorým sa zriaďuje mechanizmus na zaistenie spolupráce a overovania pokroku v Rumunsku na účely osobitných referenčných kritérií v oblastiach reformy súdnictva a boja proti korupcii (Ú. v. EÚ L 354, 2006, s. 56).


title: Vec C-320/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Nemecko) 19. apríla 2019 — Ingredion Germany GmbH/Spolková republika Nemecko

text:
               22.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/10

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Nemecko) 19. apríla 2019 — Ingredion Germany GmbH/Spolková republika Nemecko
      (Vec C-320/19)
      (2019/C 246/10)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Berlin

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Ingredion Germany GmbH

         Žalovaná: Spolková republika Nemecko

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 18 ods. 1 písm. c), ods. 2 druhý pododsek rozhodnutia Európskej komisie 2011/278/EÚ (1) v spojení s článkom 3 písm. h), článkom 10a smernice 2003/87/ES (2) vykladať v tom zmysle, že pre nových účastníkov sa faktor využitia kapacity, ktorý je relevantný z hľadiska úrovne činnosti v súvislosti s palivom, obmedzí na nižšiu hodnotu ako 100 %?

         (1)  Rozhodnutie Komisie z 27. apríla 2011, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES, platné v celej Únii (Ú. v. EÚ L 130, 2011, s. 1).

         (2)  Smernica 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Únii, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. ES L 275, 2003, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631).


title: Vec C-363/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Patent- and marknadsdomstolen (Švédsko) 7. mája 2019 — Konsumentombudsmannen/Mezina AB

text:
               22.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/11

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Patent- and marknadsdomstolen (Švédsko) 7. mája 2019 — Konsumentombudsmannen/Mezina AB
      (Vec C-363/19)
      (2019/C 246/11)
      Jazyk konania: švédčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Patent- and marknadsdomstolen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Konsumentombudsmannen

         Žalovaná: Mezina AB

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Upravujú články 5 a 6 v spojení s článkom 10 ods. 1 a s článkom 28 ods. 5 nariadenia č. 1924/2006 (1) dôkazné bremeno v prípade, že vnútroštátny súd určuje, či boli nepovolené zdravotné tvrdenia uvedené v situácii, v ktorej dotknuté zdravotné tvrdenia zodpovedajú tvrdeniu, o povolenie ktorého bola podaná žiadosť podľa článku 13 ods. 2 nariadenia č. 1924/2006, zatiaľ však nebolo rozhodnuté o jeho povolení či nepovolení, alebo sa dôkazné bremeno určí podľa vnútroštátneho práva?

                  2.

                  Ak sa má na otázku 1 odpovedať v tom zmysle, že ustanovenia nariadenia č. 1924/2006 upravujú dôkazné bremeno, spočíva dôkazné bremeno na obchodníkovi, ktorý uvádza dotknuté zdravotné tvrdenie, alebo na orgáne, ktorý sa na vnútroštátnom súde domáha, aby bol obchodníkovi uložený zákaz pokračovať v uvádzaní tohto tvrdenia?

                  3.

                  Upravujú v situácii opísanej v otázke 1 články 5 a 6 v spojení s článkom 10 ods. 1 a s článkom 28 ods. 5 nariadenia č. 1924/2006 požiadavky na dôkazy, keď vnútroštátny súd určuje, či boli uvedené nepovolené zdravotné tvrdenia, alebo sa požiadavky na dôkazy určia podľa vnútroštátneho práva?

                  4.

                  Ak sa má na otázku 3 odpovedať v tom zmysle, že ustanovenia nariadenia č. 1924/2006 upravujú požiadavky na dôkazy, aké požiadavky na dôkazy sú stanovené?

                  5.

                  Má na odpoveď na otázky 1 — 4 vplyv skutočnosť, že nariadenie č. 1924/2006 [vrátane článku 3 písm. a) nariadenia] a smernicu 2005/29 (2) je možné v konaní na vnútroštátnom súde uplatniť zároveň?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 z 20. decembra 2006 o výživových a zdravotných tvrdeniach o potravinách (Ú. v. EÚ L 404, 2006, s. 9).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) (Ú. v. EÚ L 149, 2005, s. 22).


title: Vec C-379/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Bihor (Rumunsko) 14. mája 2019 — Procedimento penale a carico di IG, JH, KI, LJ

text:
               22.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Bihor (Rumunsko) 14. mája 2019 — Procedimento penale a carico di IG, JH, KI, LJ
      (Vec C-379/19)
      (2019/C 246/12)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunalul Bihor

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      IG, JH, KI, LJ

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Sú mechanizmus na zaistenie spolupráce a overovania (MSO), zriadený rozhodnutím Komisie 2006/928/ES z 13. decembra 2006 (1), a požiadavky prednesené v správach vypracovaných v rámci tohto mechanizmu pre Rumunsko záväzné?

                  2.

                  Má sa článok 2 v spojení s článkom 4 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii vykladať v tom zmysle, že povinnosť Rumunska dodržiavať požiadavky stanovené v správach vypracovaných v rámci mechanizmu na zaistenie spolupráce a overovania (MSO), zriadeného rozhodnutím Komisie 2006/928/ES z 13. decembra 2006, predstavuje povinnosť členského štátu dodržiavať zásady právneho štátu, a to aj pokiaľ ide o zdržanie sa politicko-súdnej inštitúcie, akou je ústavný súd, od konania na účely výkladu zákona a stanovenia konkrétnych a záväzných podmienok, za ktorých majú súdy tento zákon uplatňovať, čo je výlučná právomoc priznaná súdnemu orgánu, ako aj na účely zavedenia nových legislatívnych ustanovení, čo je výlučná právomoc priznaná zákonodarnému orgánu? Vyžaduje právo Únie zrušenie účinkov takéhoto rozhodnutia ústavného súdu členského štátu? Bráni právo Únie ustanoveniu vnútroštátneho práva, ktorým sa upravuje disciplinárna zodpovednosť sudcu, ktorý v súvislosti s položenou prejudiciálnou otázkou upustí od uplatňovania nálezu Curtea Constituțională (Ústavný súd, Rumunsko)?

                  3.

                  Bráni zásada nezávislosti sudcov zakotvená v článku 19 ods. 1 druhom pododseku ZEÚ a v článku 47 Charty základných práv Európskej únie, v súlade s výkladom, ktorý poskytol Súdny dvor Európskej únie (rozsudok veľkej komory z 27. februára 2018, Associação Sindical dos Juízes Portugueses, C-64/16, EU:C:2018:117), tomu, aby sa právomoc sudcov nahradila rozhodnutiami Curtea Constituțională (Ústavný súd) (nález č. 51 zo 16. februára 2016, nález č. 302 zo 4. mája 2017 a nález č. 26 zo 16. januára 2019), s tým dôsledkom, že by to viedlo k nepredvídateľnosti trestného konania (retroaktívne uplatňovanie) a k nemožnosti vykladať zákon a uplatniť ho na konkrétny prípad? Bráni právo Únie ustanoveniu vnútroštátneho práva upravujúcemu disciplinárnu zodpovednosť sudcu, ktorý v súvislosti s položenou prejudiciálnou otázkou upustí od uplatňovania nálezu Curtea Constituțională (Ústavný súd)?

         (1)  Rozhodnutie Komisie 2006/928/ES z 13. decembra 2006, ktorým sa zriaďuje mechanizmus na zaistenie spolupráce a overovania pokroku v Rumunsku na účely osobitných referenčných kritérií v oblastiach reformy súdnictva a boja proti korupcii (Ú. v. EÚ, L 354, 2006, s. 56).


title: Vec C-389/19 P: Odvolanie podané 20. mája 2019: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) zo 7. marca 2019 vo veci T-837/16, Švédske kráľovstvo/Európska komisia

text:
               22.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/13

      Odvolanie podané 20. mája 2019: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) zo 7. marca 2019 vo veci T-837/16, Švédske kráľovstvo/Európska komisia
      (Vec C-389/19 P)
      (2019/C 246/13)
      Jazyk konania: švédčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: R. Lindenthal, K. Mifsud-Bonnici, G. Tolstoy, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania: Švédske kráľovstvo,
      Dánske kráľovstvo,
      Fínska republika,
      Európsky parlament,
      Európska chemická agentúra

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  zrušiť rozsudok Všeobecného súdu (piata komora) zo 7. marca 2019 vo veci T-837/16, Švédsko kráľovstvo/Komisia, zamietnuť žalobu v prvostupňovom konaní a uložiť Švédskemu kráľovstvu povinnosť nahradiť trovy konania, alebo subsidiárne

                  —

                  vrátiť vec na ďalšie konanie Všeobecnému súdu a o trovách prvostupňového konania a odvolacieho konania rozhodnúť neskôr, a

                  —

                  rozhodnúť, že dôsledky napadnutého rozhodnutia sa zachovajú.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolanie sa týka rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) zo 7. marca 2019 vo veci T-837/16. Týmto rozsudkom Všeobecný súd zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie C(2016) 5644 final zo 7. septembra 2016 o udelení autorizácie na určité použitia sulfochrómanu olovnatého žltého a chrómanu molybdénanu síranu olovnatého červeného a zamietol návrh Komisie zachovať účinky tohto rozhodnutia, kým Komisia bude môcť opätovne preskúmať žiadosť o autorizáciu.
      Komisia na podporu svojho odvolania uvádza štyri odvolacie dôvody.
      Prvý odvolací dôvod: v bodoch rozsudku týkajúcich sa dôkazného štandardu, ktorý treba uplatniť pri analýze alternatív, a špecificky v bodoch 79, 81, 85, 86, 90 a 101 Všeobecný súd zjavne nesprávne uplatnil právne predpisy v súvislosti s dôkazným štandardom, ktorý sa uplatní podľa článku 60 ods. 4.
      Druhý odvolací dôvod: v celej svojej argumentácii a hlavne v bodoch 86, 90 a 96 Všeobecný súd zjavne nesprávne uplatnil právne predpisy, keď vôbec nezohľadnil diskrečnú právomoc Komisie pri stanovení prahovej hodnoty pre technickú a ekonomickú realizovateľnosť v rámci analýzy alternatív podľa článku 60 ods. 4 a tým uplatnil nesprávne kritérium pri súdnom preskúmaní a zasiahol do posudzovania spoločenských, ekonomických a technických úvah, ktoré vykonáva Komisia.
      Tretí odvolací dôvod: v bodoch 86, 97 a 98 Všeobecný súd zjavne nesprávne uplatnil právne predpisy v súvislosti s napadnutým rozhodnutím, po prvé keď nezohľadnil skutočnosť, že žiadna autorizácia nebola udelená na také používanie, pri ktorom nie sú vlastnosti olovnatého pigmentu nevyhnutné z hľadiska technického výkonu, a po druhé, keď popísal podmienky napadnutého rozhodnutia tak, aby ukázali, že podmienky týkajúce sa analýzy alternatív podľa článku 60 ods. 4 neboli splnené.
      Štvrtý odvolací dôvod: druhý bod výroku rozsudku, v ktorom Všeobecný súd rozhodol, že účinky napadnutého rozhodnutia nemajú byť zachované, sa zakladá na zjavne nesprávnom uplatnení právnych predpisov v bode 112 rozsudku.


title: Vec T-161/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 22. mája 2019 — Puma/EUIPO — CMS (CMS Italy) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu — Obrazová ochranná známka CMS Italy — Staršie obrazové medzinárodné ochranné známky zobrazujúce mačkovitú šelmu skáčucu doľava — Relatívne dôvody zamietnutia — Dobré meno starších ochranných známok — Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2017/1001) — Dôkaz o dobrom mene — Predchádzajúce rozhodnutia EUIPO, ktorými sa konštatovalo dobré meno starších ochranných známok — Zohľadnenie týchto rozhodnutí — Povinnosť odôvodnenia — Zásada riadnej správy vecí verejných“)

text:
               22.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/21

      Uznesenie Všeobecného súdu z 22. mája 2019 — Puma/EUIPO — CMS (CMS Italy)
      (Vec T-161/16) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu - Obrazová ochranná známka CMS Italy - Staršie obrazové medzinárodné ochranné známky zobrazujúce mačkovitú šelmu skáčucu doľava - Relatívne dôvody zamietnutia - Dobré meno starších ochranných známok - Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2017/1001) - Dôkaz o dobrom mene - Predchádzajúce rozhodnutia EUIPO, ktorými sa konštatovalo dobré meno starších ochranných známok - Zohľadnenie týchto rozhodnutí - Povinnosť odôvodnenia - Zásada riadnej správy vecí verejných“)
      (2019/C 246/21)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Puma SE (Herzogenaurach, Nemecko) (v zastúpení: P. González-Bueno Catalán de Ocón, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Costruzione Macchine Speciali Srl (CMS) (Alonte, Taliansko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 29. januára 2016 (vec R 229/2015-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Puma a Costruzione Macchine Speciali (CMS)

         Výrok

                  1.

                  Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 29. januára 2016 (vec R 229/2015-2) sa zrušuje.

                  2.

                  EUIPO je povinný nahradiť trovy konania vrátane trov Puma SE.

         (1)  Ú. v. EÚ C 222, 20.6.2016.


title: Vec C-628/17: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy — Poľsko) — Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów/Orange Polska S.A. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana spotrebiteľa — Smernica 2005/29/ES — Nekalé obchodné praktiky podnikateľov voči spotrebiteľom — Pojem „agresívna obchodná praktika“ — Povinnosť spotrebiteľa urobiť konečné rozhodnutie o obchodnej transakcii v prítomnosti kuriéra, ktorý mu doručí všeobecné podmienky zmluvy)

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/4

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy — Poľsko) — Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów/Orange Polska S.A.
      (Vec C-628/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Smernica 2005/29/ES - Nekalé obchodné praktiky podnikateľov voči spotrebiteľom - Pojem „agresívna obchodná praktika“ - Povinnosť spotrebiteľa urobiť konečné rozhodnutie o obchodnej transakcii v prítomnosti kuriéra, ktorý mu doručí všeobecné podmienky zmluvy)
      (2019/C 263/04)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Najwyższy

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

         Žalovaná: Orange Polska S.A.

         Výrok rozsudku

      Článok 2 písm. j) a články 8 a 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004, sa majú vykladať v tom zmysle, že uplatňovanie spôsobu uzavretia alebo zmeny zmlúv na poskytovanie telekomunikačných služieb podnikateľom, o aký ide vo veci samej, v rámci ktorého musí spotrebiteľ urobiť konečné rozhodnutie o obchodnej transakcii v prítomnosti kuriéra, ktorý mu doručí vzorovú zmluvu, bez toho, aby sa mohol slobodne oboznámiť s jej obsahom v prítomnosti tohto kuriéra,

                  —

                  nie je za každých okolností agresívnou obchodnou praktikou,

                  —

                  nie je agresívnou obchodnou praktikou vo forme neprimeraného vplyvu už tým, že sa spotrebiteľovi vopred a individuálne, najmä elektronickou poštou alebo na jeho poštovú adresu, nezašlú všetky vzorové zmluvy, pokiaľ tento spotrebiteľ mal pred príchodom kuriéra možnosť oboznámiť sa s ich obsahom, a

                  —

                  predstavuje agresívnu obchodnú praktiku vo forme neprimeraného vplyvu, najmä keď sa podnikateľ alebo jeho kuriér zapája do nečestného správania, ktoré má za následok vyvíjanie nátlaku na spotrebiteľa spôsobom, ktorý výrazne narušuje jeho slobodnú voľbu, ako je správanie, ktoré spotrebiteľovi spôsobuje nepríjemnosti alebo narúša jeho úvahu o rozhodnutí o obchodnej transakcii, ktoré má urobiť.

         (1)  Ú. v. EÚ C 104, 19.3.2018.


title: Vec C-634/17: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 23. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Oldenburg — Nemecko) — ReFood GmbH & Co. KG/Landwirtschaftskammer Niedersachsen (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné prostredie — Preprava odpadu v rámci Európskej únie — Nariadenie (ES) č. 1013/2006 — Článok 1 ods. 3 písm. d) — Pôsobnosť — Nariadenie (ES) č. 1069/2009 — Preprava vedľajších živočíšnych produktov)

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/5

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 23. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Oldenburg — Nemecko) — ReFood GmbH & Co. KG/Landwirtschaftskammer Niedersachsen
      (Vec C-634/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Preprava odpadu v rámci Európskej únie - Nariadenie (ES) č. 1013/2006 - Článok 1 ods. 3 písm. d) - Pôsobnosť - Nariadenie (ES) č. 1069/2009 - Preprava vedľajších živočíšnych produktov)
      (2019/C 263/05)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Oldenburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: ReFood GmbH & Co. KG

         Žalovaná: Landwirtschaftskammer Niedersachsen

         Výrok rozsudku

      Článok 1 ods. 3 písm. d) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 zo 14. júna 2006 o preprave odpadu sa má vykladať v tom zmysle, že preprava vedľajších živočíšnych produktov, na ktoré sa vzťahuje nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 z 21. októbra 2009, ktorým sa ustanovujú zdravotné predpisy týkajúce sa vedľajších živočíšnych produktov a odvodených produktov neurčených na ľudskú spotrebu a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1774/2002 (nariadenie o vedľajších živočíšnych produktoch), je vylúčená z pôsobnosti nariadenia č. 1013/2006 okrem prípadov, keď nariadenie č. 1069/2009 výslovne stanovuje uplatňovanie nariadenia č. 1013/2006.

         (1)  Ú. v. EÚ C 52, 12.2.2018.


title: Vec C-646/17: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 13. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Brindisi — Taliansko) — trestné konanie proti Gianlucovi Morovi (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Justičná spolupráca v trestných veciach — Smernica 2012/13/EÚ — Právo na informácie v trestnom konaní — Článok 6 ods. 4 — Právo na informácie o vznesenom obvinení — Informácia o akýchkoľvek zmenách, ktoré sa týkajú poskytnutých informácií, ak je to potrebné na zaručenie spravodlivého konania — Zmena právnej kvalifikácie skutkového stavu, ktorý je predmetom obžaloby — Nemožnosť obvineného žiadať v priebehu ústnej časti konania o uplatnenie dohodnutého trestu stanoveného vnútroštátnym právom — Rozdiel v prípade zmeny skutkového stavu, na ktorom je založená obžaloba)

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/6

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 13. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Brindisi — Taliansko) — trestné konanie proti Gianlucovi Morovi
      (Vec C-646/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v trestných veciach - Smernica 2012/13/EÚ - Právo na informácie v trestnom konaní - Článok 6 ods. 4 - Právo na informácie o vznesenom obvinení - Informácia o akýchkoľvek zmenách, ktoré sa týkajú poskytnutých informácií, ak je to potrebné na zaručenie spravodlivého konania - Zmena právnej kvalifikácie skutkového stavu, ktorý je predmetom obžaloby - Nemožnosť obvineného žiadať v priebehu ústnej časti konania o uplatnenie dohodnutého trestu stanoveného vnútroštátnym právom - Rozdiel v prípade zmeny skutkového stavu, na ktorom je založená obžaloba)
      (2019/C 263/06)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale di Brindisi

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      Gianluca Moro

         Výrok rozsudku

      Článok 6 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2012/13/EÚ z 22. mája 2012 o práve na informácie v trestnom konaní a článok 48 Charty základných práv Európskej únie sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej obvinený počas ústnej časti konania môže žiadať o uloženie dohodnutého trestu v prípade zmeny skutkového stavu, na ktorom je založená obžaloba, ale nemôže to žiadať v prípade zmeny právnej kvalifikácie skutkového stavu, ktorý je predmetom obžaloby.

         (1)  Ú. v. EÚ C 52, 12.2.2018.


title: spojené veci C-406/17 až C-408/17 a C-417/17: Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) zo 14. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Taliansko) — Acea Energia SpA (C-406/17), Green Network SpA (C-407/17), Enel Energia SpA (C-408/17)/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni C-406/17, C-407/18 a C-408/17), Hera Comm Srl (C-417/17)/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica, il Gas e il Sistema Idrico (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Smernica 2005/29/ES — Nekalé obchodné praktiky podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu — Smernica 2009/72/ES — Vnútorný trh s elektrickou energiou — Smernica 2009/73/ES — Vnútorný trh so zemným plynom — Smernica 2011/83/EÚ — Agresívne obchodné praktiky — Uzatvorenie zmlúv o dodávkach elektriny a zemného plynu, ktoré neboli vyžiadané spotrebiteľmi — Uzatvorenie zmlúv o dodávkach na diaľku alebo mimo prevádzkarne v rozpore s právami spotrebiteľov — Orgán, ktorý ma právomoc sankcionovať takého praktiky)

text:
               26.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/3

      Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) zo 14. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Taliansko) — Acea Energia SpA (C-406/17), Green Network SpA (C-407/17), Enel Energia SpA (C-408/17)/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni C-406/17, C-407/18 a C-408/17), Hera Comm Srl (C-417/17)/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica, il Gas e il Sistema Idrico
      (spojené veci C-406/17 až C-408/17 a C-417/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Smernica 2005/29/ES - Nekalé obchodné praktiky podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu - Smernica 2009/72/ES - Vnútorný trh s elektrickou energiou - Smernica 2009/73/ES - Vnútorný trh so zemným plynom - Smernica 2011/83/EÚ - Agresívne obchodné praktiky - Uzatvorenie zmlúv o dodávkach elektriny a zemného plynu, ktoré neboli vyžiadané spotrebiteľmi - Uzatvorenie zmlúv o dodávkach na diaľku alebo mimo prevádzkarne v rozpore s právami spotrebiteľov - Orgán, ktorý ma právomoc sankcionovať takého praktiky)
      (2019/C 288/03)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Acea Energia SpA (C-406/17), Green Network SpA (C-407/17), Enel Energia SpA (C-408/17), Hera Comm Srl (C-417/17)

         za účasti: Adiconsum — Associazione Difesa Consumatori e Ambiente, Movimento Consumatori, Federconsumatori, Gianluca Salvati, Associazione Codici — Centro per i Diritti del Cittadino, Coordinamento delle associazioni per la difesa dell’ambiente e la tutela dei diritti di utenti e consumatori (Codacons), Tutela Noi Consumatori, Movimento Difesa del Cittadino (C-406/17 až C-408/17)

         Žalovaní: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (C-406/17 až C-408/17), Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica, il Gas e il Sistema Idrico (C-417/17)

         za účasti: Federconsumatori (C-417/17)

         Výrok

      Článok 3 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004, ako aj článok 3 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/13/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES a ktorou sa zrušuje smernica Rady 85/577/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia takej vnútroštátnej právnej úprave, na základe ktorej sa také správania, o aké ide vo veci samej, spočívajúce v uzatváraní zmlúv o dodávkach, ktoré neboli vyžiadané spotrebiteľmi, a spočívajúce v uzatváraní zmlúv na diaľku alebo mimo prevádzkarne v rozpore s právami spotrebiteľov, majú posudzovať vzhľadom na jednotlivé ustanovenia smerníc 2005/29 a 2011/83 s tým dôsledkom, že podľa tejto vnútroštátnej právnej úpravy sektorový regulačný orgán v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrickou energiou a o zrušení smernice 2003/54/ES a smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2009/73/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa ruší smernica 2003/55/ES, nemá právomoc sankcionovať takéto správania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 338, 9.10.2017.


title: Vec T-108/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 27. júna 2019 — Bundesverband Glasindustrie a i./Komisia („Štátna pomoc — Pomoc, ktorú priznávajú určité ustanovenia nemeckého zákona v znení zmien a doplnení v súvislosti s obnoviteľnými zdrojmi energie — Zrušenie napadnutého aktu Súdnym dvorom — Zánik predmetu sporu — Zastavenie konania“)

text:
               2.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/31

      Uznesenie Všeobecného súdu z 27. júna 2019 — Bundesverband Glasindustrie a i./Komisia
      (Vec T-108/15) (1)

      („Štátna pomoc - Pomoc, ktorú priznávajú určité ustanovenia nemeckého zákona v znení zmien a doplnení v súvislosti s obnoviteľnými zdrojmi energie - Zrušenie napadnutého aktu Súdnym dvorom - Zánik predmetu sporu - Zastavenie konania“)
      (2019/C 295/39)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Bundesverband Glasindustrie (Düsseldorf, Nemecko) a 11 ďalších žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe k uzneseniu (v zastúpení: U. Soltész, a C. von Köckritz, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne T. Maxian Rusche a R. Sauer, neskôr T. Maxian Rusche a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci H. Wollmann, advokát)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/1585 z 25. novembra 2014 o schéme štátnej pomoci SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), [ktorú poskytlo Nemecko na podporu elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov a energeticky náročných odberateľov] (Ú. v. EÚ L 250, 2015, s. 122)

         Výrok

                  1.

                  Konanie o žalobe sa zastavuje.

                  2.

                  Konanie o návrhoch ArcelorMittal Ruhrort GmbH, právny nástupca ArcelorMittal Ruhrort GmbH, a P-D Glasseiden Oschatz na vstup do konania ako vedľajší účastníci konania sa zastavuje.

                  3.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Bundesverband Glasindustrie, ako aj trovy konania ďalších žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe k uzneseniu.

                  4.

                  ArcelorMittal Ruhrort GmbH, právny nástupca ArcelorMittal Ruhrort GmbH, a P-D Glasseiden Oschatz znášajú svoje vlastné trovy konania súvisiace s návrhmi na vstup vedľajších účastníkov do konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 138, 27.4.2015.


title: Vec T-451/19: Žaloba podaná 3. júla 2019 — Gemelli/Parlament

text:
               2.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/68

      Žaloba podaná 3. júla 2019 — Gemelli/Parlament
      (Vec T-451/19)
      (2019/C 295/89)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Vitaliano Gemelli (Rím, Taliansko) (v zastúpení: M. Merola, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil za neplatný alebo v celom rozsahu zrušil akt, o ktorom bol žalobca informovaný prostredníctvom napadnutého oznámenia, v ktorom Európsky parlament znovu určil nárok na dôchodok v súvislosti s ukončením činnosti a nariadil vrátenie sumy vyplatenej na základe predchádzajúceho výpočtu dôchodku,

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu povinnosť vrátiť všetky neoprávnene zrazené sumy, spolu so zákonnými úrokmi od dátumu zrazenia súm a uložil Európskemu parlamentu povinnosť vykonať rozsudok, ktorý bude vydaný, a podniknúť všetky kroky a prijať všetky akty alebo opatrenia potrebné na zabezpečenie okamžitej a celkovej obnovy pôvodnej výšky dôchodku,

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné žalobným dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedeným vo veci T-389/19, Coppo Gavazzi/Parlament.


title: Vec T-512/19: Žaloba podaná 18. júla 2019 — Del Valle Ruiz a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB)

text:
               2.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/87

      Žaloba podaná 18. júla 2019 — Del Valle Ruiz a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB)
      (Vec T-512/19)
      (2019/C 295/113)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Antonio Del Valle Ruiz (Mexico city, Mexiko) a ďalších 36 žalobcov (v zastúpení: P. Rubio Escobar a B. Fernández García, advokáti)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB/CM01/ARES (2018) 3664981) z 20. mája 2019, podľa ktorého sa v rámci riešenia krízovej situácie Banco Popular nebude vypracovávať správa týkajúca sa konečného ocenenia podľa článku 20 ods. 11 nariadenia (EÚ) č. 806/2014, a v dôsledku toho uložil SRB povinnosť zabezpečiť v súlade s príslušnými právnymi predpismi vypracovanie uvedenej správy týkajúcej sa konečného ocenenia,

                  —

                  na základe článkov 133 a 134 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu uložil žalovanej a vedľajším účastníkom konania povinnosť nahradiť všetky trovy konania alebo ich časť, ktoré vznikli žalobcom.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na nedostatku odôvodnenia aktov a na následnom porušení článkov 41 a 47 Charty základných práv Európskej únie (Charta).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 20 ods. 11 nariadenia (EÚ) 806/2014 (1) spočívajúcom v tvrdení žalovanej, že nebude vypracovaná správa týkajúca sa konečného ocenenia Banco Popular upraveného v uvedenom ustanovení.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady riadnej správy vecí verejných zakotvenej v článku 41 Charty spočívajúcom v tom, že sa SRB v otázke nevyhnutnosti vypracovať správu týkajúcu sa konečného ocenenia odchýlil od záveru nezávislého znalca bez toho, aby svoje rozhodnutie podoprel hospodársko-vedeckými tvrdeniami.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení práva na účinnú súdnu ochranu a práva na obhajobu a na následnom porušení článku 2 ZFEÚ, článku 47 Charty a článku 24 španielskej Ústavy.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na porušení odôvodnenia 24 nariadenia (EÚ) 806/2014 a judikatúry vychádzajúcej z rozsudku „Meroni“ spočívajúcom v tom, že na žalovanú nebola delegovaná diskrečná právomoc rozhodnúť, či vypracovanie správy týkajúcej sa konečného ocenenia je alebo nie je dôvodné, a ďalej v každom prípade v tom, že takéto rozhodnutie, ako je rozhodnutie napadnuté touto žalobou, malo podliehať dohľadu Európskej komisie.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014 z 15. júla 2014, ktorým sa stanovujú jednotné pravidlá a jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií a jednotného fondu na riešenie krízových situácií a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1093/2010 (Ú. v. EÚ L 225, 2014, s. 1).


title: Vec T-526/19: Žaloba podaná 25. júla 2019 — Nord Stream 2/Parlament a Rada

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/70

      Žaloba podaná 25. júla 2019 — Nord Stream 2/Parlament a Rada
      (Vec T-526/19)
      (2019/C 305/80)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Nord Stream 2 AG (Zug, Švajčiarsko) (v zastúpení: L. Van den Hende, J. Penz, lawyers a M. Schonberg, solicitor)

         Žalovaný: Európsky parlament a Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil smernicu Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/692 zo 17. apríla 2019 v celom rozsahu,

                  —

                  uložil žalovaným povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania, ktorá je všeobecnou zásadou práva Únie, keďže pozmeňujúca smernica upiera žalobkyni akúkoľvek možnosť odchýliť sa od uplatňovania smernice 2009/73/ES (1), a to bez ohľadu na zjavný rozsah investícií, ktoré sa už uskutočnili pred dátumom prijatia pozmeňujúcej smernice a dokonca ešte predtým, ako bola prvýkrát navrhnutá, zatiaľ čo pre všetky ostatné existujúce podmorské potrubia je odchýlka prípustná.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality, ktorá je všeobecnou zásadou práva Únie, keďže pozmeňujúca smernica nie je spôsobilá dosiahnuť svoje deklarované ciele a v každom prípade nemôže dostatočne zmysluplným spôsobom prispieť k naplneniu týchto cieľov tak, aby to vykompenzovalo záťaž, ktorú vytvára.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady právnej istoty, ktorá je všeobecnou zásadou práva Únie, keďže pozmeňujúca smernica neupravuje vhodné možnosti prispôsobenia sa konkrétnej situácii žalobkyne, ale naopak je špecificky koncipovaná tak, aby na ňu mala negatívny dopad.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na zneužití právomoci keďže pozmeňujúca smernica bola prijatá za iným účelom, než na aký boli zverené právomoci na jej prijatie.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na porušení podstatných procesných náležitostí keďže pozmeňujúca smernica bola prijatá v rozpore s požiadavkami stanovenými protokolom č. 1 k ZEÚ a ZFEÚ o úlohe národných parlamentov v Európskej únii, protokolom č. 2 k ZEÚ a ZFEÚ o uplatňovanie zásad subsidiarity a proporcionality a Medziinštitucionálnou dohodou o lepšej tvorbe práva.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod založený na tom, že nebola dodržaná povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 ZFEÚ.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/73/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa zrušuje smernica 2003/55/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 94).


title: Vec C-528/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 10. júla 2019 — F-AG/Finanzamt Y

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 10. júla 2019 — F-AG/Finanzamt Y
      (Vec C-528/19)
      (2019/C 328/27)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesfinanzhof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: F-AG

         Žalovaný: Finanzamt Y

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Môže si zdaniteľná osoba v prípade okolností ako v konaní vo veci samej, v ktorom zdaniteľná osoba na základe poverenia mesta vykonáva stavebné opatrenia na komunálnej ceste a ktorá od iných zdaniteľných osôb získala plnenia na vybudovanie cesty zverenej obci, na tento účel podľa článku 17 ods. 2 písm. a) šiestej smernice o dani z obratu (1) odpočítať daň?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Dochádza za okolností, ako v konaní vo veci samej, v ktorom zdaniteľná osoba z poverenia mesta vykoná stavebné opatrenia na komunálnej ceste, k dodaniu tovaru za úhradu, pri ktorom je povolenie prevádzky kameňolomu protihodnotou za dodanie cesty?

                  3.

                  V prípade zápornej odpovede na druhú otázku: Považuje sa za okolností ako v konaní vo veci samej, v ktorom zdaniteľná osoba z poverenia mesta vykoná stavebné opatrenia na komunálnej ceste, bezplatné odovzdanie cesty obci, ktorá sa poskytla na verejné užívanie podľa článku 5 ods. 6 smernice 77/388/EHS, za bezplatné dodanie tovaru, hoci odovzdanie slúži podnikateľským účelom, aby sa zabránilo nezdanenej konečnej spotrebe obce?

         (1)  Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, 1977, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Vec T-542/19: Žaloba podaná 5. augusta 2019 – FV/Rada

text:
               7.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 337/11

      Žaloba podaná 5. augusta 2019 – FV/Rada
      (Vec T-542/19)
      (2019/C 337/12)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: FV (v zastúpení: É. Boigelot, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil jeho žalobu za prípustnú a dôvodnú, a v dôsledku toho:

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 3. mája 2019, ktoré žalobcovi oznámil nasledujúceho 6. mája pán X „Senior Legal Counsellor“ pri Rade a ktoré prijal pán Y ako zástupca menovacieho orgánu (MO), podľa ktorého „1. Žalobca, narodený 25. marca 1956 [dôverné], úradník zaradený do platovej triedy AST 7, nastúpi na pracovné voľno zo služobných dôvodov v súlade s článkom 42c služobného poriadku a má nárok na finančnú výhodu stanovenú v uvedenom článku. 2. Toto rozhodnutie nadobudne účinnosť 31. decembra 2015.“

                  —

                  uložil Rade povinnosť zaplatiť žalobcovi sumu vo výške 151 101,72 eura ako náhradu majetkovej ujmy a za narušenie kariérneho postupu žalobcu, s výhradou zvýšenia alebo zníženia počas konania,

                  —

                  uložil Rade povinnosť zaplatiť žalobcovi sumu vo výške 70 000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy a za poškodenie povesti žalobcu, s výhradou zvýšenia, alebo zníženia počas konania,

                  —

                  v každom prípade uložil žalovanej povinnosť nahradiť dve tretiny trov konania v súlade s článkom 134 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu Európskej únie.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 266 ZFEÚ a základných a všeobecných zásad práva Únie, a to najmä dodržanie legitímneho očakávania a legitímnej dôvery, zásad riadnej správe vecí verejných, dobrej viery a právnej istoty a dodržiavanie zásady proporcionality.
                  Žalobca sa v tejto súvislosti domnieva, že menovací orgán (ďalej len „MO“) zjavne nesprávne uplatnil a vyložil uvedené ustanovenia a zásady, keď nezohľadnil opatrenia, ktoré zahŕňa vykonanie zrušujúceho rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie zo 14. decembra 2018, FV/Rada (T-750/16, EU:T:2018:972). Domnieva sa tiež, že tento orgán porušil zásadu, ktorá ukladá úradu povinnosť prijať rozhodnutie, ktoré nebude neprimerané, teda rozhodnutie, ktoré je potrebné na dosiahnutie cieľov, čo znamená, že obsah a forma rozhodnutia sú v súlade so sledovaným účelom. Žalobca napokon poukazuje na porušenie jeho legitímnej dôvery a domáha sa, aby MO správne a starostlivo vykonal citovaný rozsudok T-750/16 nielen tak, že správne uplatní článok 266 ZFEÚ, ale že ho aj vykoná bez retroaktívneho účinku.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod sa zakladá jednak na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore s podmienkami článku 42c služobného poriadku a oznámenia zamestnancom 71/15 z 23. októbra 2015, čo viedlo k porušeniu zásady, ktorá ukladá úradu povinnosť prijať rozhodnutie iba na základe legálne prípustných dôvodov, teda relevantných a neobsahujúcich zjavne nesprávne posúdenie tak zo skutkového ako aj z právneho hľadiska, a jednak na zneužití konania.
                  Žalobca sa v tejto súvislosti domnieva, že MO prijatím napadnutého rozhodnutia za týchto podmienok zjavne nesprávne uplatnil a vyložil uvedené regulačné ustanovenia a oznámenie zamestnancom tým, že opieral svoje rozhodnutie na nesprávnom odôvodnení tak zo skutkového, ako aj právneho hľadiska. Usudzuje, že Rada neodôvodnila záujem služby, ktorý uviedla žalobcovi na účely uplatnenia článku 42c, ani neuviedla skutočné organizačné potreby, ktoré si vyžadovali údajné nadobudnutie nových kompetencií, ktoré žalobca nemá možnosť nadobudnúť, ako aj, že MO článkom 42c zjavne nahradil disciplinárne konanie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod sa zakladá na porušení povinnosti starostlivosti. Žalobca sa v tejto súvislosti domnieva, že MO prijatím napadnutého rozhodnutia za týchto podmienok nedodržal rovnováhu, ktorá ukladá inštitúcií povinnosť zohľadniť všetky skutočnosti, ktoré môžu ovplyvniť jeho rozhodnutie a zohľadniť tak záujem služby, ako aj záujem dotknutého úradníka.


title: Vec C-672/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgicko) 10. septembra 2019 – X/État belge

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgicko) 10. septembra 2019 – X/État belge
      (Vec C-672/19)
      (2019/C 372/27)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil du Contentieux des Étrangers

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: X

         Odporca: État belge

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa slovné spojenie v článku 34 ods. 5 smernice 2016/801 (1), podľa ktorého sú opravné prostriedky stanovené v tomto článku upravené „v súlade s vnútroštátnym právom“, vykladať v tom zmysle, že je výlučne na vnútroštátnom zákonodarcovi, aby určil náležitosti opravných prostriedkov, pričom vnútroštátny súd nie je povinný overiť, či sú tieto náležitosti v súlade s právom na účinný prostriedok nápravy v zmysle článku 47 Charty základných práv Európskej únie?

                  2.

                              a)

                              Ak je odpoveď na prvú otázku záporná, majú opravné prostriedky podľa článku 34 ods. 5 smernice 2016/801 na to, aby boli účinné v zmysle článku 47 Charty, zahŕňať vo všetkých prípadoch možnosť prístupu k mimoriadnemu odvolaciemu konaniu vedenému za podmienok mimoriadnej naliehavosti, ak dotknutá osoba preukáže, že splnila všetky požadované podmienky a že dodržanie potrebných lehôt na vedenie riadneho konania by mohlo brániť priebehu predmetného štúdia?

                              b)

                              Ak je odpoveď na túto otázku záporná, platí rovnaká záporná odpoveď aj v prípade, keď neprijatie rozhodnutia vo veľmi krátkom čase môže dotknutej osobe spôsobiť nenávratnú stratu jedného roka štúdia?

                  3.

                  Ak je odpoveď na druhú otázku písm. a) alebo b) kladná, je vnútroštátny súd povinný uprednostniť výklad zákona zodpovedajúci účelu smernice 2016/801 s cieľom dospieť k riešeniu, ktoré bude v súlade s cieľom sledovaným touto smernicou, a musí súhlasiť s preskúmaním žiadosti o odklad výkonu rozhodnutia uvedenej v článku 20 tejto smernice za podmienok mimoriadnej naliehavosti, hoci by prípravné práce k zákonu mohli naznačovať, že zámer zákonodarcu takýto nebol?

                  4.

                  Ak je odpoveď na prvú otázku záporná, vyžaduje opravný prostriedok uvedený v článku 34 ods. 5 smernice 2016/801, aby členské štáty v záujme dosiahnutia súladu s článkom 47 Charty ustanovili, že súd môže za určitých okolností prikázať príslušnému orgánu udeliť vízum?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/801 z 11. mája 2016 o podmienkach vstupu a pobytu štátnych príslušníkov tretích krajín na účely výskumu, štúdia, odborného vzdelávania, dobrovoľníckej služby, výmenných programov žiakov alebo vzdelávacích projektov a činnosti aupair (Ú. v. EÚ L 132, 2016, s. 21).


title: Vec C-680/19 P: Odvolanie podané 12. septembra 2019: Fulmen proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 2. júla 2019 vo veci T-405/15, Fulmen/Rada

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/26

      Odvolanie podané 12. septembra 2019: Fulmen proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 2. júla 2019 vo veci T-405/15, Fulmen/Rada
      (Vec C-680/19 P)
      (2019/C 372/28)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Fulmen (v zastúpení: A. Bahrami, N. Korogiannakis, avocats)

         Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie, Európska komisia

         Návrhy odvolateľa

                  —

                  Čiastočne zrušiť napadnutý rozsudok,

                  —

                  Rozhodnúť vo veci s konečnou platnosťou,

                  —

                  Uložiť Rade povinnosť zaplatiť Fulmen sumu 6 456 507 eur ako náhradu majetkovej ujmy a 100 000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy, zvýšené o úrok z omeškania,

                  —

                  Uložiť Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

            Subsidiárne:

                  —

                  Čiastočne zrušiť napadnutý rozsudok,

                  —

                  Vrátiť vec na konanie pred Všeobecným súdom,

                  —

                  Uložiť Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Pokiaľ ide o majetkovú ujmu, Všeobecný súd sa po prvé dopustil nesprávneho právneho posúdenia, porušil zásadu úplnej náhrady a zbavil článok 340 ods. 2 ZFEÚ ako aj článok 41 ods. 3 Charty základných práv potrebného účinku. Úroveň dôkazu vyžadovaná Všeobecným súdom urobila akúkoľvek náhradu utrpenej škody nemožnou napriek existencii dostatočne závažného a charakteristického porušenia práva Únie. Po druhé napadnutý rozsudok obsahuje nesprávne právne posúdenie ako aj protirečivé odôvodnenie. Po tretie Všeobecný súd skreslil dôkazy a skutočnosti.
      Pokiaľ ide o nemajetkovú ujmu napadnutý rozsudok neobsahuje žiadne odôvodnenie pokiaľ ide o kritériá zohľadnené na posúdenie sumy odškodnenia ex aequo et bono.


title: Vec C-681/19 P: Odvolanie podané 12. septembra 2019: Fereydoun Mahmoudian proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 2. júla 2019 vo veci T-406/15, Mahmoudian/Rada

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/27

      Odvolanie podané 12. septembra 2019: Fereydoun Mahmoudian proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 2. júla 2019 vo veci T-406/15, Mahmoudian/Rada
      (Vec C-681/19 P)
      (2019/C 372/29)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Fereydoun Mahmoudian (v zastúpení: A. Bahrami, N. Korogiannakis, avocats)

         Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie, Európska komisia

         Návrhy odvolateľa

                  —

                  Čiastočne zrušiť napadnutý rozsudok,

                  —

                  Rozhodnúť vo veci s konečnou platnosťou,

                  —

                  Uložiť Rade povinnosť zaplatiť odvolateľovi sumu 966 581 eur ako náhradu majetkovej ujmy a 500 000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy, zvýšené o úrok z omeškania,

                  —

                  Uložiť Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

            Subsidiárne:

                  —

                  Čiastočne zrušiť napadnutý rozsudok,

                  —

                  Vrátiť vec na konanie pred Všeobecným súdom,

                  —

                  Uložiť Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Pokiaľ ide o majetkovú ujmu, Všeobecný súd sa po prvé dopustil nesprávneho právneho posúdenia, porušil zásadu úplnej náhrady a zbavil článok 340 ods. 2 ZFEÚ ako aj článok 41 ods. 3 Charty základných práv potrebného účinku. Úroveň dôkazu vyžadovaná Všeobecným súdom urobila akúkoľvek náhradu utrpenej škody nemožnou napriek existencii dostatočne závažného a charakteristického porušenia práva Únie. Po druhé napadnutý rozsudok obsahuje nesprávne právne posúdenie ako aj protirečivé odôvodnenie. Po tretie Všeobecný súd skreslil dôkazy a skutočnosti.
      Pokiaľ ide o nemajetkovú ujmu napadnutý rozsudok neobsahuje žiadne odôvodnenie pokiaľ ide o kritériá zohľadnené na posúdenie sumy odškodnenia ex aequo et bono.


title: Vec C-688/19 P: Odvolanie podané 18. septembra 2019: Spolková republika Nemecko proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 9. júla 2019 vo veci T-53/18, Spolková republika Nemecko/Európska komisia

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/28

      Odvolanie podané 18. septembra 2019: Spolková republika Nemecko proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 9. júla 2019 vo veci T-53/18, Spolková republika Nemecko/Európska komisia
      (Vec C-688/19 P)
      (2019/C 372/30)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: J. Möller, R. Kanitz, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Winkelmüller, F. van Schewick a M. Kottmann, Rechtsanwälte)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 9. júla 2019 vo veci T-53/18, Spolková republika Nemecko/Komisia,

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie (EÚ) 2017/1995 zo 6. novembra 2017, ktorým sa zachováva odkaz na harmonizovanú normu EN 13341:2005 + A1:2011 o termoplastových stabilných nádržiach na skladovanie domácich vykurovacích olejov, petroleja a dieselových palív nad zemou v Úradnom vestníku Európskej únie v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 305/2011 (1),

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie (EÚ) 2017/1996 zo 6. novembra 2017, ktorým sa zachováva odkaz na harmonizovanú normu EN 12285-2:2005 o dielensky vyrábaných oceľových nádržiach v Úradnom vestníku Európskej únie v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 305/2011 (2),

                  —

                  subsidiárne k bodom 2 a 3, vrátil vec Všeobecnému súdu na opätovné prejednanie,

                  —

                  zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľka opiera svoje odvolanie o dva nasledujúce dôvody:

                  Po prvé, napadnutý rozsudok je v rozpore s článkom 18 ods. 2 v spojení s článkom 17 ods. 5 nariadenia č. 305/2011 (3). Všeobecný súd si neuvedomil, že Komisia bola na základe týchto ustanovení tak oprávnená ako aj povinná prijať niektoré z opatrení navrhnutých Spolkovou republikou Nemecko.

                  Po druhé, napadnutý rozsudok je v rozpore s článkom 18 ods. 2 v spojení s článkom 3 ods. 1 a ods. 2, ako aj s článkom 17 ods. 3, nariadenia č. 305/2011. Všeobecný súd si neuvedomil, že Komisia bola na základe týchto povinná preskúmať, či sporné normy neohrozujú dodržanie základných požiadaviek kladených na výstavbu.

         (1)  Ú. v. EÚ L 288, 2017, s. 36.

         (2)  Ú. v. EÚ L 288, 2017, s. 39.

         (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 305/2011 z 9. marca 2011, ktorým sa ustanovujú harmonizované podmienky uvádzania stavebných výrobkov na trh a ktorým sa zrušuje smernica Rady 89/106/EHS (Ú. v. EÚ L 88, 2011, s. 5).


title: Vec C-689/19 P: Odvolanie podané 18. septembra 2019: VodafoneZiggo BV proti uzneseniu Všeobecného súdu (prvá komora) z 9. júla 2019 vo veci T-660/18, VodafoneZiggo BV/Komisia

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/29

      Odvolanie podané 18. septembra 2019: VodafoneZiggo BV proti uzneseniu Všeobecného súdu (prvá komora) z 9. júla 2019 vo veci T-660/18, VodafoneZiggo BV/Komisia
      (Vec C-689/19 P)
      (2019/C 372/31)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: VodafoneZiggo BV (v zastúpení: W. Knibbeler, A.A.J. Pliego Selie, B.A. Verheijen, advocaten)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil uznesenie Všeobecného súdu z 9. júla 2019 vo veci T-660/18 (ďalej len „napadnuté uznesenie“),

                  —

                  vrátil vec Všeobecnému súdu na ďalšie konanie,

                  —

                  rozhodol, že o trovách konania sa rozhodne neskôr.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Prvý odvolací dôvod je založený na nesprávnom posúdení, ktorého sa dopustil Všeobecný súd, keď dospel k záveru, že rozhodnutie Európskej komisie C(2018) 5848 final (ďalej len „sporné rozhodnutie“) nevyvoláva záväzné právne účinky.
      Prvá časť prvého odvolacieho dôvodu je založená na tom, že povinnosť národných regulačných orgánov „v čo najväčšej možnej miere zohľadniť“ pripomienky Európskej komisie v súlade s článkom 7 ods. 3 smernice 2002/21/ES (1) predstavuje pre tieto orgány právne záväznú povinnosť.
      Druhá časť prvého odvolacieho dôvodu je založená na tom, že pripomienky uskutočnené v súlade s článkom 7 ods. 3 smernice 2002/21/ES majú povahu povolenia, pretože Európska komisia sa tým rozhoduje skončiť svoje vyšetrovanie bez toho, aby využila právo veta.
      Tretia časť prvého odvolacieho dôvodu je založená na tom, že sporné rozhodnutie nemožno považovať za prípravný akt, pretože postup Európskej komisie sa odlišuje od vnútroštátneho postupu.
      Štvrtá časť prvého odvolacieho dôvodu je založená na tom, že Všeobecný súd tým, že rozhodol, že slovo „rozhodnutie“ použité Komisiou bolo „nevhodné“, prekročil svoju právomoc týkajúcu sa súdneho preskúmania.
      Piata časť prvého odvolacieho dôvodu je založená na tom, že napadnuté uznesenie je nedostatočne odôvodnené v rozsahu, v akom uvádza, že predmet sporného rozhodnutia je „irelevantný“.
      Druhý odvolací dôvod je založený na procesnom pochybení spočívajúcom v tom, že neboli preskúmané tvrdenia, ktoré mohli mať vecný vplyv na výsledok veci.
      Prvá časť druhého odvolacieho dôvodu sa týka tvrdenia, podľa ktorého došlo k vylúčeniu možnosti BEREC predložiť pripomienku.
      Druhá časť druhého odvolacieho dôvodu sa týka tvrdenia, podľa ktorého vylúčenie možnosti byť vypočutý nemožno napraviť inou s tým nesúvisiacou možnosťou byť vypočutý.
      Tretí odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustil Všeobecný súd tým, že rozhodol, že základné práva odvolateľky neboli porušené. Odvolateľke sa priznávajú základné práva zakotvené v článku 47 Charty základných práv Európskej únie, na základe ktorých treba vykladať jej tvrdenia a prípustnosť. Navyše prejudiciálne konanie nemôže zabrániť protiprávnemu konaniu.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) (Ú. v. ES L 108, 2002, s. 33; Mim. vyd. 13/029, s. 349).


title: Vec C-694/19 P: Odvolanie podané 18. septembra 2019: Italmobiliare SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 11. júla 2019 vo veci T-523/15, Italmobiliare SpA/Komisia

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/30

      Odvolanie podané 18. septembra 2019: Italmobiliare SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 11. júla 2019 vo veci T-523/15, Italmobiliare SpA/Komisia
      (Vec C-694/19 P)
      (2019/C 372/32)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Odvolateľky: Italmobiliare SpA, Sirap-Gema SpA, Sirap France SAS, Petruzalek GmbH, Petruzalek Kft., Petruzalek sro, Petruzalek sro (v zastúpení: F. Moretti. advokátka)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu v celom rozsahu alebo čiastočne, a v dôsledku toho zrušil alebo znížil sankcie uložené odvolateľkám, alebo

                  —

                  subsidiárne znovu stanovil sankcie v rámci súdneho preskúmania vo svojej neobmedzenej právomoci, so všetkými dôsledkami, ktoré z toho vyplývajú pre platnosť rozhodnutia.

            V každom prípade uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy tohto konania a konania na prvom stupni.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu odvolania odvolateľky uvádzajú štyri odvolacie dôvody.

         Prvý odvolací dôvod: porušenie článku 101 ZFEÚ, nesprávne uplatnenie alebo neuplatnenie relevantných zásad vyplývajúcich z judikatúry, ktoré sa týkajú domnienky skutočného výkonu rozhodujúceho vplyvu, zneužitie právomoci, neuvedenie odôvodnenia, porušenie základných práv Všeobecným súdom v súvislosti s pripísaním zodpovednosti za údajné protiprávne konanie spoločnosti Italmobiliare. Odvolateľky konkrétne tvrdia, že takéto uplatnenie domnienky v každom prípade porušuje zásady právnej istoty, zákonnosti trestov a prezumpcie neviny zakotvených v článku 6 ods. 2 a článku 7 Európskeho dohovoru o ľudských právach a v článkoch 48 a 49 Charty základných práv Európskej únie, základné práva na vlastníctvo zakotvené v článku 1 dodatočného protokolu k EDĽP, článok 14 EDĽP, články 17 a 21 Charty z Nice, ako aj zásady zákazu diskriminácie a rovnosti zaobchádzania.

         Druhý odvolací dôvod: porušenie a/alebo nesprávny výklad a uplatnenie oznámenia o spolupráci Všeobecným súdom; protiprávne poskytnutie ochrany pred pokutou inému podniku a existencia priameho záujmu odvolateliek domáhať sa jeho zrušenia.

         Tretí odvolací dôvod: porušenie zákona a/alebo porušenie podstatných formálnych náležitostí tým, že Všeobecný súd sa nesprávne domnieval, že sankcie boli primerané a vhodné.

         Štvrtý odvolací dôvod: odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor vykonal svoju neobmedzenú právomoc v súlade s článkom 31 nariadenia 1/2003 (1) a znovu stanovil sankcie so všetkými dôsledkami, ktoré z toho pre rozhodnutie vyplývajú.

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec T-568/19: Žaloba podaná 16. augusta 2019 – Micreos Food Safety/Komisia

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/32

      Žaloba podaná 16. augusta 2019 – Micreos Food Safety/Komisia
      (Vec T-568/19)
      (2019/C 372/33)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Food Safety BV (Wageningen, Holandsko) (v zastúpení: S. Pappas, lawyer)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutia Generálneho riaditeľa pre zdravie a bezpečnosť potravín zo 17. júna 2019, tvoriace celok, ktorými Komisia a) definitívne ukončila vykonávanie príslušného komitologického konania vo vzťahu k návrhu nariadenia Komisie „ktorým sa umožňuje používanie Listex™ P100 na zníženie Listerie monocytogenes v potravinách živočíšneho pôvodu určených na priamu spotrebu“ ako dekontaminantu podľa nariadenia (ES) 853/2004 (1), b) odmietla preskúmať takéto používanie Listex™ P100 ako nedekontaminujúceho činidla a c) po prvý krát zakázala ďalšie umiestňovanie Listex™ P100 na trh, ktorý bol pritom na trhu od roku 2006 ako činidlo v potravinách živočíšneho pôvodu určených na priamu spotrebu, a

                  —

                  uložil žalovanej nahradiť svoje vlastné trovy konania a povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne v tomto konaní.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza osem žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom zamietlo žiadosť žalobkyne na uznanie Listex™ P100 ako dekontaminantu, sa v rozpore s článkom 289 ods. 1 ZFEÚ a článkom 291 ods. 2 ZFEÚ a článkami 5 a 6 nariadenia (EÚ) 182/2011 (2) prijalo bez predchádzajúceho hlasovania v SCoPAFF (Stály výbor pre rastliny, zvieratá, potraviny a krmivá).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie je protiprávne z dôvodu, že bolo prijaté z politických dôvodov bez ohľadu na to, že ide o vykonávací akt.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že výklad článku 3 ods. 2 nariadenia (ES) č. 853/2004 bol nesprávny.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na nedostatku odôvodnenia a v každom prípade protiprávneho odôvodnenia založeného na nerozlišovaní medzi dekontaminantom a nedekontaminujúcim činidlom.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na chybnom konzultovaní SCoPAFF, keďže žalobkyňa požadovala uznanie Listex™ P100 ako nedekontaminujúceho činidla.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení článku 168 ods. 3 ZFEÚ z dôvodu nezabezpečenia ochrany a prevencie pred listériou prostredníctvom Listex™ P100.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na porušení článku 14 ods. 9 nariadenia (ES) č. 178/2002 (3) a základnej slobody voľného pohybu tovaru.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na porušení legitímnej dôvery žalobkyne, keďže Listex™ P100 bol od roku 2006 na trhu a v roku 2016 ho Európsky úrad pre bezpečnosť potravín uznal za bezpečný.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 z 29. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú osobitné hygienické predpisy pre potraviny živočíšneho pôvodu (Ú. v. EÚ L 139, 2004, s. 55; Mim. vyd. 03/045, s. 14).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (Ú. v. EÚ L 55, 2011, s. 13).

         (3)  Nariadenie (ES) č. 178/2002 Európskeho parlamentu a Rady z 28. januára 2002, ktorým sa ustanovujú všeobecné zásady a požiadavky potravinového práva, zriaďuje Európsky úrad pre bezpečnosť potravín a stanovujú postupy v záležitostiach bezpečnosti potravín (Ú. v. ES L 31, 2002, s. 1; Mim. vyd. 15/006, s. 463).


title: Vec T-606/19: Žaloba podaná 5. septembra 2019 – Bartolomé Alvarado a Grupo Preciados Place/EUIPO – Alpargatas (ALPARGATUS PASOS ARTESANALES)

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/33

      Žaloba podaná 5. septembra 2019 – Bartolomé Alvarado a Grupo Preciados Place/EUIPO – Alpargatas (ALPARGATUS PASOS ARTESANALES)
      (Vec T-606/19)
      (2019/C 372/34)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: José Fernando Bartolomé Alvarado (Madrid, Španielsko) a Grupo Preciados Place, SL (Madrid) (v zastúpení: P. García Remacha, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Alpargatas SA (São Paulo, Brazília)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobca v konaní pred Všeobecným súdom

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka ALPARGATUS PASOS ARTESANALES – ochranná známka Európskej únie č. 14 750 624

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 20. júna 2019 vo veci R 1825/2018-1

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  konštatoval, že žaloba proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu z 20. júna 2019, ktoré bolo žalobcovi doručené 5. júla 2019, bola podaná včas a v požadovanej forme a po príslušnom konaní tejto žalobe vyhovel a v dôsledku toho zrušil napadnuté rozhodnutie a zamietol všetky návrhy spoločnosti ALPARGATUS S.A., pričom zápis ochrannej známky Európskej únie č. 1475064 sa zachová so všetkými z toho vyplývajúcimi právnymi dôsledkami.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  protiprávnosť napadnutého rozhodnutia v súvislosti s právnou silou rozhodnutej veci;

                  —

                  nesúhlas s analýzou vykonanou úradom v súvislosti s podobnosťou kolidujúcich ochranných známok;

                  —

                  rozhodnutie monopolizuje označenie „alpargata“ v rozpore s judikatúrou a rozhodovacou praxou samotného Úradu;

                  —

                  neexistuje nebezpečenstvo asociácie a zámeny.


title: Vec C-82/17 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 12. septembra 2019 – TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV/Európska komisia, Monsanto Europe, Monsanto Company, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA) (Odvolanie – Životné prostredie – Geneticky modifikované produkty – Rozhodnutie Komisie, ktoré povoľuje uvádzať na trh produkty obsahujúce geneticky modifikovanú sóju MON 87701 x MON 89788 – Nariadenie (ES) č. 1367/2006 – Článok 10 ods. 1 – Žiadosť o vnútorné preskúmanie rozhodnutia podaná podľa ustanovení týkajúcich sa účasti verejnosti na rozhodovacom procese v oblasti životného prostredia – Zamietnutie žiadosti)

text:
               11.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/6

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 12. septembra 2019 – TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV/Európska komisia, Monsanto Europe, Monsanto Company, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA)
      (Vec C-82/17 P) (1)

      (Odvolanie - Životné prostredie - Geneticky modifikované produkty - Rozhodnutie Komisie, ktoré povoľuje uvádzať na trh produkty obsahujúce geneticky modifikovanú sóju MON 87701 x MON 89788 - Nariadenie (ES) č. 1367/2006 - Článok 10 ods. 1 - Žiadosť o vnútorné preskúmanie rozhodnutia podaná podľa ustanovení týkajúcich sa účasti verejnosti na rozhodovacom procese v oblasti životného prostredia - Zamietnutie žiadosti)
      (2019/C 383/04)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľky: TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV (v zastúpení: K. Smith QC, J. Stevenson, barrister)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn, G. Gattinara a C. Valero, splnomocnení zástupcovia), Monsanto Europe, Monsanto Company (v zastúpení: pôvodne M. Pittie, neskôr P. Honoré a A. Helfer, avocats), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV a Sambucus eV znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

                  3.

                  Monsanto Europe a Monsanto Company znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 129, 24.4.2017.


title: Vec C-299/17: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 12. septembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Berlin – Nemecko) – VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH/Google LLC, právny nástupca Google Inc. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Priemyselná politika – Aproximácia právnych predpisov – Smernica 98/34/ES – Postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, ako aj pravidiel týkajúcich sa služieb informačnej spoločnosti – Článok 1 bod 11 – Pojem „technický predpis“)

text:
               11.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/7

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 12. septembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Berlin – Nemecko) – VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH/Google LLC, právny nástupca Google Inc.
      (Vec C-299/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priemyselná politika - Aproximácia právnych predpisov - Smernica 98/34/ES - Postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, ako aj pravidiel týkajúcich sa služieb informačnej spoločnosti - Článok 1 bod 11 - Pojem „technický predpis“)
      (2019/C 383/05)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Berlin

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: VG Media Gesellschaft zur Verwertung der Urheber- und Leistungsschutzrechte von Medienunternehmen mbH

         Žalovaný: Google LLC, právny nástupca Google Inc.

         Výrok rozsudku

      Článok 1 bod 11 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, ako aj pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 98/48/ES z 20. júla 1998, sa má vykladať v tom zmysle, že také vnútroštátne ustanovenie, o aké ide vo veci samej, ktoré zakazuje len komerčným prevádzkovateľom vyhľadávačov a komerčným poskytovateľom služieb, ktorí spracovávajú obsah analogickým spôsobom, verejne sprístupňovať tlačoviny alebo ich časti (s výnimkou jednotlivých slov a veľmi malých úryvkov), predstavuje „technický predpis“ v zmysle tohto ustanovenia, ktorého návrh musí byť vopred oznámený Komisii podľa článku 8 ods. 1 prvého pododseku smernice 98/34, zmenenej smernicou 98/48.

         (1)  Ú. v. EÚ C 309, 18.9.2017.