title: Vec C-590/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte Suprema di Cassazione (Taliansko) 20. novembra 2013 — Idexx Laboratoires Italia srl/Agenzia delle Entrate

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte Suprema di Cassazione (Taliansko) 20. novembra 2013 — Idexx Laboratoires Italia srl/Agenzia delle Entrate
   (Vec C-590/13)
   2014/C 24/19
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte Suprema di Cassazione

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka kasačného opravného prostriedku: Idexx Laboratoires Italia srl

      Odporca: Agenzia delle Entrate

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Môžu sa zásady vyhlásené Súdnym dvorom Európskej únie (SDEÚ) v rozsudku z 8. mája 2008 v spojených veciach C-95/07 a C-96/07 — podľa ktorých článok 18 ods. 1 písm. d) a článok 22 šiestej smernice 77/388 (1), zmenenej a doplnenej smernicou 91/680/EHS (2) o zosúladení právnych predpisov členských štátov o dani z obratu, bránia praxi opravy daňových priznaní a vymáhania dane z pridanej hodnoty, ktorá trestá porušenie jednak povinností vyplývajúcich z formálnych požiadaviek stanovených vnútroštátnou právnou úpravou podľa tohto článku 18 ods. 1 písm. d) a jednak účtovných povinností a povinnosti daňového priznania vyplývajúcich z uvedeného článku 22 ods. 2 a 4 zamietnutím práva na odpočítanie v prípade uplatnenia systému prenesenia daňovej povinnosti — uplatniť aj v prípade úplného nesplnenia povinností stanovených rovnakými právnymi predpismi, ak neexistujú pochybnosti o postavení osoby, ktorá má daň zaplatiť, a o jej nároku na odpočítanie dane?

               2.

               Vzťahujú sa pojmy vyjadrujúce základné požiadavky „substantive requirements“ a „exigences de fond“, ktoré SDEÚ použil v rôznych jazykových zneniach rozsudku vyhláseného 8. mája 2008 v spojených veciach C-95/07 a C-96/07, vo vzťahu k možnosti tzv. prenesenia daňovej povinnosti v oblasti DPH na potrebu zaplatiť DPH alebo na potrebu prevziať daňový dlh, alebo aj na existenciu základných podmienok odôvodňujúcich, že zdaniteľná osoba podlieha tejto dani, a upravujúcich nárok na odpočítanie zameraný na zachovanie zásady neutrality uvedenej dane, ktorá má jednotný európsky charakter — napr. príslušnosť, zdaniteľnosť a úplná odpočítateľnosť?

      (1)  Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).

      (2)  Smernica Rady 91/680/EHS zo 16. decembra 1991, ktorou sa dopĺňa spoločný systém dane z pridanej hodnoty, mení a dopĺňa smernica 77/388/EHS s cieľom zrušiť daňové hranice (Ú. v. ES L 376, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 160).


title: Vec T-93/11: Žaloba podaná 15. februára 2011 — Stichting Corporate Europe Observatory/Komisia

text:
               9.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/19

         Žaloba podaná 15. februára 2011 — Stichting Corporate Europe Observatory/Komisia
   (Vec T-93/11)
   2011/C 113/37
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Stichting Corporate Europe Observatory (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: S. Crosby, solicitor, a S. Santoro, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               určiť, že rozhodnutie Komisie zo 6. decembra 2010 v konaní GESTDEM 2009/2508 porušuje nariadenie č. 1049/2001 (1) a zrušiť ho, a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania vynaložených žalobcom v súlade s článkom 87 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou žalobca navrhuje podľa článku 263 ZFEÚ zrušenie rozhodnutia Komisie zo 6. decembra 2010 v konaní GESTDEM 2009/2508, ktorým bol zamietnutý úplný prístup k viacerým dokumentom týkajúcim sa obchodných vyjednávaní medzi EÚ a Indiou podľa nariadenia č. 1049/2001.
   Na podporu tejto žaloby žalobca uvádza jeden žalobný dôvod založený na nesprávnom uplatnení článku 4 ods. 1 písm. a) tretej zarážky nariadenia č. 1049/2001, lebo výnimka týkajúca sa medzinárodných vzťahov sa v tejto veci neuplatňuje, keďže všetky požadované dokumenty sú verejné.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec C-172/05 P: Odvolanie podané dňa 15. apríla 2005: O. Mancini proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (štvrtá komora) vo veci T-137/03, O. Mancini proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/21

         Odvolanie podané dňa 15. apríla 2005: O. Mancini proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (štvrtá komora) vo veci T-137/03, O. Mancini proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec C-172/05 P)
   (2005/C 132/39)
   Jazyk konania: francúzština
   O. Mancini, v zastúpení E. Boigelot, advokát, podala dňa 15. apríla 2005 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (štvrtá komora) z 3. februára 2005 vo veci T-137/03, O. Mancini proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               potvrdil prípustnosť a dôvodnosť jej odvolania a

               —

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev zo dňa 3. februára 2005 vo veci T-137/03, Mancini/Komisia.

         Odvolateľka tiež navrhuje, aby Súdny dvor sám rozhodol vo veci samej, a tým, že vyhovie pôvodnej žalobe odvolateľky vo veci T-137/03, svojím rozhodnutím:

               —

               zrušil rozhodnutie orgánu povereného menovaním z 28. júna 2002 o neprijatí žalobkyne na miesto lekára poradcu v rámci oddelenia „Service médical Bruxelles“ – DG Admin B8;

               —

               zrušil rozhodnutie, ktorým sa výslovne zamieta sťažnosť žalobkyne podanú 29. júla 2002 v súlade s článkom 90 ods. 2 Služobného poriadku a výslovne zamietnutú rozhodnutím z 23. januára 2003 oznámenom žalobkyni 27. januára 2003;

               —

               zrušil menovanie Dr. Dolmans na miesto všeobecného lekára, s ktorým súviselo najmä zamietnutie prihlášky žalobkyne na uvoľnené miesto;

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu žalobkyni sumy 15 000 eur, ohodnotenej ex aequo et bono ako náhrada škodu vrátane úrokov za morálnu ujmu a zásah do jej kariéry;

               —

               v každom prípade zaviazal žalovanú, na náhradu trov konania.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Dôvody odvolania sa odvolávajú v súlade s článkom 58 Štatútu Súdneho dvora na porušenie práva Spoločenstva a nezrovnalosti konania pred Súdom prvého stupňa, poškodzujúce záujmy odvolateľky.


title: Vec T-503/12: Žaloba podaná 16. novembra 2012 — Spojené kráľovstvo/Komisia

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/62

         Žaloba podaná 16. novembra 2012 — Spojené kráľovstvo/Komisia
   (Vec T-503/12)
   2013/C 26/123
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: D. Wyatt, QC, V. Wakefield, barrister, a C. Murrell, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie 2012/500/EU zo 6. septembra 2012, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rozsahu v akom ide o štyri položky prílohy týkajúce sa paušálnej opravy 5 % v prípade výdavkov vynaložených v Severnom Írsku v priebehu finančného roka 2008 (vo výške 277 231,60 eura a 13 671 558,90 eura) a finančného roka 2009 (vo výške 270 398,26 eura a 15 844 193,29 eura) (Ú. v. EÚ L 244, s. 11), a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia a nesprávneho posúdenia skutkových okolností a nezohľadnila úvahy týkajúce sa rozsahu prípadných strát pre fond Európskej únie vzhľadom na riziko, ktoré predstavovali pre tento fond výdavky počas finančných rokov 2007 a 2008, vyplývajúce najmä z chýb vzniknutých v roku 2005 pri stanovovaní počtu hektárov, na ktoré možno čerpať pomoc, ktoré ovplyvnili pôvodné pridelenie práv.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia a nesprávneho posúdenia skutkových okolností, keď dospela nesprávne k záveru, že Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development (ďalej len „DARD“) neuplatnil správne, ba dokonca vôbec, ustanovenia týkajúce sa sankcií, vrátenia preplatkov a zámerného nesúladu a že Komisia v dôsledku toho nadhodnotila a/alebo nezohľadnila úvahy týkajúce sa rozshau prípadných strát pre fond Európskej únie. Komisia konkrétne:

                           —

                           nesprávne vytýkala údajne „systematické“ prepočítanie práv na platby zo strany DARD,

                           —

                           tvrdí nesprávne, že omyly ku ktorým došlo v roku 2005 mohli mať podstatné účinky na historický aspekt hodnoty práv,

                           —

                           prijala nesprávnu metódu výpočtu preplatkov,

                           —

                           prijala nesprávny prístup k sankciám, konkrétne:

                                       —

                                       prijala nesprávnu metódu výpočtu sankcií, a

                                       —

                                       tým, že tvrdila nesprávne, že sankcia sa má uložiť za každý rok v prípade, že je sankcia uplatniteľná v roku 2005, ale nie pre nasledujúce roky, v predmetnom prípade roky 2007 a 2008, keď preplatky vyplývali z tej istej chyby ako je tá, ktorá už bola sankcionovaná v roku 2005,

                           —

                           prijala nesprávny prístup pokiaľ ide o úmyselný nesúlad.


title: Vec T-623/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2017 – Lidl Stiftung/EUIPO (JEDE FLASCHE ZÄHLT!) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie JEDE FLASCHE ZÄHLT! — Ochranná známka tvorená reklamným sloganom — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               21.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 277/36

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2017 – Lidl Stiftung/EUIPO (JEDE FLASCHE ZÄHLT!)
   (Vec T-623/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie JEDE FLASCHE ZÄHLT! - Ochranná známka tvorená reklamným sloganom - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 277/53)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemecko) (v zastúpení: M. Wolter, A. Marx a A. Berger, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Eberl a A. Schifko, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 7. septembra 2015 (vec R 479/2015-4) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia JEDE FLASCHE ZÄHLT! ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Lidl Stiftung & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 16, 18.1.2016.


title: Vec T-168/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  21. januára 2014 — EPAW/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Právnická osoba súkromného práva — Nepredloženie dôkazu o existencii ako právnická osoba — Článok 44 ods. 5 písm. a) rokovacieho poriadku Všeobecného súdu — Zjavná neprípustnosť“ )

text:
               15.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/12

         Uznesenie Všeobecného súdu z 21. januára 2014 — EPAW/Komisia
   (Vec T-168/13) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Právnická osoba súkromného práva - Nepredloženie dôkazu o existencii ako právnická osoba - Článok 44 ods. 5 písm. a) rokovacieho poriadku Všeobecného súdu - Zjavná neprípustnosť)
   2014/C 78/24
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: European Platform Against Windfarms (EPAW) (v zastúpení: C. Kiss, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne K. Hermann a P. Olivier, neskôr L. Pigantaro Nolin, K. Herrmann a J. Tomkin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie oznámenia Komisie určeného Európskemu parlamentu, Rade, Hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov týkajúceho sa obnoviteľných zdrojov energie a zrušenie rozhodnutia Komisie z 21. januára 2013, ktorým sa návrh o interné preskúmanie uvedeného oznámenia zamieta ako neprípustný

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               European Platform Against Windfarms (EPAW) znáša popri vlastných trov konania trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec T-704/13: Žaloba podaná 30. decembra 2013 — Banco de Sabadell a Banco Gallego/Komisia

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/47

         Žaloba podaná 30. decembra 2013 — Banco de Sabadell a Banco Gallego/Komisia
   (Vec T-704/13)
   2014/C 52/91
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Banco de Sabadell, SA (Sabadell, Španielsko) a Banco Gallego, SA (Santiago de Compostela, Španielsko) (v zastúpení: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero a A. Lamadrid de Pablo, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom súbor opatrení, ktoré podľa Komisie predstavujú takzvaný španielsky systém daňového leasingu, kvalifikuje ako novú štátnu pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom,

               —

               subsidiárne zrušil články 1 a 4 napadnutého rozhodnutia, ktoré ako príjemcov údajnej pomoci a ako jediných adresátov príkazu na vrátenie určujú investorov AIE (hospodárskych záujmových združení),

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom nariaďuje vrátenie údajnej pomoci,

               —

               zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom rozhoduje o legalite súkromných zmlúv medzi investormi a ďalšími subjektmi, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sa zhodujú s dôvodmi a tvrdeniami uvedenými vo veci T-700/13, Bankia/Komisia.


title: Vec T-703/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. decembra 2016 – Groupe Go Sport/EUIPO – Design Go (GO SPORT) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie GO SPORT — Skoršie národné ochranné známky GO — Čiastočné zamietnutie zápisu námietkovým oddelením — Oneskorené predloženie podania uvádzajúceho odôvodnenie odvolania — Neprípustnosť odvolania pred odvolacím senátom — Článok 60 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Pravidlo 49 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2868/95“)

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/30

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. decembra 2016 – Groupe Go Sport/EUIPO – Design Go (GO SPORT)
   (Vec T-703/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie GO SPORT - Skoršie národné ochranné známky GO - Čiastočné zamietnutie zápisu námietkovým oddelením - Oneskorené predloženie podania uvádzajúceho odôvodnenie odvolania - Neprípustnosť odvolania pred odvolacím senátom - Článok 60 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Pravidlo 49 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2868/95“))
   (2017/C 022/40)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Group Go Sport (Sassenage, Francúzsko) (v zastúpení: G. Arbant a E. Henry-Mayer, avocats)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Design Go Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 22. septembra 2015 (vec R 569/2015-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Design Go a Groupe Go Sport

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Groupe Go Sport je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 48, 8.2.2016.


title: Vec T-440/11: Žaloba podaná 12. augusta 2011 — BT Telecommunications/Rada

text:
               1.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 290/16

         Žaloba podaná 12. augusta 2011 — BT Telecommunications/Rada
   (Vec T-440/11)
   2011/C 290/23
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: BT Telecommunications PUE (Minsk, Bielorusko) (v zastúpení: V. Vaitkute Pavan, A. Smaliukas a E. Matulionyte, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

               —

               zrušiť nariadenie Rady (EÚ) č. 588/2011 z 20. júna 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach proti prezidentovi Lukašenkovi a niektorým predstaviteľom Bieloruska (Ú. v. EÚ L 161, s. 1) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               zrušiť rozhodnutie Rady 2011/357/SZBP z 20. júna 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/639/SZBP o reštriktívnych opatreniach proti niektorým predstaviteľom Bieloruska (Ú. v. EÚ L 161, s. 25) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalovaná porušila povinnosť poskytnúť primerané odôvodnenie pre zapísanie žalobkyne do zoznamu osôb, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalovaná porušila právo žalobkyne na obhajobu a jej právo na spravodlivý proces v zmysle článku 47 Charty základných práv Európskej únie a článkov 6 a 13 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd tým, že:

                           —

                           vôbec neuviedla podrobné dôvody, pre ktoré bola žalobkyňa zapísaná do zoznamu osôb, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia, a

                           —

                           žalobkyni neumožnila účinne uplatniť jej právo na obhajobu, najmä právo byť vypočutá a právo zúčastniť sa konania, ktoré by jej umožnili účinne sa domáhať nezaradenia jej osoby do zoznamu osôb, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalovaná vec zjavne nesprávne posúdila, keďže v napadnutom opatrení vychádzala z predpokladu, že žalobkyňa je určitým spôsobom spojená s režimom prezidenta Lukašenka a sponzoruje ho, alebo že sa určitým spôsobom podieľala na porušovaní volebných pravidiel a ľudských práv alebo na tvrdých zákrokoch voči občianskej spoločnosti a demokratickej opozícii alebo na dovoze vybavenia, ktoré by mohlo byť použité na vnútroštátnu represiu, do Bieloruska.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalovaná neoprávnene a neprimerane a bez presvedčivých dôkazov zasiahla do základného práva žalobkyne vlastniť majetok stanoveného v článku 17 Charty základných práv Európskej Únie a článku 1 Protokolu č. 1 k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalovaná porušila zásadu proporcionality, keďže bez poskytnutia primeraných procesných záruk a presvedčivých dôkazov neprimeraným spôsobom obmedzila základné práva žalobkyne.


title: Vec T-531/11: Žaloba podaná 28. septembra 2011 — Hamas/Rada

text:
               28.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 126/18

         Žaloba podaná 28. septembra 2011 — Hamas/Rada
   (Vec T-531/11)
   2012/C 126/37
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Hamas (v zastúpení: L. Glock, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2011/430/SZBP z 18. júla 2011, ktorým sa aktualizuje zoznam osôb, skupín a subjektov, na ktoré sa vzťahujú články 2, 3 a 4 spoločnej pozície 2001/931/SZBP o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom, v rozsahu, v akom sa týka žalobcu (vrátane Hamas-Izz-al-Din-al-Quassem),

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 687/2011 z 18. júla 2011, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu a ktorým sa zrušujú vykonávacie nariadenia (EÚ) č. 610/2010 a (EÚ) č. 83/2011, v rozsahu, v akom sa týka žalobcu (vrátane Hamas-Izz-al-Din-al-Quassem),

               —

               zaviazal Radu na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza osem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 1 ods. 4 spoločnej pozície 2001/931/SZBP (1) týkajúceho sa prijatia rozhodnutia príslušným orgánom v rozsahu, v akom tento orgán:

                           —

                           musí byť súdnym orgánom a nie administratívnym orgánom,

                           —

                           musí mať možnosť odvolávať sa na zásadu lojálnej spolupráce,

                           —

                           nemôže byť vládou Spojených štátov z dôvodu osobitostí pravidiel upravujúcich nakladanie s týmto zoznamom v Spojených štátoch,

                           —

                           nemôže byť orgánom, ktorý nedodržiava procesné práva dotknutých osôb.

                     Žalobca okrem toho tvrdí, že Rada nepredložila žiadny dôkaz preukazujúci, že v tejto veci sú dotknuté vnútroštátne rozhodnutia založené na dôkazoch alebo závažných indíciách.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na nesprávnom zistení skutkového stavu, keďže Rada nepreukázala skutočnosti, na ktoré sa autonómnym spôsobom odvoláva. Žalobca uvádza, že hrubé odhady uvedené v jeho žalobe potvrdzujú nesprávne zistenie skutkového stavu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení teroristickej povahy žalobcu, keďže táto kvalifikácia navrhovaná Radou nebola v súlade s kritériami spoločnej pozície 2001/931/SZBP. Žalobca uvádza, že kritériá použité Radou boli založené na nesprávnom výklade pojmu „terorizmus“, ktorý je nezlúčiteľný s platným medzinárodným právom.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na nedostatočnom zohľadnení vývoja situácie z dôvodu uplynutia času, keďže Rada v skutočnosti nevykonala revíziu stanovenú v článku 1 ods. 6 spoločnej pozície 2001/931/SZBP.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady nezasahovania.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia, keďže uvedenie dôvodov oznámených žalobcovi neobsahuje žiadne spresnenie dôkazov, závažných indícií a vierohodných výhrad uvádzaných voči žalobcovi.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na porušení práva na obranu a práva na účinnú právnu ochranu. Žalobca tvrdí, že tieto zásady boli porušené:

                           —

                           počas konania na vnútroštátnej úrovni, keďže Rada mala v tejto veci vykonávať kontrolu, a

                           —

                           počas konania na európskej úrovni z dôvodu nedostatku hľadísk poskytnutých žalobcovi Radou.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod je založený na porušení vlastníckeho práva, keďže nezákonné opatrenie na zmrazenie finančných prostriedkov sa nemôže považovať za odôvodnený zásah do vlastníckeho práva.

      (1)  Spoločná pozícia Rady 2001/931/SZBP z 27. decembra 2001 o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom (Ú. v. ES L 344, s. 93; Mim. vyd. 18/001, s. 217).


title: Vec T-501/08: Žaloba podaná 18. novembra 2008 – NEC Display Solutions Europe/ÚHVT – C More Entertainment (see more)

text:
               24.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/34

         Žaloba podaná 18. novembra 2008 – NEC Display Solutions Europe/ÚHVT – C More Entertainment (see more)
   (Vec T-501/08)
   (2009/C 19/63)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: NEC Display Solutions Europe GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: P. Munzinger, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: C More Entertainment AB (Štokholm, Švédsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 28. augusta 2008 vo veci R 1388/2007-4 a zamietnuť námietku,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania a

               —

               zaviazať ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania, pokiaľ sa stane vedľajším účastníkom v tejto veci.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „see more“ pre výrobky zaradené do triedy 9 – prihláška č. 4 034 741.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: dánska slovná ochranná známka „CMORE“ zapísaná pod číslom VR 2004 01590 pre výrobky a služby zaradené do tried 9, 16, 35, 38 a 41; fínska slovná ochranná známka „CMORE“ zapísaná pod číslom 231 366 pre výrobky a služby zaradené do tried 9, 16, 35, 38 a 41.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát dospel k nesprávnemu rozhodnutiu, že medzi dotknutými ochrannými známkami existuje pravdepodobnosť zámeny.


title: Vec C-460/05: Žaloba podaná  23. decembra 2005 : Poľská republika proti Európskemu parlamentu a Rade Európskej únie

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/22

         Žaloba podaná 23. decembra 2005: Poľská republika proti Európskemu parlamentu a Rade Európskej únie
   (Vec C-460/05)
   (2006/C 60/44)
   Jazyk konania: poľština
   Poľská republika, v zastúpení: Jarosław Pietras, podala 23. decembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Európskemu parlamentu a Rade Európskej únie.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               zrušil články 33 ods. 2 a 43 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií (1);

               2.

               prejednal vec v poľštine;

               3.

               zaviazal Európsky parlament a Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Vláda Poľskej republiky tvrdí, že nedostatočným odôvodnením prijatého znenia článkov 33 ods. 2 a 43 ods. 3 smernice 2005/36/ES bola porušená základná procesná podmienka.
   Tieto články stanovujú osobitné pravidlá pre uznávanie nadobudnutých práv, ktoré sa uplatnia na poľskú kvalifikáciu sestier zodpovedných za všeobecnú starostlivosť a pôrodných asistentiek. Tieto pravidlá predstavujú výnimku z pravidiel týkajúcich sa uznávania nadobudnutých osobitných práv sestier zodpovedných za všeobecnú starostlivosť a pôrodných asistentiek, ktoré platia pre kvalifikáciu získanú v ostatných členských štátoch. Preambula smernice 2005/36/ES neuvádza žiadne dôvody prijatia vyššie spomenutých výnimiek z uznávania nadobudnutých osobitných práv sestier zodpovedných za všeobecnú starostlivosť a pôrodných asistentiek, ktoré sa preukážu poľskou odbornou kvalifikáciou.
   Absencia dôvodov, ktoré by vysvetľovali prijatie vyššie uvedených ustanovení, predstavuje porušenie článku 253 Zmluvy o založení Európskych spoločenstiev vzhľadom na to, že v priebehu legislatívnych prác smerujúcich k prijatiu smernice 2005/36/ES stratili dotknuté ustanovenia povahu opatrení požívajúcich výhodu vyplývajúcu zo statusu pravidiel, ktoré nie je potrebné osobitne odôvodniť. Bez ohľadu na skutočnosť, že ich obsah bol vymedzený v ustanoveniach Zmluvy o pristúpení, vo svetle článku 9 Zmluvy o pristúpení a priebehu rokovaní o smernici 2005/36/ES tieto opatrenia neťažia z domnienky, že boli dostatočne odôvodnené už tým, že ich obsah bol zakotvený v tejto Zmluve.

      (1)  Ú. v. EÚ L 255, 30.9.2005, s. 22.


title: Vec C-103/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Spojené kráľovstvo) 13. marca 2009 — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs/Weald Leasing Limited

text:
               6.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Spojené kráľovstvo) 13. marca 2009 — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs/Weald Leasing Limited
   (vec C-103/09)
   2009/C 129/13
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Žalovaný: Weald Leasing Limited

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Za okolností, akými sú okolnosti prejednávanej veci, keď obchodník, ktorý je v značnom rozsahu oslobodený od dane, používa štruktúru finančného prenájmu majetku, ktorá zahŕňa sprostredkovateľa, namiesto priameho nákupu majetku, vedie takáto štruktúra finančného prenájmu alebo akákoľvek jej časť k daňovej výhode, ktorá je v rozpore so šiestou smernicou (1) v zmysle bodu 74 rozsudku vo veci C-255/02, Halifax plc, Leeds Permanent Development Services Ltd, Country Wide Property Investments Ltd proti Commissioners of Customs & Excise (ďalej len „rozsudok vo veci Halifax“)?

               2.

               Vzhľadom na skutočnosť, že šiesta smernica o DPH predpokladá finančný prenájom majetku obchodníkmi, ktorí sú úplne alebo čiastočne oslobodení od dane, a vzhľadom na odkaz Súdneho dvora na „bežné obchodné transakcie“ v bodoch 69 a 80 rozsudku vo veci Halifax a v bode 27 rozsudku vo veci C-162/07, Ampliscientifica, a tiež vzhľadom na neexistenciu takéhoto odkazu v rozsudku vo veci C-425/06, Part Service, ide o zneužívanie, ak tak obchodník, ktorý je úplne alebo čiastočne oslobodený od dane, koná, hoci v kontexte svojich bežných obchodných transakcií sa na transakciách spočívajúcich vo finančnom prenájme nezúčastňuje?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na otázku 2:

                           a)

                           aká je relevantnosť pojmu „bežné obchodné transakcie“ v kontexte bodov 74 a 75 rozsudku vo veci Halifax: je relevantný vo vzťahu k bodu 74 alebo k bodu 75 alebo k obidvom týmto bodom;

                           b)

                           je odkaz na „bežné obchodné transakcie“ odkazom na:

                                       1)

                                       transakcie, ktoré daná zdaniteľná osoba bežne uskutočňuje;

                                       2)

                                       transakcie, ktoré sa uskutočňujú medzi dvomi či viacerými zmluvnými stranami v nezávislej trhovej situácii;

                                       3)

                                       transakcie, ktoré sú obchodne životaschopné;

                                       4)

                                       transakcie, ktoré prinášajú obchodnú záťaž a riziká, ktoré sú väčšinou spojené so súvisiacimi obchodnými výhodami;

                                       5)

                                       transakcie, ktoré nie sú umelo vykonštruované, takže majú obchodnú podstatu;

                                       6)

                                       iný typ alebo kategóriu transakcií?

               4.

               Aké je vhodné riešenie, ak bude určené, že štruktúra finančného prenájmu majetku alebo akákoľvek jej časť predstavuje zneužitie? Predovšetkým, má vnútroštátny súd alebo správca dane:

                           a)

                           nezohľadniť existenciu sprostredkovateľa a nariadiť, aby bola DPH zaplatená z trhového nájomného;

                           b)

                           zmeniť štruktúru finančného prenájmu na priamy nákup, alebo

                           c)

                           zmeniť transakcie akýmkoľvek iným spôsobom, ktorý bude súd alebo správca dane považovať za vhodný prostriedok na obnovenie situácie, ktorá by existovala pri neexistencii transakcií predstavujúcich zneužitie?

      (1)  Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Vec T-28/13: Uznesenie Všeobecného súdu z 21. októbra 2015 – ECC Couture/ÚHVT – Ball Wholesale (Culture)

text:
               21.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 429/29

         Uznesenie Všeobecného súdu z 21. októbra 2015 – ECC Couture/ÚHVT – Ball Wholesale (Culture)
   (Vec T-28/13) (1)

   (2015/C 429/38)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 79, 16.3.2013.


title: Vec C-182/08: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. septembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Glaxo Wellcome GmbH & Co./Finanzamt München II (Sloboda usadiť sa a voľný pohyb kapitálu — Daň z príjmov právnických osôb — Nadobudnutie obchodných podielov kapitálovej spoločnosti — Podmienky prihliadnutia na znehodnotenie obchodných podielov z dôvodu rozdelenia dividend pri určení vymeriavacieho základu nadobúdateľa)

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/18

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. septembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Glaxo Wellcome GmbH & Co./Finanzamt München II
   (Vec C-182/08) (1)

   (Sloboda usadiť sa a voľný pohyb kapitálu - Daň z príjmov právnických osôb - Nadobudnutie obchodných podielov kapitálovej spoločnosti - Podmienky prihliadnutia na znehodnotenie obchodných podielov z dôvodu rozdelenia dividend pri určení vymeriavacieho základu nadobúdateľa)
   2009/C 267/31
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Glaxo Wellcome GmbH & Co.

      Žalovaný: Finanzamt München II

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesfinanzhof — Výklad článkov 43 ES a 56 ES — Nadobudnutie podielov na kapitálovej spoločnosti s neobmedzenou daňovou povinnosťou prostredníctvom platiteľa dane oprávneného započítať daň z príjmov právnických osôb — Vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej sa pri stanovení vymeriavacieho základu dane nadobúdateľa zohľadní zníženie hodnoty podielov v dôsledku rozdelenia ziskov v prípade nadobudnutia od vlastníka podielu oprávneného započítať daň z príjmov právnických osôb, zatiaľ čo príslušné zníženie vymeriavacieho základu pri nadobudnutí od vlastníka podielu, ktorý nemá právo na započítanie, je vylúčené

      Výrok rozsudku

   Článok 73b Zmluvy ES (teraz článok 56 ES) musí byť vykladaný v tom zmysle, že nebráni právnej úprave členského štátu, podľa ktorej znehodnotenie obchodných podielov z dôvodu rozdelenia dividend nemá vplyv na základ dane zdaniteľnej osoby-rezidenta, ak táto osoba nadobudla svoje podiely v kapitálovej spoločnosti-rezidentovi od vlastníka podielov-nerezidenta, zatiaľ čo v prípade nadobudnutia podielov od vlastníka podielov-rezidenta takéto znehodnotenie znižuje vymeriavací základ nadobúdateľa.
   Toto zistenie sa uplatňuje v prípadoch, keď takáto právna úprava neprekračuje to, čo je nevyhnutné na zachovanie vyrovnaného rozdelenia daňovej právomoci medzi členskými štátmi, ako aj na predchádzanie čisto fiktívnym operáciám bez hospodárskej reality a vytvoreným iba s cieľom neoprávneného využitia daňového zvýhodnenia. Je úlohou vnútroštátneho súdu preskúmať, či sa dotknutá právna úprava obmedzuje na to, čo je nevyhnutné na dosiahnutie týchto cieľov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 197, 2.8.2008.


title: Vec T-293/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  2. apríla 2014 – CNIEL/Komisia ( „Štátna pomoc — Rámcová schéma opatrení prijatých poľnohospodárskymi medziprofesijnými organizáciami uznanými vo Francúzsku v prospech členov zastúpených poľnohospodárskych organizácií — Financovanie dobrovoľnými príspevkami, ktoré sa stávajú povinnými — Rozhodnutie vyhlasujúce schému pomoci za zlučiteľnú so spoločným trhom — Zrušenie rozhodnutia — Zastavenie konania“ )

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/41

         Uznesenie Všeobecného súdu z 2. apríla 2014 – CNIEL/Komisia
   (Vec T-293/09) (1)

   ((„Štátna pomoc - Rámcová schéma opatrení prijatých poľnohospodárskymi medziprofesijnými organizáciami uznanými vo Francúzsku v prospech členov zastúpených poľnohospodárskych organizácií - Financovanie dobrovoľnými príspevkami, ktoré sa stávajú povinnými - Rozhodnutie vyhlasujúce schému pomoci za zlučiteľnú so spoločným trhom - Zrušenie rozhodnutia - Zastavenie konania“))
   2014/C 175/56
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Centre national interprofessionnel de l’économie laitière (CNIEL) (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: pôvodne A. Cabanes a V. Kostrzewski-Pugnat, neskôr A. Cabanes, A.-C. Jeux a L. Sersiron a napokon A. Cabanes, L. Sersiron a M. Spy, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne B. Stromsky a C. Urraca Caviedes, neskôr B. Stromsky a S. Thomas a napokon B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 7846 v konečnom znení z 10. decembra 2008 o štátnej pomoci č. 561/2008, týkajúcej sa rámcovej schémy opatrení prijatých poľnohospodárskymi medziprofesijnými organizáciami uznanými vo Francúzsku v prospech členov zastúpených poľnohospodárskych organizácií

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 244, 10.10.2009.


title: Vec T-543/08: Žaloba podaná 15. decembra 2008 – RWE a RWE Dea/Komisia

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/30

         Žaloba podaná 15. decembra 2008 – RWE a RWE Dea/Komisia
   (Vec T-543/08)
   (2009/C 55/56)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyne: RWE AG (Essen, Nemecko), RWE Dea AG (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: C. Stadler a M. Röhrig, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkýň

               —

               zrušiť článok 1 rozhodnutia v rozsahu, v akom stanovuje, že žalobkyne porušili článok 81 ods. 1 ES a článok 53 Dohody o EHP,

               —

               zrušiť článok 2 rozhodnutia v rozsahu, v akom sa týka stanovenia celkovej sumy peňažnej pokuty vo výške 37 440 000 eur uloženej spoločne žalobkyniam,

               —

               subsidiárne primerane znížiť výšku peňažnej pokuty uloženej spoločne žalobkyniam v článku 2 rozhodnutia,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyne podali žalobu proti rozhodnutiu Komisie K(2008) 5476 v konečnom znení z 1. októbra 2008 vo veci COMP/39.181 – Sviečkové vosky, v ktorom žalovaná konštatovala, že niektoré podniky, vrátane žalobkýň, boli účastníkmi dohody a/alebo zosúladeného postupu v oblasti parafínového vosku, čím porušili článok 81 ods. 1 ES a článok 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore.
   Na odôvodnenie svojej žaloby uvádzajú žalobkyne tri žalobné dôvody.
   Vo svojom prvom žalobnom dôvode žalobkyne namietajú, že žalovaná porušila článok 81 ods. 1 ES a článok 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (1) tým, že nesprávne uplatnila pojem podnik v neprospech žalobkýň. Žalovaná tvrdí, že zodpovednosť žalobkýň vznikla účasťou na porušení predpisov, ktorého sa dopustila pôvodná DEA Mineraloel AG, resp. po zmene na spoločnosť vo forme paritného spoločného podniku Spoločenstva s firmou Shell, teda Shell & Dea Oil GmbH, a preto im uložila peňažnú pokutu bez toho, aby doložila existenciu jedného hospodárskeho subjektu.
   Subsidiárne žalobkyne namietajú v druhom žalobnom dôvode, že žalovaná nesprávne uplatnila pravidlá upravujúce politiku zhovievavosti z roku 2002, a tým porušila zásadu rovnosti zaobchádzania, keďže nerozšírila uplatnenie žiadosti o politiku zhovievavosti, ktorú podala firma Shell v prospech podniku vyrábajúceho parafín, teda pôvodnej DEA Mineraloel AG, resp. Shell & Dea Oil GmbH, na žalobkyne. Žalovaná sa tak dostala do rozporu so svojím vlastným tvrdením, podľa ktorého tvoril práve tento podnik vyrábajúci parafínový vosk v čase od 3. septembra 1992 až do 30. júla 2002 súčasť toho istého hospodárskeho subjektu, ktorého súčasťou boli žalobkyne. Pri správnom uplatnení pravidiel upravujúcich politiku zhovievavosti by bola žalovaná povinná úplne upustiť od akejkoľvek peňažnej pokuty.
   Subsidiárne namietajú žalobkyne v treťom žalobnom dôvode, že žalovaná porušila základné zásady vymerania peňažnej pokuty, najmä zásady rovnosti zaobchádzania a proporcionality, a tým porušila článok 23 ods. 2 a 3 nariadenia č. 1/2003. Žalovaná nesprávne uplatnila usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 tým, že z dôvodu nezohľadnenia dostatočného reprezentatívneho referenčného obdobia nesprávne určila rozhodujúci obrat, a tak stanovila východiskovú sumu, ktorá nereflektuje závažnosť účasti na porušení predpisov, za ktorú majú žalobkyne niesť zodpovednosť, a tým sa žalobkyne v porovnaní s ostatnými účastníkmi, vrátane firmy Shell, z vecného hľadiska neposudzovali v súlade so zásadou rovnosti zaobchádzania.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec T-90/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  18. septembra 2014 – Herdade de S. Tiago II/ÚHVT – Polo/Lauren (V) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva V — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva, skoršia obrazová národná ochranná známka a skoršia obrazová ochranná známka Beneluxu zobrazujúca hráča póla — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009“ )

text:
               3.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 388/14

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. septembra 2014 – Herdade de S. Tiago II/ÚHVT – Polo/Lauren (V)
   (Vec T-90/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva V - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva, skoršia obrazová národná ochranná známka a skoršia obrazová ochranná známka Beneluxu zobrazujúca hráča póla - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009“))
   2014/C 388/16
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Herdade de S. Tiago II – Sociedade Agrícola, SA (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: I. de Carvalho Simões a J. Pimenta, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Bullock a N. Bambara, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: The Polo/Lauren Company, LP (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: R. Black a S. Davies, solicitors)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 28. novembra 2012 (vec R 2240/2011-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi The Polo/Lauren Company, LP a Herdade de S. Tiago II – Sociedade Agrícola, SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Herdade de S. Tiago II – Sociedade Agrícola, SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 123, 27.4.2013.


title: Vec C-61/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale regionale di giiustizia amministrativa di Trento (Taliansko) 7. februára 2014 – Orrizzonte Salute – Studio Infermieristico Associato/Azienda Pubblica di Servizi alla persona „San Valentino“ a i.

text:
               5.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 135/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale regionale di giiustizia amministrativa di Trento (Taliansko) 7. februára 2014 – Orrizzonte Salute – Studio Infermieristico Associato/Azienda Pubblica di Servizi alla persona „San Valentino“ a i.
   (Vec C-61/14)
   2014/C 135/25
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale regionale di giustizia amministrativa di Trento

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Orrizzonte Salute – Studio Infermieristico Associato

      Žalovaní: Azienda Pubblica di Servizi alla persona „San Valentino“ – Città di Levico Terme, Ministero della Giustizia, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri e Segretario Generale del Tribunal Regionale di Giustizia Amministrativa di Trento

      Vedľajší účastník konania: Associazione Infermieristica D & F. Care

      Prejudiciálna otázka

   Bránia zásady stanovené smernicou Rady 89/665/EHS (1)… z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác, zmenenou a doplnenou smernicou Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 (2) [a smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/66/ESz 11. decembra 2007 (3)], vnútroštátnym právnym predpisom, akými sú článok 13 ods. 1a, 1c a 6a a článok 14 ods. 3b dekrétu prezidenta republiky č. 115 z 30. mája 2002 (v znení neskorších predpisov), ktorými sa zvýšil súdny poplatok za prístup k spravodlivosti v rámci správneho súdnictva v oblasti verejných zákaziek?

      (1)  Smernica Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác (Ú. v. ES L 395, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 246).

      (2)  Smernica Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb (Ú. v. ES L 209, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 322).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2007/66/ES z 11. decembra 2007, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 89/665/EHS a 92/13/EHS, pokiaľ ide o zvýšenie účinnosti postupov preskúmania v oblasti zadávania verejných zákaziek (Ú. v. EÚ L 335, s. 31).


title: Výmaz veci C-95/05

text:
               24.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/13

         Výmaz veci C-95/05 (1)

   (2005/C 330/34)

      (Jazyk konania: gréčtina)

   Uznesením z 20. septembra 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-95/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 16.4.2005.


title: Vec C-92/08: Žaloba podaná 28. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               9.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 116/13

         Žaloba podaná 28. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-92/08)
   (2008/C 116/23)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Rozet a J. Enegren, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: D. Haven, splnomocnený zástupca)
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2003/72/ES z 22. júla 2003, ktorou sa dopĺňajú stanovy Európskeho družstva s ohľadom na účasť zamestnancov na riadení (1), alebo nezabezpečením, aby sociálni partneri zaviedli potrebné ustanovenia dohodou, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 16 ods. 1 tejto smernice,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2003/72/ES uplynula 18. augusta 2006.

      (1)  Ú. v. EÚ L 207, s. 25; Mim. vyd. 05/004, s. 338.


title: Vec C-143/15: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 25. februára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – G.E. Security BV/Staatssecretaris van Financiën (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (EHS) č. 2658/87 — Spoločný colný sadzobník — Kombinovaná nomenklatúra — Zaradenie tovarov — Položky 8517, 8521, 8531a 8543 — Tovar s názvom „videomultiplexor“)

text:
               25.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/12

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 25. februára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – G.E. Security BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-143/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (EHS) č. 2658/87 - Spoločný colný sadzobník - Kombinovaná nomenklatúra - Zaradenie tovarov - Položky 8517, 8521, 8531a 8543 - Tovar s názvom „videomultiplexor“))
   (2016/C 145/14)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: G.E. Security BV

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Výrok rozsudku

   Kombinovaná nomenklatúra uvedená v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1214/2007 z 20. septembra 2007, sa má vykladať v tom zmysle, že tovar, akým je tovar s názvom „videomultiplexor“ vo veci samej, má byť s výhradou posúdenia všetkých skutkových okolností, ktorými disponuje vnútroštátny súd, zatriedený do položky 8521 KN.

      (1)  Ú. v. EÚ C 198, 15.6.2015.


title: Vec C-131/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 18. marca 2013 — Staatssecretaris van Financiën, ďalší účastník konania: Schoenimport „Italmoda“ Mariano Previti

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 18. marca 2013 — Staatssecretaris van Financiën, ďalší účastník konania: Schoenimport „Italmoda“ Mariano Previti
   (Vec C-131/13)
   2013/C 171/24
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Staatssecretaris van Financiën

      Ďalší účastník konania: Schoenimport „Italmoda“ Mariano Previti

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Sú vnútroštátne orgány a súdy na základe práva Európskej únie povinné zamietnuť uplatnenie oslobodenia od dane v prípade dodania v rámci Spoločenstva, práva na odpočet dane z pridanej hodnoty z kúpy tovaru, ktorý bol po kúpe odoslaný do iného členského štátu, alebo vrátenie dane z pridanej hodnoty, ktoré vyplýva z uplatnenia článku 28b časti A ods. 2 druhej vety šiestej smernice (1), keď je na základe objektívnych okolností zrejmé, že v prípade dane z príslušného tovaru došlo k daňovému úniku, zdaniteľná osoba vedela alebo musela vedieť o tom, že bola zapojená do úniku, a vnútroštátne právo za týchto okolností neupravuje nepriznanie oslobodenia, odpočtu alebo vrátenia dane?

               2.

               Treba v prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku odoprieť priznanie tohto oslobodenia od dane, odpočtu dane alebo vrátenia aj vtedy, keď k daňovému úniku v oblasti dane z pridanej hodnoty došlo v inom členskom štáte (ako v členskom štáte, z ktorého bol tovar odoslaný) a zdaniteľná osoba o tomto úniku v oblasti dane z pridanej hodnoty vedela alebo musela vedieť, a to aj vtedy, keď v členskom štáte, z ktorého bol tovar odoslaný, splnila všetky (formálne) požiadavky, ktorými vnútroštátne právo podmieňuje oslobodenie od dane, odpočet alebo vrátenie dane, a daňovým orgánom tohto členského štátu stále poskytovala všetky potrebné informácie o tovare, odoslaní a odberateľoch v členskom štáte určenia, do ktorého bol tovar doručený?

               3.

               Čo sa má v prípade zápornej odpovede na prvú otázku rozumieť pod pojmom „nadobudnutie podliehalo dani“ v článku 28b časti A ods. 2 prvej vete (na konci) šiestej smernice: vyúčtovanie dane z pridanej hodnoty, ktorá je v cieľovom členskom štáte splatná z nadobudnutia tovaru v rámci Spoločenstva v predpísanom daňovom priznaní dane z pridanej hodnoty, alebo — z dôvodu absencie takého vyúčtovania — aj prijatie opatrení zo strany daňových orgánov cieľového členského štátu na vyriešenie situácie? Je pri odpovedi na túto otázku relevantné, či je predmetná transakcia súčasťou reťazca transakcií, ktorého cieľom je daňový únik v oblasti dane z pridanej hodnoty v krajine určenia, a či o tom zdaniteľná osoba vedela alebo musela vedieť?

      (1)  Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (77/388/EHS) (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Vec C-328/09: Žaloba podaná 14. augusta 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Estónska republika

text:
               5.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/17

         Žaloba podaná 14. augusta 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Estónska republika
   (Vec C-328/09)
   2009/C 297/21
   Jazyk konania: estónčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. van Beek, K. Saaremäel-Stoilov)

      Žalovaná: Estónska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Estónska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na prebratie smernice Rady 2004/113/ES (1) z 13. decembra 2004 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania medzi mužmi a ženami v prístupe k tovaru a službám a k ich poskytovaniu, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 17 tejto smernice,

               —

               zaviazať Estónsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie tejto smernice do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 21. decembra 2007.

      (1)  Ú. v. EÚ L 373, 21.12.2004, s. 37.


title: Vec T-399/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. novembra 2014 – Banco Santander a Santusa/Komisia ( „Štátna pomoc — Ustanovenia týkajúce sa dane z príjmov právnických osôb, umožňujúce podnikom, ktoré sú daňovými rezidentmi v Španielsku, odpisovať goodwill vzniknutý nadobudnutím podielov v podnikoch, ktoré sú daňovými rezidentmi v zahraničí — Rozhodnutie, ktorým sa táto schéma kvalifikuje ako štátna pomoc, táto pomoc sa vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie — Pojem štátna pomoc — Selektívna povaha — Identifikácia kategórie podnikov zvýhodnených opatrením — Neexistencia — Porušenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ“ )

text:
               22.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/20

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. novembra 2014 – Banco Santander a Santusa/Komisia
   (Vec T-399/11) (1)

   ((„Štátna pomoc - Ustanovenia týkajúce sa dane z príjmov právnických osôb, umožňujúce podnikom, ktoré sú daňovými rezidentmi v Španielsku, odpisovať goodwill vzniknutý nadobudnutím podielov v podnikoch, ktoré sú daňovými rezidentmi v zahraničí - Rozhodnutie, ktorým sa táto schéma kvalifikuje ako štátna pomoc, táto pomoc sa vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie - Pojem štátna pomoc - Selektívna povaha - Identifikácia kategórie podnikov zvýhodnených opatrením - Neexistencia - Porušenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ“))
   (2014/C 462/30)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Banco Santander, SA (Santander, Španielsko) a Santusa Holding, SL (Boadilla del Monte, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan a R. Calvo Salinero, neskôr J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro a R. Calvo Salinero, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal, C. Urraca Caviedes a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie článku 1 ods. 1 a článku 4 rozhodnutia Komisie 2011/282/EÚ z 12. januára 2011 o odpisovaní finančného goodwillu na daňové účely pri nadobúdaní podielu v zahraničných subjektoch C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) vykonávanom Španielskom (Ú. v. EÚ L 135, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 ods. 1 a článok 4 rozhodnutia Komisie 2011/282/EÚ z 12. januára 2011 o odpisovaní finančného goodwillu na daňové účely pri nadobúdaní podielu v zahraničných subjektoch C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) vykonávanom Španielskom sa zrušujú.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011.


title: Vec C-210/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  20. mája 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour administrative d’appel de Nantes — Francúzsko) — Scott SA, Kimberly Clark SAS, predtým Kimberly Clark SNC/Mesto Orléans [Štátna pomoc — Nariadenie (ES) č. 659/1999 — Článok 14 ods. 3 — Vymáhanie pomoci — Zásada efektivity — Platobné výmery s formálnou vadou — Zrušenie]

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/13

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 20. mája 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour administrative d’appel de Nantes — Francúzsko) — Scott SA, Kimberly Clark SAS, predtým Kimberly Clark SNC/Mesto Orléans
   (Vec C-210/09) (1)

   (Štátna pomoc - Nariadenie (ES) č. 659/1999 - Článok 14 ods. 3 - Vymáhanie pomoci - Zásada efektivity - Platobné výmery s formálnou vadou - Zrušenie)
   2010/C 179/21
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour administrative d’appel de Nantes

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Scott SA, Kimberly Clark SAS, predtým Kimberly Clark SNC

      Žalovaný: Mesto Orléans

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Cour administrative d’appel de Nantes — Výklad článku 14 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 stanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339) — Pomoc poskytnutá francúzskymi orgánmi v prospech Scott SA a Kimberly Clark — Povinnosť bezodkladného vymáhania pomoci vyhlásenej za nezlučiteľnú so spoločným trhom — Dôsledky prípadného zrušenia platobných výmerov vydaných vnútroštátnymi orgánmi na vymáhanie tejto pomoci z dôvodu formálnych vád, vo vzťahu k tejto povinnosti

      Výrok rozsudku

   Článok 14 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku [88] Zmluvy o ES sa má vykladať v tom zmysle, že mu neodporuje, keď v prípade, že čiastky zodpovedajúce predmetnej pomoci už boli vrátené, vnútroštátny súd zruší z dôvodu formálnej vady platobné výmery vydané na účely vymáhania protiprávnej štátnej pomoci, pokiaľ je možnosť odstránenia tejto formálnej vady zaručená vnútroštátnym právom. Naopak tomuto ustanoveniu odporuje, ak by tieto čiastky boli čo i len dočasne opätovne vyplatené príjemcovi tejto pomoci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 205, 29.8.2009.


title: Vec T-251/05: Žaloba podaná 1. júla 2005: Mediocurso – Estabelecimento de Ensino Particular, S.A. proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/51

         Žaloba podaná 1. júla 2005: Mediocurso – Estabelecimento de Ensino Particular, S.A. proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-251/05)
   (2005/C 217/107)
   Jazyk konania: portugalčina
   Mediocurso – Estabelecimento de Ensino Particular, S.A., so sídlom v Lisabone (Portugalsko), v zastúpení: C. Botelho Moniz a E. Maia Cadete, advokáti, podala 1.júla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               1)

               zrušil rozhodnutie Komisie C(2005) 1236 zo 14. apríla 2005„o znížení sumy príspevku z Európskeho sociálneho fondu pre ‚MEDIOCURSO – Estabelecimento de Ensino Particular, Lda’, podľa rozhodnutia Komisie C (89) 570 z 22. marca 1989“;

               2)

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   porušenie podstatných formálnych náležitostí: proces rozhodovania Komisie nerešpektoval formálne podmienky a napadnuté rozhodnutie je nedostatočne odôvodnené,
   porušenie zásad právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery v rozsahu v akom napadnuté rozhodnutie protirečí, na škodu žalobcu, predtým vydanému aktu, ktorým bola potvrdená vecná a účtovná presnosť údajov žalobcu v jeho žiadosti o úhradu účtovného zostatku,
   zjavná chyba v posúdení listinných dôkazov o nákladoch predložených Mediocurso,
   porušenie zásady proporcionality, čo sa týka skutkových a právnych dôvodov uvádzaných na odôvodnenie zníženia finančného príspevku, ktorý je predmetom napadnutého rozhodnutia.


title: Vec T-142/17: Žaloba podaná 6. marca 2017 – Kaimbi/Rada

text:
               24.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/32

         Žaloba podaná 6. marca 2017 – Kaimbi/Rada
   (Vec T-142/17)
   (2017/C 129/48)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Delphin Kaimbi (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: O. Okito, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               rozhodol o zrušení nariadenia (EÚ) 2016/2230, ktorým sa vykonáva rozhodnutie Rady (SZBP) 2016/2231 z 12. decembra 2016, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike, a mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/788/SZBP v rozsahu, v akom sa týka pána Delphina Kaimbiho,

               —

               nariadil, že Rada znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania žalobcu, ako aj všetkých vedľajších účastníkov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody, ktoré sú v podstate zhodné alebo podobné s žalobnými dôvodmi uvedenými vo veci T-139/17, Kibelisa/Rada.


title: Vec C-484/16: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 13. decembra 2016 – (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di pace di Taranto – Taliansko) – trestné konanie proti Antoniovi Semerarovi (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Zjavný nedostatok právomoci — Článok 53 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Súdna spolupráca v trestných veciach — Smernica 2012/29/EÚ — Článok 2 ods. 1 písm. a) — Minimálne normy v oblasti práv, podpory a ochrany obetí trestných činov — Charta základných práv Európskej únie — Články 49, 51, 53 a 54 — Trestný čin urážky — Zrušenie trestného činu urážky vnútroštátnym zákonodarcom — Chýbajúca súvislosť s právom Únie — Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               20.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/4

         Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 13. decembra 2016 – (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di pace di Taranto – Taliansko) – trestné konanie proti Antoniovi Semerarovi
   (Vec C-484/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Zjavný nedostatok právomoci - Článok 53 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Súdna spolupráca v trestných veciach - Smernica 2012/29/EÚ - Článok 2 ods. 1 písm. a) - Minimálne normy v oblasti práv, podpory a ochrany obetí trestných činov - Charta základných práv Európskej únie - Články 49, 51, 53 a 54 - Trestný čin urážky - Zrušenie trestného činu urážky vnútroštátnym zákonodarcom - Chýbajúca súvislosť s právom Únie - Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora))
   (2017/C 086/05)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Giudice di pace di Taranto

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Antonio Semeraro

      Výrok

   Súdny dvor Európskej únie zjavne nemá dostatok právomoci odpovedať na návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý rozhodnutím z 2. septembra 2016 podal Giudice di pace di Taranto (zmierovací sudca v Tarente, Taliansko).

      (1)  Ú. v. EÚ C 428, 21.11.2016.


title: Vec F-137/06: Žaloba podaná 27. novembra 2006 – Chassagne/Komisia

text:
               27.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 20/39

         Žaloba podaná 27. novembra 2006 – Chassagne/Komisia
   (Vec F-137/06)
   (2007/C 20/59)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Olivier Chassagne (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť odmietnutie menovacieho orgánu vydať výslovné rozhodnutie o stanovení dátumu nástupu žalobcu do služby, tak ako implicitne vyplýva z rozhodnutia menovacieho orgánu zo 14. januára 2006,

               —

               zrušiť, v prípade potreby, rozhodnutie menovacieho orgánu o zamietnutí sťažnosti žalobcu,

               —

               oznámiť menovaciemu orgánu účinky, ktoré má zrušenie napadnutých rozhodnutí, a to najmä to, že menovací orgán má vydať výslovné rozhodnutie, ktorým uzná, že deň 1. júla 2002 je dňom nástupu do služby v zmysle článku 12 písm. d) Protokolu o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev,

               —

               zaviazať menovací orgán, aby žalobcovi zaplatil i) sumu 9 523,26 eur ako náhradu majetkovej ujmy, vrátane úrokov z omeškania v zákonnej výške odo dňa splatnosti; a ii) sumu 5 000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy, vrátane úrokov z omeškania v zákonnej výške odo dňa splatnosti,

               —

               odložil rozhodovanie o časti majetkovej ujmy, ktorej výška ešte nemôže byť určená, a ktorá predstavuje trovy konania, ktoré žalobcovi vznikli od 18. apríla 2006 a ďalej narastajú v dôsledku sporu s belgickou daňovou správou pred belgickými vnútroštátnymi súdmi, pokiaľ ide o stanovenie dňa jeho nástupu do služby,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza nasledujúce žalobné dôvody:

               —

               porušenie článku 18 Protokolu o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev,

               —

               porušenie článku 26 Služobného poriadku, zásady správneho úradného postupu a povinnosti starostlivosti,

               —

               porušenie zásady legitímnej dôvery a zjavne nesprávne posúdenie.


title: Vec C-243/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social n° 30 de Barcelona (Španielsko) 27. apríla 2016 – Antonio Miravitlles Ciurana, Alberto Marina Lorente, Jorge Benito García a Juan Gregorio Benito García/Contimark S.A. a Jordi Socías Gispert

text:
               1.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social no 30 de Barcelona (Španielsko) 27. apríla 2016 – Antonio Miravitlles Ciurana, Alberto Marina Lorente, Jorge Benito García a Juan Gregorio Benito García/Contimark S.A. a Jordi Socías Gispert
   (Vec C-243/16)
   (2016/C 279/17)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Social no 30 de Barcelona

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Antonio Miravitlles Ciurana, Alberto Marina Lorente, Jorge Benito García a Juan Gregorio Benito García

      Žalovaní: Contimark S.A. a Jordi Socías Gispert

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má veriteľ obchodnej spoločnosti, ktorý sa na príslušných španielskych súdoch, ktorými sú pracovné súdy, domáha uspokojenia svojho pracovnoprávneho nároku, na základe smerníc 2009/101/ES (1) a 2012/30/EÚ (2) a ich preberajúcich ustanovení okrem iného v článkoch 236, 237, 238, 241 a 367 Ley de Sociedades de Capital [zákon o kapitálových spoločnostiach (ďalej len „LSC“)] právo súbežne podať na tom istom súde žalobu proti spoločnosti s cieľom dosiahnuť uznanie pracovnoprávneho záväzku a zároveň žalobu proti fyzickej osobe, štatutárnemu zástupcovi spoločnosti, ako osobe, ktorá je spoločne a nerozdielne zodpovedná za záväzky spoločnosti, založenú na nedodržaní obchodnoprávnych povinností stanovených v uvedených smerniciach prebratých do španielskeho LSC?

               2.

               Môže judikatúra pracovnoprávneho senátu španielskeho Tribunal Supremo (Najvyšší súd) vyjadrená v rozsudkoch Tribunal Supremo (pracovnoprávny senát) z 28. februára 1997 (RJ 1997\4220), 28. októbra 1997 (RJ 1997\7680), 31. decembra 1997 (RJ 1997\9644), 13. apríla 1998 (RJ 1998\4577), 17. januára 2000 (RJ 2000\918), 9. júna 2000 (RJ 2000\5109), 8. mája 2002 a 20. decembra 2012 (zhrnutá v tomto uznesení v druhom bode časti Uplatniteľná vnútroštátna judikatúra) porušovať články 2, 6, 7 a 8 smernice 2009/101/ES a články 19 a 36 smernice 2012/30/EÚ, keď stanovuje, že španielske pracovné súdy nemôžu v prípade pracovnoprávneho nároku priamo uplatniť záruky stanovené v týchto smerniciach Spoločenstva, ktoré sú prebraté v článkoch 236, 237, 238, 241, 367 a iných článkoch LSC, pre veriteľov obchodných spoločností, ak ich najvyšší predstavitelia ako fyzické osoby, nedodržia formálne požiadavky zverejňovania podstatných dokladov spoločnosti stanovené v smernici 2009/101 a v smernici 2012/30, ktoré boli prebraté do španielskeho LSC?

               3.

               Môže judikatúra pracovnoprávneho senátu španielskeho Tribunal Supremo vyjadrená v rozsudkoch Tribunal Supremo (pracovnoprávny senát) z 28. februára 1997 (RJ 1997\4220), 28. októbra 1997 (RJ 1997\7680), 31. decembra 1997 (RJ 1997\9644), 13. apríla 1998 (RJ 1998\4577), 17. januára 2000 (RJ 2000\918), 9. júna 2000 (RJ 2000\5109), 8. mája 2002 a 20. decembra 2012 (zhrnutá v tomto uznesení v druhom bode časti Uplatniteľná vnútroštátna judikatúra) odporovať článkom 20 a 21 v spojení s článkom 51 Charty základných práv Európskej únie, keď núti veriteľa, ktorý má pracovnoprávny nárok a ktorý je zamestnancom, aby podal dva návrhy na začatie súdneho konania, prvý na pracovnom súde s cieľom dosiahnuť priznanie pracovnoprávneho nároku voči spoločnosti a druhý na občianskoprávnom/obchodnom súde s cieľom dosiahnuť solidárne ručenie štatutárneho zástupcu spoločnosti alebo iných fyzických osôb, ak táto požiadavka nie je stanovená pre žiadnu inú kategóriu veriteľov – bez ohľadu na povahu ich pohľadávky – ani v smernici 2009/101/ES, v smernici 2012/30/EÚ, ani vo vnútroštátnych právnych predpisoch (LSC), ktorými sa preberajú uvedené predpisy Spoločenstva?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/101/ES zo 16. septembra 2009 o koordinácii záruk, ktoré sa od obchodných spoločností v zmysle článku 48 druhého odseku zmluvy vyžadujú v členských štátoch na ochranu záujmov spoločníkov a tretích osôb s cieľom zabezpečiť rovnocennosť týchto záruk (Text s významom pre EHP) (Ú. v. EÚ L 258, s. 11).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/30/EÚ z 25. októbra 2012 o koordinácii ochranných opatrení, ktoré členské štáty vyžadujú od obchodných spoločností na ochranu záujmov spoločníkov a tretích osôb v zmysle druhého odseku článku 54 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, pokiaľ ide o zakladanie akciových spoločností a udržiavanie a zmenu ich základného imania, s cieľom dosiahnuť rovnocennosť týchto opatrení (Text s významom pre EHP) (Ú. v. EÚ L 315, s. 74).


title: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. októbra 2004 vo veci C-263/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Paralelné dovozy — Dovozy medicínskych výrobkov z iných členských štátov, ktoré sú rovnaké ako výrobky, ktoré už boli schválené — Povolenie uvádzania na trh — Absencia právnej úpravy)

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/21

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   z 12. októbra 2004
   vo veci C-263/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Paralelné dovozy - Dovozy medicínskych výrobkov z iných členských štátov, ktoré sú rovnaké ako výrobky, ktoré už boli schválené - Povolenie uvádzania na trh - Absencia právnej úpravy)
   (2004/C 300/42)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-263/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnený zástupca: B. Stromsky) proti Francúzskej republike (splnomocnení zástupcovia: G. de Bergues a R. Loosli-Surrans), predmetom ktorej je žaloba podľa článku 226 ES o nesplnení povinnosti, Súdny dvor (piata komora), v zložení: predsedkyňa R. Silva de Lapuerta, sudcovia C. Gulmann (spravodajca) a R. Schintgen, generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 12. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Francúzska republika tým, že neprijala konkrétnu právnu úpravu vo vzťahu k schvaľovaniu dovozov medicínskych výrobkov z iných členských štátov Európskeho spoločenstva, v prípade ak sú tieto výrobky rovnaké ako medicínske výrobky, ktoré už boli vo Francúzsku schválené (paralelné dovozy), porušila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 28 ES.

               2.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 200 z 23.8.2003


title: Vec C-171/13: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. januára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Centrale Raad van Beroep – Holandsko) – Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)/M. S. Demirci a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom – Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov – Upustenie od podmienok bydliska – Doplnkové dávky priznané na základe vnútroštátnej právnej úpravy – Podmienka bydliska – Uplatnenie na bývalých tureckých pracovníkov – Tureckí štátni príslušníci, ktorí nadobudli občianstvo hostiteľského členského štátu)

text:
               2.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/4

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. januára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Centrale Raad van Beroep – Holandsko) – Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)/M. S. Demirci a i.
      (Vec C-171/13) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom - Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov - Upustenie od podmienok bydliska - Doplnkové dávky priznané na základe vnútroštátnej právnej úpravy - Podmienka bydliska - Uplatnenie na bývalých tureckých pracovníkov - Tureckí štátni príslušníci, ktorí nadobudli občianstvo hostiteľského členského štátu)
      (2015/C 073/04)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Centrale Raad van Beroep

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Uwv)

         Žalovaní: M. S. Demirci, D. Cetin, A. I. Önder, R. Keskin, M. Tüle, A. Taskin

         Výrok rozsudku

      Ustanovenia rozhodnutia Asociačnej rady č. 3/80 zo 19. septembra 1980 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia členských štátov Európskych spoločenstiev na tureckých pracovníkov a príslušníkov ich rodín posudzované aj so zreteľom na článok 59 dodatkového protokolu, podpísaného 23. novembra 1970 v Bruseli a ktorý bol v mene Spoločenstva uzatvorený, schválený a potvrdený nariadením Rady (EHS) č. 2760/72 z 19. decembra 1972, sa majú vykladať v tom zmysle, že štátni príslušníci členského štátu, ktorí ako tureckí pracovníci patrili do legálneho trhu práce tohto členského štátu, sa z dôvodu, že si ponechali turecké občianstvo, nemôžu dovolávať ustanovenia článku 6 rozhodnutia č. 3/80 na účely neuplatnenia požiadavky bydliska, stanovenej právnou úpravou uvedeného štátu na poskytnutie osobitnej nepríspevkovej dávky v zmysle článku 4 ods. 2a nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, ktoré bolo zmenené a doplnené nariadením Európskeho parlamentu a Rady č. 647/2005 z 13. apríla 2005.

         (1)  Ú. v. EÚ C 178, 22.6.2013.


title: Vec T-185/08 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z  26. júna 2008 – VDH Projektentwicklung a Edeka Rhein-Ruhr/Komisia ( Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Neprípustnosť )

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/54

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 26. júna 2008 – VDH Projektentwicklung a Edeka Rhein-Ruhr/Komisia
   (Vec T-185/08 R)
   („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Neprípustnosť“)
   (2008/C 209/97)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: VDH Projektentwicklung GmbH (Erkelenz, Nemecko) a Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr mbH (Moers, Nemecko) (v zastúpení: C. Antweiler, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Sauer, D. Kukovec a O. Weber, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na nariadenie predbežného opatrenia podľa článku 243 ES v súvislosti so žalobou na nečinnosť proti Komisii
   Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného sa zamieta ako neprípustný.

               2.

               Žalobcovia znášajú trovy konania.


title: Vec T-243/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 18. júla 2017 – Freddo/EUIPO – Freddo Freddo (Freggo) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie freggo — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie TENTAZIONE FREDDO FREDDO — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/42

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. júla 2017 – Freddo/EUIPO – Freddo Freddo (Freggo)
   (Vec T-243/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie freggo - Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie TENTAZIONE FREDDO FREDDO - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 283/64)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Freddo SA (Buenos Aires, Argentína) (v zastúpení: S. Malynicz, QC, K. Gilbert a G. Lodge, solicitors)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: H. O’Neill, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Freddo Freddo, SL (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. F. Gallego Jiménez a C. Marí Aguilar, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 17. februára 2016 (vec R 919/2015-2), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Freddo Freddo SL a Freddo SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Freddo SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 4.7.2016.


title: Vec T-357/06: Žaloba podaná 5. decembra 2006 – Koninklijke Wegenbouw Stevin/Komisia

text:
               27.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 20/24

         Žaloba podaná 5. decembra 2006 – Koninklijke Wegenbouw Stevin/Komisia
   (Vec T-357/06)
   (2007/C 20/36)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Koninklijke Wegenbouw Stevin BV (v zastúpení: E. H. Pijnacker Hordijk a Y. de Vries, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť v prípade žalobcu rozhodnutie Komisie z 13. septembra 2006 o spôsobe uplatnenia článku 81 ES, ktoré bolo Koninklijke Wegenbouw Stevin oznámené 25. novembra 2006 [vec COMP/F/38.456 – Asfalt – Holandsko – K(2006) 4090, konečné znenie],

               —

               subsidiárne zrušiť článok 2 rozhodnutia v prípade žalobcu alebo v každom prípade znížiť podstatne pokutu uloženú žalobcovi článkom 2 rozhodnutia,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca napáda rozhodnutie Komisie z 13. septembra 2006 o konaní podľa článku 81 ES (Vec COMP/F/38.456 – Asfalt – NL), ktorým bola žalobcovi uložená pokuta za porušenie článku 81 ES.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza na prvom mieste, že došlo k nesprávnemu posúdeniu skutkových okolností, čo viedlo k nesprávnemu posúdeniu správania sa spoločností staviteľov ciest vzhľadom na článok 81 ES. Podľa žalobcu zo strany dodávateľov asfaltu došlo k typicky veľmi závažnému porušeniu pravidiel EÚ týkajúcich sa hospodárskej súťaže. Uvádza, že piati vedúci zákazníci odoberajúci asfalt na stavbu ciest sa pokúsili bojovať s týmto kartelom s primárnym cieľom získať pre seba čo najvýhodnejšie kolektívne zľavy.
   Žalobca sa takisto odvoláva na porušenie článku 81 ES a článku 23 nariadenia č. 1/2003 vo vzťahu k určeniu výšky uloženej pokuty. Podľa žalobcu základná čiastka pokuty je príliš vysoká a zvýšenia uložené za nespoluprácu a za to, že žalobca údajne bol návodcom a vodcom kartelu, sú nedôvodné.
   Napokon žalobca uvádza, že Komisia odmietla umožniť mu prístup k odpovediam na oznámenie o výhradách ostatných účastníkov. Podľa žalobcu bol takýto postup v rozpore s právom na obranu.


title: Spojené veci C-104/11 P a C-105/11 P: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  20. marca 2012 — Stichting Nederlandse Publieke Omroep, predtým Nederlandse Omroep Stichting (NOS), Holandské kráľovstvo/Európska komisia

text:
               4.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/12

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 20. marca 2012 — Stichting Nederlandse Publieke Omroep, predtým Nederlandse Omroep Stichting (NOS), Holandské kráľovstvo/Európska komisia
   (Spojené veci C-104/11 P a C-105/11 P) (1)

   2012/C 235/24
   Jazyk konania: holandčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz vecí.

      (1)  Ú. v. EÚ C 238, 13.8.2011.


title: Vec T-138/17: Žaloba podaná 28. februára 2017 – Prim/EUIPO – Primed Halberstadt Medizintechnik (PRIMED)

text:
               24.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/29

         Žaloba podaná 28. februára 2017 – Prim/EUIPO – Primed Halberstadt Medizintechnik (PRIMED)
   (Vec T-138/17)
   (2017/C 129/44)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Prim, SA (Móstoles, Španielsko) (v zastúpení: L. Broschat García, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH (Halberstadt, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „PRIMED“ – prihláška č. 5 154 182.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 19. decembra 2016 v spojených veciach R 2494/2015-4 a R 163/2016-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO a vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) v spojení s článkom 53 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-584/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2015 – Inditex/ÚHVT – Ansell (ZARA) („Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o výmaze — Slovná ochranná známka Spoločenstva ZARA — Riadne používanie — Článok 51 ods.1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               19.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/29

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2015 – Inditex/ÚHVT – Ansell (ZARA)
   (Vec T-584/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o výmaze - Slovná ochranná známka Spoločenstva ZARA - Riadne používanie - Článok 51 ods.1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 346/34)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Arteixo, Španielsko) (v zastúpení: C. Duch Fonoll, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Zainab Ansell a Roger Ansell (Moshi, Tanzánia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 19. mája 2014 (vec R 1118/2013-2) týkajúcemu sa konania o neplatnosť medzi Zainab Ansell a Roger Ansell na jednej strane a Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) na strane druhej

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta

               2.

               Industria de Diseño Textil, SA je povinná znášať svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 339, 29.9.2014.


title: Vec C-268/07: Žaloba podaná 6. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/13

         Žaloba podaná 6. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-268/07)
   (2007/C 211/23)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Stromsky a D. Kukovec, splnomocnení zástupcovia)

      Žalované: Luxemburské veľkovojvodstvo
   Návrhy žalobkyne

               1.

               Určiť, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb (1), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 71 tejto smernice.
               Subsidiárne:

                           určiť, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neoznámilo Komisii prijaté zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 71 tejto smernice.

               2.

               Zaviazať Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2004/17/ES uplynula 31. januára 2006.

      (1)  Ú. v. EÚ L 134, s. 1; Mim. vyd. 06/007, s. 19.


title: Výmaz veci C-481/04

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/19

         Výmaz veci C-481/04 (1)

   (2005/C 296/40)

      (Jazyk konania: nemčina)

   Uznesením zo 6. júna 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-481/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Bundesverwaltungsgericht): Engin Torun proti Stadt Ausburg, za účasti Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht, Landesanwaltschaft Bayern.

      (1)  Ú. v. EÚ C 19, 22.1.2005.


title: Vec C-363/17 P: Odvolanie podané 13. júna 2017 Equipolymers Srl, M&G Polimeri Italia SpA, Novapet SA proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 5. apríla 2017 vo veci T-422/13, Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME) a iní/Rada Európskej únie

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/24

         Odvolanie podané 13. júna 2017 Equipolymers Srl, M&G Polimeri Italia SpA, Novapet SA proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 5. apríla 2017 vo veci T-422/13, Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME) a iní/Rada Európskej únie
   (Vec C-363/17 P)
   (2017/C 283/33)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Equipolymers Srl, M&G Polimeri Italia SpA, Novapet SA (v zastúpení: L. Ruessmann, avocat, J. Beck, Solicitor)

      Ďalší účastníci konania: Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME), Cepsa Química SA, Indorama Ventures Poland sp. z o.o., Lotte Chemical UK Ltd, Ottana Polimeri Srl, UAB Indorama Polymers Europe, UAB Neo Group, UAB Orion Global pet, Rada Európskej únie. Európska komisia

      Návrhy odvolateľkýň

   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor

               —

               vyhlásil odvolanie za prípustné a dôvodné,

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu v rozsahu, v akom zamieta návrh na náhradu škody,

               —

               meritórne rozhodol o návrhu na náhradu škody a priznal odvolateľkám náhradu škody, ktorej sa domáhajú, alebo vrátil vec Všeobecnému súdu na meritórne rozhodnutie o návrhu na náhradu škody,

               —

               nariadil Rade, aby odvolateľkám nahradila trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Všeobecný súd skreslil a nesprávne uviedol dôkazy predložené odvolateľkami, keď rozhodol, že nie je daná príčinná súvislosť medzi protiprávnym prijatím rozhodnutia 2013/226 (1) a škodou, ktorú utrpeli odvolateľky. (Napadnutý rozsudok, body 155 až 197, a osobitne body 187 až 189).

      (1)  Vykonávacie rozhodnutie Rady 2013/226/EÚ z 21. mája 2013, ktorým sa zamieta návrh vykonávacieho nariadenia Rady, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých druhov polyetyléntereftalátov s pôvodom v Indii, na Taiwane a v Thajsku na základe preskúmania pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1225/2009 a ktorým sa ukončuje konanie o preskúmaní pred uplynutím platnosti týkajúce sa dovozu určitých druhov polyetyléntereftalátov s pôvodom v Indonézii a Malajzii, a to v rozsahu, v akom by sa návrhom uložilo konečné antidumpingové clo na dovoz určitých druhov polyetyléntereftalátov s pôvodom v Indii, na Taiwane a v Thajsku (Ú. v. EÚ L 136, 2013, s. 12).


title: Vec T-499/13: Žaloba podaná 9. septembra 2013 — nMetric/ÚHVT (SMARTER SCHEDULING)

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/63

         Žaloba podaná 9. septembra 2013 — nMetric/ÚHVT (SMARTER SCHEDULING)
   (Vec T-499/13)
   2013/C 344/116
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: nMetric LLC (Costa Mesa, Spojené štáty) (v zastúpení: T. Fuchs a A. Münch, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 17. júna 2013 vo veci R 887/2012-2,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „SMARTER SCHEDULING“ pre výrobky zaradené do triedy 9 — Medzinárodný zápis pre Európsku úniu č. 1 093 837.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a článku 7 ods. 2 NOZS.


title: Vec C-449/04: Žaloba podaná dňa 27. októbra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu

text:
               18.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/7

         Žaloba podaná dňa 27. októbra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu
   (Vec C-449/04)
   (2004/C 314/12)
   Komisia Európskych spoločenstiev v zastúpení: C. O'Reilly a A.-M. Rouchaud-Joët, ktoré si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 27. októbra 2004 na Súdnom dvore Európskych spoločenstiev žalobu proti Luxemburskému veľkovojvodstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Luxemburské veľkovojvodstvo tým, že neprijalo zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2001/51/ES z 28. júna 2001, ktorou sa dopĺňajú ustanovenia článku 26 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda zo 14. júna 1985 (1) alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo si povinnosti, ktoré mu vyplývajú z uvedenej smernice;

               2.

               zaviazal Luxemburské veľkovojvodstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prevzatie smernice do vnútroštátneho poriadku uplynula 11. februára 2003.

      (1)  Ú. v. ES L. 187 z 10.7.2001, s. 45


title: Vec T-325/11: Žaloba podaná 17. júna 2011 — Amador López/ÚHVT (AUTOCOACHING)

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/37

         Žaloba podaná 17. júna 2011 — Amador López/ÚHVT (AUTOCOACHING)
   (Vec T-325/11)
   2011/C 252/83
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Pedro Germán Amador López (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: A. Falcón Morales, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd vzal na vedomie podanie tejto žaloby s jej dokumentmi, a tým podanie žaloby proti rozhodnutiu o čiastočnom zamietnutí vydanom druhým odvolacím senátom Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu 23. marca 2011 vo veci R 1665/2010-2, vyhlásil žalobu za prípustnú a zrušil toto rozhodnutie

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „AUTOCOACHING“ (prihláška č. 8 945 362) pre výrobky a služby zaradené do tried 16, 41 a 45.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: čiastočné zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: nesprávne uplatnenie a výklad článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva.