title: Spojené veci C-102/21 a C-103/21: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 7. apríla 2022 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen – Taliansko) – KW (C-102/21), SG (C-103/21)/Autonome Provinz Bozen (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Pomoc poskytovaná štátmi – Schéma pomoci na výstavbu malých vodných elektrární – Alpské a horské chaty bez elektrickej siete – Povolenie Európskou komisiou – Uplynutie platnosti)

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/15

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 7. apríla 2022 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen – Taliansko) – KW (C-102/21), SG (C-103/21)/Autonome Provinz Bozen
      (Spojené veci C-102/21 a C-103/21) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Pomoc poskytovaná štátmi - Schéma pomoci na výstavbu malých vodných elektrární - Alpské a horské chaty bez elektrickej siete - Povolenie Európskou komisiou - Uplynutie platnosti)
      (2022/C 213/18)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht, Autonome Sektion für die Provinz Bozen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: KW (C-102/21), SG (C-103/21)

         Žalovaný: Autonome Provinz Bozen

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Povolenie schémy pomoci na výstavbu malých vodných elektrární vyplývajúce z rozhodnutia Komisie C(2012) 5048 final z 25. júla 2012, týkajúceho sa štátnej pomoci SA.32113 (2010/N) – Taliansko: Schéma pomoci týkajúca sa úspor energie, vykurovacích systémov v obvode a elektrifikácie vzdialených regiónov v Hornej Adiži/Južnom Tyrolsku, v čase, keď Autonome Provinz Bozen (autonómna provincia Bolzano, Taliansko) poskytla dotácie v prospech KW a SG, už nebolo účinné.

                  2.

                  Článok 108 ods. 3 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že Európskej komisii neprislúcha požiadať členský štát o vrátenie neoprávnenej pomoci v zmysle článku 1 písm. f) nariadenia Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 217, 7.6.2021.


title: Vec C-150/21: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi – Poľsko) – Konanie týkajúce sa uznania a výkonu peňažnej sankcie uloženej D. B (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Justičná spolupráca v trestných veciach – Vzájomné uznávanie – Rámcové rozhodnutie 2005/214/SVV – Výkon peňažných sankcií – Článok 1 písm. a) bod ii) – Rozhodnutie o uložení peňažnej sankcie vydané správnym orgánom – Rozhodnutie, ktoré môže byť predmetom preskúmania prokurátorom, ktorý podlieha pokynom ministra spravodlivosti – Následná žaloba na súde, ktorý je príslušný rozhodovať predovšetkým v trestných veciach)

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/16

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi – Poľsko) – Konanie týkajúce sa uznania a výkonu peňažnej sankcie uloženej D. B
      (Vec C-150/21) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v trestných veciach - Vzájomné uznávanie - Rámcové rozhodnutie 2005/214/SVV - Výkon peňažných sankcií - Článok 1 písm. a) bod ii) - Rozhodnutie o uložení peňažnej sankcie vydané správnym orgánom - Rozhodnutie, ktoré môže byť predmetom preskúmania prokurátorom, ktorý podlieha pokynom ministra spravodlivosti - Následná žaloba na súde, ktorý je príslušný rozhodovať predovšetkým v trestných veciach)
      (2022/C 213/19)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: D. B.

         za účasti: Prokuratura Rejonowa Łódź-Bałuty

         Výrok rozsudku

      Článok 1 písm. a) bod ii) rámcového rozhodnutia Rady 2005/214/SVV z 24. februára 2005 o uplatňovaní zásady vzájomného uznávania na peňažné sankcie, zmeneného rámcovým rozhodnutím Rady 2009/299/SVV z 26. februára 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že konečné rozhodnutie o uložení peňažnej sankcie fyzickej osobe, ktoré vydal orgán členského štátu pôvodu, iný ako súd v súvislosti s trestným činom podľa práva tohto členského štátu, predstavuje „rozhodnutie“ v zmysle tohto ustanovenia, ak právna úprava tohto členského štátu stanovuje, že podnet proti takémuto rozhodnutiu najprv preskúma prokurátor hierarchicky podriadený ministrovi spravodlivosti a dotknutá osoba môže následne podať žalobu na súd, ktorý je príslušný rozhodovať predovšetkým v trestných veciach, ak tento prokurátor podnet odmietne, za predpokladu, že prístup k tomuto súdu nepodlieha podmienkam, ktoré ho znemožňujú alebo nadmerne zaťažujú.

         (1)  Ú. v. EÚ C 329, 16.8.2021.


title: Vec C-249/21: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 7. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Bottrop – Nemecko) – Fuhrmann-2-GmbH/B. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochrana spotrebiteľa – Smernica 2011/83/EÚ – Článok 8 ods. 2 – Zmluvy uzavreté na diaľku pomocou elektronických prostriedkov – Povinnosti obchodníka informovať – Aktivácia tlačidla alebo podobnej funkcie určených na podanie objednávky s povinnosťou platby – Zodpovedajúca a jednoznačná formulácia vo vzťahu k slovám „objednávka s povinnosťou platby“ – Skutočnosť, že na účely posúdenia zodpovedajúcej povahy takejto formulácie sa zohľadnia len slová uvedené na tlačidle alebo podobnej funkcii)

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/16

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 7. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Bottrop – Nemecko) – Fuhrmann-2-GmbH/B.
      (Vec C-249/21) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Smernica 2011/83/EÚ - Článok 8 ods. 2 - Zmluvy uzavreté na diaľku pomocou elektronických prostriedkov - Povinnosti obchodníka informovať - Aktivácia tlačidla alebo podobnej funkcie určených na podanie objednávky s povinnosťou platby - Zodpovedajúca a jednoznačná formulácia vo vzťahu k slovám „objednávka s povinnosťou platby“ - Skutočnosť, že na účely posúdenia zodpovedajúcej povahy takejto formulácie sa zohľadnia len slová uvedené na tlačidle alebo podobnej funkcii)
      (2022/C 213/20)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Amtsgericht Bottrop

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Fuhrmann-2-GmbH

         Žalovaný: B.

         Výrok rozsudku

      Článok 8 ods. 2 druhý pododsek smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/13/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES a ktorou sa zrušuje smernica Rady 85/577/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, sa má vykladať v tom zmysle, že na to, aby sa v rámci procesu objednávky týkajúcej sa zmluvy uzavretej na diaľku pomocou elektronických prostriedkov určilo, či je formulácia napísaná na tlačidle objednávky alebo podobnej funkcii, akou je formulácia „dokončiť rezerváciu“, „zodpovedajúca“ slovám „objednávka s povinnosťou platby“ v zmysle tohto ustanovenia, treba vychádzať len zo slov uvedených na tomto tlačidle alebo tejto podobnej funkcii.

         (1)  Ú. v. EÚ C 297, 26.7.2021.


title: Vec C-484/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia n° 20 de Barcelona (Španielsko) 6. augusta 2021 – F C C a M A B/Caixabank S.A., predtým Bankia S.A.

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia no 20 de Barcelona (Španielsko) 6. augusta 2021 – F C C a M A B/Caixabank S.A., predtým Bankia S.A.
      (Vec C-484/21)
      (2022/C 213/21)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de Primera Instancia no 20 de Barcelona

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: F C C a M A B

         Žalovaná: Caixabank S.A., predtým Bankia S.A.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je zlučiteľné s článkom 38 [Charty základných práv Európskej únie], so zásadou efektivity práva EÚ, ako aj s článkom 6 ods. 1 a článkom 7 ods. 1 smernice 13/93 (1), aby premlčacia lehota na podanie žaloby o náhradu finančných dôsledkov nekalej podmienky, akou je podmienka týkajúca sa nákladov, začala plynúť skôr, než nastane okamih vyhlásenia uvedenej podmienky za neplatnú z dôvodu jej nekalej povahy?

                  2.

                  Je zlučiteľné s článkom 38 [Charty základných práv Európskej únie], so zásadou efektivity práva EÚ, ako aj s článkom 6 ods. 1 a článkom 7 ods. 1 smernice 13/93, aby sa za začiatok plynutia premlčacej lehoty nekalej podmienky stanovil dátum, keď súd, ktorý má právomoc vytvárať judikatúru, akým je Tribunal Supremo (Najvyšší súd, Španielsko), rozhodne, že určitá podmienka je nekalá, a to bez ohľadu na to, či sa dotknutý spotrebiteľ oboznámi s obsahom takéhoto rozsudku?

                  3.

                  Je zlučiteľné s článkom 38 [Charty základných práv Európskej únie], so zásadou efektivity práva EÚ, ako aj s článkom 6 ods. 1 a článkom 7 ods. 1 smernice 13/93, aby sa v dlhodobej zmluve stanovilo, že premlčacia lehota na podanie žaloby o náhradu výdavkov zaplatených za zriadenie hypotekárneho úveru začína plynúť od okamihu ich zaplatenia, keďže nekalá podmienka v uvedenom okamihu vyčerpala svoje účinky a neexistuje riziko jej opätovného uplatnenia?

         (1)  Smernica Rady z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách ((Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec C-784/21 P: Odvolanie podané 15. decembra 2021: Wolfgang Kappes proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata komora) z 13. októbra 2021 vo veci T-429/20, Sedus Stoll AG/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/18

      Odvolanie podané 15. decembra 2021: Wolfgang Kappes proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata komora) z 13. októbra 2021 vo veci T-429/20, Sedus Stoll AG/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      (Vec C-784/21 P)
      (2022/C 213/22)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Wolfgang Kappes (v zastúpení: B. Schneiders, J. Schneiders, T. Pfeifer, N. Gottschalk, advokáti)

         Ďalší účastníci konania: Sedus Stoll AG, Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      Súdny dvor Európskej únie (komora príslušná preskúmať rozhodnutie) uznesením z 5. apríla 2022 nepripustil odvolanie a rozhodol, že odvolateľ znáša vlastné trovy konania.


title: Vec C-785/21 P: Odvolanie podané 15. decembra 2021: Wolfgang Kappes proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata komora) z 13. októbra vo veci T-436/20, Sedus Stoll AG/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/18

      Odvolanie podané 15. decembra 2021: Wolfgang Kappes proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata komora) z 13. októbra vo veci T-436/20, Sedus Stoll AG/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      (Vec C-785/21 P)
      (2022/C 213/23)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Wolfgang Kappes (v zastúpení: B. Schneiders, J. Schneiders, T. Pfeifer, N. Gottschalk, advokáti)

         Ďalší účastníci konania: Sedus Stoll AG, Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      Súdny dvor Európskej únie (komora príslušná preskúmať rozhodnutie) uznesením z 5. apríla 2022 nepripustil odvolanie a rozhodol, že odvolateľ znáša vlastné trovy konania.


title: Vec C-810/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona (Španielsko) 20. decembra 2021 – Bankia SA/WE a XA

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona (Španielsko) 20. decembra 2021 – Bankia SA/WE a XA
      (Vec C-810/21)
      (2022/C 213/24)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Audiencia Provincial de Barcelona

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: Bankia SA

         Odporcovia v odvolacom konaní: WE a XA

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je v prípade podania žaloby o uplatnenie reštitučných účinkov vyhlásenia neplatnosti podmienky, podľa ktorej je dlžník povinný uhradiť poplatky spojené s uzavretím zmluvy, zlučiteľné s článkom 6 ods. 1 a s článkom 7 ods. 1 smernice 93/13 (1), že právo podať túto žalobu podlieha desaťročnej premlčacej lehote, ktorá sa počíta od okamihu, keď pominú účinky tejto podmienky zaplatením poslednej z platieb, pričom v tomto okamihu spotrebiteľ pozná skutkové okolnosti spôsobujúce nekalú povahu, alebo je potrebné, aby spotrebiteľ disponoval doplnkovými informáciami o právnom posúdení týchto skutkových okolností?
                  Ak je potrebné poznať právne posúdenie skutkových okolností, musí pre určenie okamihu, od ktorého sa počíta uvedená lehota, platiť ustálené kritérium stanovené v judikatúre, ktoré sa týka neplatnosti podmienky, alebo vnútroštátny súd môže vziať do úvahy iné odlišné okolnosti?

                  2.

                  Ak právo podať reštitučnú žalobu podlieha dlhej desaťročnej premlčacej lehote, v ktorom okamihu musí byť spotrebiteľ schopný zistiť, že podmienka je nekalá, a oboznámiť sa s právami, ktoré mu priznáva uvedená smernica, predtým, ako premlčacia lehota začne plynúť, alebo predtým, ako táto lehota uplynie?

         (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec C-811/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona (Španielsko) 20. decembra 2021 – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA/TB a UK

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona (Španielsko) 20. decembra 2021 – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA/TB a UK
      (Vec C-811/21)
      (2022/C 213/25)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Audiencia Provincial de Barcelona

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

         Odporcovia v odvolacom konaní: TB a UK

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je v prípade podania žaloby o uplatnenie reštitučných účinkov vyhlásenia neplatnosti podmienky, podľa ktorej je dlžník povinný uhradiť poplatky spojené s uzavretím zmluvy, zlučiteľné s článkom 6 ods. 1 a s článkom 7 ods. 1 smernice 93/13 (1), že právo podať túto žalobu podlieha desaťročnej premlčacej lehote, ktorá sa počíta od okamihu, keď pominú účinky tejto podmienky zaplatením poslednej z platieb, pričom v tomto okamihu spotrebiteľ pozná skutkové okolnosti spôsobujúce nekalú povahu, alebo je potrebné, aby spotrebiteľ disponoval doplnkovými informáciami o právnom posúdení týchto skutkových okolností?
                  Ak je potrebné poznať právne posúdenie skutkových okolností, musí pre určenie okamihu, od ktorého sa počíta uvedená lehota, platiť ustálené kritérium stanovené v judikatúre, ktoré sa týka neplatnosti podmienky, alebo vnútroštátny súd môže vziať do úvahy iné odlišné okolnosti?

                  2.

                  Ak právo podať reštitučnú žalobu podlieha dlhej desaťročnej premlčacej lehote, v ktorom okamihu musí byť spotrebiteľ schopný zistiť, že podmienka je nekalá, a oboznámiť sa s právami, ktoré mu priznáva uvedená smernica, predtým, ako premlčacia lehota začne plynúť, alebo predtým, ako táto lehota uplynie?

         (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec C-812/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona (Španielsko) 20. decembra 2021 – Banco Santander, SA/OG

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona (Španielsko) 20. decembra 2021 – Banco Santander, SA/OG
      (Vec C-812/21)
      (2022/C 213/26)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Audiencia Provincial de Barcelona

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: Banco Santander, SA

         Odporca v odvolacom konaní: OG

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je v prípade podania žaloby o uplatnenie reštitučných účinkov vyhlásenia neplatnosti podmienky, podľa ktorej je dlžník povinný uhradiť poplatky spojené s uzavretím zmluvy, zlučiteľné s článkom 6 ods. 1 a s článkom 7 ods. 1 smernice 93/13 (1), že právo podať túto žalobu podlieha desaťročnej premlčacej lehote, ktorá sa počíta od okamihu, keď pominú účinky tejto podmienky zaplatením poslednej z platieb, pričom v tomto okamihu spotrebiteľ pozná skutkové okolnosti spôsobujúce nekalú povahu, alebo je potrebné, aby spotrebiteľ disponoval doplnkovými informáciami o právnom posúdení týchto skutkových okolností?
                  Ak je potrebné poznať právne posúdenie skutkových okolností, musí pre určenie okamihu, od ktorého sa počíta uvedená lehota, platiť ustálené kritérium stanovené v judikatúre, ktoré sa týka neplatnosti podmienky, alebo vnútroštátny súd môže vziať do úvahy iné odlišné okolnosti?

                  2.

                  Ak právo podať reštitučnú žalobu podlieha dlhej desaťročnej premlčacej lehote, v ktorom okamihu musí byť spotrebiteľ schopný zistiť, že podmienka je nekalá, a oboznámiť sa s právami, ktoré mu priznáva uvedená smernica, predtým, ako premlčacia lehota začne plynúť, alebo predtým, ako táto lehota uplynie?

         (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec T-445/21: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. marca 2022 – Copal Tree Brands/EUIPO – Sumol + Compal Marcas (COPALLI) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie COPALLI – Staršia národná slovná ochranná známka COMPAL – Relatívny dôvod zamietnutia – Poškodenie dobrého mena – Článok 8 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Neoprávnene získaný prospech z rozlišovacej spôsobilosti alebo z dobrého mena staršej ochrannej známky“)

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/39

      Rozsudok Všeobecného súdu z 30. marca 2022 – Copal Tree Brands/EUIPO – Sumol + Compal Marcas (COPALLI)
      (Vec T-445/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie COPALLI - Staršia národná slovná ochranná známka COMPAL - Relatívny dôvod zamietnutia - Poškodenie dobrého mena - Článok 8 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Neoprávnene získaný prospech z rozlišovacej spôsobilosti alebo z dobrého mena staršej ochrannej známky“)
      (2022/C 213/53)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Copal Tree Brands, Inc. (Oakland, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: B. Niemann Fadani, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: T. Frydendahl a D. Gája, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Sumol + Compal Marcas SA (Carnaxide, Portugalsko) (v zastúpení: A. de Sampaio, advokátka)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 25. mája 2021 (vec R 1581/2020-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Sumol + Compal Marcas a Copal Tree Brands

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Copal Tree Brands, Inc. je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 368, 13.9.2021.


title: Vec T-368/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 24. marca 2022 – Di Taranto/Európska prokuratúra („Žaloba o neplatnosť – Ústavné právo – Posilnená spolupráca na účely zriadenia Európskej prokuratúry – Nariadenie (EÚ) 2017/1939 – Vymenovanie delegovaných európskych prokurátorov Európskej prokuratúry – Odvodená protiprávnosť – Kandidáti navrhnutí Talianskou republikou – Návrh napadnutý pred vnútroštátnym súdom – Neprípustnosť“)

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/39

      Uznesenie Všeobecného súdu z 24. marca 2022 – Di Taranto/Európska prokuratúra
      (Vec T-368/21) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Ústavné právo - Posilnená spolupráca na účely zriadenia Európskej prokuratúry - Nariadenie (EÚ) 2017/1939 - Vymenovanie delegovaných európskych prokurátorov Európskej prokuratúry - Odvodená protiprávnosť - Kandidáti navrhnutí Talianskou republikou - Návrh napadnutý pred vnútroštátnym súdom - Neprípustnosť“)
      (2022/C 213/54)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Alessandro Di Taranto (Rím, Taliansko) (v zastúpení: G. Pellegrino, advokát)

         Žalovaný: Európska prokuratúra (v zastúpení: L. De Matteis a T. Gut, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia kolégia Európskej prokuratúry č. 34/2021 z 3. mája 2021 o vymenovaní 15 delegovaných európskych prokurátorov Európskej prokuratúry v Talianskej republike

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Alessandro Di Taranto je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 368, 13.9.2021.


title: Vec T-764/21 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 23. februára 2022 – Atesos medical a i./Komisia („Konanie o nariadení predbežného opatrenia – Zdravotnícke pomôcky – Smernica 93/42/EHS – Nariadenie (EÚ) 2017/745 – Návrhy na odklad výkonu – Neexistencia naliehavosti“)

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/40

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 23. februára 2022 – Atesos medical a i./Komisia
      (Vec T-764/21 R)
      („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Zdravotnícke pomôcky - Smernica 93/42/EHS - Nariadenie (EÚ) 2017/745 - Návrhy na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“)
      (2022/C 213/55)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Atesos medical AG (Aarau, Švajčiarsko) a sedem ďalších žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe uznesenia (v zastúpení: M. Meulenbelt, B. Natens a I. Willemyns, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: E. Sanfrutos Cano, C. Hödlmayr a C. Vollrath, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu neuverejneného rozhodnutia Komisie, ktorého dátum je neznámy, ktorým sa stanovuje ukončenie platnosti určenia Schweizerische Vereinigung für Qualitäts- und Management Systeme ako orgánu posudzovania zhody zdravotníckych pomôcok podľa smernice Rady 93/42/EHS zo 14. júna 1993 o zdravotníckych pomôckach (Ú. v. ES L 169, 1993, s. 1; Mim. vyd. 13/012, s. 82) a jeho vyradenie z databázy notifikovaných a určených orgánov s účinnosťou od 28. septembra 2021

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-22/22 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 31. marca 2022 – AL/Rada („Konanie o nariadení predbežného opatrenia – Verejná služba – Úradníci – Disciplinárne konanie – Odvolanie z funkcie – Návrh na nariadenie predbežného opatrenia – Naliehavosť – Fumus boni juris – Zváženie záujmov“)

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/40

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 31. marca 2022 – AL/Rada
      (Vec T-22/22 R)
      („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Verejná služba - Úradníci - Disciplinárne konanie - Odvolanie z funkcie - Návrh na nariadenie predbežného opatrenia - Naliehavosť - Fumus boni juris - Zváženie záujmov“)
      (2022/C 213/56)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: AL (v zastúpení: R. Rata, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a M. Alver, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ jednak na odklad výkonu rozhodnutia Rady z 27. septembra 2021, ktorým bol žalobcovi uložený disciplinárny postih odvolania z funkcie s účinnosťou od 1. októbra 2021, a jednak na opätovné prijatie žalobcu do funkcie úradníka v jeho predchádzajúcej funkcii a postavení

         Výrok

                  1.

                  Výkon rozhodnutia Rady Európskej únie z 27. septembra 2021, ktorým sa žalobcovi ukladá disciplinárny postih odvolania z funkcie s účinnosťou od 1. októbra 2021, sa odkladá.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-125/22 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 30. marca 2022 – RT France/Rada („Predbežné opatrenie – Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine – Pozastavenie vysielania niektorých médií – Návrh na odklad výkonu – Neexistencia naliehavosti – Vyvažovanie záujmov“)

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/41

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 30. marca 2022 – RT France/Rada
      (Vec T-125/22 R)
      („Predbežné opatrenie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine - Pozastavenie vysielania niektorých médií - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti - Vyvažovanie záujmov“)
      (2022/C 213/57)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: RT France (Boulogne-Billancourt, Francúzsko) (v zastúpení: E. Piwnica, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Lejeune, R. Meyer a S. Emmerechts, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná na základe článkov 278 a 279 TFUE na odklad výkonu rozhodnutia Rady (SZBP) 2022/351 z 1. marca 2022, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/512/SZBP o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 65, 2022, s. 5), a nariadenia Rady (EÚ) 2022/350 z 1. marca 2022, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 833/2014 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 65, 2022, s. 1), v rozsahu, v akom sa tieto právne akty týkajú žalobkyne

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  Konanie o návrhoch Európskej komisie, Belgického kráľovstva, Francúzskej republiky a Poľskej republiky na vstup do konania ako vedľajší účastníci sa zastavuje.

                  3.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr, s výnimkou trov konania Európskej komisie, Belgického kráľovstva, Francúzskej republiky a Poľskej republiky. Títo znášajú svoje vlastné trovy konania, ktoré im vznikli v súvislosti s ich návrhom na vstup do konania ako vedľajší účastníci.


title: Vec T-164/22: Žaloba podaná 25. marca 2022 – Ryanair/Komisia

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/42

      Žaloba podaná 25. marca 2022 – Ryanair/Komisia
      (Vec T-164/22)
      (2022/C 213/58)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ryanair DAC (Swords, Írsko) (v zastúpení: E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, D. Pérez de Lamo a S. Rating, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 21. decembra 2021 o štátnej pomoci SA.63402 (2021/N) – Portugalsko – COVID 19 – Compensation to TAP SA II a

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia nesprávne uplatnila článok 107 ods. 2 písm. b) ZFEÚ a dopustila sa zjavne nesprávneho posúdenia vo svojom skúmaní proporcionality pomoci vzhľadom na škodu spôsobenú pandémiou COVID-19.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že rozhodnutie porušuje osobitné ustanovenia ZFEÚ a všeobecné zásady práva EÚ, ktoré boli podkladom liberalizácie leteckej dopravy v EÚ od konca 80-tych rokov (t. j. zákaz diskriminácie, slobodné poskytovanie služieb a sloboda usadiť sa).

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia nezačala formálne vyšetrovanie napriek existencii „vážnych ťažkostí“ a porušila procesné práva žalobkyne.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia porušila svoju povinnosť uviesť odôvodnenie podľa článku 296 ods. 2 ZFEÚ.


title: Vec T-181/22: Žaloba podaná 6. apríla 2022 – Pharol/Komisia

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/42

      Žaloba podaná 6. apríla 2022 – Pharol/Komisia
      (Vec T-181/22)
      (2022/C 213/59)
      Jazyk konania: portugalčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Pharol, SGPS, SA (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: N. Mimoso Ruiz a L. Bettencourt Nunes, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  uznal oprávnený záujem žalobkyne na podaní tejto žaloby na neplatnosť podľa článku 263 ZFEÚ,

                  —

                  vyhlásil túto žalobu na neplatnosť za riadne podanú a prípustnú podľa článku 263 ZFEÚ,

                  —

                  zrušil rozhodnutie C(2022) 324 final z 25. januára 2022, ktorým sa mení rozhodnutie C(2013) 306 final z 23. januára 2013 týkajúce sa konania podľa článku 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (AT.39839 – Telefónica y Portugal Telecom) v súlade s článkom 264 ZFEÚ,

                  —

                  subsidiárne, a tiež podľa článku 264 ZFEÚ, z uvedených dôvodov znížil pokutu uloženú žalobkyni podľa článku 1 napadnutého rozhodnutia,

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania a náklady, ktoré vynaložila žalobkyňa.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.
      Prvý žalobný dôvod založený na nezohľadnení skutkového a právneho odôvodnenia obsiahnutého v rozsudku Všeobecného súdu. Žalobkyňa tvrdí, že rozhodnutie C(2013) 306 final z 23. januára 2013 týkajúce sa konania podľa článku 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (AT.39839 – Telefónica y Portugal Telecom) predpokladá nový výklad konkurenčnej doložky, čo predstavuje nezohľadnenie skutkového a právneho odôvodnenia a právoplatnosti rozsudku Všeobecného súdu, takže napadnuté rozhodnutie by malo byť zrušené.
      Druhý žalobný dôvod založený na nesplnení podstatných formálnych náležitostí a na porušení práva spoločnosti Pharol na obhajobu, keďže neboli zaslané námietky. Žalobkyňa uvádza, že Komisia mala zaslať svoje námietky, keďže prijala nový výklad konkurenčnej doložky, ktorý má dopad na posúdenie týkajúce sa rozsahu protiprávneho konania, a nesplnila tak podstatnú formálnu náležitosť a porušila právo žalobkyne na obhajobu, čo odôvodňuje, aby bolo napadnuté rozhodnutie zrušené.
      Tretí žalobný dôvod založený na nesprávnom určení hodnoty predajov súvisiacich s protiprávnym konaním. Žalobkyňa najmä uvádza, že zásadným prvkom pre analýzu existencie potenciálnej hospodárskej súťaže na účely presného výpočtu predajov priamo alebo nepriamo súvisiacich s protiprávnym konaním, musí byť skutočná možnosť vstupu na každý dotknutý trh, to znamená neexistencia neprekonateľných prekážok na vstup a, pokiaľ tomu tak je, existencia skutočných a konkrétnych možností podniku vstúpiť na každý z trhov, pričom nepostačuje konštatovanie neexistencie neprekonateľných prekážok, ktoré Komisia, hoci nesprávne, uviedla v napadnutom rozhodnutí.


title: Vec T-185/22: Žaloba podaná 8. apríla 2022 – Ryanair/Komisia

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/43

      Žaloba podaná 8. apríla 2022 – Ryanair/Komisia
      (Vec T-185/22)
      (2022/C 213/60)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ryanair DAC (Swords, Írsko) (v zastúpení: E. Vahida, F.-C. Laprévote, V. Blanc, D. Pérez de Lamo a S. Rating, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 22. decembra 2021 o štátnej pomoci SA.100121 (2021/N) – Portugalsko – COVID-19: Damages compensation to TAP III a

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia nesprávne uplatnila článok 107 ods. 2 písm. b) ZFEÚ a dopustila sa zjavne nesprávneho posúdenia vo svojom skúmaní proporcionality pomoci vzhľadom na škodu spôsobenú pandémiou COVID-19.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že rozhodnutie porušuje osobitné ustanovenia ZFEÚ a všeobecné zásady práva EÚ, ktoré boli podkladom liberalizácie leteckej dopravy v EÚ od konca 80-tych rokov (t. j. zákaz diskriminácie, slobodné poskytovanie služieb a sloboda usadiť sa).

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia nezačala formálne vyšetrovanie napriek existencii „vážnych ťažkostí“ a porušila procesné práva žalobkyne.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia porušila svoju povinnosť uviesť odôvodnenie podľa článku 296 ods. 2 ZFEÚ.


title: Vec T-186/22: Žaloba podaná 12. apríla 2022 – BNP Paribas/ECB

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/44

      Žaloba podaná 12. apríla 2022 – BNP Paribas/ECB
      (Vec T-186/22)
      (2022/C 213/61)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: BNP Paribas (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a M. Dalon, advokáti)

         Žalovaná: Európska centrálna banka

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil oddiel 1.10 a oddiely 3.10.1 až 3.10.8 rozhodnutia ECB č. ECB-SSM-2022-FRBNP-7 (prijatého spolu s jeho prílohami) z 2. februára 2022 v rozsahu, v akom stanovuje opatrenia na prijatie neodvolateľných platobných záväzkov týkajúcich sa systémov ochrany vkladov alebo fondov na riešenie krízových situácií,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania,

                  —

                  prijal podľa článkov 88 a 89 rokovacieho poriadku procesné opatrenie, ktorým sa zabezpečí, aby ECB oznamovala rozhodnutia o neodvolateľných platobných záväzkoch prijatých pre iné bankové inštitúcie na rok 2021, najmä tie, ktoré sa týkajú iných francúzskych bankových inštitúcií.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení a porušení článku 266 ZFEÚ. Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že ECB tým, že uložila v rámci napadnutého rozhodnutia všeobecné zásadné opatrenie, ktoré spočíva na úvahách, ktoré nezohľadňujú jej individuálnu prudenciálnu situáciu, prekročila svoje právomoci, ktoré jej zveruje nariadenie č. 1024/2013 (1), ako bolo vyložené v judikatúre Všeobecného súdu Európskej únie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení a porušení zásady riadnej správy vecí verejných. Žalobkyňa sa domnieva, že ECB tým, že nezohľadnila všetky relevantné okolnosti charakterizujúce jej špecifickú situáciu, vyvodila na jej individuálnu situáciu nesprávne závery týkajúce sa prudenciálnych rizík, ktoré boli vyvolané použitím neodvolateľných platobných záväzkov (ďalej len „NPZ“).

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení z dôvodu, že ustanovenia práva Únie upravujúce použitie NPZ boli zbavené užitočného účinku. Podľa žalobkyne, vzhľadom na to, že ECB založila svoju analýzu na zásadných úvahách, ktoré môžu viesť len k požiadavke úplného odpočtu NPZ od kmeňového kapitálu kategórie 1, vedie to k tomu, že ustanovenia práva Únie umožňujúce úverovým inštitúciám využiť NPZ, aby sa zbavili časti svojich záväzkov voči fondom na riešenie krízových situácií a systémom poistenia vkladov, by boli zbavené svojho užitočného účinku.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality, keďže ECB uložila žalobkyni odpočet, ktorý je z hľadiska jej prudenciálnej situácie neodôvodnený a neprimeraný.

         (1)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (Ú. v. EÚ L 287, 2013, s. 63).


title: Vec T-187/22: Žaloba podaná 12. apríla 2022 – BPCE a i./ECB

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/45

      Žaloba podaná 12. apríla 2022 – BPCE a i./ECB
      (Vec T-187/22)
      (2022/C 213/62)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: BPCE (Paríž, Francúzsko) a 51 ďalších žalobcov (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a M. Dalon, advokáti)

         Žalovaná: Európska centrálna banka

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil oddiel 1.3 a oddiely 3.3.1 až 3.3.8 rozhodnutia ECB č. ECB-SSM-2022-FRBPC-10 (prijatého spolu s jeho prílohami) z 2. februára 2022 v rozsahu, v akom stanovuje opatrenia na prijatie neodvolateľných platobných záväzkov týkajúcich sa systémov ochrany vkladov alebo fondov na riešenie krízových situácií,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania,

                  —

                  prijal podľa článkov 88 a 89 rokovacieho poriadku procesné opatrenie, ktorým sa zabezpečí, aby ECB oznamovala rozhodnutia o neodvolateľných platobných záväzkoch prijatých pre iné bankové inštitúcie na rok 2021, najmä tie, ktoré sa týkajú iných francúzskych bankových inštitúcií.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú štyri žalobné dôvody, ktoré sú rovnaké alebo podobné ako žalobné dôvody uvedené v rámci veci T-186/22, BNB Paribas/ECB.


title: Vec T-188/22: Žaloba podaná 12. apríla 2022 – Crédit agricole a i./ECB

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/46

      Žaloba podaná 12. apríla 2022 – Crédit agricole a i./ECB
      (Vec T-188/22)
      (2022/C 213/63)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Crédit agricole SA (Montrouge, Francúzsko) a 63 ďalších žalobcov (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a M. Dalon, advokáti)

         Žalovaná: Európska centrálna banka

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil oddiel 1.5 a oddiely 3.3.1 až 3.3.8 rozhodnutia ECB č. ECB-SSM-2022-FRCAG-5 (prijatého spolu s jeho prílohami) z 2. februára 2022 v rozsahu, v akom stanovuje opatrenia na prijatie neodvolateľných platobných záväzkov týkajúcich sa systémov ochrany vkladov alebo fondov na riešenie krízových situácií,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania,

                  —

                  prijal podľa článkov 88 a 89 rokovacieho poriadku procesné opatrenie, ktorým sa zabezpečí, aby ECB oznamovala rozhodnutia o neodvolateľných platobných záväzkoch prijatých pre iné bankové inštitúcie na rok 2021, najmä tie, ktoré sa týkajú iných francúzskych bankových inštitúcií.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú štyri žalobné dôvody, ktoré sú rovnaké alebo podobné ako žalobné dôvody uvedené v rámci veci T-186/22, BNB Paribas/ECB.


title: Vec T-189/22: Žaloba podaná 12. apríla 2022 – Conféderation nationale du Crédit Mutuel a i./ECB

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/46

      Žaloba podaná 12. apríla 2022 – Conféderation nationale du Crédit Mutuel a i./ECB
      (Vec T-189/22)
      (2022/C 213/64)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Conféderation nationale du Crédit Mutuel (Paríž, Francúzsko) a 37 ďalších žalobcov (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a M. Dalon, advokáti)

         Žalovaná: Európska centrálna banka

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil oddiel 1.4 a oddiely 3.4.1 až 3.4.8 rozhodnutia ECB č. ECB-SSM-2022-FRCMU-6 (prijatého spolu s jeho prílohami) z 2. februára 2022 v rozsahu, v akom stanovuje opatrenia na prijatie neodvolateľných platobných záväzkov týkajúcich sa systémov ochrany vkladov alebo fondov na riešenie krízových situácií,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania,

                  —

                  prijal podľa článkov 88 a 89 rokovacieho poriadku procesné opatrenie, ktorým sa zabezpečí, aby ECB oznamovala rozhodnutia o neodvolateľných platobných záväzkoch prijatých pre iné bankové inštitúcie na rok 2021, najmä tie, ktoré sa týkajú iných francúzskych bankových inštitúcií.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú štyri žalobné dôvody, ktoré sú rovnaké alebo podobné ako žalobné dôvody uvedené v rámci veci T-186/22, BNB Paribas/ECB.


title: Vec T-190/22: Žaloba podaná 12. apríla 2022 – Banque postale/ECB

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/47

      Žaloba podaná 12. apríla 2022 – Banque postale/ECB
      (Vec T-190/22)
      (2022/C 213/65)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Banque postale (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a M. Dalon, advokáti)

         Žalovaná: Európska centrálna banka

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil oddiel 1.2 a oddiely 3.2.1 až 3.2.8 rozhodnutia ECB č. ECB-SSM-2022-FRBPL-1 (prijatého spolu s jeho prílohami) z 2. februára 2022 v rozsahu, v akom stanovuje opatrenia na prijatie neodvolateľných platobných záväzkov týkajúcich sa systémov ochrany vkladov alebo fondov na riešenie krízových situácií,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania,

                  —

                  prijal podľa článkov 88 a 89 rokovacieho poriadku procesné opatrenie, ktorým sa zabezpečí, aby ECB oznamovala rozhodnutia o neodvolateľných platobných záväzkoch prijatých pre iné bankové inštitúcie na rok 2021, najmä tie, ktoré sa týkajú iných francúzskych bankových inštitúcií.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody, ktoré sú rovnaké alebo podobné ako žalobné dôvody uvedené v rámci veci T-186/22, BNB Paribas/ECB.


title: Vec T-191/22: Žaloba podaná 12. apríla 2022 – Société générale/ECB

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/47

      Žaloba podaná 12. apríla 2022 – Société générale/ECB
      (Vec T-191/22)
      (2022/C 213/66)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Société générale (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a M. Dalon, advokáti)

         Žalovaná: Európska centrálna banka

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil oddiel 1.6 a oddiely 3.6.1 až 3.6.8 rozhodnutia ECB č. ECB-SSM-2022-FRSOG-7 (posudzované spolu s prílohami) z 2. februára 2022 v rozsahu, v akom ukladá opatrenia, ktoré sa majú prijať k neodvolateľným platobným záväzkom v súvislosti so záručnými systémami vkladov alebo fondom na riešenie krízových situácií,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť v plnom rozsahu nahradiť trovy konania,

                  —

                  prijal na základe článkov 88 a 89 rokovacieho poriadku opatrenie na zabezpečenie priebehu konania, aby ECB poskytla rozhodnutia týkajúce sa neodvolateľných platobných záväzkov, ktoré boli pre bankové inštitúcie na rok 2021, konkrétne tie rozhodnutia, ktoré sa týkajú francúzskych bankových inštitúcií.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody, ktoré sú zhodné alebo podobné s tými uvedenými vo veci T-186/22, BNP Paribas/ECB.


title: Vec T-193/22: Žaloba podaná 15. apríla 2022 – OT/Rada

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/48

      Žaloba podaná 15. apríla 2022 – OT/Rada
      (Vec T-193/22)
      (2022/C 213/67)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: OT (v zastúpení: J.-P. Hordies a C. Sand, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2022/427 z 15. marca 2022, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 269/2014 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie narúšajúce alebo ohrozujúce územnú celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 87, 2022, s. 1) v rozsahu, v akom sa týka žalobcu;

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/429 z 15. marca 2022, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/145/SZBP o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie, ktorým sa narúša alebo ohrozuje územná celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 87, 2022, s. 44) v rozsahu, v akom sa týka žalobcu;

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vznikli žalobcovi.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza sedem žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na námietke protiprávnosti článku 1 písm. d) a g) nariadenia Rady (EÚ) 2022/330 z 25. februára 2022, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 269/2014 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie narúšajúce alebo ohrozujúce územnú celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 51, 2022, s. 1) a porušení zásad rovnosti, právnej istoty a riadnej správy vecí verejných.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na porušení článkov 7 a 24 Charty základných práv Európskej únie, porušení článkov 2 a 3 Newyorského dohovoru o právach dieťaťa a porušení článku 8 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení práva na obhajobu.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení skutkového stavu.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod založený na porušení všeobecnej zásady proporcionality.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod založený na neprimeranom porušení práva vlastniť majetok, slobody podnikania a práva vykonávať povolanie.


title: Vec T-144/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 28. marca 2022 – El Corte Inglés/EUIPO – Rimex Trading (UNK UNIK)

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/49

      Uznesenie Všeobecného súdu z 28. marca 2022 – El Corte Inglés/EUIPO – Rimex Trading (UNK UNIK)
      (Vec T-144/21) (1)

      (2022/C 213/68)
      Jazyk konania: španielčina
      Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 163, 3.5.2021.


title: Vec C-813/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona (Španielsko) 20. decembra 2021 – OK a PI/Banco Sabadell

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/20

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona (Španielsko) 20. decembra 2021 – OK a PI/Banco Sabadell
      (Vec C-813/21)
      (2022/C 213/27)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Audiencia Provincial de Barcelona

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolatelia: OK a PI

         Odporkyňa v odvolacom konaní: Banco Sabadell

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je v prípade podania žaloby o uplatnenie reštitučných účinkov vyhlásenia neplatnosti podmienky, podľa ktorej je dlžník povinný uhradiť poplatky spojené s uzavretím zmluvy, zlučiteľné s článkom 6 ods. 1 a s článkom 7 ods. 1 smernice 93/13 (1), že právo podať túto žalobu podlieha desaťročnej premlčacej lehote, ktorá sa počíta od okamihu, keď pominú účinky tejto podmienky zaplatením poslednej z platieb, pričom v tomto okamihu spotrebiteľ pozná skutkové okolnosti spôsobujúce nekalú povahu, alebo je potrebné, aby spotrebiteľ disponoval doplnkovými informáciami o právnom posúdení týchto skutkových okolností?
                  Ak je potrebné poznať právne posúdenie skutkových okolností, musí pre určenie okamihu, od ktorého sa počíta uvedená lehota, platiť ustálené kritérium stanovené v judikatúre, ktoré sa týka neplatnosti podmienky, alebo vnútroštátny súd môže vziať do úvahy iné odlišné okolnosti?

                  2.

                  Ak právo podať reštitučnú žalobu podlieha dlhej desaťročnej premlčacej lehote, v ktorom okamihu musí byť spotrebiteľ schopný zistiť, že podmienka je nekalá, a oboznámiť sa s právami, ktoré mu priznáva uvedená smernica, predtým, ako premlčacia lehota začne plynúť, alebo predtým, ako táto lehota uplynie?

         (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec C-58/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Craiova (Rumunsko) 28. januára 2022 – NR/Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Craiova (Rumunsko) 28. januára 2022 – NR/Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova
      (Vec C-58/22)
      (2022/C 213/29)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Craiova

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka-obžalovaná: NR

         Ďalší účastník konania: Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Craiova

         Prejudiciálna otázka

      Má sa zásada ne bis in idem, tak, ako ju zaručuje článok 50 Charty základných práv Európskej únie, v spojení s povinnosťami Rumunska dodržiavať kritériá stanovené v rozhodnutí MSO (rozhodnutie Európskej komisie 2006/928) vykladať v tom zmysle, že rozhodnutie o zastavení trestného stíhania vydané prokuratúrou po zabezpečení podstatných dôkazov v príslušnej veci bráni ďalšiemu trestnému stíhaniu rovnakej osoby za ten istý skutok, hoci s inou právnou kvalifikáciou, keďže ide o konečné rozhodnutie, s výnimkou prípadov, v ktorých sa zistí, že okolnosť, z ktorej zastavenie trestného stíhania vychádzalo, neexistuje, alebo sa objavia nové skutočnosti alebo okolnosti, z ktorých vyplynie, že okolnosť, z ktorej zastavenie trestného stíhania vychádzalo, zanikla?


title: Vec C-68/22 P: Odvolanie podané 2. februára 2022: Európska investičná banka proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 24. novembra 2021 vo veci T-370/20, KL/Európska investičná banka

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/22

      Odvolanie podané 2. februára 2022: Európska investičná banka proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 24. novembra 2021 vo veci T-370/20, KL/Európska investičná banka
      (Vec C-68/22 P)
      (2022/C 213/31)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska investičná banka (EIB) (v zastúpení: G. Faedo, I. Zanin, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania: KL

         Návrhy odvolateľky

      Svojím odvolaním EIB navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  rozhodol, že odvolanie je prípustné a dôvodné,

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-370/20,

                  —

                  ak Súdny dvor dospeje k záveru, že stav konania dovoľuje rozhodnúť vo veci, vyhovel návrhom EIB v prvostupňovom konaní,

                  —

                  uložil KL povinnosť nahradiť všetky trovy konania na oboch stupňoch.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      EIB na podporu svojho odvolania uvádza dva odvolacie dôvody.
      Prvý odvolací dôvod, rozdelený na štyri časti, sa týka nesprávneho výkladu vnútorných pravidiel EIB v oblasti invalidity.
      Po prvé sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pokiaľ ide o pojem invalidity stanovený v článku 46-1 prechodného poriadku dôchodkového režimu vzťahujúceho sa na zamestnancov EIB (PPDR) a článku 11.1 administratívnych predpisov EIB. Všeobecný súd tým, že konštatoval, že pojem invalidita v zmysle uvedených článkov sa má vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje na zamestnanca EIB, ktorého posudková komisia zriadená EIB vyhlásila za nespôsobilého pokračovať v plnení svojich povinností alebo rovnocenných úloh v rámci tohto orgánu, skreslil znenie a obsah interných pravidiel EIB a prijal výklad, ktorý je v rozpore s dôvodom existencie invalidného dôchodku ako opatrenia sociálnej ochrany.
      Po druhé sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že vylúčil právomoc posudkových komisií zriadených EIB vyjadriť sa k schopnosti zamestnanca Banky vykonávať činnosti mimo tejto Banky, na všeobecnom trhu práce.
      Po tretie sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď vyložil článok 46-1 PPDR a článok 11.1 administratívnych predpisov na základe analógie s článkom 78 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie.
      Po štvrté sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď zamietol výklad článku 51-1 PPDR, s ktorým sa stotožňuje EIB a nevyložil uvedený článok v spojení s článkom 46-1 PPDR.
      Druhý odvolací dôvod, rozdelený na dve časti, je založený na dvojitom skreslení skutkových okolností.
      Po prvé sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď považoval dokumenty posudkovej komisie, ktoré neboli podpísané všetkými členmi uvedenej komisie za právne záväzné.
      Po druhé Všeobecný súd nesprávne posúdil obsah stanoviska posudkovej komisie, keď dospel k záveru, že posudková komisia vyhlásila, že žalobca v prvostupňovom konaní nie je schopný vykonávať pracovné úlohy v EIB, hoci vo formulároch podpísaných všetkými členmi uvedenej komisie bolo uvedené, že žalobca v prvostupňovom konaní nie je invalidný.


title: Vec C-78/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrchní soud v Praze (Česká republika) 7. februára 2022 – ALD Automotive s.r.o./DY, insolvenčný správca dlžníčky GEDEM-STAV a.s.

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/23

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrchní soud v Praze (Česká republika) 7. februára 2022 – ALD Automotive s.r.o./DY, insolvenčný správca dlžníčky GEDEM-STAV a.s.
      (Vec C-78/22)
      (2022/C 213/32)
      Jazyk konania: čeština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Vrchní soud v Praze

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: ALD Automotive s.r.o.

         Ďalší účastník odvolacieho konania (žalovaný v prvostupňovom konaní): DY, insolvenčný správca dlžníčky GEDEM-STAV a.s.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Na základe akých kritérií vzniká nárok na získanie paušálnej sumy aspoň 40 eur podľa článku 6 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/7/EU (1) o postupe proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách] v prípade zmlúv s opakujúcim sa či trvajúcim plnením?

                  2.

                  Môžu súdy členských štátov nepriznať nárok podľa článku 6 ods. 1 smernice z dôvodu uplatnenia všeobecných zásad súkromného práva?

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na druhú otázku, za akých podmienok môžu súdy členských štátov nepriznať výšku nároku podľa článku 6 ods. 1 smernice?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/7/EÚ zo 16. februára 2011 o boji proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách; Ú. v. EÚ L 48, 2011, s. 1
         .


title: Vec C-83/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Španielsko) 8. februára 2022 – RTG/Tuk Tuk Travel S.L.

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/24

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia de Cartagena (Španielsko) 8. februára 2022 – RTG/Tuk Tuk Travel S.L.
      (Vec C-83/22)
      (2022/C 213/33)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de Primera Instancia de Cartagena

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: RTG

         Žalovaná: Tuk Tuk Travel S.L.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa článok 169 ods. 1, článok 169 ods. 2 písm. a) a článok 114 ods. 3 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že im odporuje článok 5 smernice 2015/2302 (1) o balíkoch cestovných služieb a spojených cestovných službách, keďže v tomto článku sa medzi informáciami, ktoré sa musia poskytnúť cestujúcemu pred uzavretím zmluvy, nenachádza právo, ktoré mu priznáva článok 12 tejto smernice, ukončiť zmluvu pred začiatkom poskytovania balíka služieb a získať úplnú refundáciu súm, ktoré zaplatil, ak nastanú neodvrátiteľné a mimoriadne okolnosti, ktoré významne ovplyvnia poskytovanie balíka služieb?

                  2.

                  Odporuje článkom 114 a 169 ZFEÚ, ako aj článku 15 smernice 2015/2302 uplatňovanie dispozičnej zásady a zásady koherentnosti, ktoré sú stanovené v článku 216 a v článku 218 ods. 1 [Ley de Enjuiciamiento Civil (občiansky súdny poriadok)], ak tieto procesné zásady môžu brániť úplnej ochrane spotrebiteľa, ktorý je žalobcom?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/2302 z 25. novembra 2015 o balíkoch cestovných služieb a spojených cestovných službách, ktorou sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ a ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/314/EHS (Ú. v. EÚ L 326, 2015, s. 1).


title: Vec C-87/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Korneuburg (Rakúsko) 9. februára 2022 – TT/AK

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Korneuburg (Rakúsko) 9. februára 2022 – TT/AK
      (Vec C-87/22)
      (2022/C 213/34)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesgericht Korneuburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: TT

         Odporkyňa v odvolacom konaní: AK

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 15 nariadenia Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (1), vykladať v tom zmysle, že žiadosť členského štátu, ktorého súdy majú právomoc vo veci samej, v prípade, že podľa jeho názoru je súd iného členského štátu, vo vzťahu ku ktorému má dieťa osobitnú väzbu, vo vhodnejšej situácii na prejednanie veci alebo jej časti, aby tento súd prevzal právomoc, je prípustná aj vtedy, keď je týmto iným členským štátom členský štát, v ktorom dieťa nadobudlo obvyklý pobyt po neoprávnenom premiestnení?

                  2.

                  V prípade, ak je odpoveď na prvú otázku kladná:
                  Má sa článok 15 nariadenia (ES) č. 2201/2003 vykladať v tom zmysle, že kritériá presunu právomoci, ktoré sú v ňom uvedené, sú upravené taxatívne, pričom nie sú potrebné ďalšie kritériá so zreteľom na začaté konanie podľa článku 8f Haagskeho dohovoru o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí z 25. októbra 1980?

         (1)  Ú. v. EÚ L 338, 2003, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 243.


title: Vec C-125/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ‘s-Hertogenbosch (Holandsko) 22. februára 2022 – X, Y aj v mene svojich šiestich maloletých detí/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ‘s-Hertogenbosch (Holandsko) 22. februára 2022 – X, Y aj v mene svojich šiestich maloletých detí/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (Vec C-125/22)
      (2022/C 213/35)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank Den Haag, zittingsplaats ‘s-Hertogenbosch

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: X, Y aj v mene svojich šiestich maloletých detí

         Žalovaný: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 15 smernice 2011/95 (1) v spojení s článkom 2 písm. g) a článkom 4 tejto smernice, ako aj s článkom 4 a článkom 19 ods. 2 Charty základných práv vykladať v tom zmysle, že pri otázke, či žiadateľ potrebuje doplnkovú ochranu, sa vždy najprv musia v plnej miere a vo vzájomných súvislostiach skúmať a posúdiť všetky relevantné aspekty týkajúce sa tak individuálnej situácie a osobných pomerov žiadateľa, ako aj všeobecnej situácie v krajine pôvodu, a až potom sa určí, ktorú obávanú formu vážneho bezprávia možno na základe týchto aspektov preukázať?

                  2.

                  Je v prípade zápornej odpovede Súdneho dvora na prvú otázku posudzovanie individuálnej situácie a osobných pomerov žiadateľa v rámci posudzovania podľa článku 15 písm. c) smernice 2011/95, v súvislosti s ktorým už Súdny dvor konštatoval, že tieto aspekty sa majú pri tomto posudzovaní zohľadniť, komplexnejšie ako posúdenie na základe požiadavky individualizácie v zmysle rozsudku Európskeho súdu pre ľudské práva vo veci N. A. v. Spojené kráľovstvo (2)? Môžu sa tieto aspekty v rámci tej istej žiadosti o doplnkovú ochranu zohľadniť tak pri posudzovaní podľa článku 15 písm. b) smernice 2011/95, ako aj podľa článku 15 písm. c) tejto smernice?

                  3.

                  Má sa článok 15 smernice 2011/95 vykladať v tom zmysle, že pri posudzovaní potreby doplnkovej ochrany sa tzv. pohyblivá stupnica, pri ktorej už Súdny dvor konštatoval, že sa má uplatňovať pri posudzovaní údajnej obavy z utrpenia vážneho bezprávia v zmysle článku 15 písm. c) smernice 2011/95, musí uplatňovať aj pri posudzovaní údajnej obavy z utrpenia vážneho bezprávia v zmysle článku 15 písm. b) tejto smernice?

                  4.

                  Má sa článok 15 smernice 2011/95 v spojení s článkami 1, 4 a 19 ods. 2 Charty základných práv vykladať v tom zmysle, že pri posudzovaní toho, či žiadateľ potrebuje doplnkovú ochranu, sa majú zohľadniť humanitárne okolnosti, ktoré sú (ne)nepriamym dôsledkom konania a/alebo opomenutia aktéra vážneho bezprávia?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ z 13. decembra 2011 o normách pre oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany, o jednotnom postavení utečencov alebo osôb oprávnených na doplnkovú ochranu a o obsahu poskytovanej ochrany (Ú. v. EÚ L 337, 2011, s. 9).

         (2)  ESĽP, 17. júla 2008, č. 25904/07, N. A. v. Spojené kráľovstvo, ECLI:CE:ECHR:2008:0717JUD002590407.


title: Vec C-128/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgicko) 23. februára 2022 – BV NORDIC INFO/Belgische Staat

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/26

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel (Belgicko) 23. februára 2022 – BV NORDIC INFO/Belgische Staat
      (Vec C-128/22)
      (2022/C 213/36)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: BV NORDIC INFO

         Žalovaný: Belgische Staat

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa články 2, 4, 5, 27 a 29 smernice 2004/38/ES (1), ktorými sa vykonávajú články 20 a 21 ZFEÚ, vykladať v tom zmysle, že nebránia právnej úprave členského štátu [v prejednávanom prípade článkom 18 a 22 Ministerieel besluit van 30. juni 2020 houdende dringende maatregelen om de verspreiding van het coronavirus COVID-19 te beperken (vyhláška ministra z 30. júna 2020, ktorou sa prijímajú naliehavé opatrenia na obmedzenie šírenia koronavírusu COVID-19) v znení zmenenom článkom 3, resp. článkom 5 vyhlášky ministra z 10. júla 2020], ktorou sa prostredníctvom všeobecného opatrenia:

                              —

                              belgickým štátnym príslušníkom a ich rodinným príslušníkom, ako aj občanom Únie, ktorí sa zdržiavajú na území Belgicka, a ich rodinným príslušníkom ukladá principiálny zákaz vycestovať v prípade iných než úplne nevyhnutných ciest z Belgicka do krajín Európskej únie a schengenského priestoru, ktoré sú podľa farebného označenia vypracovaného na základe epidemiologických údajov označené červenou farbou,

                              —

                              občanom Únie, ktorí nie sú belgickými štátnymi príslušníkmi, a ich rodinným príslušníkom (ktorí prípadne majú právo zdržiavať sa na území Belgicka) ukladajú obmedzenia pri vstupe (ako sú karanténa a testy) v prípade iných než úplne nevyhnutných ciest z krajín Európskej únie a schengenského priestoru, ktoré sú podľa farebného označenia vypracovaného na základe epidemiologických údajov označené červenou farbou, do Belgicka?

                  2.

                  Majú sa články 1, 3 a 22 Kódexu schengenských hraníc (2) vykladať v tom zmysle, že nebránia právnej úprave členského štátu (v prejednávanom prípade článkom 18 a 22 vyhlášky ministra z 30. júna 2020, ktorou sa prijímajú naliehavé opatrenia na obmedzenie šírenia koronavírusu COVID-19, v znení zmenenom článkom 3, resp. článkom 5 vyhlášky ministra z 10. júla 2020), ktorou sa ukladá zákaz vycestovať v prípade iných než úplne nevyhnutných ciest z Belgicka do krajín Európskej únie a schengenského priestoru a zákaz vstupu z týchto krajín do Belgicka, ktoré sa môžu nielen kontrolovať a sankcionovať, ale ktoré minister, starosta a policajný prezident tiež môže uskutočňovať ex offo?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHSText s významom pre EHP (Ú. v. EÚ L 158, 2004, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 z 15. marca 2006, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc) (Ú. v. EÚ L 105, 2006, s. 1).


title: Vec C-147/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) 1. marca 2022 – trestné konanie proti obvinenému č. 5

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/27

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) 1. marca 2022 – trestné konanie proti obvinenému č. 5
      (Vec C-147/22)
      (2022/C 213/37)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Fővárosi Törvényszék

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      Obvinený č. 5

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni zásada ne bis in idem stanovená v článku 50 Charty základných práv Európskej únie [ďalej len „Charta“] a v článku 54 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda [ďalej len „DVSD“] vedeniu trestného konania, ktoré bolo začaté v jednom členskom štáte proti tej istej osobe a za rovnaké trestné činy, v súvislosti s ktorými sa v inom členskom štáte viedlo trestné konanie, ktoré bolo s konečnou platnosťou ukončené rozhodnutím prokurátora o zastavení vyšetrovania?

                  2.

                  Je okolnosť, že aj keď napriek rozhodnutia prokurátora, ktorým sa nariaďuje zastavenie trestného stíhania (vyšetrovania) v členskom štáte, možno obnoviť vyšetrovanie až do premlčania trestného činu, prokurátor nepovažoval za dôvodné pristúpiť k takémuto obnoveniu konania ex offo, zlučiteľná so zásadou ne bis in idem stanovenou v článku 50 [Charty] a v článku 54 [DVSD] a s konečnou platnosťou bráni tomu, aby sa v členskom štáte začalo nové trestné konanie proti tej istej osobe a za rovnaké trestné činy?

                  3.

                  Je vyšetrovanie, ktoré bolo zastavené voči obvinenému, ktorý nebol vypočutý ako podozrivý v súvislosti s trestným činom týkajúcim sa jeho spoluobvinených, hoci sa proti tejto osobe ako obvinenému viedlo vyšetrovanie a zastavenie vyšetrovania bolo založené na informáciách z vyšetrovania, ktoré boli poskytnuté v nadväznosti na žiadosť o právnu spoluprácu, ako aj na poskytnutí informácií o bankových účtoch a na výsluchu spoluobvinených ako podozrivých, zlučiteľné so zásadou ne bis in idem stanovenou v článku 50 [Charty] a v článku 54 [DVSD] a možno ho považovať za dostatočne dôkladné a komplexné?


title: Vec C-151/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 2. marca 2022 – S, A, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie; za účasti: United Nations High Commissioner for Refugees

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/28

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 2. marca 2022 – S, A, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie; za účasti: United Nations High Commissioner for Refugees
      (Vec C-151/22)
      (2022/C 213/38)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Raad van State

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolatelia: S, A, Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

         Ďalší účastník konania: United Nations High Commissioner for Refugees

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 10 ods. 1 písm. e) smernice 2011/95 (1) vykladať v tom zmysle, že na dôvod prenasledovania spočívajúci v politickom názore sa môžu odvolávať aj tí žiadatelia, ktorí iba tvrdia, že zastávajú a/alebo vyjadrujú určitý politický postoj bez toho, aby voči nim počas ich pobytu v ich štáte pôvodu a od začiatku ich pobytu v hostiteľskom štáte aktér prenasledovania prechovával nedôveru?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na otázku 1 a ak teda už politický postoj postačuje na to, aby bol klasifikovaný ako politický názor, akú hodnotu musí mať intenzita tohto politického názoru, filozofie alebo náboženského presvedčenia a záujmu cudzinca o činnosti z neho vyplývajúce v rámci skúmania a posudzovania žiadosti o azyl, t. j. v rámci skúmania toho, do akej miery sa žiadateľom tvrdená obava z prenasledovania zakladá na realite?

                  3.

                  V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, uplatní sa potom kritérium, že tento politický názor musí byť hlboko zakorenený, a ak nie, aké kritérium sa potom má použiť a ako sa má uplatňovať?

                  4.

                  Ak sa uplatní kritérium, že tento politický názor musí byť hlboko zakorenený, možno potom od žiadateľa, ktorý nepreukáže, že zastáva hlboko zakorenený politický názor, očakávať, že sa po návrate do svojej krajiny pôvodu zdrží vyjadrovania svojho politického postoja, aby tak nevzbudil nedôveru aktéra prenasledovania?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ z 13. decembra 2011 o normách pre oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany, o jednotnom postavení utečencov alebo osôb oprávnených na doplnkovú ochranu a o obsahu poskytovanej ochrany (Ú. v. EÚ L 337, 2011, s. 9).


title: Vec C-164/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Nacional (Španielsko) 4. marca 2022 – Trestné konanie proti Juan

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/28

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Nacional (Španielsko) 4. marca 2022 – Trestné konanie proti Juan
      (Vec C-164/22)
      (2022/C 213/39)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Audiencia Nacional

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      Juan

         Ďalší účastník konania: Ministerio Fiscal

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Ide v prejednávanej veci o situáciu „bis in idem“ v zmysle článku 50 Charty základných práv Európskej únie a článku 54 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda z dôvodu, že ide o rovnaké trestné činy podľa rozsahu, ktorý európska judikatúra priznáva tomuto pojmu, alebo naopak, prináleží uvedené posúdenie tomuto súdu podľa zásad uvedených v tomto rozhodnutí z dôvodu, že ide o jeden pokračujúci trestný čin, vrátane potreby uložiť súhrnný trest a stanoviť hranicu trestu v súlade so zásadou proporcionality?

                  2.

                  Ak sa dospeje k záveru, že nejde o situáciu „bis in idem“ z dôvodu, že neexistuje úplná totožnosť skutku v súlade s kritériami uvedenými v tomto rozhodnutí:

                              A)

                              Sú obmedzenia účinkov rozsudkov iných štátov EÚ, ktoré sú výslovne stanovené v článku 14 ods. 2 organického zákona č. 7/2014 z 12. novembra 2014 o výmene informácií z registra trestov a zohľadnení súdnych rozhodnutí v trestných veciach v Európskej únii, ktorým sa preberá európska právna úprava, vzhľadom na okolnosti prejednávanej veci, zlučiteľné s rámcovým rozhodnutím Rady 2008/675/SVV (1) z 24. júla 2008 o zohľadňovaní odsúdení v členských štátoch Európskej únie v novom trestnom konaní, ako aj s článkom 45 a článkom 49 ods. 3 Charty základných práv Európskej únie a so zásadou vzájomného uznávania súdnych rozhodnutí v rámci EÚ?

                              B)

                              Je neexistencia postupu alebo mechanizmu v španielskom práve, ktorý by umožňoval uznávanie cudzích európskych rozsudkov, ukladanie súhrnných trestov a úpravu alebo obmedzenie trestov takým spôsobom, aby sa zaručila primeranosť týchto trestov, v situácii, keď sa v Španielsku musí vykonať cudzí rozsudok, ktorý sa týka trestných činov, ktoré sú vo vzťahu kontinuity alebo prepojenia trestnej činnosti s inými súdenými v Španielsku, a vo vzťahu ku ktorým tiež existuje odsudzujúci rozsudok, v rozpore s článkom 45 a článkom 49 ods. 3 Charty základných práv Európskej únie v spojení s článkom 4 ods. 6 rámcového rozhodnutia 2002/584/SVV (2) z 13. júna 2002 a článkom 8 ods. 1 a 2 rámcového rozhodnutia Rady 2008/909/SVV (3) z 27. novembra 2008 o uplatňovaní zásady vzájomného uznávania na rozsudky v trestných veciach, ktorými sa ukladajú tresty odňatia slobody alebo opatrenia zahŕňajúce pozbavenie osobnej slobody, na účely ich výkonu v Európskej únii, a vo všeobecnosti so zásadou vzájomného uznávania súdnych rozhodnutí v rámci EÚ?

         (1)  Rámcové rozhodnutie Rady 2008/675/SVV z 24. júla 2008 o zohľadňovaní odsúdení v členských štátoch Európskej únie v novom trestnom konaní (Ú. v. EÚ L 220, 2018, s. 32).

         (2)  Rámcové rozhodnutie Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi (Ú. v. ES L 190, 2002, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 34).

         (3)  Rámcové rozhodnutie Rady 2008/909/SVV z 27. novembra 2008 o uplatňovaní zásady vzájomného uznávania na rozsudky v trestných veciach, ktorými sa ukladajú tresty odňatia slobody alebo opatrenia zahŕňajúce pozbavenie osobnej slobody, na účely ich výkonu v Európskej únii (Ú. v. EÚ L 327, 2008, s. 27).


title: Vec C-177/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Salzburg (Rakúsko) 8. marca 2022 – JA/Wurth Automotive GmbH

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/29

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Salzburg (Rakúsko) 8. marca 2022 – JA/Wurth Automotive GmbH
      (Vec C-177/22)
      (2022/C 213/40)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesgericht Salzburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa a odvolateľka: JA

         Žalovaná a odporkyňa v odvolacom konaní: Wurth Automotive GmbH

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je pri posudzovaní postavenia žalobkyne ako spotrebiteľa v zmysle článkov 17 a 18 nariadenia (EÚ) č. 1215/2012 (1) relevantné,

                              a)

                              či žalobkyňa vykonávala činnosť grafickej a webovej dizajnérky, ktorú uviedla v konaní len ako závislá zárobkovo činná osoba alebo prinajmenšom sčasti aj v rámci výkonu slobodného povolania v okamihu uzatvorenia kúpnej zmluvy a následne po tom a

                              b)

                              na aký účel nadobudla žalobkyňa vozidlo, t. j. len s cieľom uspokojenia jej osobnej potreby na súkromné použitie alebo v súvislosti s jej súčasnou alebo budúcou pracovnou alebo podnikateľskou činnosťou resp. cieľmi?

                  2.

                  Nemôže sa viac žalobkyňa odvolávať na postavenie spotrebiteľa už v tom prípade, ak osobný automobil v auguste 2019 predala a je v tejto súvislosti relevantné, či dosiahla zisk?

                  3.

                  Má sa postavenie spotrebiteľa žalobkyni nepriznať už z toho dôvodu, že kúpnu zmluvu vopred formulovanú žalovanou a predloženú v podobe tlačiva, v ktorej sa kupujúci označoval ako „spoločnosť“ a pod nižšie uvedeným nadpisom „osobitné ustanovenia“ napísaným malým písmom sa uvádzalo, že ide o „obchodný vzťah medzi podnikateľmi/vrátenie vylúčené, bez záruky, dodanie po zaplatení ceny“ podpísala bez toho, aby tieto skutočnosti namietala a upozornila na svoje postavenie spotrebiteľa?

                  4.

                  Má sa žalobkyni pripísať také správanie jej životného partnera, ktorý jej kúpu sprostredkoval ako predajca automobilov, na základe ktorého sa žalovaná mohla domnievať, že žalobkyňa je podnikateľom?

                  5.

                  Je pri posudzovaní postavenia spotrebiteľa žalobkyne v jej neprospech, ak sa prvostupňovému súdu nepodarilo zistiť, z akého dôvodu sa písomná zmluva odchýlila od predchádzajúcej ponuky životného partnera žalobkyne čo sa týka označenia kupujúcej a čo bolo v tomto ohľade predmetom telefonických rozhovorov medzi životným partnerom žalobkyne a predajcom žalovanej?

                  6.

                  Je pre posúdenie postavenia žalobkyne ako spotrebiteľa relevantné, ak životný partner žalobkyne o niekoľko týždňov po prevzatí vozidla žalovanú telefonicky požiadal, či by bolo možné uviesť vo faktúre daň z pridanej hodnoty?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 1).


title: Vec C-183/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 10. marca 2022 – Saint-Louis Sucre/Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, SICA des betteraviers d’Etrepagny

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/30

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 10. marca 2022 – Saint-Louis Sucre/Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, SICA des betteraviers d’Etrepagny
      (Vec C-183/22)
      (2022/C 213/41)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Saint-Louis Sucre

         Žalovaní: Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, SICA des betteraviers d’Etrepagny

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa pravidlo stanovené v článku 153 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013 (1), podľa ktorého stanovy organizácie výrobcov vyžadujú, aby jej členovia „boli členmi iba jednej organizácie výrobcov pre akýkoľvek výrobok, ktorý sa v danom podniku vyrába“, vykladať tak, že sa vzťahuje len na členov, ktorí sú výrobcami?

                  2.

                  S cieľom zabezpečiť dodržanie zásady stanovenej v článku 153 ods. 2 písm. c) nariadenia (EÚ) č. 1308/2013, podľa ktorej výrobcovia, ktorí sú členmi organizácie výrobcov, musia demokraticky kontrolovať organizáciu a jej rozhodnutia:

                              —

                              treba na účely posúdenia nezávislosti členov organizácie zohľadniť výlučne to, že ich základné imanie vlastní tá istá fyzická alebo právnická osoba, alebo aj ďalšie väzby, akými sú napríklad v prípade členov, ktorí nie sú výrobcami, členstvo v tej istej konfederácii odborových zväzov, alebo v prípade členov, ktorí sú výrobcami, výkon riadiacich funkcií v rámci takejto konfederácie?

                              —

                              stačí na to, aby sa dospelo k záveru o skutočnej kontrole nad organizáciou zo strany jej členov, ktorí sú výrobcami, aby títo členovia disponovali väčšinou hlasov, alebo je potrebné preskúmať, či vzhľadom na prerozdelenie hlasov medzi skutočne nezávislými členmi umožňuje podiel na hlasovacích právach jedného alebo viacerých členov, ktorí nie sú výrobcami, týmto členom aj bez dosiahnutia väčšiny kontrolovať rozhodnutia prijaté organizáciou?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 671).


title: Vec C-186/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 9. marca 2022 – Sad Trasporto Locale SpA/Provincia autonoma di Bolzano

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/31

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 9. marca 2022 – Sad Trasporto Locale SpA/Provincia autonoma di Bolzano
      (Vec C-186/22)
      (2022/C 213/42)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa a sťažovateľka: Sad Trasporto Locale SpA

         Žalovaná a odporkyňa: Provincia autonoma di Bolzano

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 1 ods. 2 nariadenia 1370/2007/ES (1) vykladať v tom zmysle, že bráni uplatneniu nariadenia 1370/2007/ES na prevádzkovanie vnútroštátnych a medzinárodných verejných služieb multimodálnej osobnej dopravy, v rámci ktorého majú, na jednej strane, dopravné služby vo verejnom záujme na účely zadania jednotný charakter, pričom sa poskytujú električkou, pozemnou lanovou dráhou a visutou lanovou dráhou a, na druhej strane, koľajová doprava predstavuje viac ako 50 % služby, ktorá sa celkovo a jednotne zadala prevádzkovateľovi?

                  2.

                  V prípade zápornej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku, čiže pokiaľ sa uvedené nariadenie č. 1370 považuje za uplatniteľné aj na prevádzkovanie vnútroštátnych a medzinárodných verejných služieb multimodálnej osobnej dopravy, v rámci ktorého majú, na jednej strane, dopravné služby vo verejnom záujme na účely zadania jednotný charakter, pričom sa poskytujú električkou, pozemnou lanovou dráhou a visutou lanovou dráhou, na druhej strane, koľajová doprava predstavuje viac ako 50 % služby, ktorá sa celkovo a jednotne zadala prevádzkovateľovi, má sa článok 5 ods. 1 a 2 nariadenia č. 1370/2007 vykladať v tom zmysle, že aj v súvislosti s priamym zadaním služieb vo verejnom záujme zahŕňajúcich osobnú dopravu električkou internému poskytovateľovi vyžaduje kontrolu právnej formy aktu, ktorým sa služba zadala, s tým, že z rozsahu pôsobnosti uvedeného článku 5 ods. 2 sa vylučujú akty, ktoré nemajú formu koncesných zmlúv na služby?

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na druhú prejudiciálnu otázku, má sa článok 5 ods. 1 písm. b) a ods. 2 smernice 2014/23/EÚ (2) vykladať v tom zmysle, že prenos prevádzkového rizika súvisiaceho s riadením predmetných služieb na dodávateľa treba vylúčiť v prípade, že zmluva, ktorá je predmetom zadania: a) sa zakladá na hrubých nákladoch, pričom vlastníctvo výnosov pripadá obstarávateľovi; b) ako prevádzkové výnosy stanovuje v prospech prevádzkovateľa jedine poplatok hradený [obstarávateľom] zodpovedajúci poskytnutým prevádzkovým objemom (čiže s vylúčením rizika dopytu); c) na obstarávateľa ponecháva prevádzkové riziko dopytu (v dôsledku zníženia poplatkov z dôvodu zmenšenia objemov služieb nad vopred stanovené limity), právne riziko (v dôsledku legislatívnych alebo regulačných zmien, ako aj oneskoreného vydávania oprávnení a/alebo osvedčení príslušnými orgánmi), finančné riziko (v dôsledku nezaplatenia alebo oneskoreného zaplatenia poplatkov alebo neupravenia výšky poplatkov) a tiež riziko spôsobené vyššou mocou (vyplývajúce z nepredvídateľnej zmeny podmienok vykonávania služby), ako aj d) prenáša na dodávateľa prevádzkové riziko ponuky (v dôsledku zmien nákladov faktorov, ktoré sú z pohľadu poskytovateľa nekontrolovateľné – energie, suroviny, materiály), riziko pre priemyselné vzťahy (vyplývajúce zo zmien personálnych nákladov na základe kolektívneho vyjednávania), manažérske riziko (vyplývajúce z negatívneho vývoja prevádzkových nákladov v dôsledku nesprávnych prognóz) a tiež socio-environmentálne riziko (vyplývajúce z prebiehajúcich náhodných udalostí na majetok slúžiaci na poskytovanie dotknutej služby)?

                  4.

                  Majú sa články 107 ods. 1 a 108 ods. 3 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že v rámci priameho zadania zmluvy na službu vo verejnom záujme v osobnej doprave, o ktorom rozhodol príslušný orgán na miestnej úrovni v prospech interného poskytovateľa, ide o štátnu pomoc podliehajúcu predbežnému preskúmaniu podľa článku 108 ods. 3 ZFEÚ v prípade takej úhrady záväzkov týkajúcich sa služieb vo verejnom záujme vypočítanej na základe nákladov na riadenie, ktoré, hoci súvisia s predvídateľnými servisnými potrebami, sú na jednej strane zostavené s prihliadnutím na historické náklady predmetnej služby poskytovanej odchádzajúcim prevádzkovateľom, držiteľom koncesie na služby predĺženej o viac ako desať rokov, na druhej strane sa odvíjajú od nákladov alebo poplatkov, ktoré sa napriek všetkému týkajú predchádzajúceho zadania alebo, v každom prípade, štandardných trhových parametrov všeobecne sa vzťahujúcich na poskytovateľov v danom odvetví?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 z 23. októbra 2007 o službách vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave, ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 1191/69 a (EHS) č. 1107/70 (Ú . v. EÚ L 315, 2007, s. 1).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/23/EÚ z 26. februára 2014 o udeľovaní koncesií (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 1).


title: Vec C-191/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 11. marca 2022 – ME/État belge

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/32

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 11. marca 2022 – ME/État belge
      (Vec C-191/22)
      (2022/C 213/43)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: ME

         Žalovaný: État belge

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa články 7 a 24 Charty základných práv Európskej únie a [článok 4 ods. 1 písm. c)] smernice Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny (1), ako aj zásady rovnakého zaobchádzania a právnej istoty vykladať v tom zmysle, že členským štátom ukladajú povinnosť zohľadniť vek rodinného príslušníka nie pri podaní žiadosti o zlúčenie rodiny, ale pri podaní žiadosti o medzinárodnú ochranu garanta, ktorému bolo priznané postavenie utečenca, a považovať rodinného príslušníka za maloletého v zmysle článku 4 ods. 1 písm. c) smernice 2003/86/ES, ak bol maloletým v čase podania žiadosti o azyl garantom, ale dosiahol plnoletosť predtým, ako bolo garantovi priznané postavenie utečenca a predtým, ako bola podaná žiadosť o zlúčenie rodiny?

         (1)  Ú. v. EÚ L 251, 2003, s. 12; Mim. vyd. 19/006, s. 224.


title: Vec C-196/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 11. marca 2022 – IB/Regione Lombardia, Provincia di Pavia

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/33

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 11. marca 2022 – IB/Regione Lombardia, Provincia di Pavia
      (Vec C-196/22)
      (2022/C 213/44)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Corte suprema di cassazione

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: IB

         Odporcovia: Regione Lombardia, Provincia di Pavia

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bránia ustanovenia nariadenia Rady (EHS) č. 2080/92 z 30. júna 1992 (1), ktorým sa zriaďuje režim pomoci Spoločenstva pre lesnícke opatrenia v poľnohospodárstve, avšak bez toho, aby stanovoval systém odňatia a sankcií, aj s prihliadnutím na ustanovenia nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 (2) o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev, uplatneniu ustanovenia vnútroštátneho práva, ktoré pri vykonávaní ustanovení nariadenia č. 2080/92 stanovuje v prípade preukázanej nezrovnalosti pri poskytovaní pomoci odňatie tejto pomoci a vrátenie sumy prijatej ako pomoc?

                  2.

                  V prípade zápornej odpovede na otázku a), bránia ustanovenia nariadenia Rady (EHS) č. 2080/92 z 30. júna 1992, ktorým sa zriaďuje režim pomoci Spoločenstva pre lesnícke opatrenia v poľnohospodárstve, aj s prihliadnutím na ustanovenia nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 a zásady spravodlivosti a proporcionality uvedené v jeho odôvodnení 8 uplatneniu ustanovenia vnútroštátneho práva, ktoré pri vykonávaní ustanovení nariadenia č. 2080/92 stanovuje v prípade preukázanej nezrovnalosti pri poskytovaní pomoci odňatie tejto pomoci a vrátenie sumy prijatej ako pomoc, ak zalesnená alebo upravená plocha je menšia ako 20 % plochy, na ktorú bola pomoc poskytnutá a vyplatená?

                  3.

                  V prípade zápornej odpovede na otázku a), bránia ustanovenia nariadenia Rady (EHS) č. 2080/92 z 30. júna 1992, ktorým sa zriaďuje režim pomoci Spoločenstva pre lesnícke opatrenia v poľnohospodárstve, aj s prihliadnutím na ustanovenia nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 retroaktívnemu uplatňovaniu ustanovenia vnútroštátneho práva, ktoré pri vykonávaní ustanovení nariadenia č. 2080/92 stanovuje v prípade preukázanej nezrovnalosti pri poskytovaní pomoci odňatie tejto pomoci a vrátenie sumy prijatej ako pomoc?

                  4.

                  V prípade zápornej odpovede na otázku a), bránia ustanovenia nariadenia Rady (EHS) č. 2080/92 z 30. júna 1992, ktorým sa zriaďuje režim pomoci Spoločenstva pre lesnícke opatrenia v poľnohospodárstve, aj s prihliadnutím na ustanovenia nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 výkladu ustanovenia vnútroštátneho práva, ktoré pri vykonávaní ustanovení nariadenia č. 2080/92 stanovuje v prípade preukázanej nezrovnalosti pri poskytovaní pomoci odňatie tejto pomoci a vrátenie sumy prijatej ako pomoc, v tom zmysle, že príjemca je povinný vrátiť celú sumu prijatú ako pomoc a nielen sumu týkajúcu sa roku, pre ktorý sa zistila nezrovnalosť pri poskytovaní pomoci?

         (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2080/92 z 30. júna 1992, ktorým sa zavádza schéma pomoci Spoločenstva na opatrenia v lesnom hospodárstve v poľnohospodárskom odvetví [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 215, 1992, s. 96).

         (2)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, 1995, s. 1; Mim, vyd. 01/001, s. 340).