title: Vec T-608/11: Žaloba podaná 30. novembra 2011 — Beifa Group/ÚHVT — Schwan-Stabilo Schwanhäußer (Písacie potreby)

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/32

         Žaloba podaná 30. novembra 2011 — Beifa Group/ÚHVT — Schwan-Stabilo Schwanhäußer (Písacie potreby)
   (Vec T-608/11)
   2012/C 32/67
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Beifa Group Co. Ltd (predtým Ningbo Beifa Group Co. Ltd) (Če-ťiang, Čína) (v zastúpení: R. Davis, barrister, a N. Cordell, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Schwan-Stabilo Schwanhäußer GmbH & Co. KG (Heroldsberg, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 9. augusta 2011 vo veci R 1838/2010-3 a

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu vlastných trov konania, ako aj trov konania, ktoré vznikli žalobkyni.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: dizajn výrobkov „písacie potreby“ — zapísaný dizajn Spoločenstva č. 352315-0007.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: nemecká obrazová ochranná známka pre tovary uvedené v triede 16 znázorňujúca nástroj na písanie zapísaná pod č. 30045470.8, nemecká obrazová ochranná známka pre tovary uvedené v triede 16 znázorňujúca nástroj na písanie zapísaná pod č. 936051, nemecká trojrozmerná ochranná známka pre tovary uvedené v triede 16 znázorňujúca nástroj na písanie zapísaná pod č. 2911311, medzinárodná obrazová ochranná známka pre tovary uvedené v triede 16 znázorňujúca nástroj na písanie zapísaná pod č. 936051, medzinárodná obrazová ochranná známka pre tovary uvedené v triede 16 znázorňujúca nástroj na písanie zapísaná pod č. 418036.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: výmaz napadnutého zapísaného dizajnu Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 61 ods. 6 nariadenia Rady č. 6/2002, pretože odvolací senát vykonal neprípustné opätovné preskúmanie. Porušenie článku 62 nariadenia Rady č. 6/2002, pretože odvolací senát: i) porušil základné zásady tohto článku spôsobom, akým uplatnil opatrenia nevyhnutné na zosúladenie s rozhodnutím Všeobecného súdu, a ii) nesprávne uplatnil kritérium na článok 25 ods. 1 písm. b) a písm. e) nariadenia o dizajnoch Spoločenstva. Porušenie článku 25 ods. 1 písm. e) nariadenia Rady č. 6/2002, pretože odvolací senát: i) uplatnil nesprávne kritérium na účely zistenia, či sa požadovalo „použitie“ ochrannej známky v zapísanom dizajne Spoločenstva; ii) nezvážil, či bola ochranná známka používaná ako súčasť článku 25 ods. 1 písm. e) nariadenia o dizajnoch Spoločenstva, ako aj súčasť nemeckého vnútroštátneho práva, a iii) nesprávne uplatnil kritérium v súvislosti s právom na zabránenie použitiu. Porušenie článku 25 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 6/2002, pretože odvolací senát nesprávne posúdil vlastnosti informovaného užívateľa, ako aj spôsob a metódu, prostredníctvom ktorých malo byť vykonané posúdenie celkového dojmu.


title: Vec C-534/09: Žaloba podaná 18. decembra 2009 — Európska komisia/Helénska republika

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/30

         Žaloba podaná 18. decembra 2009 — Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-534/09)
   2010/C 37/37
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Patakia a A. Alcover San Pedro)

      Žalovaná: Helénska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Helénska republika si tým, že neprijala potrebné opatrenia na to, aby príslušné orgány dohliadali prostredníctvom vydávania povolení v súlade s článkami 6 a 8 alebo, vo vhodnej forme, prostredníctvom prehodnotenia, a ak je to potrebné, aktualizáciou podmienok, aby existujúce prevádzky boli prevádzkované v súlade s požiadavkami článkov 3, 7, 9, 10 a 13, článku 14 písm. a) a b) a článku 15 ods. 2 najneskôr do 30. októbra 2007, tým nie sú dotknuté iné osobitné predpisy Spoločenstva, porušila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 5 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/1/ES z 15. januára 2008 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (1) (ďalej len „smernica IPPC“),

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Zo znenia článku 5 ods. 1 v spojení s článkom 2 ods. 4 smernice IPPC vyplýva, že členské štáty sú povinné zabezpečiť, aby príslušné orgány dohliadali prostredníctvom vydávania povolení v súlade s článkami 6 a 8 alebo, prostredníctvom prehodnotenia, a ak je to potrebné, aktualizáciou podmienok, aby existujúce prevádzky boli prevádzkované v súlade s požiadavkami stanovenými touto smernicou do 30. októbra 2007.
   Podľa odpovede podanej helénskymi orgánmi na odôvodnené stanovisko Komisie približne 47 % existujúcich prevádzok prevádzkovaných v Helénskej republike (148 z 317) nemá povolenie IPPC. V dôsledku toho Helénska republika pripúšťa, že naďalej povoľuje prevádzkovanie veľkého množstva prevádzok IPPC bez toho, aby vydala príslušné povolenia.
   Je potrebné zdôrazniť, že Helénska republika neposkytla žiadne dodatočné odôvodnenie ani vysvetlenie týkajúce sa zvýšenia počtu dotknutých prevádzok a ani neoznámila ďalší vývoj situácie po odoslaní vyššie uvedenej odpovede na odôvodnené stanovisko.

      (1)  Ú. v. EÚ L 24, s. 8.


title: Vec T-351/16: Žaloba podaná 1. júla 2016 – Belgacom International Carrier Services/Komisia

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/49

         Žaloba podaná 1. júla 2016 – Belgacom International Carrier Services/Komisia
   (Vec T-351/16)
   (2016/C 305/66)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Belgacom International Carrier Services (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: H. Vanhulle, B. van de Walle de Ghelcke, C. Borgers a N. Baeten, lawyers)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 11. januára 2016 o režime štátnej pomoci obsahujúcom výnimku pre nadmerný zisk SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), ktorú poskytlo Belgické kráľovstvo,

               —

               subsidiárne zrušil články 2 až 4 rozhodnutia,

               —

               v každom prípade uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia a zjavne nesprávneho posúdenia pri identifikácii údajného opatrenia pomoci a jeho kvalifikovaním ako režimu pomoci v zmysle článku 1 písm. d) nariadenia Rady č. 2015/1589 (1) a článku 107 ZFEÚ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia porušila článok 107 ZFEÚ, svoje rozhodnutie neodôvodila a dopustila sa zjavne nesprávneho posúdenia tým, že sa domnievala, že režim zdaňovania nadmerného zisku v Belgicku predstavuje opatrenie štátnej pomoci.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia porušila článok 16 ods. 1 nariadenia Rady č. 2015/1589 a všeobecné zásady právnej istoty a legitímnej dôvery tým, že nariadila vrátenie údajnej pomoci.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia porušila článok 2 ods. 6 ZFEÚ a zásadu rovnakého zaobchádzania a zneužila svoju právomoc tým, že použila pravidlá štátnej pomoci na zakázanie režimu zdaňovania nadmerného zisku v Belgicku.

      (1)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ 2015, L 248, s. 9).


title: Vec C-304/15: Žaloba podaná 19. júna 2015 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/18

         Žaloba podaná 19. júna 2015 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-304/15)
   (2015/C 302/23)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: K. Mifsud-Bonnici, S. Petrova, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               rozhodol, že Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si tým, že nesprávne uplatnilo smernicu 2001/80/ES o obmedzení emisií určitých znečisťujúcich látok do ovzdušia z veľkých spaľovacích zariadení (1) v súvislosti s činnosťou elektrárne Aberthaw vo Walese, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 4 ods. 3 v spojení s prílohou VI, časťou A smernice o obmedzení emisií určitých znečisťujúcich látok do ovzdušia z veľkých spaľovacích zariadení,

               —

               zaviazal Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia zastáva názor, že Spojené kráľovstvo nesprávne uplatnilo článok 4 ods. 3 v spojení s časťou A prílohy VI smernice 2001/80/EC o obmedzení emisií určitých znečisťujúcich látok do ovzdušia z veľkých spaľovacích zariadení v súvislosti s činnosťou elektrárne Aberthaw. Elektráreň Aberthaw, spaľovacie zariadenie uhlia s menovitým tepelným príkonom 4  090 MWth, spadajúce tak do kategórie zariadení s kapacitou presahujúcou 500 MWth, presahuje uplatniteľnú limitnú hodnotu pre oxidy dusíka (NOx) podľa článku 4 ods. 3 uvedenej smernice v spojení s jej článkom 14 ods. 1 písm. a) a prílohou VI, časťou A. Podľa uplatniteľných ustanovení musí Spojené kráľovstvo zabezpečiť, že elektráreň takejto veľkosti od 1. januára 2008 neprekročí limitnú hodnotu 500 mg/Nm3 pre NOx, a že ju od januára 2016 zníži na 200 mg/Nm3. Limitná hodnota elektrárne stanovená v jej povolení je však momentálne 1  050 mg/Nm3 pre NOx.

      (1)  Ú. v. ES L 309, s. 1; Mim. vyd. 15/006 s. 299.


title: Vec T-341/12: Žaloba podaná 2. augusta 2012 — Evonik Degussa/Komisia

text:
               13.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/9

         Žaloba podaná 2. augusta 2012 — Evonik Degussa/Komisia
   (Vec T-341/12)
   2012/C 311/12
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Evonik Degussa GmbH (Essen, Nemecko) (v zastúpení: C. Steinle, M. Holm-Hadulla a C. von Köckritz, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje:

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie C(2012) 3534 final z 24. mája 2012 týkajúce sa odmietnutia žiadosti Evonik Degussa o dôverné spracovanie údajov v rozhodnutí vo veci COMP/F/38.620 — Peroxid vodíka a perborát — podľa článku 263 ods. 4 ZFEÚ,

               —

               podľa článku 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu zaviazať Komisiu na náhradu trov konania žalobkyni.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 8 pôsobnosti vyšetrovateľa (1) a práva žalobkyne na riadnu správu vecí verejných a práva byť vypočutý.
               Na tomto mieste žalobkyňa namieta, že vyšetrovateľ nepreskúmal jej zásadné námietky proti zverejneniu. Tým neodhadol rozsah svojich právomocí a povinností a porušil článok 8 pôsobnosti. Keďže ani vyšetrovateľ, ani iný orgán Komisie nepreskúmal a nezohľadnil žalobkyňou prednesené zásadné námietky proti plánovanému zverejneniu, žalobkyňa zastáva názor, že Komisia opomenula preskúmať všetky relevantné aspekty jednotlivého prípadu. Tým porušila Komisia zásadu riadnej správy vecí verejných a účinného práva byť vypočutý (článok 41 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie).

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia.
               K tomu sa uvádza, že napadnuté rozhodnutie neobsahuje odôvodnenie vo vzťahu k námietkam prednesených žalobkyňou proti zverejneniu rozšíreného znenia rozhodnutia. To isté platí pre odôvodnenia Komisie a verejný záujem na zverejnení rozšíreného znenia skoro päť rokov po vydaní pôvodného nedôverného znenia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom a skutkovom posúdení z dôvodu porušenia služobného tajomstva podľa článku 339 ZFEÚ a článku 8 EDĽP, ako aj kvôli nezachovaniu dôvernosti informácií, ktoré sa majú zverejniť.

                           —

                           Žalobkyňa v rámci tohto žalobného dôvodu tvrdí, že pasáže, ktorých zverejnenie plánuje Komisia v rozšírenom nedôvernom znení rozhodnutia, sú chránené služobným tajomstvom a čiastočne obsahujú aj obchodné tajomstvá. Zverejnenie týchto informácií na internete porušuje práva žalobkyne na zachovanie služobného tajomstva.

                           —

                           Ďalej žalobkyňa uvádza, že plánované zverejnenie informácií poskytnutých korunnými svedkami spadá do pôsobnosti článku 4 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1049/2001 (2) a že nariadenie ES č. 1/2003 (3) a pravidlá zhovievavosti (4) obsahujú osobitné pravidlá prístupu k takým informáciám, ktoré boli poskytnuté korunnými svedkami. Preto podľa názoru žalobkyne existuje podľa judikatúry Európskeho súdneho dvora (rozsudky Súdneho dvora z 29. júna 2010, Komisia/Technische Glaswerke Ilmenau, C-139/07 P, Zb. s. I-5885, a z 28. júna 2012, Komisia/Éditions Odile Jacob, C-404/10 P, zatiaľ neuverejnený v Zbierke) domnienka, že zverejnenie týchto informácií porušuje obchodné záujmy žalobkyne, ako aj účel vyšetrovacej činnosti Komisie. Osobitý verejný záujem na zverejnení týchto informácií treba teda osobitne preukázať. Keďže podľa žalobkyne vyšetrovateľ toto opomenul, dopustil sa zjavne nesprávneho posúdenia.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení legitímnej dôvery žalobkyne a zásady právnej istoty.
               Žalobkyňa na tomto mieste uvádza, že Komisia porušila zamietnutím žiadosti o dôverné spracovanie a rozhodnutím zverejniť sporné znenie rozhodnutia zásadu ochrany legitímnej dôvery. Žalobkyňa sa od podania žiadostí o zhovievavosť spoliehala na dôvernosť poskytnutých informácií. Svoju dôveru oprela o oznámenia o zhovievavosti a ustálenú prax Komisie a zastáva názor, že táto dôvera je hodná ochrany. Porušenie zásady ochrany dôvery vyplýva okrem toho z toho, že Komisia už v roku 2007 zverejnila konečné nedôverné znenie rozhodnutia a akceptovala v ňom priania žalobkyne na začiernenie. Žalobkyňa tvrdí, že nie je daný právny základ a ani vecné dôvody pre dodatočnú zmenu tohto rozhodnutia.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení požiadavky obmedzenia účelu.
               V rámci tohto žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že použitie informácií poskytnutých korunnými svedkami pre informovanie verejnosti porušuje obmedzenie účelu týchto informácií, ktoré je stanovené v článku 28 ods. 1 nariadenia č. 1/2003 a bode 48 oznámenia Komisie o pravidlách prístupu k dokumentácii (5). Toto platí predovšetkým vtedy, ak sa takéto použitie uskutoční viac ako 6 rokov po skončení správneho konania.

      (1)  Rozhodnutie predsedu Európskej komisie 2011/695/EÚ z 13. októbra 2011 o funkcii a pôsobnosti vyšetrovateľa v niektorých konaniach vo veci hospodárskej súťaže (Ú. v. EÚ L 275, s. 29).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch [101] a [102] [ZFEÚ] (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

      (4)  Oznámenie Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v prípadoch kartelov (Ú. v. ES C 45, 2002, s. 3).

      (5)  Oznámenie Komisie o pravidlách prístupu k dokumentácii Komisie v prípadoch podľa článkov 81 [ES] a 82 [ES], článkov 53, 54 a 57 Zmluvy o EHP a nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 (Ú. v. EÚ C 325, s. 7).


title: Vec C-219/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 25. apríla 2013 — K Oy

text:
               22.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 25. apríla 2013 — K Oy
   (Vec C-219/13)
   2013/C 178/12
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: K Oy

      Ďalší účastníci konania: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö, Valtiovarainministeriö

      Prejudiciálne otázky

   Bránia článok 98 ods. 2 prvý pododsek smernice 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty a príloha III bod 6 tejto smernice v znení smernice 2009/47/ES (2) pri zohľadnení zásady neutrality dane takej vnútroštátnej úprave, podľa ktorej sa na tlačené knihy uplatňuje znížená sadzba dane z pridanej hodnoty, avšak na knihy uložené na iných fyzických nosičoch, ako sú CD alebo CD-ROM či kľúč USB, sa uplatňuje štandardná sadzba dane?
   Je z hľadiska odpovede na predchádzajúcu otázku relevantné,

               —

               či je kniha určená na čítanie alebo na počúvanie (audiokniha),

               —

               či v prípade e-knihy alebo audioknihy, uloženej na CD alebo CD-ROMe, kľúči USB alebo inom adekvátnom fyzickom nosiči, existuje tlačená kniha s rovnakým obsahom,

               —

               že v prípade knihy uloženej na inom fyzickom nosiči než papier sa môžu využívať technické vlastnosti tohto nosiča, napríklad funkcie vyhľadávania?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.

      (2)  Smernica Rady 2009/47/ES z 5. mája 2009, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2006/112/ES, pokiaľ ide o znížené sadzby dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 116, s. 18).


title: Vec F-3/11: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  29. februára 2012 — Marcuccio/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Sociálne zabezpečenie — Úraz — Žiadosť o priloženie dokumentu k spisu o úraze — Zamietnutie — Akt nespôsobujúci ujmu — Zjavná neprípustnosť)

text:
               28.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 126/27

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 29. februára 2012 — Marcuccio/Komisia
   (Vec F-3/11) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Sociálne zabezpečenie - Úraz - Žiadosť o priloženie dokumentu k spisu o úraze - Zamietnutie - Akt nespôsobujúci ujmu - Zjavná neprípustnosť)
   2012/C 126/50
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Curall a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie implicitného rozhodnutia o zamietnutí žiadosti žalobcu z 15. marca 2010 a na náhradu spôsobenej škody

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               L. Marcuccio znáša všetky trovy konania.

               3.

               L. Marcuccio je povinný zaplatiť Všeobecnému súdu sumu vo výške 2 000 eur.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 9.4.2011, s. 22.


title: Vec F-6/12: Žaloba podaná 11. januára 2012 — ZZ/Európska komisia

text:
               23.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/22

         Žaloba podaná 11. januára 2012 — ZZ/Európska komisia
   (Vec F-6/12)
   2012/C 184/46
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: C. Dony, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým nevyhovela sťažnosti žalobcu proti zamietavému rozhodnutiu o jeho nároku na príspevok na expatriáciu

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu Komisie (AIPN) z 11. októbra 2011, ktorým nevyhovel sťažnosti žalobcu podanej podľa článku 90 ods. 2 služobného poriadku proti rozhodnutiu z 24. mája 2011, ktorým bol zamietnutý jeho nárok na príspevok na expatriáciu,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-304/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Spojené kráľovstvo) 24. júna 2014 – Secretary of State for the Home Department/CS

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/39

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Spojené kráľovstvo) 24. júna 2014 – Secretary of State for the Home Department/CS
   (Vec C-304/14)
   2014/C 315/62
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Secretary of State for the Home Department

      Odporkyňa v odvolacom konaní: CS

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni právo Európskej únie, a to konkrétne článok 20 ZFEÚ, členskému štátu v tom, aby zo svojho územia vyhostil do krajiny, ktorá nie je členom EÚ, osobu, ktorá nie je občanom EÚ a ktorá je rodičom primárne starajúcim sa o dieťa, občana tohto členského štátu (a teda občana Únie), ak by toto vyhostenie obmedzilo riadny výkon práv dieťa ako občana Európskej únie?

               2.

               Ak odpoveď na otázku 1. je záporná, za akých okolností by bolo takého vyhostenie podľa práva Európskej únie prípustné?

               3.

               Ak odpoveď na otázku 1. je záporná, v akom rozsahu, ak vôbec, ovplyvňujú články 27 a 28 smernice 2004/38/ES (1) („Smernica o občanoch“) odpoveď na otázku 2.?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov (Ú. v. EÚ L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).


title: Vec T-319/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  8. júla 2014 – Elmaghraby a El Gazaerly/Rada

text:
               22.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 329/25

         Uznesenie Všeobecného súdu z 8. júla 2014 – Elmaghraby a El Gazaerly/Rada
   (Vec T-319/13) (1)

   2014/C 329/40
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 245, 24.8.2013.


title: Vec C-7/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāta (Lotyšská republika) 4. januára 2012 — Nadežda Riežniece/Zemkopības ministrija (Lotyšská republika), Lauku atbalsta dienests

text:
               3.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāta (Lotyšská republika) 4. januára 2012 — Nadežda Riežniece/Zemkopības ministrija (Lotyšská republika), Lauku atbalsta dienests
   (Vec C-7/12)
   2012/C 65/17
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākās tiesas Senāta

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Nadežda Riežniece

      Žalovaná: Zemkopības ministrija (Lotyšská republika), Lauku atbalsta dienests

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa ustanovenia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/73/ES z 23. septembra 2002 (1), ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 76/207/EHS o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky, a rámcovej dohody o rodičovskej dovolenke, zahrnutej do prílohy smernice Rady 96/34/ES z 3. júna 1996 (2) o rámcovej dohode o rodičovskej dovolenke uzavretej medzi UNICE, CEEP a ETUC vykladať v tom zmysle, že zamestnávateľovi sa zakazuje prijímať akékoľvek opatrenia (konkrétne hodnotenie zamestnanca v jeho neprítomnosti), v dôsledku ktorých žena na rodičovskej dovolenke môže po návrate do zamestnania stratiť svoje pracovné miesto?

               2.

               Líši sa odpoveď na predchádzajúcu otázku v prípade, ak opatrenie zamestnávateľa bolo odôvodnené tým, že vzhľadom na hospodársku recesiu štátu sa vo všetkých odvetviach štátnej správy uskutočnila optimalizácia počtu štátnych zamestnancov a rušenie pracovných miest?

               3.

               Možno za nepriamu diskrimináciu považovať hodnotenie práce a výkonnosti odvolateľky so zreteľom na posledné ročné služobné hodnotenie práce a výsledkov predtým, ako odišla na rodičovskú dovolenku, v porovnaní s hodnotením uskutočneným podľa nových kritérií v súvislosti s prácou a výkonnosťou ostatných zamestnancov, ktorí pokračovali v aktívnom zamestnaní (a navyše využili možnosť zvýšiť svoju výkonnosť)?

      (1)  Ú. v. ES L 269, s. 15; Mim. vyd. 05/004, s. 255.

      (2)  Ú. v. ES L 145, s. 4; Mim. vyd. 05/002, s. 285.


title: Vec T-310/07: Uznesenie Všeobecného súdu z  2. marca 2010 — gardeur/ÚHVT — Blue Rose (g)

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/78

         Uznesenie Všeobecného súdu z 2. marca 2010 — gardeur/ÚHVT — Blue Rose (g)
   (Vec T-310/07) (1)

   2010/C 113/112

      Jazyk konania: angličtina

   Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 247, 20.10.2007.


title: Vec C-374/05: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  8. novembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Gintec International Import-Export GmbH/Verband Sozialer Wettbewerb eV (Smernice 2001/83/ES a 92/28/EHS — Vnútroštátna právna úprava, ktorá zakazuje reklamu liekov prostredníctvom vyjadrení tretích osôb alebo zlosovaní — Použitie celkovo pozitívnych výsledkov spotrebiteľského prieskumu, ako aj mesačného zlosovania, v ktorom možno vyhrať jedno balenie výrobku)

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/7

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 8. novembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Gintec International Import-Export GmbH/Verband Sozialer Wettbewerb eV
   (Vec C-374/05) (1)

   (Smernice 2001/83/ES a 92/28/EHS - Vnútroštátna právna úprava, ktorá zakazuje reklamu liekov prostredníctvom vyjadrení tretích osôb alebo zlosovaní - Použitie celkovo pozitívnych výsledkov spotrebiteľského prieskumu, ako aj mesačného zlosovania, v ktorom možno vyhrať jedno balenie výrobku)
   (2007/C 315/11)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesgerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Gintec International Import-Export GmbH

      Žalovaný: Verband Sozialer Wettbewerb eV
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Bundesgerichtshof – Výklad článku 87 ods. 3 a článku 90 písm. j) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/27/ES z 31. marca 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES o právnych predpisoch spoločenstva, týkajúcich sa liekov na humánne použitie (Ú. v. ES L 136, s. 34; Mim. vyd. 13/034, s. 262), ako aj článku 2 ods. 3 a článku 5 písm. j) smernice Rady 92/28/EHS z 31. marca 1992 o reklame liekov na humánne použitie [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 113, s. 13) – Vnútroštátna právna úprava, ktorá zakazuje reklamu liekov prostredníctvom vyjadrení neodborníkov alebo zlosovaní – Použitie celkovo pozitívnych výsledkov spotrebiteľského prieskumu, ako aj mesačného zlosovania, v ktorom možno vyhrať jedno balenie výrobku
   Výrok rozsudku

               1.

               Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch, zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/27/ES z 31. marca 2004, vykonala úplnú harmonizáciu v oblasti reklamy liekov, pričom prípady, keď členské štáty môžu prijať ustanovenia, ktoré sa odchyľujú od pravidiel stanovených v tejto smernici, sú výslovne stanovené. Uvedenú smernicu je teda potrebné vykladať v tom zmysle, že členský štát nemôže vo svojej vnútroštátnej úprave zaviesť absolútny a bezpodmienečný zákaz používať vyjadrenia tretích osôb v reklame liekov pre širokú verejnosť, keďže ich použitie môže byť obmedzené v súlade s touto istou smernicou len z dôvodu špecifického obsahu alebo kvalifikácie autora týchto vyjadrení.

               2.

                           a)

                           Smernica 2001/83, zmenená a doplnená smernicou 2004/27, ukladá členským štátom povinnosť zaviesť do svojej vnútroštátnej právnej úpravy zákaz používať vyjadrenia tretích osôb v reklame liekov pre širokú verejnosť, keď tieto vyjadrenia odkazujú neprimerane, alarmujúco alebo klamlivo na tvrdenie vyliečenia v zmysle článku 90 písm. j) smernice 2001/83, zmenenej a doplnenej smernicou 2004/27, pričom pojem „tvrdenia vyliečenia“ sa má vykladať v tom zmysle, že nezahŕňa odkazy na posilnenie dobrého zdravotného stavu osoby, ak sa neuvádza terapeutická účinnosť lieku v zmysle vyliečenia špecifickej choroby. Článok 90 písm. c) smernice 2001/83 ukladá členským štátom povinnosť zaviesť do svojej vnútroštátnej právnej úpravy zákaz používať vyjadrenia tretích osôb v reklame liekov pre širokú verejnosť, ak tieto vyjadrenia nabádajú k tomu, že užívanie lieku prispieva k posilneniu všeobecného pocitu dobrého zdravotného stavu.

                           b)

                           Články 87 ods. 3, 88 ods. 6 a 96 ods. 1 smernice 2001/83 zmenenej a doplnenej smernicou 2004/27, zakazujú reklamu liekov vo forme zlosovania oznámeného na internete, keďže taká reklama podporuje iracionálne užívanie tohto lieku a predstavuje jeho priamu distribúciu verejnosti, ako aj distribúciu bezplatných vzoriek.

               3.

               Na prvú a druhú prejudiciálnu otázku by bola poskytnutá tá istá odpoveď, ak by sa uplatňovali ustanovenia smernice Rady 92/28/EHS z 31. marca 1992 o reklame liekov na humánne použitie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 315, 10.12.2005.


title: Vec C-450/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) 8. októbra 2012 — HARK GmbH & Co KG Kamin- und Kachelofenbau/Hauptzollamt Duisburg

text:
               15.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) 8. októbra 2012 — HARK GmbH & Co KG Kamin- und Kachelofenbau/Hauptzollamt Duisburg
   (Vec C-450/12)
   2012/C 389/08
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: HARK GmbH & Co KG Kamin- und Kachelofenbau

      Žalovaný: Hauptzollamt Duisburg

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa položka 7321 kombinovanej nomenklatúry v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a Spoločnom colnom sadzobníku (1) zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1031/2008 z 19. septembra 2008 (2) vykladať v tom zmysle, že súpravy dymovodov bližšie opísané v odôvodnení možno považovať za časti kachlí, kotlov s ohniskom, sporákov a kozubov?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, môžu sa súpravy dymovodov zaradiť do položky 7307?

      (1)  Ú. v. ES L 256, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382.

      (2)  Ú. v. EÚ L 291, s. 1.


title: Vec T-364/13: Žaloba podaná 12. júla 2013 — Mocek a Wenta/ÚHVT — Lacoste (KAJMAN)

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/46

         Žaloba podaná 12. júla 2013 — Mocek a Wenta/ÚHVT — Lacoste (KAJMAN)
   (Vec T-364/13)
   2013/C 260/83
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Eugenia Mocek (Chojnice, Poľsko) a Jadwiga Wenta (Chojnice, Poľsko) (v zastúpení: K. Grala, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Lacoste SA (Paríž, Francúzsko)

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 10. mája 2013 vo veci R 2466/2010-4 a poskytol ochranu prihlasovanej ochrannej známke pre všetky tovary uvedené v prihláške,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania pred Všeobecným súdom vrátane trov konania žalobkýň, ako aj na náhradu trov konania pred odvolacím senátom.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyne.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka v zelenej, bielej a sivej farbe obsahujúca slovo „KAJMAN“ umiestnené medzi chrbtom a hlavou krokodíla pre tovary a služby v triedach 18, 20, 22, 25 a 36 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 5 686 845.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: obrazová ochranná známka v bielej a čiernej farbe zobrazujúca krokodíla a slovná ochranná známka „CROCODILE“ pre tovary a služby v triedach 16, 18, 20, 24, 25 a 36.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom bola zamietnutá námietka pre niektoré tovary v triedach 18 a 25, a zamietnutie napadnutej prihlášky ochrannej známky Spoločenstva pre tieto tovary.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec T-308/07: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. septembra 2011 — Tegebauer/Parlament ( Petičné právo — Petícia adresovaná Európskemu parlamentu — Rozhodnutie o odložení — Žaloba o neplatnosť — Akt, ktorý možno napadnúť žalobou — Prípustnosť — Povinnosť odôvodnenia )

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/34

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. septembra 2011 — Tegebauer/Parlament
   (Vec T-308/07) (1)

   (Petičné právo - Petícia adresovaná Európskemu parlamentu - Rozhodnutie o odložení - Žaloba o neplatnosť - Akt, ktorý možno napadnúť žalobou - Prípustnosť - Povinnosť odôvodnenia)
   2011/C 311/59
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Ingo-Jens Tegebauer (Trier, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne R. Nieporte, neskôr H.-B. Pfriem, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: pôvodne H. Krück a M. Windisch, neskôr N. Lorenz a E. Waldherr, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Petičného výboru Európskeho parlamentu z 20.júna 2007 o odložení petície predloženej žalobcom 7. februára 2007 (petícia č. 95/2007)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Petičného výboru Európskeho parlamentu z 20. júna 2007 o odložení petície predloženej Ingo — Jensom Tegenbauerom 7. februára 2007 (petícia č. 95/2007) sa zrušuje.

               2.

               Európsky parlament znáša vlastné trovy konania, ako aj trovy konania I.-J. Tegebauera.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007.


title: Vec C-175/12: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z  24. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht München — Nemecko) — Sandler AG/Hauptzollamt Regensburg [Colná únia a spoločný colný sadzobník — Preferenčný colný režim pre výrobky s pôvodom v afrických, karibských a tichomorských štátoch (AKT) — Články 16 a 32 protokolu 1 k prílohe V Dohody z Cotonou — Dovoz syntetických vlákien z Nigérie do Európskej únie — Nezrovnalosti v sprievodnom osvedčení EUR.1 vystavenom príslušnými orgánmi vyvážajúceho štátu — Úradná pečiatka, ktorá sa nezhoduje so vzorom oznámeným Komisii — Osvedčenia vydané dodatočne a náhradné osvedčenia — Colný kódex Spoločenstva — Články 220 a 236 — Možnosť dodatočne uplatniť preferenčnú colnú sadzbu, ktorá v okamihu podania žiadosti o vrátenie už nebola platná — Podmienky]

text:
               14.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 367/9

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 24. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht München — Nemecko) — Sandler AG/Hauptzollamt Regensburg
   (Vec C-175/12) (1)

   (Colná únia a spoločný colný sadzobník - Preferenčný colný režim pre výrobky s pôvodom v afrických, karibských a tichomorských štátoch (AKT) - Články 16 a 32 protokolu 1 k prílohe V Dohody z Cotonou - Dovoz syntetických vlákien z Nigérie do Európskej únie - Nezrovnalosti v sprievodnom osvedčení EUR.1 vystavenom príslušnými orgánmi vyvážajúceho štátu - Úradná pečiatka, ktorá sa nezhoduje so vzorom oznámeným Komisii - Osvedčenia vydané dodatočne a náhradné osvedčenia - Colný kódex Spoločenstva - Články 220 a 236 - Možnosť dodatočne uplatniť preferenčnú colnú sadzbu, ktorá v okamihu podania žiadosti o vrátenie už nebola platná - Podmienky)
   2013/C 367/15
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht München

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sandler AG

      Žalovaný: Hauptzollamt Regensburg

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Finanzgericht München — Výklad článku 236 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307), článku 889 ods. 1 druhej zarážky nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 (Ú. v. ES L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3), zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES) č. 214/2007 z 28. februára 2007 (Ú. v. EÚ L 62, s. 6), ako aj článkov 16 a 32 protokolu 1 k prílohe V Dohody o partnerstve medzi členmi skupiny afrických, karibských a tichomorských štátov na jednej strane a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na strane druhej, podpísanej v Cotonou 23. júna 2000 (Ú. v. ES L 317, s. 3; Mim. vyd. 11/035, s. 3) — Dovoz syntetických strižných vlákien z Nigérie do Európskej únie — Možnosť dodatočne uplatniť preferenčnú colnú sadzbu, ktorá v okamihu podania žiadosti o vrátenie už nebola platná — Situácia, keď bol tovar dovezený v čase, kedy bola uvedená preferenčná sadzba ešte v platnosti, ale jej uplatnenie bolo odmietnuté z dôvodu, že pečiatka v sprievodnom osvedčení EUR. 1 sa nezhoduje sa vzorom pečiatky oznámeným Komisii

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 889 ods. 1 prvý pododsek druhá zarážka nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, naposledy zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 214/2007 z 28. februára 2007, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni žiadosti o vrátenie cla, ak pri prepustení tovaru do voľného obehu bola podaná žiadosť o poskytnutie preferenčného colného režimu a tento bol poskytnutý a orgány dovážajúceho štátu až neskôr v rámci následného overenia, ku ktorému došlo po uplynutí platnosti preferenčného colného režimu a opätovnom zavedení bežnej colnej sadzby, dodatočne vybrali rozdiel medzi preferenčnou colnou sadzbou a bežnou colnou sadzbou uplatniteľnou na tovary pochádzajúce z tretích krajín.

               2.

               Článok 16 ods. 1 písm. b) a článok 32 protokolu 1 k prílohe V Dohody o partnerstve medzi členmi skupiny afrických, karibských a tichomorských štátov na jednej strane a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na strane druhej, podpísanej v Cotonou 23. júna 2000 a schválenej v mene Spoločenstva rozhodnutím Rady 2003/159/ES z 19. decembra 2002, sa majú vykladať v tom zmysle, že pokiaľ sa pri následnom overení zistí, že na sprievodnom osvedčení EUR.1 bol odtlačok pečiatky nezodpovedajúci vzoru oznámenému orgánmi vyvážajúceho štátu, colné orgány dovážajúceho štátu môžu toto osvedčenie zamietnuť a vrátiť dovozcovi, aby mu umožnili získať dodatočne vydané osvedčenie podľa článku 16 ods. 1 písm. b) tohto protokolu 1, namiesto toho, aby začali konanie stanovené v článku 32 uvedeného protokolu.

               3.

               Článok 16 ods. 4 a 5 a článok 32 uvedeného protokolu 1 sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby orgány dovážajúceho štátu zamietli prijať ako dodatočne vydané sprievodné osvedčenie EUR.1 v zmysle článku 16 ods. 1 tohto protokolu sprievodné osvedčenie EUR.1, ktoré, hoci spĺňa všetky ostatné podmienky tohto protokolu, neobsahuje v kolónke „Poznámky“ slovné spojenie uvedené v odseku 4 tohto ustanovenia, ale informáciu, ktorá sa musí v konečnom dôsledku vykladať tak, že znamená, že toto sprievodné osvedčenie EUR.1 bolo vydané podľa článku 16 ods. 1 tohto protokolu. V prípade pochybnosti o pravosti tohto dokumentu alebo o pôvode dotknutých tovarov musia tieto orgány začať konanie o overovaní stanovené v článku 32 uvedeného protokolu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 194, 30.6.2012.


title: Vec C-80/10: Žaloba podaná 11. februára 2010 — Európska komisia/Helénska republika

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/28

         Žaloba podaná 11. februára 2010 — Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-80/10)
   2010/C 100/43
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: F. Jimeno Fernández a A. Markouli)

      Žalovaná: Helénska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že ministerské nariadenie Helénskej republiky č. 552 z 25. augusta 2004, zmenené a doplnené 8. septembra 2008 a najmä jeho článok 4 ods. 2, 4, 5 a 7, jeho článok 5 ods. 4, 5, 6 a 7 a jeho článok 6 ods. 2 sú v rozpore s ustanoveniami článku 3 ods. 1 a 6, článku 15 ods. 1, článku 16 ods. 1 a 2 a článku 18 nariadenia (ES) č. 882/2004,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia sa domnieva, že dotknuté ministerské nariadenie týkajúce sa úradných kontrol dovozu obilnín pochádzajúcich z tretích krajín, nie je v súlade s niektorými osobitnými ustanoveniami nariadenia (ES) č. 882/2004.
   Grécke ministerské nariadenie stanovuje najmä, že všeobecné normy týkajúce sa frekvencie fyzických kontrol balení krmív pre zvieratá a potravín neživočíšneho pôvodu pochádzajúcich z tretích krajín, ktoré fyzickým kontrolám vykonaným príslušným orgánom nepriznávajú určitý stupeň flexibility a diferenciácie potrebný na zavedenie systému podľa článku 16 ods. 1 a 2 nariadenia (ES) č. 882/2004.
   Grécke ministerské nariadenie navyše, pokiaľ ide o ponechanie týchto balení pod úradnou kontrolou, stanovuje všeobecné pravidlá, ktoré predpokladajú úradnú kontrolu balení aj v rámci bežnej kontroly. Toto rozdielne zaradenie balení pod úradnú kontrolu bez existencie podozrenia na nesúlad alebo pochybnosti je v rozpore s článkom 18 nariadenia (ES) č. 882/2004. Okrem toho ministerské nariadenie povoľuje uvoľnenie všetkých balení v okamihu uplynutia siedmych pracovných dní, aj v prípade podozrenia na nesúlad alebo pochybnosti, čo je tiež v rozpore s článkom 18 uvedeného nariadenia.
   Ministerské nariadenie stanovuje osobitné pravidlá, pokiaľ ide o kontrolu balení pochádzajúcich z tretích krajín, ktorých cieľom je zistenie prítomnosti nepovolených geneticky modifikovaných organizmov. Tieto kontroly sa musia vykonať v 50 %-nej frekvencii, pokiaľ ide o balenie obilia a v 100 %-nej frekvencii, pokiaľ ide o balenie kukurice. Komisia sa domnieva, že tieto percentá sú nadmieru vysoké a nie sú v súlade so systémom, ktorý stanovuje nariadenie (ES) č. 882/2004, najmä jeho článok 16 ods. 1 a 2, pričom tieto percentá vyplývajú z nesprávneho posúdenia rizík a neexistencie diferenciácie.
   Ministerské nariadenie stanovuje, že kontroly balení kukurice pochádzajúcich z Bulharska a Rumunska, ktorých cieľom je zistiť prítomnosť nepovolených geneticky modifikovaných organizmov, sa vykonávajú v 100 %-nej frekvencii. Komisia sa domnieva, že kontroly takejto frekvencie sú v rozpore s ustanoveniami nariadenia (ES) č. 882/2004, ktoré stanovujú, že kontroly balení pochádzajúcich z členských štátov musia vychádzať z rizík a nemôžu byť diskriminačné alebo neprimerané.
   Helénska republika neposkytla dostatočné informácie a údaje odôvodňujúce prijatie citovaných ustanovení ministerského nariadenia týkajúceho sa úradných kontrol dovozu obilnín pochádzajúcich z tretích krajín a iných členských štátov Európskej Únie.


title: Vec F-51/06: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  20. júna 2007 – Tesoka/FEACVT (Zamestnanecká žaloba — Dočasní zamestnanci — Európska nadácia pre zlepšovanie životných a pracovných podmienok — Odstúpenie z funkcie — Žaloba o neplatnosť a žaloba o náhradu škody — Neexistencia aktu spôsobujúceho ujmu — Zjavná neprípustnosť)

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/48

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 20. júna 2007 – Tesoka/FEACVT
   (Vec F-51/06) (1)

   (Zamestnanecká žaloba - Dočasní zamestnanci - Európska nadácia pre zlepšovanie životných a pracovných podmienok - Odstúpenie z funkcie - Žaloba o neplatnosť a žaloba o náhradu škody - Neexistencia aktu spôsobujúceho ujmu - Zjavná neprípustnosť)
   (2007/C 199/94)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sabrina Tesoka (Overijse, Belgicko) (v zastúpení: J.-L. Fagnart, advokát)

      Žalovaná: Európska nadácia pre zlepšovania životných a pracovných podmienok (FEACVT) (v zastúpení: C. Callanan, advokát)
   Predmet veci
   Jednak zrušenie rozhodnutia Európskej nadácie pre zlepšovanie životných a pracovných podmienok, ktorým boli zamietnuté žiadosti žalobkyne smerujúce k získaniu náhrad škody, na ktoré má údajne nárok v dôsledku svojho odstúpenia z funkcie v súlade s nariadením č. 1111/2005, a jednak návrh na náhradu škody (vec T-398/05 postúpená Súdom prvého stupňa)
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 10, 14.1.2006, s. 28.


title: Vec C-332/04: Žaloba podaná dňa 28. júla 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/16

         Žaloba podaná dňa 28. júla 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu
   (Vec C-332/04)
   (2004/C 262/29)
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Gregorio Valero Jordana, člen právneho servisu a Florence Simonetti, národná expertka dočasne pridelená do právneho servisu, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 28. júla 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Španielskemu kráľovstvu.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               a)

               vyhlásil, že:

                           —

                           Španielske kráľovstvo tým, že prevzalo do vnútroštátneho práva len neúplne čl. 3 smernice Rady z 27. júna 1985 č. 85/337/EHS (1) o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie v znení smernice č. 97/11/ES (2),

                           —

                           tým, že neprevzalo do vnútroštátneho právneho poriadku čl. 9 ods. 1 smernice č. 85/337/EHS v znení neskorších predpisov,

                           —

                           tým, že nedodržalo prechodný režim stanovený v čl. 3 smernice č. 97/11/ES,

                           —

                           tým, že neprevzalo správne do vnútroštátneho právneho poriadku bod 10 písm. b) prílohy II smernice č. 85/337/EHS v znení neskorších predpisov, vo vzťahu k čl. 2 ods. 1 a čl. 4 ods. 2 a

                           —

                           tým, že neuplatnilo postup posudzovania vplyvov na projekt výstavby centra voľného času v Paterne (provincia Valencia), a teda nepostupovalo podľa ustanovení čl. 2 ods. 1, čl. 3, čl. 4 ods. 2, čl. 8 a 9 smernice č. 85/337/ EHS v znení neskorších predpisov,

                     nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z uvedených smerníc.

               b)

               zaviazal Španielske kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Španielska právna úprava, ktorou sa do vnútroštátneho práva preberá smernica č. 85/337/EHS v znení smernice č. 97/11/ES a ktorá pozostáva hlavne z Kráľovského legislatívneho dekrétu č. 1302/1986 z 28. júna 1986 o posudzovaní vplyvov na životné prostredie v znení zákona č. 6/2001 z 8. mája 2001 nevyžaduje, aby štúdia vplyvov na životné prostredie posúdila možné vplyvy odvodené zo vzájomného pôsobenia rôznych enviromentálnych faktorov, čo je v rozpore s požiadavkami čl. 3 smernice č. 85/337/EHS v znení neskorších predpisov.
   Španielska právna úprava neprevzala povinnosť zverejniť rozhodnutia v správnom konaní o povolení alebo zamietnutí projektu, ani povinnosť informovať verejnosť o ich obsahu a prípadných súvisiacich podmienkach, čo je v rozpore s čl. 9 ods. 1 smernice č. 85/337/EHS v znení neskorších predpisov.
   Podľa čl. 3 ods. 1 a 2 smernice č. 97/11/ES sa ustanovenia tejto smernice uplatnia na všetky nové projekty, pre ktoré budú žiadosti o povolenie predložené počínajúc 14. marcom 1999. Španielska právna úprava nie je v súlade s týmto ustanovením práva Spoločenstva, keďže sa nevzťahuje na súkromné projekty, o ktorých sa už začalo povoľovacie konanie, ani na verejné projekty, o ktorých už bola verejnosť informovaná alebo boli schválené pred 8. októbrom 2000.
   Príloha II smernice č. 85/337/EHS v znení neskorších predpisov v odseku 10 písm. b) uvádza medzi projektmi, ktoré môžu podliehať posúdeniu vplyvov, urbanistické rozvojové projekty, vrátane výstavby obchodných centier a parkovísk. Španielska právna úprava obmedzuje túto požiadavku na projekty situované mimo urbanizovaných zón. Komisia považuje takéto zúženie, ktoré všeobecne vylučuje možnosť vziať do úvahy kritériá a prahové hodnoty týkajúce sa veľkosti a charakteru projektov, za prekročenie rámca voľnej úvahy, ktorú majú členské štáty v zmysle čl. 2 ods. 1 a čl. 4 ods. 2 smernice č. 85/337/EHS v znení neskorších predpisov. Navyše, analýza právnej úpravy s celoštátnou platnosťou, ako aj právnej úpravy autonómnych oblastí týkajúcej sa urbanizmu a právnej úpravy autonómnych oblastí o posudzovaní vplyvov na životné prostredie vedie k záveru, že urbanistické projekty na stavebných pozemkoch nie sú vo väčšine autonómnych oblastí predmetom posúdenia vplyvov na životné prostredie.
   V dôsledku nesprávneho prispôsobenia vnútroštátneho práva odseku 10 písm. b) prílohy II smernice 85/337/EHS v znení neskorších predpisov španielske orgány nevykonali posúdenie možných vplyvov centra voľného času v Paterne (Valencia) na životné prostredie, pričom jediným odôvodnením bolo, že sa výstavba má uskutočniť v urbanizovanej zóne.

      (1)  Ú. v. ES L 175 z 5. júla 1985, s. 40, špeciálne vydanie v španielčine: kapitola 15, zväzok 6, s. 9

      (2)  Smernica Rady z 3. marca 1997, ktorou sa mení smernica č. 85/337/EHS, Ú. v. ES L 73 zo 14.3.1997, s. 5


title: Vec T-417/16: Žaloba podaná 28. júla 2016 – Achemos Grupė a Achema/Komisia

text:
               10.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/14

         Žaloba podaná 28. júla 2016 – Achemos Grupė a Achema/Komisia
   (Vec T-417/16)
   (2016/C 371/16)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Achemos Grupė UAB (Vilnius, Litva) a Achema AB (Jonava, Litva) (v zastúpení: R. Martens a C. Maczkovics, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 20. novembra 2013 vo veci štátnej pomoci SA.36740 (2013/NN) – Litva, pomoc pre Klaipedos Nafta – LNG Terminal, Brusel, K(2013) 7884 final, Ú. v EÚ C 161, 2016, s. 1, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení procesných pravidiel, ktoré obsahuje článok 108 ods. 2 ZFEÚ a článok 4 ods. 4 nariadenia č. 2015/1589, (1) ako aj na porušení riadnej správy vecí verejných, keďže napriek vážnym ťažkostiam pri posudzovaní súladu predmetných opatrení štátnej pomoci a vnútorného trhu sa Komisia opierala len o predbežné preskúmanie opatrení štátnej pomoci, a to napriek tomu, že vzhľadom na uvedené vážne ťažkosti bola povinná začať konanie podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ a podľa článku 6 nariadenia č. 2015/1589.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ, keďže Komisia neuplatňuje kritériá posúdenia správne, tak ako boli stanovené v odôvodnení 135 napadnutého rozhodnutia, a to vzhľadom na to, že

                           —

                           po prvé, pokiaľ ide o primeranosť a nevyhnutnosť opatrení, Komisia mala tieto opatrenia posúdiť konkrétne a mala preskúmať, či neexistovali iné cielenejšie prostriedky,

                           —

                           po druhé, Komisia mala dospieť k záveru o neexistencii stimulačného účinku, keďže KN je z právneho hľadiska povinná postaviť LNG Terminal,

                           —

                           po tretie Komisia mala posúdiť, či veľkosť dotovaného LNG Terminal bola primerané k dosiahnutiu sledovaných cieľov a či z nej vyplýva neprimerane vysoká kapacita.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 106 ods. 2 ZFEÚ, rámca SVHZ (2) a všeobecných zásad ako sú rovnaké zaobchádzanie a ochrana legitímnej dôvery, rovnako ako pravidiel verejného obstarávania, ktoré obsahuje smernica 2004/18 (3) a článku 14 smernice 2004/18, keďže Komisia nesprávne uplatnila rámec SVHZ, keď prijala priame poverenie KN na obdobie 55 rokov so ziskom, ktorý zodpovedal vnútornej miere návratnosti projektu, keďže

                           —

                           po prvé obdobie poverenia malo byť odôvodnené na základe objektívnych kritérií bez toho, aby bolo prekročené obdobie potrebné na (finančnú) amortizáciu najvýznamnejších aktív, ktoré sa požadujú na zabezpečenie SVHZ,

                           —

                           po druhé menovanie KN nemalo byť oslobodené od pravidiel verejného obstarávania na základe ochrany základných (bezpečnostných) záujmov v zmysle článku 14 smernice 2004/18, keďže v prejednávanej veci boli k dispozícii alternatívne spôsoby, ktoré boli svojou povahou menej obmedzujúce ako priame zadanie zákazky,

                           —

                           po tretie vzhľadom na úroveň rizika, ktoré nesie KN, sa jej zisk mal obmedziť na príslušnú swapovú sadzbu (podľa okolností prehodnotenú s ohľadom na splatnosť) zvýšenú o 100 bázických bodov.

      (1)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9).

      (2)  Oznámenie Komisie – Rámec Európskej únie pre štátnu pomoc vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme (2011) (Ú. v. EÚ C 8, 2012, s. 15) (ďalej len „rámec SVHZ“).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, 2004, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132).


title: Vec C-389/08: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 6. októbra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Grondwettelijk Hof — Belgicko) — Base NV, Euphony Benelux NV, Mobistar SA, Uninet International NV, T2 Belgium NV, KPN Belgium NV/Ministerraad [Elektronické komunikácie — Smernica 2002/21/ES (rámcová smernica) — Článok 2 písm. g), článok 3 a článok 4 — Národný regulačný orgán — Vnútroštátny zákonodarca vystupujúci ako národný regulačný orgán — Smernica 2002/22/ES (smernica univerzálnej služby) — Siete a služby — Článok 12 — Kalkulácia nákladov záväzkov univerzálnej služby — Sociálna zložka univerzálnej služby — Článok 13 — Financovanie záväzkov univerzálnej služby — Určenie nespravodlivého zaťaženia]

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/2

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 6. októbra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Grondwettelijk Hof — Belgicko) — Base NV, Euphony Benelux NV, Mobistar SA, Uninet International NV, T2 Belgium NV, KPN Belgium NV/Ministerraad
   (Vec C-389/08) (1)

   (Elektronické komunikácie - Smernica 2002/21/ES (rámcová smernica) - Článok 2 písm. g), článok 3 a článok 4 - Národný regulačný orgán - Vnútroštátny zákonodarca vystupujúci ako národný regulačný orgán - Smernica 2002/22/ES (smernica univerzálnej služby) - Siete a služby - Článok 12 - Kalkulácia nákladov záväzkov univerzálnej služby - Sociálna zložka univerzálnej služby - Článok 13 - Financovanie záväzkov univerzálnej služby - Určenie nespravodlivého zaťaženia)
   2010/C 328/03
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Grondwettelijk Hof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Base NV, Euphony Benelux NV, Mobistar SA, Uninet International NV, T2 Belgium NV, KPN Belgium NV

      Žalovaná: Ministerraad

      Za účasti: Belgacom NV

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Grondwettelijk Hof — Belgicko — Výklad článku 12 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) (Ú. v. ES L 108, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367) — Kalkulácia nákladov záväzkov univerzálnej služby — Nevykonanie posúdenia od prípadu k prípadu

      Výrok rozsudku

               1.

               Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) sama osebe v zásade nebráni tomu, aby vnútroštátny zákonodarca vystupoval ako národný regulačný orgán v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica), pokiaľ pri vykonávaní tejto funkcie spĺňa podmienky odbornosti, nezávislosti, nestrannosti a transparentnosti stanovené v uvedených smerniciach a pokiaľ rozhodnutia, ktoré pri výkone tejto funkcie prijíma, možno napadnúť účinnými opravnými prostriedkami na orgáne, ktorý je nezávislý od zúčastnených strán, čo musí overiť Grondwettelijk Hof.

               2.

               Článok 12 smernice 2002/22 nebráni tomu, aby národný regulačný orgán všeobecným spôsobom a na základe kalkulácie čistých nákladov poskytovateľa univerzálnej služby, ktorý bol predtým jediným poskytovateľom tejto služby, určil, že poskytovanie tejto služby môže pre podniky, ktoré sú teraz určené za poskytovateľov univerzálnej služby, predstavovať nespravodlivé zaťaženie.

               3.

               Článok 13 smernice 2002/22 bráni tomu, aby uvedený orgán rovnakým spôsobom a na základe rovnakej kalkulácie konštatoval, že tieto podniky v dôsledku poskytovania tejto služby skutočne znášajú nespravodlivé zaťaženie bez toho, aby konkrétne preskúmal situáciu každého z nich.

      (1)  Ú. v. EÚ C 285, 8.11.2008.


title: Vec C-373/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Nemecko) 2. júla 2013 — H. T./Land Baden-Württemberg

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Nemecko) 2. júla 2013 — H. T./Land Baden-Württemberg
   (Vec C-373/13)
   2013/C 325/14
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: H. T.

      Žalovaná: Land Baden-Württemberg

      Prejudiciálne otázky

               1.

                           a)

                           Treba úpravu, ktorá sa uvádza v článku 24 ods. 1 prvom pododseku smernice Rady 2004/83/ES (1) a týka sa povinnosti členských štátov vydať povolenie na pobyt osobám, ktorým bolo priznané postavenie utečenca, rešpektovať aj pri odňatí povolenia na pobyt, ktoré už bolo vydané?

                           b)

                           Treba preto túto úpravu vykladať v tom zmysle, že bráni odňatiu alebo ukončeniu platnosti povolenia na pobyt (napríklad na základe vyhostenia podľa vnútroštátneho práva) v prípade osoby s priznaným postavením utečenca, keď nie sú splnené podmienky uvedené v článku 21 ods. 3 v spojení s ods. 2 smernice 2004/83/ES alebo „závažné dôvody vnútornej bezpečnosti alebo verejného poriadku“ v zmysle článku 24 ods. 1 prvého pododseku smernice 2004/83/ES?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na obe časti prvej otázky:

                           a)

                           Ako treba vykladať dôvod vylúčenia v podobe „závažných dôvodov vnútornej bezpečnosti alebo verejného poriadku“ v článku 24 ods. 1 prvom pododseku smernice 2004/83/ES s ohľadom na riziká vyplývajúce z podpory teroristickej organizácie?

                           b)

                           Môžu „závažné dôvody vnútornej bezpečnosti alebo verejného poriadku“ v zmysle článku 24 ods. 1 prvého pododseku smernice 2004/83/ES existovať v prípade, keď osoba s priznaným postavením utečenca podporovala organizáciu PKK okrem iného získavaním prostriedkov a stálou účasťou na podujatiach blízkych tejto organizácii, aj pokiaľ nie sú splnené podmienky na zrušenie zákazu vyhostenia podľa článku 33 ods. 2 Ženevského dohovoru, a teda ani podmienky podľa článku 21 ods. 2 smernice 2004/83/ES?

               3.

               V prípade zápornej odpovede prvú otázku písm. a):
               Je zrušenie, resp. ukončenie platnosti povolenia na pobyt, ktoré bolo vydané osobe s priznaným postavením utečenca (napríklad formou vyhostenia podľa vnútroštátneho práva), podľa práva Únie prípustné len v prípade existencie podmienok podľa článku 21 ods. 3 v spojení s ods. 2 smernice 2004/83/ES (resp. následnej právnej úpravy rovnakého znenia v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ)?

      (1)  Smernica Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany (Ú. v. EÚ L 304, s. 12; Mim. vyd. 19/007, s. 96).


title: Vec T-359/09: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. júna 2010 — Jurašinović/Rada [ „Žaloba o neplatnosť — Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Správy pozorovateľov vyslaných Európskou úniou do oblasti Knin (Chorvátsko) — Dočasné opatrenie — Neprípustnosť — Implicitné odmietnutie prístupu — Záujem na konaní — Výslovné rozhodnutie prijaté po podaní žaloby — Zastavenie konania“ ]

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/45

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. júna 2010 — Jurašinović/Rada
   (Vec T-359/09) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Správy pozorovateľov vyslaných Európskou úniou do oblasti Knin (Chorvátsko) - Dočasné opatrenie - Neprípustnosť - Implicitné odmietnutie prístupu - Záujem na konaní - Výslovné rozhodnutie prijaté po podaní žaloby - Zastavenie konania)
   2010/C 221/75
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Ivan Jurašinović (Angers, Francúzsko) (v zastúpení: A. Beguin, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: C. Fekete a K. Zieleśkiewicz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Jednak návrh na zrušenie rozhodnutia Rady Európskej únie zo 17. júna 2009, ktorým bol žalobcovi odmietnutý prístup k správam pozorovateľov Európskej únie prítomných v Chorvátsku v oblasti Knin od 1. augusta do 31. augusta 1995 a k dokumentom označeným „ECMM RC Knin Log Reports“, ako aj implicitného rozhodnutia prijatého v súvislosti so zamietnutím jeho opätovnej žiadosti, a jednak návrh, aby bolo Rade nariadené sprístupniť požadované dokumenty v elektronickej podobe

      Výrok uznesenia

               1.

               Konanie vo veci žalobných návrhov Ivana Jurašinovića, ktorými sa domáhal zrušenia rozhodnutia Rady Európskej únie, ktorým bola zamietnutá jeho opätovná žiadosť o prístup k správam pozorovateľov Európskej únie prítomných v Chorvátsku v oblasti Knin od 1. augusta do 31. augusta 1995 a k dokumentom označeným „ECMM RC Knin Log Reports“, sa zastavuje.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta ako neprístupná.

               3.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 267, 7.11.2009.


title: Vec T-196/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. decembra 2008 – Ryanair/Komisia ( Štátna pomoc — Dohody, ktoré Valónsky región a letisko Charleroi Brusel Juh uzavreli s leteckou spoločnosťou Ryanair — Existencia hospodárskej výhody — Uplatnenie kritéria súkromného investora v trhovom hospodárstve )

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/25

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. decembra 2008 – Ryanair/Komisia
   (Vec T-196/04) (1)

   („Štátna pomoc - Dohody, ktoré Valónsky región a letisko Charleroi Brusel Juh uzavreli s leteckou spoločnosťou Ryanair - Existencia hospodárskej výhody - Uplatnenie kritéria súkromného investora v trhovom hospodárstve“)
   (2009/C 32/45)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Ryanair Ltd (Dublin, Írsko) (v zastúpení: pôvodne D. Gleeson, A. Collins, SC, V. Power a D. McCann, solicitors, neskôr V. Power, D. McCann, solicitors, J. Swift, QC, J. Holmes, barrister, a G. Berrisch, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: N. Kahn, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Association of European Airlines (AEA) (v zastúpení: S. Völcker, F. Louis a J. Heithecker, advokáti)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia Komisie 2004/393/ES z 12. februára 2004 o výhodách priznaných Valónskym regiónom a Brussels South Charleroi Airport leteckej spoločnosti Ryanair pri vytvorení jej základne v Charleroi (Ú. v. ES L 137, 2004, s. 1)
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie 2004/393/ES z 12. februára 2004 o výhodách priznaných Valónskym regiónom a Brussels South Charleroi Airport leteckej spoločnosti Ryanair pri vytvorení jej základne v Charleroi sa zrušuje.

               2.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Ryanair Ltd.

               3.

               Association of European Airlines (AEA) znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 228, 11.9.2004.


title: Vec T-461/12: Žaloba podaná 19. októbra 2012 — Flughafen Lübeck/Európska komisia

text:
               8.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 379/29

         Žaloba podaná 19. októbra 2012 — Flughafen Lübeck/Európska komisia
   (Vec T-461/12)
   2012/C 379/50
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Flughafen Lübeck GmbH (Lübeck, Nemecko) (v zastúpení: M. Núñez Müller, J. Dammann de Chapto a T. Becker, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 22. februára 2012 o zavedení formálneho zisťovania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ týkajúce sa štátnej pomoci SA.27585 (2012/C) (2012/NN) a SA.31149 (2012/C) (ex 2012/NN) (Ú. v. EÚ C 241, s. 56) v rozsahu, v akom toto rozhodnutie začalo formálne zisťovanie vo veci sadzobníka poplatkov žalobkyne z roku 2006,

               —

               zrušil rozhodnutie uvedené vyššie v rozsahu, v akom toto rozhodnutie zaväzuje Spolkovú republiku Nemecko podľa článku 10 ods. 3 nariadenia (ES) č. 659/1999 (1) odpovedať na príkaz Komisie poskytnúť informácie o sadzobníku poplatkov žalobkyne z roku 2006,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení práva na obranu Spolkovej republiky Nemecko
               V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že Komisia porušila právo na obranu Spolkovej republiky Nemecko tým, že začala formálne zisťovanie vo veci sadzobníka poplatkov bez toho, aby tieto boli predmetom predbežného preskúmania. Žalobkyňa uvádza na tomto mieste, že sa podľa judikatúry Všeobecného súdu môže odvolávať na porušenie práva na obranu Spolkovej republiky Nemecko, ktoré vedie k (čiastočnej) neplatnosti napadnutého rozhodnutia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti starostlivého a nezaujatého zisťovania
               Druhým žalobným dôvodom žalobkyňa tvrdí, že Komisia porušila svoju povinnosť starostlivého a nezaujatého zisťovania tým, že začala formálne zisťovanie vo veci sadzobníka poplatkov bez toho, aby dala Spolkovej republike alebo žalobkyni možnosť podať pripomienky k údajnej protiprávnosti štátnej pomoci v predbežnom preskúmaní.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 108 ods. 2 ZFEÚ, ako aj článkov 4 a 6 a článku 13 ods. 1 nariadenia č. 659/1999
               V treťom žalobnom dôvode žalobkyňa uvádza, že Komisia porušila článok 108 ods. 2 a 3 ZFEÚ, ako aj článok 4, článok 6 a článok 13 ods. 1 nariadenia č. 659/1999, keďže vo veci sadzobníka poplatkov nevykonala v týchto predpisoch uvedené dvojstupňové konanie o preskúmaní štátnej pomoci pozostávajúce z predbežného preskúmania a formálneho zisťovania.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ
               V rámci štvrtého žalobného dôvodu uvádza žalobkyňa, že Komisia porušila článok 107 ods. 1 ZFEÚ tým, že zastávala stanovisko, že sadzobník poplatkov predstavuje štátnu pomoc. Podľa názoru žalobkyne nemohla Komisia odvodiť selektivitu sadzobníka poplatkov z okolností, že platí iba pre užívateľov letiska. Žalobkyňa sa okrem toho domnieva, že Komisia nemala odsúhlasiť, že sadzobník poplatkov je štátnou pomocou, keďže žalobkyňa bola pri stanovení sadzobníka poplatkov z väčšej časti v súkromnom vlastníctve.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia
               Podľa názoru žalobkyne Komisia okrem toho porušila článok 296 ods. 2 ZFEÚ tým, že nedostatočne odôvodnila začatie formálneho zisťovania vo veci sadzobníka poplatkov z roku 2006.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení článku 10 ods. 2 a 3 nariadenia č. 659/1999
               V rámci šiesteho žalobného dôvodu uvádza žalobkyňa, že Komisia porušila článok 10 ods. 2 a 3 nariadenia č. 659/1999 tým, že vydala voči Spolkovej republike Nemecko príkaz poskytnúť informácie vo veci sadzobníka poplatkov v zmysle článku 10 ods. 3 nariadenia č. 659/1999 bez toho, aby predtým od Spolkovej republiky Nemecko požadovala informácie v zmysle článku 10 ods. 2 nariadenia č. 659/1999.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim vyd. 08/001, s. 339).


title: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 26. októbra 2004 vo veci C-406/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Írsku (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nariadenie (ES) č. 2037/2000 — Látky, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu — Neúplné prebratie)

text:
               18.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   z 26. októbra 2004
   vo veci C-406/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Írsku (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Nariadenie (ES) č. 2037/2000 - Látky, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu - Neúplné prebratie)
   (2004/C 314/02)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-406/03, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: M. Wölker a M. Shotter) proti Írsku (splnomocnení zástupcovia: F. O'Dubhghaill a D. O'Hagan), predmetom ktorej je žaloba pre nesplnenie povinnosti, Súdny dvor (piata komora), v zložení: predseda R. Silva de Lapuerta, sudcovia C. Gulmannn a J. Makarczyk, generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 26. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Írsko si tým, že nepodalo správy uvedené v článku 16 ods. 5 a 6 a článku 17 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2037/2000 Európskeho parlamentu a Rady z 29. júna 2000 o látkach, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu, a že neprijalo v súlade s článkom 17 ods. 2 tohto nariadenia, všetky uskutočniteľné bezpečnostné opatrenia na zabránenie a minimalizáciu úniku metylbromidu ako aj na stanovenie minimálnych kvalifikačný požiadaviek pre príslušných pracovníkov, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 16 ods. 5 a 6, a článku 17 ods. 1 a 2 uvedeného nariadenia.

               2.

               Írsko je povinné zaplatiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 289 z 29.11.2003


title: Vec C-108/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  2. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Baranya Megyei Bíróság — Maďarská republika) — Ker-Optika Bt./ÀNTSZ Dél-dunántúli Regionális Intézete (Voľný pohyb tovaru — Verejné zdravie — Uvádzanie kontaktných šošoviek na trh prostredníctvom internetu — Vnútroštátna právna úprava povoľujúca predaj kontaktných šošoviek len v predajniach so zdravotníckym materiálom — Smernica 2000/31/ES — Informačná spoločnosť — Elektronický obchod)

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/2

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 2. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Baranya Megyei Bíróság — Maďarská republika) — Ker-Optika Bt./ÀNTSZ Dél-dunántúli Regionális Intézete
   (Vec C-108/09) (1)

   (Voľný pohyb tovaru - Verejné zdravie - Uvádzanie kontaktných šošoviek na trh prostredníctvom internetu - Vnútroštátna právna úprava povoľujúca predaj kontaktných šošoviek len v predajniach so zdravotníckym materiálom - Smernica 2000/31/ES - Informačná spoločnosť - Elektronický obchod)
   2011/C 30/03
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Baranya Megyei Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Ker-Optika Bt.

      Žalovan: ÀNTSZ Dél-dunántúli Regionális Intézete

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Baranya Megyei Bíróság — Výklad článkov 28 ES a 30 ES a smernice 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode) (Ú. v. ES L 178, s. 1; Mim. vyd. 13/028, s. 399) — Uvádzanie kontaktných šošoviek na trh prostredníctvom internetu — Vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej možno uvádzať kontaktné šošovky na trh výlučne v špecializovaných predajniach zdravotníckych pomôcok

      Výrok rozsudku

   Vnútroštátne pravidlá týkajúce sa uvádzania kontaktných šošoviek na trh patria do pôsobnosti smernice 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode) v rozsahu, v akom sa týkajú predaja takýchto šošoviek prostredníctvom internetu. Naopak, vnútroštátne pravidlá týkajúce sa dodávania týchto šošoviek do pôsobnosti tejto smernice nepatria.
   Články 34 ZFEÚ a 36 ZFEÚ, ako aj smernica 2000/31 sa majú vykladať v tom zmysle, že im odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá povoľuje uvádzanie kontaktných šošoviek na trh len v špecializovaných predajniach zdravotníckych pomôcok.

      (1)  Ú. v. EÚ C 141, 20.6.2009.


title: Vec F-54/10: Žaloba podaná 9. júla 2010 — Verheyden/Komisia

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/43

         Žaloba podaná 9. júla 2010 — Verheyden/Komisia
   (Vec F-54/10)
   ()
   2010/C 246/75
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Luc Verheyden (Angera, Taliansko) (v zastúpení: E. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušiť rozhodnutie, ktorým sa zamietla žiadosť žalobcu o dosiahnutie takej rovnosti zaobchádzania, akú dosiahli žalobcovia vo veciach F-5/05 a F-7/05

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť implicitné rozhodnutie o zamietnutí žiadosti podanej žalobcom 16. júla 2009,

               —

               zrušiť v rozsahu, v akom je to potrebné, explicitné rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti z 29. marca 2010 podanej žalobcom 28. decembra 2009,

               —

               zaviazať Komisiu na zaplatenie sumy vo výške 3 000 Eur ako náhradu škody,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec C-98/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Højesteret (Dánsko) 27. februára 2013 — Martin Blomqvist/Rolex SA, Manufacture des Montres Rolex SA

text:
               4.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Højesteret (Dánsko) 27. februára 2013 — Martin Blomqvist/Rolex SA, Manufacture des Montres Rolex SA
   (Vec C-98/13)
   2013/C 129/17
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Højesteret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Martin Blomqvist

      Odporkyne: Rolex SA, Manufacture des Montres Rolex SA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 4 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (1) vykladať v tom zmysle, že k „verejnému šíreniu“ v členskom štáte, v ktorom je tovar chránený autorským právom, dochádza v prípade, že podnik sa dohodne prostredníctvom webovej stránky v tretej krajine na predaji a preprave tovaru so súkromným kupujúcim, ktorého adresa v členskom štáte, kde je tovar chránený autorským právom, je predávajúcemu známa, prijme platbu za tovar a dodá ho kupujúcemu na dohodnutú adresu, alebo za daných okolností musí byť splnená aj podmienka, že tovar bol pred predajom predmetom ponuky na predaj alebo reklamy zameranej na spotrebiteľov v členskom štáte dodávky tovaru alebo zobrazenej na internetovej stránke určenej pre týchto spotrebiteľov?

               2.

               Má sa článok 5 ods. 1 a 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (2) vykladať v tom zmysle, že k „[použitiu] [ochrannej známky] v obchodnom styku“ v členskom štáte dochádza v prípade, že podnik sa dohodne prostredníctvom webovej stránky v tretej krajine na predaji a preprave tovaru, na ktorom je ochranná známka umiestnená, so súkromným kupujúcim, ktorého adresa v členskom štáte, kde je ochranná známka zapísaná, je predávajúcemu známa, prijme platbu za tovar a dodá ho kupujúcemu na dohodnutú adresu, alebo za daných okolností musí byť splnená aj podmienka, že tovar bol pred predajom predmetom ponuky na predaj alebo reklamy zameranej na spotrebiteľov v predmetnom členskom štáte alebo zobrazenej na internetovej stránke určenej pre týchto spotrebiteľov?

               3.

               Má sa článok 9 ods. 1 a 2 nariadenia Rady č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (3) vykladať v tom zmysle, že k „[použitiu] [ochrannej známky] v obchodnom styku“ v členskom štáte dochádza v prípade, že podnik sa dohodne prostredníctvom webovej stránky v tretej krajine na predaji a preprave tovaru, na ktorom je umiestnená ochranná známka Spoločenstva, so súkromným kupujúcim, ktorého adresa v určitom členskom štáte je predávajúcemu známa, prijme platbu za tovar a dodá ho kupujúcemu na dohodnutú adresu, alebo za daných okolností musí byť splnená aj podmienka, že tovar bol pred predajom predmetom ponuky na predaj alebo reklamy zameranej na spotrebiteľov v predmetnom členskom štáte alebo zobrazenej na internetovej stránke určenej pre týchto spotrebiteľov?

               4.

               Má sa článok 2 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 1383/2003 z 22. júla 2003, ktoré sa týka colného konania pri tovare podozrivom z porušovania niektorých práv duševného vlastníctva a opatrení, ktoré sa majú prijať pri tovare, u ktorého sa zistilo, že sa takéto práva porušili (4), vykladať v tom zmysle, že podmienkou uplatňovania ustanovenia týkajúceho sa neprepustenia do voľného obehu a zničenia „pirátskeho tovaru“ v členskom štáte je, aby v členskom štáte došlo k „verejnému šíreniu“ za rovnakých podmienok, aké sa vzťahujú na odpoveď na otázku 1?

               5.

               Má sa článok 2 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady č. 1383/2003 z 22. júla 2003, ktoré sa týka colného konania pri tovare podozrivom z porušovania niektorých práv duševného vlastníctva a opatrení, ktoré sa majú prijať pri tovare, u ktorého sa zistilo, že sa takéto práva porušili, vykladať v tom zmysle, že podmienkou uplatňovania ustanovenia týkajúceho sa neprepustenia do voľného obehu a zničenia „napodobeniny“ v členskom štáte je, aby v členskom štáte došlo k „[použitiu] v obchodnom styku“ za rovnakých podmienok, aké sa vzťahujú na odpovede na otázky 2 a 3?

      (1)  Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230.

      (2)  Ú. v. EÚ L 299, s. 25.

      (3)  Ú. v. EÚ L 78, s. 1.

      (4)  Ú. v. EÚ L 196, s. 7; Mim. vyd. 02/013, s. 469.


title: Výmaz veci T-283/99

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/60

         Výmaz veci T-283/99 (1)

   (2004/C 262/109)

      Jazyk konania: holandčina

   Uznesením zo 4. mája 2004 predseda druhej rozšírenej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-283/99: Vlutters Handelsonderneming B.V., ktorého v konaní podporuje Holandské kráľovstvo proti Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. ES C 47 z 19.2.2000


title: Vec T-312/05: Rozsudok Všeobecného súdu z  8. septembra 2010 — Komisia/Alexiadou ( „Arbitrážna doložka — Zmluva týkajúca sa projektu vývoja technológie určenej na výrobu nepremokavej kože — Nevykonanie zmluvy — Vrátenie preddavkov — Úroky z omeškania — Postúpenie Všeobecnému súdu po zrušení — Rozsudok pre zmeškanie“ )

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/29

      Rozsudok Všeobecného súdu z 8. septembra 2010 — Komisia/Alexiadou
      (Vec T-312/05) (1)

      (Arbitrážna doložka - Zmluva týkajúca sa projektu vývoja technológie určenej na výrobu nepremokavej kože - Nevykonanie zmluvy - Vrátenie preddavkov - Úroky z omeškania - Postúpenie Všeobecnému súdu po zrušení - Rozsudok pre zmeškanie)
      (2010/C 288/54)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou, splnomocnený zástupca)

         Žalovaná: Efrosyni Alexiadou (Solún, Grécko) (v zastúpení: C. Matellas, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná Komisiou podľa článku 238 ES s cieľom získať vrátenie preddavku vo výške 23 036,31 eura, ktorý Komisia poskytla žalovanej v rámci zmluvy týkajúcej sa projektu vývoja technológie určenej na výrobu nepremokavej kože (zmluva G1ST-CT-2002-50227), zvýšeného o úroky z omeškania

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Efrosyni Alexiadou je povinná vrátiť Európskej komisii sumu 23 036,31 eura zvýšenú o úroky z omeškania:

                              —

                              vo výške 5,25 % ročne od 1. marca 2003 do 31. augusta 2005,

                              —

                              vo výške zákonnej ročnej sadzby podľa belgického zákona, ktorá nepresiahne 5,25 %-nú sadzbu ročne, od 1. septembra 2005 do úplného vyplatenia dlhu.

                  2.

                  Efrosyni Alexiadou je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 271, 29.10.2005.


title: Spojené veci C-454/12 a C-455/12: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  27. februára 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Pro Med Logistik GmbH (C-454/12)/Finanzamt Dresden-Süd a Eckard Pongratz, správca konkurznej podstaty spoločnosti Karin Oertel (C-455/12)/Finanzamt Würzburg mit Außenstelle Ochsenfurt (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — DPH — Šiesta smernica o DPH — Článok 12 ods. 3 — Príloha H, kategória 5 — Smernica 2006/112/ES — Článok 98 ods. 1 a 2 — Príloha III bod 5 — Zásada neutrality — Preprava osôb a ich sprievodnej batožiny — Právna úprava členského štátu, ktorá na prepravu taxíkmi a na prepravu prenajatými vozidlami so šoférom uplatňuje rozdielnu sadzbu DPH)

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/8

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 27. februára 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Pro Med Logistik GmbH (C-454/12)/Finanzamt Dresden-Süd a Eckard Pongratz, správca konkurznej podstaty spoločnosti Karin Oertel (C-455/12)/Finanzamt Würzburg mit Außenstelle Ochsenfurt
   (Spojené veci C-454/12 a C-455/12) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - DPH - Šiesta smernica o DPH - Článok 12 ods. 3 - Príloha H, kategória 5 - Smernica 2006/112/ES - Článok 98 ods. 1 a 2 - Príloha III bod 5 - Zásada neutrality - Preprava osôb a ich sprievodnej batožiny - Právna úprava členského štátu, ktorá na prepravu taxíkmi a na prepravu prenajatými vozidlami so šoférom uplatňuje rozdielnu sadzbu DPH))
   2014/C 112/09
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Pro Med Logistik GmbH (C-454/12), Eckard Pongratz, správca konkurznej podstaty spoločnosti Karin Oertel, (C-455/12)

      Žalovaní: Finanzamt Dresden-Süd, Finanzamt Würzburg mit Außenstelle Ochsenfurt

      Predmet veci

   Návrhy na začatie prejudiciálneho konania – Bundesfinanzhof – Nemecko – Výklad článku 98 ods. 1 v spojení s bodom 5 prílohy III smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1), ako aj článku 12 ods. 3 písm. a) tretieho pododseku v spojení s kategóriou 5 prílohy H šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) v znení zmien a doplnení – Zásada daňovej neutrality – Právna úprava členského štátu, ktorá daňou z pridanej hodnoty rozdielne zdaňuje poskytnutia služieb, ktoré sú zhodné alebo podobné z hľadiska vnímania spotrebiteľa a spĺňajú tie isté potreby spotrebiteľa – Rozdielne zaobchádzanie s prepravou chorých osôb zabezpečovanou taxíkmi a prepravou zabezpečovanou prenajatými vozidlami so šoférom

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 12 ods. 3 písm. a) tretí pododsek šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2001/4/ES z 19. januára 2001, v spojení s jej prílohou H kategóriou 5, a článok 98 ods. 1 a 2 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty v spojení s jej prílohou III bodom 5 sa majú s ohľadom na zásadu daňovej neutrality vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby sa na dva druhy prepravy osôb a ich sprievodnej batožiny v mestskej doprave, konkrétne na prepravu taxíkmi na jednej strane a na prepravu prenajatými vozidlami so šoférom na druhej strane, uplatnili rôzne sadzby dane z pridanej hodnoty, jedna znížená a druhá štandardná, ak, po prvé, na základe rôznych zákonných požiadaviek, ktoré sa vzťahujú na obidva druhy prepravy, je poskytovanie služieb prepravy osôb taxíkmi v mestskej doprave konkrétnym a špecifickým aspektom kategórie služieb prepravy osôb a ich sprievodnej batožiny v zmysle uvedenej kategórie a bodom 5 uvedených príloh týchto smerníc, a po druhé, uvedené rozdiely majú podstatný vplyv na rozhodnutie priemerného spotrebiteľa pri výbere jedného alebo druhého druhu prepravy. Prináleží vnútroštátnemu súdu overiť, či je to tak v spore vo veci samej.

               2.

               Naopak, článok 12 ods. 3 písm. a) tretí pododsek šiestej smernice 77/388, zmenenej a doplnenej smernicou 2001/4, v spojení s jej prílohou H kategóriou 5, a článok 98 ods. 1 a 2 smernice 2006/112 v spojení s jej prílohou III bodom 5 sa majú s ohľadom na zásadu daňovej neutrality vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby sa na dva druhy prepravy osôb a ich sprievodnej batožiny v mestskej doprave, konkrétne na prepravu taxíkmi na jednej strane a na prepravu prenajatými vozidlami so šoférom na druhej strane, uplatnili rôzne sadzby dane z pridanej hodnoty, ak na základe osobitnej dohody, ktorá sa bez rozdielu uplatňuje na taxislužby a prenajímateľov vozidiel so šoférmi, ktorí sú jej účastníkmi, nepredstavuje preprava taxíkmi konkrétny a špecifický aspekt prepravy osôb a ich sprievodnej batožiny a táto činnosť vykonávaná v rámci uvedenej dohody sa z pohľadu priemerného spotrebiteľa považuje za podobnú činnosti prepravy osôb prenajatými vozidlami so šoférom v mestskej doprave, čo prináleží preskúmať vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 399, 22.12.2012.


title: Vec C-338/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Montreuil (Francúzsko) 4. júla 2011 — Santander Asset Management SGIIC SA, konajúca v mene FIM Santander Top 25 Euro Fi/Direction des résidents à l'étranger et des services généraux

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/33

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Montreuil (Francúzsko) 4. júla 2011 — Santander Asset Management SGIIC SA, konajúca v mene FIM Santander Top 25 Euro Fi/Direction des résidents à l'étranger et des services généraux
   (Vec C-338/11)
   2011/C 269/64
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal administratif de Montreuil

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Santander Asset Management SGIIC SA, konajúca v mene FIM Santander Top 25 Euro Fi

      Žalovaný: Direction des résidents à l'étranger et des services généraux

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Musí byť spolu so situáciou podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP) zohľadnená aj situácia vlastníkov podielov?

               2.

               Ak áno, za akých podmienok možno spornú zrážkovú daň považovať za zlučiteľnú so zásadou voľného pohybu kapitálu?


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  12. januára 2006  vo veci C-246/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Verwaltungsgerichtshof): Turn- und Sportunion Waldburg proti Finanzlandesdirektion für Oberösterreich (Šiesta smernica DPH — Článok 13 B písm. b) a článok 13 C písm. a) — Oslobodenie árendy a nájmu nehnuteľného majetku — Právo voľby pre daňovníkov — Športové neziskové združenia — Podmienky)

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/6

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   z 12. januára 2006
   vo veci C-246/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Verwaltungsgerichtshof): Turn- und Sportunion Waldburg proti Finanzlandesdirektion für Oberösterreich (1)

   (Šiesta smernica DPH - Článok 13 B písm. b) a článok 13 C písm. a) - Oslobodenie árendy a nájmu nehnuteľného majetku - Právo voľby pre daňovníkov - Športové neziskové združenia - Podmienky)
   (2006/C 60/11)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-246/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) z 26. mája 2004 a doručený Súdnemu dvoru 10. júna 2004, ktorý súvisí s konaním: Turn- und Sportunion Waldburg proti Finanzlandesdirektion für Oberösterreich, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia J.-P. Puissochet, S. von Bahr, U. Lõhmus (spravodajca) a A. Ó Caoimh, generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: R. Grass, vyhlásil 12. januára 2006 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Keď členské štáty priznajú svojim daňovníkom právo zvoliť si zdanenie upravené v článku 13 C Šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, môžu uplatniť rozdiely podľa povahy plnení alebo kategórií daňovníkov za predpokladu, že rešpektujú všeobecné ciele a zásady šiestej smernice, najmä zásadu daňovej neutrality a požiadavku správneho, jednoduchého a jednotného uplatňovania stanovených oslobodení.

               2.

               Prináleží vnútroštátnemu súdu, aby určil, či vnútroštátne pravidlo, ktoré tým, že všeobecným spôsobom oslobodzuje plnenia vykonané neziskovými športovými združeniami, obmedzuje ich právo voľby zdanenia nájmu a árendy, presahuje právomoc voľného uváženia, ktorú majú členské štáty, s ohľadom najmä na zásadu daňovej neutrality a požiadavku správneho, jednoduchého a jednotného uplatňovania stanovených oslobodení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 228, 11.9.2004.


title: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 28. októbra 2004 vo veci C-5/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko (Nesplnenie povinnosti štátom — Smernica 98/44/ES — Právna ochrana biotechnologických vynálezov — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/18

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   z 28. októbra 2004
   vo veci C-5/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko (1)

   (Nesplnenie povinnosti štátom - Smernica 98/44/ES - Právna ochrana biotechnologických vynálezov - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2005/C 6/34)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-5/04, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnené zástupkyne: K. Banks a C. Schmidt) proti Spolkovej republike Nemecko (splnomocnený zástupca: M. Lumma), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 9. januára 2004, Súdny dvor (štvrtá komora), v zložení: J. N. Cunha Rodrigues, vykonávajúci funkciu predsedu štvrtej komory, sudcovia K. Schiemann a M. Ilešič (spravodajca), generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 28. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Spolková republika Nemecko si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/44/ES zo 6. júla 1998 o právnej ochrane biotechnologických vynálezov tým, že neprijala v stanovenej lehote zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou.

               2.

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)   Ú. v. EÚ C 47 zo dňa 21.2.2004