title: Vec F-79/07: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  26. mája 2008 – Braun-Neumann/Parlament (Verejná služba — Úradníci — Dôchodky — Pozostalostný dôchodok — Vyplatenie vo výške 50 % z dôvodu žijúceho druhého manžela — Neprípustnosť — Omeškanie sťažnosti — Prekážka konania z dôvodu verejného záujmu — Vzatie do úvahy ex offo — Časová pôsobnosť Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa)

text:
               19.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/31

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 26. mája 2008 – Braun-Neumann/Parlament
   (Vec F-79/07) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Dôchodky - Pozostalostný dôchodok - Vyplatenie vo výške 50 % z dôvodu žijúceho druhého manžela - Neprípustnosť - Omeškanie sťažnosti - Prekážka konania z dôvodu verejného záujmu - Vzatie do úvahy ex offo - Časová pôsobnosť Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa)
   (2008/C 183/60)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Kurt-Wolfgang Braun-Neumann (Merzig, Nemecko) (v zastúpení: P. Ames, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: J. F. De Wachter, K. Zejdová a S. Seyr, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Žaloba o vyplatenie pozostalostného dôchodku v plnej výške
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 6.10.2007, s. 31.


title: Vec T-280/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 9. júna 2015 – Ineos Manufacturing Deutschland a i./Komisia („Štátna pomoc — Opatrenia prijaté Nemeckom v prospech elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie a energeticky náročných podnikov — Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ — Prijatie konečného rozhodnutia po podaní žaloby — Zastavenie konania“)

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/64

         Uznesenie Všeobecného súdu z 9. júna 2015 – Ineos Manufacturing Deutschland a i./Komisia
   (Vec T-280/14) (1)

   ((„Štátna pomoc - Opatrenia prijaté Nemeckom v prospech elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie a energeticky náročných podnikov - Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ - Prijatie konečného rozhodnutia po podaní žaloby - Zastavenie konania“))
   (2015/C 294/78)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Ineos Manufacturing Deutschland GmbH (Kolín, Nemecko), Ineos Phenol GmbH (Gladbeck, Nemecko) a Ineos Vinyls Deutschland GmbH (Wilhelmshaven, Nemecko) (v zastúpení: C. Arhold, L. Petersen, F.-A. Wesche, N. Wimmer a T. Woltering, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci C. von Donat a G. Quardt, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie C (2013) 4424 final z 18. decembra 2013 o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ vo veci opatrení zavedených Spolkovou republikou Nemecko v prospech elektrickej energie pochádzajúcej z obnoviteľných zdrojov a energeticky náročných odberateľov [štátna pomoc SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Výrok

               1.

               Konanie o tejto žalobe sa zastavuje.

               2.

               Konanie o návrhu, ktorý podal Dozorný úrad EZVO na vstup do konania ako vedľajší účastník, sa zastavuje.

               3.

               Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH a Ineos Vinyls Deutschland GmbH znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

               4.

               Dozorný úrad EZVO znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 14.7.2014.


title: Vec T-158/14: Žaloba podaná 28. februára 2014 – JingAo Solar a i./Rada

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/34

         Žaloba podaná 28. februára 2014 – JingAo Solar a i./Rada
   (Vec T-158/14)
   2014/C 159/46
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: JingAo Solar Co. Ltd (Ningjin, Čína), Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd (Šanghaj, Čína), Yangzhou JA Solar Technology Co. Ltd (Yangzhou, Čína), Hefei JA Solar Technology Co. Ltd (Hefei, Čína), Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd (Šanghaj) a JA Solar GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: A. Willems, S. De Knop a J. Charles, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú,

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1239/2013 z 2. decembra 2013, ktorým sa ukladá konečné vyrovnávacie clo na dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky (Ú. v. EÚ L 325, s. 66) v rozsahu, v akom sa ich týka,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že inštitúcie uložením vyrovnávacích opatrení na fotovoltické moduly na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov odosielaných z Čínskej ľudovej republiky, hoci v oznámení o začatí konania boli uvedené iba fotovoltické moduly na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, porušili článok 10 ods. 12 a 13 nariadenia Rady č. 597/2009 (1).

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že inštitúcie stanovením vyrovnávacích opatrení na fotovoltické moduly na báze kryštalického kremíka a hlavné komponenty, ktoré neboli predmetom vyšetrovania v súvislosti so subvencovaním, porušili články 1 a 27 nariadenia Rady (ES) č. 597/2009.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že inštitúcie tým, že uskutočnili jediné vyšetrovanie pre dva odlišné výrobky (t. j. fotovoltické moduly na báze kryštalického kremíka a články), porušili článok 2 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 597/2009.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 597/2009 z 11. júna 2009 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 188, s. 93).


title: Vec C-493/07: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  25. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Slovenská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2002/22/ES — Článok 26 ods. 3 — Elektronické komunikácie — Siete a služby — Jednotné európske núdzové volacie číslo — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               13.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/4

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 25. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Slovenská republika
   (Vec C-493/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2002/22/ES - Článok 26 ods. 3 - Elektronické komunikácie - Siete a služby - Jednotné európske núdzové volacie číslo - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2008/C 236/06)
   Jazyk konania: slovenčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Braun a J. Javorský, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Slovenská republika (v zastúpení: J. Čorba, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie v stanovenej lehote všetkých opatrení potrebných na dosiahnutie súladu s článkom 26 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) (Ú. v. ES L 108, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367)
   Výrok rozsudku

               1.

               Slovenská republika si tým, že nezabezpečila, aby podniky, ktoré prevádzkujú verejné telefónne siete, dali k dispozícii, pokiaľ je to technicky možné, informácie o mieste volajúceho pri volaniach na jednotné európske núdzové volacie číslo „112“ orgánom spracovávajúcim núdzové volania, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 26 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby).

               2.

               Slovenská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 315, 22.12.2007.


title: Vec C-83/07: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  20. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/32

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 20. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-83/07) (1)

   (2007/C 315/60)

      Jazyk konania: gréčtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 24.3.2007.


title: Vec C-521/10 P: Uznesenie Súdneho dvora z  22. júna 2011 — Grúas Abril Asistencia, SL/Európska komisia (Odvolanie — Článok 119 rokovacieho poriadku — Údajné porušenia ustanovení práva Únie v oblasti hospodárskej súťaže — Návrh smerujúci k tomu, aby Komisia začala konanie o nesplnenie povinnosti proti členskému štátu)

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/5

         Uznesenie Súdneho dvora z 22. júna 2011 — Grúas Abril Asistencia, SL/Európska komisia
   (Vec C-521/10 P) (1)

   (Odvolanie - Článok 119 rokovacieho poriadku - Údajné porušenia ustanovení práva Únie v oblasti hospodárskej súťaže - Návrh smerujúci k tomu, aby Komisia začala konanie o nesplnenie povinnosti proti členskému štátu)
   2011/C 340/09
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Grúas Abril Asistencia, SL (v zastúpení: R. García García, abogado)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a F. Castilla Contreras, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) z 24. augusta 2010, Grúas Abril Asistencia/Európska komisia (T-386/09), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu o neplatnosť listu Komisie zo 7. augusta 2009, ktorým Komisia oznámila žalobkyni, že skutočnosti, pre ktoré žalobkyňa podala svoju sťažnosť, neumožňujú vyvodiť záver o porušení článkov 81 ES, 82 ES a 86 ES, a že konanie o sťažnosti sa zastavuje

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Grúas Abril Asistencia, SL je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 29.1.2011.


title: Vec T-39/12 P: Odvolanie podané 25. januára 2012 : Roberto Di Tullio proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  29. novembra 2011 vo veci F-119/10, Di Tullio/Komisia

text:
               14.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 109/17

         Odvolanie podané 25. januára 2012: Roberto Di Tullio proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 29. novembra 2011 vo veci F-119/10, Di Tullio/Komisia
   (Vec T-39/12 P)
   2012/C 109/39
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Roberto Di Tullio (Rovigo, Taliansko) (v zastúpení: S. Woog a T. Bontinck, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil odvolanie za prípustné a dôvodné a, v dôsledku toho,

               —

               zrušil rozsudok vydaný 29. novembra 2011 treťou komorou Súdu pre verejnú službu Európskej únie vo veci F-119/10, ktorým ako nedôvodnú zamietol žalobu žalobcu smerujúcu k zrušeniu rozhodnutia, ktorým Komisia odmietla poskytnúť žalobcovi dovolenku na výkon vojenskej služby,

               —

               vyhovel návrhom odvolateľa, ktoré podal v konaní pred Súdom pre verejnú službu Európskej únie,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania na dvoch stupňoch.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza dva odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení a nesprávnom a nedostatočnom odôvodnení vykonanom Súdom pre verejnú službu pri posudzovaní žalobného dôvodu predloženého na prvom stupni, ktorý sa týka porušenia zásad legitímnej dôvery a právnej istoty.

               2.

               Druhý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení a porušení zásad legitímnej dôvery, právnej istoty a rovnosti, ako aj zásady primeranosti v rozsahu, v akom Súd pre verejnú službu v prejednávanej veci časovo neobmedzil rozsah svojho výkladového rozsudku.


title: Vec T-342/09: Žaloba podaná 28. augusta 2009 — Bard/ÚHVT — Braun Melsungen (PERFIX)

text:
               24.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/33

         Žaloba podaná 28. augusta 2009 — Bard/ÚHVT — Braun Melsungen (PERFIX)
   (Vec T-342/09)
   2009/C 256/60
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: C. R. Bard, Inc. (Murray Hill, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Bryson, barrister, O. Bray, A. Hobson a G. Warren, solicitors)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: B. Braun Melsungen AG (Melsungen, Nemecko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 4. júna 2009 vo veci R 1577/2007-5 a

               —

               zaviazať žalovaného a/alebo ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „PERFIX“ pre tovary v triede 10.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: nemecká slovná ochranná známka „PERIFIX“ pre tovary v triede 10; medzinárodná slovná ochranná známka „PERIFIX“ pre tovary v triede 10.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady 40/94 (ktorý bol zmenený na článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady 207/2009), keď odvolací senát nesprávne rozhodol, že medzi dotknutými ochrannými známkami existovala pravdepodobnosť zámeny.


title: Vec C-287/10: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  22. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif — Luxembursko) — Tankreederei I SA/Directeur de l'administration des contributions directes (Slobodné poskytovanie služieb — Voľný pohyb kapitálu — Daňové zvýhodnenia za investície — Poskytnutie podmienené fyzickým realizovaním investícií v tuzemsku — Prevádzkovanie lodí určených na riečnu plavbu v iných členských štátoch)

text:
               26.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/12

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 22. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif — Luxembursko) — Tankreederei I SA/Directeur de l'administration des contributions directes
   (Vec C-287/10) (1)

   (Slobodné poskytovanie služieb - Voľný pohyb kapitálu - Daňové zvýhodnenia za investície - Poskytnutie podmienené fyzickým realizovaním investícií v tuzemsku - Prevádzkovanie lodí určených na riečnu plavbu v iných členských štátoch)
   2011/C 63/22
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal administratif

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Tankreederei I SA

      Žalovaný: Directeur de l'administration des contributions directes

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal administratif de Luxembourg — Výklad článkov 49 ES a 56 ES — Daňové zvýhodnenia za investície — Právna úprava podmieňujúca priznanie takého zvýhodnenia tým, že investície sa musia zrealizovať v rámci podniku nachádzajúcom sa na vnútroštátnom území a musia byť fyzicky zrealizované na tomto území — Spoločnosť vykonávajúca činnosť v medzinárodnej námornej doprave, usadená a zdaniteľná v Luxembursku, ktorá ale uskutočnila investíciu spočívajúcu v nadobudnutí majetku používaného v zásade mimo vnútroštátneho územia — Prekážka slobodného poskytovania služieb a voľného pohybu kapitálu

      Výrok rozsudku

   Článok 56 ZFEÚ sa musí vykladať v tom zmysle, že bráni ustanoveniu členského štátu, v zmysle ktorého sa odmietne priznanie daňového zvýhodnenia za investície podniku, ktorý je usadený výlučne v tomto členskom štáte z jediného dôvodu, že investičný majetok, na základe ktorého sa toto zvýhodnenie žiada, je investovaný fyzicky na území iného členského štátu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 221, 14.8.2010.


title: Vec C-289/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Rovaniemen hallinto-oikeus z 15. júla 2005, ktorý súvisí s konaním: Länsstyrelsen i Norrbottens län proti Lapin liitto

text:
               29.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Rovaniemen hallinto-oikeus z 15. júla 2005, ktorý súvisí s konaním: Länsstyrelsen i Norrbottens län proti Lapin liitto
   (Vec C-289/05)
   (2005/C 271/24)
   Jazyk konania: fínčina
   Rovaniemen hallinto-oikeus podal uznesením z 15. júla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Länsstyrelsen i Norrbottens län proti Lapin liitto, a bol doručený do kancelárie Súdneho dvora 19. júla 2005.
   Rovaniemen hallinto-oikeus žiada Súdny dvor, aby rozhodol v otázke výkladu bodu 1.7 pravidla nariadenia Komisie (ES) č. 1685/2000 (1) (teraz bod 1.8 pravidla č. 1 nariadenia Komisie (ES) č. 1145/2003 (2)).

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1685/2000 z 28. júla 2000, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 1260/1999 s ohľadom na uplatniteľnosť výdavkov pre činnosti spolufinancované štrukturálnymi fondmi, Ú. v. ES L 193 z 29. júla 2000, s. 39.

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1145/2003 z 27. júna 2003, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1685/2000, pokiaľ ide o pravidlá oprávnenosti výdavkov pre operácie spolufinancované zo štrukturálnych fondov, Ú. v. ES L 160 z 28. júna 2003, s. 48.


title: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 9. decembra 2004 vo veci C-88/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2001/29/ES — Zosúladenie niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti — Neprebratie smernice v stanovenej lehote)

text:
               19.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/11

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (šiesta komora)
   z 9. decembra 2004
   vo veci C-88/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2001/29/ES - Zosúladenie niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti - Neprebratie smernice v stanovenej lehote)
   (2005/C 45/21)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-88/04, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnená zástupkyňa: K. Banks) proti Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska (splnomocnení zástupcovia: R. Caudwell a K. Manji), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 23. februára 2004, Súdny dvor (šiesta komora), v zložení: predseda komory A. Borg Barthet, sudcovia J.-P. Puissochet a J. Malenovský (spravodajca), generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 9. decembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si tým, že neprijalo zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti, nesplnilo povinnosti, ktoré mu z tejto smernice vyplývajú.

               2.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106 zo dňa 30.4.2004


title: Vec T-411/07 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z  18. marca 2008 – Aer Lingus Group/Komisia ( Predbežné opatrenie — Kontrola koncentrácie — Rozhodnutie prehlasujúce koncentráciu za nezlučiteľnú so spoločným trhom — Článok 8 ods. 4 a 5 nariadenia (ES) č. 139/2004 — Návrhy na odklad výkonu a nariadenie predbežných opatrení — Opatrenia v rozpore s rozdelením právomocí medzi orgánmi — Právomoc Komisie — Predbežné opatrenia určené vedľajšiemu účastníkovi konania — Návrh na odklad výkonu — Prípustnosť — Neexistencia fumus boni iuris — Neexistencia naliehavosti — Neexistencia vážnej a nenapraviteľnej ujmy — Ujma závisiaca od budúcich a neistých udalostí — Nedostatočné dôvody — Zváženie všetkých záujmov )

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/26

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 18. marca 2008 – Aer Lingus Group/Komisia
   (Vec T-411/07 R)
   („Predbežné opatrenie - Kontrola koncentrácie - Rozhodnutie prehlasujúce koncentráciu za nezlučiteľnú so spoločným trhom - Článok 8 ods. 4 a 5 nariadenia (ES) č. 139/2004 - Návrhy na odklad výkonu a nariadenie predbežných opatrení - Opatrenia v rozpore s rozdelením právomocí medzi orgánmi - Právomoc Komisie - Predbežné opatrenia určené vedľajšiemu účastníkovi konania - Návrh na odklad výkonu - Prípustnosť - Neexistencia fumus boni iuris - Neexistencia naliehavosti - Neexistencia vážnej a nenapraviteľnej ujmy - Ujma závisiaca od budúcich a neistých udalostí - Nedostatočné dôvody - Zváženie všetkých záujmov“)
   (2008/C 327/49)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Aer Lingus Group plc (Dublin, Írsko) (v zastúpení: A. Burnside, solicitor, a B. van de Walle de Ghelcke a T. Snels, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: X. Lewis, É. Gippini Fournier a S. Noë, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Ryanair Holdings plc (Dublin, Írsko) (v zastúpení: J. Swift, QC, V. Power, A. McCarthy a D. Hull, solicitors, G. Berrisch, advokát)
   Predmet veci
   Návrh predbežných opatrení, ktorými sa Komisii uloží, po prvé aby prijala určité opatrenia týkajúce sa podielu Ryanair Holding plc na základnom imaní žalobcu, po druhé, subsidiárne, nariadenie s rovnakým úmyslom proti Komisii alebo Ryanair Holding plc a po tretie odklad výkonu rozhodnutia Komisie K(2007) 4600 z 11. októbra 2007, ktorým sa zamietol návrh žalobcu začať konanie na základe článku 8 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. EÚ L 24, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 40) a prijať predbežné opatrenia na základe článku 8 ods. 5 tohto nariadenia
   Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na predbežné opatrenie sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní vo veci samej.


title: Vec C-254/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel (Belgicko) 8. mája 2013 — Orgacom BVBA/Vlaamse Landmaatschappij

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel (Belgicko) 8. mája 2013 — Orgacom BVBA/Vlaamse Landmaatschappij
   (Vec C-254/13)
   2013/C 207/41
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van beroep te Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Orgacom BVBA

      Žalovaná: Vlaamse Landmaatschappij

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa dovozná daň opísaná v článku 21 ods. 5 dekrétu z 23. januára 1991 o ochrane životného prostredia pred znečistením hnojivami, ktorá sa má platiť iba pri dovoze prebytkov hnojiva vznikajúcich tak z maštaľného hnoja, ako aj z iných hnojív z ostatných členských štátov do Flámska a nezávisle od toho, [či] budú prebytky ďalej spracované alebo uvedené do obehu vo Flámsku, a podľa ktorého daň za tieto dovezené prebytky hnojiva odvádza dovozca, zatiaľ čo za prebytky hnojiva vyrobené vo Flámsku daň odvádza výrobca, považovať za daň s rovnakým účinkom ako clo na dovozy uvedené v článku 30 ZFEÚ, aj keď samotný členský štát, z ktorého sa prebytky hnojiva vyvážajú, pri ich vývoze do iných členských štátov stanovuje zníženie dane?

               2.

               V prípade, že sa dovozná daň opísaná v článku 21 ods. 5 dekrétu z 23. januára 1991 o ochrane životného prostredia pred znečistením hnojivami, ktorá sa má platiť iba pri dovoze prebytkov hnojiva vznikajúcich tak z maštaľného hnoja, ako aj z iných hnojív z ostatných členských štátov do regiónu Flámsko, nemá považovať za daň s rovnakým účinkom ako clo na dovozy: Má sa uvedená dovozná daň v tomto prípade považovať za diskriminujúcu daň na výrobky z ostatných členských štátov uvedenú v článku 110 ZFEÚ, keďže pri maštaľnom hnoji vyrobenom vo Flámsku sa vyberá základný odvod, ktorý je súčasťou vnútroštátnej úpravy a ktorého sadzba sa líši vždy podľa výrobného postupu, zatiaľ čo pri dovezených prebytkoch hnojiva nezávisle od výrobného postupu (o. i. maštaľného pôvodu alebo obsahu P2O5N) sa vyberá dovozná daň s jednotnou sadzbou, ktorá je vyššia než najnižšia sadzba vo výške 0,00 eura základného odvodu pre maštaľný hnoj vyrobený v regióne Flámsko, aj keď samotný členský štát, z ktorého sa prebytky hnojiva vyvážajú, pri ich vývoze do iných členských štátov stanovuje zníženie dane?


               15.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 467/27

         Žaloba Dozorného úradu EZVO podaná 26. septembra 2016 proti Islandskej republike
   (Vec E-14/16)
   (2016/C 467/14)
   Dozorný úrad EZVO, ktorý zastupuje Carsten Zatschler, Audur Ýr Steinarsdóttir and Øyvind Bø, splnomocnení zástupcovia Dozorného úradu EZVO, 35 Rue Belliard, B-1040 Brussels, podal 26. septembra 2016 na Súd EZVO žalobu proti Islandskej republike.
   Dozorný úrad EZVO žiada Súd EZVO, aby:

               1.

               Vyhlásil, že Islandská republika si nesplnila svoje záväzky podľa aktu uvedeného v kapitole II bode 17d prílohy XIII k Dohode o EHP (smernica Rady 95/50/ES zo 6. októbra 1995 o jednotných postupoch kontroly cestnej prepravy nebezpečného tovaru) v znení prispôsobenom dohode prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode tým, že:

                           i)

                           nezabezpečila, aby sa reprezentatívna časť zásielok nebezpečného tovaru prepravovaných cestnou dopravou podrobila kontrolám, ako sa vyžaduje v článku 3 ods. 1;

                           ii)

                           pri vykonávaní kontrol nepoužila kontrolný zoznam podľa prílohy I k smernici, ako sa vyžaduje v článku 4 ods. 1;

                           iii)

                           nezabezpečila, aby kontroly podľa danej smernice boli náhodné a aby pokryli čo najväčšiu časť cestnej siete, ako sa vyžaduje v článku 4 ods. 2;

                           iv)

                           nezabezpečila, aby sa kontroly vykonávali na takých miestach, aby bolo možné uviesť nevyhovujúce vozidlá do súladu s požiadavkami bezpečnosti, alebo – ak to orgán vykonávajúci kontrolu považuje za vhodné – ich okamžite odstaviť, alebo bez ohrozenia bezpečnosti dopraviť na miesto určené na tento účel uvedenými orgánmi, ako sa vyžaduje v článku 4 ods. 3;

                           v)

                           nezabezpečila, aby sa v náležitých prípadoch a pokiaľ tým nie je ohrozená bezpečnosť, mohli z prepravovaného tovaru odobrať vzorky na preskúmanie v laboratóriách uznaných príslušným orgánom, ako sa vyžaduje v článku 4 ods. 4;

                           vi)

                           nezabezpečila, aby kontroly netrvali neprimerane dlho, ako sa vyžaduje v článku 4 ods. 5;

                           vii)

                           nezabezpečila, aby vozidlá, u ktorých sa zistilo jedno alebo viac porušení pravidiel prepravy nebezpečného tovaru, mohli byť odstavené okamžite alebo na mieste, ktoré na tento účel určili orgány vykonávajúce kontroly, a aby boli pred pokračovaním v jazde uvedené do súladu s požiadavkami bezpečnosti, alebo sa podriadili iným vhodným opatreniam závisiacim od okolností alebo požiadaviek bezpečnosti, ako sa vyžaduje v článku 5;

                           viii)

                           nezabezpečila, aby sa kontroly mohli vykonávať v prevádzkových priestoroch podnikov, ako sa vyžaduje v článku 6 ods. 1; ako aj

                           ix)

                           nezaslala Dozornému úradu EZVO ročnú správu, ako sa vyžaduje v článku 9 ods. 1

               2.

               Nariadil Islandskej republike uhradiť trovy tohto konania.

      Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

               —

               Žaloba sa týka skutočnosti, že Islandská republika do 16. novembra 2015 nezabezpečila súlad s odôvodneným stanoviskom, ktoré vydal Dozorný úrad EZVO 16. septembra 2015, týkajúcim sa neplnenia si povinností štátu podľa aktu uvedeného v kapitole II bode 17d prílohy XIII k Dohode o EHP (smernica Rady 95/50/ES zo 6. októbra 1995 o jednotných postupoch kontroly cestnej prepravy nebezpečného tovaru) v znení prispôsobenom dohode prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode.


title: Vec C-104/11 P: Odvolanie podané 1. marca 2011 : Stichting Nederlandse Publieke Omroep, pôvodne Nederlandse Omroep Stichting (NOS) proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá rozšírená komora) zo 16. decembra 2010 v spojených veciach T-231/06 a T-237/06, Holandské kráľovstvo (T-231/06) a Nederlandse Omroep Stichting (NOS) (T-237/06)/Európska komisia

text:
               13.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/2

         Odvolanie podané 1. marca 2011: Stichting Nederlandse Publieke Omroep, pôvodne Nederlandse Omroep Stichting (NOS) proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá rozšírená komora) zo 16. decembra 2010 v spojených veciach T-231/06 a T-237/06, Holandské kráľovstvo (T-231/06) a Nederlandse Omroep Stichting (NOS) (T-237/06)/Európska komisia
   (Vec C-104/11 P)
   2011/C 238/03
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Stichting Nederlandse Publieke Omroep, pôvodne Nederlandse Omroep Stichting (NOS) (v zastúpení: J. J. Feenstra, advocaat)

      Ďalší účastníci konania: Holandské kráľovstvo, Európska komisia

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2010 v spojených veciach T-231/06 a T-237/06,

               —

               keďže to stav konania dovoľuje, zrušiť rozhodnutie 2008/136/ES (1) Komisie z 22. júna 2006 o ad hoc financovaní holandských verejnoprávnych vysielateľov [Nederlandse Publieke Omroep, NPO, ďalej len „NPO“],

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania na prvom stupni, ako aj trov konania pred Súdnym dvorom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

                     Prvý žalobný dôvod: Porušenie článkov 107, 108 a 296 ZFEÚ tým, že Všeobecný súd nesprávne a na základe nedostatočného odôvodnenia považoval prostriedky z Fonds-Omroepreserve (FOR) (rezervný fond pre vysielanie) a vrátenie určitých vytvorených rezerv jednotlivými vysielateľmi do NPO za formu poskytnutia novej štátnej pomoci

               Všeobecný súd nesprávne vyložil a uplatnil výrazy štátna pomoc, existujúca štátna pomoc a nová štátna pomoc v zmysle článku 107 a nasl. ZFEÚ, keď konštatoval, že dostupnosť prostriedkov z FOR a vrátenie vytvorených rezerv jednotlivými holandskými vysielateľmi do NPO sa má považovať za poskytnutie novej štátnej pomoci, a toto konštatovanie nedostatočne odôvodnil.

                     Druhý žalobný dôvod: Porušenie práva na obranu

               Všeobecný súd porušil právo na obranu zakotvené v práve Únie a procesné práva priznané článkom 108 ods. 2 ZFEÚ a nariadením (ES) č. 659/1999 (2), keď nesprávne a na základe nesprávneho a nedostatočného odôvodnenia zamietol požiadavku žalobcu, ktorý sa dovolával práva na obranu, a rozhodol, že právo NPO na obranu nebolo porušené.

      (1)  Ú. v. EÚ L 49, s. 1.

      (2)  Nariadenie Rady z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec C-160/08: Žaloba podaná 16. apríla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/19

         Žaloba podaná 16. apríla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-160/08)
   (2008/C 209/27)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Kellerbauer a D. Kukovec, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko
   Návrhy žalobkyne

               —

               Spolková republika Nemecko si tým, že neuverejnila oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania a verejné zákazky na služby v oblasti verejnej záchrannej služby nevyhlásila, resp. nezadala transparentne, nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smerníc 92/50/EHS (1) a 20004/18/ES (2) a porušila zásady slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby (článok 43 a 49 Zmluvy ES),

               —

               zaviazať Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia uvádza, že bola upozornená viacerými sťažnosťami na prax verejného obstarávania služieb v oblasti verejnej záchrannej služby v Spolkovej republike Nemecko. Týmito sťažnosťami sa napáda skutočnosť, že verejné obstarávanie v tejto oblasti spravidla nie je vyhlasované, resp. zákazky sú zadané netransparentne. Podľa názoru Komisie je všeobecne nízky počet vyhlásených verejných obstarávaní v oblasti služieb záchrannej služby v európskom merítku regionálnymi alebo miestnymi orgánmi ako subjektami verejnej záchrannej služby (13 vyhlásení verejného obstarávania v období šiestich rokov, uskutočnený iba jedenástimi zo 400 nemeckých krajinských okresov resp. miest bez okresu) v Nemecku indíciou rozšírenej praxe nevyhlasovať verejné obstarávanie v súlade s predpismi európskych smerníc o verejnom obstarávaní a základnými zásadami práva Spoločenstva. Okrem toho boli verejné obstarávania vyhlásené bez zabezpečenia primeranej transparentnosti a opatrení na zamedzenie diskriminácie.
   Spolková republika Nemecko si nesplnila svojou praxou postupu pri verejnom obstarávaní svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smerníc 92/50/EHS a 20004/18/ES, ako aj porušila zásady slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby upravené v článkoch 43 a 49 Zmluvy ES, najmä zákaz diskriminácie, ktorý je zahrnutý v týchto zásadách.
   Regionálne alebo miestne orgány ako subjekty záchrannej služby spĺňali pojem verejného obstarávateľa v zmysle článku 1 b) smernice 92/50/EHS resp. článku 1 ods. 9 smernice 20004/18/ES. Okrem toho je nesporné, že verejné obstarávanie v oblasti verejnej záchrannej služby predstavuje verejné, odplatné zmluvy, ktoré sú zahrnuté do rozsahu pôsobnosti uvedených smerníc a ktoré výrazne prekročili rozhodujúcu hranicu pre uplatniteľnosť smerníc. Zo všetkých týchto okolností vyplýva, že otázne zmluvy na poskytnutie služieb mali byť predmetom verejného obstarávania podľa ustanovení smerníc upravujúcich toto konanie a pri dodržaní všeobecných ustanovení o rovnosti zaobchádzania a zákaze diskriminácie.
   Keďže v prejednávanom prípade ide o zmluvy s jednoznačne cezhraničným záujmom, porušili sa netransparentným verejným obstarávaním popri povinnostiach vyplývajúcich zo smerníc 92/50/EHS a 2004/18/ES aj všeobecné základné zásady slobody usadiť sa a slobody poskytovať služby podľa Zmluvy ES.
   Záchranárske služby, ako aj dopravné a lekárske služby v rámci verejnej záchrannej služby nespadajú pod rozsah pôsobnosti ustanovení o výnimkách v článku 45 v spojení s článkom 55 Zmluvy o ES, na základe ktorých sú činnosti, ktoré sú v členskom štáte spojené trvalo alebo na určitú dobu s výkonom verejnej moci, vyňaté z kapitoly Zmluvy ES o slobode usadiť sa a o slobode poskytovať služby v príslušnom členskom štáte. Ustanovenie o výnimkách článku 45 Zmluvy ES, ktoré je potrebné ako výnimku zo základných slobôd vykladať úzko, sa obmedzuje iba na tie činnosti, ktoré predstavujú priame a osobitné podieľanie sa na výkone verejnej moci. Otázka, či sa vykonáva verejná moc, sa nedá zodpovedať s poukazom na verejno-právny charakter spornej činnosti, skôr je rozhodujúca možnosť, či je možné voči občanovi uplatniť výsostné práva a donucovacie oprávnenia.
   Komisia je presvedčená o tom, že prax verejného obstarávania v oblasti záchrannej služby je možné vykonať aj pri účasti zahraničných poskytovateľov služieb takým spôsobom, aby bola zabezpečená celoplošná, rýchla a plnohodnotná záchranná služba vo všetkých častiach krajiny.

      (1)  Ú. v. ES L 209, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 322.

      (2)  Ú. v. ES L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132.


title: Vec T-402/09 P: Uznesenie Všeobecného súdu z  5. mája 2011 — Marcuccio/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Spoločné pravidlá poistenia úradníkov Európskych spoločenstiev pre prípad úrazu a choroby z povolania — Konanie o uznaní choroby z povolania — Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné“ )

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/26

         Uznesenie Všeobecného súdu z 5. mája 2011 — Marcuccio/Komisia
   (Vec T-402/09 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Spoločné pravidlá poistenia úradníkov Európskych spoločenstiev pre prípad úrazu a choroby z povolania - Konanie o uznaní choroby z povolania - Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)
   2011/C 186/48
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a C. Berardis Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, avocat)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 20. júla 2009, Marcuccio/Komisia (F-86/07, neuverejnený v Zbierke), a smerujúce k zrušeniu tohto uznesenia

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta ako čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné.

               2.

               Luigi Marcuccio znáša okrem svojich vlastných trov konania trovy konania Európskej komisie v rámci odvolacieho konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 297, 5.12.2009.


title: Vec C-369/07: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 7. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Štátna pomoc — Opatrenia na vykonanie rozsudku Súdneho dvora — Článok 228 ES — Peňažné sankcie — Penále — Paušálna pokuta)

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/4

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 7. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-369/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Štátna pomoc - Opatrenia na vykonanie rozsudku Súdneho dvora - Článok 228 ES - Peňažné sankcie - Penále - Paušálna pokuta)
   2009/C 205/05
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Righini, I. Hadjiyiannis a D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: A. Samoni-Rantou a P. Mylonopoulos, splnomocnení zástupcovia, V. Christianos a P. Anestis, dikigoroi)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Článok 228 ES — Nevykonanie rozsudku Súdneho dvora z 12. mája 2005 vo veci C-415/03 — Porušenie článkov 3 a 4 rozhodnutia Komisie 2003/372/ES z 11. decembra 2002 o pomoci, ktorú Grécko poskytlo v prospech Olympic Airways (Ú. v. ES L 132, s. 1) — Neprijatie opatrení na vymáhanie pomoci, ktorá je nezlučiteľná so Zmluvou, a pomoci, ktorá bola priznaná nezákonne — Žiadosť o určenie penále

      Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika si tým, že ku dňu uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku neprijala opatrenia na vykonanie rozsudku z 12. mája 2005, Komisia/Grécko (C-415/03), týkajúceho sa vrátenia štátnej pomoci považovanej za protiprávnu a nezlučiteľnú so spoločným trhom, v súlade s článkom 3 rozhodnutia Komisie 2003/372/ES z 11. decembra 2002 o pomoci, ktorú Grécko poskytlo v prospech Olympic Airways, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tohto rozhodnutia a z článku 228 ods. 1 ES.

               2.

               Helénska republika je povinná zaplatiť Komisii Európskych spoločenstiev na účet „Vlastné zdroje Európskeho spoločenstva“ penále vo výške 16 000 eur za každý deň omeškania s prijatím opatrení potrebných na vykonanie citovaného rozsudku z 12. mája 2005, Komisia/Grécko, a to odo dňa uplynutia jedného mesiaca od vyhlásenia tohto rozsudku až do vykonania uvedeného rozsudku z 12. mája 2005.

               3.

               Helénska republika je povinná zaplatiť Komisii Európskych spoločenstiev na účet „Vlastné zdroje Európskeho spoločenstva“ paušálnu pokutu vo výške 2 milióny eur.

               4.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007.


title: Vec C-423/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) 27. augusta 2010 — Delphi Deutschland GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf

text:
               20.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 317/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) 27. augusta 2010 — Delphi Deutschland GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf
   (Vec C-423/10)
   ()
   2010/C 317/30
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Delphi Deutschland GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Düsseldorf

      Prejudiciálna otázka

   Patria elektrické konektory, ktoré sú v uznesení podrobnejšie opísané, do podpoložky 8536 69 kombinovanej nomenklatúry v znení nariadenia Komisie (ES) č. 1810/2004 zo 7. septembra 2004, nariadenia Komisie (ES) č. 1719/2005 z 27. októbra 2005 a nariadenia Komisie (ES) č. 1549/2006 zo 17. októbra 2006, ktorými sa mení a dopĺňa príloha I k nariadeniu Rady (EHS) č. 2658/87 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku?


title: Vec C-35/12 P: Odvolanie podané 25. januára 2012 : Plasticos Españoles, S.A. (ASPLA) proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 16. novembra 2011 vo veci T-76/06, ASPLA/Komisia

text:
               24.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/15

         Odvolanie podané 25. januára 2012: Plasticos Españoles, S.A. (ASPLA) proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 16. novembra 2011 vo veci T-76/06, ASPLA/Komisia
   (Vec C-35/12 P)
   2012/C 89/24
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Plasticos Españoles, S.A. (ASPLA) (v zastúpení: E. Garayar Gutiérrez a M. Troncoso Ferrer, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               vyhlásiť odvolanie za prípustné,

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie zo 16. novembra 2011 vo veci T-76/06, ASPLA/Komisia,

               —

               subsidiárne podstatne znížiť výšku Komisiou uloženej a Všeobecným súdom Európskej únie potvrdenej pokuty s prihliadnutím na požiadavky vyvodené zo zásad proporcionality, rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov prvostupňového aj odvolacieho konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

                     Prvý odvolací dôvod
                   vychádza z porušenia článku 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) a judikatúry Súdneho dvora týkajúcej sa tohto ustanovenia a pojmu „jediné a pretrvávajúce porušenie“, ako aj z porušenia procesných predpisov uplatniteľných v oblasti dôkazného bremena a posúdenia dôkazov.
               Napadnutý rozsudok obsahuje nesprávne posúdenie dôkazov predložených Komisiou na podporu uplatnenia pojmu „jediné a pretrvávajúce porušenie“ voči ASPLA, a to vo vzťahu k jej údajnému podielu na protiprávnych postupoch týkajúcich sa odvetvia otvorených vriec a blokových vriec, ako aj vo vzťahu k otázke, či ASPLA vedela o protiprávnom konaní, ku ktorému dochádzalo v podskupinách, ktorých účastníkmi nebola, a o tom, že takéto konanie je súčasťou „celkového kolúzneho plánu“.

               2.

                     Druhý odvolací dôvod
                   vychádza z nesprávneho právneho posúdenia pri konštatovaní oneskorenosti tvrdenia o nepresnosti týkajúcej sa údajov o obratoch, ktoré boli zohľadnené pri stanovení pokuty, ktorá bola ASPLA uložená. Subsidiárne sa uvedené tvrdenie priamo spája s otázkou verejného poriadku, ktorej neposúdenie zo strany Všeobecného súdu tiež predstavuje nesprávne právne posúdenie.
               Vo vzťahu k hlavnému odvolaciemu dôvodu odvolateľka uvádza, že omyl na strane Všeobecného súdu spočíva v tom, že dané tvrdenie nepredstavuje nový odvolací dôvod, ale rozšírenie už existujúceho odvolacieho dôvodu, a v tom, že pri výpočte výšky pokuty bol použitý obrat skupiny Grupo Armando Álvares, a nie obrat spoločnosti ASPLA.
               Pokiaľ ide o subsidiárny odvolací dôvod, odvolateľka uvádza, že podstatou nesprávneho právneho posúdenia je to, že Všeobecný súd neposúdil rozsah povinnosti uviesť odôvodnenie uloženej Komisii v súvislosti s metódou výpočtu základnej čiastky pokuty uloženej spoločnosti ASPLA.


title: Vec C-493/09: Žaloba podaná 1. decembra 2009 — Európska komisia/Portugalská republika

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/21

         Žaloba podaná 1. decembra 2009 — Európska komisia/Portugalská republika
   (Vec C-493/09)
   2010/C 37/25
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a M. Afonso, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika si nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 63 ZFEU a článku 40 Dohody o EHP, tým, že zdaňovala dividendy vyplácané dôchodkovým fondom so sídlom mimo územia Portugalska vyššou daňovou sadzbou ako dividendy vyplácané dôchodkovým fondom so sídlom na území Portugalska,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa ustanovení Estatuto dos Benefícios Fiscais (právna úprava týkajúca sa daňových výhod) a Código do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Colectivas (zákon o dani z príjmu právnických osôb) sú dividendy, ktoré sa vyplácajú dôchodkovým fondom, ktoré boli založené a vykonávajú svoju činnosť podľa portugalského práva, v celom rozsahu oslobodené od dane z príjmu právnických osôb, zatiaľ čo pre dividendy, ktoré sa vyplácajú dôchodkovým fondom so sídlom mimo územia Portugalska, je splatná daň z príjmu právnických osôb, ktorej sadzba sa môže pohybovať medzi 20 % a 10 % v závislosti od toho, či existuje bilaterálna dohoda medzi Portugalskom a štátom, v ktorom má dôchodkový fond svoje sídlo a prípadne akú má táto podobu. Táto daň z príjmu právnických osôb sa vyberá zrážkou pri zdroji, ktorá je konečná.
   Rozdielne zaobchádzanie, ktoré stanovuje portugalské právo v neprospech dôchodkových fondov so sídlom mimo Portugalska, vedie k tomu, že sú investície týchto fondov do portugalských podnikov menej výhodné a atraktívne. Dotknutá daňová právna úprava je z tohto dôvodu podľa článku 63 ZFEU a článku 40 Dohody o EHP zakázaným obmedzením.
   Diskriminačné zaobchádzanie s dôchodkovými fondmi so sídlom mimo územia Portugalska, ktoré negatívne ovplyvňuje konkurencieschopnosť finančných trhov Európskej únie a výnosy z investícií dôchodkových fondov sa nedá odôvodniť žiadnym z dôvodov, ktoré predložila Portugalská republika.


title: Vec C-493/13: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo  4. apríla 2014 – Európska komisia/Estónska republika

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/19

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 4. apríla 2014 – Európska komisia/Estónska republika
   (Vec C-493/13) (1)

   2014/C 261/35
   Jazyk konania: estónčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 344, 23.11.2013.


title: Výmaz veci C-55/04

text:
               9.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/11

         Výmaz veci C-55/04 (1)

   (2004/C 251/20)
   Uznesením z 15. júla 2004 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-55/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71 z 20.3.2004


title: Vec T-550/08 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z  30. júna 2009 — Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen/Komisia [ Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Rozhodnutie Komisie o uložení pokuty — Návrh na odklad výkonu a predbežné opatrenie (vrátenie už zaplatenej pokuty a upustenie od bankovej záruky) — Neexistencia fumus boni juris a neexistencia naliehavosti ]

text:
               15.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/22

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 30. júna 2009 — Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen/Komisia
   (Vec T-550/08 R)
   („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Rozhodnutie Komisie o uložení pokuty - Návrh na odklad výkonu a predbežné opatrenie (vrátenie už zaplatenej pokuty a upustenie od bankovej záruky) - Neexistencia fumus boni juris a neexistencia naliehavosti“)
   2009/C 193/35
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: M. Dallmann a U. Krauthause, avocats)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Antoniadis a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh odkladu výkonu rozhodnutia Komisie K (2008)5476 v konečnom znení z 1.októbra 2008 o konaní podľa článku 81 Zmluvy ES a článku 53 Dohody o EHP vo veci COMP/39181 — sviečkové vosky, v rozsahu, v akom ukladá žalobkyni pokutu, návrh oslobodenia žalobkyne od povinnosti zložiť bankovú záruku ako podmienky zrušenia povinnosti zaplatiť, ostatné návrhy predbežných opatrení

      Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na odklad výkonu sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní o veci samej.


title: Vec C-476/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 30. augusta 2013 — Heidemarie Retzlaff/easyJet Airline Co. Ltd

text:
               7.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 30. augusta 2013 — Heidemarie Retzlaff/easyJet Airline Co. Ltd
   (Vec C-476/13)
   2013/C 359/04
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Heidemarie Retzlaff

      Žalovaný: easyJet Airline Co. Ltd

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno náhradu upravenú v článku 7 nariadenia (1) odpočítať od náhrady poskytnutej vnútroštátnym právom, ktorej cieľom je nahradiť dodatočne vzniknuté cestovné náklady z dôvodu zrušenia rezervovaného letu, pokiaľ si letecký dopravca splnil svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 8 ods. 1 a článku 9 ods. 1 nariadenia?

               2.

               Za predpokladu, že je odpočítanie možné: vzťahuje sa aj na náklady na náhradnú dopravu do cieľového miesta letu?

               3.

               Pokiaľ je odpočítanie možné: môže ho letecký dopravca uplatniť kedykoľvek alebo to závisí od toho, do akej miery odpočítanie povoľuje vnútroštátne právo alebo či ho súd považuje za primerané?

               4.

               Pokiaľ je rozhodujúce vnútroštátne právo alebo súd má prijať diskrečné rozhodnutie: má náhrada vyplatená podľa článku 7 nariadenia kompenzovať len nepohodlie a stratu času vzniknutú v dôsledku zrušenia letu alebo sa majú kompenzovať aj majetkové škody?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-355/04 P: Odvolanie podané dňa 17. augusta 2004: Association SEGI, A. Zubimendi Izaga, A. Galarraga proti uzneseniu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) zo 7. júna 2004 vo veci T-338/02, Association Segi, A. Zubimendi Izaga, A. Galarraga proti Rade Európskych spoločenstiev, ktorú v konaní podporuje Španielske kráľovstvo a Spojené kráľovstvo

text:
               9.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/10

         Odvolanie podané dňa 17. augusta 2004: Association SEGI, A. Zubimendi Izaga, A. Galarraga proti uzneseniu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) zo 7. júna 2004 vo veci T-338/02, Association Segi, A. Zubimendi Izaga, A. Galarraga proti Rade Európskych spoločenstiev, ktorú v konaní podporuje Španielske kráľovstvo a Spojené kráľovstvo
   (Vec C-355/04 P)
   (2004/C 251/18)
   Association SEGI, A. Zubimendi Izaga, A. Galarraga podali na Súdny dvor Európskych spoločenstiev 17. augusta 2004 odvolanie proti uzneseniu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) zo 7. júna 2004 vo veci T-338/02, Association Segi, A. Zubimendi Izaga, A. Galarraga proti Rade Európskych spoločenstiev, ktorú v konaní podporuje Španielske kráľovstvo a Spojené kráľovstvo.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               prehlásil toto odvolanie za dôvodné a zrušil napadnuté uznesenie,

               2.

               na základe článku 61 Protokolu o Štatúte Súdneho dvora rozhodol sám s konečnou platnosťou v tejto veci a vyhovel návrhu odvolateľov, ktorý podali v prvom stupni konania, to znamená, na pripomenutie, zaviazať Radu, aby zaplatila združeniu SEGI odškodnenie vo výške 1 000 000 EUR a dvom žalobcom, slečne Araitz ZUBIMENDI IZAGA a pánovi Aritza GALARRAGA, každému odškodnenie vo výške 100 000 EUR, ako aj úroky z omeškania z týchto čiastok vo výške 4,5 % ročne od dátumu rozsudku Súdneho dvora až do zaplatenia. Rada má znášať svoje vlastné trovy a trovy žalobcov.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako tie, ktoré sú uvedené vo veci C-354/04 P.


title: Vec C-527/08: Žaloba podaná 28. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

text:
               24.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/20

         Žaloba podaná 28. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-527/08)
   (2009/C 19/37)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K. Simonsson a A. A. Gilly, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si tým, že neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/65/ES (1) z 26. októbra 2005 o zvýšení bezpečnosti prístavov, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 15. júla 2007.

      (1)  Ú. v. EÚ L 310, s. 28.


title: Vec C-255/08: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  15. októbra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 85/337/EHS — Posudzovanie vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie — Stanovovanie prahových hodnôt — Rozsah projektu — Neúplné prebratie)

text:
               5.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/11

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 15. októbra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-255/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 85/337/EHS - Posudzovanie vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie - Stanovovanie prahových hodnôt - Rozsah projektu - Neúplné prebratie)
   2009/C 297/10
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. van Beek a J.-B. Laignelot, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: C. M. Wissels a M. Noort, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nesprávne prebratie článku 4 ods. 2 a 3 v spojení s prílohami II a III smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, zmenenej a doplnenej smernicami 97/11/ES a 2003/35/ES (Ú. v. ES. L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/01, s. 248)

      Výrok rozsudku

               1.

               Holandské kráľovstvo si tým, že neprijalo opatrenia nevyhnutné na to, aby projekty, ktoré by mohli mať významný vplyv na životné prostredie v súlade s článkom 4 ods. 2 a 3 smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 97/11/ES z 3. marca 1997a smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003, v spojení s prílohami II a III tejto smernice, podliehali schvaľovaciemu konaniu a posudzovaniu týchto vplyvov, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Holandské kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 30.8.2008.


title: Vec F-127/14: Žaloba podaná 31. októbra 2014 – ZZ/Komisia

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/60

         Žaloba podaná 31. októbra 2014 – ZZ/Komisia
   (Vec F-127/14)
   (2015/C 007/78)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: A. Salerno, advokát)

      Žalovaná: Komisia

      Predmet a opis sporu

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie o zamietnutí vykonania opätovného výpočtu započítaných práv na dôchodok nadobudnutých žalobcom v rámci dôchodkového systému Únie na základe nových všeobecných vykonávacích ustanovení k článkom 11 a 12 prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 27. januára 2014 o zamietnutí návrhu žalobcu na vykonanie opätovného výpočtu započítaných rokov v nadväznosti na prevod práv žalobcu na dôchodok z nemeckého systému do systému Spoločenstva, podanom 6. januára 2014,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania na tomto stupni bez ohľadu na výsledok rozhodnutia o žalobe, a to z dôvodu, že odpoveď na sťažnosť vo veľmi malom rozsahu zodpovedala tejto sťažnosti, v dôsledku čoho sa žalobca musel obrátiť na súd, aby dosiahol riadne preskúmanie výhrad, ktoré uviedol.


title: Vec C-312/04: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  5. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Vlastné zdroje Spoločenstiev — Nevybavené karnety TIR — Konania smerujúce k výberu cla na vstupe — Nedodržanie — Neprevedenie zodpovedajúcich príslušných vlastných zdrojov a nezaplatenie úrokov z omeškania)

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/8

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 5. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-312/04) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Vlastné zdroje Spoločenstiev - Nevybavené karnety TIR - Konania smerujúce k výberu cla na vstupe - Nedodržanie - Neprevedenie zodpovedajúcich príslušných vlastných zdrojov a nezaplatenie úrokov z omeškania)
   (2006/C 294/12)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Wilms a A. Weimar, splnomocnení zástupcovia)

      Žalované: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: H.G. Sevenster a J.G.M. van Bakel, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Článok 2 ods. 1, článok 6 ods. 2, článok 10 ods. 1 a článok 11 nariadenia Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 z 29. mája 1989, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 88/376/EHS, Euratom o systéme vlastných zdrojov Spoločenstiev [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 155, s. 1) – Nezačatie konaní smerujúcich k výberu cla v stanovenej lehote v dôsledku nezrovnalostí pri preprave tovaru na podklade karnetu TIR – Neprevedenie príslušných vlastných zdrojov v stanovenej lehote a nezaplatenie úrokov z omeškania
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 228, 11.9.2004.


title: Vec T-498/13: Žaloba podaná 16. septembra 2013 — Nanu-Nana Joachim Hoepp/ÚHVT — Vincci Hoteles (NAMMU)

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/62

         Žaloba podaná 16. septembra 2013 — Nanu-Nana Joachim Hoepp/ÚHVT — Vincci Hoteles (NAMMU)
   (Vec T-498/13)
   2013/C 344/115
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Brémy, Nemecko) (v zastúpení: A. Nordemann, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Vincci Hoteles, SA (Alcobendas, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 27. júna 2013 vo veci R 611/2012-1 a

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „NAMMU“ pre výrobky a služby zaradené do tried 3, 32 a 44 — ochranná známka Spoločenstva č. 5 238 704.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobkyňa.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: návrh založený na článku 8 ods. 1 písm. b) v spojení s článkom 53 ods. 1 písm. a) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 57 ods. 2 a 3 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec T-20/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  24. septembra 2008 – Kahla/Thüringen Porzellan/Komisia ( Štátna pomoc — Existujúca pomoc alebo nová pomoc — Podnik v ťažkostiach — Zásada právnej istoty — Zásada ochrany legitímnej dôvery — Kritérium súkromného investora — Zlučiteľnosť so spoločným trhom — Podmienky )

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/33

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 24. septembra 2008 – Kahla/Thüringen Porzellan/Komisia
   (Vec T-20/03) (1)

   („Štátna pomoc - Existujúca pomoc alebo nová pomoc - Podnik v ťažkostiach - Zásada právnej istoty - Zásada ochrany legitímnej dôvery - Kritérium súkromného investora - Zlučiteľnosť so spoločným trhom - Podmienky“)
   (2008/C 285/58)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kahla/Thüringen Porzellan GmbH (Kahla, Nemecko) (v zastúpení: M. Schütte a S. Zühlke, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Kreuschitz a V. Di Bucci, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci C. Koenig, profesor)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobkyňu: Spolková krajina Durínsko (Nemecko) (v zastúpení: pôvodne A. Weitbrecht a A. van Ysendyck, neskôr A. Weitbrecht a M. Núñez–Müller, advokáti) a Spolková republika Nemecko (v zastúpení: W. D. Plessing a M. Lumma, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Žiadosť o zrušenie rozhodnutia Komisie 2003/643/ES z 13. mája 2003 o štátnej pomoci poskytnutej Nemeckom v prospech Kahla Porzellan GmbH a Kahla/Thüringen Porzellan GmbH [neoficiálny preklad] (Ú. v. EÚ L 227, s. 12) v rozsahu, v akom sa toto rozhodnutie týka finančnej pomoci poskytnutej v prospech Kahla/Thüringen Porzellan GmbH
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Kahla/Thüringen Porzellan GmbH znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť tretinu trov konania Komisie. Komisia znáša dve tretiny svojich vlastných trov konania.

               3.

               Spolková krajina Durínsko a Spolková republika Nemecko znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 70, 22.3.2003.


title: Vec T-124/13: Žaloba podaná 4. marca 2013 — Taliansko/Komisia

text:
               8.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/18

         Žaloba podaná 4. marca 2013 — Taliansko/Komisia
   (Vec T-124/13)
   2013/C 164/33
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri a P. Gentili, avvocati dello Stato)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil oznámenie o všeobecnom výberovom konaní EPSO/AST/125/12 vyhlásenom na účely vytvorenia rezervy pre budúci nábor asistentov platovej triedy AST3 v oblastiach audit, financie/účtovníctvo a ekonomika/štatistika,

               —

               zrušil oznámenie o všeobecnom výberovom konaní EPSO/AST/126/12 vyhlásenom na účely vytvorenia rezervy pre budúci nábor asistentov platovej triedy AST3 v oblastiach biológia, vedy o živej prírode a zdravotné vedy, chémia, fyzika a náuka o materiáloch, jadrový výskum, stavebné a strojárske inžinierstvo a elektrotechnické a elektronické inžinierstvo,

               —

               zrušil oznámenie o všeobecnom výberovom konaní EPSO/AD/248/13 vyhlásenom na účely vytvorenia rezervy pre budúci nábor úradníkov platovej triedy AD6 v odbore správy budov v oblastiach bezpečnosť budov a stavebné inžinierstvo pre techniku budov,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článkov 263 ZFEÚ, 264 ZFEÚ a 266 ZFEÚ.

                           —

                           Žalobkyňa uvádza, že Komisia porušila právnu silu rozhodnutej veci rozsudku Súdneho dvora vo veci C-566/10 P, ktorým bolo rozhodnuté, že v prípade oznámení Európskej únie o výberových konaniach je v rozpore s právom obmedziť jazyky, ktoré môžu uchádzači uviesť ako ich druhý jazyk, len na angličtinu, francúzštinu a nemčinu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 342 ZFEÚ a článkov 1 a 6 nariadenia č. 1/58 o používaní jazykov v Európskom hospodárskom spoločenstve.

                           —

                           V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že obmedzením počtu jazykov, ktoré možno použiť ako druhý jazyk uchádzačov v rámci výberových konaní Európskej únie, Komisia v praxi zaviedla nové pravidlo týkajúce sa jazykov inštitúcií, čím zasiahla do výlučnej právomoci Rady v tejto oblasti.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 12 ES, teraz článok 18 ZFEÚ, článku 22 Charty základných práv Európskej únie, článku 6 ods. 3 EÚ, článku 1 ods. 2 a článku 3 prílohy III Služobného poriadku úradníkov, článkov 1 a 6 nariadenia č. 1/58, článku 1d ods. 1 a 6, článku 27 ods. 2 a článku 28 písm. f) Služobného poriadku úradníkov.

                           —

                           Žalobkyňa zastáva názor, že obmedzenie jazykového režimu, ktoré ukladá Komisia je diskriminačné, pretože vyššie citované právne ustanovenia zakazujú uložiť európskym občanom a úradníkom inštitúcií jazykové obmedzenia, ktoré nie sú všeobecne a objektívne stanovené rokovacími poriadkami inštitúcií uvedených v článku 6 nariadenia č. 1/58 a ktoré neboli doteraz prijaté a zakazujú zavedenie takýchto obmedzení, ak na to neexistuje osobitný a odôvodnený dôvod služby.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 6 ods. 3 ZEÚ, ktorý zakotvuje zásadu ochrany legitímnej dôvery ako základné právo vyplývajúce z ústavných tradícií spoločných pre členské štáty.

                           —

                           Podľa žalobkyne Komisia narušila dôveru občanov, pokiaľ ide o výber druhého jazyka z ktoréhokoľvek jazyka Únie, ako to bolo možné až do roku 2007 a ako to Súdny dvor potvrdil vo svojom vykonateľnom rozsudku C-566/10 P.

               5.

               Piaty žalobný dôvod sa zakladá na zneužití právomoci a porušení zásadných ustanovení upravujúcich povahu a účel oznámení o výberových konaniach [najmä článok 1d, ods. 1 a 6, článok 28 písm. f) a článok 27 ods. 2, článok 34 ods. 3 a článok 45 ods. 1 Služobného poriadku úradníkov], ako aj na porušení zásady proporcionality.

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že preventívnym a všeobecným obmedzením jazykov, ktoré si možno vybrať ako druhý jazyk, na tri, Komisia predčasne pristúpila v štádiu oznámenia a podmienok prijatia k overovaniu jazykových znalostí uchádzačov, ktoré sa má uskutočniť až v rámci výberového konania. Z toho vyplýva, že jazykové znalosti sa stali rozhodujúcimi v porovnaní s odbornými znalosťami.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 18 ZFEÚ a článku 24 ods. 4 ZFEÚ, článku 22 Charty základných práv Európskej únie, článku 2 nariadenia č. 1/58 a článku 1d ods. 1 a 6 Služobného poriadku úradníkov.

                           —

                           Žalobkyňa v tejto súvislosti uvádza, že stanovením podmienky, že kandidatúry musia byť povinne zaslané v angličtine, vo francúzštine alebo v nemčine a že EPSO v tom istom zašle uchádzačom oznámenie o priebehu výberového konania, bolo porušené právo občanov Únie komunikovať vo svojom vlastnom jazyku s inštitúciami a došlo k ďalšej diskriminácií osôb, ktoré dostatočne neovládajú tieto tri jazyky.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 296 ods. 2 ZFEÚ (nedostatok odôvodnenia), ako aj zásady proporcionality so skreslením skutkových okolností.

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že Komisia toto obmedzenie na tri jazyky odôvodnila s tvrdením, že prijaté osoby na základe nových výberových konaní by mali vedieť automaticky komunikovať v rámci inštitúcií. Toto odôvodnenie skresľuje skutkové okolnosti, pretože sa nezdá, že tieto tri jazyky by mali byť najviac používané v komunikácií medzi jednotlivými jazykovými skupinami v rámci inštitúcií; toto odôvodnenie je navyše neprimerané v porovnaní s obmedzením základného práva, akým je právo na zákaz jazykovej diskriminácie. Na zabezpečenie rýchlej komunikácie v rámci inštitúcií existujú totiž menej obmedzujúce opatrenia.


title: Vec F-20/12: Žaloba podaná 15. februára 2012 — ZZ/EIGE

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/35

         Žaloba podaná 15. februára 2012 — ZZ/EIGE
   (Vec F-20/12)
   2012/C 138/80
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: T. Bontinck a S. Woog, advokáti)

      Žalovaný: Európsky inštitút pre rodovú rovnosť

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia žalovaného o preradení žalobcu z pracovného miesta vedúceho operácii na miesto vedúceho útvaru, ktoré si nevyžaduje manažérske schopnosti

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie riaditeľky EIGE z 8. septembra 2011 o preradení žalobcu na pracovné miesto, s ktorým nesúvisí vykonávanie manažérskych úloh,

               —

               v dôsledku toho nariadiť okamžité opätovné dosadenie žalobcu na jeho predchádzajúce pracovné miesto a pokynutie mu príplatku za vykonávanie manažérskych úloh s retroaktívnym účinkom od 1. júna 2010,

               —

               zaviazať EIGE na náhradu trov konania.


title: Vec C-371/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Amsterdam (Holandsko) 26. júla 2010 — National Grid Indus B.V./Inspecteur van de Belastingdienst Rijnmond/kantoor Rotterdam

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Amsterdam (Holandsko) 26. júla 2010 — National Grid Indus B.V./Inspecteur van de Belastingdienst Rijnmond/kantoor Rotterdam
   (Vec C-371/10)
   ()
   2010/C 328/19
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Gerechtshof Amsterdam

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: National Grid Indus B.V.

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst Rijnmond/kantoor Rotterdam

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže sa spoločnosť v prípade, keď jej členský štát, v ktorom bola zriadená, z dôvodu preloženia sídla spoločnosti z tohto členského štátu do iného členského štátu, vymeria daň z účtovnej závierky, odvolať podľa súčasného stavu práva Spoločenstva voči tomuto členskému štátu na článok 43 ES (teraz článok 49 ZFEÚ)?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Odporuje daň z účtovnej závierky, ktorá sa — ako je to v tomto prípade — vyberá bez odkladu a bez možnosti zohľadnenia neskoršieho zníženia hodnoty a s ohľadom na nárast hodnoty majetku spoločnosti, ktorý bol premiestnený zo štátu pôvodu do prijímajúceho štátu, v podobe, v akej existoval v čase preloženia sídla, článku 43 ES (teraz článku 49 ZFEÚ) v tom zmysle, že nemôže byť odôvodnená potrebou rozdelenia daňových právomocí medzi členskými štátmi?

               3.

               Závisí odpoveď na predošlú otázku aj od toho, že sa predmetná daň z účtovnej závierky týka (kurzového) zisku, ktorý patrí do daňovej právomoci Holandska, zatiaľ čo takýto zisk v prijímajúcom štáte nie je možné rozpoznať podľa v ňom platných daňových predpisov?


title: Vec C-44/08: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  10. septembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus — Fínsko) — Akavan Erityisalojen Keskusliitto AEK ry a i./Fujitsu Siemens Computers Oy (Prejudiciálne konanie — Smernica 98/59/ES — Aproximácia právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania — Článok 2 — Ochrana pracovníkov — Informovanie a prerokovanie so zamestnancami — Skupina podnikov — Materská spoločnosť — Dcérska spoločnosť)

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/15

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 10. septembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus — Fínsko) — Akavan Erityisalojen Keskusliitto AEK ry a i./Fujitsu Siemens Computers Oy
   (Vec C-44/08) (1)

   (Prejudiciálne konanie - Smernica 98/59/ES - Aproximácia právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania - Článok 2 - Ochrana pracovníkov - Informovanie a prerokovanie so zamestnancami - Skupina podnikov - Materská spoločnosť - Dcérska spoločnosť)
   2009/C 267/26
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Akavan Erityisalojen Keskusliitto AEK ry a i.

      Žalovaný: Fujitsu Siemens Computers Oy

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Korkein oikeus — Výklad článkov 2, 3 a 4 smernice Rady 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania (Ú. v. ES L 225, s. 16; Mim. vyd. 05/003, s. 327) — Určenie okamihu vzniku povinnosti dcérskej spoločnosti začať prerokovanie so zástupcami jej zamestnancov — Plány alebo rozhodnutia prijaté na úrovni skupiny podnikov, ktoré sa týkajú zmeny v činnostiach dcérskej spoločnosti tejto skupiny

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 ods. 1 smernice Rady 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania sa má vykladať v tom zmysle, že prijatím strategických rozhodnutí alebo rozhodnutí o zmenách v činnosti v rámci skupiny podnikov, ktoré vedú zamestnávateľa k tomu, aby uvažoval o hromadnom prepúšťaní alebo ho plánoval, vzniká tomuto zamestnávateľovi povinnosť prerokovania hromadného prepúšťania so zástupcami pracovníkov.

               2.

               Vznik povinnosti zamestnávateľa začať prerokovanie plánovaného hromadného prepúšťania nezávisí od toho, či zamestnávateľ je už schopný poskytnúť zástupcom pracovníkov všetky informácie vyžadované v článku 2 ods. 3 prvom pododseku písm. b) smernice 98/59.

               3.

               Článok 2 ods. 1 smernice 98/59 v spojení s článkom 2 ods. 4 prvým pododsekom tej istej smernice sa musí vykladať v tom zmysle, že v prípade skupiny podnikov zloženej z materskej spoločnosti a jednej alebo viacerých dcérskych spoločností povinnosť prerokovania so zástupcami pracovníkov vzniká v prípade dcérskej spoločnosti, ktorá má postavenie zamestnávateľa, až keď táto dcérska spoločnosť, v rámci ktorej môže dôjsť k hromadnému prepúšťaniu, je identifikovaná.

               4.

               Článok 2 ods. 1 smernice 98/59 v spojení s článkom 2 ods. 4 tejto smernice sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade skupiny podnikov postup prerokovania musí byť skončený v dcérskej spoločnosti dotknutej hromadným prepúšťaním predtým ako uvedená dcérska spoločnosť, prípadne na priamy pokyn jej materskej spoločnosti, vypovie pracovné zmluvy zamestnancom, ktorých sa týka toto prepúšťanie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 26.4.2008.


title: Vec F-17/05: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  13. decembra 2006 – de Brito Sequeira Carvalho/Komisia (Úradníci — Pracovné voľno zo zdravotných dôvodov — Udelenie pracovného voľna zo zdravotných dôvodov ex offo )

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/45

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 13. decembra 2006 – de Brito Sequeira Carvalho/Komisia
   (Vec F-17/05) (1)

   (Úradníci - Pracovné voľno zo zdravotných dôvodov - Udelenie pracovného voľna zo zdravotných dôvodov ex offo)
   (2006/C 331/100)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: José António de Brito Sequeira Carvalho (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: K. H. Hagenaar, neskôr O. Martins a M. Boury, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall, neskôr D. Martin, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci C. Falmagne, advokát)
   Predmet veci
   Jednak vyhlásenie neexistencie rozhodnutia Komisie, ktoré sa týka udelenia ex offo pracovného voľna zo zdravotných dôvodov žalobcovi a príkaz smerujúci k zastaveniu údajných zásahov do jeho slobody, za ktorých obeť sa považuje, a jednak návrh na náhradu škody spolu s úrokmi
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev z 13. júla 2004, ktorým sa zakazuje pánovi de Brito Sequeira Carvalho prístup do budov Komisie, sa zrušuje.

               2.

               Rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev z 22. septembra 2004, ktorým sa o šesť mesiacov predlžuje pánovi de Brito Sequeira Carvalho pracovné voľno zo zdravotných dôvodov udelené ex offo a následné rozhodnutia o predĺžení tohoto voľna sa zrušujú.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Komisia Európskych spoločenstiev znáša svoje vlastné trovy konania a nahradí dve tretiny trov konania žalobcu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 25.6.2005 (vec najskôr zapísaná pod číslom T-145/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec T-727/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. januára 2017 – Justice & Environment/Komisia („Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkajúce sa konania o nesplnení povinnosti, ktoré začala Komisia proti Českej republike — Odmietnutie prístupu — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu vyšetrovania a kontroly — Všeobecná domnienka — Prevažujúci verejný záujem — Aarhuský dohovor — Dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd“)

text:
               6.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 70/18

         Rozsudok Všeobecného súdu z 23. januára 2017 – Justice & Environment/Komisia
   (Vec T-727/15) (1)

   ((„Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkajúce sa konania o nesplnení povinnosti, ktoré začala Komisia proti Českej republike - Odmietnutie prístupu - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu vyšetrovania a kontroly - Všeobecná domnienka - Prevažujúci verejný záujem - Aarhuský dohovor - Dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd“))
   (2017/C 070/25)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Association Justice & Environment, z.s. (Brno, Česká republika) (v zastúpení: S. Podskalská, advokátka)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Pignataro-Nolin, F. Clotuche-Duvieusart a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podľa článku 263 ZFEÚ smerujúci k zrušeniu pôvodného rozhodnutia Komisie z 19. augusta 2015 a potvrdzujúceho rozhodnutia Komisie z 15. októbra 2015, ktorým sa zamietlo udeliť žalobkyni prístup k určitým dokumentom, ktoré obsahuje spis týkajúci sa konania o porušení 2008/2186 proti Českej republike a súvisiaci s uplatňovaním smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe (Ú. v. EÚ L 152, 2008, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Association Justice & Environment, z.s. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 15.2.2016.


title: Vec T-425/13: Žaloba podaná 19. augusta 2013 — Giant (China)/Rada

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/36

         Žaloba podaná 19. augusta 2013 — Giant (China)/Rada
   (Vec T-425/13)
   2013/C 325/61
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Giant (China) Co. Ltd (Kunshan, Čína) (v zastúpení: P. De Baere, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil nariadenie Rady (EÚ) č. 502/2013 z 29. mája 2013, ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 990/2011, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, po predbežnom preskúmaní podľa článku 11 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1225/2009 (Ú. v. EÚ L 153, s. 17), v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza osem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Rada uplatnila nesprávne právne kritérium na účely určenia toho, či Jinshan a Giant China tvorili jeden hospodársky subjekt, čim porušila článok 9 ods. 5 nariadenia (ES) č. 1225/2009 (základné nariadenie).

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Rada sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď dospela k záveru, že Giant China a skupina spoločností Jinshan majú úzku obchodnú a štrukturálnu väzbu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Rada porušila článok 18 základného nariadenia tým, že požiadala o predloženie informácií, ktoré neboli nevyhnutné, pričom od Giant China sa nemohlo dôvodne očakávať, že ich poskytne.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že Rada sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď sa domnievala, že Giant China netvrdila, že získanie informácií týkajúcich sa Jinshan predstavovalo neprimeranú záťaž.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že Rada sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď sa domnievala, že dôkazy predložené žalobkyňou nebolo možné overiť.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia a Rada porušili právo Giant China na obranu tým, že si vyžiadali informácie, ktoré Giant China nemohla poskytnúť, a tým, že vylúčili predložené alternatívne dôkazy.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na tom, že Rada sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď sa domnievala, že uložením individuálnej povinnosti Giant China vznikne riziko obchádzania.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod je založený na tom, že Rada pri posudzovaní, či v prípade žalobkyne existovalo riziko obchádzania, uplatnila iné kritérium než to, ktoré uplatnila v prípade iných výrobcov, čím porušila zásadu zákazu diskriminácie a zásadu proporcionality.


title: Vec T-181/07: Žaloba podaná 25. mája 2007 – Eurocopter/ÚHVT (STEADYCONTROL)

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/32

         Žaloba podaná 25. mája 2007 – Eurocopter/ÚHVT (STEADYCONTROL)
   (Vec T-181/07)
   (2007/C 170/63)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Eurocopter (Marignane, Francúzsko) (v zastúpení: E. Soler Borda, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušenie rozhodnutia štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 12. marca 2007 týkajúceho sa prihlášky ochrannej známky Spoločenstva STEADYCONTROL č. 3 560 935 (R 8/2006-4) v plnom rozsahu.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „STEADYCONTROL“ pre tovary zaradené do tried 9, 12 a 38 (prihláška č. 3 560 935).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: čiastočné zamietnutie zápisu pre tovary zaradené do tried 9 a 12.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.
   Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) a článku 7 ods. 2 nariadenia Rady č. 40/94 (1) z dôvodu, že podľa žalobcu a v rozpore s úvahami uvedenými v napadnutom rozhodnutí, pojem „STEADYCONTROL“ neopisuje dotknuté tovary a má rozlišovaciu spôsobilosť.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 18. júla 2005 vo veci T-241/01, Scandinavian Airlines System AB proti Komisii Európskych spoločenstiev (Hospodárska súťaž — Dohoda — Letecká doprava — Nariadenie (EHS) č. 3975/87 — Oznámené dohody — Dohoda prekračujúca rámec oznámenia — Rozdelenie trhu — Pokuta — Usmernenia k metóde stanovovania pokút — Závažnosť porušenia — Oznámenie o neuložení alebo znížení pokút — Poľahčujúce okolnosti — Neobmedzená právomoc)

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/12

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 18. júla 2005
   vo veci T-241/01, Scandinavian Airlines System AB proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Hospodárska súťaž - Dohoda - Letecká doprava - Nariadenie (EHS) č. 3975/87 - Oznámené dohody - Dohoda prekračujúca rámec oznámenia - Rozdelenie trhu - Pokuta - Usmernenia k metóde stanovovania pokút - Závažnosť porušenia - Oznámenie o neuložení alebo znížení pokút - Poľahčujúce okolnosti - Neobmedzená právomoc)
   (2005/C 229/24)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci T-241/01, Scandinavian Airlines System AB, so sídlom v Štokholme (Švédsko), v zastúpení: M. Kofmann, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: P. Oliver a W. Wils, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), ktorej predmetom je návrh na zrušenie článku 2 rozhodnutia Komisie 2001/716/ES z 18. júla 2001 týkajúceho sa konania o použití článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP.D.2 37.444 – SAS/Maersk Air a vec COMP.D.2 37.386 – Sun-Air proti SAS a Maersk Air) (Ú. v. ES L 265, s. 15) v rozsahu, v akom určuje výšku pokuty udelenej žalobcovi na 39 375 000 eur a, subsidiárne, návrh na zníženie výšky uvedenej pokuty, Súd prvého stupňa (tretia komora), v zložení: predseda J. Azizi, sudcovia M. Jaeger a F. Dehousse, tajomník: D. Christensen, referentka, vyhlásil 18. júla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca znáša svoje vlastné trovy konania ako aj trovy konania vynaložené Komisiou.

      (1)  Ú. v. ES C 369, 22.12.2001.


               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/5

         Určenie komory poverenej vecami uvedenými v článku 104b Rokovacieho poriadku Súdneho dvora
   2009/C 267/08
   Súdny dvor Európskych spoločenstiev na svojom zasadnutí 9. októbra 2009 určil na obdobie jedného roka, ktoré uplynie 6. októbra 2010, tretiu komoru Súdneho dvora ako komoru, ktorá je v súlade s článkom 9 ods. 1 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora poverená vecami uvedenými v článku 104b rokovacieho poriadku.


title: Vec T-35/10: Žaloba podaná 29. januára 2010 — Bank Melli Iran/Rada

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/47

         Žaloba podaná 29. januára 2010 — Bank Melli Iran/Rada
   (Vec T-35/10)
   2010/C 100/72
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bank Melli Iran (Teherán, Irán) (v zastúpení: L. Defalque, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť bod 4 časti B prílohy k nariadeniu Rady (ES) č. 1100/2009 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ako aj rozhodnutie Rady z 18. novembra 2009,

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobkyňa domáha čiastočného zrušenia nariadenia Rady (ES) č. 1100/2009 zo 17. novembra 2009 (1), ktorým sa vykonáva článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 423/2007 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (2) a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2008/475/ES (3), v rozsahu, v akom je žalobkyňa zahrnutá do zoznamu fyzických a právnických osôb, ktorých finančné prostriedky a hospodárske zdroje sú zmrazené v súlade s uvedenými ustanoveniami.
   Žalobkyňa sa domáha zrušenia bodu 4 časti B prílohy v rozsahu, v akom sa jej toto ustanovenie týka, a na podporu svojej žaloby uvádza štyri žalobné dôvody.
   Po prvé žalobkyňa tvrdí, že prijatím napadnutého nariadenia a rozhodnutia bolo porušené jej právo na obranu a najmä jej právo na spravodlivý proces, keďže nedostala nijaký dôkaz alebo dokument na podporu tvrdení Rady. Ďalej uvádza, že dodatočné odkazy na rozhodnutie z roku 2008 sú neurčité, nejasné a žalobkyňa na ne nemohla odpovedať, pretože jej bolo upreté právo na to, aby bola vypočutá.
   Žalobkyňa tiež tvrdí, že žalovaná porušila svoju povinnosť poskytnúť dostatočné odôvodnenie.
   Po druhé žalobkyňa tvrdí, že Rada neuviedla individuálne a špecifické dôvody prijatia napadnutých aktov, čím porušila článok 15 ods. 3 nariadenia č. 423/2007.
   Po tretie žalobkyňa tvrdí, že žalovaná sa dopustila chyby pri výklade článku 7 ods. 2 písm. a), b) a c) nariadenia č. 423/2007, keďže Rada podľa názoru žalobkyne nevysvetlila, ako bežné bankové činnosti preukazujú jej účasť alebo priame spojenie s činnosťami Iránu citlivými z hľadiska šírenia jadrových zbraní.
   Žalobkyňa okrem toho spochybňuje zákonnosť rozsudku Všeobecného súdu zo 14. októbra 2009 (4), proti ktorému sa žalobkyňa odvolala na Súdny dvor (5) a ktorým Všeobecný súd zamietol jej žalobu smerujúcu k zrušeniu rozhodnutia Rady 2008/475/ES z 23. júna 2008 (6). V tomto ohľade žalobkyňa tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že rozhodol, že nariadenie č. 423/2007 a rozhodnutie 2008/475/ES boli legálne prijaté kvalifikovanou väčšinou a nie jednomyseľne všetkými členmi. Žalobkyňa sa domnieva, že vzhľadom na to, že nariadenie č. 423/2007 predstavuje právny základ na prijatie nariadenia a rozhodnutia napadnutých touto žalobou, je vyššie uvedené odôvodnenie uplatniteľné na túto žalobu. Žalobkyňa teda tvrdí, že Rada porušila podstatné formálne náležitosti stanovené Zmluvou, právnymi pravidlami prijatými na jej vykonanie a článkom 7 ods. 2 spoločnej pozície 2007/140/SZBP (7).
   Žalobkyňa ďalej spochybňuje rozsudok Všeobecného súdu v rozsahu, v akom Všeobecný súd rozhodol, že voľná úvaha Rady, založená na článku 7 ods. 2 nariadenia č. 423/2007 je autonómna a preto odmietol relevantnosť rozhodnutia Bezpečnostnej rady OSN, čím porušil zásadu proporcionality a právo vlastniť majetok. Žalobkyňa tvrdí, že rovnaké odôvodnenie možno uplatniť aj na nariadenie a rozhodnutie napadnuté touto žalobou, keďže Rada nevzala do úvahy rozhodnutia BR OSN a tým porušila zásadu proporcionality a právo vlastniť majetok.

      (1)  Ú. v. EÚ L 303, s. 31.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 423/2007 z 19. apríla 2007 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, Ú. v. EÚ L 103, s. 1.

      (3)  Rozhodnutie Rady z 23. júna 2008, ktorým sa vykonáva článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 423/2007 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (2008/475/ES), Ú. v. EÚ L 163, s. 29.

      (4)  Rozsudok zo 14. októbra 2009, Bank Melli Iran/Rada, T-390/08, zatiaľ neuverejnený v Zbierke.

      (5)  Vec C-548/09 P, Bank Melli Iran/Rada.

      (6)  Ú. v. EÚ L 163, s. 29.

      (7)  Spoločná Pozícia Rady 2007/140/SZBP z 27. februára 2007 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, Ú. v. EÚ L 61, s. 49.


title: Vec T-691/16: Žaloba podaná 26. septembra 2016 – Elevolution-Engenharia/Komisia

text:
               28.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 441/26

      Žaloba podaná 26. septembra 2016 – Elevolution-Engenharia/Komisia
      (Vec T-691/16)
      (2016/C 441/30)
      Jazyk konania: portugalčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Elevolution-Engenharia SA (Amadora, Portugalsko) (v zastúpení: A. Pinto Cardoso a L. Fuzeta da Ponte, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhovel žalobe v celom rozsahu a v dôsledku toho zrušil rozhodnutia prijaté žalovanou, ktoré obsahujú oznámenia o dlhu doručené žalobkyni oznámením z 3. augusta 2016,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vynaložené žalobkyňou, ktoré budú vyčíslené neskôr.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na nedostatku právomoci. Žalovaná nemá právomoc potrebnú na prijatie aktov, ktorých zrušenie sa požaduje.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na porušení podstatných formálnych náležitostí. Napadnuté oznámenia o dlhu sú odôvodnené implicitne a konkludentne, sú vyjadrené nejasne a nie sú v súlade s právom Únie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na porušení Zmluvy a predpisov súvisiacich s jej uplatnením.