title: Vec T-110/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. júna 2012 — Insula/Komisia ( „Rozhodcovská doložka — Zmluva na financovanie projektov výskumu a vývoja — Zmluva El Hierro — Neexistencia dokladov a nesúlad uplatnených výdavkov so zmluvnými požiadavkami — Vrátenie preddavkov — Vzájomný návrh Komisie“ )

text:
               21.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/18

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júna 2012 — Insula/Komisia
   (Vec T-110/10) (1)

   (Rozhodcovská doložka - Zmluva na financovanie projektov výskumu a vývoja - Zmluva El Hierro - Neexistencia dokladov a nesúlad uplatnených výdavkov so zmluvnými požiadavkami - Vrátenie preddavkov - Vzájomný návrh Komisie)
   2012/C 217/37
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula) (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: J.-D. Simonet a P. Marsal, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne A.-M. Rouchaud-Joët a F. Mirza, neskôr A.-M. Rouchaud-Joët a D. Calciu, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci L. Defalque a S. Woog, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná na základe článku 272 ZFEÚ, ktorou sa žalobkyňa domáha jednak, aby bol návrh Komisie na vrátenie sumy 84 120 eur prehlásený za neopodstatnený a jednak, aby Komisii bolo uložené vystaviť „dobropis“ vo výške 84 120 eur

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula) sa ukladá povinnosť vrátiť Európskej komisii hlavnú sumu 84 120 eur, zvýšenú o úroky za omeškanie vo výške 2,5 % ročne od 26. januára 2010 a až do úplného zaplatenia uvedenej hlavnej sumy.

               3.

               V zostávajúcej časti sa vzájomný návrh Komisie zamieta.

               4.

               Insula znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 134, 22.5.2010.


title: Vec C-353/11: Žaloba podaná 5. júla 2011 — Európska komisia/Česká republika

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/26

         Žaloba podaná 5. júla 2011 — Európska komisia/Česká republika
   (Vec C-353/11)
   2011/C 252/49
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Manhaeve, M. Thomannová-Körnerová, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Česká republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Česká republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2010/5/EÚ z 8. februára 2010, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES s cieľom zaradiť akrylaldehyd ako aktívnu látku do prílohy I k uvedenej smernici (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2 tejto smernice,

               —

               zaviazať Českú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 31. augusta 2010.

      (1)  Ú. v. EÚ L 36, s. 24.


title: Vec C-191/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Lecce – Sezione distaccata di Gallipoli –  4. apríla 2006  – trestné konanie proti Aniello Gallo a Gianluca Damonte

text:
               15.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Lecce – Sezione distaccata di Gallipoli – 4. apríla 2006 – trestné konanie proti Aniello Gallo a Gianluca Damonte
   (Vec C-191/06)
   (2006/C 165/24)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale di Lecce – Sezione distaccata di Gallipoli
   Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom
   Aniello Gallo a Gianluca Damonte
   Prejudiciálna otázka
   Či je pravidlo uvedené v článku 4 ods. 4 bis zákona č. 401/89 nezlučiteľné s následnými právnymi účinkami vo vnútroštátnom právnom poriadku so zásadami upravenými v článkoch 43 a 49 Zmluvy EHS o usadení a slobodnom poskytovaní cezhraničných služieb a to aj vo svetle rozdielneho výkladu, ktorý vyplýva z rozhodnutí Súdneho dvora (najmä rozsudku Gambelli) vo vzťahu k rozhodnutiu Suprema Corte di Cassazione, Sezioni Unite č. 23271/04; najmä sa žiada, aby sa určila uplatniteľnosť v Talianskej republike systému sankcií uvedeného v obžalobe proti Aniello GALLO a Gianlucca DAMONTE.


title: Vec T-61/05: Žaloba podaná dňa 10. februára 2005: Cornelius Rozemeijer a iní proti Rade Európskej únie

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/30

         Žaloba podaná dňa 10. februára 2005: Cornelius Rozemeijer a iní proti Rade Európskej únie
   (Vec T-61/05)
   (2005/C 106/64)
   Jazyk konania: francúzština
   Cornelius Rozemeijer, bydliskom v Alkmaar (Holandsko), Gaston Vaesken, bydliskom v Saint-Mandrier (Francúzsko) a Pierrette Vaesken, bydliskom v Sanary/Mer (Francúzsko), v zastúpení: Georges Vandersanden, Laure Levi a Aurore Finchelstein, advokáti, podali 10. februára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Rade Európskej únie.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               1.

               zrušil ich potvrdenia o dôchodkoch za máj 2004 s tým, aby sa uplatnil opravný koeficient na úroveň hlavných miest krajín, v ktorých majú bydliská, alebo aspoň opravný koeficient, ktorý by reálne odrážal rôzne životné náklady v miestach kde sa predpokladá, že uhrádzajú svoje výdavky,

               2.

               zaviazal Radu Európskej únie nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú zhodné s tými, ktoré boli predložené v rámci veci T-35/05, Elisabeth Agne-Dapper a iní proti Komisii.


title: Vec T-286/10: Žaloba podaná 30. júna 2010 — Fondation de l’Institut de Recherche Idiap/Komisia

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/57

         Žaloba podaná 30. júna 2010 — Fondation de l’Institut de Recherche Idiap/Komisia
   (Vec T-286/10)
   ()
   2010/C 221/91
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fondation de l’Institut de Recherche Idiap (v zastúpení: G. Chapus-Rapin, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               predbežne priznať tejto žalobe odkladný účinok,

               —

               v prvom rade:

                           —

                           vyhlásiť žalobu za prípustnú,

                           —

                           prijať žalobu,

               —

               v dôsledku toho:

                           —

                           zrušiť rozhodnutie z 11. mája 2010 prijaté Európskou komisiou,

                           —

                           vyhlásiť, že náklady IDIAP na vedcov pracujúcich na základe zmluvy na dobu neurčitú na programoch AMIDA, BACS a DIRAC sú oprávnenými nákladmi na účely poskytnutia prostriedkov z externých fondov Európskej únie,

                           —

                           rozhodnúť, že IDIAP nie je povinná nahradiť sumu 98 042,45 eura za DIRAC a 251 505,76 eura za AMIDA,

                           —

                           zaviazať Európsku komisiu, aby znášala všetky trovy konania,

                           —

                           zaviazať Európsku komisiu, aby znášala všetky trovy právneho zastúpenia IDIAP,

               —

               subsidiárne:

                           —

                           vyhlásiť žalobu za prípustnú,

                           —

                           prijať žalobu,

               —

               v dôsledku toho:

                           —

                           zrušiť rozhodnutie z 11. mája 2010 prijaté Európskou komisiou,

                           —

                           urýchlene uložiť Európskej komisii, aby nechala uskutočniť nový audit IDIAP a aby jeho vykonanie zverila inej osobe než Treureva,

                           —

                           zaviazať Európsku komisiu, aby znášala všetky trovy konania,

                           —

                           zaviazať Európsku komisiu, aby znášala všetky trovy právneho zastúpenia IDIAP.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou založenou na rozhodcovskej doložke žalobkyňa v podstate navrhuje Všeobecnému súdu, aby vyhlásil za oprávnené náklady IDIAP vynaložené na vedcov pracujúcich na základe zmluvy na dobu neurčitú na programoch AMIDA, BACS a DIRAC patriacich do rámca osobitných programov výskumu, technologického rozvoja a demonštračných činností nazvaných „Integrácia a posilnenie európskeho výskumného priestoru (2002 až 2006)“ a „Technológie informačnej spoločnosti (2002 až 2006)“.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza, že:

               —

               výklad zmlúv AMIDA, BACS a DIRAC Európskou komisiou, podľa ktorého sú náklady vyplývajúce z pracovných zmlúv vedcov uzavretých na dobu neurčitú neoprávnenými nákladmi bežnej prevádzky a nie dodatočnými nákladmi súvisiacimi s projektmi, je svojvoľný a prinajmenšom neodôvodnený, pretože:

                           —

                           vzorová zmluva, ktorá bola základom zmlúv AMIDA, BACS a DIRAC, nevylučuje z oprávnených nákladov pracovné zmluvy na dobu neurčitú,

                           —

                           vzťah medzi pracovnými zmluvami vedcov a projektmi AMIDA, BACS a DIRAC je výslovne uvedený v pracovných zmluvách,

                           —

                           pracovné zmluvy vedcov existujú len z dôvodu projektov, keďže žalobkyňa nedisponuje prostriedkami na platenie vedcov mimo týchto projektov,

                           —

                           najlepším prostriedkom na zaručenie možnosti ukončenia pracovného vzťahu s vedcami na konci projektu je zmluva na dobu určitú, ktorá môže byť podľa švajčiarskeho práva (miesto sídla žalobkyne) vypovedaná kedykoľvek pri dodržaní krátkej výpovednej doby,

               —

               výklad Komisie je v rozpore so zásadou dobrej viery a legitímnej dôvery, pretože sa postupne menil,

               —

               subsidiárne, postup auditu, ktorý je predmetom napadnutého rozhodnutia, obsahuje neopraviteľné chyby, ktoré musia viesť k jeho zrušeniu.


               12.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/1

         2011/C 46/01
   Posledná publikácia Súdny dvora Európskej únie v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 38, 5.2.2011

      Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 30, 29.1.2011

      Ú. v. EÚ C 13, 15.1.2011

      Ú. v. EÚ C 346, 18.12.2010

      Ú. v. EÚ C 328, 4.12.2010

      Ú. v. EÚ C 317, 20.11.2010

      Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010

   Tieto texty sú dostupné na adresách:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-124/10 P: Odvolanie podané 8. marca 2010 : Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z  15. decembra 2009 vo veci T-156/04, Électricité de France (EDF)/Komisia

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/16

      Odvolanie podané 8. marca 2010: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 15. decembra 2009 vo veci T-156/04, Électricité de France (EDF)/Komisia
      (Vec C-124/10 P)
      (2010/C 161/23)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: E. Gippini Fournier, B. Stromsky a D. Grespan, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Électricité de France (EDF), Francúzska republika, Iberdrola SA

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie (tretia komora) z 15. decembra 2009, doručené Komisii 16. decembra 2009, vo veci T-156/04, EDF/Komisia, v rozsahu, v akom tento rozsudok:

                              —

                              zrušil články 3 a 4 rozhodnutia Komisie (K 2003/4637) zo 16. decembra 2003, týkajúceho sa opatrení v súvislosti s pomocou poskytnutou v prospech EDF a odvetvia elektrického a plynárenského priemyslu (C 68/2002, N 504/2003 a C 25/2003),

                              —

                              zaviazal Komisiu na náhradu jej vlastných trov konania, ako aj trov konania Électricité de France (EDF),

                  —

                  vrátiť vec späť Všeobecnému súdu na nové preskúmanie,

                  —

                  rozhodnúť o trovách tohto konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Európska komisia na podporu svojho odvolania uvádza dva odvolacie dôvody.
      Svojim prvým odvolacím dôvodom tvrdí, že Všeobecný súd skreslil okolnosti, ktoré predchádzali sporu. V rozpore s tým čo uvádza napadnutý rozsudok, Francúzska republika totiž neuskutočnila konverziu daňovej pohľadávky na základné imanie, ale len udelila EDF pomoc vo forme oslobodenia od dane z príjmov právnických osôb. Rekapitalizácia EDF v rámci nej nebola zrušeným rozhodnutím chápaná ako štátna pomoc, keďže len jej daňový vplyv bol takto Komisiou kvalifikovaný.
      Svojim druhým odvolacím dôvodom, ktorý zahŕňa štyri časti, žalobkyňa tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď považoval konanie francúzskej vlády v predmetnej veci za konanie obozretného súkromného investora v trhovom hospodárstve.
      Po prvé žalobkyňa spochybňuje posúdenie Všeobecného súdu spočívajúce v tom, že rozdiel medzi štátom akcionárom a štátom vykonávajúcim verejnú moc závisí najmä od cieľa, ktorý štát sleduje — v predmetnej veci rekapitalizácia EDF — a nie od objektívnych a overiteľných skutočností. Na jednej strane Súdny dvor totiž opätovne pripomenul, že článok 87 ods. 1 ES nerozlišuje podľa príčin a cieľov štátnych zásahov. Na druhej strane kritérium spočívajúce na úmysle štátu je zvlášť nevhodné na posúdenie existencie štátnej pomoci, lebo toto kritérium je svojou povahou subjektívne a vyžaduje výklad.
      Po druhé Komisia Všeobecnému súdu vytýka, že nezaložil svoju analýzu na komparatívnej štúdii, jednak konania, ktoré by prijal na rovnakých okolností obozretný súkromný prevádzkovateľ nepožívajúci výsad a jednak konania Francúzska v predmetnej veci, ktoré požíva výsady verejnej moci.
      Po tretie žalobkyňa tvrdí, že napadnutý rozsudok porušil zásadu rovnosti zaobchádzania medzi štátnymi a súkromnými podnikmi tým, že umožňuje výhodnejšie daňové zaobchádzanie štátu, vrátane spoločností, v ktorých štát nie je jediným akcionárom.
      Nakoniec podľa Komisie Všeobecný súd porušil pravidlá rozdelenia dôkazného bremena, pokiaľ ide o uplatnenie zásady obozretného súkromného investora v trhovom hospodárstve a súčasne zohľadnil skutočnosti, ktoré vyšli najavo po prijatí zrušeného rozhodnutia.


title: Vec F-89/14: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 21. októbra 2015 – Arsène/Komisia (Verejná služba — Odmena — Príspevok na expatriáciu — Podmienka stanovená článkom 4 ods. 1 písm. b) prílohy VII služobného poriadku — Desaťročné referenčné obdobie — Začiatok plynutia — Nezohľadnenie období služby odpracovaných v medzinárodnej organizácii — Uplatnenie ustanovení článku 4 ods. 1 písm. a) prílohy VII služobného poriadku na základe analógie — Zvyčajné bydlisko mimo štátu pridelenia pred výkonom služby v medzinárodnej organizácii — Článok 81 rokovacieho poriadku — Zjavne nedôvodná žaloba)

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/78

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 21. októbra 2015 – Arsène/Komisia
   (Vec F-89/14) (1)

   ((Verejná služba - Odmena - Príspevok na expatriáciu - Podmienka stanovená článkom 4 ods. 1 písm. b) prílohy VII služobného poriadku - Desaťročné referenčné obdobie - Začiatok plynutia - Nezohľadnenie období služby odpracovaných v medzinárodnej organizácii - Uplatnenie ustanovení článku 4 ods. 1 písm. a) prílohy VII služobného poriadku na základe analógie - Zvyčajné bydlisko mimo štátu pridelenia pred výkonom služby v medzinárodnej organizácii - Článok 81 rokovacieho poriadku - Zjavne nedôvodná žaloba))
   (2015/C 398/93)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Maria Lucia Arsène (Bukurešť, Rumunsko) (v zastúpení: M.-A. Lucas, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a T. S. Bohr, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie o odmietnutí priznať príspevok za expatriáciu a na jej zaviazanie na jeho výplatu spolu s úrokmi od nástupu žalobkyne do služby

      Výrok

               1.

               Žaloba sa ako zjavne nedôvodná zamieta.

               2.

               M. L. Arsène znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 421, 24.11.2014, s. 62.


title: Vec T-466/12: Žaloba podaná 23. októbra 2012 — RFA International/Komisia

text:
               15.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/7

         Žaloba podaná 23. októbra 2012 — RFA International/Komisia
   (Vec T-466/12)
   2012/C 389/12
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: RFA International, LP (Calgary, Kanada) (v zastúpení: B. Evtimov, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               čiastočne zrušil rozhodnutia Komisie C(2012) 5577 final, C(2012) 5585 final, C(2012) 5588 final, C(2012) 5595 final, C(2012) 5596 final, C(2012) 5598 final a C(2012) 5611 final z 10. augusta 2012 v rozsahu, v akom zamietajú vrátiť požadované sumy antidumpingového cla okrem tých súm, v prípade ktorých boli žiadosti zamietnuté ako neprípustné, keďže boli podané po uplynutí stanovenej lehoty,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na

                           —

                           nesprávnom právnom posúdení a zjavne nesprávnom posúdení, ktorého sa dopustila Komisia, keď rozhodla, že úplné odpočítanie predajných, všeobecných a administratívnych nákladov a ziskov z vývoznej ceny CHEMK Group bolo oprávnené a že pre výpočet vývoznej ceny (vrátane úprav vývoznej ceny) podľa článku 2 ods. 9 základného nariadenia (1) je irelevantné, či ide o jedinú hospodársku jednotku. V prípade, ak by Komisia naďalej trvala na odmietnutí tvrdenia žalobkyne o existencii jedinej hospodárskej jednoty, žalobkyňa uvádza, že takéto odmietnutie by takisto vychádzalo z nesprávneho právneho posúdenia a zjavne nesprávneho posúdenia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na

                           —

                           zjavne nesprávnom posúdení, ktorého sa dopustila Komisia, keď rozhodla, že išlo o zmenu okolnosti v zmysle článku 11 ods. 9 základného nariadenia, v dôsledku ktorej bolo možné uplatniť inú metódu výpočtu konečného antidumpingového rozpätia. Žalobkyňa sa tiež odvoláva na z toho vyplývajúce porušenie článku 11 ods. 9 základného nariadenia, ktorého sa Komisia mala dopustiť, keď použila novú metódu, ktorá je odlišná od príslušnej metódy použitej pri pôvodnej kontrole.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, s. 51).


title: Vec C-179/10: Uznesenie predsedu šiestej komory Súdneho dvora z  28. septembra 2011 — Európska komisia/Francúzska republika

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/45

      Uznesenie predsedu šiestej komory Súdneho dvora z 28. septembra 2011 — Európska komisia/Francúzska republika
      (Vec C-179/10) (1)

      (2012/C 25/85)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 19.6.2010.


title: Vec C-34/04: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 15. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Licencie na rybolov — Nariadenie (ES) č. 3690/93 — Plavidlá Wiron III a Wiron IV — Trvalý prevod týchto plavidiel do Argentíny)

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/2

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 15. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-34/04) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Licencie na rybolov - Nariadenie (ES) č. 3690/93 - Plavidlá Wiron III a Wiron IV - Trvalý prevod týchto plavidiel do Argentíny)
   (2007/C 82/02)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: T. van Rijn a C. Diderich, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: H. G. Sevenster, splnomocnená zástupkyňa)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Nariadenie Rady (ES) č. 3690/93 z 20. decembra 1993, ktorým sa zavádza systém spoločenstva ustanovujúci predpisy týkajúce sa minimálneho rozsahu údajov v rybárskych licenciách (Ú. v. ES L 341, s. 93; Mim. vyd. 04/002, s. 137) – Neodobratie licencií na rybolov plavidlám Wiron III a Wiron IV po ich trvalom prevode do Argentíny
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 20.3.2004.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 24. februára 2005 vo veci C-318/02: Holandské kráľovstvo proti Komisii Európskych spoločenstiev (EPUZF — Rozhodnutie 2002/524/ES — Účtovné oprávky použité na holandské výdavky z dôvodu mimoriadnych opatrení na podporu trhu v odvetví bravčového mäsa v Holandsku — Nariadenie (ES) č. 413/97)

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/3

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   z 24. februára 2005
   vo veci C-318/02: Holandské kráľovstvo proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (EPUZF - Rozhodnutie 2002/524/ES - Účtovné oprávky použité na holandské výdavky z dôvodu mimoriadnych opatrení na podporu trhu v odvetví bravčového mäsa v Holandsku - Nariadenie (ES) č. 413/97)
   (2005/C 106/05)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci C-318/02, Holandské kráľovstvo, (splnomocnení zástupcovia: H. G. Sevenster a S. Terstal, N. A. J. Bel) proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: T. van Rijn), predmetom ktorej je žaloba o neplatnosť podľa článku 230 ES, podaná 4. septembra 2002, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia N. Colneric a K. Schiemann (spravodajca), generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: L. Hewlett, hlavná referentka, vyhlásil dňa 24. februára 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Holandské kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 305, 7.12.2002


title: Vec T-10/06: Žaloba podaná  11. januára 2006  – Portela & Ca, S.A./ÚHVT

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/47

         Žaloba podaná 11. januára 2006 – Portela & Ca, S.A./ÚHVT
   (Vec T-10/06)
   (2006/C 60/89)
   Jazyk žaloby: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Portela & Ca, S.A. (S. Mamede de Coronado, Portugalsko) (v zastúpení: João M. Pimenta, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Juan Torres Quadrado a Josep Gilbert Sanz
   Návrhy žalobcu
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) zo 14. septembra 2004 vo veci R 897/2004-1 a umožniť zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 1.400.183 pre tieto výrobky:

                           —

                           Trieda 5: Farmaceutické, veterinárne a hygienické prípravky, dietetické látky, prispôsobené na lekárske účely, fungicídy;

                           —

                           Trieda 42: Zdravotnícke služby, služby spojené s lekárenskými laboratóriami, so zdravotníckym výskumom a výskumom v laboratóriu;

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Portela & Ca, S.A.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka Bial (žiadosť č. 1400183)

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietkového konania: Juan Torres Quadrado a Josep Gibert Sanz

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietkového konania: španielska ochranná známka Bial

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie návrhom namietateľa

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: potvrdenie v celom rozsahu rozhodnutia námietkového oddelenia

      Dôvody žaloby: Žalobca tvrdí, že ÚHVT porušil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 nesprávnym výkladom tohto ustanovenia a napadnuté rozhodnutie je postihnuté vadou spočívajúcou v porušení podstatných formálnych náležitostí (ochranná známka nebola označená v správnej a náležitej forme v námietke; dôležité informácie týkajúce sa namietanej ochrannej zámky neboli poskytnuté žalobcovi v zákonnej lehote; rozhodnutie o trovách konania je nesprávne).


title: Vec T-394/14: Žaloba podaná 4. júna 2014 – Turon & Ros/Komisia

text:
               28.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/29

         Žaloba podaná 4. júna 2014 – Turon & Ros/Komisia
   (Vec T-394/14)
   2014/C 245/40
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Inmobiliaria Turon & Ros, SL (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: J. C. García Muñoz, J. I. Jiménez-Blanco Carrillo de Albornoz a J. Corral García, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sa zhodujú s dôvodmi a tvrdeniami uvedenými vo veci T-392/14.


title: Vec C-454/13: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. decembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance francophone de Bruxelles – Belgicko) – Proximus SA, predtým Belgacom SA/Commune d'Etterbeek (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Elektronické komunikačné siete a služby — Smernica 2002/20/ES — Články 12 a 13 — Správne poplatky — Poplatok za práva na inštalovanie zariadení — Pôsobnosť — Obecná právna úprava — Poplatok za antény mobilnej telekomunikačnej siete)

text:
               22.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 68/2

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. decembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance francophone de Bruxelles – Belgicko) – Proximus SA, predtým Belgacom SA/Commune d'Etterbeek
   (Vec C-454/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Elektronické komunikačné siete a služby - Smernica 2002/20/ES - Články 12 a 13 - Správne poplatky - Poplatok za práva na inštalovanie zariadení - Pôsobnosť - Obecná právna úprava - Poplatok za antény mobilnej telekomunikačnej siete))
   (2016/C 068/02)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Proximus SA, predtým Belgacom SA

      Žalovaná: Commune d'Etterbeek

      Výrok rozsudku

   Články 12 a 13 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (smernica o povolení) sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby sa fyzickej alebo právnickej osobe, ktorá je nositeľom vecného práva alebo práva na prevádzkovanie antény mobilnej telekomunikačnej siete, uložil poplatok, akým je poplatok v konaní vo veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 313, 26.10.2013.


title: Vec T-143/17: Žaloba podaná 6. marca 2017 – Ilunga Luyoyo/Rada

text:
               24.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/32

         Žaloba podaná 6. marca 2017 – Ilunga Luyoyo/Rada
   (Vec T-143/17)
   (2017/C 129/49)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kasa-Vubu, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: O. Okito, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               rozhodol o zrušení nariadenia (EÚ) 2016/2230, ktorým sa vykonáva rozhodnutie Rady (SZBP) 2016/2231 z 12. decembra 2016, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike, a mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/788/SZBP v rozsahu, v akom sa týka pána Ferdinanda Ilungu Luyoyoa,

               —

               nariadil, že Rada znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania žalobcu, ako aj všetkých vedľajších účastníkov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody, ktoré sú v podstate zhodné alebo podobné s žalobnými dôvodmi uvedenými vo veci T-139/17, Kibelisa/Rada.


title: Vec C-64/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Obvodní soud pro Prahu 3 dňa  6. februára 2006  – Český Telecom a. s./Czech On Line a. s.

text:
               20.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Obvodní soud pro Prahu 3 dňa 6. februára 2006 – Český Telecom a. s./Czech On Line a. s.
   (Vec C-64/06)
   (2006/C 121/03)
   Jazyk konania: čeština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Obvodní soud pro Prahu 3
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Český Telecom a. s.

      Žalovaný: Czech On Line a. s.
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Bol národný telekomunikačný regulátor (Český telekomunikačný úrad) oprávnený uložiť vo forme správneho rozhodnutia po 1. máji 2004, teda po pristúpení Českej republiky k Európskym spoločenstvám, telekomunikačnej spoločnosti s výraznou (dominantnou) trhovou silou na telekomunikačnom trhu povinnosť uzavrieť zmluvu o prepojení jej siete s iným operátorom?

               2.

               Ak je odpoveď na prvú otázku kladná:
               bol na to národný regulátor oprávnený len za podmienok stanovených v článku 8 bod 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/19/ES (prístupovej smernice), teda tiež na základe predchádzajúcej analýzy trhu vykonanej v súlade s článkom 16 smernice 2002/21/ES (rámcovej smernice) a na základe predchádzajúceho postupu opísaného v článku 6 a článku 7 rámcovej smernice 2002/12/ES,
               alebo (napríklad podľa odôvodnenia č. 15, článku 3, článku 4 bodu 1, článku 5 ods. 1 písm. a) a ods. 4, článku 10 bodu 1 a 2 prístupovej smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/18/ES) tak mohol urobiť aj bez predchádzajúcej analýzy trhu?

               3.

               Môže mať na odpoveď na druhú otázku vplyv skutočnosť, že žiadosť konkrétneho operátora o vydanie rozhodnutia o nútenom prepojení jeho siete so sieťou operátora s výraznou (dominantnou) trhovou silou na telekomunikačnom trhu bola doručená národnému regulátorovi a konanie o tejto žiadosti pred týmto orgánom prebehlo z rozhodujúcej časti pred 1. májom 2004, teda pred dňom vstupu Českej republiky do Európskych spoločenstiev?

               4.

               Pokiaľ v čase okolností veci samej – v období od 1. mája 2004 do 30. apríla 2005 – Česká republika neprebrala v dostatočnej miere vyššie uvedené smernice, je možné priame uplatnenie smernice 2002/21/ES (rámcovej smernice) a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/19/ES (smernice o prepojení), teda

                           a)

                           sú tieto smernice (niektorá z nich) bezpodmienečné a dostatočne určité, aby mohli byť (súdom) uplatnené miesto vnútroštátneho zákona?

                           b)

                           je operátor s výraznou (dominantnou) trhovou silou na telekomunikačnom trhu oprávnený (aktívne subjektívne legitimovaný) dovolávať sa v dôsledku nenáležitého prebratia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/19/ES (smernice o prepojení) a smernice 2002/21/ES (rámcovej smernice), ich priameho účinku s ohľadom na to, či tieto smernice (niektorá z nich) vôbec zabezpečujú ochranu záujmov tohto subjektu, ktorý odmieta uzavrieť dohody o prepojení (v rozsahu služby ADSL) s inými tuzemskými telekomunikačnými operátormi (a podľa stanoviska národného telekomunikačného regulátora, ktoré má byť súdom tiež preskúmané, tak koná v rozpore s cieľmi Nového regulačného rámca)?

                           c)

                           môže sa ten istý operátor dovolávať priameho účinku riadne neprebratých smerníc (niektorej z nich), ak (aj pri splnení podmienok uvedených v smerniciach) sa pri rozhodovaní národného telekomunikačného regulátora vždy rozhoduje o konkrétnych podmienkach prepojenia sietí operátorov, teda ide o ukladanie konkrétnych povinností jednotlivcom?


title: Vec C-690/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Efeteio Thrakis (Grécko) 27. decembra 2013 — Τrapeza Eurobank Ergasias AE/Agrotiki Trapeza tis Ellados AE (ATE) a Pavlos Sidiropoulos

text:
               15.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Efeteio Thrakis (Grécko) 27. decembra 2013 — Τrapeza Eurobank Ergasias AE/Agrotiki Trapeza tis Ellados AE (ATE) a Pavlos Sidiropoulos
   (Vec C-690/13)
   2014/C 78/09
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Efeteio Thrakis

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Τrapeza Eurobank Ergasias AE

      Odporcovia: Agrotiki Trapeza tis Ellados AE (ATE) a Pavlos Sidiropoulos

      Prejudiciálne otázky

               1.

                           a)

                           Patria alebo nepatria hmotnoprávne a procesnoprávne výsady, ktoré v prospech banky „A.T.E. AE“ priznávajú §§ 12 a 13 ods. 1 zákona č. 4332/1929 v spojení s ustanovením § 26 ods. 1 zákona č. 1914/1990, do pôsobnosti článku 107 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie?

                           b)

                           Uplatňuje sa toto vymedzenie pôsobnosti aj v prípade predpokladu, že „A.T.E. AE“ naďalej vykonáva v súlade so svojimi stanovami „verejnoprospešnú“ činnosť?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na otázky „1.a)“ a „1.b)“, bola Helénska republika na účel zachovania platnosti predmetných výsad povinná postupovať podľa článku 108 ods. 3 ZFEÚ?

               3.

               Má vnútroštátny súd v prejednávanej veci pozastaviť uplatňovanie ustanovení §§ 12 a 13 ods. 1 zákona č. 4332/1929, keďže sú v možnom rozpore s ustanoveniami článku 107 ods. 1 ZFEÚ a článku 108 ods. 3 ZFEÚ?


title: Vec T-226/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. septembra 2008 – Prana Haus/ÚHVT (PRANAHAUS) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva PRANAHAUS — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/39

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. septembra 2008 – Prana Haus/ÚHVT (PRANAHAUS)
   (Vec T-226/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva PRANAHAUS - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 285/72)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Prana Haus GmbH (Freiburg im Breisgau, Nemecko) (v zastúpení: N. Hebeis, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Weberndörfer, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 18. apríla 2007 (vec R 1611/2006-1), ktorým sa rozhodlo o žiadosti o zápis slovného označenia PRANAHAUS ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Prana Haus GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 8.9.2007.


title: Vec T-239/10: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2011 — Taliansko/Komisia ( EFRR — Zníženie finančnej pomoci — Späťvzatie napadnutého oznámenia o dlhu — Zánik predmetu sporu — Zastavenie konania )

text:
               12.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/21

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2011 — Taliansko/Komisia
   (Vec T-239/10) (1)

   (EFRR - Zníženie finančnej pomoci - Späťvzatie napadnutého oznámenia o dlhu - Zánik predmetu sporu - Zastavenie konania)
   2011/C 331/41
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Prete a A. Steiblytė, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie oznámenia o dlhu č. 3241001630 z 26. februára 2010 súvisiaceho s rozhodnutím Komisie K(2009) 10350 z 22. decembra 2009, ktorým sa znižuje finančná pomoc Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) priznaná na základe rozhodnutia Komisie K(2000) 2349 z 8. augusta 2000 o schválení operačného programu POR Puglia na roky 2000 — 2006 podľa cieľa č. 1

      Výrok

               1.

               Konanie o žalobe sa zastavuje.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 195, 17.7.2010.


title: Vec C-467/09 P: Odvolanie podané 26. novembra 2009 : Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata rozšírená komora) z  9. septembra 2009 v spojených veciach T-30/01 až T-32/01 a T-86/02 až T-88/02, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava a i./Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/6

         Odvolanie podané 26. novembra 2009: Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata rozšírená komora) z 9. septembra 2009 v spojených veciach T-30/01 až T-32/01 a T-86/02 až T-88/02, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava a i./Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-467/09 P)
   2010/C 37/09
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (v zastúpení: I. Sáenz-Cortabarría Fernández a M. Morales Isasi, abogados)

      Ďalší účastníci konania: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Komisia Európskych spoločenstiev a Comunidad Autónoma de la Rioja

      Návrhy odvolateľa

               —

               vyhlásiť odvolanie za prípustné a dôvodné,

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               vyhovieť žalobe podanej na prvom stupni,

               —

               subsidiárne vrátiť vec na Súd prvého stupňa a prípadne mu uložiť vykonanie zamietnutého dokazovania,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania na prvom stupni, ako aj odvolacieho konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Právne nesprávne posúdenie Súdom prvého stupňa pri odôvodnení napadnutého rozsudku v súvislosti s bezpredmetnosťou žaloby vo veci T-31/01.

               2.

               Súd prvého stupňa právne nesprávne posúdil, že ukončenie predbežného preskúmania v súvislosti so sporným daňovým opatrením pred nadobudnutím účinnosti nariadenia č. 659/1999 (1) si vyžaduje výslovné rozhodnutie Komisie (adresované členskému štátu) v tomto zmysle.

               3.

               Súd prvého stupňa skreslil rozhodnutie z 28. novembra 2000 tým, že vychádzal zo skutočnosti, že uvedené rozhodnutie ukončilo predbežné preskúmanie v súvislosti so sporným daňovým opatrením, ktoré bolo založené na sťažnosti podanej v apríli 1994. Súd prvého stupňa sa právne nesprávnym posúdením nedomnieval, že preskúmanie sporného daňového opatrenia v roku 2000 by muselo byť vykonané v rámci konania pre existujúce pomoci.

               4.

               Právne nesprávne posúdenie tým, že Súd prvého stupňa nedodržal procesné predpisy týkajúce sa dôkazného bremena a hodnotenia dôkazov, najmä v súvislosti s písomným dôkazom, ktorý predstavuje rozhodnutie z 28. novembra 2000 (hodnovernosť a jeho dôkazná hodnota). Porušenie práva na spravodlivý proces.

               5.

               Právne nesprávne posúdenie tým, že Súd prvého stupňa nedodržal procesné predpisy týkajúce sa hodnotenia dôkazov a dôkazného bremena v súvislosti s objektívnymi, relevantnými, zhodnými a rozhodujúcimi opornými bodmi, ktoré existovali v tejto veci a ktoré dokazovali, že Komisia pred rozhodnutím z 28. novembra 2000 sporné daňové opatrenie preskúmala a toto preskúmanie ukončila. Právne nesprávne posúdenie tým, že Súd prvého stupňa sa nedomnieval, že preskúmanie sporného daňového opatrenia malo byť vykonané v roku 2000 v rámci konania pre existujúce pomoci.

               6.

               Právne nesprávne posúdenie tým, že Súd prvého stupňa nedodržal procesné predpisy v súvislosti s vykonaním dokazovania a rozhodol nevykonať dôkaz ponúknutý žalobcom v súvislosti s predložením určitých podkladov Komisie, ktorý sa so zreteľom na odôvodnenie Súdu prvého stupňa na zamietnutie žaloby javí ako podstatný pre obranu jeho záujmov. Porušenie práva na spravodlivý proces, zásady rovnosti prostriedkov a práva na obranu.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001 s. 339).


title: Vec C-669/15: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 30. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Versailles – Francúzsko) – Electricité Réseau Distribution France SA (ERDF)/Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS (skopírovať kľúčové slová bez úvodzoviek)

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/16

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 30. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Versailles – Francúzsko) – Electricité Réseau Distribution France SA (ERDF)/Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS
   (Vec C-669/15) (1)

   ((skopírovať kľúčové slová bez úvodzoviek))
   (2016/C 343/25)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d’appel de Versailles

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Electricité Réseau Distribution France SA (ERDF)

      Žalované: Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS

      Výrok

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Versailles (Francúzsko) rozhodnutím z 8. decembra 2015, je zjavne neprípustný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 78, 29.2.2016.


title: Vec F-74/09: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 14. decembra 2010 — Gowitzke/Europol (Verejná služba — Zamestnanci Europolu — Článok 27 Služobného poriadku Europolu — Článok 4 politiky stanovovania platových tried a platových stupňov zamestnancov Europolu — Zaradenie pracovného miesta do vyššej platovej triedy — Zaradenie do platového stupňa)

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/60

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 14. decembra 2010 — Gowitzke/Europol
   (Vec F-74/09) (1)

   (Verejná služba - Zamestnanci Europolu - Článok 27 Služobného poriadku Europolu - Článok 4 politiky stanovovania platových tried a platových stupňov zamestnancov Europolu - Zaradenie pracovného miesta do vyššej platovej triedy - Zaradenie do platového stupňa)
   2011/C 30/115
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Werner Siegfried Gowitzke (La Haye, Holandsko) (v zastúpení: D. C. Coppens, advokát)

      Žalovaný: Európsky policajný úrad (Europol) (v zastúpení: D. Neumann a D. El Khoury, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Europolu z 5. júna 2009, ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobcu o zmenu jeho zaradenia do platovej triedy 5 a platového stupňa 1

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca znáša všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 267, 7.11.2009, s. 85.


title: Vec T-242/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  27. mája 2011 — Danzeisen/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Nariadenie č. 271/2010 — Žaloba, ktorá sa stala bezpredmetnou — Zastavenie konania“ )

text:
               23.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 219/16

         Uznesenie Všeobecného súdu z 27. mája 2011 — Danzeisen/Komisia
   (Vec T-242/10) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Nariadenie č. 271/2010 - Žaloba, ktorá sa stala bezpredmetnou - Zastavenie konania)
   2011/C 219/24
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Werner Danzeisen (Eichstetten, Nemecko) (v zastúpení: H. Schmidt, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. von Rintelen, F. W. Bulst, M. Vollkommer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie nariadenia Komisie (EÚ) č. 271/2010 z 24. marca 2010, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 889/2008, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá implementácie nariadenia Rady (ES) č. 834/2007 so zreteľom na logo ekologickej výroby Európskej únie (Ú. v. EÚ L 84, s. 19)

      Výrok

               1.

               O tejto žalobe nie je potrebné rozhodovať.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 221, 14.8.2010.


title: Vec C-237/05: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  11. októbra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 92/50/EHS — Verejné zmluvy na poskytnutie služieb — Služby pomoci poľnohospodárom týkajúce sa roku 2001 — Nariadenie (EHS) č. 3508/92 — Zavedenie integrovaného systému spravovania a kontroly (ISSK) v Grécku — Nevyhlásenie verejného obstarávania — Neprípustnosť žaloby)

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. októbra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-237/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 92/50/EHS - Verejné zmluvy na poskytnutie služieb - Služby pomoci poľnohospodárom týkajúce sa roku 2001 - Nariadenie (EHS) č. 3508/92 - Zavedenie integrovaného systému spravovania a kontroly (ISSK) v Grécku - Nevyhlásenie verejného obstarávania - Neprípustnosť žaloby)
   (2007/C 297/06)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Patakia a X. Lewis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: G. Kanellopoulos a S. Charitaki, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článkov 3 ods. 2, 7, 11 ods. 1 a článku 15 ods. 2 smernice Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb (Ú. v. ES L 209, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s.322)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 193, 6.8.2005.


title: Vec C-240/16 P: Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 1. februára 2017 – Vedran Vidmar a i./Európska komisia (Odvolanie — Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Žaloba o náhradu škody — Akt o pristúpení Chorvátskej republiky k Európskej únii — Záväzky týkajúce sa stratégie súdnej reformy — Vytvorenie funkcie verejného exekútora a jej následné zrušenie — Škoda spôsobená osobe, ktorá bola vymenovaná do funkcie verejného exekútora — Monitoring Európskej komisie záväzkov Chorvátskej republiky, pri ktorom nedošlo k pochybeniu — Zamietnutie žaloby — Zjavne neprístupné odvolanie)

text:
               24.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/3

         Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 1. februára 2017 – Vedran Vidmar a i./Európska komisia
   (Vec C-240/16 P) (1)

   ((Odvolanie - Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Žaloba o náhradu škody - Akt o pristúpení Chorvátskej republiky k Európskej únii - Záväzky týkajúce sa stratégie súdnej reformy - Vytvorenie funkcie verejného exekútora a jej následné zrušenie - Škoda spôsobená osobe, ktorá bola vymenovaná do funkcie verejného exekútora - Monitoring Európskej komisie záväzkov Chorvátskej republiky, pri ktorom nedošlo k pochybeniu - Zamietnutie žaloby - Zjavne neprístupné odvolanie))
   (2017/C 129/03)
   Jazyk konania: chorvátčina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Vedran Vidmar, Saša Čaldarević, Irena Glogovšek, Gordana Grancarić, Martina Grgec, Ines Grubišić, Sunčica Horvat Peris, Zlatko Ilak, Mirjana Jelavić, Romuald Kantoci, Svjetlana Klobučar, Ivan Kobaš, Tihana Kušeta Šerić, Damir Lemaić, Željko Ljubičić, Gordana Mahovac, Martina Majcen, Višnja Merdžo, Tomislav Perić, Darko Radić, Damjan Saridžić (v zastúpení: D. Graf, odvjetnik)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: S. Ječmenica a G. Wils, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Vedran Vidmar, Saša Čaldarević, Irena Glogovšek, Gordana Grancarić, Martina Grgec, Ines Grubišić, Sunčica Horvat Peris, Zlatko Ilak, Mirjana Jelavić, Romuald Kantoci, Svjetlana Klobučar, Ivan Kobaš, Tihana Kušeta Šerić, Damir Lemaić, Željko Ljubičić, Gordana Mahovac, Martina Majcen, Višnja Merdžo, Tomislav Perić, Darko Radić a Damjan Saridžić sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 11.7.2016.


title: Vec C-350/09 P: Odvolanie podané 2. septembra 2009 : Centre de Promotion de l’Emploi par la Micro-Entreprise (CPEM) proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhej komory) z  30. júna 2009 vo veci T-444/07, Centre de Promotion de l’Emploi par la Micro-Entreprise (CPEM)/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               19.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/11

         Odvolanie podané 2. septembra 2009: Centre de Promotion de l’Emploi par la Micro-Entreprise (CPEM) proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhej komory) z 30. júna 2009 vo veci T-444/07, Centre de Promotion de l’Emploi par la Micro-Entreprise (CPEM)/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-350/09 P)
   2009/C 312/19
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Centre de Promotion de l’Emploi par la Micro-Entreprise (CPEM) (v zastúpení: C. Bonnefoi, avocate)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa,

               —

               vyhovieť návrhom, ktoré boli prednesené v prvostupňovom konaní v celom rozsahu alebo čiastočne,

               —

               uložiť Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ uvádza na podporu svojho opravného prostriedku trinásť dôvodov vzťahujúcich sa na rozsudok Súdu prvého stupňa, ktorým zamietol návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie zo 4. októbra 2007, ktorým sa zrušila pomoc udelená Európskym sociálnym fondom rozhodnutím K(1999) 2645, zo 17. augusta 1999.
   Odvolateľ vo svojom prvom odvolacom dôvode tvrdí, že Súd prvého stupňa porušil zásadu rovnosti zaobchádzania, pretože neprihliadol na požiadavky spravodlivej rovnováhy medzi tvrdeniami účastníkov konania. Keďže sa Súd prvého stupňa niekoľko krát obmedzil na konštatovanie, že Komisia odmieta alebo vyvracia tvrdenia CPEM, pričom neupresnil tvrdenia Komisie a ani prečo na základe týchto tvrdení boli jeho tvrdenia odmietnuté alebo vyvrátené, bola vytvorená nerovnováha v prezentácii jednotlivých skutočností v konaní a v dôsledku toho aj v ich použití pri vypracovaní rozsudku.
   CPEM vo svojom druhom odvolacom dôvode tvrdí, že Súd prvého stupňa vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, pretože neuznal spoluzodpovednosť Komisie, ktorá mala mať vedomosť o vytýkaných nedostatkoch, pričom na zablokovanie vyplácania záloh a zvyšku pomoci neprijala počas svojich pravidelných kontrolách realizácie podporovaného projektu nijaké opatrenie. Z hľadiska tvrdení predložených CPEM, ktoré prinajmenšom dokazujú spoluzodpovednosť Komisie za vzniknutú škodu, nie je povinnosť CPEM nahradiť celú udelenú finančnú pomoc odôvodnená.
   Odvolateľ vo svojom treťom odvolacom dôvode uvádza, že Súd prvého stupňa mal pochybiť v tom, že nepreskúmal jeho tvrdenia týkajúce sa výberu právnych základov kontroly, ktorá mala byť nezákonná, pretože sa mala vykonávať na základe iného nariadenia ako toho, na základe, ktorého sa oficiálne viedla.
   Odvolateľ na základe svojho štvrtého odvolacieho dôvodu tvrdí, že Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pretože rozhodol, že jeho návrhy smerujúce k získaniu náhrady škody za verejný zásah do jeho povesti, sú neprípustné. OLAF mal dať miestnej tlači informácie ešte predtým ako sa rozhodnutie o povinnosti vrátiť pomoc doručilo CPEM. Za takýchto podmienok zverejnenie týchto informácií vážne zasahuje do povesti subjektu pôsobiaceho vo verejnom záujme, ktorý nemá vlastné finančné zdroje ani klientelu a finančné prostriedky získava len prostredníctvom verejných a súkromných príspevkov.
   Odvolateľ vo svojom piatom odvolacom dôvode uvádza, že Súd prvého stupňa sa mal dopustiť nesprávneho právneho posúdenia a porušiť zásadu proporcionality, pretože zamietol návrh na symbolické odškodnenie svojich zamestnancov z dôvodu chýbajúceho osobitného splnomocnenia pre advokáta, pričom pochybenia, na ktoré poukázal CPEM, pokiaľ išlo o splnomocnenie vyšetrovateľov OLAF-u a zamestnancov Komisie tento súd nepreskúmal.
   Vo svojom šiestom odvolacom dôvode CPEM vytýka Súdu prvého stupňa, že sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pretože zúžil rozsah podania a preskúmania prvého žalobného dôvodu len na dodržanie práva na obranu, pričom CPEM výslovne odkazoval na základné práva obrany a na všeobecné právne zásady.
   Odvolateľ vo svojom siedmom odvolacom dôvode uvádza, že Súd prvého stupňa sa mal dopustiť nesprávneho právneho posúdenia, pretože zúžil rozsah dodržania práva na obranu len spôsobilosť príjemcov rozhodnutia, ktoré sa v značnej miere dotýka ich záujmov riadne prezentovať svoj názor. Dodržanie práva na obranu má oveľa širší rozsah. Navyše „užitočný“ charakter konania s OLAF-om a Komisiou a „náležité a nestranné“ preskúmanie všetkých skutočností v danej veci sú značne sporné. Spornou je tiež aj skutočnosť, že OLAF neoznámil predmet sťažností, ktoré boli podané proti CPEM.
   Vo svojom ôsmom odvolacom dôvode odvolateľ vytýka Súdu prvého stupňa, že sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pretože nepovažoval skutočnosť, že informovanie tlače o obsahu správneho rozhodnutia ukladajúceho sankciu ešte pred tým ako sa toto rozhodnutie oznámilo príjemcovi pomoci za porušenie práva na obranu.
   Vo svojom deviatom odvolacom dôvode CPEM vytýka Súdu prvého stupňa, že neprihliadol na jeho žalobný dôvod založený na tom, že Komisia v rámci konania, v ktorom sa vydalo napadnuté rozhodnutie nedodržala právo na obranu, zásadu prezumpcie neviny, zásadu právnej istoty, zásadu rovnováhy a neutrality kontrol. Dodržanie týchto všeobecných právnych zásad sa musí zabezpečiť nielen v rámci správnych konaní, ktoré môžu viesť k udeleniu pokuty, ale tiež v konaniach o predbežnom vyšetrovaní.
   Odvolateľ vo svojom desiatom odvolacom dôvode uvádza, že Súd prvého stupňa sa mal dopustiť nesprávneho právneho posúdenia, pretože nerešpektoval francúzsky pojem neziskovej organizácie a ani skutočnosť, že vzťahy takejto organizácie sa môžu a musia spájať s rôznymi miestnymi územnými celkami. Súd prvého stupňa mal potvrdiť pôvodné pochybenie Komisie a OLAF-u, ktorí sa domnievali, že prepojenie CPEM s miestnymi územnými celkami, vrátane mesta Marseille predstavuje vážnu nezrovnalosť.
   Vo svojom jedenástom odvolacom dôvode odvolateľ vytýka Súdu prvého stupňa, že sa dopustil nesprávneho posúdenia, pretože uviedol, že CPEM považoval „návod podporovateľa“ za nezáväzný a z tohto dôvodu odmietol jeho tvrdenia, pričom v skutočnosti, CPEM nepovažoval tento návod za nezáväzný, ale len vytýkal existenciu niekoľkých rôznych verzií, ktoré spôsobili právnu neistotu a nedodržanie práva na kontradiktórny proces.
   CPEM vo svojom dvanástom odvolacom dôvode uvádza, že Súd prvého stupňa nesprávne vyložil pojem „valorizácie“, pretože prebral chybnú právnu argumentáciu Komisie, podľa ktorej táto technika započítania výdavkov je povolená v rámci „klasických“ projektov patriacich pod ESF, ale je zakázaná v rámci pilotných projektov založených na článku 6 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 4255/88 (1).
   Vo svojom trinástom a poslednom odvolacom dôvode odvolateľ vytýka Súdu prvého stupňa, že nedodržal zásadu právnej istoty, pretože sa vyhol odpovedi na žalobný dôvod založený na neaplikovateľnosti nariadenia č. 1605/2002 (2), na ktorom boli založené rozhodnutia Komisie a OLAF-u, pričom v čase skutkových okolností bolo účinné finančné nariadenie z 21. decembra 1977 (3). CPEM okrem toho žiada, aby sa skutkové okolnosti podľa článku 47 ods. 1 prvého a druhého pododseku Rokovacieho poriadku Súdneho dvora overili vypočutím svedkov.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 4255/88 z 19. decembra 1988, ktorým sa vykonáva nariadenie (EHS) č. 2052/88, pokiaľ ide o Európsky sociálny fond [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 374, s. 21).

      (2)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 248, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 74).

      (3)  Finančné nariadenie z 21. decembra 1977, ktoré sa vzťahuje na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 356, s. 1) v znení nariadenia Rady (ES, ESUO, Euratom) č. 2779/98 zo 17. decembra 1998, ktorým sa mení finančné nariadenie z 21. decembra 1977 (Ú. v. ES L 347, s. 3).


title: Vec T-332/13: Žaloba podaná 4. júna 2013 — Christodoulou a Stavrinou/Komisia a Európska centrálna banka

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/35

         Žaloba podaná 4. júna 2013 — Christodoulou a Stavrinou/Komisia a Európska centrálna banka
   (Vec T-332/13)
   2013/C 252/59
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Chrysanthi Christodoulou (Pafos, Cyprus) a Maria Stavrinou (v zastúpení: E. Efstathiou, K. Efstathiou a K. Liasidou, advokáti)

      Žalované: Európska centrálna banka a Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú;

               —

               zrušil rozhodnutie Eurogroup z 25. marca 2013, ktoré nadobudlo svoju konečnú podobu prostredníctvom rozhodnutia guvernéra Cyperskej centrálnej banky ako zmocnenca a/alebo zástupcu Európskeho systému centrálnych bánk z 29. marca 2013, K.D.P [regulačný správy akt] 104/2013, ktorým sa rozhodlo o „predaji niektorých prevádzok“ Cyprus Popular Bank Public Co Ltd a ktoré v podstate predstavuje spoločné rozhodnutie Európskej centrálnej banky a Európskej komisie,

               —

               subsidiárne vyhlásil, že vyššie uvedené rozhodnutie Eurogroup v podstate predstavuje spoločné rozhodnutie Európskej centrálnej banky a/alebo Európskej komisie, a to bez ohľadu na jeho podobu a formu,

               —

               zaviazal Európsku centrálnu banku a/alebo Európsku komisiu na náhradu trov tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú štyri žalobné dôvody.

               1.

               Svojím prvým žalobným dôvodom žalobcovia tvrdia, že napadnuté rozhodnutie je neplatné, keďže rozhodnutie ide nad rámec právomocí, ktoré boli Zmluvou o Európskej únii zverené Európskej centrálnej banke a Európskej komisii, čo znamená, že ide o akt, ktorý tieto dve inštitúcie prijali ultra vires.

               2.

               Svojím druhým žalobným dôvodom žalobcovia tvrdia, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore s právom na rešpektovanie vlastníctva, ktoré je chránené článkom 1 prvého protokolu Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a článkom 14 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv, ako ho potvrdzuje Charta základných práv Európskej únie.

               3.

               Svojím tretím žalobným dôvodom žalobcovia tvrdia, že napadnuté rozhodnutie je zjavne nedôvodné, nemá nijaký právny základ a je v rozpore so zásadou proporcionality.

               4.

               Svojím štvrtým žalobným dôvodom žalobcovia tvrdia, že napadnuté rozhodnutie je takisto v rozpore so všeobecne uznávanými právnymi zásadami zavedenými v práve Európskej únie, a konkrétne so zásadou, že nikto sa nemôže spoliehať na svoje vlastné opomenutie, aby získal výhodu a/alebo odôvodnil nesprávne a/alebo nezákonné konanie.


title: Vec C-461/09: Odvolanie podané 23. novembra 2009 : The Wellcome Foundation Ltd proti rozsudku Súdu prvého stupňa (siedma komora) z  23. septembra 2009 v spojených veciach T-493/07, T-26/08 a T-27/08 — GlaxoSmithkline a i./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/4

         Odvolanie podané 23. novembra 2009: The Wellcome Foundation Ltd proti rozsudku Súdu prvého stupňa (siedma komora) z 23. septembra 2009 v spojených veciach T-493/07, T-26/08 a T-27/08 — GlaxoSmithkline a i./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-461/09)
   2010/C 37/06
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: The Wellcome Foundation Ltd (v zastúpení: R. Gilbey, avocat)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Serono Genetics Institute S.A.

      Návrhy odvolateľa

               —

               rozhodnúť, že Súd prvého stupňa tým, že potvrdil napadnuté rozhodnutie odvolacieho senátu porušil článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 52 ods. 1 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva (1),

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok, ktorým bolo potvrdené rozhodnutie odvolacieho senátu, pričom v tomto rozsudku bol zamietnutý návrh na zrušenie všetkých rozhodnutí ÚHVT a Súdu prvého stupňa týkajúcich sa náhrady trov konania, a zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ tvrdí, že vzhľadom na skutočnosti, ktoré vyplývajú z registra ochranných známok a konania pred ÚHVT, Súd prvého stupňa rozhodol bez akéhokoľvek právneho základu, že stupeň pozornosti príslušnej skupiny verejnosti je vyšší.
   Odvolateľ tvrdí, že Súd prvého stupňa odmietol zohľadniť dôkazy, ktoré mu predložil, napriek tomu, že tieto dôkazy mali byť prípustné, keďže predstavovali len podporenie tvrdení a dôkazov, ktoré už predložil pred ÚHVT.
   Odvolateľ tvrdí, že Súd prvého stupňa použil na opísanie stupňa podobnosti tovarov neurčité a nekoherentné výrazy, pričom teda jasne, presne a koherentne neodôvodnil napadnutý rozsudok.
   Odvolateľ tvrdí, že na základe skutočností predložených Súdu prvého stupňa, Súd prvého stupňa uplatnil nepresné, neúplné a nesprávne právne kritériá, na základe ktorých rozhodol, že odvolací senát sa správne domnieval, keď dospel k záveru že tovary mali nízky stupeň podobnosti.
   Odvolateľ tvrdí, že na základe skutočností predložených Súdu prvého stupňa, Súd prvého stupňa neuplatnil správne kritérium pre celkové posúdenie označení, keď rozhodol, že označenia mali nízky stupeň podobnosti.
   Napokon odvolateľ tvrdí, že tým, že Súd prvého stupňa založil svoje rozhodnutie na pravdepodobnosti zámeny a na nepresných, neúplných a nesprávnych právnych kritériách, použil nepresné, neúplné a nesprávne právne kritériá na definovanie príslušnej skupiny verejnosti, na posúdenie podobnosti tovarov, ako aj na posúdenie podobnosti označení.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001 s. 146).


title: Vec C-144/06: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 4. októbra 2007 – Henkel KGaA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 7 ods. 1 písm. b) — Zamietnutie zápisu — Obrazová ochranná známka — Zobrazenie červeno-bielej obdĺžnikovej tablety s modrým jadrom oválneho tvaru — Rozlišovacia spôsobilosť)

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/10

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 4. októbra 2007 – Henkel KGaA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-144/06) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 7 ods. 1 písm. b) - Zamietnutie zápisu - Obrazová ochranná známka - Zobrazenie červeno-bielej obdĺžnikovej tablety s modrým jadrom oválneho tvaru - Rozlišovacia spôsobilosť)
   (2007/C 297/14)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Henkel KGaA (v zastúpení: C. Osterrieth, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) zo 17. januára 2006 vo veci T-398/04, Henkel/ÚHVT, ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu o neplatnosť proti rozhodnutiu zamietajúcemu zápis trojrozmernej ochrannej známky pre čistiace výrobky vo forme červeno-bielej pravouhlej tablety s modrým jadrom oválneho tvaru – Trojrozmerná ochranná známka tvorená tvarom výrobku – Rozlišovacia spôsobilosť ochrannej známky
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Henkel KGaA je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 121, 20.5.2006.


title: Vec C-451/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien (Rakúsko) 6. novembra 2006 – Gabriele Walderdorff/Finanzamt Waldviertel

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/39

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien (Rakúsko) 6. novembra 2006 – Gabriele Walderdorff/Finanzamt Waldviertel
   (Vec C-451/06)
   (2006/C 326/83)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Gabriele Walderdorff

      Žalovaný: Finanzamt Waldviertel
   Prejudiciálna otázka
   Má sa článok 13 B písm. b) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (1) (naposledy zmenená a doplnená smernicou Rady 2006/69/ES z 24. júla 2006 (2)) vykladať v tom zmysle, že poskytnutie práva na výkon rybolovu za úhradu vo forme nájomnej zmluvy uzatvorenej na dobu 10 rokov

               1.

               vlastníkom pozemku, na ktorom sa nachádza vodná plocha, pre ktorú bolo poskytnuté právo;

               2.

               majiteľom práva na rybolov vo vodných plochách, ktoré sú verejným majetkom;

         predstavuje „prenajímanie nehnuteľného majetku“?

      (1)  Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23.

      (2)  Ú. v. EÚ L 221, s. 9.


title: Vec C-501/11 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  18. júla 2013 — Schindler Holding Ltd, Schindler Management AG, Schindler SA, Schindler Sàrl, Schindler Liften BV, Schindler Deutschland Holding GmbH/Európska komisia, Rada Európskej únie [Odvolanie — Kartely — Trh montáže a údržby výťahov a eskalátorov — Zodpovednosť materskej spoločnosti za porušenie kartelového práva, ktorého sa dopustila jej dcérska spoločnosť — Holdingová spoločnosť — Vnútropodnikový program dodržiavania pravidiel ( „Compliance-Programme“ ) — Základné práva — Zásady právneho štátu pri stanovovaní uložených pokút — Rozdelenie právomocí a zásady zákonnosti, zákazu retroaktivity, legitímnej dôvery a zodpovednosti za zavinenie — Nariadenie (ES) č. 1/2003 — Článok 23 ods. 2 — Platnosť — Zákonnosť usmernení Komisie z roku 1998]

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/7

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 18. júla 2013 — Schindler Holding Ltd, Schindler Management AG, Schindler SA, Schindler Sàrl, Schindler Liften BV, Schindler Deutschland Holding GmbH/Európska komisia, Rada Európskej únie
   (Vec C-501/11 P) (1)

   (Odvolanie - Kartely - Trh montáže a údržby výťahov a eskalátorov - Zodpovednosť materskej spoločnosti za porušenie kartelového práva, ktorého sa dopustila jej dcérska spoločnosť - Holdingová spoločnosť - Vnútropodnikový program dodržiavania pravidiel („Compliance-Programme“) - Základné práva - Zásady právneho štátu pri stanovovaní uložených pokút - Rozdelenie právomocí a zásady zákonnosti, zákazu retroaktivity, legitímnej dôvery a zodpovednosti za zavinenie - Nariadenie (ES) č. 1/2003 - Článok 23 ods. 2 - Platnosť - Zákonnosť usmernení Komisie z roku 1998)
   2013/C 260/12
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Schindler Holding Ltd, Schindler Management AG, Schindler SA, Schindler Sàrl, Schindler Liften BV, Schindler Deutschland Holding GmbH (v zastúpení: R. Bechtold a W. Bosch, Rechtsanwälte, J. Schwarze, Prozessbevollmächtigter)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: R. Sauer a C. Hödlmayr, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Böhlke, Rechtsanwalt), Rada Európskej únie (v zastúpení: F. Florindo Gijón a M. Simm, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 13. júla 2011 — Schindler Holding a i./Komisia (T-138/07), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu o zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 512 v konečnom znení z 21. februára 2007 o konaní podľa článku 81 ES (vec COMP/E-1/38.823 — Výťahy a eskalátory) týkajúceho sa kartelu v oblasti montáže a údržby výťahov a eskalátorov v Belgicku, Nemecku, Luxembursku a Holandsku, ktorý sa týkal manipulácie verejných obchodných súťaží, rozdelenia trhov, určenia cien, prideľovania s tým súvisiacich projektov a zákaziek a výmeny informácií, ako aj subsidiárne o zníženie pokuty uloženej odvolateľkám

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Schindler Holding Ltd, Schindler Management AG, Schindler SA, Schindler Sàrl, Schindler Liften BV a Schindler Deutschland Holding GmbH znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

               3.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 347, 26.11.2011.


title: Vec T-215/13: Žaloba podaná 15. apríla 2013 — Deutsche Rockwool Mineralwoll/ÚHVT — Recticel (Lambda)

text:
               22.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/12

         Žaloba podaná 15. apríla 2013 — Deutsche Rockwool Mineralwoll/ÚHVT — Recticel (Lambda)
   (Vec T-215/13)
   2013/C 178/23
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG (Gladbeck, Nemecko) (v zastúpení: J. Krenzel, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Recticel SA (Brusel, Belgicko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie žalovaného R 112/2012-5, a

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na výmaz: obrazová ochranná známka zobrazujúca grécke písmeno Lambda v červenej a bielej farbe, prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 2960789.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Účastník, ktorý sa domáha výmazu ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: čiastočné zrušenie ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 51 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec C-324/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division 12. augusta 2009 — L’Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie, L’Oréal (UK) Limited/eBay International AG, eBay Europe SARL, eBay (UK) Limited, Stephan Potts, Tracy Ratchford, Marie Ormsby, James Clarke, Joanna Clarke, Glen Fox, Rukhsana Bi

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/40

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division 12. augusta 2009 — L’Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie, L’Oréal (UK) Limited/eBay International AG, eBay Europe SARL, eBay (UK) Limited, Stephan Potts, Tracy Ratchford, Marie Ormsby, James Clarke, Joanna Clarke, Glen Fox, Rukhsana Bi
   (Vec C-324/09)
   2009/C 267/71
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: L’Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie, L’Oréal (UK) Limited

      Žalovaní: eBay International AG, eBay Europe SARL, eBay (UK) Limited, Stephan Potts, Tracy Ratchford, Marie Ormsby, James Clarke, Joanna Clarke, Glen Fox, Rukhsana Bi

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno testery parfumov a kozmetiky (t. j. vzorky používané na prezentáciu výrobkov zákazníkom v obchodoch) a flakóny (t. j. nádoby, z ktorých možno v malých množstvách zákazníkovi poskytnúť vzorku zdarma), ktoré nie sú určené na predaj zákazníkom (a sú často označované ako „nepredajné“ alebo „samostatne nepredajné“) a ktoré sú dodávané zdarma autorizovaným predajcom majiteľa ochrannej známky, považovať za výrobky „uvádzané na trh“ v zmysle článku 7 ods. 1 prvej smernice Rady 89/104/EHS (1) z 21. decembra 1988 („smernica o ochranných známkach“) a článku 13 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 (2) z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva („nariadenie OZS“)?

               2.

               Predstavuje pre majiteľa ochrannej známky odstránenie škatúľ (alebo iných vonkajších balení) z parfumov alebo kozmetických prípravkov bez jeho súhlasu „legitímny dôvod“, aby zabránil ďalšiemu uvádzaniu nezabalených výrobkov na trh v zmysle článku 7 ods. 1 smernice o ochranných známkach a článku 13 ods. 2 nariadenia OZS?

               3.

               Je rozhodujúce pre odpoveď na druhú otázku, ak:

                           a)

                           v dôsledku odstránenia škatúľ (alebo iného balenia) nezabalené výrobky neuvádzajú informácie požadované podľa článku 6 ods. 1 smernice Rady 76/768/EHS (3) z 27. júla 1976 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa kozmetických výrobkov („smernica o kozmetických výrobkoch“) a hlavne neuvádzajú zoznam prísad alebo „dátum minimálnej trvanlivosti“?

                           b)

                           v dôsledku týchto chýbajúcich údajov, predstavuje ponuka na predaj alebo predaj nezabalených výrobkov trestný čin podľa práva členského štátu Spoločenstva, v ktorom boli tieto výrobky ponúkané na predaj alebo predávané tretími osobami?

               4.

               Je rozhodujúce pre odpoveď na druhú otázku, ak ďalšie uvádzanie výrobkov na trh poškodzuje, alebo môže poškodiť obraz výrobkov a v dôsledku toho dobré meno ochrannej známky? V prípade kladnej odpovede, má sa tento dôsledok predpokladať alebo je potrebné, aby ho majiteľ ochrannej známky preukázal?

               5.

               Pokiaľ predajca, ktorý vykonáva činnosť internetového predaja, odkúpi používanie označenia, ktoré je zhodné so zapísanou ochrannou známkou, ako kľúčového slova pochádzajúceho z vyhľadávača prevádzkovateľa tak, že sa označenie užívateľovi zobrazí prostredníctvom vyhľadávača na sponzorovanom odkaze na internetovú stránku prevádzkovateľa internetového predaja, je zobrazenie označenia na sponzorovanom odkaze „používaním“ označenia v zmysle článku 5 ods. 1 písm. a) smernice o ochranných známkach a článku 9 ods. 1 písm. c) nariadenia OZS?

               6.

               Je kliknutie na sponzorovaný odkaz uvedený v piatej otázke, ktorý nasmeruje užívateľa priamo na inzeráty alebo ponuky predaja výrobkov zhodných s tými, pre ktoré bola ochranná známka zapísaná pod označením umiestneným na internetovej stránke tretími osobami, z ktorých niektoré porušujú práva z ochrannej známky a niektoré nie, a to z dôvodu rozdielnych vlastností jednotlivých výrobkov, používaním označenia prevádzkovateľom internetového predaja „v spojitosti“ so spornými výrobkami v zmysle článku 5 ods. 1 písm. a) smernice o ochranných známkach a článku 9 ods. 1 písm. a) nariadenia OZS?

               7.

               V prípade, že inzerované výrobky alebo výrobky ponúkané na predaj na internetovej stránke uvedené v šiestej otázke zahŕňajú výrobky, ktoré nie sú uvádzané na trh v rámci EHP majiteľom ochrannej známky alebo s jeho súhlasom, postačuje pre takéto používanie, aby sa naň uplatnil článok 5 ods. 1 písm. a) smernice o ochranných známkach a článok 9 ods. 1 písm. a) nariadenia OZS a tiež článok 7 ods. 1 smernice o ochranných známkach a článok 13 ods. 1 nariadenia OZS, že je táto inzercia alebo ponuka na predaj určená spotrebiteľom na území, na ktoré sa vzťahuje ochranná známka alebo majiteľ ochrannej známky musí preukázať, že inzercia alebo ponuka na predaj zjavne predstavuje uvádzanie dotknutých výrobkov na trh v rámci územia, na ktoré sa ochranná známka vzťahuje?

               8.

               Je rozhodujúce pre odpoveď na piatu a siedmu otázku, že používanie, proti ktorému namieta majiteľ ochrannej známky, spočíva v zobrazení označenia samotným prevádzkovateľom internetového predaja skôr na internetovej stránke ako na sponzorovanom odkaze?

               9.

               Stačí pre takéto používanie, aby spadalo do pôsobnosti článku 5 ods. 1 písm. a) smernice o ochranných známkach a článku 9 ods. 1 písm. a) nariadenia OZS a navyše článku 7 ods. 1 smernice o ochranných známkach a článku 13 ods. 1 nariadenia OZS, že je táto inzercia alebo ponuka na predaj určená spotrebiteľom na území, na ktoré sa vzťahuje ochranná známka:

                           a)

                           takéto používanie spočíva alebo pozostáva z uloženia informácií, ktoré sú poskytované príjemcom tejto služby v zmysle článku 14 ods. 1 smernice o elektronickom obchode?

                           b)

                           ak v prípade, že používanie nepozostáva výlučne z činností spadajúcich do pôsobnosti článku 14 ods. 1 smernice o elektronickom obchode, ale zahŕňa tieto činnosti, je prevádzkovateľ internetového predaja zodpovedný za využívanie takýchto činností a v prípade kladnej odpovede, možno pri zotrvaní takého využívania, za ktoré prevádzkovateľ nie je zodpovedný, priznať náhradu škody alebo iné finančné náhrady?

                           c)

                           za okolností, keď prevádzkovateľ internetového predaja vie o tom, že sú výrobky inzerované, ponúkané na predaj a predané na jeho internetovej stránke a porušujú sa tým práva zo zapísaných ochranných známok a že porušenie práv z týchto zapísaných ochranných známok pravdepodobne stále pretrváva prostredníctvom inzercie, ponukou na predaj a predajom rovnakých alebo podobných výrobkov rovnakými alebo rozdielnymi užívateľmi internetovej stránky, ide o „neznalosť“ alebo „nevedomosť“ v zmysle článku 14 ods. 1 smernice o elektronickom obchode?

               10.

               V prípade, že sú služby využívané prostredníctvom prevádzkovateľa internetovej stránky treťou osobou porušením zapísanej ochrannej známky, ukladá článok 11 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/48 (4) z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva („smernica o vymožiteľnosti práv“) členským štátom povinnosť zabezpečiť, aby mohol majiteľ ochrannej známky získať vydanie súdneho príkazu proti sprostredkovateľom, ktorých služby využíva tretia osoba, na účely predchádzania ďalšiemu porušovaniu práv z uvedenej ochrannej známky, ako aj na účely zabránenia ďalšiemu osobitnému porušovaniu, a v prípade kladnej odpovede, aký rozsah pôsobnosti súdneho príkazu možno uplatniť?

      (1)  Prvá smernica Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok, Ú. v. ES L 40, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92.

      (2)  Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146.

      (3)  Smernica Rady 76/768/EHS z 27. júla 1976 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa kozmetických výrobkov, Ú. v. ES L 262, s. 169; Mim. vyd. 13/003, s. 285.

      (4)  Ú. v. ES L 157, s. 45; Mim. vyd. 17/002, s. 32.


title: Vec C-27/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  27. apríla 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg) – Elfering Export GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Vývozné náhrady — Materiálna podmienka — Nariadenie (ES) č. 800/1999 — Hovädzie a teľacie mäso — Absencia dôkazu pôvodu výrobkov — Uplatnenie sankcií)

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/18

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 27. apríla 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg) – Elfering Export GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Vec C-27/05) (1)

   (Vývozné náhrady - Materiálna podmienka - Nariadenie (ES) č. 800/1999 - Hovädzie a teľacie mäso - Absencia dôkazu pôvodu výrobkov - Uplatnenie sankcií)
   (2006/C 143/32)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Finanzgericht Hamburg
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Elfering Export GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Finanzgericht Hamburg – Výklad článku 5 ods. 4 a článku 51 ods. 2 nariadenia Komisie (ES) č. 800/1999 z 15. apríla 1999, ktorým sa ustanovujú spoločné podrobné pravidlá pre uplatňovanie vývozných náhrad na poľnohospodárske výrobky (Ú. v. ES L 102, s. 11; Mim. vyd. 03/025, s. 129) – Údaje vo vývoznom colnom vyhlásení týkajúce sa pôvodu výrobkov v Spoločenstve – Nepreukázanie pôvodu výrobku – Použiteľnosť sankcií
   Výrok rozsudku
   Vyhlásenie obsiahnuté vo formulári vývozného colného vyhlásenia, že výrobok, za ktorý sa požaduje náhrada, má pôvod v Spoločenstve, je súčasťou informácií, ktoré sa majú pod hrozbou sankcie poskytovať na základe článku 51 ods. 2 v spojení s článkom 5 ods. 4 nariadenia Komisie (ES) č. 800/1999 z 15. apríla 1999, ktorým sa ustanovujú spoločné podrobné pravidlá uplatňovania vývozných náhrad za poľnohospodárske výrobky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005.


title: Vec T-85/12: Žaloba podaná 21. februára 2012 — Lilleborg/ÚHVT — Hardford (Pierre Robert)

text:
               21.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/31

         Žaloba podaná 21. februára 2012 — Lilleborg/ÚHVT — Hardford (Pierre Robert)
   (Vec T-85/12)
   2012/C 118/52
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lilleborg AS (Oslo, Nórsko) (v zastúpení: E. Ullberg a M. Plogell, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Hardford AB (Limhamn, Švédsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 7. decembra 2011 vo veci R 2462/2010-1 a následne nariadil ÚHVT vyhodnotiť dôkazy predložené žalobkyňou týkajúce sa existencie, platnosti a rozsahu skoršej ochrannej známky,

               —

               alebo subsidiárne zmenil vlastným rozhodnutím rozhodnutie prvého odvolacieho senátu a zamietol zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 8541849 „Pierre Robert“ a

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania vrátane trov konania, ktoré vznikli v konaní pred námietkovým oddelením a v konaní pred prvým odvolacím senátom ÚHVT.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „Pierre Robert“ pre tovary a služby zaradené do tried 3, 5 a 44 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 8541849.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: prihláška švédskej slovnej ochrannej známky „PIERRE ROBERT“ č. 164251 pre tovary zaradené do triedy 3.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie pravidla 50 ods. 1 nariadenia Komisie č. 2868/95 a článku 76 ods. 8 a článku 8 ods. 2 písm. c) nariadenia Rady č. 207/2009 tým, že odvolací senát i) zanedbal svoje práva preskúmať skutočnosti na základe vlastnej iniciatívy a zobrať do úvahy skutočnosti, ktoré môžu zjavne ovplyvniť výsledok konania o námietke; ii) sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď nevzal do úvahy skutočnosť, že „PIERRE ROBERT“ je známa ochranná známka; iii) sa dopustil chyby, keď nevzal do úvahy dôkaz, Prílohu I, ktorý bol podaný v spojení s podaním námietky; iv) sa dopustil chyby, keď neprijal osvedčenie od Švédskeho patentovaného a registračného úradu, ktoré bolo podané pred vydaním rozhodnutia námietkového oddelenia.


title: Vec T-692/13: Uznesenie Všeobecného súdu z 2. marca 2016 – SACBO/INEA

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/54

         Uznesenie Všeobecného súdu z 2. marca 2016 – SACBO/INEA
   (Vec T-692/13) (1)

   (2016/C 156/73)
   Jazyk konania: taliančina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 45, 15.2.2014.


title: Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únieÚ. v. EÚ C 262, 23.10.2004

text:
               6.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/39

         (2004/C 273/74)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v
         Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004

      Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 251, 9.10.2004

      Ú. v. EÚ C 239, 25.9.2004

      Ú. v. EÚ C 228, 11.9.2004

      Ú. v. EÚ C 217, 28.8.2004

      Ú. v. EÚ C 201, 7.8.2004

      Ú. v. EÚ C 190, 24.7.2004

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Vec T-444/07: Žaloba podaná 5. decembra 2007 – Centre de Promotion de l'Emploi par la Micro-Entreprise/Komisia

text:
               9.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/29

         Žaloba podaná 5. decembra 2007 – Centre de Promotion de l'Emploi par la Micro-Entreprise/Komisia
   (Vec T-444/07)
   (2008/C 37/45)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Centre de Promotion de l'Emploi par la Micro-Entreprise (CPEM) (Marseille, Francúzsko) (v zastúpení: C. Bonnefoi, avocate)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie č. K(2007) 4645 zo 4. októbra 2007, ktorým sa ruší podpora udelená Európskym sociálnym fondom na financovanie grantu ESF vo Francúzsku (CPEM) podľa rozhodnutia č. K(1999) 2645 zo 17. augusta 1999,

               —

               priznať nárok na náhradu spôsobenej ujmy za zásah do dobrej povesti inštitúcie pôsobiacej v rámci poverenia vo verejnom záujme (odhadnutú na 100 000 eur),

               —

               priznať zamestnancom CPEM samostatný nárok na náhradu spôsobenej ujmy v symbolickej výške 1 euro za zásah do ich psychickej integrity v rámci výkonu zamestnania (ohrozenie ich pracovných miest do budúcna, a teda ich zamestnania, pretože zaplatenie sumy milión eur znamená uzatvorenie CPEM a MSD),

               —

               nahradiť výdavky nevyhnutne vynaložené na advokáta a právnu pomoc a trovy konania, ktoré budú preukázateľne vynaložené.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na základe tejto žaloby žalobca žiada zrušenie rozhodnutia Komisie č. K(2007) 4645 zo 4. októbra 2007, ktorým bola v nadväznosti na správu OLAF-u zrušená podpora udelená formou globálneho grantu Európskym sociálnym fondom (1) na financovanie pilotného projektu uskutočňovaného žalobcom.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dve skupiny žalobných dôvodov – prvú, vzťahujúcu sa na spôsob, ktorým OLAF viedol postup vo vyšetrovaní, ktoré predchádzalo napadnutému rozhodnutiu, a ktorý mal za následok porušenie práva na obhajobu; druhá skupina žalobných dôvodov sa vzťahuje na podstatu napadnutého rozhodnutia.
   Žalobca na jednej strane tvrdí, že forma, ktorou viedol OLAF vyšetrovanie, porušila viacero zásad práva Spoločenstva a nestrannosti konania, ako napr. zásadu prezumpcie neviny a právo poznať skutočný a presný obsah obvinenia, v ktorom má konanie svoj základ. Tvrdí okrem toho, že OLAF zamenil postupy predpokladané nariadením č. 2185/96 (2) s tými, ktoré sa týkajú vyšetrovania vedeného podľa nariadenia č. 2988/95 (3). Na strane druhej žalobca OLAF-u vytýka, že dospel ku záverom svojho obvinenia na základe rôznych a vyvíjajúcich sa vydaní „Guide du promoteur“.
   Vo vzťahu k veci samej žalobca vytýka Komisii, že odôvodnila svoje rozhodnutie správou OLAF-u, ktorý závažne nerešpektoval vymedzenie vo francúzskom práve pojmov neziskovej organizácie („organisme à but non lucratif“) a poskytnutia („mise à disposition“). Okrem toho uviedol, že OLAF uplatnil voči žalobcovi nadriadenosť „Guide du promoteur“ vo vzťahu k obsahu nariadenia Spoločenstva. Rovnako tvrdí, že Komisia vedela a sama povolila postup, ktorý je žalobcovi namietaný OLAF-om a v napadnutom rozhodnutí. Nakoniec žalobca uvádza žalobný dôvod založený na neuplatniteľnosti a následnej nepoužiteľnosti nariadenia č. 1605/2002 (4), o ktoré sa opiera časť úvah OLAF-u a napadnuté rozhodnutie.

      (1)  Rozhodnutie Komisie č. K(1999) 2645 zo 17. augusta 1999, zmenené rozhodnutím č. K(2001) 2144 z 18. septembra 2001.

      (2)  Nariadenie Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 z 11. novembra 1996 o kontrolách a inšpekciách na mieste, vykonávaných Komisiou s cieľom ochrany finančných záujmov Európskych spoločenstiev pred spreneverou a inými podvodmi (Ú. v. ES L 292, s. 2; Mim. vyd. 09/001, s. 303).

      (3)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340).

      (4)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev ( Ú. v. ES L 248, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 74).


title: Vec T-430/08: Žaloba podaná 30. septembra 2008 – Grain Millers/ÚHVT – Grain Millers (GRAIN MILLERS)

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/46

         Žaloba podaná 30. septembra 2008 – Grain Millers/ÚHVT – Grain Millers (GRAIN MILLERS)
   (Vec T-430/08)
   (2008/C 313/83)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Grain Millers, Inc. (Eden Prairie, Spojené Štáty) (v zastúpení: L.-E. Ström, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Grain Millers GmbH & Co. KG (Brémy, Nemecko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 23. júla 2008 vo veci R 478/2007-2 a

               —

               zaviazať ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „GRAIN MILLERS“ pre tovary v triedach 29, 30 a 31 – zápis č. 365 0256.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: nemecký „obchodný názov“„GRAIN MILLERS“ a jeho obrazová verzia.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods.4 nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát nadhodnotil silu dôkazov, ktoré predložil ďalší účastník konania pred odvolacím senátom, aby odôvodnil skoršie práva k skoršej ochrannej známke.


title: Vec C-467/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke, podaný uznesením Audiencia Provincial de Málaga, Sección Primera zo dňa 8. júla 2004 vo veci odvolania proti uzneseniu o začatí skráteného konania z 21. novembra 2003 podaného G. Francesco Gasparinim a inými

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/31

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke, podaný uznesením Audiencia Provincial de Málaga, Sección Primera zo dňa 8. júla 2004 vo veci odvolania proti uzneseniu o začatí skráteného konania z 21. novembra 2003 podaného G. Francesco Gasparinim a inými
   (Vec C-467/04)
   (2005/C 6/57)
   Jazyk konania: španielčina
   Audiencia Provincial de Málaga, Sección Primera (Španielsko) podala uznesením z 8. júla 2004 na Súdnom dvore Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo vzťahu ku konaniu vo veci odvolania proti uzneseniu o začatí skráteného konania z 21. novembra 2003 podaného G. Francesco Gasparinim a inými, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 4. novembra 2004.
   Audiencia Provincial de Málaga žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               —

               Pokiaľ ide o rozhodnutú trestnú vec, Tribunal de Málaga potrebuje výklad článku 54 Schengenskej dohody v týchto otázkach:

                           1.

                           Zaväzuje názor súdov jedného štátu Spoločenstva ohľadne premlčania trestného činu súdy ostatných štátov Spoločenstva?

                           2.

                           Má oslobodenie obžalovaného spod obžaloby z dôvodu premlčania trestného činu priaznivé účinky pre obžalovaných v inom štáte Spoločenstva, ak ide o rovnaký čin? Inak povedané, možno usudzovať, že premlčanie zvýhodňuje tiež obžalovaných v inom štáte Spoločenstva na základe rovnakého činu?

                           3.

                           Ak trestné súdy jedného štátu Spoločenstva na účely trestného činu porušovania predpisov pri dovoze tovaru vyhlásia, že nie je isté, že pôvod nejakého tovaru je mimo Spoločenstva a rozhodnú o nevine, môžu súdy iného štátu Spoločenstva rozšíriť vyšetrovanie s cieľom dokázať, že dovoz tovaru bez zaplatenia cla sa uskutočnil z nečlenského štátu?

               —

               Pokiaľ ide o pojem tovar vo voľnom obehu, Tribunal de Málaga potrebuje výklad článku 24 Zmluvy o Európskom spoločenstve v týchto otázkach:
               „Ak niektorý trestný súd Spoločenstva vyhlási, že nie je dokázané, že bol tovar uvedený na územie Spoločenstva protiprávne, resp. že trestný čin porušovania predpisov pri dovoze tovaru je premlčaný“:

                           a)

                           Možno daný tovar považovať za tovar vo voľnom obehu vo zvyšnej časti územia Spoločenstva?

                           b)

                           Možno uvedenie na trh v treťom štáte Spoločenstva po dovoze do členského štátu, ktorý rozhodol o nevine, považovať za konanie samostatné, a teda trestné, alebo naopak, za konanie neoddeliteľne späté s dovozom?