title: Vec T-76/11: Žaloba podaná 2. februára 2011 — Španielsko/Komisia

text:
               19.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/27

         Žaloba podaná 2. februára 2011 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-76/11)
   2011/C 89/52
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť nariadenie Komisie (EÚ) č. 1004/2010 z 8. novembra 2010, ktorým sa vykonávajú odpočty z určitých kvót výlovu na rok 2010 z dôvodu nadmerného výlovu v predchádzajúcom roku (Ú. v. EÚ L 291, s. 31), a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza štyri žalobné dôvody:

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na stanovení nesprávneho právneho základu, pretože ako právny základ napadnutého aktu je uvedený článok 105 nariadenia Rady (ES) č. 1224/2009 z 20. novembra 2009 (1), ktoré nadobudlo účinnosť 1. januára 2010, zatiaľ čo k porušeniam, za ktoré boli uložené predmetné sankcie, došlo v roku 2009.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady zákonnosti a zásady právnej istoty, pretože bol uplatnený režim sankcií, ktorý nebol účinný v čase, keď došlo k porušeniam.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady zákazu retroaktivity prísnejších sankčných ustanovení, keďže sa na porušenia, ku ktorým došlo v roku 2009, uplatnil prísnejší režim.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že nie je možné ponechať na Komisii, aby určila uplatniteľný právny predpis podľa okamihu, ktorý určí pre začatie skúmania určitého správania.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1224/2009 z 20. novembra 2009, ktorým sa zriaďuje systém kontroly Spoločenstva na zabezpečenie dodržiavania pravidiel spoločnej politiky v oblasti rybného hospodárstva a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES) č. 811/2004, (ES) č. 768/2005, (ES) č. 2115/2005, (ES) č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES) č. 509/2007, (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007, (ES) č. 1300/2008, (ES) č. 1342/2008 a ktorým sa zrušujú nariadenia (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES) č. 1966/2006 (Ú. v. EÚ L 343, s. 1).


title: Vec C-537/13: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 15. januára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – Birutė Šiba/Arūnas Devėnas (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica 93/13/EHS – Pôsobnosť – Spotrebiteľské zmluvy – Zmluva o poskytovaní právnych služieb medzi advokátom a spotrebiteľom)

text:
               2.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/6

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 15. januára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – Birutė Šiba/Arūnas Devėnas
      (Vec C-537/13) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 93/13/EHS - Pôsobnosť - Spotrebiteľské zmluvy - Zmluva o poskytovaní právnych služieb medzi advokátom a spotrebiteľom)
      (2015/C 073/07)
      Jazyk konania: litovčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Birutė Šiba

         Žalovaný: Arūnas Devėnas

         Výrok rozsudku

      Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje na také štandardizované zmluvy o poskytovaní právnych služieb, o aké ide v konaní vo veci samej, ktoré advokát uzatvoril s fyzickou osobou, ktorá nekoná s cieľom vzťahujúcim sa k jej obchodom, podnikaniu alebo povolaniu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 9, 11.1.2014.


title: Vec C-496/04: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. septembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven – Holandsko) – J. lob/Productschap Zuivel (Mlieko a mliečne výrobky — Priamy predaj — Referenčné množstvo — Prekročenie — Dodatočný poplatok za mlieko — Povinnosť výrobcu viesť skladové účtovníctvo — Článok 7 ods. 1 a 3 nariadenia (EHS) č. 536/93 — Dodatočné vnútroštátne opatrenia — Právomoc členských štátov)

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/10

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. septembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven – Holandsko) – J. lob/Productschap Zuivel
   (Vec C-496/04) (1)

   (Mlieko a mliečne výrobky - Priamy predaj - Referenčné množstvo - Prekročenie - Dodatočný poplatok za mlieko - Povinnosť výrobcu viesť „skladové“ účtovníctvo - Článok 7 ods. 1 a 3 nariadenia (EHS) č. 536/93 - Dodatočné vnútroštátne opatrenia - Právomoc členských štátov)
   (2006/C 281/16)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Účastníci konania vo veci samej

      Žalobca: J. Slob

      Žalovaný: Productschap Zuivel
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – College van Beroep voor het bedrijfsleven – Výklad článku 7 ods. 1 písm. f) a ods. 3 nariadenia Komisie (EHS) č. 536/93 z 9. marca 1993, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá pre uplatňovanie dodatočného poplatku za mlieko a mliečne výrobky [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 57, s. 12) – Rozsah povinnosti viesť „skladové“ účtovníctvo pre výrobcov s referenčným množstvom na priamy predaj – Dodatočné povinnosti ukladané zo strany členského štátu – Otázka, ktorú vnútroštátny súd nepoložil – Neexistencia odpovede Súdneho dvora
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 7 ods. 1 prvá veta nariadenia Komisie (EHS) č. 536/93 z 9. marca 1993, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá pre uplatňovanie dodatočného poplatku za mlieko a mliečne výrobky [neoficiálny preklad] sa má vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie dáva členskému štátu právomoc prijať v nevyhnutnom rozsahu právnu úpravu, ktorá ukladá výrobcom mlieka usadeným na jeho území dodatočné účtovné povinnosti nad rámec tých, ktoré vyplývajú z článku 7 ods. 1 písm. f) toho istého nariadenia. Pri výkone tejto právomoci je členský štát povinný dodržiavať všeobecné zásady práva Spoločenstva.

               2.

               Právo Spoločenstva nevylučuje právnu úpravu, ktorá nariaďuje výrobcom mlieka viesť v registri záznamy o množstve vyrobeného masla a jeho použití, aj keď bolo maslo zničené alebo spracované na krmivo pre dobytok, ak sa ukáže, že v dotknutom členskom štáte je efektívna kontrola presnosti vyúčtovania priameho predaja vystaveného výrobcami len na základe právnej úpravy Spoločenstva spojená s ťažkosťami.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 5.2.2005.


title: Vec C-165/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 7. apríla 2014 – Alfredo Rendón Marín/Administración del Estado

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/31

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 7. apríla 2014 – Alfredo Rendón Marín/Administración del Estado
   (Vec C-165/14)
   2014/C 175/38
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso Administrativo, Sección Tercera

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Alfredo Rendón Marín

      Odporca: Administración del Estado

      Prejudiciálna otázka

   Je vnútroštátna právna úprava, ktorá vylučuje možnosť udeliť povolenie na pobyt rodičovi občana Európskej únie, ktorý je maloletý a odkázaný na rodiča, z dôvodu, že rodič má záznam v registri trestov v krajine, v ktorej podáva žiadosť, aj keď to bude viesť k nútenému odchodu maloletého z územia Únie, keďže maloletý musí sprevádzať rodiča, zlučiteľná s článkom 20 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladaným z hľadiska rozsudkov z 19. októbra 2004 (vec C-200/02) (1) a z 8. marca 2011 (vec C-34/09) (2)?

      (1)  EU:C:2004:639

      (2)  EU:C:2011:124


title: Vec C-503/17: Žaloba podaná 21. augusta 2017 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

text:
               16.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/21

         Žaloba podaná 21. augusta 2017 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-503/17)
   (2017/C 347/28)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: F. Tomat, J. Tomkin, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska tým, že umožnilo používanie označeného paliva na pohon súkromných rekreačných plavidiel, porušilo svoje povinnosti vyplývajúce zo smernice 95/60/ES (1),

               —

               zaviazať Spojené kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia sa domnieva, že umožnenie predaja označeného paliva na pohon súkromných rekreačných plavidiel je v zásadnom rozpore so smernicou 95/60/ES (smernica o označovaní na daňové účely). Cieľom povinnosti označovať palivo, na ktoré sa vzťahuje nižšia sadzba spotrebnej dane, je výslovne zaručiť, aby sa toto palivo dalo jednoznačne rozlíšiť od paliva zaťaženého plnou sadzbou dane. Účinkom vnútroštátneho opatrenia je však to, že ak sa v nádrži súkromného rekreačného plavidla, ktorá bola naplnená v Spojenom kráľovstve, nájde označené palivo, nie je možné určiť podľa označenia, či sa na použité palivo vzťahuje plná alebo nižšia sadzba spotrebnej dane.

      (1)  Smernica Rady 95/60/ES z 27. novembra 1995 o daňovom označovaní plynových olejov a petroleja (Ú. v. ES L 291, 1995, s. 46; Mim. vyd. 09/001, s. 289).


title: Vec T-372/06: Žaloba podaná 11. decembra 2006 – Bomba Energia Getränke/ÚHVT – Eckes-Granini (Bomba)

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/25

         Žaloba podaná 11. decembra 2006 – Bomba Energia Getränke/ÚHVT – Eckes-Granini (Bomba)
   (Vec T-372/06)
   (2007/C 42/44)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Bomba Energia Getränke Vertriebs GmbH (Wiener Neudorf, Rakúsko) (v zastúpení: A. Kockläuner, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Eckes-Granini GmbH & Co. KG (Nieder-Olm, Nemecko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť v plnom rozsahu rozhodnutie druhého odvolacieho senátu žalovaného z 3. októbra 2006, vec R 184/2005-2,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „Bomba“ pre tovary zaradené do tried 32 a 33 (prihláška č. 558 874).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Eckes-Granini GmbH & Co. KG.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: rôzne slovné a obrazové ochranné známky „la bamba“, vrátane nemeckej slovnej ochrannej známky „la bamba“ pre tovary zaradené do tried 29, 32 a 33.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: napadnuté rozhodnutie porušuje článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1), keďže neexistuje pravdepodobnosť zámeny medzi spornými ochrannými známkami.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-431/15: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 24. januára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Cantabria – Španielsko) – Liberbank, SA/Rafael Piris del Campo

text:
               24.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/12

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 24. januára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Cantabria – Španielsko) – Liberbank, SA/Rafael Piris del Campo
   (Vec C-431/15) (1)

   (2017/C 129/14)
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 354, 26.10.2015.


title: Vec C-196/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Finanzgericht München zo 17. februára 2005, ktorý súvisí s konaním: Sachsenmilch AG proti Oberfinanzdirektion Nürnberg

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Finanzgericht München zo 17. februára 2005, ktorý súvisí s konaním: Sachsenmilch AG proti Oberfinanzdirektion Nürnberg
   (Vec C-196/05)
   (2005/C 182/47)
   Jazyk konania: nemčina
   Finanzgericht München podal uznesením zo 17. februára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Sachsenmilch AG proti Oberfinanzdirektion Nürnberg a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 4. mája 2005.
   Finanzgericht München žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Je potrebné vykladať kombinovanú nomenklatúru (KN) v znení prílohy I nariadenia Komisie (ES) č. 1789/2003 (1) z 11. septembra 2003, ktorým sa mení a dopĺňa príloha I k nariadeniu Rady (EHS) č. 2658/87 (2) z 23. júla 1987 o tarifnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (SCS) tak, že do podpoložky 0406 10 je zaradený pizzový syr (mozzarella), ktorý bol po vyrobení uložený na jeden až dva týždne pri teplote 2 až 4 °C?

               2.

               Je možné pri neexistencii právnej úpravy Spoločenstva uskutočniť skúmanie, či ide o čerstvý syr v zmysle podpoložky 0406 10 KN, na základe metódy zmyslového posudzovania potravín?

      (1)  Ú. v. EÚ L 281, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES L 256, s. 1.


title: Vec C-394/12: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  10. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Asylgerichtshof — Rakúsko) — Shamso Abdullahi/Bundesasylamt [Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný európsky azylový systém — Nariadenie (ES) č. 343/2003 — Určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o azyl — Preskúmanie dodržania kritérií zodpovednosti za preskúmanie žiadosti o azyl — Rozsah súdneho preskúmania]

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/12

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 10. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Asylgerichtshof — Rakúsko) — Shamso Abdullahi/Bundesasylamt
   (Vec C-394/12) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný európsky azylový systém - Nariadenie (ES) č. 343/2003 - Určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o azyl - Preskúmanie dodržania kritérií zodpovednosti za preskúmanie žiadosti o azyl - Rozsah súdneho preskúmania)
   2014/C 45/20
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Asylgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Shamso Abdullahi

      Žalovaný: Bundesasylamt

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Asylgerichtshof — Výklad nariadenia Rady (ES) č. 343/2003 z 18. februára 2003 ustanovujúceho kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o azyl podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov (Ú. v. EÚ L 50, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 109), a najmä jeho článkov 10, 16, 18 a 19, ako aj nariadenia Komisie (ES) č. 1560/2003 z 2. septembra 2003, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá na uplatňovanie nariadenia Rady (ES) č. 343/2003 (Ú. v. EÚ L 222, s. 3; Mim. vyd. 19/006, s. 200) – Somálska štátna príslušníčka, ktorá prekročila hranicu Európskej únie v Grécku, odkiaľ následne cez tretiu krajinu a cez Maďarsko pricestovala do Rakúska, kde do dvanástich mesiacov po jej prvom vstupe na územie Únie podala žiadosť o azyl — Ustanovenie určujúce členský štát, ktorý je príslušný na skúmanie tejto žiadosti o azyl

      Výrok rozsudku

   Článok 19 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 343/2003 z 18. februára 2003 ustanovujúceho kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o azyl podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov sa musí vykladať v tom zmysle, že za okolností, keď členský štát súhlasil s prevzatím žiadateľa o azyl na základe kritéria uvedeného v článku 10 ods. 1 uvedeného nariadenia, teda ako členský štát prvého vstupu žiadateľa o azyl na územie Európskej únie, tento žiadateľ o azyl môže spochybniť výber tohto kritéria len s odkazom na existenciu systémových zlyhaní azylových konaní a na podmienky prijatia žiadateľov o azyl v tomto členskom štáte, ktoré predstavujú vážne a preukázané dôvody domnievať sa, že uvedený žiadateľ bude vystavený skutočnému nebezpečenstvu neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania v zmysle článku 4 Charty základných práv Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 343, 10.11.2012.


title: Vec C-532/10 P: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z  29. júna 2011 — adp Gauselmann GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) [Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 8 ods. 1 písm. b) — Pravdepodobnosť zámeny — Obrazová ochranná známka Archer Maclean’s Mercury — Námietka majiteľa národnej slovnej ochrannej známky Merkur]

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/14

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 29. júna 2011 — adp Gauselmann GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-532/10 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 8 ods. 1 písm. b) - Pravdepodobnosť zámeny - Obrazová ochranná známka Archer Maclean’s Mercury - Námietka majiteľa národnej slovnej ochrannej známky Merkur)
   2011/C 311/21
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: adp Gauselmann GmbH (v zastúpení: P. Koch Moreno, advokát)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 9. septembra 2010, adp Gauselmann/ÚHVT (T-106/09), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu o neplatnosť podanú majiteľom národnej slovnej ochrannej známky „Merkur“ pre tovary zaradené v triedach 6, 9, 28, 35, 37, 41 a 42 proti rozhodnutiu R 1266/2007-1 prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 12. januára 2009, ktorým sa zamieta odvolanie podané proti rozhodnutiu námietkového oddelenia, ktoré zamietlo námietku podanú odvolateľkou proti prihláške obrazovej ochrannej známky „Archer Maclean’s Mercury“ pre tovary zaradené v triedach 9, 16 a 28 — Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] — Pravdepodobnosť zámeny — Kritériá posúdenia

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               adp Gauselmann GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 5.2.2011.


title: Vec C-670/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 15. decembra 2015 – Jan Šalplachta

text:
               7.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 15. decembra 2015 – Jan Šalplachta
   (Vec C-670/15)
   (2016/C 090/09)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesarbeitsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Jan Šalplachta

      Prejudiciálna otázka

   Vyžaduje právo fyzickej osoby na účinný prístup k spravodlivosti pri cezhraničnom spore v zmysle článku 1 a článku 2 smernice Rady 2003/8/ES z 27. januára 2003 o zlepšení prístupu k spravodlivosti pri cezhraničných sporoch ustanovením minimálnych spoločných pravidiel týkajúcich sa právnej pomoci pri takýchto sporoch (1), aby právna pomoc, ktorú poskytla Spolková republika Nemecko, zahŕňala náklady, ktoré žiadateľ vynaložil na preklad vyhlásenia a podporných dokumentov k žiadosti o právnu pomoc, keď žiadateľ požiadal o právnu pomoc spolu s podaním žaloby na súde príslušnom konať vo veci samej, ktorý je príslušný aj ako prijímajúci orgán v zmysle článku 13 ods. 1 písm. b) smernice, a sám nechal vyhotoviť preklad?

      (1)  Ú. v. ES L 26, s. 41; Mim. vyd. 19/006, s. 90.


title: Vec T-377/07: Žaloba podaná 24. septembra 2007 – Evropaïki Dynamiki/Komisia

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/43

         Žaloba podaná 24. septembra 2007 – Evropaïki Dynamiki/Komisia
   (Vec T-377/07)
   (2007/C 297/87)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (v zastúpení: N. Korogiannakis, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie, generálneho riaditeľstva pre informatiku (GRI) o vylúčení ponuky žalobkyne – podanej v reakcii na vyhlásenie verejného obstarávania ENTR/05/86 – Schopnosť vzájomnej interoperability európskych služieb elektronickej štátnej správy (Ú. v. EÚ, S 128, 8.7.2006) oznámené žalobkyni listom s dátumom 13. júla 2007 a uzavrieť zmluvu s úspešným uchádzačom,

               —

               zaviazať Komisiu (GRI) na zaplatenie trov konania a iných nákladov vzniknutých žalobkyni v súvislosti s touto žalobou, dokonca ak by táto žaloba bola zamietnutá,

               —

               zaviazať Komisiu (GRI) na náhradu škody vzniknutej žalobkyni v súvislosti s predmetným verejným obstarávaním v sume 3,5 milióna eur za lot 2.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa uvádza, že v reakcii na verejné obstarávanie žalovanej na zmluvu „Schopnosť vzájomnej interoperability európskych služieb elektronickej štátnej správy“ (Ú. v. EÚ 2006/S 128-136080) predložila ponuku. Žalobkyňa napáda rozhodnutie o vylúčení jej ponuky a uzavretí zmluvy s iným uchádzačom.
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvádzané žalobkyňou sú zhodné so žalobnými dôvodmi a tvrdeniami uvádzanými vo veci T-300/07 Evropaïki Dynamiki/Komisia (1).

      (1)  Ú. v. EÚ 2007, C 235, s. 22.


title: Vec T-416/08: Žaloba podaná 29. septembra 2008 – EAÜ/Komisia

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/40

         Žaloba podaná 29. septembra 2008 – EAÜ/Komisia
   (Vec T-416/08)
   (2008/C 313/73)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Eesti Autorite Ühing (EAÜ) (Tallinn, Estónsko) (v zastúpení: M. Favart, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť článok 3 rozhodnutia Komisie zo 16. júla 2008, týkajúceho sa konania podľa článku 81 ES a článku 53 EHS (vec COMP/C2/38.698 – CISAC) a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Prostredníctvom tejto žaloby žalobca žiada podľa článku 230 ES čiastočne zrušiť rozhodnutie Komisie K(2008) 3435 v konečnom znení zo 16. júla 2008 (vec COMP/C2/38.698 – CISAC), týkajúce sa konania podľa článku 81 ES a článku 53 EHS. Konkrétne žalobca napáda záver Komisie uvedený v článku 3 napadnutého rozhodnutia, podľa ktorého územné vymedzenie mandátov na vzájomné zastúpenie udelených jednou spoločnosťou autorov druhej spoločnosti predstavuje zosúladený postup v rozpore s článkom 81 ES a článkom 53 EHS.
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvádzané žalobcom sú rovnaké ako žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvádzané žalobcom vo veci T-415/08 IMRO/Komisia.


title: Vec C-246/11 P: Odvolanie podané 23. mája 2011 : Portugalská republika proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z  3. marca 2011 vo veci T-387/07, Portugalsko/Komisia

text:
               23.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 219/11

         Odvolanie podané 23. mája 2011: Portugalská republika proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 3. marca 2011 vo veci T-387/07, Portugalsko/Komisia
   (Vec C-246/11 P)
   2011/C 219/14
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, S. Rodrigues a A. Gattini, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie vo veci T-387/07 a následne:

                           —

                           vrátil vec Všeobecnému súdu Európskej únie, aby o návrhu na zrušenie článku 1 rozhodnutia Komisie K(2007) 3772 z 31. júla 2007 (1) rozhodol v súlade s článkom 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v zmysle odôvodnenia uplatneného v žalobe,

                           —

                           zaviazal Komisiu na náhradu trov odvolacieho konania a prvostupňového konania,

               —

               subsidiárne, aby Súdny dvor v zmysle článku 61 Štatútu Súdneho dvora a článku 113 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora zrušil rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-387/07 a vo veci rozhodol s konečnou platnosťou tak, že vyhovie návrhom Portugalskej republiky uplatneným v prvostupňovom konaní, a teda aby:

                           —

                           zrušil článok 1 rozhodnutia Komisie K(2007) 3772 z 31. júla 2007 v súlade s článkom 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v zmysle odôvodnenia uplatneného v žalobe, a

                           —

                           zaviazal Komisiu na náhradu trov odvolacieho konania a prvostupňového konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Portugalská republika je priamo dotknutá rozhodnutím Komisie K(2007) 3772, ktorého odôvodnenie je v rozpore so zásadou legality, proporcionality, legitímnej dôvery a právnej istoty, pretože GSPMI (globálna subvencia na podporu miestnej investície) sa uskutočnila v súlade s právnym rámcom dohodnutým v zmluve uzavretej medzi Európskou Komisiou (EK) a Caixa Geral de depósitos (CGD).
   Portugalská republika preto z dôvodu porušenia práva Európskej únie podáva toto odvolanie založené na nasledovných dôvodoch:

               1.

               nedostatočné a nesprávne odôvodnenie;

               2.

               výdavky sa uskutočnili riadnym spôsobom, porušenie článku 21 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 4253/88 (2) a zmluvy.

      (1)  Rozhodnutie Komisie K(2007) 3772 z 31. júla 2007 o znížení pomoci z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) v súvislosti s globálnou subvenciou na podporu miestnych investícií v Portugalsku na základe rozhodnutia Komisie K(95) 1769 z 28. júla 1995.

      (2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 2052/88, pokiaľ ide o koordináciu jednak činností rozličných štrukturálnych fondov navzájom a jednak ich činností s činnosťami Európskej investičnej banky a ďalšími existujúcimi finančnými nástrojmi [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 374, s. 1).


title: Veci T-233/11 a T-262/11: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. decembra 2015 – Grécko a Ellinikos Chrysos/Komisia („Štátna pomoc — Banský priemysel — Pomoc poskytnutá gréckymi orgánmi v prospech banského podniku Ellinikos Chrysos — Zmluva o prevode vlastníctva k banskému podniku za nižšiu ako trhovú cenu a oslobodenie tohto plnenia od daní — Rozhodnutie, ktorým sa opatrenia pomoci vyhlasujú za protiprávne a nariaďuje sa vymáhanie zodpovedajúcich súm — Pojem ‚výhoda‘ — Kritérium súkromného investora“)

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/47

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. decembra 2015 – Grécko a Ellinikos Chrysos/Komisia
   (Veci T-233/11 a T-262/11) (1)

   ((„Štátna pomoc - Banský priemysel - Pomoc poskytnutá gréckymi orgánmi v prospech banského podniku Ellinikos Chrysos - Zmluva o prevode vlastníctva k banskému podniku za nižšiu ako trhovú cenu a oslobodenie tohto plnenia od daní - Rozhodnutie, ktorým sa opatrenia pomoci vyhlasujú za protiprávne a nariaďuje sa vymáhanie zodpovedajúcich súm - Pojem ‚výhoda‘ - Kritérium súkromného investora“))
   (2016/C 038/60)
   Jazyky konania: gréčtina a angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Helénska republika (v zastúpení: P. Mylonopoulos, V. Asimakopoulos, G. Kanellopoulos a A. Iosifidou, splnomocnení zástupcovia) (vec T-233/11) a Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou (Kifissia, Grécko) (v zastúpení: pôvodne K. Adamantopoulos, E. Petritsi, E. Trova a P. Skouris, neskôr K. Adamantopoulos, E. Trova, P. Skouris a E. Roussou, advokáti) (vec T-262/11)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: É. Gippini Fournier a D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2011/452/EÚ z 23. februára 2011 o štátnej pomoci, C 48/08 (ex NN 61/08), ktorú Grécko poskytlo spoločnosti Ellinikos Xrysos SA (Ú. v. EÚ L 193, s. 27)

      Výrok rozsudku

               1.

               Veci T-233/11 a T-262/11 sa spájajú na účely tohto rozsudku.

               2.

               Žaloby sa zamietajú.

               3.

               Vo veci T-233/11 Helénska republika znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

               4.

               Vo veci T-262/11 Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Komisiou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 204, 9.7.2011.


title: Vec F-126/07: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 4. novembra 2008 – Van Beers/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Certifikačné konanie — Obdobie 2006 — Nezapísanie na zoznam predbežne vybraných úradníkov — Článok 45a služobného poriadku)

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/73

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 4. novembra 2008 – Van Beers/Komisia
   (Vec F-126/07) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Certifikačné konanie - Obdobie 2006 - Nezapísanie na zoznam predbežne vybraných úradníkov - Článok 45a služobného poriadku)
   (2009/C 44/127)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Isabelle Van Beers (Woluwé-St-Étienne, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia Komisie z 22. februára 2007 týkajúce sa zamietnutia kandidatúry žalobkyne v certifikačnom konaní v roku 2006
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 26.1.2008, s. 57.


title: Vec T-552/14: Žaloba podaná 22. júla 2014 – Wm. Wrigley Jr./ÚHVT (Extra)

text:
               6.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 351/15

         Žaloba podaná 22. júla 2014 – Wm. Wrigley Jr./ÚHVT (Extra)
   (Vec T-552/14)
   2014/C 351/18
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Kinkeldey, S. Brandstätter a C. Schmitt, lawyers)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 19. mája 2014 vo veci R 199/2014-5.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „Extra“ pre tovary v triedach 3, 21 a 30 – Prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 1 7 37  582.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec F-109/11: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  12. decembra 2012 — Lebedef/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Hodnotenie za rok 2009 — Výnimka na polovičný pracovný úväzok na účely odborového zastúpenia — Hodnotenie služobného postupu týkajúce sa funkcií vykonávaných v službe zaradenia — Vymenovanie podľa služobného poriadku — Vymenovanie odbormi — Žaloba zjavne bez právneho základu)

text:
               9.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/32

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 12. decembra 2012 — Lebedef/Komisia
   (Vec F-109/11) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Hodnotenie za rok 2009 - Výnimka na polovičný pracovný úväzok na účely odborového zastúpenia - Hodnotenie služobného postupu týkajúce sa funkcií vykonávaných v službe zaradenia - Vymenovanie podľa služobného poriadku - Vymenovanie odbormi - Žaloba zjavne bez právneho základu)
   2013/C 38/63
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxembursko) (v zastúpení: F. Frabetti, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie časti hodnotiacej správy žalobcu za obdobie od 1. januára do 31. decembra 2009

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne nedôvodná.

               2.

               G. Lebedef znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 7.1.2012, s. 26.


title: Vec T-625/16: Žaloba podaná 2. septembra 2016 – Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej/ECHA

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/51

         Žaloba podaná 2. septembra 2016 – Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej/ECHA
   (Vec T-625/16)
   (2016/C 402/61)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej sp. z o. o. (Grajewo, Poľsko) (v zastúpení: T. Dobrzyński, radca prawny)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie ECHA č. SME (2016) 2851 z 23. júna 2016, ktorým sa konštatuje, že žalobkyňa nespĺňa podmienky na zníženie poplatku pre stredné podniky a ktorým je bol uložený administratívny poplatok,

               —

               zrušil faktúru ECHA č. 10058238 z 23. júna 2016 týkajúcu sa rozdielu medzi poplatkom zaplateným žalobkyňou a poplatkom, ktorý sa ukladá veľkému podniku na základe rozhodnutia ECHA č. SME (2016) 2851,

               —

               zrušil faktúru ECHA č. 10058239 z 23. júna 2016, ktorá stanovuje výšku administratívneho poplatku uloženého na základe rozhodnutia ECHA č. SME (2016) 2851,

               —

               zrušil rozhodnutie správnej rady ECHA č. 14/2015 zo 4. júna 2015 (MB/43/2014) ME (2016) 2851,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení zásady prenesenia právomoci

                           —

                           Výška administratívneho poplatku stanoveného v rozhodnutí správnej rady ECHA MB/43/2014, ktoré je základom vydania napadnutého rozhodnutia a faktúr, je neprimerane vysoká z hľadiska funkcie, akú má spĺňať administratívny poplatok, a pripomína skôr pokutu. Porušuje tým zásadu prenesenia právomoci stanovenú v článku 5 ZEÚ v spojení s odôvodnením 11 nariadenia Komisie (ES) č. 340/2008.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení zásady právnej istoty a práva na riadnu správu vecí verejných

                           —

                           Žalobkyňa opierala svoje vyhlásenia o veľkosti podniku o informácie, ktoré okrem iného pochádzajú od ECHA a o vnútroštátne informácie. Veľkosť podniku mala byť definovaná v súlade so zákonom o slobodnom výkone hospodárskej činnosti z 2. júla 2004. Uvedený zákon nedefinuje podniky z hľadiska podielovej štruktúry. ECHA nedostatočne informovala o zásadách registrácie a následne bez možnosti opravy chyby uložila poplatok.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality

                           —

                           Podľa ustanovení nariadenia (ES) č. 1907/2006 a nariadenia Komisie (ES) č. 340/2008 administratívne poplatky musia byť prispôsobené skutočným nákladom ECHA vzťahujúcim sa na kontrolu. Prax ECHA spočívajúcu v zaťažení podnikov, ktoré nesprávne uviedli informácie o ich veľkosti, nákladmi na kontrolu všetkých podnikov, treba považovať za neprípustnú.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania

                           —

                           ECHA tým, že ukladala administratívne poplatky a ich výšku stanovovala podľa veľkosti podniku, porušila zásadu rovnosti. Je v rozpore so zásadou rovnosti zaobchádzania zaťažiť podnik, ktorý je považovaný za veľký na základe kapitálového podielu verejnej organizácie, rovnakým administratívnym poplatkom ako podnik, ktorý musí byť považovaný za veľký z hľadiska ročného obratu a personálneho obsadenia.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na neplatnosti faktúr vystavených na základe napadnutého rozhodnutia

                           —

                           Na základe zrušenia rozhodnutia ECHA č. SME (2016) 2851 musia byť následne zrušené faktúry tvoriace základ vyrubenia poplatku. Vyrubené poplatky zároveň nie sú splatné, pretože žalobkyňa v okamihu vydania rozhodnutia ECHA č. SME (2016) 2851 a vystavenia faktúr nebola povinná registrovať sa v systéme REACH.


title: Vec T-30/13: Uznesenie Všeobecného súdu z 18. mája 2015 – GRE/ÚHVT – Villiger Söhne (LIBERTE american blend)

text:
               13.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/25

         Uznesenie Všeobecného súdu z 18. mája 2015 – GRE/ÚHVT – Villiger Söhne (LIBERTE american blend)
   (Vec T-30/13) (1)

   (2015/C 228/33)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 79, 16.3.2013.


title: Vec T-712/16: Žaloba podaná 5. októbra 2016 – Deutsche Lufthansa/Komisia

text:
               12.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/28

         Žaloba podaná 5. októbra 2016 – Deutsche Lufthansa/Komisia
   (Vec T-712/16)
   (2016/C 462/36)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deutsche Lufthansa AG (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: S. Völcker, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil v celom rozsahu alebo čiastočne rozhodnutie Komisie z 25. júla 2016 K(2016) 4964 final vo veci č. M.3770 – Lufthansa/Swiss – rozhodnutie Komisie o žiadosti spoločnosti Lufthansa o čiastočné zrušenie záväzkov týkajúcich sa trás Zürich – Štokholm a Zürich – Varšava,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že rozhodnutie musí byť zrušené, pretože je poznačené zjavne nesprávnym posúdením a bolo prijaté v dôsledku porušenia zásad proporcionality a ochrany legitímnych očakávaní zamietnutím žiadosti spoločnosti Lufthansa o posúdenie a/alebo čiastočné zrušenie záväzkov uložených rozhodnutím Komisie zo 4. júla 2005 vo veci č. COMP/M.3770 – Lufthansa/Swiss.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že rozhodnutie musí byť zrušené, pretože Komisia porušila zásadu riadnej správy vecí verejných tým, že riadne a nestranne neposúdila všetky okolnosti prípadu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že rozhodnutie musí byť zrušené, pretože Komisia zneužila svoje právomoci, keď sa vyhla administratívnemu konaniu podľa nariadenia 1/2003.


title: Vec C-571/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hessisches Finanzgericht (Nemecko) 6. novembra 2015 – Wallenborn Transports SA/Hauptzollamt Gießen

text:
               7.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hessisches Finanzgericht (Nemecko) 6. novembra 2015 – Wallenborn Transports SA/Hauptzollamt Gießen
   (Vec C-571/15)
   (2016/C 090/05)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hessisches Finanzgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Wallenborn Transports SA

      Žalovaný: Hauptzollamt Gießen

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Otázka:
               Predstavuje norma členského štátu v oblasti dane z pridanej hodnoty, podľa ktorej slobodné colné pásma s kontrolou typu I (slobodné prístavy) nie sú súčasťou vnútroštátneho územia, jednu zo situácií v zmysle článku 156, ako sa uvádza v článku 61 prvom pododseku a v článku 71 ods. 1 prvom pododseku smernice o spoločnom systéme DPH (1)?

         V prípade kladnej odpovede na túto otázku:

               2.

               Otázka:
               Nastáva zdaniteľná udalosť a vzniká daňová povinnosť v prípade tovaru, ktorý podlieha clu, podľa článku 71 ods. 1 druhého pododseku smernice o spoločnom systéme DPH aj v okamihu, keď nastane zdaniteľná udalosť a vznikne daňová povinnosť, ak zdaniteľná udalosť nastane a daňová povinnosť vznikne v slobodnom colnom pásme s kontrolou typu I a v právnej úprave dane z pridanej hodnoty členského štátu, ku ktorého územiu patrí slobodné colné pásmo, sa stanovuje, že slobodné colné pásma s kontrolou typu I (slobodné prístavy) nie sú súčasťou vnútroštátneho územia?

         V prípade zápornej odpovede na druhú otázku:

               3.

               Otázka:
               Nastane zdaniteľná udalosť a vznikne daňová povinnosť v prípade tovaru, ktorý bol v colnom režime vonkajší tranzit prepravený do slobodného colného pásma s kontrolou typu I bez ukončenia tohto režimu, pričom tovar sa v slobodnom colnom pásme odníme spod colného dohľadu, takže v tomto prípade vznikne colný dlh podľa článku 203 ods. 1 Colného kódexu (2), v rovnakom okamihu podľa inej skutočnosti zakladajúcej daňovú povinnosť, a to podľa článku 204 ods. 1 písm. a) Colného kódexu, pretože sa upustilo od postupu, ktorým bol tovar odňatý z colného dohľadu, podľa ktorého sa mal tovar predložiť colnému úradu, ktorý je príslušný pre slobodné colné pásmo a nachádza sa na vnútroštátnom území, a režim tranzitu sa tam mal ukončiť?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty; Ú. v. EÚ L 347, s. 1.

      (2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva; Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307.


title: Vec C-417/13: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. januára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – ÖBB Personenverkehr AG/Gotthard Starjakob (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Smernica 2000/78/ES — Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní — Článok 2 ods. 1 a článok 2 ods. 2 písm. a) — Článok 6 ods. 1 — Diskriminácia na základe veku — Vnútroštátna právna úprava, ktorá na účely stanovenia odmeny podmieňuje zohľadnenie období služby dosiahnutých pred dovŕšením veku 18 rokov predĺžením lehôt postupu — Odôvodnenie — Schopnosť dosiahnuť sledovaný cieľ — Možnosť napadnúť predĺženie lehôt postupu)

text:
               30.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/5

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. januára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – ÖBB Personenverkehr AG/Gotthard Starjakob
      (Vec C-417/13) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 2000/78/ES - Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní - Článok 2 ods. 1 a článok 2 ods. 2 písm. a) - Článok 6 ods. 1 - Diskriminácia na základe veku - Vnútroštátna právna úprava, ktorá na účely stanovenia odmeny podmieňuje zohľadnenie období služby dosiahnutých pred dovŕšením veku 18 rokov predĺžením lehôt postupu - Odôvodnenie - Schopnosť dosiahnuť sledovaný cieľ - Možnosť napadnúť predĺženie lehôt postupu))
      (2015/C 107/06)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: ÖBB Personenverkehr AG

         Žalovaný: Gotthard Starjakob

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Právo Únie, najmä článok 2 a článok 6 ods. 1 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá na odstránenie diskriminácie na základe veku započítava obdobia služby dosiahnuté pred dovŕšením veku 18 rokov, ale ktorá zároveň obsahuje pravidlo, ktorého uplatňovanie je v skutočnosti určené len zamestnancom – obetiam tejto diskriminácie, ktoré o jeden rok predlžuje obdobie vyžadované na postup v každom z prvých troch platových stupňov a ktoré tým s konečnou platnosťou zachováva rozdielne zaobchádzanie na základe veku.

                  2.

                  Právo Únie, najmä článok 16 smernice 2000/78, sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátna právna úprava, ktorá sleduje odstránenie diskriminácie na základe veku, nemusí nutne umožniť zamestnancovi, ktorého obdobia služby dosiahnuté pred dovŕšením veku 18 rokov neboli započítané pri výpočte jeho služobného postupu, získať finančnú kompenzáciu zodpovedajúcu zaplateniu rozdielu medzi odmenou, ktorú by dostal, ak by neexistovala takáto diskriminácia, a odmenou, ktorú skutočne dostal. V prípade, o aký ide vo veci samej, a kým nie je prijatý systém odstraňujúci diskrimináciu na základe veku spôsobom, ktorý je v súlade s ustanoveniami smernice 2000/78, však obnova rovnosti zaobchádzania vyžaduje, aby sa zamestnancom, ktorí získali prax aspoň sčasti pred dovŕšením veku 18 rokov, priznali rovnaké výhody, ako sú tie, ktoré mali zamestnanci, ktorí po dovŕšení tohto veku získali prax rovnakej povahy a porovnateľnej dĺžky, pokiaľ ide o započítanie období služby dosiahnutých pred dovŕšením veku 18 rokov, ako aj o postup v platových stupňoch.

                  3.

                  Právo Únie, najmä článok 16 smernice 2000/78, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby vnútroštátny zákonodarca na účely započítania období služby dosiahnutých pred dovŕšením veku 18 rokov stanovil povinnosť spolupráce, na základe ktorej musí zamestnanec poskytnúť svojmu zamestnávateľovi dôkazy týkajúce sa uvedených období. Nie je však zneužitím práva, ak zamestnanec odmietne spolupracovať na účely uplatnenia vnútroštátnej právnej úpravy, o akú ide vo veci samej, ktorá zahŕňa diskrimináciu na základe veku odporujúcu smernici 2000/78, ako ani jeho akt smerujúci k získaniu platby určenej na obnovu rovnosti zaobchádzania vo vzťahu k zamestnancom, ktorí po dovŕšení tohto veku získali prax rovnakej povahy a dĺžky porovnateľnej s dĺžkou jeho praxe.

                  4.

                  Zásada efektivity sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade, o aký ide o veci samej, nebráni tomu, aby vnútroštátna lehota na premlčanie práv, ktoré majú svoj základ v práve Únie, začala plynúť pred dátumom vyhlásenia rozsudku Súdneho dvora, ktorý objasnil právny stav v danej veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 325, 9.11.2013.


               28.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/12

         Žaloba Dozorného úradu EZVO podaná 14. januára 2014 proti Nórskemu kráľovstvu
   (Vec E-7/14)
   (2014/C 163/11)
   Dozorný úrad EZVO, ktorý zastupuje Xavier Lewis a Gjermund Mathisen, splnomocnení zástupcovia Dozorného úradu EZVO, Rue Belliard 35, 1040 Brusel, Belgicko, podal 14. januára 2014 na Súd EZVO žalobu proti Nórsku.
   Dozorný úrad EZVO žiada Súd EZVO, aby:

               1.

               vyhlásil, že Nórsko tým, že ponechalo v platnosti vnútroštátne pravidlá, podľa ktorých motorové vozidlá na lízing zaevidované v zahraničí a dovezené do Nórska nórskymi rezidentmi v rámci režimu dočasného použitia podliehajú plnej výške registračnej dane bez toho, aby mal daný občan akékoľvek právo na oslobodenie od dane alebo jej vrátenie v prípade, že vozidlo nie je určené na trvalé používanie v Nórsku, ani sa takýmto spôsobom skutočne nepoužíva, si nesplnilo svoje povinnosti vyplývajúce z článku 36 Dohody o EHP;

               2.

               nariadil Nórskemu kráľovstvu uhradiť trovy konania.

      Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

               —

               V nórskych právnych predpisoch sa stanovuje, že vozidlá na lízing zaevidované v zahraničí, ktoré sú dovezené do Nórska nórskymi rezidentmi v režime dočasného použitia, v zásade podliehajú plnej registračnej dani od momentu, keď sa začnú používať v Nórsku. Dozorný úrad EZVO sa domnieva, že tieto právne predpisy sú v rozpore so slobodou voľného pohybu služieb. Konštatuje, že Nórsko doteraz neprijalo potrebné legislatívne opatrenia na zabezpečenie súladu s článkom 36 Dohody o EHP.

               —

               Dozorný úrad EZVO uvádza, že v článku 36 Dohody o EHP sa okrem iného vylučuje uplatňovanie akéhokoľvek vnútroštátneho právneho predpisu, ktorý bez objektívneho odôvodnenia bráni poskytovateľovi služieb, aby túto slobodu využíval.


title: Vec F-109/10: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  22. mája 2012 — AU/Európska komisia (Verejná služba — Zmluvní zamestnanci — Dôchodky — Odchodné)

text:
               30.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/28

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 22. mája 2012 — AU/Európska komisia
   (Vec F-109/10) (1)

   (Verejná služba - Zmluvní zamestnanci - Dôchodky - Odchodné)
   2012/C 194/46
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: AU (v zastúpení: R. Oehmen, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Martin a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie o odmietnutí vyplatiť žalobcovi odchodné

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               AU znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 13, 15.1.2011, s. 43.


title: Vec F-33/10: Žaloba podaná 19. mája 2010 — Lebedef/Komisia

text:
               31.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/53

         Žaloba podaná 19. mája 2010 — Lebedef/Komisia
   (Vec F-33/10)
   ()
   2010/C 209/83
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxembursko) (v zastúpení: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie správy o služobnom postupe (SSP) žalobcu za obdobie od 1. januára 2005 do 31. decembra 2005, ako bola vyhotovená po jej zrušení rozsudkom Súdu pre verejnú službu F-36/07

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť správu o služobnom postupe (SSP) žalobcu za obdobie od 1. januára 2005 do 31. decembra 2005, ako bola vyhotovená po jej zrušení Súdom pre verejnú službu v rozsudku zo 7. mája 2008 vo veci F-36/07, Lebedef/Komisia,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-50/07: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  18. júla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2004/24/ES — Zvláštne liečivá — Tradičné rastlinné lieky — Zákonník Spoločenstva — Humánne lieky — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/10

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 18. júla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-50/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2004/24/ES - Zvláštne liečivá - Tradičné rastlinné lieky - Zákonník Spoločenstva - Humánne lieky - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2007/C 211/18)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Stromsky a S. Pardo Quintillán, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: F. Díez Moreno, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie v stanovenej lehote všetkých zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/24/ES z 31. marca 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES ustanovujúca zákonník Spoločenstva o liekoch na humánne použitie o tradičné rastlinné lieky (Ú. v. EÚ L 136, s. 85; Mim. vyd. 13/034, s. 313)
   Výrok rozsudku

               1.

               Neprijatím v stanovenej lehote všetkých zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení nevyhnutných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/24/ES z 31. marca 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES ustanovujúca zákonník Spoločenstva o liekoch na humánne použitie o tradičné rastlinné lieky, si Španielske kráľovstvo nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 24.3.2007.


title: Vec C-233/11 P: Odvolanie podané 16. mája 2011 : Siemens Transmission & Distribution SA a Nuova Magrini Galileo SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z  3. marca 2011 vo veci T-122/07 až T-124/07, Siemens AG Österreich a i./Komisia

text:
               9.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 204/18

         Odvolanie podané 16. mája 2011: Siemens Transmission & Distribution SA a Nuova Magrini Galileo SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 3. marca 2011 vo veci T-122/07 až T-124/07, Siemens AG Österreich a i./Komisia
   (Vec C-233/11 P)
   2011/C 204/33
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Siemens Transmission & Distribution SA a Nuova Magrini Galileo SpA (v zastúpení: H. Wollmann, F. Urlesberger, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution Ltd, Európska komisia

      Návrhy odvolateliek

               —

               zrušiť bod 2 rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 3. marca 2011 (spojené veci T-122/07 až T-124/07) v rozsahu, v akom bol zrušený článok 2 písm. j) a k) rozhodnutia Komisie K(2006) 6762 v konečnom znení z 24. januára 2007 vo veci COMP/F/38.899 — Rozvádzače izolované plynom,

               —

               zrušiť bod 3 prvú zarážku napadnutého rozsudku a potvrdiť článok 2 písm. j) a k) rozhodnutia Komisie K(2006) 6762 v konečnom znení a vo vzťahu k článku 2 písm. k) uvedeného rozhodnutia rozhodnúť, že každý zo solidárnych dlžníkov znáša vo vzťahu ku svojim spoludlžníkom tretinu zo sumy 4 500 000 eur,

               —

               subsidiárne zrušiť bod 3 prvú zarážku napadnutého rozsudku a vrátiť vec Všeobecnému súdu,

               —

               v každom prípade zrušiť bod 7 napadnutého rozsudku a zaviazať žalovanú na náhradu všetkých trov konania vo veci T-124/07, ako aj tohto konania o odvolaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Všeobecný súd zrušil nad rámec návrhov žalobkýň aj pokutu, ktorá bola uložená výlučne Schneider Electric SA, a neprípustným spôsobom ju pripočítal k celkovému dlhu odvolateliek. Napadnutý rozsudok tým porušuje základné zásady práva. Všeobecný súd preto porušil dispozičnú zásadu a poprel zásadu, ktorá je implicitne obsiahnutá v článku 263 ZFEÚ, že nikto nemôže podať žalobu na účet inej osoby.
   Ďalej Všeobecný súd nad rámec návrhov žalobkýň zasiahol do právoplatnosti rozhodnutia Komisie voči Schneider Electric SA. Tento neprípustný zásah do právoplatnosti porušuje zásadu právnej istoty.
   Odvolateľkám nebola poskytnutá možnosť vyjadriť sa k podstatným tvrdeniam Všeobecného súdu. To predstavuje vadu konania pred Všeobecným súdom, keďže tým bolo porušené právo odvolateliek byť vypočutý v zmysle článku 6 EDĽP.


title: Vec T-102/08 P: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. októbra 2009 — Sundholm/Komisia ( Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Hodnotenie — Správa o služobnom postupe prijatá podľa rozsudku Súdu prvého stupňa — Hodnotené obdobie 2001 — 2002 — Odôvodnené neprítomnosti — Povinnosť odôvodnenia )

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/43

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. októbra 2009 — Sundholm/Komisia
   (Vec T-102/08 P) (1)

   („Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Hodnotenie - Správa o služobnom postupe prijatá podľa rozsudku Súdu prvého stupňa - Hodnotené obdobie 2001 — 2002 - Odôvodnené neprítomnosti - Povinnosť odôvodnenia“)
   2009/C 282/82
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Asa Sundholm (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát)

      Predmet veci

   Odvolenie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 13. decembra 2007, Sundholm/Komisia (F-27/07, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), ktorým sa navrhuje zrušenie tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 13. decembra 2007, Sundholm/Komisia (F-27/07, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), sa zrušuje.

               2.

               Rozhodnutie z 2. júna 2006, ktorým revízny hodnotiteľ prijal správu o služobnom postupe pani Asy Sundholmovej za obdobie od 1. júla 2001 do 31. decembra 2002, sa zrušuje.

               3.

               Žaloba podaná v prvostupňovom konaní sa vo zvyšnej časti zamieta.

               4.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania pred Súdom pre verejnú službu, ako aj v tomto konaní.

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 26.4.2008.


title: Vec T-650/15: Žaloba podaná 13. novembra 2015 – Knus-Galán/Parlament

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/64

         Žaloba podaná 13. novembra 2015 – Knus-Galán/Parlament
   (Vec T-650/15)
   (2016/C 048/72)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Minna Knus-Galán (Helsinki, Fínsko) (v zastúpení: N. Pirc Musar, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu A(2015)8551 C zo 14. septembra 2015, ktorým sa zamieta opakovaná žiadosť žalobkyne o prístup k niektorým dokumentom týkajúcim sa informácií o cestovných výdavkoch poslancov Európskeho parlamentu, ako aj o ich diétach, všeobecných výdavkoch a výdavkoch na personálne zabezpečenie,

               —

               uložil Parlamentu povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne podľa článkov 134 a 140 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, vrátane trov konania akéhokoľvek vedľajšieho účastníka konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 (1) v spojení s článkom 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001 (2), keďže požadované osobné údaje nie sú chránené právnymi predpismi Spoločenstva.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 v spojení s článkom 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001, keďže prístup k požadovaným informáciám bol odmietnutý, hoci podmienky na zverejnenie boli splnené.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení všeobecnej povinnosti podľa článkov 2 a 4 nariadenia č. 1049/2001 v spojení s článkom 6 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001, a to preskúmať každý jednotlivý dokument.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 6 nariadenia č. 1049/2001, keďže odmietnutie poskytnúť čiastočný prístup k požadovaným dokumentom nebolo odôvodnené.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia podľa článku 7 ods. 1 a článku 8 ods. 1 nariadenia č. 1049/2001, keďže Parlament sa nezaoberal všetkými tvrdeniami žalobkyne.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 8, 2001, s. 1; Mim. vyd. 13/026, s. 102).


title: Vec T-319/06: Žaloba podaná 27. novembra 2006 – Moreira da Fonseca/ÚHVT – General Óptica (GENERAL OPTICA)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/70

         Žaloba podaná 27. novembra 2006 – Moreira da Fonseca/ÚHVT – General Óptica (GENERAL OPTICA)
   (Vec T-319/06)
   (2006/C 326/146)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Alberto Jorge Moreira da Fonseca Lda (Santo Tirso, Portugalsko) (v zastúpení: M. Oehen Mendes, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: General Óptica SA (Barcelona, Španielsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. augusta 2006, ktoré bolo žalobcovi oznámené 27. septembra 2006, vydané v konaní o výmaze č. 828C (vec č. R 944/2005-1), a následne vyhlásiť ochrannú známku Spoločenstva č. 2 436 798„GENERAL OPTICA“, ktorej prihláška bola podaná 5. novembra 2001 a ktorá bola zapísaná 20. novembra 2002, za neplatnú alebo subsidiárne za vymazanú,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka „GENERAL OPTICA“ pre služby v triede 42 (služby optikov) – ochranná známka Spoločenstva č. 2 436 798.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: General Óptica SA.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobca.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: skoršie obchodné označenie „Generalóptica“ pre dovoz a maloobchodný predaj optických, presných a fotografických prístrojov.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie okrem iného článku 8 ods. 1 a 4 nariadenia Rady č. 40/94, keďže medzi týmito dvoma označeniami existuje pravdepodobnosť zámeny a žalobcovmu označeniu je poskytovaná vnútroštátna ochrana.
   Porušenie pravidla 22 nariadenia Komisie č. 2868/95, keďže ÚHVT si nesplnil povinnosť požiadať žalobcu o predloženie dôkazu o údajnom skoršom používaní.


title: Vec C-263/11: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  19. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts — Lotyšsko) — Ainārs Rēdlihs/Valsts ieņēmumu dienests (Šiesta smernica o DPH — Smernica 2006/112/ES — Pojem „ekonomická činnosť“ — Dodávky dreva s cieľom zmierniť škody spôsobené búrkou — Režim prenesenia daňovej povinnosti — Nezapísanie v registri platcov dane — Pokuta — Zásada proporcionality)

text:
               29.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/13

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 19. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts — Lotyšsko) — Ainārs Rēdlihs/Valsts ieņēmumu dienests
   (Vec C-263/11) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Smernica 2006/112/ES - Pojem „ekonomická činnosť“ - Dodávky dreva s cieľom zmierniť škody spôsobené búrkou - Režim prenesenia daňovej povinnosti - Nezapísanie v registri platcov dane - Pokuta - Zásada proporcionality)
   2012/C 295/21
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākās tiesas Senāts

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ainārs Rēdlihs

      Žalovaný: Valsts ieņēmumu dienests

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Augstākās tiesas Senāts — Výklad článku 4 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) a článku 9 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Pojem zdaniteľná osoba a ekonomická činnosť — Dodávky dreva uskutočnené fyzickou osobou, ktorá je majiteľom lesov určených na jej osobnú potrebu, s cieľom zmierniť škody spôsobené búrkou — Súlad vnútroštátneho opatrenia ukladajúceho pokutu stanovenú vo výške dane obvykle dlžnej podľa hodnoty dodaného tovaru za nezapísanie do registra platcov dane z pridanej hodnoty, hoci by dotknutá osoba nebola povinná zaplatiť daň, aj keby sa zapísala do uvedeného registra, so zásadou proporcionality

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 9 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2006/138/ES z 19. decembra 2006, treba vykladať v tom zmysle, že dodávky dreva, ktoré uskutočnila fyzická osoba s cieľom zmierniť následky prípadu vyššej moci, patria do rámca využívania hmotného majetku, ktoré treba posúdiť ako „ekonomickú činnosť“ v zmysle tohto ustanovenia, pretože uvedené dodávky sa vykonávajú na účely získania stáleho príjmu. Prináleží vnútroštátnemu súdu, aby posúdil všetky údaje vo veci samej s cieľom určiť, či sa využívanie hmotného majetku, akým je les, vykonáva na účely získania stáleho príjmu.

               2.

               Právo Únie treba vykladať v tom zmysle, že nie je vylúčené, že ustanovenie vnútroštátneho práva, ktoré umožňuje uložiť pokutu stanovenú vo výške obvyklej sadzby dane z pridanej hodnoty uplatniteľnej podľa hodnoty tovarov, ktoré boli predmetom uskutočnených dodávok, jednotlivcovi, ktorý si nesplnil povinnosť zapísať sa do registra platcov dane z pridanej hodnoty a ktorý nebol osobou povinnou zaplatiť túto daň, je v rozpore so zásadou proporcionality. Prináleží vnútroštátnemu súdu, aby preskúmal, či výška sankcie nepresahuje rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľov, ktorými je zabezpečiť riadne vybratie dane a zabrániť podvodom, s ohľadom na okolnosti prejednávanej veci a predovšetkým na konkrétnu sumu, ktorá bola uložená a prípadnú existenciu podvodu alebo obchádzanie uplatniteľnej právnej úpravy zdaniteľnou osobou, ktorá sa za porušenie registračnej povinnosti trestá.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 30.7.2011.


title: Vec T-558/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  21. novembra 2012 — Atlas/ÚHVT — Couleurs de Tollens (ARTIS) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ARTIS — Skoršia národná slovná ochranná známka ARTIS — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               12.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/36

         Rozsudok Všeobecného súdu z 21. novembra 2012 — Atlas/ÚHVT — Couleurs de Tollens (ARTIS)
   (Vec T-558/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ARTIS - Skoršia národná slovná ochranná známka ARTIS - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 9/63
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Atlas sp. z o.o. (Lodž, Poľsko) (v zastúpení: R. Rumpel, avocat)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Couleurs de Tollens (Clichy, Francúzsko) (v zastúpení: J.-G. Monin, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 28. júla 2011 (vec R 1253/2010-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Couleurs de Tollens-Agora a Atlas sp. z o.o.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Atlas sp. z o.o. je povinná nahradiť trovy konania, vrátane trov konania, ktoré vynaložila spoločnosť Couleurs de Tollens v konaní pred odvolacím senátom Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

      (1)  Ú. v. EÚ C 13, 14.1.2012.


title: Vec T-162/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. decembra 2006 – Branco/Komisia ( Európsky sociálny fond (ESF) — Zníženie finančnej pomoci — Subdodávka — Primeraná lehota )

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/34

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. decembra 2006 – Branco/Komisia
   (Vec T-162/04) (1)

   („Európsky sociálny fond (ESF) - Zníženie finančnej pomoci - Subdodávka - Primeraná lehota“)
   (2006/C 331/75)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Eugénio Branco, Lda (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: B. Belchior, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Guearra e Andrade a A. Weimar, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 8. augusta 2003, ktorým sa znižuje pomoc z Európskeho sociálneho fondu (ESF) a ktorým sa preto zamieta žiadosť o vyplatenie zostatku pomoci z ESF pôvodne schválenej pre operačný program 87 03 01 P1
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 28.8.2004.


title: Vec T-694/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 23. novembra 2015 – EREF/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Usmernenia o štátnej pomoci v oblasti ochrany životného prostredia a energetiky na roky 2014 – 2020 — Združenie — Neexistencia priamej dotknutosti členov — Neprípustnosť“)

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/55

         Uznesenie Všeobecného súdu z 23. novembra 2015 – EREF/Komisia
   (Vec T-694/14) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Usmernenia o štátnej pomoci v oblasti ochrany životného prostredia a energetiky na roky 2014 – 2020 - Združenie - Neexistencia priamej dotknutosti členov - Neprípustnosť“))
   (2016/C 038/72)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: European Renewable Energies Federation (EREF) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: U. Prall, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn, K. Herrmann a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie oznámenia Komisie z 28. júna 2014 nazvaného „Usmernenia o štátnej pomoci v oblasti ochrany životného prostredia a energetiky na roky 2014 – 2020“ (Ú. v. EÚ C 200, s. 1) v rozsahu, v akom sa týka kritérií posúdenia zlučiteľnosti pomoci v prospech energie z obnoviteľných zdrojov s vnútorným trhom

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               European Renewable Energies Federation (EREF) znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 409, 17.11.2014.


title: Vec T-741/14: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. marca 2017 – Hersill/EUIPO – KCI Licensing (VACUP) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie VACUP — Skoršie slovné ochranné známky Európskej únie MINIVAC a V.A.C. — Neexistencia riadneho používania skoršej ochrannej známky — Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               24.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/15

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. marca 2017 – Hersill/EUIPO – KCI Licensing (VACUP)
   (Vec T-741/14) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie VACUP - Skoršie slovné ochranné známky Európskej únie MINIVAC a V.A.C. - Neexistencia riadneho používania skoršej ochrannej známky - Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 129/25)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hersill, SL (Móstoles, Španielsko) (v zastúpení: M. Aznar Alonso a P. Koch Moreno, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: KCI Licensing, Inc (San Antonio, Texas, Spojené štáty (v zastúpení: S. Malynicz, QC)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. augusta 2014 (vec R 1520/2013-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami KCI Licensing a Hersill

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) zo 14. augusta 2014 (vec R 1520/2013-2) sa zrušuje.

               2.

               EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila spoločnosť Hersill, SL.

               3.

               KCI Licensing, Inc., znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 448, 15.12.2014.


title: Vec C-204/10 P: Odvolanie podané 28. apríla 2010 : Enercon GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z  3. februára 2010 vo veci T-472/07, Enercon GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/21

         Odvolanie podané 28. apríla 2010: Enercon GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 3. februára 2010 vo veci T-472/07, Enercon GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-204/10 P)
   2010/C 179/36
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Enercon GmbH (v zastúpení: J. Mellor, barrister, R. Böhm, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Hasbro Inc.

      Návrhy odvolateľky

               —

               vyhovieť odvolaniu proti rozsudku Všeobecného súdu a zrušiť rozsudok Všeobecného súdu, zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu, a prípadne zrušiť rozhodnutie námietkového oddelenia,

               —

               (prípadne) vrátiť vec ÚHVT na nové preskúmanie otázok uvedených v námietke,

               —

               zaviazať ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom a ÚHVT na náhradu trov tohto odvolacieho konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd neuznal pochybenia v rozhodnutí odvolacieho senátu, ktorý ho založil na protiprávnom rozhodnutí námietkového oddelenia. Predovšetkým došlo k úplnému neuznaniu toho, že: a) rozsudok Medion (1) sa vzťahoval na výnimočnú situáciu, v ktorej neplatí všeobecné pravidlo, že priemerný spotrebiteľ bežne vníma ochrannú známku ako súčasť celkového dojmu; pričom b) v tejto veci však neexistuje nijaká okolnosť, ktorá by dostatočne odôvodnila takýto výnimočný prístup. V prejednávanej veci nemala žiadna časť skoršej ochrannej známky „samostatnú rozlišovaciu úlohu“.
   Okrem toho odvolateľka tvrdí, že z dôvodu nesprávneho uplatnenia v prvom štádiu preskúmania podobnosti zásady založenej na rozsudku Medion, celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny nebolo náležite vykonané.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004, s. 31.


title: Vec C-515/12: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  3. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – „4finance“ UAB/Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba, Valstybinę mokesčių inspekciją prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Smernica 2005/29/ES — Nekalé obchodné praktiky — Pyramídová propagačná schéma — Potreba prípadného plnenia zo strany spotrebiteľov poskytnutého s cieľom získať kompenzáciu — Výklad pojmu „plnenie“ )

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/7

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 3. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – „4finance“ UAB/Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba, Valstybinę mokesčių inspekciją prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Vec C-515/12) (1)

   ((Smernica 2005/29/ES - Nekalé obchodné praktiky - Pyramídová propagačná schéma - Potreba prípadného plnenia zo strany spotrebiteľov poskytnutého s cieľom získať kompenzáciu - Výklad pojmu „plnenie“))
   2014/C 159/08
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka:„4finance“ UAB

      Odporcovia: Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba, Valstybinę mokesčių inspekciją prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Výklad bodu 14 prílohy I smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (Ú. v. EÚ L 149, s. 22) – Pyramídová propagačná schéma umožňujúca spotrebiteľovi za symbolické plnenie získať kompenzáciu, ktorá vyplýva hlavne zo zapojenia ďalších spotrebiteľov do schémy, a nie z predaja alebo spotreby produktov – Dopad výšky plnenia na kvalifikáciu schémy ako pyramídovej propagačnej schémy – Význam podielu financovania kompenzácií z plnení nových spotrebiteľov – Požiadavka, aby táto kompenzácia bola úplne alebo z väčšej časti financovaná z príspevkov nových členov

      Výrok rozsudku

   Príloha I bod 14 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“), sa má vykladať v tom zmysle, že pyramídová propagačná schéma predstavuje za každých okolností nekalú obchodnú praktiku len vtedy, ak od spotrebiteľa vyžaduje finančné plnenie v akejkoľvek výške, na základe ktorého mu ponúka možnosť získať kompenzáciu vyplývajúcu hlavne zo zapojenia ďalších spotrebiteľov do tejto schémy, a nie z predaja alebo spotreby produktov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013.


title: Vec T-451/17: Žaloba podaná 20. júla 2017 – Verband der Deutschen Biokraftstoffindustrie/Komisia

text:
               25.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 318/15

         Žaloba podaná 20. júla 2017 – Verband der Deutschen Biokraftstoffindustrie/Komisia
   (Vec T-451/17)
   (2017/C 318/21)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Verband der Deutschen Biokraftstoffindustrie e.V. (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: R. Stein, P. Friton a H.-J. Prieß, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil oznámenie Komisie pod číslom v registri BK/abd/ener.c.1 (2017)2122195 v rozsahu, v akom na strane 5 pre výpočet emisií skleníkových plynov z bionafty predpisuje uplatniť emisný faktor 99,57 g CO2eq per MJ metanolu, ako aj

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení smernice 2009/28/ES (1) odklonom od predpísanej metodiky výpočtu

                           —

                           Žalobca tvrdí, že ak sa pre výpočet emisného faktora vychádzalo zo skutočných hodnôt, uplatní sa podľa článku 19 ods. 1 písm. b) metodika stanovená v časti C prílohy V k smernici 2009/28/ES. V súlade s bodom 13 časťou C prílohy V k smernici 2009/28/ES sa emisie z používaných palív (eu) v prípade biopalív a biokvapalín považujú za nulové. Napadnuté oznámenie vyžaduje, aby systémy dobrovoľnej certifikácie v stanovenej lehote uplatnili výpočet odkláňajúci sa od bodu 13 časti C prílohy V k smernici 2009/28/ES, ktorý obsahuje práve emisie z používania palív.

                           —

                           Odklon od bodu 13 časti C prílohy V k smernici 2009/28/ES porušuje procesné požiadavky uvedenej smernice. Prispôsobenie metodiky v prílohe V smernice vždy podľa článku 19 ods. 7 druhej vety smernice vyžaduje dodržanie postupu článku 25 ods. 4 smernice. Toto ustanovenie zase odkazuje na článok 5a ods. 1 až 4 a článok 7 rozhodnutia 1999/468/ES (2) so zreteľom na jeho článok 8, podľa ktorého je potrebné zvolať regulačný výbor s kontrolou a uskutočniť kontrolu zo strany Európskeho parlamentu a Rady. Nemožno zvoliť formu neformálneho oznámenia na poslednú chvíľu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásad práva Únie, ako je zásadaproporcionality, právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery tým, že bolo stanovené neprimerane krátke prechodné obdobie, končiace 1. septembra 2017, na to, aby bola do systémov certifikácie prebratá metodika výpočtu, ktorá je v rozpore so smernicou

                           —

                           Ochrana legitímnej dôvery nie je zabezpečená, pretože procesná lehota a lehota na prebratie sú neprimerane krátke.

                           —

                           Z dôvodu neprimeraných ťažkostí pri prebratí došlo k porušeniu zásady právnej istoty.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES (Ú. v. EÚ L 140, 2009, s. 16).

      (2)  1999/468/ES: Rozhodnutie Rady z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (Ú. v. ES L 184, 1999, s. 23; Mim. vyd. 01/003, s. 124).


title: Vec C-31/08: Žaloba podaná 25. januára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/23

         Žaloba podaná 25. januára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-31/08)
   (2008/C 79/39)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Zadra, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Talianska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Talianska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2006/51/ES (1) zo 6. júna 2006, ktorou sa na účely prispôsobenia technickému pokroku mení a dopĺňa príloha I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2005/55/ES (2) a prílohy IV a V k smernici 2005/78/ES (3), pokiaľ ide o požiadavky na systém monitorovania regulácie emisií pre využitie vo vozidlách a výnimky pre plynové motory, alebo v každom prípade tým, že tieto ustanovenia neoznámila Komisii, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 3 tejto smernice,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2006/51/ES uplynula 8. novembra 2006.

      (1)  Ú. v. EÚ L 152, 2006, s. 11.

      (2)  Ú. v. EÚ L 275, 2005, s. 1.

      (3)  Ú. v. EÚ L 313, 2005, s. 1.


title: Vec T-262/00: Uznesenie Všeobecného súdu z  22. januára 2013 — La Vigile San Marco/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Úľavy na sociálnych odvodoch v prospech podnikov so sídlom na území Benátok a Chioggie — Rozhodnutie, ktorým sa systém štátnej pomoci vyhlasuje za nezlučiteľný so spoločným trhom a nariaďuje sa vrátenie poskytnutej pomoci — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“ )

text:
               9.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/19

         Uznesenie Všeobecného súdu z 22. januára 2013 — La Vigile San Marco/Komisia
   (Vec T-262/00) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Úľavy na sociálnych odvodoch v prospech podnikov so sídlom na území Benátok a Chioggie - Rozhodnutie, ktorým sa systém štátnej pomoci vyhlasuje za nezlučiteľný so spoločným trhom a nariaďuje sa vrátenie poskytnutej pomoci - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu)
   2013/C 71/29
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: La Vigile San Marco SpA (Benátky, Taliansko) (v zastúpení: A. Vianello, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Talianska republika (v zastúpení: pôvodne U. Leanza, neskôr I. Braguglia, neskôr R. Adam a napokon I. Bruni, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. Aiello a P. Gentili, avvocati dello Stato)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie 2000/394/ES z 25. novembra 1999 týkajúceho sa štátnej pomoci v prospech podnikov so sídlom na území Benátok a Chioggie podľa zákonov č. 30/1997 a 206/1995 o úľavách na sociálnych odvodoch (Ú. v. ES 2000, L 150, s. 50)

      Výrok

               1.

               Námietka neprípustnosti, ktorú vzniesla Európska komisia, sa spája s vecou samou.

               2.

               Žaloba sa zamieta ako čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu.

               3.

               La Vigile San Marco SpA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Komisie.

               4.

               Talianska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 355, 9.12.2000.


title: Vec C-424/12: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 6. februára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Oradea — Rumunsko) — SC Fatorie SRL/Direcția Generală a Finanțelor Publice Bihor (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — DPH — Smernica 2006/112/ES — Prenesenie daňovej povinnosti — Právo na odpočítanie dane — Zaplatenie dane poskytovateľovi služieb — Neuvedenie povinných údajov — Zaplatenie DPH bez právneho dôvodu — Strata práva na odpočítanie dane — Zásada daňovej neutrality — Zásada právnej istoty)

text:
               29.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/11

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 6. februára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Oradea — Rumunsko) — SC Fatorie SRL/Direcția Generală a Finanțelor Publice Bihor
   (Vec C-424/12) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - DPH - Smernica 2006/112/ES - Prenesenie daňovej povinnosti - Právo na odpočítanie dane - Zaplatenie dane poskytovateľovi služieb - Neuvedenie povinných údajov - Zaplatenie DPH bez právneho dôvodu - Strata práva na odpočítanie dane - Zásada daňovej neutrality - Zásada právnej istoty)
   2014/C 93/17
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Oradea

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: SC Fatorie SRL

      Odporca: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bihor

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Curtea de Apel Oradea — Výklad smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Strata práva na odpočítanie DPH z dôvodu neuvedenia na faktúre údaju o uplatnení režimu prenesenia daňovej povinnosti — Zásada právnej istoty — Rozhodnutie, ktorým sa ukladá povinnosť zaplatiť sumu neoprávnene odpočítanej DPH, úroky, ako aj pokutu z omeškania, a ktorému predchádza neodvolateľné rozhodnutie o uznaní práva na odpočítanie dane — Zásada daňovej neutrality — Zaplatenie DPH nesprávne uvedenej na faktúre tretej osoby — Absencia zásahu daňových orgánov na účely opravy faktúry a nemožnosť jej opravy a posteriori

      Výrok rozsudku

               1.

               V rámci transakcie podliehajúcej režimu prenesenia daňovej povinnosti za takých okolností, akými sú okolnosti vo veci samej, smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty a zásada daňovej neutrality nebránia tomu, aby bolo príjemcovi služieb odňaté právo na odpočítanie dane z pridanej hodnoty, ktorú bez právneho dôvodu zaplatil poskytovateľovi služieb na základe nesprávne vystavenej faktúry, a to aj vtedy, ak je oprava tejto chyby nemožná z dôvodu úpadku uvedeného poskytovateľa.

               2.

               Zásada právnej istoty nebráni správnej praxi vnútroštátnych daňových orgánov, ktorá spočíva v zrušení rozhodnutia, ktorým tieto orgány priznali zdaniteľnej osobe právo na odpočítanie dane z pridanej hodnoty, v rámci prekluzívnej lehoty, pričom v nadväznosti na opätovnú kontrolu od nej žiadajú zaplatenie tejto dane a úrokov z omeškania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 379, 8.12.2012.


title: Vec C-501/14: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 19. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – EL-EM-2001 Ltd/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Cestná doprava — Nariadenie (ES) č. 561/2006 — Článok 10 ods. 3 — Články 18 a 19 — Pokuta uložená vodičovi — Opatrenia potrebné na vykonanie sankcie prijaté voči dopravnému podniku — Zaistenie vozidla)

text:
               19.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 475/2

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 19. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – EL-EM-2001 Ltd/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Vec C-501/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Cestná doprava - Nariadenie (ES) č. 561/2006 - Článok 10 ods. 3 - Články 18 a 19 - Pokuta uložená vodičovi - Opatrenia potrebné na vykonanie sankcie prijaté voči dopravnému podniku - Zaistenie vozidla))
   (2016/C 475/02)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: EL-EM-2001 Ltd

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Výrok rozsudku

   Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 z 15. marca 2006 o harmonizácii niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Rady (EHS) č. 3821/85 a (ES) č. 2135/98 a zrušuje nariadenie Rady (EHS) č. 3820/85, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá ako zabezpečovacie opatrenie umožňuje zaistenie vozidla patriaceho dopravnému podniku v situácii, v ktorej na jednej strane vodič tohto vozidla zamestnaný týmto podnikom viedol toto vozidlo v rozpore s ustanoveniami nariadenia Rady (EHS) č. 3821/85 z 20. decembra 1985 o záznamovom zariadení v cestnej doprave a na druhej strane príslušný vnútroštátny orgán nestanovil zodpovednosť uvedeného podniku, keďže také zabezpečovacie opatrenie nezodpovedá požiadavkám zásady proporcionality.

      (1)  Ú. v. EÚ C 46, 9.2.2015.


title: Vec C-2/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Belgicko) 4. januára 2007 – Paul Abraham, Eugène Dehalleux a i./Valónsky región, Société de développement et de promotion de l'aéroport de Liège-Bierset SA, T.N.T. Express Worldwide (Euro Hub) SA, Société nationale des voies aériennes – Belgocontrol, Belgický štát, Cargo Airlines Ltd

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Belgicko) 4. januára 2007 – Paul Abraham, Eugène Dehalleux a i./Valónsky región, Société de développement et de promotion de l'aéroport de Liège-Bierset SA, T.N.T. Express Worldwide (Euro Hub) SA, Société nationale des voies aériennes – Belgocontrol, Belgický štát, Cargo Airlines Ltd
   (Vec C-2/07)
   (2007/C 69/07)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Cour de cassation
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Paul Abraham, Eugène Dehalleux a i.

      Žalovaní: Valónsky región, Société de développement et de promotion de l'aéroport de Liège-Bierset SA, T.N.T. Express Worldwide (Euro Hub) SA, Société nationale des voies aériennes – Belgocontrol, Belgický štát, Cargo Airlines Ltd
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje dohoda medzi verejnými orgánmi a súkromným podnikom uzavretá so zámerom priviesť podnik k tomu, aby sa usadil v priestoroch letiska vybaveného dráhou s dĺžkou viac než 2 100 m, ktorá obsahuje presný popis prác, ktoré sa majú na infraštruktúre uskutočniť v súvislosti s úpravou dráhy, ktorá sa však nebude predlžovať, a v súvislosti so stavbou riadiacej veže, ktorá má umožniť lety veľkokapacitných lietadiel 24 hodín denne a 365 dní v roku a ktorá predpokladá tak nočné, ako aj denné lety od okamihu uvedenia tohto podniku prevádzky, projekt v zmysle Smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (1) v znení uplatňujúcom sa pred jej zmenou a doplnením smernicou Rady 97/11/EHS z 3. marca 1997 (2)?

               2.

               Napĺňajú stavebné úpravy infraštruktúry letiska s cieľom prispôsobiť existujúce letisko plánovanému zvýšeniu počtu nočných a denných letov, bez predĺženia dráhy, pojem projektu vyžadujúceho posudzovanie vplyvov v zmysle článkov 1, 2 a 4 smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 v znení uplatňujúcom sa pred jej zmenou a doplnením smernicou Rady 97/11/EHS z 3. marca 1997?

               3.

               Má členský štát brať do úvahy plánované zvýšenie činnosti letiska, i keď sa o tom prílohy smernice 85/337/EHS priamo nezmieňujú, pri posudzovaní možných účinkov stavebných úprav infraštruktúry tohto letiska na životné prostredie, ktoré majú za cieľ reagovať na toto zvýšenie aktivít?

      (1)  Ú. v. ES L 175, s. 40.

      (2)  Ú. v. ES L 73, s. 5.