title: Vec C-486/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação de Guimarães (Portugalsko) 22. septembra 2011 — Jonathan Rodrigues Esteves/Seguros Allianz Portugal SA

text:
               3.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação de Guimarães (Portugalsko) 22. septembra 2011 — Jonathan Rodrigues Esteves/Seguros Allianz Portugal SA
   (Vec C-486/11)
   2011/C 355/16
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal da Relação de Guimarães

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Jonathan Rodrigues Esteves

      Žalovaná: Seguros Allianz Portugal SA

      Prejudiciálne otázky

               a)

               Má sa článok 1a tretej smernice 90/232/EHS (1), ktorý bol doplnený článkom 4 piatej smernice 2005/14/ES (2) o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel vykladať tak, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava (akou je právna úprava vyplývajúca z článkov 505 a 570 portugalského Código Civil), podľa ktorej povinné poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel nepokrýva zodpovednosť za ujmu na zdraví a škodu na majetku, ktoré utrpel cyklista pri dopravnej nehode, ktorej účastníkmi boli motorové vozidlo a bicykel, ak nehodu zavinil svojim konaním výlučne cyklista?

               b)

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, teda ak je toto vylúčenie odškodnenia v rozpore s právom Spoločenstva, odporuje výkladu uvedených smerníc vnútroštátny predpis, podľa ktorého môže byť toto odškodnenie obmedzené alebo znížené vzhľadom jednak na mieru zavinenia nehody cyklistom a jednak na nebezpečenstvo vyplývajúce z prevádzky motorového vozidla?

      (1)  Ú. v. ES L 129, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 249.

      (2)  Ú. v. EÚ L 149, s. 14.


title: Vec T-326/13: Žaloba podaná 18. júna 2013 — Komisia/Thales développement et coopération

text:
               12.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 298/7

         Žaloba podaná 18. júna 2013 — Komisia/Thales développement et coopération
   (Vec T-326/13)
   2013/C 298/12
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a B. Conte, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci N. Coutrelis, advokát)

      Žalovaná: Thales développement et coopération SAS (Vélizy-Villacoublay, Francúzsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               nariadil spoločnosti Thales nahradiť Európskej komisii celkovú sumu prijatú na základe zmluvy NEMECEL a DREAMCAR, teda v prípade zmluvy NEMECEL sumu 700 335,66 eura vrátane splatných úrokov a v prípade zmluvy DREAMCAR sumu 812 821,43 eura vrátane splatných úrokov,

               —

               zaviazal Thales na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na základe vyšetrovania vedeného Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF) Komisia požaduje žalobou založenou na článku 272 ZFEÚ, aby Všeobecný súd zaviazal žalovanú na náhradu všetkých súm prijatých jej bývalou dcérskou spoločnosťou SRTI (SRTI System, Industrial Process Department), neskôr SODETEG (Société d’Études Techniques et d’Entreprises Générales SA), potom THALESEC (Thales Engineering and Consulting) v rámci dvoch zmlúv o výskume pod názvom „NEMECEL“ a „DREAMCAR“.
   Komisia tvrdí, že sporné sumy boli zaplatené neoprávnene, v dôsledku vážnych finančných nezrovnalostí, nedodržaní zmluvných záväzkov, ako aj porušenia základných právnych pravidiel. Dcérska spoločnosť žalobcu inter alia deklarovala príliš vysoké náklady, keď fakturovala hodiny, ktoré v skutočnosti neboli odpracované.


title: Vec T-416/06 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z  26. februára 2007 – Sumitomo Chemical Agro Europe/Komisia ( Konanie o nariadení predbežného opatrenie — Návrh na odklad výkonu — Smernica 91/414/EHS — Nedostatok naliehavosti )

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/43

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 26. februára 2007 – Sumitomo Chemical Agro Europe/Komisia
   (Vec T-416/06 R)
   („Konanie o nariadení predbežného opatrenie - Návrh na odklad výkonu - Smernica 91/414/EHS - Nedostatok naliehavosti“)
   (2007/C 95/89)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sumitomo Chemical Agro Europe SAS (Saint-Didier-au-Mont-d'Or, Francúzsko) (v zastúpení: K. Van Maldegem a C. Mereu, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Parpala a B. Doherty, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh smerujúci jednak k pozastaveniu účinnosti niektorých ustanovení smernice Komisie 2006/132/ES z 11. decembra 2006, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/414/EHS na účely zápisu účinnej látky procymidon (Ú. v. EÚ L 349, s. 22), a jednak k prijatiu niektorých ďalších prechodných opatrení
   Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-558/12 P: Odvolanie podané 4. decembra 2012 : Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z  21. septembra 2012 vo veci T-278/10, Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               2.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/12

         Odvolanie podané 4. decembra 2012: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 21. septembra 2012 vo veci T-278/10, Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-558/12 P)
   2013/C 32/17
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: A. Pohlmann, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastníci konania: Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG, Lidl Stiftung & Co. KG

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               zaviazať žalobkyňu v prvostupňovom konaní na náhradu trov prvostupňového, ako aj odvolacieho konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Toto odvolanie je namierené proti rozsudku Všeobecného súdu z 21. septembra 2012 vo veci T-278/10, ktorým Všeobecný súd zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 24. marca 2010 (vec R 770/2009-1).
   Odvolateľ v odvolaní uvádza tri odvolacie dôvody:

               Po prvé sa odvoláva na porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva (1), pretože Všeobecný súd zrušil rozhodnutie odvolacieho senátu z dôvodu nepreskúmania zvýšenej rozlišovacej spôsobilosti napriek tomu, že aj podľa vlastného posúdenia Všeobecného súdu sa kolidujúce označenia navzájom nepodobajú, a preto už z tohto dôvodu nemôže existovať pravdepodobnosť zámeny.

               Po druhé odvolateľ namieta porušenie článku 76 ods. 1 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva v spojení s jeho článkom 64 ods. 1, pretože podľa týchto ustanovení by sa Wesergold Getränkeindustrie musela odvolávať na zvýšenú rozlišovaciu spôsobilosť sporných ochranných známok, čo však zjavne nezodpovedá skutkovým okolnostiam. Wesergold Getränkeindustrie uviedla tvrdenie založené na zvýšení rozlišovacej spôsobilosti v dôsledku používania ochrannej známky už v priebehu námietkového konania, najneskôr však v odvolacom konaní. Opačný názor Všeobecného súdu, že Wesergold Getränkeindustrie uplatnila ešte v konaní o odvolaní zvýšenú rozlišovaciu spôsobilosť v dôsledku používania ochrannej známky je zrejmým skreslením skutkového stavu, ktoré nie je potrebné podložiť novými dôkazmi.

               Po tretie, rozsudok je v rozpore s ustálenou judikatúrou, v zmysle ktorej pochybenie nemôže viesť k zrušeniu rozhodnutia, ak toto pochybenie zjavne nemá na rozhodnutie vplyv. Otázka zvýšenej rozlišovacej spôsobilosti je pre rozhodnutie irelevantná nielen z dôvodu neexistencie podobnosti, ktorú výslovne konštatoval Všeobecný súd, ale aj preto, že Wesergold Getränkeindustrie už prostredníctvom dokumentov predložených v námietkovom konaní neposkytla žiaden dôkaz o zvýšení rozlišovacej spôsobilosti v dôsledku používania ochrannej známky. Všeobecný súd mal tieto zjavne nedostatočné dôkazné prostriedky predložené 10. marca 2008 najskôr preskúmať z hľadiska ich dôveryhodnosti, aby tak predišiel predĺženiu a zvýšeniu nákladov konania.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-322/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bolzano (Taliansko) 13. júna 2013 — Ulrike Elfriede Grauel Rüffer/Kateřina Pokorná

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bolzano (Taliansko) 13. júna 2013 — Ulrike Elfriede Grauel Rüffer/Kateřina Pokorná
   (Vec C-322/13)
   (2013/C 226/16)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Bolzano

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Ulrike Elfriede Grauel Rüffer

      Žalovaná: Kateřina Pokorná

      Prejudiciálna otázka

   Bráni výklad článkov 18 ZFEÚ a 21 ZFEÚ uplatneniu takých vnútroštátnych právnych predpisov, ako sú ustanovenia sporné v tomto konaní, ktoré priznávajú právo používať nemecký jazyk pred súdmi provincie Bolzano v prebiehajúcich občianskoprávnych konaniach len talianskym štátnym príslušníkom s bydliskom v provincii Bolzano, a nie aj občanom iných členských štátov Únie bez ohľadu na to, či majú bydlisko v provincii Bolzano?


title: Vec C-401/08: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  2. apríla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 96/82/ES — Nebezpečenstvá veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok — Článok 11 ods. 1 písm. c) — Vypracovanie externých núdzových plánov pre opatrenia mimo podnikov — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/19

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 2. apríla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika
   (Vec C-401/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 96/82/ES - Nebezpečenstvá veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok - Článok 11 ods. 1 písm. c) - Vypracovanie externých núdzových plánov pre opatrenia mimo podnikov - Neprebratie v stanovenej lehote)
   2009/C 141/32
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Schima a A. Sipos, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika (v zastúpení: E. Riedl, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie 11 ods. 1 písm. c) smernice Rady 96/82/ES z 9. decembra 1996 o kontrole nebezpečenstiev veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok, zmenenej a doplnenej smernicou 2003/105/ES (Ú. v. ES L 10, s. 13; Mim. vyd. 05/002, s. 410) — Nevytvorenie externých núdzových plánov pre opatrenia mimo podnikov

      Výrok rozsudku

               1.

               Rakúska republika si tým, že nezabezpečila vypracovanie externého núdzového plánu pre všetky podniky podliehajúce ustanoveniam článku 9 smernice Rady 96/82/ES z 9. decembra 1996 o kontrole nebezpečenstiev veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/105/ES zo 16. decembra 2003, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 11 ods. 1 písm. c) tejto smernice.

               2.

               Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 327, 20.12.2008.


title: Vec C-304/07: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  9. októbra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Directmedia Publishing GmbH/Albert-Ludwigs-Universität Freiburg (Smernica 96/9/ES — Právna ochrana databáz — Právo sui generis — Pojem extrakcia obsahu databázy)

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/9

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 9. októbra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Directmedia Publishing GmbH/Albert-Ludwigs-Universität Freiburg
   (Vec C-304/07) (1)

   (Smernica 96/9/ES - Právna ochrana databáz - Právo sui generis - Pojem „extrakcia“ obsahu databázy)
   (2008/C 301/17)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesgerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Directmedia Publishing GmbH

      Odporca: Albert-Ludwigs-Universität Freiburg
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Bundesgerichtshof – Výklad článku 7 ods. 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 96/9/ES z 11. marca 1996 o právnej ochrane databáz (Ú. v. EÚ L 77, s. 20; Mim. vyd. 13/015, s. 459) – Prevzatie údajov z chránenej databázy do inej databázy uskutočnené údaj za údajom po ich podrobnom preskúmaní a bez kopírovania – Kvalifikácia takéhoto prevzatia údajov ako „extrakcie“ v zmysle smernice 96/9/ES
   Výrok rozsudku
   Prevzatie údajov z chránenej databázy do inej databázy na základe prezerania prvej databázy na obrazovke a vlastného posúdenia údajov v nej obsiahnutých môže predstavovať „extrakciu“ v zmysle článku smernice Európskeho parlamentu a Rady 9/96/ES z 11. marca 1996 o právnej ochrane databáz, pokiaľ – overenie čoho prináleží vnútroštátnemu súdu – toto konanie predstavuje transfer kvalitatívne alebo kvantitatívne určenej podstatnej časti obsahu chránenej databázy alebo transfery nepodstatných častí, ktoré by z dôvodu svojej opakujúcej sa a systematickej povahy mohli viesť k opätovnému zhotoveniu podstatnej časti tohto obsahu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 8.9.2007.


title: Vec T-446/16 P: Odvolanie podané 10. augusta 2016: CC proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 21. júla 2016 vo veci F-9/12 RENV, CC/Parlament

text:
               10.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/22

         Odvolanie podané 10. augusta 2016: CC proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 21. júla 2016 vo veci F-9/12 RENV, CC/Parlament
   (Vec T-446/16 P)
   (2016/C 371/24)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: CC (Bridel, Luxembursko) (v zastúpení: G. Maximini, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európsky parlament

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil odvolanie za prípustné a dôvodné,

               —

               zrušil tým rozsudok Súdu pre verejnú službu z 21. júla 2016 vo veci F-9/12 RENV (CC/Európsky parlament) okrem bodu 3 výroku týkajúceho sa trov konania,

               —

               určil tým mimozmluvnú zodpovednosť Európskeho parlamentu za chyby pri zostavovaní zoznamu úspešných uchádzačov, na ktorom je uvedený odvolateľ, a povinnosť nahradiť ujmu, ktorá z toho vyplýva,

               —

               rozhodol tým v súlade s návrhmi predloženými odvolateľom v žalobe na prvom stupni,

               —

               následne rozhodol takto:

                           —

                           rozsudok Súdu pre verejnú službu službu z 21. júla 2016 vo veci F-9/12 RENV (CC/Európsky parlament) sa okrem bodu 3 výroku týkajúceho sa trov konania zrušuje.

                           —

                           Európsky parlament je povinný zaplatiť odvolateľovi sumu vo výške 749 449,30 eura ako náhradu majetkovej ujmy, vypočítanej za obdobie od decembra 2003 do decembra 2011, plus dôchodkové poistenie a za nasledujúce obdobie až do doby dosiahnutia veku stanoveného na odchod do dôchodku mesačné netto čiastky zodpovedajúce platu úradníkov skupiny AD zaradených druhý rok do platovej triedy AD 9 platového stupňa 2 s ohľadom na bežný kariérny postup úradníka tejto platovej triedy, doplnené zodpovedajúcimi odvodmi na dôchodkové a zdravotné poistenie, všetko navýšené o úroky z omeškania na základe sadzby Európskej centrálnej banky navýšenej o 2 percentuálne body.

                           —

                           Európsky parlament je navyše povinný zaplatiť odvolateľovi sumu vy výške 70 000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy,

                           —

                           Európsky parlament je povinný znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť všetky trovy konania, ktoré vynaložil odvolateľ v tomto konaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza šesť odvolacích dôvodov.

               1.

               Prvý odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení námietky neprípustnosti nových dôkazov,

                           —

                           skreslenie skutkových okolností, nedostatok odôvodnenia, porušenie požiadavky nestrannosti a práva na spravodlivý proces (článok 47 druhý odsek Charty základných práv Európskej únie), porušenie zásady nemo potest venire contra factum proprium a skreslenie skutkových okolností týkajúcich sa údajného oneskoreného predloženia nových dôkazných návrhov,

                           —

                           neuznanie porušenia zásady transparentnosti a lojálnej spolupráce Parlamentu so Súdom,

                           —

                           zjavne nesprávne posúdenie zmeny označenia zoznamu úspešných uchádzačov z EUR/A/151/98 na EUR/A/151.

               2.

               Druhý odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení neexistencie právnej kvalifikácie a odôvodnenia rozhodnutia generálneho tajomníka z 19. mája 2005 a na nesplnení rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie o neplatnosť,

                           —

                           neexistencia právnej kvalifikácie rozhodnutia generálneho tajomníka z 19. mája 2005,

                           —

                           nesplnenie rozsudku o neplatnosť T-457/13 P.

               3.

               Tretí odvolací dôvod založený na skreslení skutkových okolností týkajúcich sa listov EPSO.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod založený na skreslení listu Parlamentu z 15. októbra 2007 o údajnom tvrdení, že odvolateľ bol informovaný o zničení svojho spisu z výberového konania.

               5.

               Piaty odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení právnej kvalifikácie rozhodnutia predsedu Európskeho parlamentu z 25. februára 2003.

               6.

               Šiesty odvolací dôvod založený na nesplnení rozsudku o neplatnosti pokiaľ ide o výpočet ujmy.


title: Vec T-429/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  15. marca 2006  – Valero Jordana/Komisia ( Úradníci — Menovanie — Prehodnotenie zaradenia do platovej triedy — Článok 31 ods. 2 služobného poriadku )

text:
               6.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/18

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. marca 2006 – Valero Jordana/Komisia
   (Vec T-429/03) (1)

   („Úradníci - Menovanie - Prehodnotenie zaradenia do platovej triedy - Článok 31 ods. 2 služobného poriadku“)
   (2006/C 108/29)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Gregorio Valero Jordana (Uccle, Belgicko) (v zastúpení: N. Lhoëst a É. De Schietere de Lophem, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Joris a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Waelbroeck, advokát)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia Komisie z 19. decembra 2002 o konečnom zaradení žalobcu do platovej triedy A7, stupeň 3, a pokiaľ je to potrebné, zrušenie rozhodnutia Komisie z 9. septembra 2003 o zamietnutí sťažnosti žalobcu, subsidiárne, predloženie určitých dokumentov
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Účastníci konania znášajú svoje vlastné trovy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 6.3.2004.


title: Vec T-47/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  29. januára 2014 — Goldsteig Käsereien Bayerwald/ÚHVT — Vieweg (goldstück) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva goldstück — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva GOLDSTEIG — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               8.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/20

      Rozsudok Všeobecného súdu z 29. januára 2014 — Goldsteig Käsereien Bayerwald/ÚHVT — Vieweg (goldstück)
      (Vec T-47/13) (1)

      (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva goldstück - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva GOLDSTEIG - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
      (2014/C 71/35)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH (Cham, Nemecko) (v zastúpení: S. Biagosch, advokát)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Poch, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Christin Vieweg (Sonneberg, Nemecko) (v zastúpení: J. Pröll, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 14. novembra 2012 (vec R 2589/2011-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH a Christin Vieweg

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 86, 23.3.2013.


title: Vec T-300/14 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 4. septembra 2014 – Fricopan Back/Komisia („Predbežné opatrenie — Štátna pomoc — Vnútroštátna podpora výroby elektriny z obnoviteľných zdrojov — Rozhodnutie Komisie začať konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci — Návrh na odklad výkonu — Fumus boni juris“)

text:
               1.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 431/27

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 4. septembra 2014 – Fricopan Back/Komisia
   (Vec T-300/14 R)
   ((„Predbežné opatrenie - Štátna pomoc - Vnútroštátna podpora výroby elektriny z obnoviteľných zdrojov - Rozhodnutie Komisie začať konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci - Návrh na odklad výkonu - Fumus boni juris“))
   (2014/C 431/48)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fricopan Back GmbH Immekath (Klötze, Nemecko) (v zastúpení: T. Volz a B. Wißmann, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad právnych účinkov rozhodnutia, ktorým Komisia začala konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci týkajúce sa nemeckého zákona o obnoviteľných energiách

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-112/08: Žaloba podaná 13. marca 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 128/24

         Žaloba podaná 13. marca 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-112/08)
   (2008/C 128/42)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. A. Rabanal Suárez a P. Dejmek, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES (1) zo 14. júna 2006 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií, a to najmä s týmito ustanoveniami: článok 68 ods. 3, článok 72, článok 73 ods. 3, článok 74, články 99, 100 a 101, články 110 až 114, články 118 a 119, články 124 až 127, články 129 až 132, článok 133, článok 136, články 144 a 145, článok 149, článok 152, článok 154 ods. 1, článok 155, príloha V, príloha VI (s výnimkou časti I), prílohy VII až XII (s výnimkou častí I, II a III prílohy X), a v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2006/48/ES do vnútroštátneho práva uplynula 31. decembra 2006.

      (1)  Ú. v. EÚ L 177, s. 1.


title: Vec T-182/10: Žaloba podaná 19. apríla 2010 — AISCAT/Komisia

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/54

      Žaloba podaná 19. apríla 2010 — AISCAT/Komisia
      (Vec T-182/10)
      (2010/C 161/85)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Associazione Italiana delle Società Concessionarie per la costruzione e l’esercizio di Autostrade e Trafori stradali (AISCAT) (v zastúpení: M. Maresca, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy žalobcu

                  —

                  zrušiť rozhodnutie Európskej komisie z 10. februára 2010.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Táto žaloba smeruje k zrušeniu rozhodnutia obsiahnutého v liste Európskej komisie z februára 2010, v ktorom je vylúčená možnosť, že Talianska republika porušila článok 87 Zmluvy ES (teraz článok 107 ZFEÚ) tým, že zverila výstavbu a správu diaľničného úseku (tzv. Passante di Mestre) bez vyhlásenia zadávacieho konania zmiešanej verejno-súkromnej spoločnosti CAV S.p.A. (akciová spoločnosť založená paritne spoločnosťou ANAS S.p.A. a Regione Veneto) a financovala túto výstavbu prostredníctvom zvýšenia sadzieb na mýtnych staniciach umiestnených na paralelnom a konkurenčnom diaľničnom úseku.
      Žalobca sa na podporu svojho tvrdenia, že mohlo dôjsť k porušeniu článku 87 Zmluvy ES (teraz článok 107 ZFEÚ) Talianskou republikou, opiera o dva dôvody.
      Po prvé skutočnosť, že Talianska republika zadala koncesiu na výstavbu a správu Passante di Mestre priamo CAV na základe článku 2 ods. 290 zákona č. 244 z 24. decembra 2007, predstavuje štátnu pomoc, keďže podmienky na uskutočnenie tzv. in house zadávacieho konania neboli splnené a subjekt, ktorému bola zákazka zadaná, je zmiešanou spoločnosťou, ktorá má na základe svojich štatutárnych a riadiacich charakteristík nenáležitú konkurenčnú výhodu. CAV je totiž z 50 % vo vlastníctve spoločnosti ANAS, ktorá popri svojej úlohe verejného regulačného orgánu vykonáva aj podnikateľskú činnosť (výstavbu a správu diaľnic) na trhu, ktorý sama reguluje, ktorého pravidlám sama podlieha a na ktorom sama koná ako zadávateľ koncesií.
      Po druhé skutočnosť, že Talianska republika schválila dohodu uzatvorenú medzi ANAS (ako zadávateľom) a CAV, ktorá sa týka financovania Passante di Mestre prostredníctvom zvýšenia sadzieb na mýtnych staniciach umiestnených na paralelnom a konkurenčnom diaľničnom úseku, prestavuje štátnu pomoc v prospech CAV.
      Zvýšenie sadzieb totiž predstavovalo nástroj umožňujúci odkloniť premávku motorových vozidiel na nový diaľničný úsek (Passante di Mestre) a zároveň viedlo k zníženiu premávky na konkurenčnom úseku (tzv. Tangenziale di Mestre), ktorého sa týka uvedené zvýšenie. Predmetom pomoci teda nie je samotná suma vyplývajúca zo zvýšenia sadzieb, ale konkurenčná výhoda, ktorú CAV ťaží z tohto zvýšenia a strata, ktorá z toho vyplýva pre koncesionárske spoločnosti prevádzkujúce Tangenziale di Mestre.


title: Vec C-45/06: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  8. marca 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht des Landes Brandenburg – Nemecko) – Campina GmbH & Co., predtým TUFFI Campina emzett GmbH/Hauptzollamt Frankfurt (Oder) (Mlieko a mliečne výrobky — Dodatočný poplatok — Minimálne prekročenie lehoty na oznámenie zoznamu výkazov — Peňažná sankcia — Nariadenie (EHS) č. 536/93, zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1001/98 — Článok 3 ods. 2 druhý pododsek — Nariadenie (ES) č. 1392/2001 — Článok 5 ods. 3 — Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 — Článok 2 ods. 2 druhá veta — Zásada retroaktívneho uplatnenia priaznivejšieho trestu)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/12

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 8. marca 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht des Landes Brandenburg – Nemecko) – Campina GmbH & Co., predtým TUFFI Campina emzett GmbH/Hauptzollamt Frankfurt (Oder)
   (Vec C-45/06) (1)

   (Mlieko a mliečne výrobky - Dodatočný poplatok - Minimálne prekročenie lehoty na oznámenie zoznamu výkazov - Peňažná sankcia - Nariadenie (EHS) č. 536/93, zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1001/98 - Článok 3 ods. 2 druhý pododsek - Nariadenie (ES) č. 1392/2001 - Článok 5 ods. 3 - Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 - Článok 2 ods. 2 druhá veta - Zásada retroaktívneho uplatnenia priaznivejšieho trestu)
   (2007/C 95/19)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Finanzgericht des Landes Brandenburg
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Campina GmbH & Co., predtým TUFFI Campina emzett GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Frankfurt (Oder)
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Finanzgericht des Landes Brandenburg – Platnosť článku 3 ods. 2 druhého pododseku nariadenia Komisie (EHS) č. 536/93 z 9. marca 1993, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá pre uplatňovanie dodatočného poplatku pre sektor mlieka a mliečnych výrobkov [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 57, s. 12), zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1001/98 z 13. mája 1998 (Ú. v. ES L 142, s. 22) – Sankcia za nedodržanie lehoty pre oznámenie zoznamu výkazov jednotlivými výrobcami – Minimálne prekročenie lehoty – Zásada proporcionality
   Výrok rozsudku
   Zásadu retroaktívneho uplatňovania priaznivejšieho trestu musí dodržiavať vnútroštátny sudca pri ukladaní sankcie za správanie, ktoré nie je v súlade s povinnosťami vyplývajúcimi z právnych predpisov Spoločenstva.
   Pokiaľ ide o minimálne prekročenie stanovenej lehoty ako vo veci samej, režim peňažných sankcií stanovený článkom 5 ods. 3 nariadenia Komisie (ES) č. 1392/2001 z 9. júla 2001, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá pre uplatňovanie nariadenia Rady (EHS) č. 3950/92, ktorým sa zaviedol dodatočný poplatok pre sektor mlieka a mliečnych výrobkov, je priaznivejší ako režim stanovený článkom 3 ods. 2 druhým pododsekom prvou zarážkou nariadenia Komisie (EHS) č. 536/93 z 9. marca 1993, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá pre uplatňovanie dodatočného poplatku pre sektor mlieka a mliečnych výrobkov [neoficiálny preklad], zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1001/98 z 13. mája 1998.

      (1)  Ú. v. EÚ C 154, 1.7.2006.


title: Vec T-281/13: Žaloba podaná 24. mája 2013 — GOLAM/ÚHVT — meta Fackler Arzeimittel (METABIOMAX)

text:
               27.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/15

         Žaloba podaná 24. mája 2013 — GOLAM/ÚHVT — meta Fackler Arzeimittel (METABIOMAX)
   (Vec T-281/13)
   2013/C 215/21
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sofia Golam (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Trovas, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: meta Fackler Arzeimittel GmbH (Springe, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhovel jej žalobe a zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 14. marca 2013 vo veci R 2022/2011-2,

               —

               zamietol námietku ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom a v plnom rozsahu vyhovel jej návrhu,

               —

               zaviazal ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovné označenie „METABIOMAX“ pre tovary zaradené do tried 5, 16 a 30 — ochranná známka Spoločenstva č. 8885261.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: nemecké slovné označenie „metabiarex“ zapísané pod č. 857721 pre tovary zaradené do triedy 5.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia Rady č. 207/2009 z 26. februára 2009.


title: Vec C-452/07: Uznesenie predsedu štvrtej komory Súdneho dvora z  3. septembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Health Research Inc.

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/22

         Uznesenie predsedu štvrtej komory Súdneho dvora z 3. septembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Health Research Inc.
   (Vec C-452/07) (1)

   (2008/C 313/36)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 297, 8.12.2007.


title: Vec C-397/03 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  18. mája 2006  – Archer Daniels Midland Co., Archer Daniels Midland Ingedients Ltd/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartely — Trh so syntetickým lyzínom — Pokuty — Usmernenia k metóde stanovovania pokút — Zákaz retroaktivity — Zásada ne bis in idem — Rovnosť zaobchádzania — Obrat, ktorý možno zohľadniť)

text:
               15.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 18. mája 2006 – Archer Daniels Midland Co., Archer Daniels Midland Ingedients Ltd/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-397/03 P) (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Trh so syntetickým lyzínom - Pokuty - Usmernenia k metóde stanovovania pokút - Zákaz retroaktivity - Zásada ne bis in idem - Rovnosť zaobchádzania - Obrat, ktorý možno zohľadniť)
   (2006/C 165/03)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolatelia: Archer Daniels Midland Co., Archer Daniels Midland Ingedients Ltd (v zastúpení: C. O. Lenz, advokát a E. Batchelor, L. Martin Alegi a M. Garcia, solicitors)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Lyal, splnomocnený zástupca a J. Flynn, QC)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z 9. júla 2003, Archer Daniels Midland a Archer Daniels Midland Ingredients/Komisia (T-224/00), ktorým sa čiastočne zamietla žaloba na zrušenie rozhodnutia alebo na zníženie pokuty uloženej rozhodnutím Komisie 2001/418/ES zo 7. júna 2000 týkajúcim sa konania o uplatnení článku 81 Zmluvy ES a článku 53 Dohody EHP (vec COMP/36.545/F3 – Aminokyseliny)
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Archer Daniels Midland Co. a Archer Daniels Midland Ingredients Ltd sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 275, 15.11.2003.


title: Vec C-57/16 P: Odvolanie podané 1. februára 2016: ClientEarth proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 13. novembra 2015 v spojených veciach T-424/14 a T-425/15, ClientEarth/Európska komisia

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/5

         Odvolanie podané 1. februára 2016: ClientEarth proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 13. novembra 2015 v spojených veciach T-424/14 a T-425/15, ClientEarth/Európska komisia
   (Vec C-57/16 P)
   (2016/C 191/08)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: ClientEarth (v zastúpení: O. W. Brouwer, F. Heringa, J. Wolfhagen, advocaten)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               i.

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 13. novembra 2015, ktorým:

                           —

                           bola zamietnutá žaloba odvolateľky,

                           —

                           bolo rozhodnuté, že odvolateľka znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie;

               ii.

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania, vrátane trov konania prípadných vedľajších účastníkov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka tvrdí, že uvedený rozsudok treba zrušiť z týchto dôvodov:

         Prvý odvolací dôvod:
       Nesprávne právne posúdenie všeobecnej domnienky s ohľadom na článok 4 ods. 3 prvého pododseku nariadenia č. 1049/2001 (1), pokiaľ ide o požadované dokumenty.
   Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď:

               i.

               nesprávne uplatnil judikatúru Súdneho dvora;

               ii.

               neuznal, že z článku 17 ods. 1 až 3 ZEÚ nevyplýva žiadny dôvod, na základe ktorého by bolo možné pripustiť takú všeobecnú domnienku;

               iii.

               pripustil všeobecnú domnienku s ohľadom na nepredloženie požadovaných dokumentov bez toho, aby preskúmal existenciu skutočnej a konkrétnej ujmy;

               iv.

               neuznal, že požadované dokumenty sú vnútorne spojené s rozhodnutím sledovať alebo nesledovať nové zámery legislatívnej politiky.

         Druhý odvolací dôvod
      : Nesprávne právne posúdenie tým, že nebol uznaný prevažujúci verejný záujem.
   Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď:

               i.

               neposúdil osobitný verejný záujem, na ktorý poukazovala ClientEarth;

               ii.

               rozhodol, že zverejnenie požadovaných dokumentov neskôr je z pohľadu existencie prevažujúceho verejného záujmu na zverejnení týchto dokumentov vylúčené;

               iii.

               rozhodol, že zverejnenie iných, než požadovaných dokumentov je z pohľadu existencie prevažujúceho verejného záujmu na zverejnení týchto dokumentov vylúčené;

               iv.

               neuznal povahu verejného záujmu, ako ho uvádzala ClientEarth;

               v.

               nedal dôvodom pre odmietnutie reštriktívny výklad, pričom nezohľadnil verejný záujem spočívajúci vo zverejnení, ako vyplýva z článku 6 ods. 1 druhej vety nariadenia č. 1367/2006 (2);

               vi.

               neuznal verejný záujem na zlepšení prístupu k spravodlivosti vo veciach ochrany životného prostredia.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 264, s. 13).


title: Vec T-283/05: Žaloba podaná 13. júla 2005: Daniele Baraldi a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/33

         Žaloba podaná 13. júla 2005: Daniele Baraldi a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-283/05)
   (2005/C 229/70)
   Jazyk konania: francúzština
   Daniele Baraldi, bydliskom v Alkmaar (Holandsko), Jacobus De Bruijn, bydliskom v Ispra (Taliansko), a Christel Schilleger-Musset, bydliskom v Brebbia (Taliansko), v zastúpení: Georges Vandersanden a Laure Levi, advokáti, podali 13. júla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil zaradenie žalobcov do platovej triedy stanovené v ich rozhodnutiach o prijatí do služobného pomeru, a to v rozsahu, v akom sa zaradenie zakladá na článku 12 ods. 3 prílohy XIII nového Služobného poriadku,

               —

               následne obnovil služobný postup žalobcov (vrátene valorizácie ich praxe v takto upravenej platovej triede, ich práv na postup a na dôchodok, stanovených najmä podľa článku 21 prílohy XIII Služobného poriadku) počínajúc na úrovni platovej triedy, do ktorej mali byť vymenovaní na základe oznámenia o výberovom konaní, v nadväznosti na ktoré boli umiestnení na nástupný rezervný zoznam, a to buď ich zaradením do platovej triedy uvedenej v oznámení o výberovom konaní, alebo do jej ekvivalentu v zmysle zaradenia podľa nového Služobného poriadku (a príslušného platového stupňa podľa pravidiel platných pred 1. májom 2004), počínajúc od dátumu rozhodnutia o ich menovaní,

               —

               priznal žalobcom úroky z omeškania na základe sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou vo vzťahu k celkovej sume zodpovedajúcej rozdielu v príjme, ktorý vyplýva z ich zaradenia uvedeného v rozhodnutí o prijatí do služobného pomeru a zaradenia, na ktoré mali právo, a to až do dátumu prijatia rozhodnutia o ich zaradení do správnej platovej triedy,

               —

               zaviazal Komisiu nahradiť celé trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia, o ktoré sa žalobcovia opierajú, sú rovnaké ako žalobné dôvody a hlavné tvrdenia vo veci T-58/05, Centeno Mediavilla a iní/Komisia (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 16.4.2005, s. 38.


title: Vec C-626/11 P: Odvolanie podané 6. decembra 2011 : Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS proti uzneseniu Všeobecného súdu (siedma rozšírená komora) z  21. septembra 2011 vo veci T-1/10, Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS/Európska chemická agentúra (ECHA), Európska komisia, Holandské kráľovstvo

text:
               11.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 39/11

         Odvolanie podané 6. decembra 2011: Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS proti uzneseniu Všeobecného súdu (siedma rozšírená komora) z 21. septembra 2011 vo veci T-1/10, Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS/Európska chemická agentúra (ECHA), Európska komisia, Holandské kráľovstvo
   (Vec C-626/11 P)
   2012/C 39/22
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Polyelectrolyte Producers Group, SNF SAS (v zastúpení: K. Van Maldegem, R. Cana, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Európska chemická agentúra (ECHA), Európska komisia, Holandské kráľovstvo

      Návrhy odvolateliek

   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil uznesenie Všeobecného súdu vo veci T-1/10,

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej chemickej agentúry (ďalej len „ECHA“) o identifikácii akrylamidu ako látky spĺňajúcej kritériá stanovené v článku 57 nariadenia (ES) č. 1907/2006 (1) o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok, v súlade s článkom 59 nariadenia č. 1907/2006 alebo

               —

               subsidiárne vrátil vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol o žalobe o neplatnosť, ktorú podali odvolateľky, a

               —

               zaviazal odporkyňu na náhradu všetkých trov konania (vrátane trov, ktoré boli vynaložené v konaní na Všeobecnom súde).

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd tým, že zamietol žalobu o neplatnosť smerujúcu proti rozhodnutiu ECHA o identifikácii akrylamidu ako látky spĺňajúcej kritériá stanovené v článku 57 nariadenia č. 1907/2006 v súlade s článkom 59 nariadenia č. 1907/2006, porušil právo Únie. Odvolateľky predovšetkým poukazujú na to, že Všeobecný súd sa v rámci výkladu skutkových okolností a právneho rámca, ktorý sa vzťahuje na situáciu odvolateliek, dopustil niekoľkých pochybení. V dôsledku toho Všeobecný súd niekoľkokrát vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, a to najmä:

               —

               keď rozhodol, že identifikácia látky Výborom ECHA zloženým z členských štátov ako látky vzbudzujúcej veľmi veľké obavy v súlade s článkom 59 ods. 8 nariadenia č. 1907/2006 nie je pred zverejnením tohto rozhodnutia na zozname látok vzbudzujúcich veľmi veľké obavy navrhovaných na autorizáciu v súlade s článkom 59 ods. 10 nariadenia č. 1907/2006 rozhodnutím, ktoré má voči tretím osobám právne účinky,

         Z týchto dôvodov odvolateľky tvrdia, že by malo byť zrušené uznesenie Všeobecného súdu vo veci T-1/10, ako aj rozhodnutie ECHA o identifikácii akrylamidu ako látky spĺňajúcej kritériá stanovené v článku 57 nariadenia č. 1907/2006 v súlade s článkom 59 nariadenia č. 1907/2006.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, s. 1).


title: Vec C-331/05 P: Odvolanie podané 6. septembra 2005: Internationaler Hilfsfonds e.V. proti uzneseniu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) z 11. júla 2005 vo veci T-294/04, Internationaler Hilfsfonds e.V. proti Komisii Európskych spoločenstiev.

text:
               29.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/17

         Odvolanie podané 6. septembra 2005: Internationaler Hilfsfonds e.V. proti uzneseniu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) z 11. júla 2005 vo veci T-294/04, Internationaler Hilfsfonds e.V. proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   (Vec C-331/05 P)
   (2005/C 271/32)
   Jazyk konania: nemčina
   Internationaler Hilfsfonds e.V. podal 6. septembra 2005 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti uzneseniu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) z 11. júla 2005 vo veci T-294/04, Internationaler Hilfsfonds e.V. proti Komisii Európskych spoločenstiev. Odvolateľa zastupuje Hans Kaltenecker, advokát, s adresou na doručovanie 5, rue Raffet, F-75016 Paríž.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               zrušil uznesenie Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) z 11. júla 2005 vo veci T-294/04 (1) a vrátil vec na Súd prvého stupňa, alebo zaviazal žalovanú na úhradu/zaplatenie 54 037 EUR;

               2.

               zaviazal žalovanú nahradiť trovy konania.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ odvodňuje svoje odvolanie voči rozhodnutiu Súdu prvého stupňa nesprávnym posúdením a použitím procesných predpisov a práva Spoločenstva ako aj ignorovaním rozhodnutí súdov Spoločenstva:

               1.

               Súd prvého stupňa prehliadol, že právne a vecne existuje súvislosť medzi trovami konania, ktoré vznikajú v súvislosti so súdnym konaním, a nákladmi, ktoré sú uplatňované formou žaloby o náhradu škody.

               2.

               Súd prvého stupňa nepodal žiadne právne relevantné vysvetlenie ku skutočnosti, že sú kvázi z úradnej povinnosti náklady zastupovania advokátom v konaní o sťažnosti pred európskym ombudsmanom vylúčené z nákladov, ktoré môžu byť uplatňované žalobou o náhradu škody. Nepreskúmal vecné a právne odôvodnenie nutnosti zapojenia advokáta do konania o sťažnosti, ktoré začal odvolateľ.

               3.

               Súd prvého stupňa nedôsledne preskúmal a nesprávne posúdil otázku kauzálnej súvislosti medzi protiprávnym konaním Komisie a uplatňovanou škodou.

               4.

               Súd prvého stupňa právne nesprávne použil rozhodnutie Súdneho dvora v súvislosti s odôvodnením svojho scestného tvrdenia, že konanie pred Európskym ombudsmanom v zásade nevyžaduje pribratie advokáta. Uvedené rozhodnutie sa vzťahovalo na prípad zamestnanca Komisie, ktorý bolo potrebné posudzovať podľa služobných kritérií, a ktoré nemalo žiadnu súvislosť s uvedeným prípadom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 229, 17.9.2005


title: Vec T-94/06: Žaloba podaná  13. marca 2006  – Gargani/Parlament

text:
               20.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/15

         Žaloba podaná 13. marca 2006 – Gargani/Parlament
   (Vec T-94/06)
   (2006/C 121/26)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Giuseppe Gargani (Morra de Sanctis, Taliansko) (v zastúpení: W. Rothley, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Európsky parlament
   Návrhy žalobcu

               —

               určiť, že žalovaný svojím rozhodnutím predložiť vyjadrenie v prejudiciálnom konaní C-305/05 prejednávanom pred Súdnym dvorom porušil článok 121 Rokovacieho poriadku,

               —

               zaviazať Komisiu nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Táto žaloba smeruje proti tomu, že predseda Európskeho parlamentu v mene tejto inštitúcie predložil vyjadrenie v zmysle článku 23 druhého pododseku Štatútu Súdneho dvora vo veci C-305/05. Podľa žalobcu bolo toto vyjadrenie podané bez príslušného odhlasovania vo Výbore pre právne veci Európskeho parlamentu a bez rozhodnutia pléna Európskeho parlamentu.
   V odôvodnení svojej žaloby uplatňuje žalobca porušenie článku 121 Rokovacieho poriadku Európskeho parlamentu.


title: Vec T-381/11: Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. júna 2012 — Eurofer/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Životné prostredie — Smernica 2003/87/ES — Bezodplatné prideľovanie kvót skleníkových plynov od roku 2013 — Rozhodnutie Komisie, ktorým sa určujú referenčné produkty, ktoré sa majú použiť pri výpočte prideľovania emisných kvót — Článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ — Neexistencia osobnej dotknutosti — Všeobecne záväzný akt, ktorý obsahuje vykonávacie opatrenia — Neprípustnosť“ )

text:
               21.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/24

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. júna 2012 — Eurofer/Komisia
   (Vec T-381/11) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Životné prostredie - Smernica 2003/87/ES - Bezodplatné prideľovanie kvót skleníkových plynov od roku 2013 - Rozhodnutie Komisie, ktorým sa určujú referenčné produkty, ktoré sa majú použiť pri výpočte prideľovania emisných kvót - Článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ - Neexistencia osobnej dotknutosti - Všeobecne záväzný akt, ktorý obsahuje vykonávacie opatrenia - Neprípustnosť)
   2012/C 217/50
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Europäischer Wirtschaftsverband der Eisen- und Stahlindustrie (Eurofer) ASBL (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: S. Altenschmidt a C. Dittrich, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Wilms, K. Herrmann a K. Mifsud-Bonnici, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2011/278/EÚ z 27. apríla 2011, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES, platné v celej Únii (Ú. v. EÚ L 130, s. 1)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Konanie o návrhu Euroalliages na vstup vedľajšieho účastníka do konania sa zastavuje.

               3.

               Europäischer Wirtschaftsverband der Eisen- und Stahlindustrie (Eurofer) ASBL je povinný nahradiť trovy konania vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.9.2011.


title: Vec T-731/16: Žaloba podaná 10. októbra 2016 – Perifereia Stereas Elladas/Komisia

text:
               12.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/36

         Žaloba podaná 10. októbra 2016 – Perifereia Stereas Elladas/Komisia
   (Vec T-731/16)
   (2016/C 462/46)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Perifereia Stereas Elladas (Lamia, Grécko) (v zastúpení: K. Bakas, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie Generálneho riaditeľstva pre zamestnanosť, sociálne záležitosti a začlenenie č. 4310049 z 10. augusta 2016 [Ref. Ares(2016) 4310049 – 10/08/2016], ktoré podpísal riaditeľ pre sociálne záležitosti, ktorým sa zamieta návrh financovania z 3. decembra 2015 predložený konzorciom, ktorého vedúcou je žalobkyňa, pre program Európskej komisie v oblasti zamestnanosti a sociálnej inovácie EaSI (osa PROGRESS) 2014 – 2020 týkajúci sa inovatívnych sociálnych politík na účely vykonania reforiem v sociálnych službách s výzvou na predkladanie návrhov č. VP/2-15/011,

               —

               uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni a odmeny jej advokáta.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nesprávnom posúdení obsahu návrhu, ktorý podala žalobkyňa, zo strany Európskej komisie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality. Žalobkyňa tvrdí, že za predpokladu, že k zamietnutiu došlo z dôvodov formálnych náležitostí, musí byť napadnutý akt zrušený z dôvodu jeho rozporu zo zásadou proporcionality a zásadou riadnej správy vecí verejných.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady rovnosti, pretože zatiaľ čo z dôvodu technických problémov bola poskytnutá dodatočná lehota kandidátom, ktorí nepredložili svoj návrh, rovnaká možnosť nebola daná kandidátom, ktorí predložili svoje návrhy, aby vykonali opravy, doplnili informácie alebo poskytli spresnenia.


title: Vec C-429/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Łodzi (Poľsko) 2. augusta 2016 – Małgorzata Ciupa a i./II Szpital Miejski im. L. Rydygiera w Łodzi, teraz Szpital Ginekologiczno-Położniczy im dr L. Rydygiera Sp. z o. o. w Łodzi

text:
               24.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Łodzi (Poľsko) 2. augusta 2016 – Małgorzata Ciupa a i./II Szpital Miejski im. L. Rydygiera w Łodzi, teraz Szpital Ginekologiczno-Położniczy im dr L. Rydygiera Sp. z o. o. w Łodzi
   (Vec C-429/16)
   (2016/C 392/13)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Okręgowy w Łodzi

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Małgorzata Ciupa a i.

      Druhý účastník konania: II Szpital Miejski im. L. Rydygiera w Łodzi, teraz Szpital Ginekologiczno-Położniczy im dr L. Rydygiera Sp. z o. o. w Łodzi

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 2 smernice 98/59/ES (1) vykladať v tom zmysle, že zamestnávateľ, ktorý zamestnáva viac ako 20 zamestnancov a má v úmysle zmeniť pracovné podmienky takému počtu zamestnancov, aký je stanovený v článku 1 ods. 1 Ustawa o szczególnych zasadach rozwiązywania z pracownikami stosunków pracy z przyczyn niedotyczących pracowników (zákon o osobitných zásadách rozviazania pracovných pomerov s pracovníkmi z dôvodov, ktoré nespočívajú v osobe pracovníka) z 13. marca 2003 (Dziennik Ustaw 2003, č. 90, položka 844, v znení neskorších predpisov), je povinný postupovať tak, ako je stanovené v článkoch 2, 3, 4 a 6 uvedeného zákona, t. j. platí táto povinnosť aj v prípadoch uvedených v týchto článkoch:

               1.

               článok 24113 ods. 2 v spojení s článkom 2418 ods. 2 a s článkom 231 Kodeks pracy (Zákonník práce);

               2.

               článok 24113 ods. 2 v spojení s článkom 772 ods. 5 alebo s článkom 2417 ods. 1 Zákonníka práce;

               3.

               článok 42 ods. 1 Zákonníka práce v spojení s jeho článkom 45 ods. 1?

      (1)  Smernica Rady 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania (Ú. v. ES L 225,1998, s. 16; Mim. vyd. 05/003 s. 327).


title: Vec C-248/13: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  10. júla 2014 – Európska komisia/Rada Európskej únie, za účasti: Európsky parlament, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/45

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 10. júla 2014 – Európska komisia/Rada Európskej únie, za účasti: Európsky parlament, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-248/13) (1)

   2014/C 315/75
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 15.6.2013.


title: Vec C-252/06: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 14. decembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2002/92/ES — Sprostredkovanie poistenia — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/23

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 14. decembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-252/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2002/92/ES - Sprostredkovanie poistenia - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2006/C 331/40)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Braun a N. Yerrell, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma a U. Forsthoff, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprebratie všetkých opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/92/ES z 9. decembra 2002 o sprostredkovaní poistenia (Ú. v. ES L 9, s. 3; Mim. vyd. 06/004, s. 330) v stanovenej lehote
   Výrok rozsudku

               1.

               Spolková republika Nemecko si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou 2002/92/ES1 Európskeho parlamentu a Rady z 9. decembra 2002 o sprostredkovaní poistenia, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 178, 29.7.2006.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 26. mája 2005 vo veci C-332/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Portugalskej republike (Nesplnenie povinnosti štátom — Rybolov — Zachovanie a riadenie zdrojov — Nariadenia (EHS) č. 3760/92 a č. 2847/93 — Kontrolné opatrenia rybárskych činností)

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/8

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   z 26. mája 2005
   vo veci C-332/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Portugalskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti štátom - Rybolov - Zachovanie a riadenie zdrojov - Nariadenia (EHS) č. 3760/92 a č. 2847/93 - Kontrolné opatrenia rybárskych činností)
   (2005/C 182/16)
   Jazyk konania: portugalčina
   Vo veci C-332/03, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: T. van Rijn a A.-M. Alves Vieira) proti Portugalskej republike (splnomocnení zástupcovia: L. Fernandes a M. J. Policarpo), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES podaná 29. júla 2003, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia J.-P. Puissochet (spravodajca), S. von Bahr, J. Malenovský a U. Lõhmus, generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: R. Grass, vyhlásil 26. mája 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Portugalská republika tým, že počas rybolovných sezón 1994 až 1995 opomenula:

                           —

                           stanoviť vhodné pravidlá na naplnenie kvót, ktoré jej boli pridelené,

                           —

                           zabezpečiť dodržiavanie právnych predpisov Spoločenstva v oblasti zachovania zdrojov prostredníctvom dostatočnej kontroly rybárskych činností a primeranou inšpekciou rybárskych lodí, ako aj vykládok a registra úlovkov,

                           —

                           dočasne zakázať rybolov vykonávaný plavidlami plávajúcimi pod jej vlajkou alebo registrovanými na jej území, keď bolo známe, že pridelené kvóty boli vyčerpané, a napokon zakázala rybolov až v okamihu, keď boli kvóty značne prekročené,

                           —

                           zabezpečiť skutočné fungovanie systému validácie pozostávajúceho najmä z krížovej kontroly údajov a kontroly údajov prostredníctvom počítačovej databázy,

                     si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú v oblasti riadenia a kontroly vyššie uvedených rybolovných kvót týkajúcich sa rokov 1994, 1995 a 1996 podľa článku 9 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 3760/92 z 20. decembra 1992, ktorým sa zriaďuje systém Spoločenstva pre rybolov a chov rýb, ako aj článkov 2, 19 ods. 1 a 2 a článku 21 ods. 1 a 2 nariadenia Rady (EHS) č. 2847/93 z 12. októbra 1993, ktorým sa zriaďuje kontrolný systém spoločnej politiky rybolovu.

               2.

               Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Portugalská republika sa zaväzuje na náhradu trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 135, 7.6.2003.


title: Vec C-193/08: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  3. marca 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — navrhovatelia: Hermann Fischer, Rolf Schlatter, za účasti: Regierungspräsidium Freiburg

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/34

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 3. marca 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — navrhovatelia: Hermann Fischer, Rolf Schlatter, za účasti: Regierungspräsidium Freiburg
   (Vec C-193/08) (1)

   2009/C 141/63

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 19.7.2008.


title: Vec T-109/15: Žaloba podaná 2. marca 2015 – Saint-Gobain Isover G+H a i./Komisia

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/64

         Žaloba podaná 2. marca 2015 – Saint-Gobain Isover G+H a i./Komisia
   (Vec T-109/15)
   (2015/C 138/83)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Saint-Gobain Isover G+H AG (Ludwigshafen am Rhein, Nemecko), Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH (Stolberg, Nemecko), Saint-Gobain Oberland AG (Bad Wurzach, Nemecko) a Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG (Herzogenrath, Nemecko) (v zastúpení: S. Altenschmidt a H. Janssen, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie z 25. novembra 2014 vo veci štátnej pomoci SA.33995 (2013/C) – Podpora elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov a nižší príplatok EEG pre energeticky náročných odberateľov C (2014) 8786 final,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod: porušenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ
               Žalobkyne uvádzajú, že nižší príplatok EEG nie je štátnou pomocou, pretože neboli poskytnuté štátne prostriedky a ani sa ich štát nezriekol. Nižší príplatok EEG nie je ani selektívny. Okrem toho neskresľuje hospodársku súťaž a nenarúša ani obchod na vnútornom trhu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod: porušenie článku 108 ods. 3 ZFEÚ
               Ak by na rozdiel od názoru, ktorý zastávajú žalobkyne, existovala štátna pomoc, žalobkyne tvrdia, že žalovaná v každom prípade nemôže nariadiť vrátenie štátnej pomoci podľa článku 108 ods. 3 ZFEÚ. Nižší príplatok EEG totiž nie je novou štátnou pomocou, keďže žalovaná už v roku 2002 schválila predchádzajúcu úpravu, ktorej obsah bol v základných aspektoch totožný.

               3.

               Tretí žalobný dôvod: porušenie článku 107 ods. 3 ZFEÚ
               Žalobkyne ďalej tvrdia, že rozhodnutie je v rozpore s článkom 107 ods. 3 ZFEÚ a zásadou ochrany legitímnej dôvery. Žalovaná nemohla skúmané skutkové okolnosti posúdiť na základe usmernení týkajúcich sa štátnej pomoci v oblasti ochrany životného prostredia a energií 2014 – 2020, ktoré boli zverejnené až 28. júna 2014. Namiesto toho, mala uplatniť usmernenia zverejnené v roku 2008. Na základe kritérií z roku 2008 by žalovaná mohla dospieť jedine k záveru, že údajná štátna pomoc je zlučiteľná s vnútorným trhom.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod: porušenie článku 108 ods. 1 ZFEÚ
               Žalobkyne napokon tvrdia, že žalovaná porušila zásadu právnej istoty, ako aj článok 108 ods. 1 ZFEÚ, pretože napadnuté rozhodnutie vydala v konaní o novej štátnej pomoci. Keďže žalovaná schválila predchádzajúcu úpravu o EEG z roku 2012, mala vydať rozhodnutie v konaní o existujúcej štátnej pomoci a nie o novej štátnej pomoci.


title: Vec C-370/10 P: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) zo 14. marca 2011 — Ravensburger AG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Educa Borras SA [Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Obrazová ochranná známka EDUCA Memory game — Návrh na vyhlásenie neplatnosti národných a medzinárodných slovných ochranných známok MEMORY — Zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti odvolacím senátom — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 — Relatívne dôvody zamietnutia]

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/10

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) zo 14. marca 2011 — Ravensburger AG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Educa Borras SA
   (Vec C-370/10 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Obrazová ochranná známka EDUCA Memory game - Návrh na vyhlásenie neplatnosti národných a medzinárodných slovných ochranných známok MEMORY - Zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti odvolacím senátom - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 - Relatívne dôvody zamietnutia)
   2011/C 186/17
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Ravensburger AG (v zastúpení: H. Harte-Bavendamm a M. Goldmann, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca), Educa Borras SA

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 19. mája 2010, Ravensburger/ÚHVT (T-243/08), ktorým sa zamietla žaloba podaná vlastníkom národných a medzinárodných slovných ochranných známok „MEMORY“ pre výrobky zaradené do triedy 28, ktorou sa domáhal zrušenia rozhodnutia R 597/2007-2 druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 8. apríla 2008, ktorým sa zrušilo rozhodnutie námietkového oddelenia, ktoré vyhovelo námietke predloženej žalobcom proti obrazovej ochrannej známke „EDUCA Memory game“ pre výrobky zaradené do triedy 28

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Ravensburger AG je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 25.9.2010.


title: Vec T-418/07: Žaloba podaná 19. novembra 2007 – LIBRO/ÚHVT – Causley (LiBRO)

text:
               12.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 8/27

         Žaloba podaná 19. novembra 2007 – LIBRO/ÚHVT – Causley (LiBRO)
   (Vec T-418/07)
   (2008/C 8/48)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: LIBRO Handelsgesellschaft mbH (Guntramsdorf, Rakúsko) (v zastúpení: G. Prantl, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Dagmar Causley (Pleidelsheim, Nemecko)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 3. septembra 2007 (vec 1454/2005-4) a zmeniť ho v tom zmysle, že odvolanie podané žalobkyňou na Úrad pre harmonizáciu vnútorného je opodstatnené a námietky sa z tohto dôvodu v plnom rozsahu zamietajú,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu a prípadných vedľajších účastníkov konania na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová a slovná ochranná známka „LiBRO“ pre výrobky a služby zaradené do tried 2, 9, 14, 16, 18, 20, 25, 28, 35, 38, 41 a 42 (prihláška č. 2 616 753).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Dagmar Causley.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: obrazová ochranná známka „LIBERO“ pre výrobky a služby zaradené do tried 9, 38 a 42 (ochranná známka Spoločenstva č. 401 141).

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1), pretože neexistuje pravdepodobnosť zámeny kolidujúcich ochranných známok.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec T-198/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. apríla 2016 – 100 % Capri Italia/EUIPO – IN.PRO.DI (100 % Capri) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie 100 % Capri — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie CAPRI — Relatívny dôvod zamietnutia — Rozlišovacia spôsobilosť — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. apríla 2016 – 100 % Capri Italia/EUIPO – IN.PRO.DI (100 % Capri)
   (Vec T-198/14) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie 100 % Capri - Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie CAPRI - Relatívny dôvod zamietnutia - Rozlišovacia spôsobilosť - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 191/28)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: 100 % Capri Italia Srl (Capri, Taliansko) (v zastúpení: A. Perani, G. Ghisletti a F. Braga, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Inghirami produzione distribuzione SpA (IN.PRO.DI), predtým Cantoni ITC SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: V. Piccarreta a M. Franzosi, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 10. januára 2014 (vec R 2122/2012-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Inghirami produzione distribuzione SpA (IN.PRO.DI) a 100 % Capri Italia Srl

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               100 % Capri Italia Srl je povinná znášať trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 159, 26.5.2014.


title: Vec T-620/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. februára 2016 – GFKL Financial Services/Komisia („Štátna pomoc — Nemecká právna úprava týkajúca sa prevodu strát do budúcich daňových rokov (Sanierungsklausel) — Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú so spoločným trhom — Žaloba o neplatnosť — Osobná dotknutosť — Prípustnosť — Pojem štátna pomoc — Selektívna povaha — Povaha a štruktúra daňového systému — Verejné zdroje — Povinnosť odôvodnenia — Legitímna dôvera“)

text:
               21.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/29

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. februára 2016 – GFKL Financial Services/Komisia
   (Vec T-620/11) (1)

   ((„Štátna pomoc - Nemecká právna úprava týkajúca sa prevodu strát do budúcich daňových rokov (Sanierungsklausel) - Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú so spoločným trhom - Žaloba o neplatnosť - Osobná dotknutosť - Prípustnosť - Pojem štátna pomoc - Selektívna povaha - Povaha a štruktúra daňového systému - Verejné zdroje - Povinnosť odôvodnenia - Legitímna dôvera“))
   (2016/C 106/31)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: GFKL Financial Services AG (Essen, Nemecko) (v zastúpení: M. Schweda, S. Schultes-Schnitzlein, J. Eggers a M. Knebelsberger, neskôr M. Schweda, J. Eggers, M. Knebelsberger a F. Loose, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne T. Maxian Rusche, M. Adam a R. Lyal, neskôr T. Maxian Rusche, R. Lyal a M. Noll-Ehlers, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze a K. Petersen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2011/527/EÚ z 26. januára 2011 o štátnej pomoci Nemecka C 7/10 (ex CP 250/09 a NN 5/10) Zákon o dani z príjmu právnických osôb (KStG), schéma o prevode daňových strát (Sanierungsklausel) (Ú. v. ES L 235, s. 26)

      Výrok rozsudku

               1.

               Námietka neprípustnosti sa zamieta.

               2.

               Žaloba sa zamieta ako nedôvodná.

               3.

               GFKL Financial Services AG znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť dve tretiny trov konania, ktoré vznikli Európskej komisii. Komisia znáša jednu tretinu svojich vlastných trov konania.

               4.

               Spolková republika Nemecko znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 39, 11.2.2012.


title: Vec C-108/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus apygardos administracinis teismas (Litva) 3. marca 2017 – UAB „Enteco Baltic“/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               22.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus apygardos administracinis teismas (Litva) 3. marca 2017 – UAB „Enteco Baltic“/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Vec C-108/17)
   (2017/C 161/15)
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vilniaus apygardos administracinis teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: UAB „Enteco Baltic“

      Žalovaný: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 143 ods. 2 smernice o DPH (1) vykladať v tom zmysle, že bráni daňovému orgánu členského štátu v tom, aby odmietol uplatniť oslobodenie od dane upravené v článku 143 ods. 1 písm. d) tejto smernice len preto, že v čase dovozu mal byť tovar dodaný jednému platiteľovi DPH, v dôsledku čoho bolo v dovoznom vyhlásení uvedené jeho identifikačné číslo pre DPH, neskôr však bol tovar v dôsledku zmeny okolností prepravený inej zdaniteľnej osobe (platiteľovi DPH) a orgánu verejnej moci boli poskytnuté úplné informácie o totožnosti skutočného nadobúdateľa?

               2.

               Dá sa za takých okolností ako v prejednávanej veci článok 143 ods. 1 písm. d) smernice o DPH vykladať v tom zmysle, že dokumenty potvrdzujúce prepravu tovaru z daňového skladu na území jedného členského štátu do daňového skladu v inom členskom štáte [nákladné listy e-AD (elektronický administratívny dokument) a potvrdenia e-ROR (elektronická správa o prijatí)], ktorých nesprávnosť nebola preukázaná, možno považovať za postačujúci dôkaz prepravy tovaru do iného členského štátu?

               3.

               Má sa článok 143 ods. 1 písm. d) smernice o DPH vykladať v tom zmysle, že bráni daňovému orgánu členského štátu v tom, aby odmietol uplatniť oslobodenie od dane upravené v uvedenom ustanovení, pokiaľ právo nakladať s tovarom nebolo na nadobúdateľa tovaru prevedené priamo, ale prostredníctvom ním uvedených osôb (dopravcovia/daňové sklady)?

               4.

               Je správna prax v rozpore so zásadou neutrality DPH a ochrany legitímnej dôvery, ak sa v rámci tejto praxe odlišne vykladá otázka, čo sa má považovať za prevod dispozičného práva a aké dôkazy je potrebné predložiť na zdokladovanie takého prevodu, v závislosti od toho, či sa uplatní článok 167 alebo článok 143 ods. 1 písm. d) smernice o DPH?

               5.

               Vzťahuje sa zásada dobrej viery v súvislosti s výberom DPH aj na právo osôb na oslobodenie od DPH pri dovoze [podľa článku 143 ods. 1 písm. d) smernice o DPH] v takých prípadoch ako v spore vo veci samej, t. j. keď colný úrad zdaniteľnej osobe odoprie právo na oslobodenie od DPH pri dovoze na základe toho, že neboli splnené podmienky ďalšej dodávky tovaru v rámci Európskej únie (článok 138 smernice o DPH)?

               6.

               Má sa článok 143 ods. 1 písm. d) smernice o DPH vykladať v tom zmysle, že bráni správnej praxi členských štátov, v rámci ktorej predpoklad, že i) právo nakladať s tovarom nebolo prevedené na konkrétneho zmluvného partnera a že ii) daňovník vedel alebo mohol vedieť o možnom podvode s DPH, ktorého sa dopustil zmluvný partner, vychádza z toho, že podnik so svojimi zmluvnými partnermi komunikoval prostriedkami elektronickej komunikácie a že daňový orgán prešetrovaním zistil, že zmluvní partneri nepôsobili na uvedenej adrese a nepriznali DPH z transakcií so zdaniteľnou osobou?

               7.

               Má sa článok 143 ods. 1 písm. d) smernice o DPH vykladať v tom zmysle, že povinnosť preukázať nárok na oslobodenie od dane síce prináleží daňovníkovi, čo však neznamená, že príslušný orgán verejnej moci, ktorý rozhoduje v záležitosti prevodu dispozičného práva, nie je povinný zhromaždiť informácie, ktoré sú dostupné len orgánom verejnej moci?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec T-112/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  8. septembra 2010 — Icebreaker/ÚHVT — Gilmar (ICEBREAKER) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ICEBREAKER — Skoršia slovná národná ochranná známka ICEBERG — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Čiastočné zamietnutie zápisu — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“ ]

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/39

      Rozsudok Všeobecného súdu z 8. septembra 2010 — Icebreaker/ÚHVT — Gilmar (ICEBREAKER)
      (Vec T-112/09) (1)

      (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ICEBREAKER - Skoršia slovná národná ochranná známka ICEBERG - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Čiastočné zamietnutie zápisu - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009])
      (2010/C 288/75)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Icebreaker Ltd (Wellington, Nový Zéland) (v zastúpení: L. Prehn, advokát)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Gilmar SpA (San Giovanni in Marignano, Taliansko) (v zastúpení: P. Perani a P. Pozzi, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. januára 2009 (vec R 1536/2007-4) o námietkovom konaní medzi Gilmar SpA a Icebreaker Ltd

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Icebreaker Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 113, 16.5.2009.


title: Vec C-370/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Bobigny (Francúzsko) 19. júna 2017 – Caisse de retraite du personnel navigant professionnel de l’aéronautique civile (CRPNPAC)/Vueling Airlines S.A.

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Bobigny (Francúzsko) 19. júna 2017 – Caisse de retraite du personnel navigant professionnel de l’aéronautique civile (CRPNPAC)/Vueling Airlines S.A.
   (Vec C-370/17)
   (2017/C 283/34)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de grande instance de Bobigny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Caisse de retraite du personnel navigant professionnel de l'aéronautique civile (CRPNPAC)

      Žalovaná: Vueling Airlines S.A.

      Prejudiciálna otázka

   Má sa zachovať účinok spojený s potvrdením E 101, ktoré bolo v súlade s článkom 11 ods. 1 a článkom 12a odsekom 1a nariadenia [Rady] (EHS) č. 574/72 z 21. marca 1972, ktorým sa stanovuje postup pri vykonávaní nariadenia (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (1), vydané inštitúciou určenou príslušným orgánom členského štátu, ktorého právne predpisy v oblasti sociálneho zabezpečenia sa naďalej uplatňujú na situáciu zamestnanca, aj napriek tomu, že potvrdenie E 101 bolo získané na základe preukázaného podvodu, právoplatne konštatovaného orgánom alebo súdom členského štátu, kde zamestnanec vykonáva alebo má vykonávať svoju činnosť?
   V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, bráni vydanie potvrdení E 101 tomu, aby osoby, ktoré utrpeli škodu v dôsledku konania zamestnávateľa, ktorý je páchateľom podvodu, získali za ňu odškodnenie bez toho, aby členstvo zamestnancov v systéme uvedenom v potvrdení E 101 bolo spochybnené žalobou o určenie zodpovednosti podanou proti zamestnávateľovi?

      (1)  Ú. v. ES L 74, 1972, s. 1; Mim. vyd. 05/001, s. 83


title: spojené veci T-440/07 a T-1/08: Uznesenie Všeobecného súdu z  3. septembra 2010 — Huta Buczek a Buczek/Komisia

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/66

      Uznesenie Všeobecného súdu z 3. septembra 2010 — Huta Buczek a Buczek/Komisia
      (spojené veci T-440/07 a T-1/08) (1)

      ()
      (2010/C 288/119)
      Jazyk konania: poľština
      Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci T-440/07.

         (1)  Ú. v. EÚ C 22, 26.1.2008.


title: Vec T-257/16: Žaloba podaná 19. mája 2016 – NM/Európska rada

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/43

         Žaloba podaná 19. mája 2016 – NM/Európska rada
   (Vec T-257/16)
   (2016/C 251/49)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: NM (ostrov Lesbos, Grécko) (v zastúpení: B. Burns, solicitor a P. O’Shea, BL)

      Žalovaná: Európska rada

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil dohodu medzi Európskou radou a Tureckom z 18. marca 2016 nazvanú „Vyhlásenie EÚ a Turecka, 18. marec 2016“,

               —

               priznal náhradu trov žalobcu.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že dohoda medzi Európskou radou a Tureckom z 18. marca 2016 nazvanú „Vyhlásenie EÚ a Turecka, 18. marec 2016“ je nezlučiteľná so základnými právami EÚ, najmä s článkami 1, 18 a 19 Charty základných práv Európskej únie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že Turecko nie je bezpečnou treťou krajinou v zmysle článku 36 smernice Rady 2005/85/ES z 1. decembra 2005 o minimálnych štandardoch pre konanie v členských štátoch o priznávaní a odnímaní postavenia utečenca (Ú. v. EÚ L 326, 13.12.2005, s. 13).

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že mala byť implementovaná smernica Rady 2001/55/ES z 20. júla 2001 o minimálnych štandardoch na poskytovanie dočasnej ochrany v prípade hromadného prílevu vysídlených osôb a o opatreniach na podporu rovnováhy úsilia medzi členskými štátmi pri prijímaní takýchto osôb a znášaní z toho vyplývajúcich dôsledkov (Ú. v. ES L 212, 7.8.2001, s. 12, Mim. vyd. 19/004, s. 162).

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že dohoda je v skutočnosti záväzná medzinárodná zmluva, alebo „akt“ s právnymi účinkami pre žalobcu, a že kvôli rozporu s článkom 218 ZFEÚ a/alebo článkom 78 ods. 3 ZFEÚ, a to buď spolu, alebo samostatne, je napadnutá dohoda neplatná.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení zákazu hromadného vyhostenia podľa článku 19 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie.


title: Vec C-595/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden 21. novembra 2013 — Staatssecretaris van Financiën proti Fiscale Eenheid X NV cs

text:
               8.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 39/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden 21. novembra 2013 — Staatssecretaris van Financiën proti Fiscale Eenheid X NV cs
   (Vec C-595/13)
   2014/C 39/12
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Staatssecretaris van Financiën

      Odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Fiscale Eenheid X NV cs

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 13 časť B písm. d) bod 6 šiestej smernice (1) vykladať v tom zmysle, že spoločnosť, ktorá bola založená viac ako jedným investorom s jediným cieľom, a to investovať nazhromaždený majetok do nehnuteľností, možno považovať za kapitálovú investičnú spoločnosť v zmysle tohto ustanovenia?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: má sa článok 13 časť B písm. d) bod 6 šiestej smernice vykladať v tom zmysle, že pojem „riadenie“ sa vzťahuje aj na skutočnú správu nehnuteľností spoločnosti, ktorú spoločnosť preniesla na tretiu osobu?

      (1)  Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. EÚ L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Vec C-259/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  21. júna 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank te Rotterdam – Holandsko) – trestné konanie proti Omni Metal Service (Nariadenie (EHS) č. 259/93 — Odpady — Káble zložené z medi a z PVC — Vývoz do Číny na účely zhodnotenia — Kód GC 020 — Zmiešaný odpad — Kombinácia dvoch látok uvedených na zelenom zozname odpadov — Nezahrnutie tohto zmiešaného odpadu do uvedeného zoznamu — Dôsledky)

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 21. júna 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank te Rotterdam – Holandsko) – trestné konanie proti Omni Metal Service
   (Vec C-259/05) (1)

   (Nariadenie (EHS) č. 259/93 - Odpady - Káble zložené z medi a z PVC - Vývoz do Číny na účely zhodnotenia - Kód GC 020 - Zmiešaný odpad - Kombinácia dvoch látok uvedených na zelenom zozname odpadov - Nezahrnutie tohto zmiešaného odpadu do uvedeného zoznamu - Dôsledky)
   (2007/C 183/07)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Rechtbank te Rotterdam
   Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom
   Omni Metal Service
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Rechtbank te Rotterdam – Výklad nariadenia Rady (EHS) č. 259/93 z 1. februára 1993 o kontrole a riadení pohybu zásielok odpadov v rámci, do a z Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 30, s. 1; Mim. vyd. 15/002 s. 176) – Zvyšky káblov o priemere 15 cm zložené z rôznych materiálov, ktoré sa majú alebo nemajú považovať za elektronický odpad v zmysle kódu GC 020 zeleného zoznamu nachádzajúcom sa v prílohe II uvedeného nariadenia – Možnosť prepravy tohto odpadu bez vykonania postupu oznámenia alebo potreby ich oddelenej prepravy
   Výrok rozsudku

               1.

               Kód GC 020 zeleného zoznamu odpadov uvedeného v prílohe II nariadenia Rady (EHS) č. 259/93 z 1. februára 1993 o kontrole a riadení pohybu zásielok odpadov v rámci, do a z Európskeho spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 2557/2001 z 28. decembra 2001, sa má vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje na káble, len ak pochádzajú z elektronického vybavenia.

               2.

               Nariadenie č. 259/93 zmenené a doplnené nariadením č. 2557/2001 sa má vykladať v tom zmysle, že okolnosť, že v zloženom odpade sa kombinujú dve látky, ktoré sa obe nachádzajú na zelenom zozname odpadov uvedenom v prílohe II tohto nariadenia, nemá za následok, že režim stanovený na základe tohto nariadenia v súvislosti s odpadmi uvedenými na tomto zozname, sa uplatňuje na uvedený zložený odpad.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 1.10.2005.


title: Vec C-513/09: Žaloba podaná 11. decembra 2009 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/25

         Žaloba podaná 11. decembra 2009 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-513/09)
   2010/C 37/32
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: V. Peere a A. Marghelis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/66/ES zo 6. septembra 2006 o batériách a akumulátoroch a použitých batériách a akumulátoroch, ktorou sa zrušuje smernica 91/157/EHS (1), a v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice 2006/66/ES uplynula 26. septembra 2008. V čase podania tejto žaloby žalovaný ešte neprijal všetky opatrenia potrebné na prebratie smernice alebo v každom prípade o nich neinformoval Komisiu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 266, s. 1.


title: Vec C-554/09: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  28. júla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Stuttgart — Nemecko) — trestné konanie proti Andreasovi Michaelovi Seegerovi (Cestná doprava — Povinnosť používať tachograf — Výnimky pre vozidlá, ktoré prepravujú materiál — Pojem materiál — Preprava prázdnych fliaš vo vozidle obchodníka s vínom a nápojmi)

text:
               8.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 298/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. júla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Stuttgart — Nemecko) — trestné konanie proti Andreasovi Michaelovi Seegerovi
   (Vec C-554/09) (1)

   (Cestná doprava - Povinnosť používať tachograf - Výnimky pre vozidlá, ktoré prepravujú materiál - Pojem „materiál“ - Preprava prázdnych fliaš vo vozidle obchodníka s vínom a nápojmi)
   2011/C 298/07
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Stuttgart

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Andreas Michael Seeger

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Oberlandesgericht Stuttgart — Výklad článku 13 ods. 1 písm. d) druhej zarážky nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 z 15. marca 2006 o harmonizácii niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Rady (EHS) č. 3821/85 a (ES) č. 2135/98 a zrušuje nariadenie Rady (EHS) č. 3820/85 (Ú. v. EÚ L 102, s. 1) — Výnimka, podľa ktorej najmä vozidlá využívané na prepravu materiálu, ktorý vodič používa počas svojej práce, sú oslobodené od povinnosti byť vybavené tachografom — Uplatnenie tejto výnimky na prepravu prázdnych zálohovaných fliaš vo vozidle obchodníka s vínom a nápojmi — Pojem „materiál“

      Výrok rozsudku

   Pojem „materiál“ uvedený v článku 13 ods. 1 písm. d) druhej zarážke nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 z 15. marca 2006 o harmonizácii niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Rady (EHS) č. 3821/85 a (ES) č. 2135/98 a zrušuje nariadenie Rady (EHS) č. 3820/85, sa má vykladať v tom zmysle, že nezahŕňa obalový materiál, ako napr. prázdne fľaše prepravované obchodníkom s vínom a nápojmi, ktorý prevádzkuje predajňu a ktorý jedenkrát do týždňa zásobuje svojich zákazníkov a pritom zbiera prázdne obaly, aby ich odviezol veľkoobchodníkovi.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 27.3.2010.


title: Vec C-342/07: Žaloba podaná 24. júla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/30

         Žaloba podaná 24. júla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-342/07)
   (2007/C 211/58)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Patakia a B. Schima)

      Žalovaná: Helénska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Helénska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/91/ES (1) zo 16. decembra 2002 o energetickej hospodárnosti budov, alebo v každom prípade tým, že ich neoznámila Komisii, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2002/91/ES do vnútroštátneho práva uplynula 4. januára 2006.

      (1)  Ú. v. EÚ L 1, s. 65; Mim. vyd. 12/002, s. 168.


title: Vec C-234/07: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  29. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/39

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 29. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-234/07) (1)

   (2008/C 51/70)

      Jazyk konania: portugalčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 7.7.2007.