title: Vec C-463/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  20. januára 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha — Španielsko) — CLECE, S.A./María Socorro Martín Valor, Ayuntamiento de Cobisa (Sociálna politika — Smernica 2001/23/ES — Prevody podnikov — Zachovanie práv zamestnancov — Pojem „prevod“ — Upratovacie činnosti — Činnosť zabezpečovaná priamo obcou, ktorej súčasťou je prijatie nových zamestnancov)

text:
               12.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/4

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 20. januára 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha — Španielsko) — CLECE, S.A./María Socorro Martín Valor, Ayuntamiento de Cobisa
   (Vec C-463/09) (1)

   (Sociálna politika - Smernica 2001/23/ES - Prevody podnikov - Zachovanie práv zamestnancov - Pojem „prevod“ - Upratovacie činnosti - Činnosť zabezpečovaná priamo obcou, ktorej súčasťou je prijatie nových zamestnancov)
   2011/C 80/06
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: CLECE, S.A.

      Odporcovia v odvolacom konaní: María Socorro Martín Valor, Ayuntamiento de Cobisa

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal Superior de Justicia de Castilla La Mancha — Výklad článku 1 ods. 1 smernice Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov (Ú. v. ES L 82, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 98) — Pôsobnosť — Prevzatie upratovacích služieb vo verejnej budove zo strany obce v postavení verejného orgánu

      Výrok rozsudku

   Článok 1 ods. 1 písm. a) a b) smernice Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov sa musí vykladať v tom zmysle, že sa neuplatňuje na situáciu, v ktorej obec, ktorá zverovala upratovanie svojich priestorov súkromnému podniku, rozhodne o skončení zmluvy, ktorá ju viazala s týmto podnikom, a o tom, že bude vykonávať tieto upratovacie činnosti sama, pričom na tento účel prijme do zamestnania nových zamestnancov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 13.3.2010.


title: Vec T-348/06: Žaloba podaná 4. decembra 2006 – Total Nederland/Komisia

text:
               27.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 20/20

         Žaloba podaná 4. decembra 2006 – Total Nederland/Komisia
   (Vec T-348/06)
   (2007/C 20/28)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Total Nederland NV (Voorburg, Holandsko) (v zastúpení: A. Vandencasteele, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť článok 1 rozhodnutia Komisie z 13. septembra 2006 (vec COMP/38.456 – Asfalt – Holandsko) v rozsahu v akom konštatuje existenciu jednoduchého pokračujúceho porušenia zo strany žalobcu v rokoch 1994 až 2002, a nie v rokoch 1996 až 2002,

               —

               zrušiť článok 2 tohto rozhodnutia v rozsahu v akom:

                           i)

                           nezohľadňuje znížené trvanie vyššie uvedeného porušenia;

                           ii)

                           riadne neposudzuje závažnosť porušenia;

                           iii)

                           nepripúšťa existenciu poľahčujúcich okolností;

                           iv)

                           zvyšuje pokutu za účelom odstrašujúceho účinku tak, že zohľadňuje obrat Total SA, o ktorom sa nesprávne domnievala, že sa zúčastnil na porušení žalobcu;

               —

               znížiť, a to pri výkone svojej neobmedzenej právomoci podľa článku 31 nariadenia Rady 1/2003, výšku pokuty tak, aby riadne odrážala povahu účasti žalobcu na porušení,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca požaduje čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 4090, konečné znenie, z 13. septembra 2006 vo veci COMP/F/38.456 – Asfalt – NL, ktorým Komisia rozhodla, že žalobca spoločne s ostatnými podnikmi porušil článok 81 ES tým, že pravidelne spoločne stanovoval pre predaje a nákupy cestného asfaltu v Holandsku, hrubú cenu, jednotné poskytnutie zľavy na hrubú cenu pre zúčastnených staviteľov ciest a menšie maximálne poskytnutie zľavy na hrubú cenu pre ostatných staviteľov ciest.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza, že Komisia sa dopustila značného nesprávneho posúdenia, pretože nezohľadnila dôkaz preukazujúci, že dohoda z roku 1994 bola uzavretá iba na jeden rok a bola vypovedaná pred uplynutím tejto lehoty a neprávne posúdila dôkaz, pretože uviedla, že v roku 1995 sa preukázalo pokračujúce dodržiavanie niektorých podmienok dohody z roku 1994.
   Okrem toho žalobca uvádza, že Komisia nepreukázala, že žalobca skutočne uplatňoval dohodu napriek tomu, že sa pri posudzovaní závažnosti porušenia opierala o takéto uplatňovanie.
   Ďalej žalobca tvrdí, že Komisia nezohľadnila dôkaz preukazujúci, že žalobca porušil dohodu.
   Napokon sa žalobca domnieva, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že uplatnila koeficient za účelom odstrašujúceho účinku v prípade žalobcovej pokuty, ktorý sa zakladal na obrate materskej spoločnosti Total SA. Komisia sa preto neodôvodnene opierala o predpoklad účasti materskej spoločnosti a opomenula koncept objektívnej per se zodpovednosti materskej spoločnosti.


title: Vec C-148/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Spojené kráľovstvo) 25. marca 2011 — Secretary of State for Work and Pensions/Margita Punakova

text:
               21.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Spojené kráľovstvo) 25. marca 2011 — Secretary of State for Work and Pensions/Margita Punakova
   (Vec C-148/11)
   2011/C 152/32
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Upper Tribunal

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Secretary of State for Work and Pensions

      Žalovaná: Margita Punakova

      Prejudiciálne otázky

   V prípade, že žiadateľka:

               a)

               je štátnou príslušníčkou Českej republiky;

               b)

               pricestovala do Spojeného kráľovstva pred pristúpením svojej krajiny k EÚ;

               c)

               ostala v Spojenom kráľovstve po pristúpení tejto krajiny;

               d)

               potom sa usadila ako samostatne zárobkovo činná osoba v zmysle článku 49 ZFEÚ (predtým článok 43 ES);

               e)

               už nie je samostatne zárobkovo činnou osobou a

               f)

               je rodičom, ktorý má v skutočnosti v starostlivosti dieťa, ktoré bolo zapísané vo všeobecnej vzdelávacej inštitúcii počas jej práce ako samostatne zárobkovo činná osoba,

         má žiadateľka právo na pobyt v Spojenom kráľovstve na základe toho, že:

               a)

               je uplatniteľné nariadenie č. 1612/68 (1) v spojení s konštatovaniami Súdneho dvora Európskej únie v rozsudkoch zo 17. septembra 2002, Baumbast a R/Secretary of State for the Home Department, C-413/99, Zb. s. I-7091, z 23. februára 2010, London Borough of Harrow/Ibrahim, C-310/08, zatiaľ neuverejnený v Zbierke, a Teixeira/London Borough of Lambeth, C-480/08, zatiaľ neuverejnený v Zbierke;

               b)

               existuje všeobecná zásada práva Únie, ktorá stavia na roveň postavenie zamestnancov a samostatne zárobkovo činných osôb;

               c)

               pričom, ak by žiadateľka toto právo nemala, by sa ohrozila sloboda usadiť sa alebo by sa jej vo výkone tejto slobody bránilo, alebo

               d)

               existuje iný základ?

      (1)  Ú. v. ES L 257, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 15.


title: Vec T-544/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. novembra 2015 – Dyson/Komisia („Smernica 2010/30/EÚ — Udávanie spotreby energie a iných zdrojov energeticky významnými výrobkami na štítkoch a štandardných informáciách o výrobkoch — Delegované nariadenie (EÚ) č. 665/2013 — Právomoc Komisie — Rovnosť zaobchádzania — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               11.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/22

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. novembra 2015 – Dyson/Komisia
   (Vec T-544/13) (1)

   ((„Smernica 2010/30/EÚ - Udávanie spotreby energie a iných zdrojov energeticky významnými výrobkami na štítkoch a štandardných informáciách o výrobkoch - Delegované nariadenie (EÚ) č. 665/2013 - Právomoc Komisie - Rovnosť zaobchádzania - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2016/C 007/30)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dyson Ltd (Malmesbury, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: F. Carlin, barrister, E. Batchelor a M. Healy, solicitors)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: E. White a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 665/2013 z 3. mája 2013, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/30/EÚ, pokiaľ ide o označovanie vysávačov štítkami (Ú. v. EÚ L 192, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Dyson Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 344, 23.11.2013.


title: Vec C-423/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 15. septembra 2014 – Fazenda Pública/Beiragás – Companhia de Gás das Beiras SA

text:
               8.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 439/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 15. septembra 2014 – Fazenda Pública/Beiragás – Companhia de Gás das Beiras SA
   (Vec C-423/14)
   (2014/C 439/26)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Fazenda Pública

      Ďalší účastník konania: Beiragás – Companhia de Gás das Beiras SA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Odporuje právu Únie a najmä ustanoveniu článku 78 písm. a) smernice 2006/112/ES (1), aby … poplatok za používanie podzemia, ktorý platí distribútor plynu, bol vyúčtovaný konečnému spotrebiteľovi ako taký a nezávisle od ceny, ktorú konečný spotrebiteľ platí za spotrebovaný plyn, teda bez zahrnutia do uvedenej ceny?
               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, kladie sa táto prejudiciálna otázka:

               2.

               Odporuje právu Únie a najmä ustanoveniam článkov 73 až 79 smernice 2006/112/ES, aby … v prípade, keď sa poplatok za používanie podzemia, ktorý platí distribútor plynu, vyúčtuje konečnému spotrebiteľovi ako taký a nezávisle od ceny, ktorú konečný spotrebiteľ platí za spotrebovaný plyn, nebol tento poplatok považovaný za základ dane [na účely DPH]?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec C-261/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  18. júla 2013 — Európska komisia/Dánske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Sloboda usadiť sa — Článok 49 ZFEÚ — Článok 31 Dohody o EHP — Obmedzenia — Daňová právna úprava — Prevod aktív cez iný členský štát — Okamžité zdanenie skrytého zisku)

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/5

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 18. júla 2013 — Európska komisia/Dánske kráľovstvo
   (Vec C-261/11) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Sloboda usadiť sa - Článok 49 ZFEÚ - Článok 31 Dohody o EHP - Obmedzenia - Daňová právna úprava - Prevod aktív cez iný členský štát - Okamžité zdanenie skrytého zisku)
   2013/C 260/07
   Jazyk konania: dánčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a N. Fenger, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: C. Vang a V. Pasternak Jørgensen, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovaného: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: K. Petersen a T. Henze, splnomocnení zástupcovia), Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Rubio González, splnomocnený zástupca), Holandské kráľovstvo (v zastúpení: C. Schillemans, C. Wissels a J. Langer, splnomocnení zástupcovia), Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, splnomocnený zástupca), Fínska republika (v zastúpení: M. Pere, splnomocnená zástupkyňa), Švédske kráľovstvo (v zastúpení: A. Falk a U. Persson, splnomocnené zástupkyne)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 49 ZFEÚ a článku 31 Dohody o EHP — Daňová právna úprava o okamžitom zdanení pri odchode prevodov aktív spoločností do iného členského štátu, ktorá ale nestanovuje rovnaké zdanenie v prípade prevodov aktív na vnútroštátnom území

      Výrok rozsudku

               1.

               Tým, že Dánske kráľovstvo prijalo a ponechalo v platnosti článok 8 ods. 4 zákona o zdanení akciových spoločnosti a i. (lovbekendtgørelse nr. 1376 om indkomstbeskatning af aktieselskaber m. v.) zo 7. decembra 2010 týkajúci sa okamžitého zdanenia príjmu akciových spoločnosti, a tým daňový režim, ktorý stanovuje okamžité zdanenie skrytého zisku z prevodu aktív, ktoré uskutočňuje spoločnosť so sídlom v Dánsku, prostredníctvom iného členského štátu Európskej únie alebo prostredníctvom tretieho štátu, ktorý je zmluvnou stranou Dohody o EHP z 2. mája 1992, porušilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 49 ZFEÚ a 31 tejto dohody.

               2.

               Dánske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

               3.

               Spolková republika Nemecko, Španielske kráľovstvo, Holandské kráľovstvo, Portugalská republika, Fínska republika a Švédske kráľovstvo znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 238, 13.8.2011.


title: Vec C-515/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Versailles (Francúzsko) 3. októbra 2016 – Enedis, SA, predtým Électricité Réseau Distribution France SA (ERDF)/Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS

text:
               19.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 475/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Versailles (Francúzsko) 3. októbra 2016 – Enedis, SA, predtým Électricité Réseau Distribution France SA (ERDF)/Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS
   (Vec C-515/16)
   (2016/C 475/19)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d’appel de Versailles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Enedis SA (predtým Électricité Réseau Distribution de France, skrátene „ERDF“)

      Odporkyne: Axa Corporate Solutions SA, Ombrière Le Bosc SAS

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 107 ods. 1 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že mechanizmus povinnosti nakupovať elektrickú energiu vyrábanú zariadeniami, ktoré využívajú ako zdroj energie slnečné žiarenie, za vyššiu cenu, ako je trhová cena a ktorú platia všetci koneční spotrebitelia elektrickej energie, vyplývajúci z ministerských vyhlášok z 10. júla 2006 (JORF č. 171 z 26. júla 2006, s. 11133) a 12. januára 2010 (JORF č. 0011 zo 14. januára 2010, s. 727) stanovujúcich podmienky nákupu tejto elektrickej energie, v spojení so zákonom č. 2000-108 z 10. februára 2000 o modernizácii a rozvoji verejnej služby v oblasti elektrickej energie, dekrétu č. 2000-1196 zo 6. decembra 2000 a dekrétom č. 2001-410 z 10. mája 2001, predstavuje štátnu pomoc?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na túto otázku, má sa článok 108 ods. 3 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že neoznámenie tohto mechanizmu vopred Európskej komisii, ovplyvňuje platnosť vyššie uvedených vyhlášok, ktorými sa vykonáva sporné opatrenie pomoci?


title: Vec T-461/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  20. septembra 2011 — Evropaïki Dynamiki/EIB ( Verejné zákazky na služby — Verejné obstarávanie — Poskytovanie služby pomoci pri údržbe, podpore a rozvoji informačného systému — Zamietnutie ponuky uchádzača — Zadanie zákazky inému uchádzačovi — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Právomoc — Povinnosť odôvodnenia — Právo na účinný opravný prostriedok — Transparentnosť — Proporcionalita — Rovnosť zaobchádzania a zákaz diskriminácie — Kritériá výberu a hodnotenia ponúk — Žaloba o náhradu škody — Prípustnosť — Ušlý zisk )

text:
               29.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/14

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. septembra 2011 — Evropaïki Dynamiki/EIB
   (Vec T-461/08) (1)

   (Verejné zákazky na služby - Verejné obstarávanie - Poskytovanie služby pomoci pri údržbe, podpore a rozvoji informačného systému - Zamietnutie ponuky uchádzača - Zadanie zákazky inému uchádzačovi - Žaloba o neplatnosť - Prípustnosť - Právomoc - Povinnosť odôvodnenia - Právo na účinný opravný prostriedok - Transparentnosť - Proporcionalita - Rovnosť zaobchádzania a zákaz diskriminácie - Kritériá výberu a hodnotenia ponúk - Žaloba o náhradu škody - Prípustnosť - Ušlý zisk)
   2011/C 319/25
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis a P. Katsimani, advokáti)

      Žalovaná: Európska investičná banka (v zastúpení: C. Gómez de la Cruz a T. Pietilä, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Stuyck, advokát)

      Predmet veci

   Jednak návrh na zrušenie rozhodnutia EIB z 31. januára 2008 o neprijatí ponuky predloženej žalobkyňou v rámci verejného obstarávania týkajúceho sa poskytovania služieb určených na poskytovanie pomoci pri údržbe, podpore a rozvoji informačného systému a o zadaní zákazky inému uchádzačovi, podaný na základe článkov 225 ES a 230 ES, jednak návrh na náhradu škody podaný na základe článkov 225 ES, 235 ES a 288 ES

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Európskej investičnej banky (EIB) o neprijatí ponuky predloženej spoločnosťou Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE v rámci verejného obstarávania 2007/S 176-215155 týkajúceho sa poskytovania služieb určených na poskytovanie „pomoci pri údržbe, podpore a rozvoji prepážkového systému pre pôžičky (SERAPIS)“ a o zadaní zákazky spoločnosti Sybase BVBA sa zrušuje.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               EIB je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 19, 24.1.2009.


title: Vec F-1/09: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  25. novembra 2009 — Putterie-De-Beukelaer/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Atestačný postup — Hodnotenie predpokladov)

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/76

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 25. novembra 2009 — Putterie-De-Beukelaer/Komisia
   (Vec F-1/09) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Atestačný postup - Hodnotenie predpokladov)
   2010/C 24/142
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Françoise Putterie-De-Beukelaer (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: É. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia o nepripustení žalobkyne na atestačný postup za rok 2007

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pani Putterie-De-Beukelaer je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009, s. 53.


title: Vec T-854/16: Žaloba podaná 5. decembra 2016 – Barata/Parlament

text:
               6.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/44

         Žaloba podaná 5. decembra 2016 – Barata/Parlament
   (Vec T-854/16)
   (2017/C 038/58)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Joao Miguel Barata (Evere, Belgicko) (v zastúpení: G. Pandey, D. Rovetta, lawyers, a J. Grayston, solicitor)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               v prípade potreby predbežne vyhlásil článok 90 služobného poriadku za neplatný a neuplatniteľný v rámci tohto konania na základe článku 277 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

               —

               zrušil kolektívne napadnuté rozhodnutie, a to rozhodnutie Riaditeľstva pre rozvoj ľudských zdrojov z 29. januára 2016 nezaradiť meno žalobcu na zoznam vybraných uchádzačov, ako aj rozhodnutie z 25. augusta 2016, ktorým bola zamietnutá sťažnosť podľa článku 90 služobného poriadku,

               —

               zrušil interné oznámenie o výberovom konaní 2015/023, ktoré kolovalo medzi zamestnancami 18. septembra 2015,

               —

               zrušil v celom rozsahu návrh zoznamu úradníkov, ktorí boli vybraní, aby sa zúčastnili uvedeného vzdelávacieho programu,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania žalobcu.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov, ktoré sú založené na porušení služobného poriadku, podstatných formálnych náležitostí, ako aj Zmlúv o EÚ a všeobecných zásad práva EÚ.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady účinnej súdnej ochrany, porušení článku 41 Charty základných práv Európskej únie, ako aj nezákonnosti a neuplatniteľnosti článku 90 služobného poriadku na základe článku 277 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení riadnej správy vecí verených.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality a zákazu diskriminácie.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení legitímnej dôvery žalobcu a zásady rovnosti.


title: Vec C-465/12 P: Odvolanie podané 18. októbra 2012 : Plamen Simov proti uzneseniu Všeobecného súdu z  13. septembra 2012 vo veci T-271/12, Plamen Simov/Európska komisia a Bulharská republika

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/55

         Odvolanie podané 18. októbra 2012: Plamen Simov proti uzneseniu Všeobecného súdu z 13. septembra 2012 vo veci T-271/12, Plamen Simov/Európska komisia a Bulharská republika
   (Vec C-465/12 P)
   2013/C 225/103
   Jazyk konania: bulharčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Plamen Simov

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Bulharská republika
   Súdny dvor (šiesta komora) vyhlásil odvolanie uznesením z 21. marca 2013 za zjavne neprípustné.


title: Vec T-515/14 P: Odvolanie podané 9. júla 2014 : Christodoulos Alexandrou proti rozsudku Súdu pre verejnú službu zo  14. mája 2014 vo veci F-34/13, Alexandrou/Komisia

text:
               1.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/56

         Odvolanie podané 9. júla 2014: Christodoulos Alexandrou proti rozsudku Súdu pre verejnú službu zo 14. mája 2014 vo veci F-34/13, Alexandrou/Komisia
   (Vec T-515/14 P)
   2014/C 292/69
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Christodoulos Alexandrou (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: R. Duta, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               prijal toto odvolanie v tejto podobe a čo do základu ho vyhlásil za opodstatnené a dôvodné,

               —

               na základe uvedených dôvodov následne zmenil alebo zrušil napadnutý rozsudok,

               —

               v prípade potreby vrátil v priebehu konania vec Súdu pre verejnú službu Európskej únie

               —

               uložil odporcovi povinnosť nahradiť všetky trovy konania v oboch stupňoch konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania, odvolateľ uvádza tri odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod založený na nedostatku odôvodnenia napadnutého rozhodnutia, ktoré je spojené najmä s odmietnutím Komisie vyhovieť žiadosti odvolateľa o prístup k siedmym otázkam, v prípade ktorých údajne neuspel.

               2.

               Druhý odvolací dôvod založený na porušení práva na účinný prostriedok nápravy, pretože bez toho, aby mal odvolateľ k dispozícii požadované otázky, nemá možnosť využiť účinné prostriedky nápravy proti zamietavému rozhodnutiu o jeho prihláške.

               3.

               Tretí odvolací dôvod založený na tom, že Súd pre verejnú službu neuplatnil článok 44 ods. 2 rokovacieho poriadku Súdu pre verejnú službu.


title: Vec C-145/11: Žaloba podaná 25. marca 2011 — Európska komisia/Francúzska republika

text:
               28.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 160/12

         Žaloba podaná 25. marca 2011 — Európska komisia/Francúzska republika
   (Vec C-145/11)
   2011/C 160/14
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Šimerdová a A. Marghelis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si tým, že zamietla dve žiadosti o povolenie uvádzať na trh veterinárne lieky CT-Line 15 % Premix a CT-Line 15 % Oral Powder v rámci decentralizovaného postupu upraveného v tejto smernici, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 32 a 33 smernice 2001/82/ES, ktorou sa ustanovuje Zákonník spoločenstva o veterinárnych liekoch (1),

               —

               zaviazať Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   V predmetnej žalobe Komisia uvádza, že uvedená smernica 2001/82/ES členskému štátu nedovoľuje vykonať v rámci decentralizovaného postupu právne a vedecké posúdenie žiadosti o povolenie uvádzať liek na trh. Štádium uznávania slúži výlučne na overenie, či predložený spis je totožný v súlade požiadavkami uvedenými v článku 32 ods. 1 smernice vo všetkých členských štátoch, či je úplný a či obsahuje zoznam dotknutých členských štátov. Preto žalobkyňa žalovanej vytýka, že zamietla žiadosť o povolenie s uvedením dôvodov týkajúcich sa okrem iného zloženia lieku, jeho aplikačnej podoby, jeho údajnej nezlučiteľnosti s vnútroštátnym právom a prípadného nebezpečenstva pre verejné zdravie.
   Komisia tiež poukazuje na to, že dotknuté členské štáty, na ktoré sa vzťahuje žiadosť o povolenie, sú v štádiu uznávania povinné uznať hodnotiacu správu predloženú referenčným členským štátom okrem prípadu, že povolenie predstavuje riziko ohrozenia zdravia ľudí alebo zvierat alebo životného prostredia v zmysle článku 33 smernice. Francúzske orgány však nepostupovali v súlade s týmto článkom.

      (1)  Smernica 2001/82/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje Zákonník spoločenstva o veterinárnych liekoch (Ú. v. ES L 311, s. 1; Mim. vyd. 13/027, s. 3).


title: Vec C-406/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) (England and Wales) 11. augusta 2010 — SAS Institute Inc./World Programming Ltd

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) (England and Wales) 11. augusta 2010 — SAS Institute Inc./World Programming Ltd
   (Vec C-406/10)
   ()
   2010/C 346/45
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (Chancery Division) (England and Wales)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: SAS Institute Inc.

      Žalovaná: World Programming Ltd

      Prejudiciálne otázky

   A.
         O výklade smernice Rady 91/250/EHS zo 14. mája 1991 o právnej ochrane počítačových programov (1) a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/24/ES z 23. apríla 2009 (kodifikované znenie) (2)

               1.

               Ak je počítačový program (ďalej len „prvý program“) chránený autorským právom ako literárne dielo, má sa článok 1 ods. 2 vykladať v tom zmysle, že nie je porušením autorského práva k prvému programu, ak konkurent nositeľa autorského práva bez prístupu k zdrojovému kódu prvého programu, či už priamo alebo prostredníctvom procesu, akým je dekompilácia objektového kódu, vytvorí iný program (ďalej len „druhý program“), ktorý kopíruje funkcie prvého programu?

               2.

               Má na odpoveď na otázku 1 vplyv ktorýkoľvek z týchto faktorov:

                           a)

                           povaha a/alebo rozsah funkcií prvého programu;

                           b)

                           povaha a/alebo rozsah schopností, úsudku a úsilia, ktoré vynaložil autor prvého programu na vytvorenie funkcií prvého programu;

                           c)

                           miera podrobnosti skopírovania funkcií prvého programu do druhého programu;

                           d)

                           ak zdrojový kód druhého programu reprodukuje aspekty zdrojového kódu prvého programu v rozsahu, ktorý presahuje rámec toho, čo bolo úplne nevyhnutné na dosiahnutie rovnakých funkcií, aké má prvý program?

               3.

               Ak prvý program interpretuje a vykonáva aplikačné programy napísané používateľmi prvého programu v programovacom jazyku vytvorenom autorom prvého programu, ktorý obsahuje kľúčové slová vytvorené alebo vybrané autorom prvého programu a syntax vytvorenú autorom prvého programu, má sa článok 1 ods. 2 vykladať v tom zmysle, že nie je porušením autorského práva k prvému programu, ak je druhý program napísaný tak, aby interpretoval a vykonával tieto aplikačné programy s použitím rovnakých kľúčových slov a rovnakej syntaxe?

               4.

               Ak prvý program číta údaje z dátových súborov a zapisuje údaje do dátových súborov v osobitnom formáte vytvorenom autorom prvého programu, má sa článok 1 ods. 2 vykladať v tom zmysle, že nie je porušením autorského práva k prvému programu, ak je druhý program napísaný tak, aby čítal údaje z dátových súborov a zapisoval údaje do dátových súborov v rovnakom formáte?

               5.

               Má na odpoveď na otázky 1, 3 a 4 nejaký vplyv skutočnosť, že autor druhého programu vytvoril druhý program na základe:

                           a)

                           pozorovania, skúmania a testovania fungovania prvého programu alebo

                           b)

                           čítania manuálu vytvoreného a zverejneného autorom prvého programu, ktorý opisuje funkcie prvého programu (ďalej len „manuál“), alebo

                           c)

                           tak písm. a), ako aj písm. b)?

               6.

               Ak má niekto právo používať rozmnoženinu prvého programu na základe licencie, má sa článok 5 ods. 3 vykladať v tom zmysle, že držiteľ licencie je oprávnený bez súhlasu nositeľa práva vykonávať úkony načítavania, spúšťania a ukladania programu s cieľom pozorovať, testovať alebo skúmať fungovanie prvého programu na účely zistenia myšlienok a princípov, na ktorých je založený ktorýkoľvek prvok tohto programu, ak licencia povoľuje jej držiteľovi vykonávať úkony načítavania, spúšťania a ukladania prvého programu pri jeho používaní na konkrétny účel povolený licenciou, ale úkony vykonané s cieľom pozorovať, skúmať alebo testovať prvý program presahujú cieľ povolený licenciou?

               7.

               Má sa článok 5 ods. 3 vykladať v tom zmysle, že úkony pozorovania, testovania alebo skúmania fungovania prvého programu sa majú považovať za úkony vykonávané na účely zistenia myšlienok a princípov, na ktorých je založený ktorýkoľvek prvok prvého programu, ak sa vykonávajú s cieľom:

                           a)

                           zistiť, ako prvý program funguje, najmä zistiť podrobnosti, ktoré nie sú opísané v manuáli, na účely napísania druhého programu spôsobom uvedeným v otázke 1;

                           b)

                           zistiť, ako prvý program interpretuje a vykonáva príkazy napísané v programovacom jazyku, ktoré interpretuje a vykonáva (pozri otázku č. 3);

                           c)

                           zistiť formáty dátových súborov, do ktorých prvý program zapisuje údaje alebo z ktorých číta údaje (pozri otázku č. 4);

                           d)

                           porovnať fungovanie druhého programu s prvým programom na účely zistenia dôvodov, pre ktoré je ich fungovanie odlišné, a na zlepšenie fungovania druhého programu;

                           e)

                           vykonať paralelné testy prvého programu a druhého programu na účely porovnania ich výstupov počas vývoja druhého programu, najmä spúšťaním rovnakých testovacích skriptov prostredníctvom prvého programu a druhého programu;

                           f)

                           zistiť výstup logovacieho súboru generovaného prvým programom na účely vytvorenia logovacieho súboru, ktorý má rovnakú alebo podobnú formu;

                           g)

                           zabezpečiť, aby prvý program poskytoval údaje (konkrétne údaje, ktoré priraďujú poštové smerovacie čísla k štátom Spojených štátov amerických) na účely zistenia, či tento program zodpovedá úradným databázam týchto údajov, a ak im nezodpovedá, naprogramovať druhý program tak, aby pri zadaní rovnakých vstupných údajov reagoval rovnako ako prvý program.

         B.
         O výklade smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (3)

               8.

               Ak je manuál chránený autorským právom ako literárne dielo, má sa článok 2 písm. a) vykladať v tom zmysle, že je porušením autorského práva k manuálu, ak autor druhého programu reprodukuje alebo podstatne reprodukuje v druhom programe ktorýkoľvek z týchto prvkov opísaných v manuáli:

                           a)

                           výber štatistických operácií, ktoré boli použité v prvom programe;

                           b)

                           matematické vzorce použité v manuáli na opis týchto operácií;

                           c)

                           osobitné príkazy alebo kombinácie príkazov, ktorými možno tieto operácie vyvolať;

                           d)

                           voľby, ktoré autor prvého programu poskytol k jednotlivým príkazom;

                           e)

                           kľúčové slová a syntax, ktoré rozpoznáva prvý program;

                           f)

                           predvolené hodnoty, ktoré sa autor prvého programu rozhodol použiť v prípade, ak používateľ nešpecifikuje konkrétny príkaz alebo voľbu;

                           g)

                           počet opakovaní, ktoré prvý program vykoná za určitých okolností?

               9.

               Má sa článok 2 písm. a) vykladať v tom zmysle, že je porušením autorského práva k manuálu, ak autor druhého programu reprodukuje alebo podstatne reprodukuje v manuáli, ktorý opisuje druhý program, kľúčové slová a syntax, ktoré rozpoznáva prvý program?

      (1)  Ú. v. ES L 122, s. 42; Mim. vyd. 17/001, s. 114.

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/24/ES z 23. apríla 2009 o právnej ochrane počítačových programov (kodifikované znenie) (Ú. v. EÚ L 111, s. 16).

      (3)  Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230.


title: Rozsudok súdu z 28. januára 2015 vo veci E-13/14 – Dozorný úrad EZVO/Islandská republika (Nesplnenie záväzkov zmluvnej strany – Nevykonanie transpozície – Smernica 2004/113/ES z 13. decembra 2004 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania medzi mužmi a ženami v prístupe k tovaru a službám a k ich poskytovaniu)

text:
               18.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 201/7

         ROZSUDOK SÚDU
   z 28. januára 2015
   vo veci E-13/14
   Dozorný úrad EZVO/Islandská republika
   (Nesplnenie záväzkov zmluvnej strany – Nevykonanie transpozície – Smernica 2004/113/ES z 13. decembra 2004 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania medzi mužmi a ženami v prístupe k tovaru a službám a k ich poskytovaniu)
   (2015/C 201/07)
   Vo veci E-13/14 Dozorný úrad EZVO/Islandská republika – ŽIADOSŤ o vyhlásenie, že Islandská republika tým, že v stanovenej lehote neprijala ani/alebo Dozornému úradu EZVO bezodkladne neoznámila opatrenia potrebné na transpozíciu aktu uvedeného v bode 21c prílohy XVIII k Dohode o EHP (smernica Rady 2004/113/ES z 13. decembra 2004 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania medzi mužmi a ženami v prístupe k tovaru a službám a k ich poskytovaniu) v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode a rozhodnutia Spoločného výboru EHP č. 147/2009 zo 4. decembra 2009, si nesplnila svoje povinnosti vyplývajúce z uvedeného aktu a z článku 7 Dohody o EHP, Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen a Páll Hreinsson (sudca spravodajca), sudcovia, vyniesol 28. januára 2015 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Súd EZVO týmto:

               1.

               vyhlasuje, že Islandská republika tým, že v stanovenej lehote neprijala opatrenia potrebné na transpozíciu aktu uvedeného v bode 21c prílohy XVIII k Dohode o EHP (smernica Rady 2004/113/ES z 13. decembra 2004 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania medzi mužmi a ženami v prístupe k tovaru a služieb a k ich poskytovaniu) v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode a rozhodnutia Spoločného výboru EHP č. 147/2009 zo 4. decembra 2009, si nesplnila svoje záväzky podľa uvedeného aktu a podľa článku 7 Dohody o EHP.

               2.

               nariaďuje Islandskej republike uhradiť trovy tohto konania.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  15. novembra 2005  vo veci C-320/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Články 28 ES až 30 ES — Voľný pohyb tovaru — Články 1 a 3 nariadenia (EHS) č. 881/92 — Články 1 a 6 nariadenia (EHS) č. 3118/93 — Doprava — Sektorálny zákaz premávky kamiónom s hmotnosťou viac ako 7,5 tony prevážajúcim určité tovary — Kvalita ovzdušia — Ochrana zdravia a životného prostredia — Zásada proporcionality)

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/4

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   z 15. novembra 2005
   vo veci C-320/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Články 28 ES až 30 ES - Voľný pohyb tovaru - Články 1 a 3 nariadenia (EHS) č. 881/92 - Články 1 a 6 nariadenia (EHS) č. 3118/93 - Doprava - Sektorálny zákaz premávky kamiónom s hmotnosťou viac ako 7,5 tony prevážajúcim určité tovary - Kvalita ovzdušia - Ochrana zdravia a životného prostredia - Zásada proporcionality)
   (2006/C 36/07)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-320/03, Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Schmidt, W. Wils a G. Braun, splnomocnení zástupcovia), ktorú v konaní podporujú: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: W.-D. Plessing a A. Tiemann, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci T. Lübbig, Rechtsanwalt), Talianska republika (v zastúpení: I. M. Braguglia, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci G. De Bellis, avvocato dello Stato), Holandské kráľovstvo (v zastúpení: H. G. Sevenster, splnomocnená zástupkyňa), proti Rakúskej republike (v zastúpení: E. Riedl a H. Dossi, splnomocnení zástupcovia), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 24. júla 2003, Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas a K. Schiemann, sudcovia R. Schintgen (spravodajca), J. N. Cunha Rodrigues, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts, P. Kūris, E. Juhász, G. Arestis a A. Borg Barthet, generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: K. Strancz, referentka, vyhlásil 15. novembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Rakúska republika si tým, že kamiónom s hmotnosťou viac ako 7,5 tony prevážajúcim určité tovary zakázala premávku na úseku diaľnice A12 v údolí Inn v nadväznosti na prijatie nariadenia krajinského predsedu Tirolska obmedzujúceho dopravu na diaľnici A12 v údolí Inn (sektorálny zákaz premávky) [Verordnung des Landeshauptmanns von Tirol, mit der auf der A 12 Inntalautobahn verkehrsbeschränkende Maßnahmen erlassen werden (sektorales Fahrverbot)] z 27. mája 2003, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 28 ES a 29 ES.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania.

               4.

               Spolková republika Nemecko, Talianska republika a Holandské kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 20.9.2003.


title: Vec C-16/06 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  18. decembra 2008 – Les Éditions Albert René SARL/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Orange A/S (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Články 8 a 63 — Slovná ochranná známka MOBILIX — Námietka majiteľa slovnej ochrannej známky Spoločenstva a národnej ochrannej známky OBELIX — Čiastočné zamietnutie námietky — Reformatio in peius — Teória tzv. potlačenia — Zmena predmetu konania — Dokumenty pripojené v prílohe k žalobe na Súd prvého stupňa ako nový dôkaz)

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 18. decembra 2008 – Les Éditions Albert René SARL/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Orange A/S
   (Vec C-16/06 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Články 8 a 63 - Slovná ochranná známka MOBILIX - Námietka majiteľa slovnej ochrannej známky Spoločenstva a národnej ochrannej známky OBELIX - Čiastočné zamietnutie námietky - Reformatio in peius - Teória tzv. „potlačenia“ - Zmena predmetu konania - Dokumenty pripojené v prílohe k žalobe na Súd prvého stupňa ako nový dôkaz)
   (2009/C 44/03)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Les Éditions Albert René SARL (v zastúpení: J. Pagenberg, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca), Orange A/S (v zastúpení: J. Balling, advokát)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 27. októbra 2005 vo veci T-336/03, Éditions Albert René/ÚHVT a Orange (MOBILIX), v ktorom Súd prvého stupňa zamietol žalobu o zrušenie podanú majiteľom slovnej národnej ochrannej známky a ochrannej známky Spoločenstva „OBELIX“ pre niektoré výrobky a služby zaradené okrem iného v triedach 9, 16, 28, 35, 41 a 42 smerujúcu proti rozhodnutiu R 559/2002-4 štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) zo 14. júla 2003, ktorým bolo čiastočne zamietnuté odvolanie proti rozhodnutiu námietkového oddelenia o zamietnutí námietky voči zápisu slovnej ochrannej známky „MOBILIX“ pre niektoré výrobky a služby zaradené v triedach 9, 16, 35, 37, 38 a 42
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Les Éditions Albert René Sàrl je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 143, 17.6.2006.


title: Vec T-414/06 P: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  5. marca 2008 – Combescot/Komisia ( Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Neprípustnosť žaloby pred Súdom pre verejnú službu — Lehota na podanie žaloby )

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/27

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 5. marca 2008 – Combescot/Komisia
   (Vec T-414/06 P) (1)

   („Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Neprípustnosť žaloby pred Súdom pre verejnú službu - Lehota na podanie žaloby“)
   (2008/C 92/54)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Philippe Combescot (Popayán, Kolumbia) (v zastúpení: A. Maritati a V. Messa, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Joris a M. Velardo, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci S. Corongiu, advokát)
   Predmet veci
   Odvolanie proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 19. októbra 2006, Combescot/Komisia (F-114/05, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Philippe Combescot znáša svoje vlastné trovy konania a trovy konania, ktoré vznikli Komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 42, 24.2.2007.


title: Vec C-388/10 P: Odvolanie podané 2. augusta 2010 : Félix Muñoz Arraiza proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z  9. júna 2010 vo veci T-138/09, Félix Muñoz Arraiza/ÚHVT a Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/7

         Odvolanie podané 2. augusta 2010: Félix Muñoz Arraiza proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 9. júna 2010 vo veci T-138/09, Félix Muñoz Arraiza/ÚHVT a Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja
   (Vec C-388/10 P)
   ()
   2010/C 301/09
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Félix Muñoz Arraiza (v zastúpení: J. Grimau Muñoz a J. Villamor Muguerza, abogados)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) a Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozhodnutie piatej komory Všeobecného súdu Európskej únie z 9. júna 2010 vo veci T-138/09 z dôvodu, že kolidujúce ochranné známky sú úplne zlučiteľné s prihláškou ochrannej známky Spoločenstva č. 4 121 621„Riojavina“,

               —

               zaviazať odporcov na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               A.

               Prvý odvolací dôvod je založený na porušení článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 (1) o ochrannej známke Spoločenstva (ďalej len „NOZS“). Zároveň sa porušenie tohto článku rozdeľuje na dve časti:

                           —

                           Skreslenie skutkového stavu, skreslenie zoznamu tovarov a služieb skutočne uvádzaných v prihláške ochrannej známky a porušenie rozsudku Súdneho dvora Canon z 29. septembra 1998 (C-39/97 (2)), Ú. v. ÚHVT 12/98, s. 1419, bodu 23 v spojení s rozsudkami Súdneho dvora z 9. decembra 1981 (C-193/80) a z 15. októbra 1985 (C-281/83).
                           V rámci tejto časti odvolacieho dôvodu žalobca uvádza, že Všeobecný súd obmedzil zoznam tovarov skutočne uvádzaných v prihláške ochrannej známky Spoločenstva, redukujúc všeobecnú kategóriu „ocot“ na „vínny ocot“, keď ako ratio decidendi prijal dva argumenty: prvý spočíva v prihliadaní na právny, nepriamy, referenčný a vnútroštátny pojem octu, teda na prvé doplňujúce ustanovenie španielskeho zákona 24/2003 o viniči a víne, na úkor právnej a priamej definície vychádzajúcej z práva Spoločenstva, ktorá vyplýva z rozsudkov vyhlásených Súdnym dvorom 9. decembra 1981, vo veci C-193/80 a 15. októbra 1985, vo veci C-281/83. V uvedených rozsudkoch sa jasne uvádza, že právo Spoločenstva definuje ocot ako generický pojem, ktorý nemá žiadnu konotáciu spojenú s vínom. Druhý argument, ktorý Všeobecný súd používa pre stotožnenie medzi octom a vínnym octom spočíva v tvrdení, že vinárske podniky obvykle vyrábajú vínny ocot, čo vedie k skresleniu skutkového stavu, keďže samotné toto tvrdenie vychádza zo stotožnenia kategórie „ocot“ s kategóriou „vínny ocot“. Okrem toho rozsudky C-193/80 a C-281/83 spájajú generickú povahu octu a relevantné územie s cieľom porovnania v rámci analýzy pravdepodobnosti zámeny. Naopak, Všeobecný súd neprihliada na relevantné územie uvádzajúc, že „celosvetovo“ najbežnejšie spotrebovávaným a vyrábaným octom je vínny ocot upresniac, že relevantným územím je územie Európskej únie.

                           —

                           Porušenie procesných predpisov v oblasti posúdenia dôkazov a dôkazného bremena uvedených v rozsudkoch Súdneho dvora zo 14. septembra 1999 (C-375/97) (3) a zo 4. mája 1999 (spojené veci C-108/97 a C-109/97) (4).
                           V rámci tejto časti odvolacieho dôvodu žalobca vytýka Všeobecnému súdu, že vykonal porovnanie označení vychádzajúc z predpokladu všeobecnej známosti a vysokej rozlišovacej spôsobilosti ochrannej známky „Rioja“, ktorý nebol v konaní preukázaný.

               B.

               Druhý odvolací dôvod je založený na porušení, analogickom, článku 43 NOZS (5), teraz článku 42 NOZS 207/2009.
               Žalobca vytýka Všeobecnému súdu, že obmedzil zoznam skutočne uvádzaných tovarov a služieb z dôvodu vyhlásenia o budúcom používaní prihlasovanej ochrannej známky, čo je možné iba pri ochranných známkach, ktoré sú zapísané aspoň päť rokov a s výhradou predchádzajúceho dôkazu o používaní požadovanom majiteľom napadnutej ochrannej známky podľa článku 42 ods. 2 NOZS.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).

      (2)  Zb. s. I-5507.

      (3)  Zb. s. I-5421.

      (4)  Zb. s. I-2779.

      (5)  Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146.


title: Vec C-36/08: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  2. októbra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 93/16/EHS — Špecializačná príprava požadovaná na výkon činnosti všeobecného lekára — Nesprávne prebratie)

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/12

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 2. októbra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-36/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 93/16/EHS - Špecializačná príprava požadovaná na výkon činnosti všeobecného lekára - Nesprávne prebratie)
   (2008/C 301/23)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Zavvos a H. Støvlbæk, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: E. Skandalou, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článkov 30, 31 a 36 smernice Rady 93/16/EHS z 5. apríla 1993 na uľahčenie voľného pohybu lekárov a vzájomného uznávania ich diplomov, osvedčení a iných dokladov o formálnych kvalifikáciách (Ú. v. ES L 165, s. 1; Mim. vyd. 06/002, s. 86) – Špecializačná príprava požadovaná na výkon činnosti všeobecného lekára
   Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika si tým, že prijala a ponechala v platnosti také pravidlá, akými sú pravidlá článku 29 ods. d.1 a d.2 zákona 3209/2003, ktoré nie sú v súlade s článkami 30, 31 a 36 smernice Rady 93/16/EHS z 5. apríla 1993 na uľahčenie voľného pohybu lekárov a vzájomného uznávania ich diplomov, osvedčení a iných dokladov o formálnych kvalifikáciách v znení zmien a doplnení smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/19/ES zo 14. mája 2001, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedených článkov 30, 31 a 36.

               2.

               Žaloba sa vo zvyšnej časti zamieta.

               3.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008.


title: Vec T-37/10 P: Rozsudok Všeobecného súdu z  27. apríla 2012 — De Nicola/EIB ( „Odvolanie — Verejná služba — Zamestnanci EIB — Hodnotenie — Povýšenie — Hodnotenie a povýšenie za rok 2006 — Rozhodnutie odvolacieho výboru — Rozsah kontroly — Zdravotné poistenie — Odmietnutie prevzatia lekárskych nákladov — Návrh na náhradu škody“ )

text:
               9.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. apríla 2012 — De Nicola/EIB
   (Vec T-37/10 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Zamestnanci EIB - Hodnotenie - Povýšenie - Hodnotenie a povýšenie za rok 2006 - Rozhodnutie odvolacieho výboru - Rozsah kontroly - Zdravotné poistenie - Odmietnutie prevzatia lekárskych nákladov - Návrh na náhradu škody)
   2012/C 165/29
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembursko) (v zastúpení: L. Isola, advokát)

      Odporca: Európska investičná banka (EIB) (v zastúpení: G. Nuvoli a F. Martin, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 30. novembra 2009, De Nicola/EIB (F-55/08, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), ktorým sa navrhuje zrušiť tento rozsudok

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 30. novembra 2009, De Nicola/EIB (F-55/08, zatiaľ neuverejnený v Zbierke) sa ruší v rozsahu, v akom zamieta návrh Carla De Nicolu zrušiť rozhodnutie odvolacieho výboru Európskej investičnej banky (EIB), po druhé jeho návrh zrušiť rozhodnutie o zamietnutí jeho povýšenia za rok 2006, ako aj všetkých súvisiacich, nasledujúcich a predchádzajúcich aktov a po tretie jeho návrh o uznanie zodpovednosti EIB za obťažovanie, ktorému bol z jej strany vystavený, a ktorým žiada náhradu utrpenej ujmy z tohto dôvodu.

               2.

               V zostávajúcej časti sa odvolanie zamieta.

               3.

               Vec sa vracia Súdu pre verejnú službu na ďalšie konanie.

               4.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 27.3.2010.


title: Vec C-94/08: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  20. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Zamestnania kapitána a prvého dôstojníka — Podmienka štátnej príslušnosti)

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/9

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 20. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-94/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Zamestnania kapitána a prvého dôstojníka - Podmienka štátnej príslušnosti)
   (2009/C 6/15)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Rozet a L. Lozano Palacios, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: B. Plaza Cruz, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 39 ES – Požiadavka španielskej štátnej príslušnosti na výkon zamestnaní kapitána a prvého dôstojníka na niektorých lodiach plaviacich sa pod španielskou vlajkou – Nezlučiteľnosť s právom Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že vo svojich právnych predpisoch ponechalo požiadavku španielskej štátnej príslušnosti pre výkon zamestnaní kapitána a prvého dôstojníka na všetkých lodiach plaviacich sa pod španielskou vlajkou, ktoré nie sú obchodnými loďami, ktorých tonáž nepresahuje 100 ton, prepravujú náklad alebo menej ako 100 cestujúcich, plavia sa výhradne medzi prístavmi alebo bodmi situovanými v zónach, v ktorých Španielsko uplatňuje suverenitu, vykonáva zvrchované práva a súdnu právomoc, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 39 ES.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 26.4.2008.


               20.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/65

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdneho dvora EZVO predložená Oslo tingrett dňa 26. novembra 2007 vo veci L'Oréal Norge AS proti Smart Club Norge AS
   (Vec E-10/07)
   (2008/C 74/15)
   Listom z 26. novembra 2007, ktorý bol doručený na podateľňu Súdneho dvora EZVO 29. novembra 2007, požiadal Oslo tingrett (okresný súd v Osle) Súdny dvor EZVO o poradné stanovisko vo veci L'Oréal Norge AS proti Smart Club Norge AS k týmto otázkam:

               1.

               Rozumie sa článkom 7 ods. 1 smernice Rady 89/104/EHS to, že majiteľ ochrannej známky má právo zabrániť dovozu z tretích krajín mimo EHP v prípade, že k tomuto dovozu dochádza bez povolenia majiteľa ochrannej známky?

               2.

               Rozumie sa článkom 7 ods. 1 smernice 89/104/EHS to, že medzinárodné vyčerpanie práv je povolené?


title: Vec T-603/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  27. marca 2014 – Ecologistas en Acción/Komisia ( „Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkajúce sa realizácie priemyselného projektu na chránenom území podľa smernice 92/43/EHS — Dokumenty pochádzajúce z členského štátu — Námietka členského štátu — Zamietnutie prístupu — Výnimka založená na ochrane účelu inšpekcií, vyšetrovania a kontroly — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu súdnych konaní — Informácie o životnom prostredí — Nariadenie (ES) č. 1367/2006 — Žaloba zjavne bez právneho základu“ )

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/24

         Uznesenie Všeobecného súdu z 27. marca 2014 – Ecologistas en Acción/Komisia
   (Vec T-603/11) (1)

   ((„Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkajúce sa realizácie priemyselného projektu na chránenom území podľa smernice 92/43/EHS - Dokumenty pochádzajúce z členského štátu - Námietka členského štátu - Zamietnutie prístupu - Výnimka založená na ochrane účelu inšpekcií, vyšetrovania a kontroly - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu súdnych konaní - Informácie o životnom prostredí - Nariadenie (ES) č. 1367/2006 - Žaloba zjavne bez právneho základu“))
   2014/C 159/33
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Ecologistas en Acción-CODA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. Doreste Hernández, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Costa de Oliveira a I. Martínez del Peral, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne S. Centeno Huerta, neskôr J. García-Valdecasas Dorrego, abogados del Estado)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 23. septembra 2011, ktorým bol žalobcovi odmietnutý prístup k niektorým dokumentom týkajúcim sa výstavby prístavu v Granadille (Tenerife, Španielsko), ktoré Komisii poskytli španielske orgány, podľa smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Ecologistas en Acción-CODA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

               3.

               Španielske kráľovstvo znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 25, 28.1.2012.


title: Vec C-281/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 18. mája 2017 – Thomas Schmidt/TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/37

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 18. mája 2017 – Thomas Schmidt/TUIfly GmbH
   (Vec C-281/17)
   (2017/C 239/47)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Hannover

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Thomas Schmidt

      Žalovaná: TUIfly GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje neprítomnosť z dôvodu práceneschopnosti značnej časti pracovníkov potrebných na uskutočnenie letov prevádzkujúceho leteckého dopravcu mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 (1)? V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Aká vysoká musí byť miera neprítomnosti na uznanie takej okolnosti?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Predstavuje spontánna neprítomnosť značnej časti pracovníkov potrebných na uskutočnenie letov prevádzkujúceho leteckého dopravcu z dôvodu prerušenia práce, ktoré nie je z hľadiska pracovného práva ani právnej úpravy kolektívnych zmlúv legitímne (tzv. divý štrajk), mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004? V prípade kladnej odpovede na druhú otázku: Aká vysoká musí byť miera neprítomnosti na uznanie takej okolnosti?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú alebo druhú otázku: Je potrebné, aby mimoriadna okolnosť nastala pri samotnom zrušenom lete alebo je prevádzkujúci letecký dopravca oprávnený vypracovať nový letový plán z dôvodov hospodárnosti?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na prvú alebo druhú otázku: Vzťahuje sa pojem „dalo sa zabrániť“ na mimoriadnu okolnosť alebo na dôsledky vzniku mimoriadnej okolnosti?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91; Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec C-154/14 P: Odvolanie podané 2. apríla 2014 : SKW Stahl-Metallurgie Holding AG, SKW Stahl-Metallurgie GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z  23. januára 2014 vo veci T-384/09, SKW Stahl-Metallurgie Holding AG, SKW Stahl-Metallurgie GmbH/Európska komisia

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/20

         Odvolanie podané 2. apríla 2014: SKW Stahl-Metallurgie Holding AG, SKW Stahl-Metallurgie GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 23. januára 2014 vo veci T-384/09, SKW Stahl-Metallurgie Holding AG, SKW Stahl-Metallurgie GmbH/Európska komisia
   (Vec C-154/14 P)
   2014/C 159/27
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: SKW Stahl-Metallurgie Holding AG, SKW Stahl-Metallurgie GmbH (v zastúpení: Dr. A. Birnstiel a Dr. S. Janka, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Gigaset AG, Európska komisia

      Návrhy odvolateliek

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok v celom rozsahu, keďže zamietol návrhy odvolateliek, a prijať v celom rozsahu návrhy formulované v konaní na prvom stupni,

               —

               subsidiárne čiastočne zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               subsidiárne v druhom rade znížiť spravodlivo a primerane pokuty, ktoré boli uložené odvolateľkám na základe článku 2 písm. f) a g) rozhodnutia Európskej komisie z 22. júla 2009,

               —

               subsidiárne v treťom rade zrušiť napadnutý rozsudok a vrátiť vec na konanie Všeobecnému súdu,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky v zásade uvádzajú štyri odvolacie dôvody:

               1.

               Rozsudok Všeobecného súdu je založený na nesprávnom právnom posúdení a musí byť zrušený, keďže Všeobecný súd v rámci konania o pokutách nezohľadnil, že žalovaná porušila základné procesné práva odvolateliek, akým je aj právo byť vypočutý. Prijatím posúdenia žalovanej sa Všeobecný súd dopustil porušenia zásady proporcionality a zákazu predčasného posúdenia dôkazov.

               2.

               Všeobecný súd okrem toho vo svojom rozhodnutí a v pokutách uložených viacerým skupinám zodpovedných osôb nezohľadnil skutočnosť, že žalovaná chybne uplatnila článok 101 ZFEÚ a porušila svoju povinnosť odôvodnenia upravenú v článku 296 ZFEÚ, na základe čoho prijal Všeobecný súd právne vadné rozhodnutie, keďže uplatnil pojem hospodárskej jednotky, a pokiaľ ide o rozsah právnej povinnosti odôvodnenia.

               3.

               Všeobecný súd svojim rozsudkom navyše porušil zásadu jasnosti sankcií a zásadu individualizácie trestov a sankcií, keďže potvrdil rozhodnutie žalovanej.

               4.

               Nakoniec odvolateľky uvádzajú, že Všeobecný súd nesprávne považoval ich doplňujúce tvrdenie za nové, a teda neprípustné, napriek tomu, že danú výhradu uviedli už vo svojej žalobe.


title: Vec T-507/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. februára 2016 – Vidmar a i./Komisia („Mimozmluvná zodpovednosť — Pristúpenie Chorvátska k Únii — zrušenie vnútroštátnej právnej úpravy stanovujúcej vytvorenie profesie verejného výkonného agenta pred pristúpením — Ujma spôsobená osobám, ktoré už skôr boli vymenované do funkcie verejných výkonných agentov — Neprijatie opatrení Komisiou na zabezpečenie dodržiavania prístupových záväzkov — Dostatočne zjavné porušenie právnej normy priznávajúcej práva jednotlivcom — Článok 36 aktu o pristúpení“)

text:
               4.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. februára 2016 – Vidmar a i./Komisia
   (Vec T-507/14) (1)

   ((„Mimozmluvná zodpovednosť - Pristúpenie Chorvátska k Únii - zrušenie vnútroštátnej právnej úpravy stanovujúcej vytvorenie profesie verejného výkonného agenta pred pristúpením - Ujma spôsobená osobám, ktoré už skôr boli vymenované do funkcie verejných výkonných agentov - Neprijatie opatrení Komisiou na zabezpečenie dodržiavania prístupových záväzkov - Dostatočne zjavné porušenie právnej normy priznávajúcej práva jednotlivcom - Článok 36 aktu o pristúpení“))
   (2016/C 118/29)
   Jazyk konania: chorvátčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Vedran Vidmar (Záhreb, Chorvátsko) a ďalších 21 žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe k rozsudku (v zastúpení: D. Graf, advokát) a Darko Graf (Záhreb) (v zastúpení: pôvodne D Graf, neskôr L. Duvnjak, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: S. Ječmenica a G. Wils, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba o náhradu škody podaná s cieľom dosiahnuť náhradu za ujmu, ktorú údajne žalobcovia utrpeli v dôsledku nesprávneho postupu Európskej komisie pri jej dohľade nad dodržiavaním prístupových záväzkov Chorvátskou republikou

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Vedran Vidmar a Darko Graf, ako aj ďalší žalobcovia, ktorých mená sú uvedené v prílohe, sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 8.9.2014.


title: Vec T-444/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  11. septembra 2014 – Gold East Paper a Gold Huasheng Paper/Rada ( „Subvencie — Dovoz natieraného bezdrevného papiera s pôvodom v Číne — Metóda — Vyčíslenie výhody — Zjavne nesprávne posúdenie — Osobitosť — Doba odpisovania — Prednostné daňové zaobchádzanie — Vyrovnávacie opatrenia — Ujma — Určenie ziskového rozpätia — Definícia dotknutého výrobku — Výrobné odvetvie Spoločenstva — Príčinná súvislosť“ )

text:
               27.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 380/7

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. septembra 2014 – Gold East Paper a Gold Huasheng Paper/Rada
   (Vec T-444/11) (1)

   ((„Subvencie - Dovoz natieraného bezdrevného papiera s pôvodom v Číne - Metóda - Vyčíslenie výhody - Zjavne nesprávne posúdenie - Osobitosť - Doba odpisovania - Prednostné daňové zaobchádzanie - Vyrovnávacie opatrenia - Ujma - Určenie ziskového rozpätia - Definícia dotknutého výrobku - Výrobné odvetvie Spoločenstva - Príčinná súvislosť“))
   2014/C 380/08
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd (Jiangsu, Čína) a Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd (Jiangsu) (v zastúpení: V. Akritidis, Y. Melin a F. Crespo, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci pôvodne G. Berrisch, A. Polcyn, advokáti, a N. Chesaites, barrister, neskôr B. O’Connor, solicitor, S. Gubel, advokát)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: J.-F. Brakeland, M. França a A. Stobiecka-Kuik, splnomocnení zástupcovia), Cepifine AISBL (Brusel, Belgicko), Sappi Europe SA (Brusel), Burgo Group SpA (Altavilla Vicentina, Taliansko) a Lecta SA (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: L. Ruessmann a W. Berg, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 452/2011 zo 6. mája 2011, ktorým sa ukladá konečné antisubvenčné clo na dovoz natieraného bezdrevného papiera s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 128, s. 18), v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd a Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Rada Európskej únie, Cepifine AISBL, Sappi Europe SA, Burgo Group SpA et Lecta SA.

               3.

               Európska komisia znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 298, 8.10.2011.


title: Vec C-545/08: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. mája 2010 — Európska komisia/Poľská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Elektronické komunikácie — Smernice 2002/21/ES a 2002/22/ES — Poskytovateľ služieb prístupu k vysokorýchlostnému internetu — Uloženie povinnosti získať v súvislosti s poplatkami za služby prístupu k vysokorýchlostnému internetu povolenie a stanoviť poplatky na základe nákladov na poskytovanie týchto služieb — Neexistencia analýzy trhu)

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/8

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. mája 2010 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-545/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Elektronické komunikácie - Smernice 2002/21/ES a 2002/22/ES - Poskytovateľ služieb prístupu k vysokorýchlostnému internetu - Uloženie povinnosti získať v súvislosti s poplatkami za služby prístupu k vysokorýchlostnému internetu povolenie a stanoviť poplatky na základe nákladov na poskytovanie týchto služieb - Neexistencia analýzy trhu)
   2010/C 179/11
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Nijenhuis a K. Mojzesowicz, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika (v zastúpení: M. Dowgielewicz a M. Szpunar, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 16 a 17 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) (Ú. v. ES L 108, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367), ako aj článkov 16 a 27 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) (Ú. v. ES L 108, s. 33; Mim. vyd. 13/029, s. 349) — Uloženie povinnosti hospodárskemu subjektu získať schválenie maloobchodných sadzieb poskytovania služieb prístupu k vysokorýchlostnému internetu bez vykonania analýzy trhu

      Výrok rozsudku

               1.

               Poľská republika si tým, že regulovala maloobchodné sadzby poskytovania služieb prístupu k vysokorýchlostnému internetu bez toho, aby predtým pristúpila k analýze trhu, porušila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 16 a 17 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby), ako aj z článkov 16 a 27 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica).

               2.

               Poľská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 4.4.2009.


title: Vec T-437/16: Žaloba podaná 5. augusta 2016 – Taliansko/Komisia

text:
               10.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/20

         Žaloba podaná 5. augusta 2016 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-437/16)
   (2016/C 371/22)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnený zástupca, P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil oznámenie o verejnom výberovom konaní EPSO/AD/322/16 na účely zostavenia zoznamu 86 úspešných uchádzačov vhodných na obsadenie voľných pracovných miest administrátorov (AD 5 a AD 7) v oblasti auditu, ktoré bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie z 12. mája 2016, č. C 171 A,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Hlavné dôvody a tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článkov 263, 264, 266 ZFEÚ.

                           —

                           Žalobkyňa sa domnieva, že Komisia nerešpektovala právnu silu rozsudku Súdneho dvora vo veci C-566/10 P, ktorý konštatoval protiprávnosť oznámenia o verejnom výberovom konaní Únie, ktoré obmedzovalo jazyky, ktoré uchádzači môžu uviesť ako jazyk 2, na angličtinu, francúzštinu a nemčinu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 342 ZFEÚ a článkov 1 a 6 nariadenia 1/58 o používaní jazykov v Európskom hospodárskom spoločenstve (Ú. v. ES 1958, 17, s. 385; Mim. vyd. 01/001, s. 3).

                           —

                           Žalobkyňa v tomto ohľade tvrdí, že Komisia tým, že jazyky, ktoré môžu byť uchádzačom vo verejnom výberovom konaní Únie zvolené ako jazyk 2, obmedzila na tri, v praxi stanovila nové jazykové pravidlá inštitúcií, čím zasiahla do výlučnej právomoci Rady v tejto oblasti.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článkov 12 ES (teraz článok 18 ZFEÚ), článku 22 Charty základných práv Únie, článok 6 ods. 3 ZEÚ, článok 1 ods.2 a 3 prílohy III k služobného poriadku úradníkov, článkov 1 a 6 nariadenia 1/58, článku 1d ods. 1 a 6, článku 27 ods. 2, a článku 28 písm. f) služobného poriadku úradníkov.

                           —

                           Žalobkyňa sa domnieva, že jazykové obmedzenie uplatnené Komisiou je diskriminačné, keďže citované ustanovenia zakazujú európskym občanom a úradníkom inštitúcií jazykové obmedzenie, ktoré nie sú všeobecne a objektívne upravené vnútornými predpismi inštitúcií uvedenými v článku 6 už citovaného nariadenia 1/58, ktoré dodnes neboli prijaté, pričom zakazujú zavádzať takéto obmedzenia v prípade neexistencie konkrétneho a odôvodeného záujmu služby.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení článku 6 ods. 3 ZEÚ v rozsahu, v akom zakotvuje zásadu ochrany legitímnej dôvery ako základné právo vyplývajúce z ústavných tradícií spoločných pre členské štáty.

                           —

                           Žalobkyňa sa domnieva, že Komisia porušila dôveru občanov, pokiaľ ide o možnosť výberu akéhokoľvek z jazykov Únie ako jazyka 2, ako to vždy bolo možné až do roku 2007 a ako to Súdny dvor potvrdil vo svojom právoplatnom rozsudku vo veci C-566/10 P.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na zneužití právomoci a porušení základných noriem súvisiacich s povahou a cieľom oznámení o verejných výberových konaniach.

                           —

                           Žalobkyňa sa domnieva, že Komisia tým, že vopred a všeobecne obmedzila jazyky, ktoré možno zvoliť ako jazyk 2, na tri jazyky, v skutočnosti predčasne v štádiu oznámenia a podmienok účasti pristúpila k overeniu jazykových schopností uchádzačov, k čomu ale malo dôjsť až v rámci samotného výberového konania. V dôsledku toho sa jazykové znalosti stávajú rozhodujúce v porovnaní s odbornými znalosťami.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na porušení článkov 18 a 24 ods. 4 ZFEÚ, článku 22 Charty základných práv Európskej únie, článku 2 nariadenia 1/58 a článku 1d ods. 1 a 6 služobného poriadku.

                           —

                           Žalobkyňa v tomto ohľade tvrdí, že tým, že sa stanovilo, že žiadosti o účasť sa musia povinne posielať v angličtine, francúzštine alebo nemčine, a že EPSO zasiela uchádzačom oznámenia týkajúce sa priebehu výberového konania v rovnakom jazyku, právo občanov Európskej únie komunikovať s inštitúciami v ich vlastnom jazyku bolo porušené a došlo k ďalšej diskriminácii na úkor osôb, ktoré neovládajú tieto tri jazyky.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod založený na porušení článkov 1 a 6 nariadenia 1/58; článku 1d ods. 1 a 6 a článku 28 písm. f) služobného poriadku úradníkov, článku 1 písm. f) prílohy III k služobného poriadku úradníkov a článku 296 ods. 2 ZFEÚ (nedostatok odôvodnenia), ako aj zásady proporcionality a na skreslení skutkových okolností.

                           —

                           Žalobkyňa sa domnieva, že Komisia odôvodnila toto obmedzenie na tri jazyky tým, že uviedla, že novo prijaté osoby budú okamžite schopné komunikovať v rámci inštitúcií. Toto odôvodnenie skresľuje skutkové okolnosti, pretože sa nezdá, že by dotknuté tri jazyky boli najpoužívanejšie medzi rôznymi jazykovými skupinami v rámci inštitúcií; okrem toho je toto odôvodnenie neprimerané vo vzťahu k obmedzeniu základného práva, akým je zákaz jazykovej diskriminácie.


title: Vec T-222/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 17. novembra 2008 – Sanatur/ÚHVT – Sektkellerei Schloss Wachenheim (life light) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietka — Späťvzatie námietky — Zastavenie konania )

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/31

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 17. novembra 2008 – Sanatur/ÚHVT – Sektkellerei Schloss Wachenheim (life light)
   (Vec T-222/08) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietka - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania“)
   (2009/C 6/64)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sanatur GmbH (Singen, Nemecko) (v zastúpení: M. Wiume, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Schäffner, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Sektkellerei Schloss Wachenheim AG (Trevír, Nemecko)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 6. marca 2008 (vec R 1257/2006-1), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Sektkellerei Schloss Wachenheim AG a Sanatur GmbH.
   Výrok rozsudku

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 30.8.2008.


title: Stanovisko C-1/13: Žiadosť o stanovisko, ktorú podala Európska komisia podľa článku 218 ods. 11 ZFEÚ

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/2

         Žiadosť o stanovisko, ktorú podala Európska komisia podľa článku 218 ods. 11 ZFEÚ
   (Stanovisko C-1/13)
   (2013/C 226/02)
   Jazyk konania: všetky úradné jazyky

      Žiadateľka

   Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre, A.-M. Rouchaud-Joët, splnomocnení zástupcovia)

      Otázka položená Súdnemu dvoru

   Patrí do výlučnej právomoci Únie prijatie pristúpenia tretej krajiny k Haagskemu dohovoru z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí?


title: Výmaz veci C-483/04

text:
               24.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/12

         Výmaz veci C-483/04 (1)

   (2005/C 330/28)

      (Jazyk konania: taliančina)

   Uznesením z 8. septembra 2005 predseda piatej komory Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-483/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 19, 20.1.2005.


title: Vec T-207/15 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 16. júla 2015 – National Iranian Tanker Company/Rada („Konanie o predbežnom opatrení — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Návrh na odklad výkonu — Fumus boni juris — Zváženie záujmov — Neexistencia naliehavosti“)

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/30

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 16. júla 2015 – National Iranian Tanker Company/Rada
   (Vec T-207/15 R)
   ((„Konanie o predbežnom opatrení - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Návrh na odklad výkonu - Fumus boni juris - Zváženie záujmov - Neexistencia naliehavosti“))
   (2015/C 320/46)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: National Iranian Tanker Company (Teherán, Irán) (v zastúpení: T. de la Mare, QC, M. Lester, J. Pobjoy, barristers, R. Chandrasekera, S. Ashley a C. Murphy, solicitors)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: N. Rouam a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad vykonateľnosti rozhodnutia Rady (SZBP) 2015/236 z 12. februára 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 39, s. 18), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2015/230 z 12. februára 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 39, s. 3), v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-198/15: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 26. mája 2016 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené kráľovstvo] – Invamed Group Ltd a i./Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný colný sadzobník — Colné zaradenie — Kombinovaná nomenklatúra — Trieda XVII — Vozidlá, lietadlá, plavidlá a dopravné zariadenia — Kapitola 87 — Vozidlá iné ako koľajové, ich časti a súčasti a príslušenstvo — Položky 8703 a 8713 — Vozidlá poháňané elektrickým motorom s batériou — Pojem „telesne postihnuté osoby“)

text:
               18.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/7

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 26. mája 2016 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené kráľovstvo] – Invamed Group Ltd a i./Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Vec C-198/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný colný sadzobník - Colné zaradenie - Kombinovaná nomenklatúra - Trieda XVII - Vozidlá, lietadlá, plavidlá a dopravné zariadenia - Kapitola 87 - Vozidlá iné ako koľajové, ich časti a súčasti a príslušenstvo - Položky 8703 a 8713 - Vozidlá poháňané elektrickým motorom s batériou - Pojem „telesne postihnuté osoby“))
   (2016/C 260/09)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Invamed Group Ltd, Invacare UK Ltd, Days Healthcare Ltd, Electric Mobility Euro Ltd, Medicare Technology Ltd, Sunrise Medical Ltd, Invacare International SARL

      Žalovaná: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Výrok rozsudku

               1.

               Položka 8713 kombinovanej nomenklatúry uvedenej v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, ktorá bola zmenená a doplnená nariadením Komisie (ES) č. 1810/2004 zo 7. septembra 2004, sa má vykladať v tom zmysle, že:

                           —

                           pojem „pre telesne postihnuté osoby“ znamená, že tovar je určený iba pre telesne postihnuté osoby,

                           —

                           skutočnosť, že vozidlo sa môže používať osobami, ktoré nie sú telesne postihnuté, nemá vplyv na zaradenie do položky 8713 kombinovanej nomenklatúry,

                           —

                           vysvetlivky ku kombinovanej nomenklatúre nemôžu meniť rozsah položiek sadzobníka tejto nomenklatúry.

               2.

               Pojem „telesne postihnuté osoby“ uvedený v položke 8713 kombinovanej nomenklatúry uvedenej v prílohe I nariadenia č. 2658/87, ktorá bola zmenená a doplnená nariadením Komisie č. 1810/2004, sa má vykladať v tom zmysle, že označuje osoby, ktoré trpia obmedzenou schopnosťou chodiť, ktorá nie je len okrajová, pričom doba trvania tohto obmedzenia a prípadná existencia iných obmedzení schopností nie sú relevantné.

      (1)  Ú. v. EÚ C 228, 13.7.2015.


title: Vec T-415/12: Žaloba podaná 14. septembra 2012 — Xeda International a i./Komisia

text:
               17.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/34

         Žaloba podaná 14. septembra 2012 — Xeda International a i./Komisia
   (Vec T-415/12)
   2012/C 355/72
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Xeda International SA (Saint-Andiol, Francúzsko), Pace International LLC (Washington, Spojené štáty) a Decco Iberica Post Cosecha, SAU (Paterna, Španielsko) (v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 578/2012 (1) a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádzajú žalobkyne tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že napadnutý akt je z dôvodu zjavného nesprávneho posúdenia protiprávny. Komisia sa dopustila omylu pri právnom posúdení v odôvodnení napadnutého aktu na základe hypotetických úvah: i) tri neidentifikované metabolity a ii) deriváty komodít. Komisia sa v tejto súvislosti dopustila taktiež právneho omylu tým, že vyžadovala od žalobkýň probatio diabolica tým, že sa ich pýtala na totožnosť neidentifikovaných metabolít v uskladnených jablkách, zatiaľ čo toto bolo technicky nemožné dokázať, a tým, že požiadala žalobkyne o preukázanie neexistencie rizika týkajúceho sa nájdenia menej nebezpečných derivátov komodít pod limitom detekcie (LOD) v spracovaných výrobkoch.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení riadneho súdneho procesu a práva na obranu. Napadnutý akt sa zakladá na správe z Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín (EFSA), ktorý zaviedol vo veľmi neskorom štádiu hodnotenia novú požiadavku predloženia úplne overenej analytickej metódy. Žalobkyne predložili spravodajcovi požadované údaje, ktorý ich zhodnotil a vypracoval záver, podľa ktorého boli údaje na riešenie problémov, na ktoré poukázal EFSA dostatočné. Komisia však nové údaje nezohľadnila. Okrem toho nedala žalobkyniam možnosť posúdiť problém spočívajúci v tom, že Komisia nepochopila nariadenie Komisie (ES) č. 33/2008 (2), pokiaľ ide o predloženie nových údajov.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na fakte, že napadnutý akt je protiprávny, pretože je disproporcionálny. Aj keby sa prijalo, že nové analýzy by sa nemali zohľadniť, mohla Komisia prijať rozhodnutie o zaradení s menej reštriktívnymi opatreniami, napríklad podriadiť akt potvrdzujúcim údajom.

      (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 578/2012 z 29. júna 2012 o neschválení účinnej látky difenylamín v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (Ú. v. EÚ L 171, 2012, s. 2).

      (2)  Nariadenie (ES) č. 33/2008, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá na uplatňovanie smernice Rady 91/414/EHS, pokiaľ ide o riadne a skrátené konanie pre hodnotenie účinných látok, ktoré boli súčasťou pracovného programu uvedeného v článku 8 ods. 2 uvedenej smernice, ale neboli zaradené do prílohy I k uvedenej smernici (Ú. v. EÚ L 15, 2008, s. 5).


title: Vec F-62/09: Žaloba podaná 26. júna 2009 — Strack/Komisia

text:
               15.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/36

         Žaloba podaná 26. júna 2009 — Strack/Komisia
   (Vec F-62/09)
   2009/C 193/61
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Guido Strack (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia žalovanej, ktorým sa zamietla sťažnosť žalobcu z 27. novembra 2008 ako bezpredmetná a návrh žalobcu na náhradu škody

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť konkludentné zamietnutie zo strany Európskej komisie z 8. novembra 2008 týkajúce sa návrhu žalobcu z 8. mája 2008 a v rozsahu, v akom to bude nutné na tento účel alebo na účely štvrtého žalobného dôvodu predmetnej žaloby, zrušiť aj rozhodnutie Komisie o sťažnosti z 27. marca 2009,

               —

               zaviazať žalovanú zaplatiť primeranú náhradu škody vo výške minimálne 15 000 eur za omeškania a škody vzniknuté až do podania žaloby doterajším protiprávnym konaním Komisie ohľadom konania o posúdení a konania o povýšení, ako aj ohľadom nevykonania rozsudkov T-85/04 a T-394/04,

               —

               žalovanú ďalej zaviazať v súvislosti s ďalšími škodami rovnakého typu zaplatiť primeranú náhradu škody vo výške minimálne 10 eur denne od nasledujúceho dňa po podaní žaloby až do úplného, riadneho vykonania rozsudkov T-85/04 a T-394/04 formou riadneho ukončenia konania o posúdení a konania o povýšení vo veci žalobcu, ktorých sa sporné rozsudky týkajú, ktorá sa subsidiárne v prípade vyhoveniu piatemu žalobnému návrhu tejto žaloby rovná úplnému zaplateniu celej škody,

               —

               zaviazať žalovanú zaplatiť žalobcovi náhradu škody vo výške minimálne 5 000 eur z dôvodu nepravdivých tvrdení obsiahnutých v liste žalovanej z 27. marca 2009, ktoré idú nad rámec jednoduchého zamietnutia sťažnosti a tým poškodzujú česť a profesionálnu reputáciu žalobcu,

               —

               zaviazať žalovanú zaplatiť žalobcovi primeranú náhradu škody vo výške minimálne 25 000 eur z dôvodu, že žalovaná zamedzila uskutočnenie riadneho konania o posúdení a konania o povýšení vo veci žalobcu,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 30. júna 2005 vo veci T-190/03: Sanni Olesen proti Komisii Európskych spoločenstiev (Úradníci — Príspevok na expatriáciu — Článok 4 ods. 1 písm. a) Prílohy VII Služobného poriadku — Služby vykonávané pre iný štát alebo pre medzinárodnú organizáciu — Pojem štát — Hlavná pracovná činnosť)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/36

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 30. júna 2005
   vo veci T-190/03: Sanni Olesen proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Úradníci - Príspevok na expatriáciu - Článok 4 ods. 1 písm. a) Prílohy VII Služobného poriadku - Služby vykonávané pre iný štát alebo pre medzinárodnú organizáciu - Pojem štát - Hlavná pracovná činnosť)
   (2005/C 217/80)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-190/03, Sanni Olesen, úradník Komisie Európskych spoločenstiev, bydliskom v Bruseli (Belgicko), v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: J. Currall a L. Lozano Palacio), ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, ktorej predmetom je na jednej strane žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie z 19. apríla 2002, ktorou sa zamieta žalobcovi poskytnutie príspevku na expatriáciu na základe článku 4 Prílohy VII Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev a na druhej strane žiadosť o zaplatenie tohto príspevku odo dňa vzniku služobného pomeru, zvýšeného o úroky z omeškania, Súd prvého stupňa (piata komora), v zložení: predseda komory M. Vilaras, sudkyne M. E. Martins Ribeiro a K. Jürimäe, tajomník: I. Natsinas, referent, vyhlásil 30. júna 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184, 2.8.2003


title: Vec F-31/10: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  13. júna 2012 — Guittet/Komisia ( „Verejná služba — Bývalý úradník — Sociálne zabezpečenie — Úraz — Ukončenie konania podľa článku 73 služobného poriadku — Časová pôsobnosť stupnice priloženej k novému zneniu pravidiel o poistení pre prípad rizika úrazu a choroby z povolania — Dĺžka konania“ )

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/35

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 13. júna 2012 — Guittet/Komisia
   (Vec F-31/10) (1)

   (Verejná služba - Bývalý úradník - Sociálne zabezpečenie - Úraz - Ukončenie konania podľa článku 73 služobného poriadku - Časová pôsobnosť stupnice priloženej k novému zneniu pravidiel o poistení pre prípad rizika úrazu a choroby z povolania - Dĺžka konania)
   2012/C 227/56
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Christian Guittet (Cannes, Francúzsko) (v zastúpení: L. Levi, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J.-L. Fagnart, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o ukončení konania podľa článku 73 služobného poriadku, ktorým bola žalobcovi priznaná trvalá invalidita v rozsahu 64,5 %, a na druhej strane návrh na náhradu spôsobenej majetkovej a nemajetkovej ujmy

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie z 27. júla 2009 o skončení konania začatého podľa článku 73 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie v súvislosti s úrazom z 8. decembra 2003, ktorý sa stal pánovi Guittet, sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia je povinná zaplatiť pánovi Guittet sumu vo výške 2 500 eur.

               3.

               V zostávajúce časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli pánovi Guittet.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 3.7.2010, s. 59.