title: Vec C-493/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 28. septembra 2020 – P. J./A. T., R. W., Sąd Najwyższy

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/16

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 28. septembra 2020 – P. J./A. T., R. W., Sąd Najwyższy
      (Vec C-493/20)
      (2021/C 44/22)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Najwyższy

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: P. J.

         Žalovaní: A. T., R. W. a Sąd Najwyższy

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 279 ZFEÚ a článok 160 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora v spojení s článkom 4 ods. 3 a článkom 19 ods. 1 ZEÚ a v spojení s bodom 1 prvou a druhou zarážkou uznesenia Súdneho dvora z 8. apríla 2020 vo veci C-791/19 R, Európska komisia/Poľsko, chápať v tom zmysle, že predseda disciplinárneho senátu Najvyššieho súdu nemôže až do rozhodnutia vo veci C-791/19 R navrhnúť postúpenie veci o určenie neexistencie služobného pomeru sudcu Najvyššieho súdu, a to vzhľadom na pozastavenie uplatňovania ustanovení článku 3 bodu 5, článku 27 a článku 73 § 1 ustawy z dnia 8 grudnia 2017 r. o Sądzie Najwyższym (zákon z 8. decembra 2017 o Najvyššom súde, konsolidované znenie: Dz. U. z roku 2019, položka 825, v znení neskorších predpisov)?

                  2.

                  Má sa článok 19 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ v spojení s článkom 2 a článkom 4 ods. 3 ZEÚ a s právom obrátiť sa na súd vykladať v tom zmysle, že súd členského štátu, ktorý rozhoduje vo veci určenia neexistencie služobného pomeru sudcu súdu členského štátu z dôvodu závažných pochybení v procese menovania sudcu, má povinnosť nariadiť predbežné opatrenie a zakázať žalovanému v tejto veci, aby rozhodoval v akýchkoľvek iných veciach, na ktoré sa vzťahuje právo Únie, a to pod sankciou neúčinnosti aktov alebo rozhodnutí vydaných týmto sudcom a nariadiť ostatným orgánom, aby neprideľovali veci tomuto žalovanému alebo ho neustanovovali do zložení rozhodujúcich senátov?

                  3.

                  Má sa článok 2 a článok 4 ods. 2 v spojení s článkom 19 ods. 1 druhým pododsekom ZEÚ a s právom obrátiť sa na súd vykladať v tom zmysle, že:

                              a)

                              súd členského štátu je povinný neuplatniť zákaz „spochybnenia právomoci súdov“ a „určenia alebo posúdenia zákonnosti vymenovania sudcu súdom alebo z toho vyplývajúcej právomoci plniť úlohy v oblasti výkonu spravodlivosti“, akým je zákaz stanovený v článku 29 § 2 a § 3 zákona z 8. decembra 2017 o Najvyššom súde, keď rešpektovanie ústavnej identity členských štátov zo strany Európskej únie nedovoľuje vnútroštátnemu zákonodarcovi zaviesť riešenia, ktoré porušujú základné hodnoty a zásady Európskej únie?

                              b)

                              ústavná identita členského štátu nemôže viesť k odňatiu práva obrátiť sa na nezávislý súd zriadený zákonom, ak bol menovací proces, ktorý predchádzal aktu o vymenovaní, postihnutý pochybeniami opísanými v prejudiciálnych otázkach vo veciach C-487/19 a C-508/19 a jeho predchádzajúce súdne preskúmanie bolo úmyselne a v zjavnom rozpore s ústavou štátu vylúčené?

                  4.

                  Má sa článok 2 a článok 4 ods. 2 v spojení s článkom 19 ods. 1 druhým pododsekom ZEÚ a s právom obrátiť sa na súd a s článkom 267 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že obsah pojmu ústavná identita členského štátu, pokiaľ ide o právo obrátiť sa na súd, možno stanoviť záväzným spôsobom pre súd členského štátu na poslednom stupni len v rámci dialógu medzi Súdnym dvorom a týmto súdom alebo inými súdmi členského štátu (napr. ústavným súdom) v rámci prejudiciálneho konania?

                  5.

                  Má sa článok 19 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ a všeobecná zásada práva obrátiť sa na súd, ktorý bola predtým vytvorený zákonom, vykladať v tom zmysle, že súd členského štátu na poslednom stupni zamietne návrh na postúpenie veci, v ktorej podal návrh na začatie prejudiciálneho konania na Súdny dvor, ak bol tento návrh podaný osobou, ktorá bola vymenovaná do funkcie sudcu na základe vnútroštátnych právnych predpisov a za okolností vytvorenia súdu, ktorý nespĺňa požiadavky nezávislosti a nestrannosti a nie je súdom vytvoreným zákonom, a to bez toho, aby bolo potrebné najprv využiť konanie, ktoré sa uvádza v návrhu na začatie prejudiciálneho konania C-508/19 alebo v rozsudku Súdneho dvora z 19. novembra 2019, C-585/18, C-624/18 a C- 625/18, A.K. a i.?


title: Vec C-494/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 2. októbra 2020 – K. M./T. P., Skarb Państwa – Sąd Najwyższy

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 2. októbra 2020 – K. M./T. P., Skarb Państwa – Sąd Najwyższy
      (Vec C-494/20)
      (2021/C 44/23)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Najwyższy

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: K. M.

         Žalovaní: T. P., Skarb Państwa – Sąd Najwyższy

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 279 ZFEÚ a článok 160 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora v spojení s článkom 4 ods. 3 a článkom 19 ods. 1 ZEÚ a v spojení s bodom 1 prvou a druhou zarážkou uznesenia Súdneho dvora z 8. apríla 2020 vo veci C-791/19 R, Európska komisia/Poľsko, chápať v tom zmysle, že predseda disciplinárneho senátu Najvyššieho súdu nemôže až do rozhodnutia vo veci C-791/19 R navrhnúť postúpenie veci o určenie neexistencie služobného pomeru sudcu Najvyššieho súdu, a to vzhľadom na pozastavenie uplatňovania ustanovení článku 3 bodu 5, článku 27 a článku 73 § 1 ustawy z dnia 8 grudnia 2017 r. o Sądzie Najwyższym (zákon z 8. decembra 2017 o Najvyššom súde, konsolidované znenie: Dz. U. z roku 2019, položka 825, v znení neskorších predpisov)?

                  2.

                  Má sa článok 19 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ v spojení s článkom 2 a článkom 4 ods. 3 ZEÚ a s právom obrátiť sa na súd vykladať v tom zmysle, že súd členského štátu, ktorý rozhoduje vo veci určenia neexistencie služobného pomeru sudcu súdu členského štátu z dôvodu závažných pochybení v procese menovania sudcu, má povinnosť nariadiť predbežné opatrenie a zakázať žalovanému v tejto veci, aby rozhodoval v akýchkoľvek iných veciach, na ktoré sa vzťahuje právo Únie, a to pod sankciou neúčinnosti aktov alebo rozhodnutí vydaných týmto sudcom a nariadiť ostatným orgánom, aby neprideľovali veci tomuto žalovanému alebo ho neustanovovali do zložení rozhodujúcich senátov?

                  3.

                  Má sa článok 2 a článok 4 ods. 2 v spojení s článkom 19 ods. 1 druhým pododsekom ZEÚ a s právom obrátiť sa na súd vykladať v tom zmysle, že:

                              a)

                              súd členského štátu je povinný neuplatniť zákaz „spochybnenia právomoci súdov“ a „určenia alebo posúdenia zákonnosti vymenovania sudcu súdom alebo z toho vyplývajúcej právomoci plniť úlohy v oblasti výkonu spravodlivosti“, akým je zákaz stanovený v článku 29 § 2 a § 3 zákona z 8. decembra 2017 o Najvyššom súde, keď rešpektovanie ústavnej identity členských štátov zo strany Európskej únie nedovoľuje vnútroštátnemu zákonodarcovi zaviesť riešenia, ktoré porušujú základné hodnoty a zásady Európskej únie?

                              b)

                              ústavná identita členského štátu nemôže viesť k odňatiu práva obrátiť sa na nezávislý súd zriadený zákonom, ak bol menovací proces, ktorý predchádzal aktu o vymenovaní, postihnutý pochybeniami opísanými v prejudiciálnych otázkach vo veciach C-487/19 a C-508/19 a jeho predchádzajúce súdne preskúmanie bolo úmyselne a v zjavnom rozpore s ústavou štátu vylúčené?

                  4.

                  Má sa článok 2 a článok 4 ods. 2 v spojení s článkom 19 ods. 1 druhým pododsekom ZEÚ a s právom obrátiť sa na súd a s článkom 267 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že obsah pojmu ústavná identita členského štátu, pokiaľ ide o právo obrátiť sa na súd, možno stanoviť záväzným spôsobom pre súd členského štátu na poslednom stupni len v rámci dialógu medzi Súdnym dvorom a týmto súdom alebo inými súdmi členského štátu (napr. ústavným súdom) v rámci prejudiciálneho konania?

                  5.

                  Má sa článok 19 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ a všeobecná zásada práva obrátiť sa na súd, ktorý bola predtým vytvorený zákonom, vykladať v tom zmysle, že súd členského štátu na poslednom stupni zamietne návrh na postúpenie veci, v ktorej podal návrh na začatie prejudiciálneho konania na Súdny dvor, ak bol tento návrh podaný osobou, ktorá bola vymenovaná do funkcie sudcu na základe vnútroštátnych právnych predpisov a za okolností vytvorenia súdu, ktorý nespĺňa požiadavky nezávislosti a nestrannosti a nie je súdom vytvoreným zákonom, a to bez toho, aby bolo potrebné najprv využiť konanie, ktoré sa uvádza v návrhu na začatie prejudiciálneho konania C-508/19 alebo v rozsudku Súdneho dvora z 19. novembra 2019, C-585/18, C-624/18 a C- 625/18, A.K. a i.?


title: Vec C-495/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 2. októbra 2020 – T. M./T. D., M. D., P. K., J. L., M. L., O. N., G. Z., A. S., Skarb Państwa – Sąd Najwyższy

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 2. októbra 2020 – T. M./T. D., M. D., P. K., J. L., M. L., O. N., G. Z., A. S., Skarb Państwa – Sąd Najwyższy
      (Vec C-495/20)
      (2021/C 44/24)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Najwyższy

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: T. M.

         Žalovaní: T. D., M. D., P. K., J. L., M. L., O. N., G. Z., A. S. a Skarb Państwa – Sąd Najwyższy

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 279 ZFEÚ a článok 160 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora v spojení s článkom 4 ods. 3 a článkom 19 ods. 1 ZEÚ a v spojení s bodom 1 prvou a druhou zarážkou uznesenia Súdneho dvora z 8. apríla 2020 vo veci C-791/19 R, Európska komisia/Poľsko, chápať v tom zmysle, že predseda disciplinárneho senátu Najvyššieho súdu nemôže až do rozhodnutia vo veci C-791/19 R navrhnúť postúpenie veci o určenie neexistencie služobného pomeru sudcu Najvyššieho súdu, a to vzhľadom na pozastavenie uplatňovania ustanovení článku 3 bodu 5, článku 27 a článku 73 § 1 ustawy z dnia 8 grudnia 2017 r. o Sądzie Najwyższym (zákon z 8. decembra 2017 o Najvyššom súde, konsolidované znenie: Dz. U. z roku 2019, položka 825, v znení neskorších predpisov)?

                  2.

                  Má sa článok 19 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ v spojení s článkom 2 a článkom 4 ods. 3 ZEÚ a s právom obrátiť sa na súd vykladať v tom zmysle, že súd členského štátu, ktorý rozhoduje vo veci určenia neexistencie služobného pomeru sudcu súdu členského štátu z dôvodu závažných pochybení v procese menovania sudcu, má povinnosť nariadiť predbežné opatrenie a zakázať žalovanému v tejto veci, aby rozhodoval v akýchkoľvek iných veciach, na ktoré sa vzťahuje právo Únie, a to pod sankciou neúčinnosti aktov alebo rozhodnutí vydaných týmto sudcom a nariadiť ostatným orgánom, aby neprideľovali veci tomuto žalovanému alebo ho neustanovovali do zložení rozhodujúcich senátov?

                  3.

                  Má sa článok 2 a článok 4 ods. 2 v spojení s článkom 19 ods. 1 druhým pododsekom ZEÚ a s právom obrátiť sa na súd vykladať v tom zmysle, že:

                              a)

                              súd členského štátu je povinný neuplatniť zákaz „spochybnenia právomoci súdov“ a „určenia alebo posúdenia zákonnosti vymenovania sudcu súdom alebo z toho vyplývajúcej právomoci plniť úlohy v oblasti výkonu spravodlivosti“, akým je zákaz stanovený v článku 29 § 2 a § 3 zákona z 8. decembra 2017 o Najvyššom súde, keď rešpektovanie ústavnej identity členských štátov zo strany Európskej únie nedovoľuje vnútroštátnemu zákonodarcovi zaviesť riešenia, ktoré porušujú základné hodnoty a zásady Európskej únie?

                              b)

                              ústavná identita členského štátu nemôže viesť k odňatiu práva obrátiť sa na nezávislý súd zriadený zákonom, ak bol menovací proces, ktorý predchádzal aktu o vymenovaní, postihnutý pochybeniami opísanými v prejudiciálnych otázkach vo veciach C-487/19 a C-508/19 a jeho predchádzajúce súdne preskúmanie bolo úmyselne a v zjavnom rozpore s ústavou štátu vylúčené?

                  4.

                  Má sa článok 2 a článok 4 ods. 2 v spojení s článkom 19 ods. 1 druhým pododsekom ZEÚ a s právom obrátiť sa na súd a s článkom 267 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že obsah pojmu ústavná identita členského štátu, pokiaľ ide o právo obrátiť sa na súd, možno stanoviť záväzným spôsobom pre súd členského štátu na poslednom stupni len v rámci dialógu medzi Súdnym dvorom a týmto súdom alebo inými súdmi členského štátu (napr. ústavným súdom) v rámci prejudiciálneho konania?

                  5.

                  Má sa článok 19 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ a všeobecná zásada práva obrátiť sa na súd, ktorý bola predtým vytvorený zákonom, vykladať v tom zmysle, že súd členského štátu na poslednom stupni zamietne návrh na postúpenie veci, v ktorej podal návrh na začatie prejudiciálneho konania na Súdny dvor, ak bol tento návrh podaný osobou, ktorá bola vymenovaná do funkcie sudcu na základe vnútroštátnych právnych predpisov a za okolností vytvorenia súdu, ktorý nespĺňa požiadavky nezávislosti a nestrannosti a nie je súdom vytvoreným zákonom, a to bez toho, aby bolo potrebné najprv využiť konanie, ktoré sa uvádza v návrhu na začatie prejudiciálneho konania C-508/19 alebo v rozsudku Súdneho dvora z 19. novembra 2019, C-585/18, C-624/18 a C-625/18, A.K. a i.?


title: Vec C-496/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 6. októbra 2020 – M. F./T. P.

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/20

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 6. októbra 2020 – M. F./T. P.
      (Vec C-496/20)
      (2021/C 44/25)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Najwyższy

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: M. F.

         Žalovaný: T. P.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 279 ZFEÚ a článok 160 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora v spojení s článkom 4 ods. 3 a článkom 19 ods. 1 ZEÚ a v spojení s bodom 1 prvou a druhou zarážkou uznesenia Súdneho dvora z 8. apríla 2020 vo veci C-791/19 R, Európska komisia/Poľsko, chápať v tom zmysle, že predseda disciplinárneho senátu Najvyššieho súdu nemôže až do rozhodnutia vo veci C-791/19 R navrhnúť postúpenie veci o určenie neexistencie služobného pomeru sudcu Najvyššieho súdu, a to vzhľadom na pozastavenie uplatňovania ustanovení článku 3 bodu 5, článku 27 a článku 73 § 1 ustawy z dnia 8 grudnia 2017 r. o Sądzie Najwyższym (zákon z 8. decembra 2017 o Najvyššom súde, konsolidované znenie: Dz. U. z roku 2019, položka 825, v znení neskorších predpisov)?

                  2.

                  Má sa článok 2 a článok 4 ods. 2 v spojení s článkom 19 ods. 1 druhým pododsekom ZEÚ a s právom obrátiť sa na súd vykladať v tom zmysle, že:

                              a)

                              súd členského štátu je povinný neuplatniť zákaz „spochybnenia právomoci súdov“ a „určenia alebo posúdenia zákonnosti vymenovania sudcu súdom alebo z toho vyplývajúcej právomoci plniť úlohy v oblasti výkonu spravodlivosti“, akým je zákaz stanovený v článku 29 § 2 a § 3 zákona z 8. decembra 2017 o Najvyššom súde, keď rešpektovanie ústavnej identity členských štátov zo strany Európskej únie nedovoľuje vnútroštátnemu zákonodarcovi zaviesť riešenia, ktoré porušujú základné hodnoty a zásady Európskej únie?

                              b)

                              ústavná identita členského štátu nemôže viesť k odňatiu práva obrátiť sa na nezávislý súd zriadený zákonom, ak bol menovací proces, ktorý predchádzal aktu o vymenovaní, postihnutý pochybeniami opísanými v prejudiciálnych otázkach vo veciach C-487/19 a C-508/19 a jeho predchádzajúce súdne preskúmanie bolo úmyselne a v zjavnom rozpore s ústavou štátu vylúčené?

                  3.

                  Má sa článok 2 a článok 4 ods. 2 v spojení s článkom 19 ods. 1 druhým pododsekom ZEÚ a s právom obrátiť sa na súd a s článkom 267 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že obsah pojmu ústavná identita členského štátu, pokiaľ ide o právo obrátiť sa na súd, možno stanoviť záväzným spôsobom pre súd členského štátu na poslednom stupni len v rámci dialógu medzi Súdnym dvorom a týmto súdom alebo inými súdmi členského štátu (napr. ústavným súdom) v rámci prejudiciálneho konania?

                  4.

                  Má sa článok 19 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ a všeobecná zásada práva obrátiť sa na súd, ktorý bola predtým vytvorený zákonom, vykladať v tom zmysle, že súd členského štátu na poslednom stupni zamietne návrh na postúpenie veci, ak bol tento návrh podaný osobou, ktorá bola vymenovaná do funkcie sudcu na základe vnútroštátnych právnych predpisov a za okolností vytvorenia súdu, ktorý nespĺňa požiadavky nezávislosti a nestrannosti a nie je súdom vytvoreným zákonom, a to bez toho, aby bolo potrebné najprv využiť konanie, ktoré sa uvádza v návrhu na začatie prejudiciálneho konania C-508/19 alebo v rozsudku Súdneho dvora z 19. novembra 2019, C-585/18, C-624/18 a C-625/18, A.K. a i.?


title: Vec C-506/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 9. októbra 2020 – T.B./T.D., M.D., P.K., J.L., M.L., O.N., G.Z., A.S., Skarb Państwa – Sąd Najwyższy

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 9. októbra 2020 – T.B./T.D., M.D., P.K., J.L., M.L., O.N., G.Z., A.S., Skarb Państwa – Sąd Najwyższy
      (Vec C-506/20)
      (2021/C 44/26)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Najwyższy

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: T.B.

         Žalovaní: T.D., M.D., P.K., J.L., M.L., O.N., G.Z., A.S. a Skarb Państwa – Sąd Najwyższy

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 279 ZFEÚ a článok 160 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora v spojení s článkom 4 ods. 3 a článkom 19 ods. 1 ZEÚ a v spojení s bodom 1 prvou a druhou zarážkou uznesenia Súdneho dvora z 8. apríla 2020 vo veci C-791/19 R, Európska komisia/Poľsko, chápať v tom zmysle, že predseda disciplinárneho senátu Najvyššieho súdu nemôže až do rozhodnutia vo veci C-791/19 R navrhnúť postúpenie veci o určenie neexistencie služobného pomeru sudcu Najvyššieho súdu, a to vzhľadom na pozastavenie uplatňovania ustanovení článku 3 bodu 5, článku 27 a článku 73 § 1 ustawy z dnia 8 grudnia 2017 r. o Sądzie Najwyższym (zákon z 8. decembra 2017 o Najvyššom súde, konsolidované znenie: Dz. U. z roku 2019, položka 825, v znení neskorších predpisov)?

                  2.

                  Má sa článok 19 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ v spojení s článkom 2 a článkom 4 ods. 3 ZEÚ a s právom obrátiť sa na súd vykladať v tom zmysle, že súd členského štátu, ktorý rozhoduje vo veci určenia neexistencie služobného pomeru sudcu súdu členského štátu z dôvodu závažných pochybení v procese menovania sudcu, má povinnosť nariadiť predbežné opatrenie a zakázať žalovanému v tejto veci, aby rozhodoval v akýchkoľvek iných veciach, na ktoré sa vzťahuje právo Únie, a to pod sankciou neúčinnosti aktov alebo rozhodnutí vydaných týmto sudcom a nariadiť ostatným orgánom, aby neprideľovali veci tomuto žalovanému alebo ho neustanovovali do zložení rozhodujúcich senátov?

                  3.

                  Má sa článok 2 a článok 4 ods. 2 v spojení s článkom 19 ods. 1 druhým pododsekom ZEÚ a s právom obrátiť sa na súd vykladať v tom zmysle, že:

                              a)

                              súd členského štátu je povinný neuplatniť zákaz „spochybnenia právomoci súdov“ a „určenia alebo posúdenia zákonnosti vymenovania sudcu súdom alebo z toho vyplývajúcej právomoci plniť úlohy v oblasti výkonu spravodlivosti“, akým je zákaz stanovený v článku 29 § 2 a § 3 zákona z 8. decembra 2017 o Najvyššom súde, keď rešpektovanie ústavnej identity členských štátov zo strany Európskej únie nedovoľuje vnútroštátnemu zákonodarcovi zaviesť riešenia, ktoré porušujú základné hodnoty a zásady Európskej únie?

                              b)

                              ústavná identita členského štátu nemôže viesť k odňatiu práva obrátiť sa na nezávislý súd zriadený zákonom, ak bol menovací proces, ktorý predchádzal aktu o vymenovaní, postihnutý pochybeniami opísanými v prejudiciálnych otázkach vo veciach C-487/19 a C-508/19 a jeho predchádzajúce súdne preskúmanie bolo úmyselne a v zjavnom rozpore s ústavou štátu vylúčené?

                  4.

                  Má sa článok 2 a článok 4 ods. 2 v spojení s článkom 19 ods. 1 druhým pododsekom ZEÚ a s právom obrátiť sa na súd a s článkom 267 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že obsah pojmu ústavná identita členského štátu, pokiaľ ide o právo obrátiť sa na súd, možno stanoviť záväzným spôsobom pre súd členského štátu na poslednom stupni len v rámci dialógu medzi Súdnym dvorom a týmto súdom alebo inými súdmi členského štátu (napr. ústavným súdom) v rámci prejudiciálneho konania?

                  5.

                  Má sa článok 19 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ a všeobecná zásada práva obrátiť sa na súd, ktorý bola predtým vytvorený zákonom, vykladať v tom zmysle, že súd členského štátu na poslednom stupni zamietne návrh na postúpenie veci, v ktorej podal návrh na začatie prejudiciálneho konania na Súdny dvor, ak bol tento návrh podaný osobou, ktorá bola vymenovaná do funkcie sudcu na základe vnútroštátnych právnych predpisov a za okolností vytvorenia súdu, ktorý nespĺňa požiadavky nezávislosti a nestrannosti a nie je súdom vytvoreným zákonom, a to bez toho, aby bolo potrebné najprv využiť konanie, ktoré sa uvádza v návrhu na začatie prejudiciálneho konania C-508/19 alebo v rozsudku Súdneho dvora z 19. novembra 2019, C-585/18, C-624/18 a C-625/18, A.K. a i.?


title: Vec C-509/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 22. septembra 2020 – M. F./J. M.

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/22

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 22. septembra 2020 – M. F./J. M.
      (Vec C-509/20)
      (2021/C 44/27)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Najwyższy

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: M. F.

         Žalovaný: J. M.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 279 ZFEÚ a článok 160 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora v spojení s článkom 4 ods. 3 a článkom 19 ods. 1 ZEÚ a s bodom 1 prvou a druhou zarážkou uznesenia Súdneho dvora z 8. apríla 2020 vo veci C-791/19 R, Komisia/Poľsko, chápať v tom zmysle, že návrh predsedu disciplinárneho senátu Najvyššieho súdu, v ktorom sa požaduje postúpenie spisu týkajúceho sa veci určenia neexistencie služobného pomeru sudcu Najvyššieho súdu, treba zamietnuť ako návrh podaný subjektom, ktorý až do vynesenia rozsudku vo veci C-791/19 nemôže vykonávať žiadne kroky s ohľadom na pozastavenie uplatňovania článku 3 bodu 5, článku 27 a článku 73 § 1 ustawa z dnia 8 grudnia 2017 r. o Sądzie Najwyższym (zákon z 8. decembra 2017 o Najvyššom súde) (konsolidované znenie: Dz. U. z roku 2019, položka 825, v znení neskorších predpisov)?

                  2.

                  Má sa článok 2 a článok 4 ods. 2 ZEÚ v spojení s článkom 19 ZEÚ a právo obrátiť sa na súd vykladať v tom zmysle, že:

                              a)

                              vnútroštátny súd je povinný zdržať sa uplatnenia zákazu „spochybňovania mandátu sudcov“ a „určenia alebo posúdenia zákonnosti vymenovania sudcu súdmi alebo z tohto vymenovania vyplývajúcej právomoci plniť úlohy v oblasti súdnictva“, akým je zákaz stanovený v článku 29 § 2 a § 3 ustawa z dnia 8 grudnia 2017 r. o Sądzie Najwyższym (zákon z 8. decembra 2017 o Najvyššom súde) (konsolidované znenie: Dz. U. z roku 2019, položka 825 v znení neskorších predpisov), keď rešpektovanie ústavnej identity členských štátov zo strany Únie nedovoľuje vnútroštátnemu zákonodarcovi zaviesť riešenia, ktoré porušujú základné hodnoty a zásady Únie?

                              b)

                              ústavná identita členského štátu nemôže viesť k odňatiu práva obrátiť sa na nezávislý súd zriadený zákonom, ak bol menovací proces, ktorý predchádzal odovzdaniu aktu o vymenovaní, postihnutý pochybeniami opísanými v prejudiciálnych otázkach vo veciach C-487/19 a C-508/19 a súdne preskúmanie, ktoré by predchádzalo takémuto procesu, bolo vylúčené úmyselne a v zjavnom rozpore s ústavou štátu?

                  3.

                  Má sa článok 2 a článok 4 ods. 2 v spojení s článkom 19 ZEÚ, právo obrátiť sa na súd a článok 267 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že obsah pojmu ústavná identita členského štátu, pokiaľ ide o právo obrátiť sa na súd, možno stanoviť záväzným spôsobom pre súd členského štátu na poslednom stupni len v rámci dialógu medzi Súdnym dvorom a týmto súdom alebo inými vnútroštátnymi súdmi (napr. ústavným súdom) s využitím prejudiciálneho konania?

                  4.

                  Má sa článok 19 ZEÚ v spojení s článkom 267 ZFEÚ a všeobecná zásada práva obrátiť sa na súd vopred zriadený zákonom, vykladať v tom zmysle, že súd členského štátu na poslednom stupni zamietne návrh na postúpenie spisu týkajúceho sa veci, v ktorej podal na Súdny dvor návrh na začatie prejudiciálneho konania, ak bol takýto návrh podaný osobou, ktorá bola vymenovaná do funkcie sudcu na základe vnútroštátnych právnych predpisov a za okolností vedúcich k vytvoreniu súdu, ktorý nespĺňa požiadavky nezávislosti a nestrannosti a nie je súdom vytvoreným zákonom, a to bez toho, aby bolo potrebné najprv využiť konanie, ktoré sa uvádza v prejudiciálnej otázke vo veci C-508/19 alebo v rozsudku Súdneho dvora z 19. novembra 2019, C-585/18, C-624/18 a C- 625/18, A.K. a i.?


title: Vec C-511/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 13. októbra 2020 – B. S./T. D., M. D., P. K., J. L., M. Ł., O. N., Skarb Państwa – Sąd Najwyższy

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/23

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 13. októbra 2020 – B. S./T. D., M. D., P. K., J. L., M. Ł., O. N., Skarb Państwa – Sąd Najwyższy
      (Vec C-511/20)
      (2021/C 44/28)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Najwyższy

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: B. S.

         Žalovaní: T. D., M. D., P. K., J. L., M. Ł., O. N. a Skarb Państwa – Sąd Najwyższy

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 279 ZFEÚ a článok 160 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora v spojení s článkom 4 ods. 3 a článkom 19 ods. 1 ZEÚ a v spojení s bodom 1 prvou a druhou zarážkou uznesenia Súdneho dvora z 8. apríla 2020 vo veci C-791/19 R, Európska komisia/Poľsko, chápať v tom zmysle, že predseda disciplinárneho senátu Najvyššieho súdu nemôže až do rozhodnutia vo veci C-791/19 R navrhnúť postúpenie veci o určenie neexistencie služobného pomeru sudcu Najvyššieho súdu, a to vzhľadom na pozastavenie uplatňovania ustanovení článku 3 bodu 5, článku 27 a článku 73 § 1 ustawy z dnia 8 grudnia 2017 r. o Sądzie Najwyższym (zákon z 8. decembra 2017 o Najvyššom súde, konsolidované znenie: Dz. U. z roku 2019, položka 825, v znení neskorších predpisov)?

                  2.

                  Má sa článok 19 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ v spojení s článkom 2 a článkom 4 ods. 3 ZEÚ a s právom obrátiť sa na súd vykladať v tom zmysle, že súd členského štátu, ktorý rozhoduje vo veci určenia neexistencie služobného pomeru sudcu súdu členského štátu z dôvodu závažných pochybení v procese menovania sudcu, má povinnosť nariadiť predbežné opatrenie a zakázať žalovanému v tejto veci, aby rozhodoval v akýchkoľvek iných veciach, na ktoré sa vzťahuje právo Únie, a to pod sankciou neúčinnosti aktov alebo rozhodnutí vydaných týmto sudcom a nariadiť ostatným orgánom, aby neprideľovali veci tomuto žalovanému alebo ho neustanovovali do zložení rozhodujúcich senátov?

                  3.

                  Má sa článok 2 a článok 4 ods. 2 v spojení s článkom 19 ods. 1 druhým pododsekom ZEÚ a s právom obrátiť sa na súd vykladať v tom zmysle, že:

                              a)

                              súd členského štátu je povinný neuplatniť zákaz „spochybnenia právomoci súdov“ a „určenia alebo posúdenia zákonnosti vymenovania sudcu súdom alebo z toho vyplývajúcej právomoci plniť úlohy v oblasti výkonu spravodlivosti“, akým je zákaz stanovený v článku 29 § 2 a § 3 zákona z 8. decembra 2017 o Najvyššom súde, keď rešpektovanie ústavnej identity členských štátov zo strany Európskej únie nedovoľuje vnútroštátnemu zákonodarcovi zaviesť riešenia, ktoré porušujú základné hodnoty a zásady Európskej únie?

                              b)

                              ústavná identita členského štátu nemôže viesť k odňatiu práva obrátiť sa na nezávislý súd zriadený zákonom, ak bol menovací proces, ktorý predchádzal aktu o vymenovaní, postihnutý pochybeniami opísanými v prejudiciálnych otázkach vo veciach C-487/19 a C-508/19 a jeho predchádzajúce súdne preskúmanie bolo úmyselne a v zjavnom rozpore s ústavou štátu vylúčené?

                  4.

                  Má sa článok 2 a článok 4 ods. 2 v spojení s článkom 19 ZEÚ a so zásadou práva obrátiť sa na súd a s článkom 267 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že obsah pojmu ústavná identita členského štátu, pokiaľ ide o právo obrátiť sa na súd, možno stanoviť záväzným spôsobom pre súd členského štátu na poslednom stupni len v rámci dialógu medzi Súdnym dvorom a týmto súdom alebo inými súdmi členského štátu (napr. ústavným súdom) v rámci prejudiciálneho konania?

                  5.

                  Má sa článok 19 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ v spojení s článkom 267 ZFEÚ a so všeobecnou zásadou práva obrátiť sa na súd, ktorý bola predtým vytvorený zákonom, vykladať v tom zmysle, že súd členského štátu na poslednom stupni zamietne návrh na postúpenie veci, v ktorej podal návrh na začatie prejudiciálneho konania na Súdny dvor, ak bol tento návrh podaný osobou, ktorá bola vymenovaná do funkcie sudcu na základe vnútroštátnych právnych predpisov a za okolností vytvorenia súdu, ktorý nespĺňa požiadavky nezávislosti a nestrannosti a nie je súdom vytvoreným zákonom, a to bez toho, aby bolo potrebné najprv využiť konanie, ktoré sa uvádza v návrhu na začatie prejudiciálneho konania C-508/19 alebo v rozsudku Súdneho dvora z 19. novembra 2019, C-585/18, C-624/18 a C-625/18, A.K. a i.?


title: Vec C-563/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Warszawie (Poľsko) 28. októbra 2020 – ORLEN KolTrans sp. z o. o./Prezes Urzędu Transportu Kolejowego

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/24

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Warszawie (Poľsko) 28. októbra 2020 – ORLEN KolTrans sp. z o. o./Prezes Urzędu Transportu Kolejowego
      (Vec C-563/20)
      (2021/C 44/29)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: ORLEN KolTrans sp. z o. o.

         Žalovaný: Prezes Urzędu Transportu Kolejowego

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 30 ods. 2 písm. e) smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/14/ES z 26. februára 2001 o prideľovaní kapacity železničnej infraštruktúry, vyberaní poplatkov za používanie železničnej infraštruktúry a bezpečnostnej certifikácii (1) vykladať v tom zmysle, že priznáva železničnému podniku, ktorý používa alebo má v úmysle používať železničnú infraštruktúru, právo zúčastniť sa konania vedeného regulačným orgánom, ktorého cieľom je stanovenie výšky poplatkov za prístup k železničnej infraštruktúre manažérom železničnej infraštruktúry?

                  2.

                  V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, má sa článok 30 ods. 5 a 6 smernice 2001/14/ES vykladať v tom zmysle, že priznáva železničnému podniku, ktorý používa alebo má v úmysle používať železničnú infraštruktúru, právo napadnúť rozhodnutie regulačného orgánu, ktorým sa schvaľuje výška poplatkov za prístup k železničnej infraštruktúre stanovených manažérom tejto infraštruktúry?

         (1)  Ú. v. ES L 75, 2001, s. 29; Mim. vyd. 07/005, s. 404.


title: Vec C-587/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 9. novembra 2020 – Ligebehandlingsnævnet ako zástupca A/HK/Danmark a HK/Privat

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 9. novembra 2020 – Ligebehandlingsnævnet ako zástupca A/HK/Danmark a HK/Privat
      (Vec C-587/20)
      (2021/C 44/30)
      Jazyk konania: dánčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Østre Landsret

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Ligebehandlingsnævnet ako zástupca A

         Žalovaní: HK/Danmark a HK/Privat

         Vedľajší účastník konania: Fagbevægelsens Hovedorganisation (FH)

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 3 ods. 1 písm. a) smernice o zamestnanosti (1) vykladať tak, že na politicky volenú odvetvovú predsedníčku odborovej organizácie sa za okolností uvedených [v návrhu na začatie prejudiciálneho konania] vzťahuje smernica o zamestnanosti?

         (1)  Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, 2000, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79).


title: Vec C-604/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 16. novembra 2020 – ROI Land Investments Ltd./FD

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 16. novembra 2020 – ROI Land Investments Ltd./FD
      (Vec C-604/20)
      (2021/C 44/31)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesarbeitsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: ROI Land Investments Ltd.

         Odporca v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: FD

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 6 ods. 1 v spojení s článkom 21 ods. 2 a článkom 21 ods. 1 písm. b) bodom i) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (ďalej len „nariadenie č. 1215/2012“) (1) vykladať v tom zmysle, že zamestnanec môže žalovať právnickú osobu, ktorá nie je jeho zamestnávateľom a ktorá nemá bydlisko v zmysle článku 63 ods. 1 nariadenia č. 1215/2012 na území členského štátu, ale ktorá vo vzťahu k zamestnancovi na základe dohody o ručení priamo ručí za nároky vyplývajúce z individuálnej pracovnej zmluvy uzavretej s treťou osobou, na súdoch podľa miesta, kde alebo odkiaľ zamestnanec obvykle vykonáva svoju prácu v pracovnom pomere, alebo na súdoch podľa miesta, kde naposledy vykonával prácu v pracovnom pomere, ak by bez dohody o ručení nedošlo k uzavretiu pracovnej zmluvy s uvedenou treťou osobou?

                  2.

                  Má sa článok 6 ods. 1 nariadenia č. 1215/2012 vykladať v tom zmysle, že výhrada týkajúca sa článku 21 ods. 2 nariadenia č. 1215/2012 vylučuje uplatnenie noriem právomoci stanovených vo vnútroštátnom práve členského štátu, ktoré zamestnancovi umožňujú žalovať právnickú osobu, ktorá vo vzťahu k nemu za okolností, aké sú opísané v prvej otázke, priamo ručí za nároky vyplývajúce z individuálnej pracovnej zmluvy uzavretej s treťou osobou, ako „právneho nástupcu“ zamestnávateľa na súdoch podľa miesta obvyklého výkonu práce, ak taká právomoc nie je daná podľa článku 21 ods. 2 v spojení s článkom 21 ods. 1 písm. b) bodom i) nariadenia č. 1215/2012?

                  3.

                  V prípade, ak bude odpoveď na prvú otázku záporná a odpoveď na druhú otázku bude kladná:

                              a)

                              Má sa článok 17 ods. 1 nariadenia č. 1215/2012 vykladať v tom zmysle, že pojem „povolanie“ zahŕňa závislé zamestnanie v pracovnom pomere?

                              b)

                              V prípade kladnej odpovede, má sa článok 17 ods. 1 nariadenia č. 1215/2012 vykladať v tom zmysle, že dohoda o ručení, na základe ktorej právnická osoba priamo ručí za nároky zamestnanca vyplývajúce z individuálnej pracovnej zmluvy uzavretej s treťou osobou, predstavuje zmluvu, ktorú zamestnanec uzavrel na účely, ktoré je možné považovať za súčasť jeho povolania?

                  4.

                  Ak by mal vnútroštátny súd podľa odpovede na vyššie uvedené otázky medzinárodnú právomoc na rozhodnutie sporu:

                              a)

                              Má sa článok 6 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 zo 17. júna 2008 o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky (Rím I) (2) vykladať v tom zmysle, že pojem „výkon povolania“ zahŕňa závislé zamestnanie v pracovnom pomere?

                              b)

                              V prípade kladnej odpovede, má sa článok 6 ods. 1 nariadenia Rím I vykladať v tom zmysle, že dohoda o ručení, na základe ktorej právnická osoba priamo ručí vo vzťahu k zamestnancovi za nároky vyplývajúce z individuálnej pracovnej zmluvy uzavretej s treťou osobou, predstavuje zmluvu, ktorú zamestnanec uzavrel na účel, ktorý sa môže považovať za patriaci do oblasti výkonu jeho povolania?

         (1)  Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 1.

         (2)  Ú. v. EÚ L 177, 2008, s. 6.


title: Vec C-605/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 17. novembra 2020 – Suzlon Wind Energy Portugal – Energia Eólica Unipessoal, Lda/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/26

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 17. novembra 2020 – Suzlon Wind Energy Portugal – Energia Eólica Unipessoal, Lda/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Vec C-605/20)
      (2021/C 44/32)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Supremo Tribunal Administrativo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Suzlon Wind Energy Portugal – Energia Eólica Unipessoal, Lda

         Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je v súlade s právom Únie taký výklad, podľa ktorého sa opravy vykonané počas takzvanej „záručnej doby“ považujú za transakcie oslobodené od dane len vtedy, ak sú uskutočnené bezodplatne a pokiaľ sú implicitne zahrnuté do predajnej ceny výrobku, na ktorý sa vzťahuje záruka, a preto poskytovanie služieb uskutočnené v záručnej dobe (bez ohľadu na to, či tieto plnenia zahŕňajú alebo nezahŕňajú použitie materiálov), ktoré je predmetom faktúry, musí podliehať dani, keďže sa nevyhnutne musí považovať za poskytovanie služieb za protihodnotu?

                  2.

                  Má sa vystavenie vyúčtovania dodávateľovi komponentov veterných turbín na úhradu nákladov, ktoré znáša kupujúci uvedených výrobkov počas záručnej doby za účelom nahradenia komponentov (nové dovozy výrobkov od dodávateľa, na ktoré sa uplatnila DPH, a ktoré viedli k odpočítaniu dane) a zodpovedajúcej opravy (prostredníctvom nadobudnutia služieb od tretích strán s vyrubením DPH) v rámci poskytovania služieb týkajúcich sa výstavby veterného parku tretím stranám zo strany uvedeného kupujúceho (patriaci do rovnakej skupiny ako predávajúci so sídlom v tretej krajine), považovať za jednoduchú transakciu prenesenia nákladov, a ako taká byť oslobodená od DPH, alebo sa má považovať za poskytovanie služieb za protihodnotu, ktoré musí viesť k vyrubeniu dane?


title: Vec C-615/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy (Poľsko) 18. novembra 2020 – trestné konanie proti YP a i.

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/27

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy (Poľsko) 18. novembra 2020 – trestné konanie proti YP a i.
      (Vec C-615/20)
      (2021/C 44/33)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Okręgowy.

         Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      YP a i.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa právo Únie, najmä článok 47 Charty základných práv (ďalej len „Charta“) a v ňom zakotvené právo na účinný prostriedok nápravy pred súdom a právo na to, aby jeho záležitosť bola spravodlivo, verejne a v primeranej lehote prejednaná nezávislým a nestranným súdom zriadeným zákonom, vykladať tak, že bráni ustanoveniam vnútroštátneho práva podrobnejšie predstavených v druhej a tretej otázke nižšie, t. j. článkom 80 a 129 ustawa z dnia 27 lipca 2001 r. – Prawo o ustroju sądów powszechnych (zákon z 27. júla 2001 o organizácii všeobecných súdov; ďalej len „p.u.s.p“), ako aj článku 110 § 2a p.u.s.p. a článku 27 § 1 bodu 1a ustawa z dnia 8 grudnia 2017 r. o Sądzie Najwyższym (zákon z 8. decembra 2017 o Najvyššom súde; ďalej len „zákon Najvyššom súde“), ktoré umožňujú disciplinárnemu senátu Sąd Najwyższy (Najvyšší súd) zbaviť sudcu imunity, pozastaviť mu výkon jeho funkcie a tým mu fakticky znemožniť, aby rozhodoval o pridelených veciach, najmä keď:

                              a)

                              disciplinárny senát Sąd Najwyższy (Najvyšší súd) nie je „súdom“ v zmysle článku 47 Charty, článku 6 EDĽP a článku 45 ods.1 poľskej ústavy (rozsudky C-585/18, C-624/18 a C-625/18, EU:C:2019:982);

                              b)

                              členovia disciplinárneho senátu Sąd Najwyższy (Najvyšší súd) majú obzvlášť silné väzby so zákonodarnou a výkonnou mocou (uznesenie z 8. apríla 2020, Komisia/Poľsko, C-791/19 R, EU:C:2020:277);

                              c)

                              Poľská republika je povinná pozastaviť uplatňovanie niektorých ustanovení ustawa z dnia 8 grudnia 2017 r. o Sądzie Najwyższym (zákon o Najvyššom súde) týkajúcich sa tzv. disciplinárneho senátu a nepostúpiť veci prebiehajúce pred týmto senátom rozhodovaciemu zloženiu, ktoré nespĺňa požiadavky nezávislosti (uznesenie z 8. apríla 2020, Komisia/Poľsko, C-791/19 R, EU:C:2020:277).

                  2.

                  Má sa právo Únie, najmä článok 2 ZEÚ a v ňom zakotvená hodnota právneho štátu, ako aj požiadavky účinnej súdnej ochrany vyplývajúce z článku 19 ods. 1 druhého pododseku ZEÚ, vykladať tak, že „ustanovenia upravujúce systém disciplinárnych opatrení voči osobám, ktorých úlohou je rozhodovať v súdnych konaniach“ zahŕňajú aj ustanovenia týkajúce sa vyvodenia trestnoprávnej zodpovednosti voči sudcovi alebo odňatia slobody sudcovi (zadržania sudcu) vnútroštátneho súdu, akými sú článok 181 poľskej ústavy v spojení s článkami 80 a 129 p.u.s.p., podľa ktorých:

                              a)

                              vyvodenie trestnoprávnej zodpovednosti voči sudcovi alebo odňatie slobody sudcovi (zadržanie sudcu) vnútroštátneho súdu v zásade na návrh prokurátora si vyžaduje udelenie súhlasu zo strany príslušného disciplinárneho súdu;

                              b)

                              disciplinárny súd v rámci udeľovania súhlasu s vyvodením trestnoprávnej zodpovednosti voči sudcovi alebo s odňatím slobody sudcovi (zadržaním sudcu) vnútroštátneho súdu môže (a v niektorých prípadoch má povinnosť) pozastaviť tomuto sudcovi výkon jeho funkcie;

                              c)

                              ak disciplinárny súd pozastaví sudcovi vnútroštátneho súdu výkon jeho funkcie, je povinný danému sudcovi počas obdobia pozastavenia funkcie zároveň znížiť plat v rozsahu stanovenom týmito ustanoveniami?

                  3.

                  Má sa právo Únie, najmä predpisy uvedené v druhej otázke, vykladať tak, že bráni takým ustanoveniam členského štátu, ako článok 110 § 2a p.u.s.p. a článok 27 § 1 bod 1a zákona o Najvyššom súde, podľa ktorých veci týkajúce sa udelenia súhlasu s vyvodením trestnoprávnej zodpovednosti voči sudcovi alebo odňatím slobody sudcovi (zadržaním sudcu) vnútroštátneho súdu spadajú v prvostupňovom, ako aj druhostupňovom konaní do výlučnej príslušnosti takého orgánu, akým je disciplinárny senát, predovšetkým s ohľadom na to (jednotlivo alebo kumulatívne), že:

                              a)

                              vytvorenie disciplinárneho senátu sa časovo zhoduje so zmenou zásad vymenovania členov takého orgánu, akým je Krajowa Rada Sądownictwa (Štátna súdna rada, ďalej len „Štátna súdna rada“), ktorá sa zúčastňuje na procese menovania sudcov a na návrh ktorej boli menovaní všetci členovia disciplinárneho senátu;

                              b)

                              vnútroštátny zákonodarca vylúčil možnosť presunutia do disciplinárneho senátu úradujúcich sudcov takého vnútroštátneho súdu posledného stupňa, akým je Sąd Najwyższy (Najvyšší súd), v rámci ktorého tento senát funguje, takže v disciplinárnom senáte môžu zasadať len noví členovia menovaní na návrh Štátnej súdnej rady v zmenenom zložení;

                              c)

                              disciplinárny senát sa vyznačuje najmä vysokým stupňom autonómie v rámci Sąd Najwyższy (Najvyšší súd);

                              d)

                              Sąd Najwyższy (Najvyšší súd) v rozsudkoch vydaných na účely vykonania rozsudku z 19. novembra 2019, A.K. a i. (Nezávislosť disciplinárneho senátu Najvyššieho súdu) (C-585/18, C-624/18 a C-625/18, EU:C:2019:982), potvrdil, že Štátna súdna rada v zmenenom zložení nie je orgánom nezávislým od zákonodarnej a výkonnej moci a že disciplinárny senát nie je „súdom“ v zmysle článku 47 Charty, článku 6 EDĽP a článku 45 ods. 1 poľskej ústavy;

                              e)

                              návrh na udelenie súhlasu s vyvodením trestnoprávnej zodpovednosti voči sudcovi alebo so zbavením slobody sudcu (zadržaním sudcu) vnútroštátneho súdu v zásade dáva prokurátor, ktorého služobne nadriadeným je orgán výkonnej moci, a to minister spravodlivosti, ktorý môže dávať prokurátorom záväzné inštrukcie týkajúce sa obsahu procesných úkonov, a zároveň členovia disciplinárneho senátu a Štátnej súdnej rady v zmenenom zložení majú, ako konštatoval Sąd Najwyższy (Najvyšší súd) v rozsudkoch uvedených v druhej otázke písmene d), obzvlášť silné väzby so zákonodarnou a výkonnou mocou a z tohto dôvodu nemožno disciplinárny senát považovať za tretí subjekt vo vzťahu k účastníkovi konania;

                              f)

                              Poľská republika bola povinná pozastaviť uplatňovanie niektorých ustanovení zákona o Najvyššom súde týkajúcich sa disciplinárneho senátu a nepostúpiť veci prebiehajúce pred týmto senátom na rozhodnutie zloženiu, ktoré nespĺňa požiadavky, v súlade s uznesením z 8. apríla 2020, Komisia/Poľsko (C-791/19 R, EU:C:2020:277)?

                  4.

                  V prípade udelenia súhlasu s vyvodením trestnoprávnej zodpovednosti voči sudcovi vnútroštátneho súdu a pozastavenia tomuto sudcovi výkonu funkcie spolu so znížením jeho platu počas tohto pozastavenia, sa má právo Únie, najmä ustanovenia uvedené v druhej otázke a zásada prednosti, zásada lojálnej spolupráce uvedená v článku 4 ods. 3 ZEÚ a zásada právnej istoty, vykladať tak, že bránia tomu, aby takéto udelenie súhlasu bolo platné, najmä pokiaľ ide o pozastavenie výkonu funkcie sudcu, pokiaľ daný súhlas udelil taký orgán ako disciplinárny senát, takže:

                              a)

                              všetky štátne orgány (vrátane súdu predkladajúceho návrh, v ktorom zasadá sudca, na ktorého sa vzťahuje tento súhlas, ako aj orgány, ktoré majú právomoc určiť a zmeniť zloženie vnútroštátneho súdu) majú povinnosť tento súhlas nezohľadniť a umožniť sudcovi vnútroštátneho súdu, voči ktorému bol vydaný súhlas, aby zasadal v rozhodovacom zložení tohto súdu,

                              b)

                              súd, v ktorom zasadá sudca, na ktorého sa vzťahuje tento súhlas, je súdom zriadeným zákonom, ktorý je nezávislý a nestranný a ktorý teda môže rozhodovať ako „súd“ o otázkach týkajúcich sa uplatňovania alebo výkladu práva Únie?


title: Vec C-634/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 25. novembra 2020 – A/Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/29

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 25. novembra 2020 – A/Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto
      (Vec C-634/20)
      (2021/C 44/34)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Korkein hallinto-oikeus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: A

         Odporca v odvolacom konaní: Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa články 45 alebo 49 ZFEÚ s prihliadnutím na zásadu proporcionality vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby príslušný orgán hostiteľského členského štátu na základe vnútroštátnych právnych predpisov priznal určitej osobe právo na výkon lekárskeho povolania, ktoré platí len tri roky a ktoré je obmedzené v tom zmysle, že táto osoba môže vykonávať činnosť len pod vedením a dohľadom registrovaného lekára a v tom istom období musí absolvovať trojročnú osobitnú odbornú prípravu v odbore všeobecné lekárstvo, aby mohla v hostiteľskom členskom štáte získať povolenie na samostatný výkon lekárskeho povolania, ak sa vezme do úvahy, že:

                  a)

                  táto osoba v domovskom členskom štáte získala prvý diplom v odbore lekárstvo, ale pri podaní žiadosti o uznanie odbornej kvalifikácie v hostiteľskom členskom štáte nebola schopná predložiť osvedčenie o odbornej stáži v trvaní jedného roka, ktoré sa v domovskom členskom štáte dodatočne vyžaduje ako podmienka na získanie odbornej kvalifikácie;

                  b)

                  tejto osobe bola v hostiteľskom členskom štáte so zreteľom na článok 55a smernice o odborných kvalifikáciách (1) ako prednostná alternatíva, ktorú táto osoba odmietla, ponúknutá možnosť absolvovať v hostiteľskom členskom štáte počas trojročného obdobia odbornú stáž zodpovedajúcu usmerneniam domovského členského štátu a požiadať o jej uznanie na príslušnom orgáne domovského členského štátu, aby potom mohla v hostiteľskom členskom štáte opäť požiadať o udelenie práva na výkon lekárskeho povolania prostredníctvom automatického systému uznávania uvedeného v smernici;

                  c)

                  účel vnútroštátnych predpisov hostiteľského členského štátu spočíva v zvýšení bezpečnosti pacientov, ako aj kvality služieb v zdravotníctve tým, že sa zabezpečí, aby zdravotnícki pracovníci mali odborné vzdelanie potrebné na svoju odbornú činnosť, inú dostatočnú odbornú kvalifikáciu a ostatné schopnosti vyžadované na túto odbornú činnosť?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií (Ú. v. EÚ L 255, 2005, s. 22).


title: Vec C-641/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail de Liège (Belgicko) 26. novembra 2020 – VT/Centre public d’action sociale de Liège (CPAS)

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/30

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail de Liège (Belgicko) 26. novembra 2020 – VT/Centre public d’action sociale de Liège (CPAS)
      (Vec C-641/20)
      (2021/C 44/35)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal du travail de Liège

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: VT

         Žalovaný: Centre public d’action sociale de Liège (CPAS)

         Prejudiciálna otázka

      Keď sa členský štát rozhodne odobrať utečencovi jeho postavenie podľa článku 11 smernice 2011/95 (1), a následne mu odobrať povolenie na pobyt a nariadiť opustenie územia, majú sa články 7 a 13 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území (2), v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie, vykladať tak, že znamenajú, že dotknutá osoba si zachováva predbežné právo alebo pobyt, ako aj svoje sociálne práva počas preskúmania súdneho prostriedku nápravy podaného proti rozhodnutiu o ukončení pobytu a o návrate?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ z 13. decembra 2011 o normách pre oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany, o jednotnom postavení utečencov alebo osôb oprávnených na doplnkovú ochranu a o obsahu poskytovanej ochrany (Ú. v. EÚ L 337, 2011, s. 9).

         (2)  Ú. v. EÚ L 348, 2008, s. 98.


title: Vec C-646/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 1. decembra 2020 – Senatsverwaltung für Inneres und Sport, Standesamtsaufsicht/TB

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/30

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 1. decembra 2020 – Senatsverwaltung für Inneres und Sport, Standesamtsaufsicht/TB
      (Vec C-646/20)
      (2021/C 44/36)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Senatsverwaltung für Inneres und Sport, Standesamtsaufsicht

         Žalovaný: TB

         za účasti: Standesamt Mitte von Berlin, RD

         Prejudiciálne otázky

      Na účely výkladu článku 1 ods. 1 písm. a), článku 2 bodu 4, článku 21 ods. 1 a článku 46 nariadenia Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (1) boli položené tieto otázky:

                  1.

                  Ide v prípade zrušenia manželstva na základe článku 12 talianskeho zákonného dekrétu (Decreto Legge) č. 132 z 12. septembra 2014 (DL č. 132/2014) o rozsudok o rozvode manželstva v zmysle nariadenia Brusel IIa?

                  2.

                  V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Má sa so zrušením manželstva na základe článku 12 talianskeho zákonného dekrétu (Decreto Legge) č. 132 z 12. septembra 2014 (DL č. 132/2014) zaobchádzať podľa právnej úpravy v článku 46 nariadenia Brusel IIa týkajúcej sa verejných listín a dohôd?

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (Ú. v. EÚ L 338, 2003, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 243).


title: Vec C-656/20 P: Odvolanie podané 4. decembra 2020: Hermann Albers eK proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 5. októbra 2020 vo veci T-597/18, Hermann Albers/Európska komisia

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/31

      Odvolanie podané 4. decembra 2020: Hermann Albers eK proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 5. októbra 2020 vo veci T-597/18, Hermann Albers/Európska komisia
      (Vec C-656/20 P)
      (2021/C 44/37)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Hermann Albers eK (v zastúpení: S. Roling, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Spolková republika Nemecko, Land Niedersaschsen

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje:

                  —

                  čiastočne zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 5. októbra 2020, Hermann Albers/Komisia T-597/18, zrušením bodov 1 a 2jeho výroku,

                  —

                  v plnom rozsahu vyhovieť návrhom predloženým v prvostupňovom konaní na zrušenie rozhodnutia Európskej komisie z 12. júla 2018, C(2018) 4385 final (1) a uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd nezohľadnil význam článkov 107 a 108 ZFEÚ, pokiaľ ide o § 7a Niedersächsisches Nahverkehrsgesetz (zákon o miestnej doprave Spolkovej krajiny Dolné Sasko – NNVG). § 7a NNVG na rozdiel od toho, čo tvrdí Všeobecný súd, predstavuje novú pomoc, na ktorú sa vzťahuje oznamovacia povinnosť.
      Pokiaľ ide o článok 107 ZFEÚ, opatrenie nie je len medzištátnym prerozdelením finančných prostriedkov v rozsahu, v akom sú poverujúce orgány v rámci svojej dvojitej úlohy majiteľov podnikov verejnej dopravy príjemcami finančných dotácií a využívajú ich selektívnym spôsobom prostredníctvom priamych príspevkov na úkor súkromného sektora. Poverujúce orgány totiž kontrolujú podniky verejnej dopravy ako svoje „vlastné služby“. Finančné dotácie poskytnuté poverujúcim orgánom neoddeliteľne súvisia s poskytnutím výhody, keďže použitie prostriedkov na hospodársku činnosť komunálnych podnikov je v tom čase už určené. To narušuje hospodársku súťaž a prekáža obchodu medzi členskými štátmi.
      Okrem toho a s prihliadnutím na povahu štátnej pomoci stanovenej v § 7a NNVG, ale aj nezávisle od toho, ide tiež o porušenie článku 108 ods. 3 ZFEÚ, pretože Spolková republika Nemecko neoznámila § 7b NNVG Európskej komisii.

         (1)  Rozhodnutie Európskej komisie o nevznesení námietok voči opatreniu prijatému Spolkovou krajinou Dolné Sasko (Niedersachsen) v súlade s § 7a Niedersächsisches Nahverkehrsgesetz (vec SA.46538 [2017/NN]) (Ú. v. EÚ C 292, 2018, s. 1).


title: Vec C-661/20: Žaloba podaná dňa 5. decembra 2020 – Európska komisia v. Slovenská republika

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/32

      Žaloba podaná dňa 5. decembra 2020 – Európska komisia v. Slovenská republika
      (Vec C-661/20)
      (2021/C 44/38)
      Jazyk konania: slovenčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: C. Hermes, R. Lindenthal, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Slovenská republika

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor vyhlásil, že:

                  —

                  Slovenská republika si nesplnila povinnosti podľa článku 6 ods. 3 v spojení s článkom 7 smernice Rady 92/43/EHS (1) z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín tým, že vyňala programy starostlivosti o lesy a ich zmeny, náhodnú ťažbu dreva a opatrenia na predchádzanie ohrozeniu lesov a odstránenie následkov škôd spôsobených prírodnými katastrofami z požiadavky, aby v prípade, že môžu mať pravdepodobne významný vplyv na územia sústavy Natura 2000, podliehali primeranému posúdeniu ich vplyvov na príslušné územia z hľadiska cieľov ochrany týchto území,

                  —

                  Slovenská republika si nesplnila povinnosti vyplývajúce z článku 6 ods. 2 v spojení s článkom 7 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín tým, že neprijala primerané kroky na zabránenie poškodeniu biotopov a podstatnému rušeniu v osobitných chránených územiach vyhlásených pre ochranu hlucháňa hôrneho (OCHÚ Nízke Tatry SKCHVU018, OCHÚ Tatry SKCHVU030, OCHÚ Veľká Fatra SKCHVU033, OCHÚ Muránska planina-Stolica SKCHVU017, OCHÚ Chočské vrchy SKCHVU050, OCHÚ Horná Orava SKCHVU008, OCHÚ Volovské vrchy SKCHVU036, OCHÚ Malá Fatra SKCHVU013, OCHÚ Poľana SKCHVU022, OCHÚ Slovenský Raj SKCHVU053, OCHÚ Levočské vrchy SKCHVU051 a OCHÚ Strážovské vrchy SKCHVU028),

                  —

                  Slovenská republika si nesplnila povinnosti vyplývajúce z článku 4 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES (2) z 30. novembra 2009 o ochrane voľne žijúceho vtáctva tým, že neprijala osobitné ochranné opatrenia týkajúce sa biotopu hlucháňa hôrneho v rámci OCHÚ Nízke Tatry SKCHVU018, OCHÚ Tatry SKCHVU030, OCHÚ Veľká Fatra SKCHVU033, OCHÚ Muránska planina-Stolica SKCHVU017, OCHÚ Volovské vrchy SKCHVU036, OCHÚ SKCHVU013 Malá Fatra a OCHÚ Levočské vrchy SKCHVU051, vyhlásených pre jeho ochranu, aby sa zabezpečilo jeho prežitie a rozmnožovanie v oblasti jeho rozšírenia, a

                  —

                  zaviazal Slovenskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Podľa článku 6 ods. 3 smernice o biotopoch podlieha akýkoľvek plán alebo projekt, ktorý priamo nesúvisí so správou lokality alebo pre ňu nie je potrebný, ale pravdepodobne významne ovplyvní túto lokalitu, primeranému hodnoteniu jeho vplyvov na danú lokalitu z hľadiska cieľov ochrany lokality. Príslušné vnútroštátne orgány môžu na základe záverov posúdenia vplyvov na lokalitu súhlasiť s plánom alebo projektom iba po tom, čo sa presvedčia, že nepriaznivo neovplyvní integritu príslušnej lokality. v Slovenskej republike zákon o ochrane prírody a zákon o lesoch nezabezpečili, aby programy starostlivosti o lesy a ich zmeny, náhodná ťažba dreva a opatrenia na predchádzanie ohrozeniu lesov a odstránenie následkov škôd spôsobených prírodnými katastrofami podliehali povinnosti primeraného hodnotenia vplyvov na lokality sústavy Natura 2000. Správna transpozícia článku 6 ods. 3 v spojení s článkom 7 smernice o biotopoch nebola zabezpečená v momente uplynutia lehoty v odôvodnenom stanovisku a spôsobuje pokračujúce problémy doteraz.
      Podľa článku 6 ods. 2 smernice o biotopoch, členské štáty podniknú primerané kroky, aby sa na osobitne chránených územiach predišlo poškodeniu prirodzených biotopov a biotopov druhov, ako aj rušeniu druhov, pre ktoré boli územia vyhlásené za chránené, pokiaľ by takéto rušenie bolo podstatné vo vzťahu k cieľom smernice. Toto ustanovenie sa podľa článku 7 smernice o biotopoch vzťahuje tak na lokality s európskym významom, ako aj na osobitné chránené územia podľa smernice o vtákoch. Slovensko vyhlásilo v zmysle článku 4 ods. 1 smernice o vtákoch postupne 12 osobitných chránených území na ochranu hlucháňa hôrneho, ktorý je druhom uvedeným v prílohe I k smernici o vtákoch. Slovensko však nepodniklo primerané kroky, aby predišlo poškodeniu biotopov hlucháňa hôrneho a podstatnému rušeniu tohto druhu v týchto 12 osobitných chránených územiach.
      Slovenská republika mala povinnosť podľa článku 4 ods. 1 smernice o vtákoch stanoviť v 12 osobitných chránených územiach vyhlásených na ochranu hlucháňa hôrneho zvláštne opatrenia, ktoré zahŕňajú povinnosť ustanoviť osobitné ciele ochrany. Slovenská republika v čase uplynutia lehoty v odôvodnenom stanovisku a ani v čase podania tejto žaloby ešte neprijala programy starostlivosti o chránené územia podľa zákona o ochrane prírody pre biotopy hlucháňa hôrneho v 7 osobitných chránených územiach.

         (1)  Ú. v. ES 1992, L 206, s. 7; Mim. Vyd.: 15 / 002, s. 102.

         (2)  Ú. v. EÚ 2010, L 20, s. 7.


title: Vec C-663/20 P: Odvolanie podané 4. decembra 2020 proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma rozšírená komora) z 23. septembra 2020 vo veci T-414/17, Hypo Vorarlberg Bank AG/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/33

      Odvolanie podané 4. decembra 2020 proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma rozšírená komora) z 23. septembra 2020 vo veci T-414/17, Hypo Vorarlberg Bank AG/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
      (Vec C-663/20 P)
      (2021/C 44/39)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB) (v zastúpení: H. Ehlers, P.A. Messina a J. Kerlin, Bevollmächtigte, H.-G. Kamann, F. Louis, P. Gey, Rechtsanwälte)

         Ďalší účastník konania: Hypo Vorarlberg Bank AG

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje:

                  —

                  zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020, Hypo Vorarlberg Bank/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (T-414/17, EU:T:2020:437),

                  —

                  zamietnuť žalobu v celom rozsahu,

                  —

                  uložiť odporkyni povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Prvý odvolací dôvod: porušenie článku 85 ods. 3 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, skreslenie dôkazov a porušenie práva SRB na spravodlivý proces.
      SRB v prvom rade tvrdí, že Všeobecný súd nesprávne vyložil a uplatnil článok 85 ods. 3 svojho rokovacieho poriadku, keď konštatoval, že dôkazy týkajúce sa riadneho osvedčovania, ktoré SRB predložila na pojednávaní, sú neprípustné, že SRB riadne neosvedčila svoje rozhodnutie z 11. apríla 2017 o výpočte príspevkov ex ante na rok 2017 do jednotného fondu pre riešenie krízových situácií (SRB/ES/SRF/2017/05) (ďalej len „sporné rozhodnutie“). SRB v tejto súvislosti uvádza po prvé, že bolo odôvodnené predložiť na pojednávaní dôkazy týkajúce sa riadneho osvedčenia sporného rozhodnutia, keďže otázka neexistencie osvedčenia nebola predtým predmetom ani písomnej časti konania, ani nebola posúdená v rámci opatrení na zabezpečenie priebehu konania či uznesenia o zabezpečení dôkazu. SRB po druhé tvrdí, že Všeobecný súd svojvoľne skreslil dôkazy, keď ich nezohľadnil a konštatoval, že aj keď by boli prípustné, neboli podložené. Všeobecný súd okrem toho, keď konštatoval, že predložené dôkazy v každom prípade neumožňujú preukázať neoddeliteľnú súvislosť medzi sprievodným listom predsedníčky SRB a prílohou sporného rozhodnutia, nezohľadnil referenčné číslo nachádzajúce sa na sprievodnom liste, ktorý neoddeliteľne spája tento list s elektrickým spisom, ktorý obsahoval napadnuté rozhodnutie a jeho prílohu. SRB po tretie uvádza, že Všeobecný súd porušil jej právo na spravodlivý proces, keď pred pojednávaním nepoukázal na problém neexistencie osvedčenia, keď neprijal ponuku SRB na predloženie dodatočných dôkazov a keď jej ani raz nespomenul, že usudzuje, že dôkazy nie sú dostatočné.
      Druhý odvolací dôvod: porušenie článku 295 ZFEÚ
      SRB v druhom rade tvrdí, že Všeobecný súd pripustil neprimeraný rozsah požiadaviek vyplývajúcich z článku 296 ZFEÚ a článku 47 Charty základných práv, keď konštatoval, že napadnuté rozhodnutie nebolo z právneho hľadiska dostatočne odôvodnené v rozsahu, v akom neumožňovalo spoločnosti Hypo Vorarlberg Bank overiť správnosť výpočtu, ktoré toto rozhodnutie obsahovalo. Podľa SRB Všeobecný súd nedospel k spojitosti týchto požiadaviek s požiadavkou dôvernosti, ako vyplýva z článku 339 ZFEÚ, ktorú Všeobecný súd neskúmal v rozsudku, ako aj ostaté zásady práva Únie. Nariadenie (EÚ) 2015/63 (1), z ktorého vychádza výpočet príspevkov a ktorého platnosť nebola napadnutá spoločnosťou Hypo Vorarlberg Bank, vedie k primeranej rovnováhe medzi zásadami transparentnosti, povinnosti zachovávať služobné tajomstvo a ostatnými cieľmi, ktoré sleduje, najmä cieľom spočívajúcim v dosiahnutí konkrétnej cieľovej úrovne príspevkov na financovanie Jednotného fondu na riešenie krízových situácií a vo výbere príspevkov od všetkých dotknutých inštitúcií spravodlivým a primeraným spôsobom. SRB sa domnieva, že sporné rozhodnutie odôvodnila v súlade s týmto právnym rámcom a že si takto z právneho hľadiska splnila povinnosť dostatočného odôvodnenia tohto rozhodnutia.

         (1)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2015/63 z 21. októbra 2014, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ, pokiaľ ide o príspevky ex ante do mechanizmov financovania riešenia krízových situácií (Ú. v. EÚ L 11, 2015, s. 44).


title: Vec C-664/20 P: Odvolanie podané 4. decembra 2020: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma rozšírená komora) z 23. septembra 2020 vo veci T-420/17, Portigon AG/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/34

      Odvolanie podané 4. decembra 2020: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma rozšírená komora) z 23. septembra 2020 vo veci T-420/17, Portigon AG/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
      (Vec C-664/20 P)
      (2021/C 44/40)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB) (v zastúpení: P.A. Messina a J. Kerlin, Bevollmächtigte, H.-G. Kamann, F. Louis a P. Gey, Rechtsanwälte)

         Ďalší účastníci konania: Portigon AG, Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje:

                  —

                  zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020, Portigon/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (T-414/17, EU:T:2020:438),

                  —

                  zamietnuť žalobu v celom rozsahu,

                  —

                  uložiť odporkyni povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Prvý odvolací dôvod: porušenie článku 85 ods. 3 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, skreslenie dôkazov a porušenie práva SRB na spravodlivý proces.
      SRB v prvom rade tvrdí, že Všeobecný súd nesprávne vyložil a uplatnil článok 85 ods. 3 svojho rokovacieho poriadku, keď konštatoval, že dôkazy týkajúce sa riadneho osvedčovania, ktoré SRB predložila na pojednávaní, sú neprípustné, že SRB riadne neosvedčila svoje rozhodnutie z 11. apríla 2017 o výpočte príspevkov ex ante na rok 2017 do jednotného fondu pre riešenie krízových situácií (SRB/ES/SRF/2017/05) (ďalej len „sporné rozhodnutie“). SRB v tejto súvislosti uvádza po prvé, že bolo odôvodnené predložiť na pojednávaní dôkazy týkajúce sa riadneho osvedčenia sporného rozhodnutia, keďže otázka neexistencie osvedčenia nebola predtým predmetom ani písomnej časti konania, ani nebola posúdená v rámci opatrení na zabezpečenie priebehu konania či uznesenia o zabezpečení dôkazu. SRB po druhé tvrdí, že Všeobecný súd svojvoľne skreslil dôkazy, keď ich nezohľadnil a konštatoval, že aj keď by boli prípustné, neboli podložené. Všeobecný súd okrem toho, keď konštatoval, že predložené dôkazy v každom prípade neumožňujú preukázať neoddeliteľnú súvislosť medzi sprievodným listom predsedníčky SRB a prílohou sporného rozhodnutia, nezohľadnil referenčné číslo nachádzajúce sa na sprievodnom liste, ktorý neoddeliteľne spája tento list s elektrickým spisom, ktorý obsahoval napadnuté rozhodnutie a jeho prílohu. SRB po tretie uvádza, že Všeobecný súd porušil jej právo na spravodlivý proces, keď pred pojednávaním nepoukázal na problém neexistencie osvedčenia, pretože jej neumožnil písomne odpovedať na nepodložené tvrdenia spoločnosti Portigon, neprijal ponuku SRB na predloženie dodatočných dôkazov a ani raz jej nespomenul, že usudzuje, že dôkazy nie sú dostatočné.
      Druhý odvolací dôvod: porušenie článku 295 ZFEÚ
      SRB v druhom rade tvrdí, že Všeobecný súd pripustil neprimeraný rozsah požiadaviek vyplývajúcich z článku 296 ZFEÚ a článku 47 Charty základných práv, keď konštatoval, že napadnuté rozhodnutie nebolo z právneho hľadiska dostatočne odôvodnené v rozsahu, v akom neumožňovalo spoločnosti Portigon overiť správnosť výpočtu, ktoré toto rozhodnutie obsahovalo. Podľa SRB Všeobecný súd nedospel k spojitosti týchto požiadaviek s požiadavkou dôvernosti, ako vyplýva z článku 339 ZFEÚ, ktorú Všeobecný súd neskúmal v rozsudku, ako aj ostaté zásady práva Únie. Nariadenie (EÚ) 2015/63 (1), z ktorého vychádza výpočet príspevkov a ktorého platnosť nebola napadnutá spoločnosťou Portigon, vedie k primeranej rovnováhe medzi zásadami transparentnosti, povinnosti zachovávať služobné tajomstvo a ostatnými cieľmi, ktoré sleduje, najmä cieľom spočívajúcim v dosiahnutí konkrétnej cieľovej úrovne príspevkov na financovanie Jednotného fondu na riešenie krízových situácií a vo výbere príspevkov od všetkých dotknutých inštitúcií spravodlivým a primeraným spôsobom. SRB sa domnieva, že sporné rozhodnutie odôvodnila v súlade s týmto právnym rámcom a že si takto z právneho hľadiska splnila povinnosť dostatočného odôvodnenia tohto rozhodnutia.

         (1)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2015/63 z 21. októbra 2014, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ, pokiaľ ide o príspevky ex ante do mechanizmov financovania riešenia krízových situácií (Ú. v. EÚ L 11, 2015, s. 44).


title: Vec C-666/20 P: Odvolanie podané 7. decembra 2020: Gesamtverband Verkehrsgewerbe Niedersachsen eV (GVN) proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 5. októbra 2020 vo veci T-583/18, GVN/Európska komisia

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/36

      Odvolanie podané 7. decembra 2020: Gesamtverband Verkehrsgewerbe Niedersachsen eV (GVN) proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 5. októbra 2020 vo veci T-583/18, GVN/Európska komisia
      (Vec C-666/20 P)
      (2021/C 44/41)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Gesamtverband Verkehrsgewerbe Niedersachsen eV (GVN) (v zastúpení: C. Antweiler, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Spolková republika Nemecko, Land Niedersachsen

         Návrhy odvolateľa

      Odvolateľ navrhuje:

                  —

                  zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 5. októbra 2020, GVN/Komisia (T-583/18, EU:T:2020:466), zrušením bodov 1 a 2 výroku,

                  —

                  v prípade, že bude odvolanie vyhlásené za dôvodné, vyhovieť návrhu predloženému v prvostupňovom konaní na zrušenie rozhodnutia Európskej komisie z 12. júla 2018, C(2018) 4385 final (1).

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľ v predovšetkým tvrdí, že Všeobecný súd Všeobecný súd porušil článok 47 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie a dopustil sa procesnej chyby najmä tým, že vôbec nezohľadnil vyjadrenie odvolateľa, ktoré je rozhodujúce pre rozhodnutie, pokiaľ ide o podmienky, ktorých sú nemecké spolkové krajiny oprávnené na základe § 64a Personenbeförderungsgesetz (zákon o osobnej doprave – PbefG) nahradiť § 45a uvedeného zákona právom spolkovej krajiny.
      Odvolateľ okrem toho uvádza viacero porušení práva Únie.
      Právo Únie bol v prvom rade porušené tým, že Všeobecný súd v bode 36 napadnutého rozsudku uviedol, že účastníci konania nepopierajú, že nemecký zákonodarca § 45 PBefG a článkom 8 ods. 4 treťou vetou PBefG vylúčil z pôsobnosti nariadenia č. 1370/2007 (2) náhrady týkajúce sa verejnej osobnej dopravy s predplatným cestovným na presuny súvisiace s ich vzdelávaním. Všeobecný súd tak nezohľadnil, že Spolková republika Nemecko v súlade s článkom 3 ods. 3 nariadenia č. 1370/2007 neoznámila Európskej komisii ani § 45a PBefG ani § 8 ods. 4 tretiu vetu PBefG.
      Ďalej k porušeniu práva Únie došlo tým, že Všeobecný súd v bode 40 a nasl. napadnutého rozsudku neoprávnene pripustil, že zákonodarca môže na základe článku 3 ods. 3 nariadenia č. 1370/2007 vylúčiť z jeho pôsobnosti nielen všeobecné pravidlá týkajúce sa finančných náhrad poskytnutých na plnenie záväzkov služieb verejnej dopravy žiakov, študentov a učňov, ale aj obmedziť pôsobnosť tejto výnimky tým, že rozhodne o opätovnom začlenení týchto náhrad do pôsobnosti nariadenia č. 1370/2007. Takáto revízia, ktorú Všeobecnú súd považuje za prípustnú, je totiž actus contrarius rozhodnutia v súlade s článkom 3 ods. 3 druhej vety nariadenia č. 1370/2007. Podlieha teda rovnakým formálnym podmienkam platnosti, ktoré nie sú v prejednávanej veci splnené z dôvodu, že Komisii nebola revízia oznámená.
      Napokon k porušeniu práva Únie, konkrétne článku 107 a článku 108 ods. ZFEÚ, došlo tým, že Všeobecný súd v súvislosti s druhým žalobným dôvodom pripustil, že spolková krajina Dolné Sasko neudelila na základe § 7a Niedersächsisches Nahverkehrsgesetz (zákon o miestnej doprave Spolkovej krajiny Dolné Sasko – NNVG) štátnu pomoc podnikom napriek skutočnosti, že všetky komunálne podniky získali v plnej výške finančné prostriedky od miestnych poverujúcich orgánov, ktoré im boli poskytnuté spolkovou republikou Dolné Sasko. Na rozdiel od toho, čo usudzuje Všeobecný súd, nie je možné rozlišovať medzi činnosťou poverujúcich orgánov verejnej moci na jednej strane a ich hospodárskou činnosťou v úlohe spoločníkov dopravných podnikov, nad ktorými vykonávajú dohľad.

         (1)  Rozhodnutie Európskej komisie o nevznesení námietok voči opatreniu prijatému Spolkovou krajinou Dolné Sasko (Niedersachsen) v súlade s § 7a Niedersächsisches Nahverkehrsgesetz (vec SA.46538 [2017/NN]) (Ú. v. EÚ C 292, 2018, s. 1)

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 z 23. októbra 2007 o službách vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave, ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 1191/69 a (EHS) č. 1107/70 (Ú. v. EÚ L 315,2007, s. 1).


title: Vec C-682/20 P: Odvolanie podané 15. decembra 2020: Les Mousquetaires a ITM Entreprises SAS proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 5. októbra 2020 vo veci T-255/17, Les Mousquetaires a ITM Entreprises/Komisia

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/37

      Odvolanie podané 15. decembra 2020: Les Mousquetaires a ITM Entreprises SAS proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 5. októbra 2020 vo veci T-255/17, Les Mousquetaires a ITM Entreprises/Komisia
      (Vec C-682/20 P)
      (2021/C 44/42)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľky: Les Mousquetaires S.A.S., ITM Entreprises S.A.S. (v zastúpení: N. Jalabert-Doury a K. Mebarek, advokáti)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Rada Európskej únie

         Návrhy

                  —

                  zrušiť bod 2 rozsudku vydaného Všeobecným súdom vo veci T-255/17,

                  —

                  vyhovieť návrhom predloženým odvolateľkami v prvostupňovom konaní a zrušiť rozhodnutie Európskej komisie C(2017) 1057 z 9. februára 2017, ako aj rozhodnutie C(2017) 1361 z 21. februára 2017, ktorým sa spoločnostiam Intermarché a Mousquetaires, ako aj všetkým spoločnostiam, ktoré priamo alebo nepriamo kontrolujú, podrobiť sa inšpekcii v súlade s článkom 20 ods. 1 a 4 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003,

                  —

                  uložiť Európskej komisii povinnosť nahradiť všetky trovy celého konania vrátane konania pred Všeobecným súdom.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení a nedostatku odôvodnenia v rámci analýzy účinnosti opravných prostriedkov týkajúcich sa výkonu inšpekcie.
      Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článkov 6 a 8 EDĽP, článku 296 Zmluvy a článku 20 ods. 4 nariadenia č. 1/2003 v rozsahu, v akom Všeobecný súd porušil povinnosť odôvodnenia a obmedzenia inšpekčných rozhodnutí.
      Tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení a porušení nariadenia č. 1/2003, v rozsahu, v akom Všeobecný súd kvalifikoval procesnú fázu „pred prijatím opatrení obsahujúcich obvinenie zo spáchania porušenia“, na ktoré sa toto nariadenie nevzťahuje.
      Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článkov 6 a 8 EDĽP a článku 19 nariadenia č. 1/2003, pretože Všeobecný súd kvalifikoval ako dostatočne závažné indície skutočnosti dotknuté formálnymi a vecnými nezrovnalosťami.
      Piaty žalobný dôvod je založený na nedostatku odôvodnenia, ktorý vyplýva z nepreskúmania dôkaznej hodnoty uvedených indícií a z nesprávneho posúdenia indícií.


title: Vec C-352/18: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 29. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia n° 6 de Reus – Španielsko) – Jaime Cardus Suarez/Catalunya Caixa SA (Catalunya Banc S.A.)

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/38

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 29. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia no 6 de Reus – Španielsko) – Jaime Cardus Suarez/Catalunya Caixa SA (Catalunya Banc S.A.)
      (Vec C-352/18) (1)

      (2021/C 44/43)
      Jazyk konania: španielčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 285, 13.8.2018.


title: Vec C-703/18: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 14. októbra 2020 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené kráľovstvo] – Healthspan Limited/Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/38

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 14. októbra 2020 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené kráľovstvo] – Healthspan Limited/Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
      (Vec C-703/18) (1)

      (2021/C 44/44)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 25, 21.1.2019.


title: Vec C-763/18 P: Uznesenie predsedu deviatej komory Súdneho dvora z 13. novembra 2020 – Wallapop, SL/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Unipreus, SL

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/38

      Uznesenie predsedu deviatej komory Súdneho dvora z 13. novembra 2020 – Wallapop, SL/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Unipreus, SL
      (Vec C-763/18 P) (1)

      (2021/C 44/45)
      Jazyk konania: španielčina
      Predseda deviatej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 131, 8.4.2019.


title: Vec C-250/19: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 14. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Belgicko) – B. O. L./État belge

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/38

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 14. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Belgicko) – B. O. L./État belge
      (Vec C-250/19) (1)

      (2021/C 44/46)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 182, 27.5.2019.


title: Vec C-286/19: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 29. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance d’Aulnay-Sous-Bois – Francúzsko) – JE, KF/XL Airways SA

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/39

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 29. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance d’Aulnay-Sous-Bois – Francúzsko) – JE, KF/XL Airways SA
      (Vec C-286/19) (1)

      (2021/C 44/47)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 206, 17.6.2019.


title: Vec C-452/19: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 29. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia n° 6 de Ceuta – Španielsko) – YV/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/39

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 29. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia no 6 de Ceuta – Španielsko) – YV/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA
      (Vec C-452/19) (1)

      (2021/C 44/48)
      Jazyk konania: španielčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 328, 30.9.2019.


title: Vec C-455/19: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 29. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n° 6 de Ceuta – Španielsko) – BX/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/39

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 29. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta – Španielsko) – BX/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA
      (Vec C-455/19) (1)

      (2021/C 44/49)
      Jazyk konania: španielčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 328, 30.9.2019.


title: Vec C-482/19: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 29. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n° 6 de Ceuta – Španielsko) – JF, KG/Bankia SA

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/39

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 29. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta – Španielsko) – JF, KG/Bankia SA
      (Vec C-482/19) (1)

      (2021/C 44/50)
      Jazyk konania: španielčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 328, 30.9.2019.


title: Vec C-523/19: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 29. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n° 6 de Ceuta – Španielsko) – ED/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/40

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 29. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta – Španielsko) – ED/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
      (Vec C-523/19) (1)

      (2021/C 44/51)
      Jazyk konania: španielčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 413, 9.12.2019.


title: Vec C-527/19: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 29. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n° 6 de Ceuta – Španielsko) – HG, IH/Bankia SA

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/40

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 29. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta – Španielsko) – HG, IH/Bankia SA
      (Vec C-527/19) (1)

      (2021/C 44/52)
      Jazyk konania: španielčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 413, 9.12.2019.


title: Vec C-731/19: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 30. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Španielsko) – KM/Subdelegación del Gobierno en Albacete

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/40

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 30. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha – Španielsko) – KM/Subdelegación del Gobierno en Albacete
      (Vec C-731/19) (1)

      (2021/C 44/53)
      Jazyk konania: španielčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 432, 23.12.2019.


title: Vec C-732/19: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 29. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n° 6 de Ceuta – Španielsko) – LL, MK/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/40

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 29. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta – Španielsko) – LL, MK/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA
      (Vec C-732/19) (1)

      (2021/C 44/54)
      Jazyk konania: španielčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 10, 13.1.2020.


title: Vec C-745/19: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 22. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski rajonen săd – Bulharsko) – PH, OI/„ЕUROBANK BULGARIA“ АD

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/41

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 22. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski rajonen săd – Bulharsko) – PH, OI/„ЕUROBANK BULGARIA“ АD
      (Vec C-745/19) (1)

      (2021/C 44/55)
      Jazyk konania: bulharčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 413, 9.12.2019.


title: Vec C-2/20: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 6. októbra 2020 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Queen's Bench Division) – Spojené kráľovstvo] – Daimler AG/Walleniusrederierna Aktiebolag, Wallenius Wilhelmsen ASA, Wallenius Logistics AB, Wilhelmsen Ships Holding Malta Limited, Wallenius Wilhelmsen Ocean AS, „K“ Line Holding (Europe) Limited, „K“ Line Europe Limited, Compañia Sudamericana de Vapores SA

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/41

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 6. októbra 2020 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Queen's Bench Division) – Spojené kráľovstvo] – Daimler AG/Walleniusrederierna Aktiebolag, Wallenius Wilhelmsen ASA, Wallenius Logistics AB, Wilhelmsen Ships Holding Malta Limited, Wallenius Wilhelmsen Ocean AS, „K“ Line Holding (Europe) Limited, „K“ Line Europe Limited, Compañia Sudamericana de Vapores SA
      (Vec C-2/20) (1)

      (2021/C 44/56)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 68, 2.3.2020.


title: Vec C-15/20: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 9. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil de Badajoz – Španielsko) – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)/Caja Almendralejo Sociedad Cooperativa de Credito

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/41

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 9. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil de Badajoz – Španielsko) – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)/Caja Almendralejo Sociedad Cooperativa de Credito
      (Vec C-15/20) (1)

      (2021/C 44/57)
      Jazyk konania: španielčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 137, 27.4.2020.


title: Vec C-16/20: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 9. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil de Badajoz – Španielsko) – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)/Liberbank SA

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/41

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 9. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil de Badajoz – Španielsko) – Asociación de Usuarios de Bancos, Cajas y Seguros de España (Adicae Consumidores Críticos y Responsables)/Liberbank SA
      (Vec C-16/20) (1)

      (2021/C 44/58)
      Jazyk konania: španielčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 137, 27.4.2020.


title: Vec C-20/20: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Belgicko) – E. M. T./Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/42

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Belgicko) – E. M. T./Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
      (Vec C-20/20) (1)

      (2021/C 44/59)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 95, 23.3.2020.


title: Vec C-189/20: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 19. novembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – Laudamotion GmbH/Verein für Konsumenteninformation

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/42

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 19. novembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – Laudamotion GmbH/Verein für Konsumenteninformation
      (Vec C-189/20) (1)

      (2021/C 44/60)
      Jazyk konania: nemčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 279, 24.8.2020.


title: Vec C-268/20: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 12. novembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n° 6 de Ceuta – Španielsko) – XV/Cajamar Caja Rural S.C.C.

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/42

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 12. novembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta – Španielsko) – XV/Cajamar Caja Rural S.C.C.
      (Vec C-268/20) (1)

      (2021/C 44/61)
      Jazyk konania: španielčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2020.


title: Vec C-365/20: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 14. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Düsseldorf – Nemecko) – Eurowings GmbH/GDVI Verbraucherhilfe GmbH

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/42

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 14. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Düsseldorf – Nemecko) – Eurowings GmbH/GDVI Verbraucherhilfe GmbH
      (Vec C-365/20) (1)

      (2021/C 44/62)
      Jazyk konania: nemčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 390, 16.11.2020.


title: Vec C-434/20: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 27. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Frankfurt am Main – Nemecko) – flightright GmbH/SunExpressGünes Ekspres Havacilik A.S.

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/43

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 27. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Frankfurt am Main – Nemecko) – flightright GmbH/SunExpressGünes Ekspres Havacilik A.S.
      (Vec C-434/20) (1)

      (2021/C 44/63)
      Jazyk konania: nemčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 433, 14.12.2020.


title: Vec C-438/20: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 9. novembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Düsseldorf – Nemecko) – BT/Eurowings GmbH

text:
               8.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/43

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 9. novembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Düsseldorf – Nemecko) – BT/Eurowings GmbH
      (Vec C-438/20) (1)

      (2021/C 44/64)
      Jazyk konania: nemčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 433, 14.12.2020.