title: Vec C-112/15: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 17. marca 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret – Dánsko) – Kødbranchens Fællesråd, konajúci v mene Århus Slagtehus A/S, Danish Crown A.m.b.A. Oksekødsdivisionen, Hadsund Kreaturslagteri A/S, Hjalmar Nielsens Eksportslagteri A/S, Kjellerup Eksportslagteri A/S, Mogens Nielsen Kreaturslagteri A/S, Vejle Eksportslagteri A/S/Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri, Fødevarestyrelsen (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aproximácia právnych predpisov — Nariadenie (ES) č. 882/2004 — Nariadenie (ES) č. 854/2004 — Úradné kontroly krmív a potravín — Poplatky, ktoré môžu členské štáty vyberať na pokrytie nákladov, ktoré vznikli v dôsledku úradných kontrol — Náklady, ktoré vznikli školením úradných veterinárnych asistentov)

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/15

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 17. marca 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret – Dánsko) – Kødbranchens Fællesråd, konajúci v mene Århus Slagtehus A/S, Danish Crown A.m.b.A. Oksekødsdivisionen, Hadsund Kreaturslagteri A/S, Hjalmar Nielsens Eksportslagteri A/S, Kjellerup Eksportslagteri A/S, Mogens Nielsen Kreaturslagteri A/S, Vejle Eksportslagteri A/S/Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri, Fødevarestyrelsen
   (Vec C-112/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Nariadenie (ES) č. 882/2004 - Nariadenie (ES) č. 854/2004 - Úradné kontroly krmív a potravín - Poplatky, ktoré môžu členské štáty vyberať na pokrytie nákladov, ktoré vznikli v dôsledku úradných kontrol - Náklady, ktoré vznikli školením úradných veterinárnych asistentov))
   (2016/C 156/21)
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Østre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Kødbranchens Fællesråd, konajúci v mene Århus Slagtehus A/S, Danish Crown A.m.b.A. Oksekødsdivisionen, Hadsund Kreaturslagteri A/S, Hjalmar Nielsens Eksportslagteri A/S, Kjellerup Eksportslagteri A/S, Mogens Nielsen Kreaturslagteri A/S, Vejle Eksportslagteri A/S

      Žalovaní: Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri, Fødevarestyrelsen

      Výrok rozsudku

   Článok 27 ods. 4 písm. a), ako aj príloha VI body 1 a 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 z 29. apríla 2004 o úradných kontrolách uskutočňovaných s cieľom zabezpečiť overenie dodržiavania potravinového a krmivového práva a predpisov o zdraví zvierat a o starostlivosti o zvieratá sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby členské štáty pri stanovení súm poplatkov vyberaných od podnikov potravinárskeho odvetvia zahŕňali do týchto poplatkov náklady, ktoré vznikli povinným základným školením úradných veterinárnych asistentov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 146, 4.5.2015.


title: Vec T-292/13: Žaloba podaná 24. mája 2013 — Evangelou/Komisia a ECB

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/17

         Žaloba podaná 24. mája 2013 — Evangelou/Komisia a ECB
   (Vec T-292/13)
   (2013/C 226/24)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Christos Evangelou (Derynia, Cyprus) a Yvonne Evangelou (Derynia) (v zastúpení: C. Paschalides, solicitor, a A. Paschalides, advokát)

      Žalované: Európska centrálna banka a Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               uložil povinnosť nahradiť škodu vo výške 1 552 110,64 EUR z dôvodu, že podmienky vyžadované podľa memoranda o porozumení z 26. apríla 2013 medzi Cyprom a žalovanými v bodoch 1.23 až 1.27 obsahujú požiadavky, ktoré sú v zjavnom rozpore s normami vyššej právnej sily na ochranu jednotlivcov, konkrétne s článkom 17 Charty základných práv Európskej únie a článkom 1 Protokolu č. 1 k Európskemu dohovoru o ľudských právach,

               —

               vyhlásil, že relevantné podmienky sú neplatné, a nariadil bezodkladné prehodnotenie nástrojov finančnej pomoci podľa článkov 14 až 18 Zmluvy, ktorou sa zriaďuje Európsky mechanizmus pre stabilitu (ďalej len „Zmluva EMS“), na základe jej článku 19, aby došlo ku zmenám v zmysle rozsudku tohto súdu,

               —

               v rozsahu, v akom náhrada podľa prvej časti návrhu nezodpovedá skutočnosti, že relevantné podmienky budú zrušené, uložil povinnosť nahradiť škodu za porušenie článku 263 ZFEÚ.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že relevantné podmienky v memorande o porozumení obsahujú požiadavky, ktoré sú „v zjavnom rozpore s normami vyššej právnej sily na ochranu jednotlivcov“ (1), keďže:

                           —

                           uvedené normy majú vyššiu právnu silu, lebo sú obsiahnuté v Charte a EDĽP,

                           —

                           žalované sú podľa článku 51 ods. 1 Charty a článku 6 ods. 2 ZEÚ povinné rešpektovať a dodržiavať základné práva garantované Chartou a EDĽP a

                           —

                           bankové vklady sú majetkom v zmysle uvedeného článku 17 Charty a článku 1 Protokolu č. 1 k EDĽP.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že opísané porušenia práva boli natoľko intenzívne, že predstavujú zjavné porušenie noriem vyššej právnej sily, keďže:

                           —

                           v čase, keď boli žalobcovia zbavení svojich bankových vkladov, neexistovali v právnej úprave, ktorá sa zaoberá zbavením bankových vkladov, nijaké „podmienky, ktoré ustanovuje zákon“, a to v rozpore s Chartou a Protokolom,

                           —

                           žalobcovia boli zbavení svojich vkladov bez „včas vyplatenej spravodlivej náhrady“ v rozpore s článkom 17 Charty a článkom 1 Protokolu,

                           —

                           zbavenie vkladov je prima facie protiprávne, ibaže „za predpokladu dodržiavania zásady proporcionality… je to nevyhnutné a skutočne to zodpovedá cieľom všeobecného záujmu, ktoré sú uznané Úniou, alebo… je to potrebné na ochranu práv a slobôd iných“ (2),

                           —

                           konkurujúci verejný záujem na zabránení panike a útoku na bankový systém z krátkodobého a strednodobého hľadiska nebol zvažovaný pri hodnotení verejného záujmu podľa článku 17 Charty a článku 1 Protokolu,

                           —

                           cieľom nebolo poškodiť alebo potrestať Cyprus, ale mu a eurozóne pomôcť poskytnutím podpory stability, a teda poskytnúť úľavu a nedestabilizovať ich finančné inštitúcie a hospodársku životaschopnosť, a

                           —

                           neexistuje vzťah proporcionality medzi zásahom a legitímnym cieľom, lebo podľa článku 3 Zmluvy EMS z roku 2012 je skutočným cieľom „mobilizovať financovanie a na základe prísnej podmienenosti… v prospech členov EMS, ktorí majú závažné finančné problémy, alebo im takéto problémy hrozia, ak je to nevyhnutné na ochranu finančnej stability eurozóny a jednotlivých členských štátov“ bez toho, aby bolo ich hospodárstvo paralyzované.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že zbavenie žalobcov vkladov nebolo nevyhnutné alebo proporcionálne.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že žalované v konečnom dôsledku spôsobili, že žalobcovia boli zbavení svojich bankových vkladov, lebo ak by nedošlo k zjavnému porušeniu, bankové vklady žalobcov by boli chránené na základe ich práv podľa Charty a Protokolu, takže strata žalobcov bola dostatočne priama a predvídateľná.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tom, že ak sú vyššie uvedené tvrdenia dôvodné, relevantné podmienky musia byť vyhlásené za neplatné bez ohľadu na to, že boli určené Cypru, lebo každý zo žalobcov je nimi priamo a osobne dotknutý z dôvodu, že relevantné podmienky a spôsob ich implementácie porušujú Zmluvu a/alebo právne normy, ktoré ich vykonávajú, a/alebo v rozsahu, v akom sa rozhodne, že zbavenie žalobcov bankových vkladov rozvracia právny štát v rozpore s článkom 6 ods. 1 ZEÚ, boli zneužitím právomoci.

      (1)  Pozri rozsudok z 2. decembra 1971, Zuckerfabrik Schoeppenstedt/Rada, 5/71, Zb. s. 975.

      (2)  Článok 52 ods. 1 Charty.


title: Vec T-622/13: Žaloba podaná 25. novembra 2013 — Ratioparts-Ersatzteile/ÚHVT — Norwood Promotional Products Europe (NORTHWOOD professional forest equipment)

text:
               8.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 39/23

         Žaloba podaná 25. novembra 2013 — Ratioparts-Ersatzteile/ÚHVT — Norwood Promotional Products Europe (NORTHWOOD professional forest equipment)
   (Vec T-622/13)
   2014/C 39/41
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ratioparts-Ersatzteile-Vertriebs GmbH (Euskirchen, Nemecko) (v zastúpení: M. Koch, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Norwood Promotional Products Europe, SL (Tarragona, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu z 11. septembra 2013 R 1244/2012-2 v tom zmysle, že námietka B 1 796 807 sa zamieta,

               —

               zaviazal účastníčku konania, ktorá podala námietku na náhradu trov konania o námietke a odvolateľku na náhradu trov odvolacieho konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „NORTHWOOD professional forest equipment“ pre tovary a služby zaradené do tried 8, 9, 20, 25 a 35 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9412776.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Norwood Promotional Products Europe, SL.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka Spoločenstva „NORWOOD“ pre tovary zaradené do triedy 35.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009.


title: Vec C-243/07: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z  15. februára 2008 – Carsten Brinkmann/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 — Pravdepodobnosť zámeny — Slovné označenie terranus — Odmietnutie zápisu)

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 128/16

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 15. februára 2008 – Carsten Brinkmann/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-243/07) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 - Pravdepodobnosť zámeny - Slovné označenie „terranus“ - Odmietnutie zápisu)
   (2008/C 128/27)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Carsten Brinkmann (v zastúpení: K. van Bebber, Rechtsanwältin)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca), Terra Networks SA
   Predmet veci
   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z 22. marca 2007, Brinkmann/ÚHVT (T-322/05), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu o zrušenie, ktorú podal prihlasovateľ slovnej ochrannej známky Spoločenstva „TERRANUS“ pre tovary zatriedené do triedy 36, rozhodnutia R 1154/2004-1 prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 10. júna 2005, ktorým sa zamieta odvolanie proti rozhodnutiu námietkového oddelenia, ktoré zamietlo zápis uvedenej ochrannej známky v rámci námietkového konania, ktoré sa začalo na základe námietky majiteľa obrazovej národnej ochrannej známky a obrazovej ochrannej známky Spoločenstva „TERRA“ pre tovary zatriedené do triedy 36 – Pravdepodobnosť zámeny medzi dvoma ochrannými známkami
   Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Brinkmann je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 199, 25.8.2007.


title: Vec T-435/07: Žaloba podaná 29. novembra 2007 – New Look/ÚHVT (NEW LOOK)

text:
               9.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/25

         Žaloba podaná 29. novembra 2007 – New Look/ÚHVT (NEW LOOK)
   (Vec T-435/07)
   (2008/C 37/40)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: New Look Ltd (Weymouth, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Malynicz, Barrister, a M. Blair a K. Gilbert, Solicitors)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu z 3. septembra 2007 vo veci R 670/2007-2,

               —

               zaviazať Úrad na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „NEW LOOK“ pre výrobky a služby zaradené do tried 3, 9, 14, 16, 18, 25, 26 a 35 – prihláška č. 2 932 606.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 3 nariadenia Rady č. 40/94, pretože odvolací senát i) pochybil tým, že od žalobcu požadoval preukázanie nadobudnutia rozlišovacej spôsobilosti v inom členskom štáte než v Spojenom kráľovstve a Írsku; ii) pochybil v závere, že žalobcov dôkaz používania označenia „NEW LOOK“ v štylizovanej forme alebo spoločne s rozlišovacím znakom bol nespôsobilý k vytvoreniu rozlišovacej spôsobilosti ochrannej známky; a iii) nezohľadnil primerane celkovú váhu žalobcovho dôkazu o používaní označenia v Spojenom kráľovstve a Írsku.


title: Vec C-541/07: Uznesenie predsedu siedmej komory Súdneho dvora zo 14. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/30

         Uznesenie predsedu siedmej komory Súdneho dvora zo 14. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-541/07) (1)

   (2009/C 69/60)

      Jazyk konania: gréčtina

   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 26.1.2008.


20150731045617012015/C 270/372342015TC27020150817SK01SKINFO_JUDICIAL20150509303121Vec T-234/15: Žaloba podaná 9. mája 2015 – Systema Teknolotzis kai Pliroforikis/Európska komisia
 ---documentbreak--- C2702015SK3010120150509SK0037301312Žaloba podaná 9. mája 2015 – Systema Teknolotzis kai Pliroforikis/Európska komisia
   (Vec T-234/15)2015/C 270/37Jazyk konania: gréčtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Systema Teknolotzis AE Efarmogon Ilektronikis kai Pliroforikis (Atény, Grécko) (v zastúpení: E. Georgilas, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            vyhovel žalobe,

            —

            zrušil rozhodnutie Komisie z 10. marca 2015 [SG-Greffe(2015) D/3003/11. marca 2015] o vrátení celkovej sumy sedemstošestnásťtisíc tristotridsaťštyri eur a päť centov (716334,05 eura) od žalobkyne spolu s úrokmi, a

            —

            zaviazal žalovanú na náhradu trov konania a trov konania vynaložených žalobkyňou.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

            1.

            Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 89 nariadenia č. 1268/2012 (
                  1
               ) a povinnosti odôvodnenia (článok 296 ZFEÚ). Žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie dostatočne, konkrétne a presne neodôvodňuje zamietnutie žalobkyninej žiadosti o vrátenie dlhu v rámci sedemročnej dohody o urovnaní týkajúcej sa projektu PlayMancer a MOBISERV. Takisto aj v prípade projektu PowerUp ide o implicitné rozhodnutie o zamietnutí žiadosti o vrátenie sumy dlžnej za tri roky.

            2.

            Druhý žalobný dôvod založený na nesprávnom použití a/alebo prekročení hraníc diskrečnej právomoci a na porušení zásady dobrej správy vecí. Žalobkyňa tvrdí, že Komisia pri prijatí napadnutého rozhodnutia nezohľadnila dôležité skutočnosti, nechala bez povšimnutia podstatné údaje, ktoré jej boli predložené a prijala riešenia, ktoré nevyhnutne vedú k ekonomickému zániku žalobkyne.

            3.

            Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality. Žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie nie je nevyhnutným opatrením na dosiahnutie sledovaného finančného cieľa a neprimerane zasahuje do životných záujmov žalobkyne a ohrozuje jej samotnú existenciu, ako aj jej ďalšie pôsobenie ako podnikateľskej a výrobnej jednotky.

      (
         1
      )	Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie (Ú. v. EÚ L 362, 31.12.2012, s. 1).


title: Vec C-517/06: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  18. júla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2003/98/ES — Opakované použitie informácií verejného sektora — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/9

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 18. júla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika
   (Vec C-517/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2003/98/ES - Opakované použitie informácií verejného sektora - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2007/C 211/16)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Braun a E. Montaguti, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika (v zastúpení: E. Riedl, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/98/ES zo 17. novembra 2003 o opakovanom použití informácií verejného sektora (Ú. v. EÚ L 345, s. 90; Mim. vyd. 13/032, s. 701) v stanovenej lehote
   Výrok rozsudku

               1.

               Rakúska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na prebratie smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/98/ES zo 17. novembra 2003 o opakovanom použití informácií verejného sektora do právnej úpravy spolkových krajín Štajersko a Salzbursko, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 42, 24.2.2007.


title: Vec T-82/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  23. novembra 2011 — Dennekamp/Parlament [ „Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkajúce sa účasti niektorých členov Európskeho parlamentu v systéme doplnkového dôchodkového poistenia — Odmietnutie prístupu — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu súkromia a integrity jednotlivca — Článok 8 písm. b) nariadenia (ES) č. 45/2001 — Prenos osobných údajov“ ]

text:
               14.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/11

         Rozsudok Všeobecného súdu z 23. novembra 2011 — Dennekamp/Parlament
   (Vec T-82/09) (1)

   (Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkajúce sa účasti niektorých členov Európskeho parlamentu v systéme doplnkového dôchodkového poistenia - Odmietnutie prístupu - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu súkromia a integrity jednotlivca - Článok 8 písm. b) nariadenia (ES) č. 45/2001 - Prenos osobných údajov)
   2012/C 13/20
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Gert-Jan Dennekamp (Giethoorn, Holandsko) (v zastúpení: O. Brouwer, A. Stoffer a T. Oeyen, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: pôvodne N. Lorenz, H. Krück a D. Moore, neskôr N. Lorenz a D. Moore, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníkci, ktorí v konaní podporujú žalobcu: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: B. Weis Fogh, J. Bering Liisberg a S. Juul Jørgensen, splnomocnení zástupcovia), Fínska republika (v zastúpení: J. Heliskoski a H. Leppo, splnomocnení zástupcovia) a európsky dozorný úradník pre ochranu údajov (EDPS) (v zastúpení: pôvodne H. Hijmans a H. Kranenborg, neskôr H. Kranenborg a I. Chatelier, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Európskeho parlamentu č. A(2008) 22050 zo 17. decembra 2008 odmietajúceho priznať žalobcovi prístup k určitým dokumentom, ktoré sa týkajú účasti niektorých členov Európskeho parlamentu v systéme doplnkového dôchodkového poistenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Gert-Jan Dennekamp znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskeho parlamentu.

               3.

               Dánske kráľovstvo, Fínska republika a európsky dozorný úradník pre ochranu údajov (EDPS) znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 1.5.2009.


title: Vec C-109/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 25. februára 2016 – Indėlių ir investicijų draudimas

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/30

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 25. februára 2016 – Indėlių ir investicijų draudimas
   (Vec C-109/16)
   (2016/C 156/40)
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: VĮ Indėlių ir investicijų draudimas

      Ďalšia účastníčka konania o kasačnom opravnom prostriedku: Alvydas Raišelis

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno v prípadoch, keď úverová inštitúcia pôsobí ako investičná spoločnosť, ktorej sú poukázané finančné prostriedky na účely nákupu dlhových cenných papierov vydaných tou istou úverovou inštitúciou, no emisia cenných papierov sa neuskutoční a cenné papiere nie sú prevedené do vlastníctva osoby, ktorá zaplatila, zatiaľ čo finančné prostriedky už boli odpísané z bankového účtu tejto osoby a prevedené na účet otvorený v mene úverovej inštitúcie a nemožno ich vyplatiť, pričom v takom prípade nie je jasný úmysel vnútroštátneho zákonodarcu, pokiaľ ide o uplatnenie konkrétneho systému ochrany, priamo uplatniť článok 1 ods. 1 smernice o vkladoch (1) a článok 1 ods. 4 smernice o investoroch (2) s cieľom určiť uplatniteľný systém krytia a je na tento účel rozhodujúcim kritériom zamýšľané použitie finančných prostriedkov? Sú tieto ustanovenia smerníc dostatočne jasné, podrobné a nepodmienečné a zakladajú práva pre jednotlivcov, takže sa na ne jednotlivci môžu odvolávať pred vnútroštátnymi súdmi pri odôvodňovaní svojich žalôb o vyplatenie náhrady podaných voči štátnemu orgánu poskytujúcemu poistné krytie?

               2.

               Má sa článok 2 ods. 2 smernice o investoroch, ktorý stanovuje typy pohľadávok kryté systémom náhrad pre investorov, chápať a vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje aj na žiadosti o vyplatenie finančných prostriedkov, ktoré investičná spoločnosť dlhuje investorom a ktoré nie sú uložené v mene investorov?

               3.

               Je v prípade kladnej odpovede na druhú otázku článok 2 ods. 2 smernice o investoroch, ktorý stanovuje typy pohľadávok kryté systémom náhrad, dostatočne jasný, podrobný a nepodmienečný a zakladá práva pre jednotlivcov, takže jednotlivci sa môžu na toto ustanovenie odvolávať pred vnútroštátnymi súdmi pri odôvodňovaní svojich žalôb o vyplatenie náhrady podaných voči štátnemu orgánu poskytujúcemu poistné krytie?

               4.

               Má sa článok 1 ods. 1 smernice o vkladoch chápať a vykladať v tom zmysle, že vymedzenie pojmu „vklad“ podľa tejto smernice zahŕňa aj finančné prostriedky prevedené so súhlasom dotknutej osoby z jej osobného účtu na účet otvorený v mene úverovej inštitúcie, ktorý je vedený v tej istej úverovej inštitúcii a je určený na financovanie budúcej emisie dlhových cenných papierov tejto inštitúcie?

               5.

               Má sa článok 7 ods. 1 v spojení s článkom 8 ods. 3 smernice o vkladoch chápať v tom zmysle, že poistné plnenie za vklad do sumy uvedenej v článku 7 ods. 1 je potrebné poskytnúť každému, koho pohľadávka je preukázateľná pred dátumom prijatia rozhodnutia uvedeného v článku 1 ods. 3 bode i) a ii) smernice o vkladoch?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 94/19/ES z 30. mája 1994 o systémoch ochrany vkladov (Ú. v. ES L 135, s. 5; Mim. vyd. 06/002, s. 252).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/9/ES z 3. marca 1997 o systémoch náhrad pre investorov (Ú. v. ES L 84, s. 22; Mim. vyd. 06/002, s. 311).


title: Vec T-690/16: Žaloba podaná 28. septembra 2016 – Enrico Colombo a Giacomo Corinti/Komisia

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/37

         Žaloba podaná 28. septembra 2016 – Enrico Colombo a Giacomo Corinti/Komisia
   (Vec T-690/16)
   (2017/C 022/52)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Enrico Colombo SpA (Sesto Calende, Taliansko), Giacomo Corinti (Ispra, Taliansko) (v zastúpení: R. Colombo a G. Turri, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie o zadaní zákazky (referenčné údaje a obsah je neznámy), oznámené 20. júla 2016 ref. Ares (2016) 371182, ktorým Európska komisia, Spoločné výskumné stredisko (JRC) – správa strediska v Ispre, zadala verejnú zákazku CCR/IPR/2016/C.4/0002/OC týkajúcu sa rámcovej dohody na stavebné práce a údržbu vodovodných potrubí a rozvodní pre diaľkové kúrenie/chladenie v Spoločnom výskumnom stredisku v Ispre, v prospech ponuky predloženej koncesionárom,

               —

               zrušil rozhodnutie z 20. júla 2016 ref. Ares (2016) 371182, ktorým Európska komisia, Spoločné výskumné stredisko (JRC) – správa strediska v Ispre oznámila výsledok verejného obstarávania,

               —

               zrušil zápisnice z 13. mája 2016 a z 28. júna 2016,

               —

               nariadil nahradiť vzniknutú škodu vo forme zadania zákazky, aj prostredníctvom vyhlásenia neplatnosti, zrušením alebo vyhlásením neúčinnosti zmluvy (referenčné údaje a obsah je neznámy) uzatvorenej medzi Európskou komisiou a koncesionárom 19. augusta 2016 a následne nahradiť koncesionára v postavení úspešného uchádzača,

               —

               subsidiárne nariadil peňažnú náhradu škody vo výške 500 000 eur alebo vyššiu alebo nižšiu sumu, ktorú bude Všeobecný súd považovať za spravodlivú, spolu so vzniknutými úrokmi a menovú infláciu ku dňu zaplatenia.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobcovia uvádzajú nasledujúce žalobné dôvody: porušenie článkov 105 a 107 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. EÚ L 298, 2012, s. 1), porušenie lex specialis týkajúceho sa dotknutého verejného obstarávania, porušenia zásady rovnosti zaobchádzania a spravodlivého procesu, ako aj zneužitia právomoci.
   V tejto súvislosti sa uplatňuje, že ponuka predložená koncesionárom mala byť vylúčená, keďže nespĺňala požiadavky na právnu a technickú spôsobilosť stanovené lex specialis.


title: Vec F-43/15: Žaloba podaná 13. marca 2015 – ZZ/Komisia

text:
               1.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/29

         Žaloba podaná 13. marca 2015 – ZZ/Komisia
   (Vec F-43/15)
   (2015/C 178/33)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. A. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie o neuznaní čiastočnej trvalej invalidity v rozsahu 2 % v dôsledku pracovného úrazu, ktorý utrpel žalobca

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-348/16 OP-R: Uznesenie Všeobecného súdu z 13. júla 2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Arbitrážna doložka — Rozsudok pre zmeškanie — Návrh na odklad výkonu rozsudku — Nedostatok právomoci“)

text:
               11.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/30

         Uznesenie Všeobecného súdu z 13. júla 2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA
   (Vec T-348/16 OP-R)
   ((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Arbitrážna doložka - Rozsudok pre zmeškanie - Návrh na odklad výkonu rozsudku - Nedostatok právomoci“))
   (2017/C 300/37)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Solún, Grécko) (v zastúpení: V. Christianos, avocat)

      Žalovaná: Výkonná agentúra Európskej rady pre výskum (ERCEA) (v zastúpení: M. Pesquera Alonso a F. Sgritta, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci E. Kourakis, avocat)

      Predmet veci

   Návrh podľa článku 123 ods. 4 a článku 156 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu na odklad výkonu rozsudku zo 6. apríla 2017, Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA (T-348/16, neuverejnený, EU:T:2017:268)

      Výrok

               1.

               Návrh sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-480/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. mája 2017 – Agria Polska a i./Komisia („Hospodárska súťaž — Kartel — Zneužitie dominantného postavenia — Trh distribúcie prípravkov na ochranu rastlín — Rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti — Údajné protisúťažné správanie výrobcov a predajcov — Dohody alebo zosúladené postupy spočívajúce v podávaní sťažností výrobcami alebo predajcami pred správnymi a trestnými orgánmi — Oznamovanie údajných porušení uplatniteľnej právnej úpravy zo strany súbežných dovozcov — Administratívne kontroly následne uskutočnené správnymi orgánmi — Uloženie správnych a trestných sankcií súbežným dovozcom vnútroštátnymi orgánmi — Považovanie podávania sťažností výrobcami alebo predajcami za šikanujúce správanie alebo zneužívanie správneho konania — Neexistencia záujmu Únie — Právo na účinnú súdnu ochranu“)

text:
               10.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/19

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. mája 2017 – Agria Polska a i./Komisia
   (Vec T-480/15) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartel - Zneužitie dominantného postavenia - Trh distribúcie prípravkov na ochranu rastlín - Rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti - Údajné protisúťažné správanie výrobcov a predajcov - Dohody alebo zosúladené postupy spočívajúce v podávaní sťažností výrobcami alebo predajcami pred správnymi a trestnými orgánmi - Oznamovanie údajných porušení uplatniteľnej právnej úpravy zo strany súbežných dovozcov - Administratívne kontroly následne uskutočnené správnymi orgánmi - Uloženie správnych a trestných sankcií súbežným dovozcom vnútroštátnymi orgánmi - Považovanie podávania sťažností výrobcami alebo predajcami za šikanujúce správanie alebo zneužívanie správneho konania - Neexistencia záujmu Únie - Právo na účinnú súdnu ochranu“))
   (2017/C 221/24)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

   Žalobkyne: Agria Polska sp. z o.o. (Sosnowiec, Poľsko), Agria Chemicals Poland sp. z o.o. (Sosnowiec), Star Agro Analyse und Handels GmbH (Allerheiligen bei Wildon, Rakúsko) a Agria Beteiligungsgesellschaft mbH (Allerheiligen bei Wildon) (v zastúpení: S. Dudzik a J. Budzik, neskôr P. Graczyk a W. Rocławski, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Szczodrowski, A. Dawes a J. Norris-Usher, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Európskej komisie K(2015) 4284 final z 19. júna 2015 [vec AT.39864 – BASF (pôvodne AGRIA a i./BASF a i.)], ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobkýň týkajúca sa porušenia článku 101 a/alebo článku 102 ZFEÚ, ktorého sa údajne dopustilo najmä trinásť podnikov, výrobcov a predajcov prípravkov na ochranu rastlín, a to za pomoci alebo prostredníctvom štyroch profesijných organizácií a jednej advokátskej kancelárie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Agria Polska sp. z o.o., Agria Chemicals Poland sp. z o.o., Star Agro Analyse und Handels GmbH a Agria Beteiligungsgesellschaft mbH sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 337, 12.10.2015.


title: Vec C-448/09 P: Odvolanie podané 18. novembra 2009 : Royal Appliance International GmbH proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) z  15. septembra 2009 vo veci T-446/07, Royal Appliance International GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory); ďalší účastník konania: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/30

         Odvolanie podané 18. novembra 2009: Royal Appliance International GmbH proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) z 15. septembra 2009 vo veci T-446/07, Royal Appliance International GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory); ďalší účastník konania: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH
   (Vec C-448/09 P)
   2010/C 24/56
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Royal Appliance International GmbH (v zastúpení: K.-J. Michaeli, Rechtsanwalt, M. Schork, Rechtsanwältin)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev vo veci T-446/07,

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 3. októbra 2007 vo veci R 572/2006-4,

               —

               zaviazať žalovaného a vedľajšieho účastníka konania na úhradu vlastných trov konania a trov konania odvolateľky jednak na prvom stupni a jednak v odvolacom konaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolanie je podané voči rozsudku Súdu prvého stupňa, ktorý potvrdil rozhodnutie odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 3. októbra 2007. Súd prvého stupňa a odvolací senát zastávajú názor, že medzi namietanou nemeckou ochrannou známkou „sensixx“ a prihlasovanou ochrannou známkou „Centrixx“ existuje vo vzťahu k „vysaváčom“ nebezpečenstvo zámeny. Namietaná ochranná známka bola po dni vydania rozhodnutia odvolacieho senátu a pred začatím pojednávania na Súde prvého stupňa právoplatne vymazaná pre výrobky „vysaváče“. Súd prvého stupňa najprv zamietol podaný návrh na prerušenie konania a považoval zrušenie ochrannej známky za irelevantné, pretože dané zrušenie nespadá do skutkového a právneho rámca spornej veci, ktorou sa komora zaoberá. Súd prvého stupňa uviedol, že danú skutočnosť ani nie je povinný zohľadniť.
   Odvolateľka zastáva názor, že Súd prvého stupňa tým, že nezohľadnil zrušenie ochrannej známky, porušil právne predpoklady prerušenia konania uvedené v článku 77 rokovacieho poriadku. Zmena skutkového stavu, ktorá je pre spor relevantná, sa týka platnosti namietanej ochrannej známky, ktorú odvolateľka nemôže ovplyvniť. Táto zmena odstraňuje dôvod námietky proti prihláške ochrannej známky a mala by byť v každom prípade zohľadnená. To vyplýva aj zo základného práva odvolateľky na vlastníctvo, ktoré zároveň zahŕňa prihlásenie ochrannej známky. V dôsledku zamietnutia zohľadnenia predchádzajúceho rozhodnutia Oberlandesgericht München týkajúceho sa zrušenia ochrannej známky, Súd prvého stupňa skúmal podobnosť znakov tovarov dvoch ochranných známok, pričom jedna zo známok bola v čase prijatia rozhodnutia úplne vymazaná. Tým došlo k porušeniu článku 45 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva, lebo práva tretích osôb už v okamihu vydania rozhodnutia neexistovali, nakoľko vymazanie namietanej ochrannej známky ďalekosiahlo nastalo. Súdy Spoločenstva sami pripustili výnimky zo zákazu zohľadnenia nových skutočností tým, že rozhodli, že súdne rozhodnutia vnútroštátnych súdov možno zohľadniť aj v prípade, keď boli prvý raz uvedené až v konaní. O takýto prípad ide najmä vtedy, keď odvolateľka nemôže ovplyvniť okamih prijatia rozhodnutia odvolacieho senátu, ktoré, ako vo veci samej, bolo prijaté tesne pred uplynutím doby používania, lebo okamih prijatia rozhodnutia je v právomoci senátu. Rozhodnutie o zápise ochrannej známky založené na takejto slobodnej vôli odporuje zmyslu a účelu práva ochrannej známky Spoločenstva.
   Odvolateľka okrem toho vytýka aj nesprávne uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke. Súd prvého stupňa nedostatočne splnil povinnosť preskúmania a odôvodnenia. Nezohľadnil relevantné skutočnosti tovarov dotknutých vo veci samej a ich účinky na spotrebiteľa a tým uplatnil nesprávne kritériá preskúmania otázky stupňa pozornosti a zameniteľnosti výrobkov. Súd prvého stupňa pri skúmaní podobnosti ochranných známok nevzal do úvahy spoločné znaky a rozdielnosti ochranných známok a v rámci toho sa sústredil najmä na nerelevantné spoločné znaky pri posúdení grafickej podobnosti. Súd prvého stupňa nezohľadnil výslovnosť prihlasovanej ochrannej známky, pokiaľ ide o relevantný nemecký okruh spotrebiteľov, a iba vyzdvihol namietaný rozpor v posúdení zvukovej a pojmovej podobnosti tým, že uznal súvislosť s výrazom „center“, avšak asociáciu s týmto pojmom poprel. Podľa odvolateľky Súd prvého stupňa nezohľadnil základné pravidlá fonetického vnímania tým, že koncovke „xx“ má obzvlášť zvučnú výslovnosť a skresľuje predstavenie skutkového stavu v žalobe tým, že naznačuje, že odvolateľka odopiera obom ochranným známkam jasný význam. Napokon Súd prvého stupňa chybne preskúmal podmienky nebezpečenstva zámeny tým, že sa nezaoberal stupňom pozornosti spotrebiteľov v okamihu kúpy, a preto chybne pripustil rovnaké zvukové a vizuálne vnímanie.


title: Vec F-52/11: Žaloba podaná 24. apríla 2011 — ZZ/EIB

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/37

         Žaloba podaná 24. apríla 2011 — ZZ/EIB
   (Vec F-52/11)
   2011/C 186/70
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (Strassen, Luxembursko) (v zastúpení: L. Isola, avvocato)

      Žalovaná: Európska investičná banka

      Predmet a opis sporu

   Na jednej strane zrušiť list, ktorým prezident EIB stanovil, že na základe rozhodnutia vyšetrovacieho výboru o zamietnutí sťažnosti žalobcu týkajúcej sa šikanovania na pracovisku nie je potrebné žiadne konanie, ako napríklad zrušenie iných rozhodnutí týkajúcich sa sťažnosti o šikanovaní na pracovisku. Na druhej strane určenie, že žalobca bol obeťou šikanovania na pracovisku

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť list z 1. septembra 2010 v časti, v ktorej prezident EIB okrem toho, že neprijal žiadne ustanovenie o šikanovaní na pracovisku, ktorému je už roky vystavovaný žalobca, rozhodol, že môže preskúmať odôvodnenie vyšetrovacieho výboru,

               —

               zrušiť správu a jej závery prijaté vyšetrovacím výborom 30. júna 2010 v časti, v ktorej nezačal žiadne vyšetrovanie konania odvolacieho výboru a jeho členov, v časti, v ktorej definoval šikanovanie na pracovisku, a nakoniec v časti, v ktorej zamietol odvolanie, obmedzil svoju činnosť na preskúmanie konania iba niektorých osôb a svojvoľne vylúčil vyšetrovanie niektorých oznámených skutočností,

               —

               zrušiť listy zo 17. novembra 2010 a 30. novembra 2010, v ktorých v rámci procesu podľa článku 41 služobného poriadku prezident EIB nepovolil žalobcovi samostatne sa obhajovať, zatiaľ čo EIB bola zastúpená jedným z jej zamestnancov,

               —

               zrušiť správu zo 14. apríla 2011, ktorou riaditeľ pre ľudské zdroje zamietol akékoľvek odškodnenie,

               —

               zrušiť všetky súvisiace, následné a predchádzajúce dokumenty, medzi ktoré patria aj dokumenty použité výborom týkajúce sa šikanovania na pracovisku,

               —

               určiť, že žalobca bol obeťou šikanovania na pracovisku,

               —

               uložiť EIB povinnosť, aby sa zdržala voči žalobcovi šikanovania na pracovisku a zaplatila žalobcovi odškodnenie za majetkovú, nemajetkovú a osobnú ujmu, ktorú v dôsledku šikanovania utrpel, a nahradila trovy konania spolu s úrokmi z omeškania a peňažným zhodnotením priznaných súm.


title: Vec C-207/08: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  11. júla 2008 – (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Panevėžio apygardos teismas – Litovská republika) – Trestné konanie proti Edgar Babanov (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Poľnohospodárstvo — Voľný pohyb tovaru — Vnútroštátna právna úprava zakazujúca pestovanie akéhokoľvek druhu konope)

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/15

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 11. júla 2008 – (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Panevėžio apygardos teismas – Litovská republika) – Trestné konanie proti Edgar Babanov
   (Vec C-207/08) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Poľnohospodárstvo - Voľný pohyb tovaru - Vnútroštátna právna úprava zakazujúca pestovanie akéhokoľvek druhu konope)
   (2008/C 285/24)
   Jazyk konania: litovčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Panevėžio apygardos teismas
   Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom
   Edgar Babanov
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Panevėžio apygardos teismas – Zlučiteľnosť vnútroštátnej právnej úpravy stanovujúcej trestnú zodpovednosť za pestovanie akéhokoľvek druhu konope s právom Únie – Možnosť súdu uplatniť či neuplatniť vnútroštátnu právnu úpravu v prípade, že obsah aktívnych látok v konope neprekročí určitý strop
   Výrok uznesenia

               1.

               Nariadenie Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001, sa musí vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorej účinkom je zákaz pestovania a držby konope určeného na výrobu vlákien, na ktoré sa vzťahuje uvedené nariadenie.

               2.

               Právo Spoločenstva bráni tomu, aby súd členského štátu uplatnil vnútroštátnu právnu úpravu, ktorej účinkom je v rozpore s nariadením č. 1782/2003 zákaz pestovania a držby konope určeného na výrobu vlákien, na ktoré sa vzťahuje uvedené nariadenie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 15.8.2008.


title: Vec F-101/08: Žaloba podaná 8. decembra 2008 – Pappas/Komisia

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/77

         Žaloba podaná 8. decembra 2008 – Pappas/Komisia
   (Vec F-101/08)
   (2009/C 44/138)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Spyros A. Pappas (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Barattini, advokát)

      Žalovaná Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie rozhodnutia Úradu pre správu a úhradu individuálnych nárokov, ktoré určuje žalobcov nárok na starobný dôchodok a výpočet odpracovaných rokov, ktoré sa majú zohľadniť na účely výpočtu tohto nároku
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Úradu pre správu a úhradu individuálnych nárokov zo 6. februára 2008, ktoré určuje žalobcov nárok na starobný dôchodok, ako aj rozhodnutia z 22. februára 2003 a 27. februára 2003, ktoré určujú počet odpracovaných rokov, ktoré sa majú zohľadniť na účely výpočtu nároku na starobný dôchodok,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.


title: Vec C-49/06: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  28. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 1999/37/ES — Registračné dokumenty pre vozidlá — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/18

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 28. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-49/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 1999/37/ES - Registračné dokumenty pre vozidlá - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2006/C 294/30)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: N. Yerrell, splnomocnený zástupca)

      Žalované: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: S. Schreiner, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie v stanovenej lehote ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 1999/37/ES z 29. apríla 1999 o registračných dokumentoch pre vozidlá (Ú. v. ES L 138, s. 57; Mim. vyd. 07/004, s. 351)
   Výrok rozsudku

               1.

               Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 1999/37/ES z 29. apríla 1999 o registračných dokumentoch pre vozidlá, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 60, 11.3.2006.


title: Vec C-32/07: Žaloba podaná 29. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/17

         Žaloba podaná 29. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-32/07)
   (2007/C 82/30)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Vidal Puig a W. Wils, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/84/ES (1) z 27. septembra 2001 o práve ďalšieho predaja v prospech autora pôvodného umeleckého diela, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2001/84/ES do vnútroštátneho práva uplynula 31. decembra 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 272, s. 32; Mim. vyd. 17/001, s. 240.


title: Vec C-89/09: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 16. decembra 2010 — Európska komisia/Francúzska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Sloboda usadiť sa — Článok 43 ES — Verejné zdravie — Prevádzkovanie laboratórií biomedicínskych analýz — Vnútroštátna právna úprava, ktorá obmedzuje na 25 % základného imania účasť spoločníkov nevykonávajúcich povolanie biológa — Zákaz účasti na základnom imaní vo viac ako dvoch spoločnostiach založených s cieľom spoločne prevádzkovať jedno alebo viaceré laboratóriá biomedicínskych analýz — Cieľ smerujúci k zabezpečeniu profesijnej nezávislosti biológov — Cieľ smerujúci k zachovaniu plurality ponuky v oblasti lekárskej biológie — Koherencia — Proporcionalita)

text:
               19.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 16. decembra 2010 — Európska komisia/Francúzska republika
   (Vec C-89/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Sloboda usadiť sa - Článok 43 ES - Verejné zdravie - Prevádzkovanie laboratórií biomedicínskych analýz - Vnútroštátna právna úprava, ktorá obmedzuje na 25 % základného imania účasť spoločníkov nevykonávajúcich povolanie biológa - Zákaz účasti na základnom imaní vo viac ako dvoch spoločnostiach založených s cieľom spoločne prevádzkovať jedno alebo viaceré laboratóriá biomedicínskych analýz - Cieľ smerujúci k zabezpečeniu profesijnej nezávislosti biológov - Cieľ smerujúci k zachovaniu plurality ponuky v oblasti lekárskej biológie - Koherencia - Proporcionalita)
   2011/C 55/07
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Rozet a E. Traversa, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a B. Messmer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 43 ES — Pravidlá v oblasti prevádzkovania laboratórií biomedicínskych analýz — Vnútroštátna právna úprava, ktorá obmedzuje účasť spoločníkov-neodborníkov na základnom imaní na 25 % — Zákaz podieľať sa na základnom imaní viac ako dvoch spoločností založených na účely spoločnej prevádzky jedného alebo viacerých laboratórií biomedicínskych analýz — Odôvodnenie obmedzení slobody usadiť sa cieľom ochrany verejného zdravia a ich primeranosť

      Výrok rozsudku

               1.

               Francúzska republika si tým, že zakázala biológom vlastniť účasť vo viac ako dvoch spoločnostiach založených s cieľom spoločne prevádzkovať jedno alebo viaceré laboratóriá biomedicínskych analýz, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 43 ES.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Francúzska republika a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 16.5.2009.


title: Vec T-217/06: Žaloba podaná 10. augusta 2006 – Arkema a i./Komisia

text:
               14.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/13

         Žaloba podaná 10. augusta 2006 – Arkema a i./Komisia
   (Vec T-217/06)
   (2006/C 249/32)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Arkema France SA (Puteaux, Francúzsko), Altuglas International SA (Puteaux, Francúzsko) a Altumax Europe SAS (Puteaux, Francúzsko) (v zastúpení: A. Winckler, S. Sorinas a P. Geffriaud, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť na základe článku 230 ES rozhodnutie prijaté Komisiou Európskych spoločenstiev 31. mája 2006 vo veci COMP/F/38.645 v rozsahu, v akom sa týka Arkemy,

               —

               subsidiárne zrušiť alebo znížiť na základe článku 229 ES výšku pokuty, ktorá jej bola uložená týmto rozhodnutím,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu všetkých trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou žalobkyňa žiada čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006)2098, konečné znenie, z 31. mája 2006, (vec COMP/F/38.645 – Metakryláty) v rozsahu, v akom pripísalo materským spoločnostiam žalobkyne porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore, ktorého sa mala dopustiť účasťou na viacerých dohodách a zosúladených postupoch v odvetví metakrylátov spočívajúcich v diskusiách o cene, uzavretí a vykonávaní dohôd o cene a v dohľade nad nimi, vo výmenách informácií dôležitých z obchodného hľadiska a dôverných informácií o trhoch a/alebo podnikoch, a tiež v účasti na pravidelných stretnutiach a v iných kontaktoch s cieľom uľahčiť porušovanie. Subsidiárne žalobkyňa žiada zníženie výšky pokuty, ktorá jej bola uložená napadnutým rozhodnutím.
   Na podporu svojich hlavných návrhov žalobkyňa uvádza, že pripísaním porušenia, ktorého sa dopustila, jej materským spoločnostiam na základe jednoduchého predpokladu spojeného s držbou takmer celého jej základného imania týmito spoločnosťami v čase skutkového stavu, sa Komisia dopustila nesprávneho právneho a skutkového posúdenia uplatnením pravidiel týkajúcich sa pripísateľnosti porušení spáchaných dcérskou spoločnosťou jej materskej spoločnosti, a porušila zásadu zákazu diskriminácie. Okrem iného sa žalobkyňa domnieva, že nevyjadrením sa k tvrdeniam, ktoré predložila v priebehu správneho konania a ktorých cieľom bolo preukázať, že pri určovaní svojej obchodnej politiky požívala úplnú nezávislosť, a to napriek držbe takmer celého jej imania materskými spoločnosťami v čase skutkového stavu, Komisia porušila povinnosť odôvodnenia, ktorá jej vyplýva z článku 253 ES, ako aj zásadu správneho úradného postupu.
   Subsidiárne žalobkyňa žiada zrušenie alebo zníženie pokuty, ktorá jej bola uložená napadnutým rozhodnutím. Na podporu svojich návrhov k tomuto bodu uvádza niekoľko žalobných dôvodov, medzi ktorými figuruje nesprávne právne a skutkové posúdenie, ktorého sa dopustila Komisia pri stanovení východiskovej sumy pokuty. Žalobkyňa uvádza, že táto výška je prehnaná, keďže porušenie malo podľa nej len veľmi obmedzené účinky na relevantné trhy výrobkov. Okrem iného žalobkyňa tvrdí, že Komisia porušila povinnosť odôvodnenia, ako aj zásadu správneho úradného postupu v rozsahu, v akom sa domnievala, že konkrétne účinky porušenia nemožno brať do úvahy pri určení východiskovej sumy pokuty.
   Okrem iného žalobkyňa uvádza, že sa Komisia dopustila nesprávneho skutkového a právneho posúdenia v rozsahu, v akom zvýšila východiskovú sumu pokuty o 200 % z dôvodu odradzujúceho účinku, vychádzajúc z obratu materskej spoločnosti v čase skutkového stavu, keďže podľa žalobkyne nemožno porušenie pripísať tejto spoločnosti berúc do úvahy obchodnú nezávislosť, ktorú požívala v čase skutkového stavu, a údajnú absenciu účasti konateľov materských spoločností na predmetných postupoch.
   Žalobkyňa takisto tvrdí, že s cieľom zvýšiť výšku pokuty, ktorá jej bola uložená, vzala Komisia do úvahy uloženia sankcií v rokoch 1984, 1986, a 1994 a že týmto konaním sa dopustila zjavne prehnaného uplatnenia pojmu recidívy, v rozpore so zásadami zákonnosti sankcie a právnej istoty. Okrem iného žalobkyňa tvrdí, že uplatnením zásady recidívy Komisia porušila zásadu „non bis in idem“ a zásadu proporcionality, keďže existencia skorších odsúdení už bola niekoľkokrát vzatá do úvahy Komisiou v posledných rozhodnutiach.
   Žalobkyňa tvrdí, okrem iného, že sa Komisia dopustila nesprávneho skutkového posúdenia v rozsahu, v akom neznížila pokutu na základe toho, že niektoré z dotknutých postupov sa v skutočnosti neuplatnili.
   V poslednom žalobnom dôvode žalobkyňa uvádza, že Komisia mala pri určení výšky pokuty vziať v rámci iných faktorov do úvahy aj skutočnosť, že žalobkyni boli nedávno uložené značné pokuty.


title: Výmaz veci C-56/05

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/34

         Výmaz veci C-56/05 (1)

   (2005/C 217/77)

      (Jazyk konania: gréčtina)

   Uznesením z 25. mája 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-56/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 16.4.2005


title: Vec C-115/08: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  27. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Linz — Rakúsko) — Spolková krajina Horné Rakúsko/ČEZ as (Žaloba na zdržanie sa imisií alebo možných imisií z jadrovej elektrárne, ktorá sa nachádza na území iného členského štátu, na žalobcov pozemok — Povinnosť strpieť imisie alebo možné imisie pochádzajúce zo zariadení, ktorým bolo vydané správne povolenie v štáte príslušného súdu — Nezohľadnenie povolení vydaných v iných členských štátoch — Rovnosť zaobchádzania — Zásada rovnosti zaobchádzania z dôvodu štátnej príslušnosti v oblasti pôsobnosti Zmluvy ESAE)

text:
               19.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/5

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 27. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Linz — Rakúsko) — Spolková krajina Horné Rakúsko/ČEZ as
   (Vec C-115/08) (1)

   (Žaloba na zdržanie sa imisií alebo možných imisií z jadrovej elektrárne, ktorá sa nachádza na území iného členského štátu, na žalobcov pozemok - Povinnosť strpieť imisie alebo možné imisie pochádzajúce zo zariadení, ktorým bolo vydané správne povolenie v štáte príslušného súdu - Nezohľadnenie povolení vydaných v iných členských štátoch - Rovnosť zaobchádzania - Zásada rovnosti zaobchádzania z dôvodu štátnej príslušnosti v oblasti pôsobnosti Zmluvy ESAE)
   2009/C 312/06
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesgericht Linz

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Spolková krajina Horné Rakúsko

      Žalovaná: ČEZ as

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Landesgericht Linz (Rakúsko) — Výklad zásad voľného pohybu tovaru, slobody usadiť sa, zákazu diskriminácie na základe štátnej príslušnosti a lojálnej spolupráce — Ustanovenie vnútroštátneho práva, ktoré v prípade imisií spôsobených úradne povolenými zariadeniami upravuje iba žalobu o náhradu škody — Obmedzenie uplatňovania tohto ustanovenia iba na povolenia vydané vnútroštátnymi orgánmi, čo má za následok možnosť podať občianskoprávnu zapieraciu žalobu v prípade imisií pochádzajúcich zo zariadenia, ktoré sa nachádza na území iného členského štátu — Jadrová elektráreň Temelín

      Výrok rozsudku

               1.

               Zásade zákazu diskriminácie na základe štátnej príslušnosti v oblasti pôsobnosti Zmluvy ESAE odporuje uplatnenie takej právnej úpravy členského štátu, ako vo veci samej, na základe ktorej možno proti podniku, ktorý má požadované úradné povolenia na prevádzku jadrovej elektrárne nachádzajúcej sa na území iného členského štátu, podať žalobu smerujúcu k tomu, aby mu bolo uložené zdržať sa imisií alebo možných imisií na susedné pozemky, ktoré toto zariadenie spôsobuje, zatiaľ čo proti podnikom, ktoré využívajú priemyselné zariadenie nachádzajúce sa v členskom štáte príslušného súdu a ktorým v tomto štáte bolo vydané úradné povolenie, takúto žalobu nemožno podať a tieto podniky sú vystavené len žalobe na náhradu škody spôsobenej na susednom pozemku.

               2.

               Vnútroštátny súd má vykladať vnútroštátny zákon, ktorý má uplatniť, v maximálne možnej miere v súlade s požiadavkami práva Spoločenstva. Ak nie je takýto konformný výklad možný, vnútroštátny súd je povinný v plnom rozsahu uplatniť právo Spoločenstva a chrániť práva, ktoré právo Spoločenstva priznáva jednotlivcom, pričom v prípade potreby neuplatní žiadne ustanovenie vnútroštátneho práva, ktoré by bolo za okolností veci samej v rozpore s právom Spoločenstva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, 7.6.2008.


title: Vec T-524/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  2. júna 2009 — AVLUX/Parlament ( Žaloba o neplatnosť — Verejné obstarávanie služieb — Vyhlásenie verejného obstarávania na opravu a rozšírenie budovy Konrad Adenauer v Luxemburgu — Zamietnutie ponuky uchádzača — Zrušenie verejného obstarávania — Zastavenie konania )

text:
               15.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/22

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 2. júna 2009 — AVLUX/Parlament
   (Vec T-524/08) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Verejné obstarávanie služieb - Vyhlásenie verejného obstarávania na opravu a rozšírenie budovy Konrad Adenauer v Luxemburgu - Zamietnutie ponuky uchádzača - Zrušenie verejného obstarávania - Zastavenie konania“)
   2009/C 193/34
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: AIB-Vinçotte Luxembourg (AVLUX ASBL) (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: R. Adam, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: M. Ecker a D. Petersheim, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Parlamentu z 2. októbra 2008, ktorým sa zamieta ponuka žalobkyne predložená v rámci výzvy na predloženie ponúk na rozšírenie a opravu budovy Konrad Adenauer v Luxemburgu (Ú. v. EÚ 2008, S 193-254240)

      Výrok uznesenia

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Európsky parlament je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 44, 21.2.2009.


title: Vec C-101/15 P: Odvolanie podané 27. februára 2015: Pilkington Group Ltd, Pilkington Automotive Ltd, Pilkington Automotive Deutschland GmbH, Pilkington Holding GmbH, Pilkington Italia SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) zo 17. decembra 2014 vo veci T-72/09, Pilkington Group Limited a i./Komisia

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/45

         Odvolanie podané 27. februára 2015: Pilkington Group Ltd, Pilkington Automotive Ltd, Pilkington Automotive Deutschland GmbH, Pilkington Holding GmbH, Pilkington Italia SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) zo 17. decembra 2014 vo veci T-72/09, Pilkington Group Limited a i./Komisia
   (Vec C-101/15 P)
   (2015/C 138/58)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Pilkington Group Ltd, Pilkington Automotive Ltd, Pilkington Automotive Deutschland GmbH, Pilkington Holding GmbH, Pilkington Italia SpA (v zastúpení: S. Wisking a K. Fountoukakos-Kyriakakos, solicitors)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľkýň

   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

               —

               čiastočne zrušil rozsudok vo veci T-72/09 v rozsahu, v akom zamieta žalobu podanú proti článku 2 písm. c) rozhodnutia,

               —

               znížil pokutu uloženú odvolateľkám v článku 2 písm. c) rozhodnutia,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania, ktoré vznikli odvolateľkám v tomto konaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky tvrdia, že napadnutý rozsudok treba zrušiť z týchto dôvodov:

               Po prvé, Všeobecný súd sa pri výklade bodu 13 usmernení Komisie k metóde stanovenia pokút z roku 2006 (1) dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pretože sa domnieval, že Komisia mohla v rámci určenia relevantnej hodnoty tržieb zohľadniť tržby na základe zmlúv z čias pred obdobím protiprávneho konania, ktoré neboli počas tohto obdobia nanovo dohodnuté. Vzhľadom na to, že tieto tržby nemohlo protiprávne konanie ovplyvniť, nebolo z právneho hľadiska správne ich zohľadniť pri stanovení základnej výšky pokuty.

               Po druhé, Všeobecný súd sa pri výklade článku 23 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1/2003 (2) dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď sa domnieval, že konečná výška pokuty nepresiahla zákonom stanovenú maximálnu výšku 10 %. Zodpovedajúcim výmenným kurzom pre výpočet stanovenej maximálnej výšky 10 % nie je priemerný výmenný kurz ECB uplatniteľný na účtovné obdobie predchádzajúce roku, keď bolo rozhodnutie prijaté, ale výmenný kurz ECB uplatniteľný v deň prijatia tohto rozhodnutia.

               Po tretie, Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že nesprávne uplatnil pravidlá týkajúce sa rovnakého zaobchádzania a proporcionality a tým, že nevyužil svoje právomoci súdneho preskúmania v plnej jurisdikcii s takou intenzitou, akú vyžaduje judikatúra Súdneho dvora.

      (1)  Usmernenia k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (Ú. v. EÚ C 210, 2006, s. 2).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (teraz články 101 a 102 ZFEÚ) (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec T-807/16: Žaloba podaná 17. novembra 2016 – MIP Metro/EUIPO – Afnor (N & NF TRADING)

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/48

         Žaloba podaná 17. novembra 2016 – MIP Metro/EUIPO – Afnor (N & NF TRADING)
   (Vec T-807/16)
   (2017/C 022/65)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: J.-C. Plate a R. Kaase, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Association française de normalisation (Afnor) (La Plaine Saint-Denis, Francúzsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

      Sporná ochranná známka: medzinárodný zápis ochrannej známky označujúcej Európsku úniu „N & NF TRADING“ – medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 1 086 884.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. júla 2016 vo veci R 1109/2015-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-227/10: Uznesenie predsedu ôsmej komory Súdneho dvora z  10. marca 2011 — Európska komisia/Estónska republika

text:
               16.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/21

         Uznesenie predsedu ôsmej komory Súdneho dvora z 10. marca 2011 — Európska komisia/Estónska republika
   (Vec C-227/10) (1)

   2011/C 211/40
   Jazyk konania: estónčina
   Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 31.7.2010.


title: Vec T-375/08 P: Odvolanie podané 10. septembra 2008 : Bart Nijs proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z  26. júna 2008 vo veci F-108/2007, Nijs/Dvor audítorov

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/46

         Odvolanie podané 10. septembra 2008: Bart Nijs proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 26. júna 2008 vo veci F-108/2007, Nijs/Dvor audítorov
   (Vec T-375/08 P)
   (2008/C 301/78)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Bart Nijs (Bereldange, Luxembursko) (v zastúpení: F. Rollinger a A. Hertzog, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Dvor audítorov Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               vysloviť, že odvolanie je prípustné,

               —

               vysloviť, že odvolanie je dôvodné,

               —

               z tohto dôvodu zrušiť uznesenie Súdu pre verejnú službu z 26. júna 2008 vo veci F-108/07, Bart Nijs/Dvor audítorov Európskych spoločenstiev.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné odvolacím dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedeným vo veci T-371/08 P.


title: Vec C-190/09: Uznesenie predsedníčky ôsmej komory Súdneho dvora zo 7. júla 2010 — Európska komisia/Cyperská republika

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/27

      Uznesenie predsedníčky ôsmej komory Súdneho dvora zo 7. júla 2010 — Európska komisia/Cyperská republika
      (Vec C-190/09) (1)

      ()
      (2010/C 288/47)
      Jazyk konania: gréčtina
      Predsedníčka ôsmej komory nariadila výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 180, 1.8.2009.


               25.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/22

         Žaloba spoločnosti Konkurrenten.no AS z 2. septembra 2010 proti Dozornému orgánu EZVO
   (Vec E-14/10)
   2010/C 320/11
   Spoločnosť Konkurrenten.no AS, ktorú zastupuje advokát Jon Midthjell, Advokatfirmaet Midthjell AS, Grev Wedels plass 5, 0151 Oslo, NORWAY, podala 2. septembra 2010 na Súdny dvor EZVO žalobu proti Dozornému orgánu EZVO.
   Žalobca žiada súd EZVO, aby:

               1.

               zrušil rozhodnutie Dozorného orgánu EZVO č. 254/10/COL z 21. júna 2010 (AS Oslo Sporveier a AS Sporveisbussene);

               2.

               nariadil Dozornému orgánu EZVO uhradiť trovy konania.

      Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               Žalobca, Konkurrenten.no AS, je súkromným dopravcom na nórskom trhu expresných autobusových služieb.

               —

               Dňa 11. augusta 2006 podal žalobca proti Dozornému orgánu EZVO žalobu, v ktorej tvrdí, že mesto Oslo poskytlo spoločnosti AS Oslo Sporveier (teraz Ruter AS) a jej dcérskej spoločnosti AS Sporveisbussene (teraz Unibuss AS) pomoc, a tým porušilo článok 61 Dohody o EHP.

               —

               Pokiaľ ide o napadnuté rozhodnutie, Dozorný orgán EZVO túto vec uzavrel. Dospel k záveru, že štátna pomoc bola poskytnutá v rozpore s článkom 61 ods. 1 a článkom 49 Dohody o EHP a v rozpore s nariadením (ES) č. 1370/2007. Usúdil, že v prípade pomoci išlo o existujúcu pomoc podľa článku 1 písm. b) bodu i) časti II protokolu 3 k Dohode o dozore a súde, a že jej poskytovanie bolo ukončené v roku 2008. Dospel k záveru, že si to nevyžaduje ďalšie konanie.

               —

               Žalobca tvrdí, že Dozorný orgán EZVO:

                           —

                           sa pomýlil pri posudzovaní pomoci poskytovanej v rokoch 2000 – 2008 ako existujúcej pomoci vzhľadom na to, že koncom roka 1999 bolo vydané nové povolenie na prevádzkovanie mestskej autobusovej dopravy v meste Oslo, a porušil svoju povinnosť začať konanie vo veci formálneho zisťovania,

                           —

                           sa pomýlil pri posudzovaní pomoci poskytovanej v rokoch 1997 – 2000 ako existujúcej pomoci vzhľadom na liberalizáciu trhu s autobusovou dopravou a porušil svoju povinnosť začať konanie vo veci formálneho zisťovania, ako aj

                           —

                           dostatočne neodôvodnil dôvody svojho rozhodnutia.


title: Vec T-166/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  8. júla 2010 — Marcuccio/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Uznesenie o postúpení — Rozhodnutie, ktoré nemôže byť predmetom odvolania — Žaloba o náhradu škody — Konanie pred podaním žaloby — Vady konania — Odvolanie čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné“ )

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/36

         Uznesenie Všeobecného súdu z 8. júla 2010 — Marcuccio/Komisia
   (Vec T-166/09) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Uznesenie o postúpení - Rozhodnutie, ktoré nemôže byť predmetom odvolania - Žaloba o náhradu škody - Konanie pred podaním žaloby - Vady konania - Odvolanie čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)
   2010/C 234/65
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 18. februára 2009 vydanému vo veci Marcuccio/Komisia (F-70/07, zatiaľ neuverejnené v Zbierke), ktorým sa navrhuje zrušenie tohto uznesenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Luigi Marcuccio znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 141, 20.6.2009.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. novembra 2004 vo veci C-457/02: trestné konanie proti Antonio Niselli (Smernice 75/442/EHS a 91/156/EHS — Pojem odpad — Zostatky po výrobnej činnosti alebo spotrebe vhodné na znovupoužitie — Železný šrot)

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/10

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 11. novembra 2004
   vo veci C-457/02: trestné konanie proti Antonio Niselli (1)

   (Smernice 75/442/EHS a 91/156/EHS - Pojem odpad - Zostatky po výrobnej činnosti alebo spotrebe vhodné na znovupoužitie - Železný šrot)
   (2005/C 6/17)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci C-457/02, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Súdnemu dvoru Tribunale di Terni (Taliansko) uznesením z 20. novembra 2002, doručený 18. decembra 2002, podľa článku 234 ES vo vzťahu ku konaniu Antonio Niselli, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia C. Gulmann a J.-P. Puissochet (spravodajca), generálna advokátka: J. Kokott, súdny tajomník: M. Múgica Arzamendi, hlavná referentka, vyhlásil dňa 11. novembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Definícia pojmu odpad uvedená v článku 1 písmeno a) prvý odsek smernice Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch, zmenenej smernicou Rady 91/156/EHS z 18. marca 1991 a rozhodnutím Komisie 96/350/ES z 24. mája 1996, nemôže byť vykladaná tak, že sa obmedzene týka látok alebo predmetov posielaných, alebo predkladaných k výkonu činnosti znehodnotenia, alebo zhodnotenia uvedených v prílohách II A a II B uvedenej smernice, alebo v rovnocenných zoznamoch, alebo ktorých držiteľ má vôľu alebo povinnosť ich na tento účel určiť.

               2)

               Pojem odpad v zmysle článku 1 písmeno a) prvý odsek smernice 75/442, zmenenej smernicou 91/156 a rozhodnutím 96/350, nemožno vykladať tak, že je z neho vyňatý súhrn zostatkov po výrobnej činnosti alebo spotrebe, ktoré môžu byť alebo sú znovupoužité v procese výroby alebo spotreby, buď bez predchádzajúceho spracovania a bez poškodzovania životného prostredia, alebo po predchádzajúcom spracovaní avšak bez potreby niektorej z činností zhodnocovania v zmysle prílohy II B tejto smernice.

      (1)   Ú. v. EÚ C 31 zo dňa 8.2.2003


title: Vec T-199/14 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 4. decembra 2014 – Vanbreda Risk & Benefits/Komisia ( „Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Verejné zákazky na služby — Verejné obstarávanie — Poskytovanie služieb poistenia majetku a osôb — Zamietnutie ponuky uchádzača — Návrh na odklad výkonu — Prípustnosť — Fumus boni iuris — Naliehavosť — Zváženie záujmov“ )

text:
               16.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/20

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 4. decembra 2014 – Vanbreda Risk & Benefits/Komisia
   (Vec T-199/14 R)
   ((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Verejné zákazky na služby - Verejné obstarávanie - Poskytovanie služieb poistenia majetku a osôb - Zamietnutie ponuky uchádzača - Návrh na odklad výkonu - Prípustnosť - Fumus boni iuris - Naliehavosť - Zváženie záujmov“))
   (2015/C 056/27)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Vanbreda Risk & Benefits (Antverpy, Belgicko) (v zastúpení: P. Teerlinck a P. de Bandt, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: S. Delaude a L. Cappelletti, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na nariadenie predbežných opatrení smerujúci v podstate k odkladu výkonu rozhodnutia Komisie z 30. januára 2014, ktorým Komisia zamietla ponuku žalobkyne v rámci verejného obstarávania týkajúceho sa služieb poistenia majetku a osôb a túto zákazku zadala inej spoločnosti

      Výrok

               1.

               Vykonateľnosť rozhodnutia Európskej komisie z 30. januára 2014, ktorým Komisia zamietla ponuku spoločnosti Vanbreda Risk & Benefits v rámci verejného obstarávania týkajúceho sa služieb poistenia majetku a osôb a túto zákazku zadala inej spoločnosti sa odkladá, pokiaľ ide o zadanie položky č. 1.

               2.

               Účinky uvedeného rozhodnutia Komisie z 30. januára 2014 sú zachované až do uplynutia lehoty na podanie odvolania proti tomuto uzneseniu.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-609/11: Odvolanie podané 29. novembra 2011 : Centrotherm Systemtechnik GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z  15. septembra 2011 vo veci T-427/09, centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               17.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/6

         Odvolanie podané 29. novembra 2011: Centrotherm Systemtechnik GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 15. septembra 2011 vo veci T-427/09, centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-609/11)
   2012/C 80/08
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Centrotherm Systemtechnik GmbH (v zastúpení: A. Schulz a C. Onken, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 15. septembra 2011 vo veci T-427/09,

               —

               zamietnuť žalobu centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 25. augusta 2009 vo veci R 6/2008-4,

               —

               zaviazať centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Toto odvolanie smeruje proti rozsudku Všeobecného súdu, ktorým zamietol žalobu odvolateľky proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 25. augusta 2009 týkajúcemu sa konania vo veci zrušenia medzi centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG a Centrotherm Systemtechnik GmbH.
   Odvolateľka opiera svoje odvolanie o nasledujúce dôvody:

               1.

               Napadnuté rozhodnutie porušuje článok 65 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva (1) a článok 134 ods. 2 a 3 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu. Podľa týchto predpisov je Všeobecný súd povinný zohľadniť všetky dôvody a námietky, ktoré odvolateľka predložila.

               2.

               Okrem toho je napadnutý rozsudok nezlučiteľný s článkom 51 ods. 1 písm. a) a článkom 76 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva. Rozsudok vychádza z nesprávneho predpokladu, že odvolateľka znáša dôkazné bremeno riadneho používania napadnutej ochrannej známky. V skutočnosti však v konaní vo veci zrušenia podľa článku 51 ods. 1 písm. a) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva platí v zmysle článku 76 ods. 1 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva zásada preskúmania skutočností ex offo. Okrem toho z ustanovení a zo štruktúry nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva, osobitne z porovnania predpisov o konaní vo veci zrušenia s úpravou námietkového konania a konania o vyhlásení neplatnosti z dôvodu relatívnych prekážok priznania ochrany, vyplýva, že dôkaz o používaní v konaní vo veci zrušenia nemá v zásade predložiť majiteľ napadnutej ochrannej známky.
               Z toho predovšetkým vyplýva, že nezohľadnenie dôkazných prostriedkov Úradom z dôvodu údajného oneskoreného predloženia je neoprávnené.

               3.

               Všeobecný súd nesprávne vyložil článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva tým, že v rozpore s judikatúrou Súdneho dvora usúdil, že pojem riadne používanie je opakom minimálneho používania.

               4.

               Napokon tvrdenie Úradu, že čestné vyhlásenie konateľa odvolateľky nie je prípustným dôkazným prostriedkom podľa článku 78 ods. 1 písm. f) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva, čo Všeobecný súd nespochybnil, je nesprávne a v rozpore s vlastnou judikatúrou Všeobecného súdu.

      (1)  Nariadenie Rady č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-381/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 25. septembra 2009 — Gennaro Curia/Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/31

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 25. septembra 2009 — Gennaro Curia/Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate
   (Vec C-381/09)
   2009/C 282/53
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Gennaro Curia

      Žalovaní: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Prejudiciálna otázka

   Môžu podliehať dani, podľa zásad práva Spoločenstva stanovených v šiestej smernici o neutralite DPH a o oslobodení od dane, činnosti poskytovania a dojednávania úverov, ako aj správy úverov osobou, ktorá poskytla úver, za podmienok stanovených v členských štátoch, úžernícka činnosť, ktorá vo vnútroštátnom trestnom právnom poriadku predstavuje z hospodárskeho hľadiska formu hospodárskej súťaže vo vzťahu k zodpovedajúcim zákonným činnostiam poskytovania peňažných pôžičiek, ktoré vnútroštátna právna úprava zahrnula do rámca pôsobnosti DPH, ale ten istý vnútroštátny právny predpis ich považuje za oslobodené, ak sa môžu považovať za „finančné služby“?


title: Vec C-120/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Satversmes tiesa (Lotyšsko) 7. marca 2017 – Administratīvā rajona tiesa/Ministru kabinets

text:
               29.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 168/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Satversmes tiesa (Lotyšsko) 7. marca 2017 – Administratīvā rajona tiesa/Ministru kabinets
   (Vec C-120/17)
   (2017/C 168/31)
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Satversmes tiesa

      Účastníci konania vo veci samej

      Navrhovateľ: Administratīvā rajona tiesa

      Ďalší účastník konania: Ministru kabinets

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa ustanovenia nariadenia č. 1257/1999 (1) so zreteľom na jeden z jeho cieľov – aby sa poľnohospodári podieľali na opatrení týkajúcom sa skoršieho odchodu poľnohospodárov do dôchodku – vzhľadom na spoločné právomoci Európskej únie a členských štátov v oblasti poľnohospodárstva vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby členský štát v rámci opatrení na vykonanie uvedeného nariadenia prijal právnu úpravu, ktorá dovoľuje dediť podporu pri skoršom odchode poľnohospodárov do dôchodku?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku, teda ak ustanovenia nariadenia č. 1257/1999 vylučujú možnosť dediť podporu pri skoršom odchode poľnohospodárov do dôchodku, je možné, aby v situácii, keď Európska komisia v súlade s príslušným postupom konštatovala, že právny predpis členského štátu je v súlade s ustanoveniami nariadenia č. 1257/1999, a poľnohospodári využili opatrenie týkajúce sa skoršieho odchodu poľnohospodárov do dôchodku v súlade s vnútroštátnou praxou, vzniklo subjektívne právo dediť podporu poskytnutú v rámci uvedeného opatrenia?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na druhú prejudiciálnu otázku, teda ak je možné, že vzniklo také subjektívne právo, možno vychádzať z toho, že záver, ku ktorému sa dospelo na zasadnutí Výboru Európskej komisie pre rozvoj vidieka z 19. októbra 2011, podľa ktorého podpora pri skoršom odchode poľnohospodárov do dôchodku nemôže prejsť na dedičov poľnohospodára odovzdávajúceho poľnohospodársky podnik, predstavuje základ predčasného zániku spomenutého vzniknutého subjektívneho práva?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1257/1999 zo 17. mája 1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) a ktorým sa menia a rušia niektoré nariadenia (Ú. v. ES L 160, 1999, s. 80; Mim. vyd. 03/025).


title: Vec F-13/06: Žaloba podaná  9. februára 2006  – Zuleta de Reales Ansaldo/Súdny dvor

text:
               22.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/36

         Žaloba podaná 9. februára 2006 – Zuleta de Reales Ansaldo/Súdny dvor
   (Vec F-13/06)
   (2006/C 96/57)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Leticia Zuleta de Reales Ansaldo (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: G. Vandersanden, advokát)

      Žalovaný: Súdny dvor Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu Súdneho dvora zo 4. mája 2005 o vymenovaní žalobkyne so zaradením do triedy A*7 stupňa 2,

               —

               navrátiť žalobkyňu do platovej triedy (A*10, stupeň 2), do ktorej mala byť normálne zaradená podľa ustanovení oznámenia o výberovom konaní CJ/LA/25, v ktorom bola vyhlásená za úspešného uchádzača,

               —

               zabezpečiť úplné obnovenie kariéry žalobkyne so spätným účinkom k dátumu jej zaradenia do takto opravenej platovej triedy a stupňa, vrátane úrokov z omeškania,

               —

               v dôsledku toho opätovne stanoviť plat žalobkyne zodpovedajúci platovej triede A*10, stupňu 2 od jej vymenovania a navrátiť jej nárok na dôchodok, výhody a príspevky, na ktoré má právo, ako aj zabezpečiť zohľadnenie povýšenia od toho istého dátumu,

               —

               zaviazať Súdny dvor na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa sa zúčastnila na výberovom konaní CJ/LA/25, ktorého cieľom bolo vytvorenie zoznamu uchádzačov vhodných na prijatie ako právnych revízorov španielskeho jazyka pre platové triedy LA7/LA6.
   Potom ako žalobkyňa uspela v testoch výberového konania bola informovaná, že bola vymenovaná za úradníka v skúšobnej dobe na riaditeľstve prekladov Súdneho dvora od 16. mája 2005 so zaradením do triedy A*7 stupňa 2.
   Vo svojej žalobe napáda žalobkyňa skutočnosť, že bola zaradená do nižšej platovej triedy z dôvodu nadobudnutia účinnosti nariadenia Rady č. 723/2004 z 22. marca 2004, ktorým sa mení a dopĺňa Služobný poriadok zamestnancov Európskych spoločenstiev a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev (1).
   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa dva žalobné dôvody. Prvý pozostáva z námietky nezákonnosti proti článku 12 ods. 3 a článku 13 ods. 2 prílohy XIII služobného poriadku. Druhý spočíva v porušení zásad riadneho úradného postupu, riadnej starostlivosti, transparentnosti, dobrej viery, rovnosti zaobchádzania a nediskriminácie.

      (1)  Ú. v. EÚ L 124, 27.4.2004, s. 1.


title: Vec F-87/08: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  9. decembra 2010 — Schuerings/Európska nadácia pre odborné vzdelávanie (ETF) (Verejná služba — Zamestnanci Európskej nadácie pre odborné vzdelávanie — Dočasný zamestnanec — Zmluva na dobu neurčitú — Prepustenie zo zamestnania — Požiadavka platného dôvodu — Zrušenie pracovného miesta — Povinnosť starostlivosti — Preloženie)

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/59

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 9. decembra 2010 — Schuerings/Európska nadácia pre odborné vzdelávanie (ETF)
   (Vec F-87/08) (1)

   (Verejná služba - Zamestnanci Európskej nadácie pre odborné vzdelávanie - Dočasný zamestnanec - Zmluva na dobu neurčitú - Prepustenie zo zamestnania - Požiadavka platného dôvodu - Zrušenie pracovného miesta - Povinnosť starostlivosti - Preloženie)
   2011/C 30/110
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Gisela Schuerings (Nice, Francúzsko) (v zastúpení: N. Lhoest a L. Delhaye, advokáti)

      Žalovaná: Európska nadácia pre odborné vzdelávanie (ETF) (v zastúpení: T. Ciccarone, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci L. Levi, advokát)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia žalovanej o prepustení žalobkyne, ako aj zaviazanie Európskej nadácie na náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy, ktorá vznikla žalobkyni

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie o prepustení pani Schuerings z 23 októbra 2007 sa zrušuje.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európska nadácia pre odborné vzdelávanie (ETF) je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 327, 20.12.2008, s. 43.


title: Vec C-12/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour du travail de Liège (Belgicko) 11. januára 2008 – Mono Car Styling SA, v likvidácii/Dervis Odemis, Marc Bayard, Pietro Dimola, Danielle Marra, Youssef Belkaid, Marie-Christine Henri, Philippe Tistaert, Richard Toussaint, Alexandre Van Rutten, François Cristantielli, Khalid Zari, Isabelle Longaretti, Luigi Deiana, Vincent Hellinx, Christophe Novelli, Domenico Castronovo, Rachid Hitti, Alberto D'Errico, Marco Quaranta, Primo Pecci, Giuseppe Montaperto

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour du travail de Liège (Belgicko) 11. januára 2008 – Mono Car Styling SA, v likvidácii/Dervis Odemis, Marc Bayard, Pietro Dimola, Danielle Marra, Youssef Belkaid, Marie-Christine Henri, Philippe Tistaert, Richard Toussaint, Alexandre Van Rutten, François Cristantielli, Khalid Zari, Isabelle Longaretti, Luigi Deiana, Vincent Hellinx, Christophe Novelli, Domenico Castronovo, Rachid Hitti, Alberto D'Errico, Marco Quaranta, Primo Pecci, Giuseppe Montaperto
   (Vec C-12/08)
   (2008/C 79/30)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Cour du travail de Liège
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Mono Car Styling SA, v likvidácii

      Odporcovia: Dervis Odemis, Marc Bayard, Pietro Dimola, Danielle Marra, Youssef Belkaid, Marie-Christine Henri, Philippe Tistaert, Richard Toussaint, Alexandre Van Rutten, François Cristantielli, Khalid Zari, Isabelle Longaretti, Luigi Deiana, Vincent Hellinx, Christophe Novelli, Domenico Castronovo, Rachid Hitti, Alberto D'Errico, Marco Quaranta, Primo Pecci, Giuseppe Montaperto
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 6 smernice Rady 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania (1), ktorý stanovuje:
               „Členské štáty zabezpečia, aby boli súdne a/alebo správne postupy pre vykonanie záväzkov podľa tejto smernice dostupné pre zástupcov zamestnancov a/alebo zamestnancov“,
               vykladať v tom zmysle, že je v rozpore s ustanovením vnútroštátneho práva, ako je článok 67 zákona z 13. februára 1998 o ustanoveniach na podporu zamestnanosti, ktorý stanovuje, že pracovník môže napadnúť dodržanie postupu informovania a prerokovania,

                           —

                           len z dôvodu, že zamestnávateľ nerešpektoval podmienky uvedené v článku 66 ods. 1 druhom bode tohto zákona

                           —

                           a pod podmienkou, že zástupcovia zamestnancov v rámci podnikovej rady alebo, v prípade jej absencie, členovia delegácie odborov alebo, v prípade jej absencie, pracovníci, ktorí mali byť informovaní a malo sa s nimi rokovať, oznámili zamestnávateľovi námietky v súvislosti s dodržaním jednej alebo viacerých podmienok uvedených v článku 66 ods. 1 druhom bode, a to v lehote 30 dní od dátumu vyvesenia uvedeného v článku 66 ods. 2 druhom bode,

                           —

                           a ak prepustený pracovník informoval zamestnávateľa doporučeným listom, že spochybňuje dodržanie postupu informovania a prerokovania a žiada svoje opätovné prijatie do zamestnania [a to v lehote 30 dní od dátumu jeho prepustenia] alebo od dátumu, kedy prepúšťanie nadobudlo povahu hromadného prepúšťania?

               2.

               Je za predpokladu, že článok 6 smernice Rady 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania, sa môže vykladať v tom zmysle, že umožňuje členskému štátu, aby prijal vnútroštátne ustanovenie, ako je článok 67 zákona z 13. februára 1998 o ustanoveniach na podporu zamestnanosti, ktorý stanovuje, že prepustený pracovník môže spochybniť dodržanie postupu informovania a prerokovania len z dôvodu, že zamestnávateľ nerešpektoval podmienky uvedené v článku 66 ods. 1 druhom bode tohto zákona a pod podmienkou, že zástupcovia zamestnancov v rámci podnikovej rady alebo, v prípade jej absencie, členovia delegácie odborov alebo, v prípade jej absencie, pracovníci, ktorí mali byť informovaní a malo sa s nimi rokovať, oznámili zamestnávateľovi námietky v súvislosti s dodržaním jednej alebo viacerých podmienok uvedených v článku 66 ods. 1 druhom bode, a to v lehote 30 dní od dátumu vyvesenia uvedeného v článku 66 ods. 2 druhom bode a ak prepustený pracovník informoval zamestnávateľa doporučeným listom, že spochybňuje dodržanie postupu informovania a prerokovania a žiada svoje opätovné prijatie do zamestnania a to v lehote 30 dní od dátumu jeho prepustenia alebo od dátumu, kedy prepúšťanie nadobudlo povahu hromadného prepúšťania,
               takýto systém v súlade so základnými právami jednotlivcov, ktoré sú neoddeliteľnou súčasťou základných právnych zásad, ktorých dodržiavanie zabezpečuje súd Spoločenstva a najmä s článkom 6 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd?

               3.

               Môže vnútroštátny súd, ktorý rozhoduje o spore medzi dvoma jednotlivcami, v tomto prípade medzi pracovníkom a jeho bývalým zamestnávateľom, neuplatniť ustanovenie vnútroštátneho práva, ako je článok 67 zákona z 13. februára 1998 o ustanoveniach na podporu zamestnanosti, ktoré je v rozpore s ustanoveniami smernice Spoločenstva, aby umožnil účinnosť iných ustanovení vnútroštátneho práva, ako sú ustanovenia obsiahnuté v kolektívnej zmluve č. 24 z 2. októbra 1975, záväzné na základe kráľovského nariadenia z 21. januára 1976, ktoré smernicu Spoločenstva preberajú správne, ale ktorých účinné uplatnenie je znemožnené ustanovením vnútroštátneho práva, ktoré je v rozpore so smernicou Spoločenstva, teda v prejednávanej veci článkom 67 zákona z 13. februára 1998?

               4.

                           1.

                           Má sa článok 2 smernice 98/59/ES z 20. júla 1998 a konkrétne jeho odseky 1, 2 a 3 vykladať v tom zmysle, že je v rozpore s ustanovením vnútroštátneho práva, akým je článok 66 ods. 1 zákona z 13. februára 1998 o ustanoveniach na podporu zamestnanosti, v rozsahu, v akom tento zákon stanovuje, že zamestnávateľ, ktorý si chce splniť povinnosti, ktoré mu vznikajú v rámci hromadného prepúšťania, je povinný predložiť len dôkaz o tom, že splnil tieto podmienky:

                                       1)

                                       predložil podnikovej rade alebo, v prípade jej absencie, delegácii odborov alebo, v prípade jej absencie, pracovníkom, písomnú správu, v ktorej oznámil svoj zámer pristúpiť k hromadnému prepúšťaniu;

                                       2)

                                       mohol predložiť dôkaz o tom, že v súvislosti so svojím zámerom pristúpiť k hromadnému prepúšťaniu, zvolal zasadnutie podnikovej rady alebo, v prípade jeho absencie, dôkaz o tom, že sa stretol s delegáciou odborov alebo, v prípade absencie tohto stretnutia, dôkaz o tom, že sa stretol so zamestnancami;

                                       3)

                                       umožnil zástupcom zamestnancov v rámci podnikovej rady alebo, v prípade jej absencie, členom delegácie odborov alebo, v prípade jej absencie, pracovníkom, klásť otázky v súvislosti s plánovaným hromadným prepúšťaním a formulovať argumenty alebo predkladať protinávrhy v tejto súvislosti;

                                       4)

                                       preskúmal otázky, argumenty a protinávrhy uvedené v bode 3 a odpovedal na ne.

                           2.

                           Má sa rovnaké ustanovenie vykladať tak, že je v rozpore s vnútroštátnym ustanovením, ako je článok 67 ods. 2 zákona z 13. februára 1998 o ustanoveniach na podporu zamestnanosti, v rozsahu v akom tento zákon stanovuje, že prepustený pracovník môže spochybniť dodržanie postupu informovania a prerokovania len ak zamestnávateľ nerešpektoval podmienky uvedené v článku 66 ods. 1 druhom bode, ktorého sa týka otázka v bode 1 vyššie?

      (1)  Ú. v. EÚ L 225. s. 16.