title: Vec T-57/01: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. decembra 2009 — Solvay/Komisia [ Hospodárska súťaž — Zneužitie dominantného postavenia — Trh s uhličitanom sodným v Spoločenstve (s výnimkou Spojeného kráľovstva a Írska) — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje, že došlo k porušeniu článku 82 ES — Dohody o výhradnom zásobovaní na príliš dlhú dobu — Vernostná zľava — Premlčanie právomoci Komisie ukladať pokuty alebo sankcie — Primeraná lehota — Podstatné formálne náležitosti — Relevantný geografický trh — Existencia dominantného postavenia — Zneužitie dominantného postavenia — Právo na prístup k spisu — Pokuta — Závažnosť a dĺžka trvania porušenia — Priťažujúce okolnosti — Opakované porušovanie — Poľahčujúce okolnosti ]

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/31

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. decembra 2009 — Solvay/Komisia
   (Vec T-57/01) (1)

   („Hospodárska súťaž - Zneužitie dominantného postavenia - Trh s uhličitanom sodným v Spoločenstve (s výnimkou Spojeného kráľovstva a Írska) - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje, že došlo k porušeniu článku 82 ES - Dohody o výhradnom zásobovaní na príliš dlhú dobu - Vernostná zľava - Premlčanie právomoci Komisie ukladať pokuty alebo sankcie - Primeraná lehota - Podstatné formálne náležitosti - Relevantný geografický trh - Existencia dominantného postavenia - Zneužitie dominantného postavenia - Právo na prístup k spisu - Pokuta - Závažnosť a dĺžka trvania porušenia - Priťažujúce okolnosti - Opakované porušovanie - Poľahčujúce okolnosti“)
   2010/C 37/38
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Solvay SA (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Simont, P.-A. Foriers, G. Block, F. Louis a A. Vallery, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Oliver a J. Currall, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci N. Coutrelis, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2003/6/ES z 13. decembra 2000 týkajúceho sa konania podľa článku 82 [ES] (Vec COMP/33.133 — C: Uhličitan sodný — Solvay) (Ú. v. ES 2003, L 10, s. 10) a subsidiárne návrh na zrušenie alebo zníženie pokuty uloženej žalobcovi

      Výrok rozsudku

               1.

               Výška pokuty uloženej Solvay SA článkom 2 rozhodnutia Komisie 2003/6/ES z 13. decembra 2000 týkajúceho sa konania podľa článku 82 [ES] (Vec COMP/33.133 — C: Uhličitan sodný — Solvay) je stanovená na 19 miliónov eur.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Žalobca znáša svoje vlastné trovy konania a 95 % trov konania Európskej komisie.

               4.

               Komisia znáša 5 % svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. ES C 161, 2.6.2001.


title: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 7. októbra 2004 vo veci C-379/02 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Østre Landsret): Skatteministeriet proti Imexpo Trading A/S (Spoločný colný sadzobník — Položky colného sadzobníka — Klasifikácia v kombinovanej nomenklatúre — Podložky pod otáčacie kreslá)

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/13

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (šiesta komora)
   zo 7. októbra 2004
   vo veci C-379/02 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Østre Landsret): Skatteministeriet proti Imexpo Trading A/S (1)

   (Spoločný colný sadzobník - Položky colného sadzobníka - Klasifikácia v kombinovanej nomenklatúre - Podložky pod otáčacie kreslá)
   (2004/C 300/25)
   Jazyk konania: dánština
   Vo veci C-379/02, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný 21. októbra 2002 Súdnemu dvoru v súlade s článkom 234 ES, rozhodnutím Østre Landsret (Dánsko) z 15. októbra 2002, vo vzťahu ku konaniu medzi Skatteministeriet a Imexpo Trading A/S, Súdny dvor (šiesta komora), v zložení: predseda A. Borg-Barthet, sudcovia J.-P. Puissochet (spravodajca), S. von Bahr, generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 7. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Kombinovaná nomenklatúra uvedená v prílohe 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku v znení nariadenia Komisie (ES) č. 1734/96 z 9. septembra 1996, nariadenia Komisie (ES) č. 2086/97 zo 4. novembra 1997, nariadenia Komisie (ES) č. 2261/98 z 26. októbra 1998 a nariadenia Komisie (ES) č. 2204/99 z 12. októbra sa musí vykladať v tom zmysle, že v prípade, ak účastníci súdneho konania kontradiktórne tvrdia, že podložky pod otáčacie kreslá, ktoré sú predmetom konania pred vnútroštátnym súdom sa majú zatriediť do podpoložky 3918 10 90 respektíve do podpoložky 9403 70 90 kombinovanej nomenklatúry, treba dať prednosť prvému názoru.

      (1)  Ú. v. ES 7 z 11.1.2003


title: Vec C-258/09: Žaloba podaná 10. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/23

         Žaloba podaná 10. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-258/09)
   2009/C 220/47
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Alcover San Pedro a A. Marghelis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgické kráľovstvo si tým, že povolilo vo Valónskom regióne fungovanie existujúcich prevádzok, ktoré nespĺňajú požiadavky stanovené v článkoch 3, 7, 9, 10, 13, článku 14 písm. a) a b) a článku 15 ods. 2, a to aj po uplynutí lehoty s posledným dňom 30. októbra 2007, ktorú stanovuje článok 5 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/1/ES z 15. januára 2008 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (1), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z uvedenej smernice,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na uvedenie do súladu existujúcich prevádzok, ktorých prevádzkovanie môže mať vplyv na emisie do ovzdušia, vody a pôdy a na znečisťovanie, uplynula podľa článku 5 ods. 1 smernice 2008/1/ES 30. októbra 2007. Ku dňu podania tejto žaloby pritom žalovaný ešte neprijal všetky potrebné opatrenia na dosiahnutie súladu s touto požiadavkou vo Valónskom regióne alebo v každom prípade o tom neinformoval Komisiu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 24, s. 8.


title: Vec T-327/09: Žaloba podaná 18. augusta 2009 — Connefroy a i./Komisia

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/68

         Žaloba podaná 18. augusta 2009 — Connefroy a i./Komisia
   (Vec T-327/09)
   2009/C 267/124
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Philippe Connefroy (Le Rozel, Francúzsko), Jean-Guy Gueguen (Carantec, Francúzsko) a EARL de Cavagnan (Bouglon, Francúzsko) (v zastúpení: C. Galvez, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť napadnuté na základe článku 230 štvrtého odseku Zmluvy ES,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobcovia sa domáhajú zrušenia rozhodnutia Komisie K(2009) 203 v konečnom znení z 28. januára 2009 (1), ktorým Komisia vyhlásila za nezlučiteľnú so spoločným trhom štátnu pomoc priznanú Francúzskou republikou pestovateľom ovocia a zeleniny v rámci „ročných hospodárskych plánov“, ktorej cieľom bolo uľahčiť uvádzanie na trh poľnohospodárskych výrobkov vypestovaných vo Francúzsku, a uložila Francúzskej republike povinnosť, aby uvedenú pomoc získala späť.
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia, ktoré uviedli žalobcovia, sú zhodné alebo podobné s tými, ktoré boli uvedené vo veci T-243/09, Fedecom/Komisia (2).

      (1)  Ú. v. EÚ L 127, s. 11 — uverejnené pod číslom 2009/402/ES.

      (2)  Ú. v. EÚ C 205, s. 43.


title: Vec T-699/15: Žaloba podaná 26. novembra 2015 – City Train/EUIPO (CityTrain)

text:
               29.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 111/26

         Žaloba podaná 26. novembra 2015 – City Train/EUIPO (CityTrain)
   (Vec T-699/15)
   (2016/C 111/31)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: City Train GmbH (Regensburg, Nemecko) (v zastúpení: C. Adori, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „CityTrain“ – prihláška č. 13 154 315.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 9. septembra 2015 vo veci R 843/2015-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie žalovaného z 9. septembra 2015 a nariadil mu, aby zapísal obrazovú ochrannú známku „CityTrain“ vo farbách „sivá, svetločervená“ pre výrobky a služby tried 12, 37 a 42 uvedené v prihláške č. 13 154 315, ako ochrannú známku Európskej únie.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-197/08: Žaloba podaná 23. mája 2008 – Polson a iní/Komisia

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/55

         Žaloba podaná 23. mája 2008 – Polson a iní/Komisia
   (Vec T-197/08)
   (2008/C 209/100)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Magnus Polson (Lerwick, Spojené kráľovstvo), Garry Sandison (Lerwick, Spojené kráľovstvo), Andrew Anderson (Whalsay, Spojené kráľovstvo), Ian Johnston (Lerwick, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: R. Murray, solicitor, R. Thompson, QC)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť článok 1 ods. 2 a články 3, 4 a 5 rozhodnutia Komisie z 13. novembra 2007, štátna pomoc C 39/06 (ex NN 94/2005), týkajúceho sa schémy pre nových akcionárov uplatňovanej Spojeným kráľovstvom,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V tejto veci sa žalobcovia domáhajú čiastočného zrušenia rozhodnutia Komisie 2008/166/ES z 13. novembra 2007, štátna pomoc C 39/06 (ex NN 94/2005), týkajúceho sa schémy pre nových akcionárov uplatňovanej Spojeným kráľovstvom (1). V napadnutom rozhodnutí Komisia určila, že pomoc je nezlučiteľná so spoločným trhom, pokiaľ sa týka pomoci udelenej na prvé získanie podielu na použitom rybárskom plavidle, a požadovala od Spojeného kráľovstva, aby zabezpečilo vrátenie poskytnutej pomoci. Žalobcovia sú príjemcami pomoci, ktorá má byť vrátená.
   Žalobcovia sa domáhajú zrušenia napadnutého rozhodnutia z nasledujúcich dôvodov:

               —

               Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodla, že všetky platby uskutočnené na účely prvého získania podielu na použitom rybárskom plavidle sú nezlučiteľné so spoločným trhom a musia byť vrátené; žalobcovia tvrdia, že poskytnuté granty spadajú do pôsobnosti nariadenia Komisie č. 857/2007 (2) a že by preto mali byť považované za pomoc de minimis zlučiteľnú so spoločným trhom; tvrdia, že sa článok 1 ods. 2 a články 3, 4 a 5 napadnutého rozhodnutia protiprávne vzťahujú aj na príjemcov pomoci, ktorí v podstate splnili požiadavky príslušných usmernení Spoločenstva,

               —

               Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodla, že vrátenie týchto platieb bude zlučiteľné s článkom 14 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 659/1993 (3), ako aj všeobecnými zásadami právnej istoty, ochrany legitímnych očakávaní a rovnosti zaobchádzania.

      (1)  Ú. v. EÚ L 55, 2008, s. 27.

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 875/2007 z 24. júla 2007 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES, pokiaľ ide o pomoc de minimis v sektore rybného hospodárstva, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1860/2004 (Ú. v. EÚ L 193, 2007, s. 6).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, 1999, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec C-364/16 P: Odvolanie podané 1. júla 2016: Trioplast Industrier AB proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 12. mája 2016 vo veci T-669/14, Trioplast Industrier AB/Európska komisia

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/31

         Odvolanie podané 1. júla 2016: Trioplast Industrier AB proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 12. mája 2016 vo veci T-669/14, Trioplast Industrier AB/Európska komisia
   (Vec C-364/16 P)
   (2016/C 343/43)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Trioplast Industrier AB (v zastúpení: T. Pettersson, F. Sjövall, A. Johansson, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               a)

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2016 vo veci T-669/14 Trioplast Industrier/Európska komisia;

               b)

               a subsidiárne:

                           (i)

                           zrušil rozhodnutie Komisie uvedené v jej liste z 3. júla 2014 vo veci COMP/38354 – Priemyselné vrecia – Trioplast Industrier AB;

                           (ii)

                           zrušil alebo znížil úroky z omeškania vo výške 674 033,32 eura, ktoré boli uložené spoločnosti Trioplast rozhodnutím Komisie v jej liste z 3. júla 2014 vo veci COMP/38354 – Priemyselné vrecia – Trioplast Industrier AB;

                           (iii)

                           uložil Komisii povinnosť, aby spoločnosti Trioplast uhradila výdavky vo výške 4 686,64 eura, ktoré vznikli v rámci záruky za zaplatenie úrokov z omeškania;

               c)

               ešte subsidiárnejšie rozhodol o náhrade škody podľa článku 340 ods. 2 ZFEÚ z dôvodu porušenia práva EÚ, ako sa uvádza vyššie, pokiaľ ide o:

                           (i)

                           sumu úrokov z omeškania vo výške 674 033,32 eura alebo jej časť;

                           (ii)

                           výdavky vo výške 4 686,64 eura, ktoré vznikli v rámci záruky za zaplatenie úrokov z omeškania;

               d)

               okrem návrhov požadovaných v písmenách b) a c) rozhodol o náhrade škody podľa článku 340 ods. 2 ZFEÚ z dôvodu porušenia práva EÚ, ako sa uvádza vyššie:

                           (i)

                           z dôvodu porušenia práva EÚ, ktoré sa týka obdobia, v ktorom Komisia neuvoľnila alebo neznížila sumu bankovej záruky v nadväznosti na rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-40/06, za výdavky, ktoré vznikli v rámci poskytnutia záruky vo výške 22 783,90 eura alebo jej časti.

               e)

               splatné úroky z týchto súm;

               f)

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania na Všeobecnom súde a Súdnom dvore.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               V konaní na Súdnom dvore uvádza spoločnosť Trioplast rovnaké tvrdenia a dôvody, ako v konaní na Všeobecnom súde. Podľa článku 58 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie a podľa článku 168 ods. 1 písm. d) a článku 169 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora spoločnosť Trioplast tvrdí, že Všeobecný súd nesprávne uplatnil právo EÚ tým, že rozsudkom z 12. mája 2016 vo veci T-669/14 zamietol jej žalobu.

               2.

               Po prvé sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že dospel k záveru, že rozsudok z roku 2010 len zmenil rozhodnutie z roku 2005. Namiesto toho mal dospieť k záveru, že rozsudok z roku 2010 v celom rozsahu zrušil rozhodnutie z roku 2005 a Komisia mala povinnosť, aby voči spoločnosti Trioplast prijala nové rozhodnutie po tom, ako bude známy výsledok vecí FLS.

               3.

               Po druhé sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že zastával názor, že napadnutý list nebol rozhodnutím, proti ktorému by bolo možné podať právny prostriedok nápravy, keďže sporný list prvýkrát stanovil spoločnosti Trioplast povinnosť, ktorá bola vyjadrená určitou a pevne vyčíslenou sumou.

               4.

               Po tretie skutočnosť, že rozhodnutie z roku 2005 bolo zrušené rozsudkom z roku 2010, znamená, že úroky z omeškania nemôžu vznikať podľa rozhodnutia z roku 2005.

               5.

               Po štvrté Všeobecný súd dospel k nesprávnemu právnemu záveru, keďže sa domnieval, že konaním Komisie nevznikla spoločnosti Trioplast škoda, a teda Všeobecný súd mal žalobu o náhradu škody preskúmať z vecného hľadiska.


title: Vec T-484/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. decembra 2009 — Longevity Health Products/ÚHVT — Merck (Kids Vits) [ Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Kids Vits — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva VITS4KIDS — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/50

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. decembra 2009 — Longevity Health Products/ÚHVT — Merck (Kids Vits)
   (Vec T-484/08) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Kids Vits - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva VITS4KIDS - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
   2010/C 24/87
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Longevity Health Products, Inc. (Nassau, Bahamské ostrovy) (v zastúpení: J. Korab, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Merck KGaA (Darmstadt, Nemecko)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 28. augusta 2008 (vec R 716/2007-4) týkajúceho sa námietkového konania medzi Merck KGaA a Longevity Health Products,. Inc.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Longevity Health Products, Inc. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 7.2.2009.


title: Vec T-262/09: Žaloba podaná 6. júla 2009 — Defense Technology/ÚHVT — DEF-TEC Defense Technology (FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR)

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/45

         Žaloba podaná 6. júla 2009 — Defense Technology/ÚHVT — DEF-TEC Defense Technology (FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR)
   (Vec T-262/09)
   2009/C 205/83
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Defense Technology Corporation of America (Jacksonville, Spojené štáty) (v zastúpení: R. Kunze, advokát a solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: DEF-TEC Defense Technology GmbH (Frankfurt n/Mohanom, Nemecko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 4. mája 2009 vo veci R 493/2002-4 (II) a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR“ pre tovary v triedach 5, 8 a 13 — prihláška č. 643 668.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka Spojených štátov amerických „FIRST DEFENSE“ pre tovary v triede 13; dve obrazové ochranné známky Spojených štátov amerických pre tovary v triede 13; skoršia všeobecne známa ochranná známka v Belgicku, Nemecku a Francúzsku „FIRST DEFENSE“; skoršia všeobecne známa ochranná známka v Belgicku, Nemecku a Francúzsku „FIRST DEFENSE AND DESIGN“; skoršia nezapísaná slovná ochranná známka „FIRST DEFENSE“ chránená v Nemecku a Francúzsku; skoršia nezapísaná ochranná známka v Belgicku, Nemecku a Francúzsku „FIRST DEFENSE AND DESIGN“; obchodné meno „FIRST DEFENSE“ chránené v Nemecku.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočne vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia a zamietnutie námietky.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 3 nariadenia Rady 207/2009, pretože odvolací senát nesprávne uplatnil predmetné ustanovenie a okrem toho nesprávne vydal rozhodnutie založené na chybnom pochopení predložených skutočností; porušenie článkov 65, 75 a 76 nariadenia Rady 207/2009, pretože odvolací senát neprijal opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s rozsudkom Súdu prvého stupňa zo 6. septembra 2006, DEF-TEC Defense Technology/ÚHVT — Defense Technology (FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR), T-6/05.


title: Vec T-624/16: Žaloba podaná 5. septembra 2016 – Gollnisch/Parlament

text:
               17.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/24

         Žaloba podaná 5. septembra 2016 – Gollnisch/Parlament
   (Vec T-624/16)
   (2016/C 383/34)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Francúzsko) (v zastúpení: N. Fakiroff, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie generálneho tajomníka Európskeho parlamentu z 1. júla 2016 oznámené 6. júla 2016 uvádzajúce, že „Brunovi GOLLNISCHOVI bola neoprávnene vyplatená suma 275 984,23 eura“ a ukladajúce príslušnému povoľujúcemu úradníkovi a účtovnému oddeleniu inštitúcie vymáhanie tejto sumy,

               —

               rovnako zrušil oznámenie a vykonávacie opatrenia uvedeného rozhodnutia uvedené v liste generálneho riaditeľa pre financie zo 6. júla 2016 pod č. D 201920,

               —

               zrušil celé oznámenie o dlhu č. 2016-914 podpísané týmto generálnym riaditeľom pre financie z 5. júla 2016,

               —

               priznal žalobcovi sumu 40 000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy vyplývajúcej z neopodstatnených obvinení vznesených pred akýmkoľvek záverom vyšetrovania, poškodenia jeho dobrej povesti a veľmi závažných problémov spôsobených napadnutým rozhodnutím v jeho osobnom živote aj politickej kariére,

               —

               rovnako mu priznal sumu 24 500 eur ako náhradu výdavkov vynaložených na poradenstvo, prípravu tejto žaloby, vyhotovenie kópií a podanie tejto žaloby a k nej pripojených príloh,

               —

               zaviazal Parlament na náhradu všetkých trov konania,

               —

               subsidiárne, ak by Všeobecný súd nebol úplne presvedčený o úprimnosti žalobných dôvodov a skutočností uvedených žalobcom, v záujme riadneho výkonu spravodlivosti a vzhľadom na nepopierateľnú spojitosť medzi údajnými skutočnosťami, z ktorých vychádza napadnuté rozhodnutie, a skutočnosťami, ktoré sú predmetom trestného konania na podnet predsedu Európskeho parlamentu:

                           —

                           prerušil konanie až do právoplatnosti rozhodnutia, ktoré nadobudne silu rozhodnutej veci, vydaného francúzskym súdom vedúcim trestné stíhanie na podnet predsedu Európskeho parlamentu,

                           —

                           v dôsledku toho rozhodol o odklade výkonu napadnutého rozhodnutia až do skončenia konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jedenásť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na nedostatku právomoci generálneho tajomníka na prijatie napadnutých aktov. Právomoc v oblasti peňažných rozhodnutí týkajúcich sa poslancov a ich klubov naproti tomu patrí kancelárii Európskeho parlamentu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení všeobecných právnych zásad, ako aj požiadaviek spojených s riadnou správou vecí verejných, keďže administratíva Parlamentu mala pred prijatím napadnutých aktov počkať na výsledky vyšetrovania a konaní, na ktoré dala podnet.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení práva žalobcu na obhajobu. Napadnuté akty sú údajne v rozpore so zásadou prezumpcie neviny žalobcu, jeho právom na zákonného sudcu, možnosťou vyjadriť sa ku všetkým dokumentom, ktoré chce administratíva použiť v jeho neprospech, aj jeho právom na kontradiktórne vypočutie.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na nezákonnom prenesení dôkazného bremena, keďže Parlament mal a posteriori požiadať žalobcu o dôkazy o práci uskutočnenej jeho asistentom a odmenách, ktoré mu boli poskytnuté.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na nedostatku odôvodnenia napadnutých aktov, ktoré sú čisto svojvoľnej povahy.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení zásad právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery, ako aj uplatnení neexistujúcich noriem alebo noriem so spätou účinnosťou.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na poškodení politických práv parlamentných asistentov.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod je založený na diskriminačnej povahe napadnutých aktov a zneužití právomoci, ktoré viedlo k ich prijatiu.

               9.

               Deviaty žalobný dôvod je založený na narušení nezávislosti poslancov a nepochopení úlohy miestnych parlamentných asistentov.

               10.

               Desiaty žalobný dôvod je založený na tom, že výhradu administratívy Parlamentu sú skutkovo nepodložené.

               11.

               Jedenásty žalobný dôvod, uvedený subsidiárne, je založený na porušení zásady proporcionality.


title: Vec C-307/13: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  10. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Helsingborgs tingsrätt – Švédsko) – trestné konanie proti Larsovi Ivanssonovi, Carlovi-Rudolfovi Palmgrenovi, Kjellovi Ottovi Pehrssonovi, Håkanovi Rosengrenovi (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Vnútorný trh — Smernica 98/34/ES — Článok 8 ods. 1 tretí pododsek — Postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov — Pojem „technický predpis“  — Nosnice — Skrátenie časového plánu implementácie pôvodne predpokladaného pre nadobudnutie účinnosti technického predpisu — Oznamovacia povinnosť — Podmienky — Rozdielne jazykové verzie)

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/17

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 10. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Helsingborgs tingsrätt – Švédsko) – trestné konanie proti Larsovi Ivanssonovi, Carlovi-Rudolfovi Palmgrenovi, Kjellovi Ottovi Pehrssonovi, Håkanovi Rosengrenovi
   (Vec C-307/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Vnútorný trh - Smernica 98/34/ES - Článok 8 ods. 1 tretí pododsek - Postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov - Pojem „technický predpis“ - Nosnice - Skrátenie časového plánu implementácie pôvodne predpokladaného pre nadobudnutie účinnosti technického predpisu - Oznamovacia povinnosť - Podmienky - Rozdielne jazykové verzie))
   2014/C 315/24
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Helsingborgs tingsrätt

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Lars Ivansson, Carl-Rudolf Palmgren, Kjell Otto Pehrsson, Håkan Rosengren

      Výrok rozsudku

               1.

               Dátum, ktorý vnútroštátne orgány napokon zvolili na nadobudnutie účinnosti vnútroštátneho opatrenia, akým je opatrenie dotknuté vo veci samej, ktoré predpisuje chov nosníc v chovných zariadeniach, ktoré zodpovedajú ich potrebám, pokiaľ ide o hniezda, bidlá a prachový kúpeľ a zabezpečujú nízku úroveň úmrtnosti a porúch správania sliepok, podlieha povinnosti oznámenia Európskej komisii stanovenej v článku 8 ods. 1 treťom pododseku smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, ako aj pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 98/48/ES z 20. júla 1998, pokiaľ skutočne došlo k skráteniu časového plánu nadobudnutia účinnosti uvedeného vnútroštátneho opatrenia a toto skrátenie je významnej povahy, čo musí posúdiť vnútroštátny súd.

               2.

               Za predpokladu, že skrátenie časového plánu nadobudnutia účinnosti vnútroštátneho technického predpisu podlieha povinnosti oznámenia Európskej komisii stanovenej v článku 8 ods. 1 treťom pododseku smernice 98/34, zmenenej a doplnenej smernicou 98/48, neuskutočnenie tohto oznámenia má za následok neuplatniteľnosť uvedeného vnútroštátneho ustanovenia v tom zmysle, že ho nemožno namietať proti jednotlivcom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 215, 27.7.2013.


title: Vec C-347/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Feldkirch (Rakúsko) 28. júla 2008 – Vorarlberger Gebietskrankenkasse/WGV-Schwäbische Allgemeine Versicherungs AG

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Feldkirch (Rakúsko) 28. júla 2008 – Vorarlberger Gebietskrankenkasse/WGV-Schwäbische Allgemeine Versicherungs AG
   (Vec C-347/08)
   (2008/C 272/18)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Landesgericht Feldkirch
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Vorarlberger Gebietskrankenkasse

      Žalovaná: WGV-Schwäbische Allgemeine Versicherungs AG
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa odkaz v článku 11 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (1) na článok 9 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia vykladať v tom zmysle, že inštitúcia sociálneho poistenia, na ktorú na základe zákona (§ 332 ASVG) prešli nároky priamo poškodeného, môže podať žalobu priamo proti poistiteľovi v členskom štáte na súde podľa miesta svojej pobočky, pokiaľ je takáto priama žaloba prípustná a poistiteľ má bydlisko na území členského štátu?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na otázku 1: Je táto právomoc daná aj v prípade, ak priamo poškodený v okamihu podania žaloby na súde nemá bydlisko alebo zvyčajný pobyt v členskom štáte, v ktorom má inštitúcia sociálneho poistenia svoju pobočku?

      (1)  Ú. v. ES L 12, 2001, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42.


title: Vec C-122/13: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  30. januára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Ordinario di Firenze – Taliansko) – Paola C/Presidenza del Consiglio dei Ministri (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Justičná spolupráca v trestných veciach — Smernica 2004/80/ES — Článok 12 — Odškodňovanie obetí úmyselných násilných trestných činov — Výlučne vnútorná situácia — Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/19

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 30. januára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Ordinario di Firenze – Taliansko) – Paola C/Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Vec C-122/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v trestných veciach - Smernica 2004/80/ES - Článok 12 - Odškodňovanie obetí úmyselných násilných trestných činov - Výlučne vnútorná situácia - Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora))
   2014/C 112/22
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Ordinario di Firenze

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Paola C

      Žalovaná: Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunale Ordinario di Firenze – Výklad článku 12 smernice Rady 2004/80/ES z 29. apríla 2004 o odškodňovaní obetí trestných činov (Ú. v. EÚ L 261, s. 15; Mim. vyd. 19/007, s. 65) – Pôsobnosť – Právna úprava, ktorá neupravuje systém odškodňovania obetí úmyselných násilných trestných činov spáchaných na vnútroštátnom území, ktorý by zaručoval spravodlivé a primerané odškodnenie všetkých obetí násilných trestných činov

      Výrok

   Súdny dvor Európskej únie má zjavný nedostatok právomoci odpovedať na prejudiciálnu otázku, ktorú mu položil Tribunale ordinario di Firenze (Taliansko).

      (1)  Ú. v. EÚ C 141, 18.5.2013.


title: Spojené veci C-392/04 a C-422/04: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  19. septembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – i-21 Germany GmbH (C-392/04), Arcor AG & Co. KG (C-422/04)/Spolková republika Nemecko (Telekomunikačné služby — Smernica 97/13/ES — Článok 11 ods. 1 — Poplatky za individuálne licencie — Článok 10 ES — Prednosť práva Spoločenstva — Právna istota — Právoplatné správne rozhodnutie)

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/9

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. septembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – i-21 Germany GmbH (C-392/04), Arcor AG & Co. KG (C-422/04)/Spolková republika Nemecko
   (Spojené veci C-392/04 a C-422/04) (1)

   (Telekomunikačné služby - Smernica 97/13/ES - Článok 11 ods. 1 - Poplatky za individuálne licencie - Článok 10 ES - Prednosť práva Spoločenstva - Právna istota - Právoplatné správne rozhodnutie)
   (2006/C 281/14)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesverwaltungsgericht
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: i-21 Germany GmbH (C-392/04), Arcor AG & Co. KG (C-422/04)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Bundesverwaltungsgericht – Výklad článku 10 ES a článku 11 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/13/ES z 10. apríla 1997 o spoločnom rámci pre všeobecné povolenia a individuálne licencie v oblasti telekomunikačných služieb (Ú. v. ES L 117, s. 15) – Poplatok uložený podnikom, ktoré sú držiteľmi individuálnych licencií, ak sa pri výpočte jeho výšky vychádzalo zo všeobecných administratívnych nákladov regulačného orgánu spojených s využívaním týchto licencií na obdobie 30 rokov
   Výrok rozsudku

               1.

               Článku 11 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/13/ES z 10. apríla 1997 o spoločnom rámci pre všeobecné povolenia a individuálne licencie v oblasti telekomunikačných služieb [neoficiálny preklad] odporuje uloženie poplatku za individuálne licencie, ak sa pri výpočte jeho výšky vychádzalo zo všeobecných administratívnych nákladov regulačného orgánu spojených s využívaním týchto licencií na obdobie 30 rokov.

               2.

               Článok 10 ES v spojení s článkom 11 ods. 1 smernice 97/13 ukladá vnútroštátnemu súdu povinnosť posúdiť, či právna úprava, ktorá je jasne v rozpore s právom Spoločenstva, akou je právna úprava, o ktorú sa opierajú rozhodnutia o uložení poplatku vo veci samej, je zjavne protiprávna v zmysle príslušného vnútroštátneho práva. Ak je tomu tak, je vecou tohto vnútroštátneho súdu vyvodiť všetky dôsledky, ktoré z toho podľa jeho vnútroštátneho práva vyplývajú, pokiaľ ide o zrušenie týchto rozhodnutí.

      (1)  Ú. v. EÚ C 273, 6.11.2004.

      Ú. v. EÚ C 284, 20.11.2004.


title: Vec T-269/15: Žaloba podaná 28. mája 2015 – Novartis Europharm/Komisia

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/36

         Žaloba podaná 28. mája 2015 – Novartis Europharm/Komisia
   (Vec T-269/15)
   (2015/C 279/45)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Novartis Europharm (Camberley, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: C. Schoonderbeek, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie, a

               —

               zaviazal Európsku komisiu, aby znášala svoje vlastné trovy konania a nahradila trovy konania Novartis.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa sa svojou žalobou domáha zrušenia rozhodnutia Komisie C(2015) 1977 final z 18. marca 2015 o udelení povolenia na uvedenie na trh spoločnosti Pari Pharma na liek na humánne použitie „Vantobra – tobramycine“.
   Na podporu žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Európska komisia konala neoprávnene, keďže porušila výhradné právo Novartis Europharm Ltd. na uvádzanie na trh lieku na ojedinelé ochorenie týkajúce sa jej výrobku TOBI Podhaler v zmysle článku 8 ods. 1 nariadenia (ES) č. 141/2000 (1), pretože obdobie výhradného práva na uvádzanie na trh lieku na ojedinelé ochorenie ešte neuplynulo, pričom neboli splnené podmienky na priznanie výnimky z výhradného práva na uvádzanie na trh podľa článku 8 ods. 3 rovnakého nariadenia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutie Európskej komisie je nezákonné, keďže neobsahuje odôvodnenie, ako to vyžadujú článok 296 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článok 81 ods. 1 nariadenia (ES) č. 726/2004 (2).

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 141/2000 zo 16. decembra 1999 o liekoch na ojedinelé ochorenia (Ú. v. ES L 18, s. 1; Mim. vyd. 15/005, s. 21).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky (Ú. v. EÚ L 136, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 229).


title: Vec C-9/06 P: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  29. novembra 2007 – Tomás Salazar Brier/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Úradníci — Odmena — Príspevok na expatriáciu — Podmienka stanovená v článku 4 ods. 1 písm. a) druhej zarážke prílohy VII služobného poriadku — Pojem práca vykonávaná pre iný štát )

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/6

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 29. novembra 2007 – Tomás Salazar Brier/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-9/06 P) (1)

   (Odvolanie - Úradníci - Odmena - Príspevok na expatriáciu - Podmienka stanovená v článku 4 ods. 1 písm. a) druhej zarážke prílohy VII služobného poriadku - Pojem „práca vykonávaná pre iný štát“)
   (2008/C 22/10)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Tomás Salazar Brier (v zastúpení: R. García-Gallardo Gil-Fournier, D. Domínguez Pérez a A. Sayagués Torres, abogados)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall, splnomocnený zástupca, J. Gutiérrez Gisbert, J. Rivas Andrés a M. Canal, abogados)
   Predmet veci
   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) z 25. októbra 2005, Salazar Brier/Komisia (T-83/03), ktorým sa zamietla žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie o implicitnom zamietnutí sťažnosti žalobcu z 24. februára 2003 a o výslovnom zamietnutí z 24. marca 2003, ktorým bol zamietnutý jej nárok na príspevok na expatriáciu upravený článkom 4 prílohy VII Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev, ako aj príspevky, ktoré s ním súvisia
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Salazar Brier je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 60, 11.3.2006.


title: Vec T-372/05: Žaloba podaná  5. októbra 2005  – Giant (Čína)/Rada

text:
               10.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/17

         Žaloba podaná 5. októbra 2005 – Giant (Čína)/Rada
   (Vec T-372/05)
   (2005/C 315/31)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Giant (China) Co., Ltd (Kunshan City, Čínska ľudová republika) (v zastúpení: P. De Baere, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť nariadenie Rady (ES) č. 1095/2005 (1) z 12. júla 2005, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovozy bicyklov s pôvodom vo Vietname a ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1524/2000 ukladajúce konečné antidumpingové clo na dovozy bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, a to v rozsahu, v ktorom zamieta žiadosť žalobcu o udelenie trhovo-hospodárskeho štatútu v rozpore s článkom 2 ods. 7 písm. b) v spojení s článkom 2 ods. 7 písm. c) nariadenia Rady 384/96 („základné nariadenie“), porušuje článok 11 ods. 10 základného nariadenia tým, že zamieta žiadosť žalobcu o neodčítanie antidumpingového cla od vytvorených vývozných cien, a porušuje článok 253 ES tým, že uvedené rozhodnutia neodôvodňuje,

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, spoločnosť s ručením obmedzeným založená podľa čínskeho práva, vyrába najmä bicykle a ich časti, ktoré vyváža do Spoločenstva. Na základe toho, že sa ho dotkli sporné opatrenia, žalobca podal na Komisiu žiadosť, aby mohol využiť trhovo-hospodársky štatút („THŠ“). Žalobca tiež predložil antidumpingový dotazník a začal s Komisiou výmenu listov, v rámci ktorej poukázal na niekoľko bodov.
   Žalobca teraz napáda sporné nariadenie a odvoláva sa predovšetkým na zamietnutie jeho žiadosti o udelenie THŠ. Podľa žalobcu bola jeho žiadosť zamietnutá preto, že vzhľadom na existujúci systém vývozných licencií žalobca svoje rozhodnutia o predajných cenách a množstvách nestanovil ako reakciu na signály trhu bez závažných zásahov štátu. Žalobca tvrdí, že článok 2 ods. 7 písm. b) základného nariadenia by sa mal vykladať tak, že THŠ by sa mal udeliť, ak v konkrétnom prípade prevládajú podmienky trhového hospodárstva, bez ohľadu na skutočnosť, že vnútroštátna právna úprava alebo mechanizmy nie sú v súlade s tými, ktoré využívajú trhové hospodárstva. Keďže napadnuté nariadenie neuvádza konkrétnu situáciu žalobcu, sa tento domnieva, že došlo k závažnému omylu v hodnotení vedúcemu k porušeniu článku 2 ods. 7 písm. b). V tom istom kontexte sa žalobca dovoláva porušenia článku 253 ES v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie údajne neuvádza dôvody zamietnutia žiadosti o udelenie THŠ.
   Žalobca tiež napáda zamietnutie jeho žiadosti, aby sa v súlade s článkom 11 ods. 10 základného nariadenia od vytvorenej vývoznej ceny, ako nákladov vzniknutých medzi dovozom a opätovným predajom, neodčítala čiastka antidumpingového cla. Žalobca sa domnieva, že Rada porušila právo v tom rozsahu, v akom usúdila, že vzhľadom na vývozné ceny žalobcu stanovené v predchádzajúcich šetreniach nedošlo k pohybu maloobchodných a následných predajných cien. Podľa žalobcu neboli pre neho stanovené vývozné ceny v rámci predchádzajúcich šetrení. Žalobca ďalej tvrdí, že článok 11 ods. 10 nevyžaduje, aby sa pohyb hodnotil vzhľadom na vývozné ceny stanovené v predchádzajúcich šetreniach.

      (1)  Ú. v. EÚ L 183, s. 1.


title: Vec C-176/06: Odvolanie podané  5. apríla 2006 : Stadwerke Schwäbisch Hall GmbH, Stadtwerke Tübingen GmbH a Stadtwerke Uelzen GmbH proti rozsudku štvrtej komory Súdu prvého stupňa z  26. januára 2006  vo veci T-92/02, Stadtwerke Schwabisch Hall GmbH, Stadtwerke Tübingen GmbH a Stadtwerke Uelzen GmbH/Komisia Európskych spoločenstiev, ktorú v konaní podporujú E.ON Kernkraft GmbH, RWE Power AG, EnBW Energie Baden-Württemberg AG a Hamburgische Electricitäts-Werke AG

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/35

         Odvolanie podané 5. apríla 2006: Stadwerke Schwäbisch Hall GmbH, Stadtwerke Tübingen GmbH a Stadtwerke Uelzen GmbH proti rozsudku štvrtej komory Súdu prvého stupňa z 26. januára 2006 vo veci T-92/02, Stadtwerke Schwabisch Hall GmbH, Stadtwerke Tübingen GmbH a Stadtwerke Uelzen GmbH/Komisia Európskych spoločenstiev, ktorú v konaní podporujú E.ON Kernkraft GmbH, RWE Power AG, EnBW Energie Baden-Württemberg AG a Hamburgische Electricitäts-Werke AG
   (Vec C-176/06)
   (2006/C 131/66)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolatelia: Stadwerke Schwäbisch Hall GmbH, Stadtwerke Tübingen GmbH a Stadtwerke Uelzen GmbH, (v zastúpení: D. Fouquet a P. Becker, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Komisia Európskych spoločenstiev, E.ON Kernkraft GmbH, RWE Power AG, EnBW Energie Baden-Württemberg AG a Hamburgische Electricitäts-Werke AG
   Návrhy odvolateľov

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa z 26. januára 2006 vo veci T-92/02, Stadtwerke Schwabisch Hall GmbH, Stadtwerke Tübingen GmbH a Stadtwerke Uelzen GmbH/Komisia Európskych spoločenstiev (1),

               —

               ak o veci možno rozhodnúť, zrušiť rozhodnutie Európskej komisie K(2001)3967 konečné z 11. decembra 2001 v rozsahu, v akom Komisia konštatuje, že rezervné fondy na likvidáciu a na zastavenie činnosti atómových elektrární v Spolkovej republike Nemecko nie sú štátnou pomocou v zmysle článku 87 ods. 1 ES,

               —

               ak nemožno vec rozhodnúť, vrátiť vec prvej rozšírenej komore Súdu prvého stupňa na ďalšie konanie pri zachovaní zákonného sudcu žalobcov v predchádzajúcom súdnom konaní,

               —

               zaviazať Komisiu nahradiť trovy prvostupňového konania,

               —

               zaviazať odporkyňu v odvolacom konaní nahradiť odvolacieho konania.

         Podporne:

               —

               zamietnuť žiadosť vedľajších účastníkov konania, aby trovy prvostupňového konania na Súde prvého stupňa nahradili odvolatelia.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolatelia napadajú týmto odvolaním rozsudok Súdu prvého stupňa, ktorým určil, že zistenie Komisie o tom, že odklad daňový odklad rezerv pre likvidáciu a pre zastavenie činnosti atómových elektrární v Spolkovej republike Nemecko nie sú štátnou pomocou v zmysle článku 87 ods. 1 ES, je v súlade s právom. Ako odvolacie dôvody uvádzajú porušenie procesného práva a porušenie hmotného práva Spoločenstva.
   Súd prvého stupňa postúpil vec bez osobitných dôvodov napriek zjavnej právnej obťažnosti a značnému významu z prvej rozšírenej komory na štvrtú komoru s tromi sudcami. Toto bezdôvodné a neoprávnené postúpenie veci po viacerých rokoch trvania konania menšej komore je porušením práv odvolateľov na zákonného sudcu.
   Súd prvého stupňa nerozlišoval medzi požiadavkami na existenciu štátnej pomoci a požiadavkami na začatie formálneho hlavného preskúmacieho konania. Keďže v danom prípade existovali značné ťažkosti skutkovej a právnej povahy pri skúmaní, či je zámer poskytnúť štátnu pomoc zlučiteľný so Spoločným trhom, existenciu vstupnej štátnej záruky, pokiaľ ide o dostatočnú konkretizáciu povinností pri zastavení činnosti a likvidácii atómových elektrární, ako aj pokiaľ ide o konkrétne sumy rezerv, daňových výhod a celkových nákladov zastavení činnosti, Komisia nebola oprávnená obmedziť sa len na fázu predbežného preskúmania. Naopak bola v danom prípade povinná zahájiť fázu formálneho preskúmacieho konania.
   Súd prvého stupňa neposúdil taktiež správne otázku selektívnosti nemeckej úpravy samotných rezerv. Nezohľadnil, že daňové oslobodenie rezerv v odvetví atómovej energie je výnimkou zo všeobecnej daňovej právnej úpravy. Táto výnimka je však prípustná len vtedy, ak sú povinnosti do budúcnosti stanovené dostatočne konkrétne. V danom prípade však tomu tak nie je: kritériá súvisiace s dobou zastavenia činnosti, s povinnosťami pri zastavení činnosti, ako aj s právnymi následkami nedodržania predpisov neboli vôbec dostatočne určené. Ale ani vtedy, keby selektívnosť štátnej pomoci nebolo možno určiť de jure, môže opatrenie porušovať právo štátnej pomoci, ak je spôsobilé zvýhodniť niektoré podniky. Smernica o liberalizácii vnútorného trhu s elektrinou požaduje, aby členské štáty aktívne odstraňovali diskrimináciu a porušovanie hospodárskej súťaže. Súd prvého stupňa však proti tomu nestanovil, že by spolková vláda bola povinná zmeniť prax v oblasti rezerv, ktoré tým, že selektívne podporuje jednotlivé hospodárske odvetvia, predstavuje priame porušenie smernice a zásady „potrebného účinku“.
   Odvolatelia záverom uvádzajú, že napadnutý rozsudok ich neprávom zaväzuje nahradiť trovy vedľajších účastníkov konania. Vzhľadom na to, že vedľajší účastníci vstúpili do konania až v jeho veľmi pokročilom štádiu, kedy už boli predložené všetky podstatné písomné podania, mohol ich význam pre podporu žalovanej byť len okrajový. Táto situácia nemôže odôvodniť, aby žalobcovia nahradili trovy konania v plnom rozsahu.

      (1)  Ú. v. ES C 74, s. 15.


title: Vec C-392/06: Žaloba podaná 21. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/28

         Žaloba podaná 21. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-392/06)
   (2006/C 294/49)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: N. Yerrell a R. Vidal Puig, splnomocnení zástupcovia)

      Žalované: Španielske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/15/ES (1) z 11. marca 2002 o organizácii pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2002/15/ES do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 23. marca 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 80, s. 35; Mim. vyd. 05/004, s. 224.


title: Vec C-15/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Divison (Administrative Court) 11. januára 2010 — Etimine SA/Secretary of State for Work and Pensions

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/39

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Divison (Administrative Court) 11. januára 2010 — Etimine SA/Secretary of State for Work and Pensions
   (Vec C-15/10)
   2010/C 63/62
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Divison (Administrative Court)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Etimine SA

      Odporca: Secretary of State for Work and Pensions

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Sú napadnuté klasifikácie boritanov v smernici Komisie 2008/58 (1) (tridsiata smernica PTP) a/alebo v nariadení Komisie 790/2009 (2) (prvé nariadenie PTP) neplatné na základe jedného alebo viacerých z týchto dôvodov:

                           i)

                           Boli klasifikácie zaradené do tridsiatej smernice PTP spôsobom, ktorý porušoval podstatné procesné požiadavky?

                           ii)

                           Boli klasifikácie zaradené do tridsiatej smernice PTP spôsobom, ktorý porušoval smernicu 67/548 (3) (SNL a/alebo ako výsledok zjavne nesprávneho posúdenia, keďže:

                                       a)

                                       Komisia neuplatnila správne alebo vôbec neuplatnila zásadu „bežného používania a manipulácie“ uvedenú v prílohe VI SNL?

                                       b)

                                       Došlo k nezákonnému uplatneniu podmienky posúdenia nebezpečenstva?

                                       c)

                                       Komisia neuplatnila správne alebo vôbec neuplatnila podmienku „vhodnosti“, čím porušila bod 4.2.3.3 prílohy VI SNL?

                                       d)

                                       Komisia riadne nezohľadnila potrebu epidemiologických údajov/údajov týkajúcich sa vplyvu na človeka a/alebo

                                       e)

                                       Komisia v rozpore s článkom 253 ES nezákonne extrapolovala údaje týkajúce sa jednej z látok obsahujúcich boritan na účely klasifikácie iných látok obsahujúcich boritan a/alebo neposkytla dostatočné odôvodnenie tejto extrapolácie?

                           iii)

                           Boli klasifikácie zaradené do tridsiatej smernice PTP tak, že bola porušená zásada proporcionality, ktorá je základnou zásadou práva Spoločenstva?

               2.

               Sú napadnuté klasifikácie boritanov v prvom nariadení PTP neplatné, keďže:

                           i)

                           Prvé nariadenie PTP bolo prijaté nesprávne z dôvodu, že ako právny základ bol použitý postup stanovený v článku 53?

                           ii)

                           Neboli uplatnené podmienky novej harmonizovanej klasifikácie podľa prílohy I nariadenia (ES) 1272/2008 (4) (nariadenie KOB) a namiesto toho bola nesprávne uplatnená príloha VII nariadenia KOB?

      (1)  Smernica Komisie 2008/58/ES z 21. augusta 2008, ktorou sa po tridsiaty raz prispôsobuje technickému pokroku smernica Rady 67/548/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok (Ú. v. EÚ L 246, s. 1).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 790/2009 z 10. augusta 2009, ktorým sa na účely prispôsobenia technickému a vedeckému pokroku mení a dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 o klasifikácii, označovaní a balení látok a zmesí (Ú. v. EÚ L 235, s. 1).

      (3)  Smernica Rady 67/548/EHS z 27. júna 1967 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok (Ú. v. ES 196, s. 1; Mim. vyd. 13/001, s. 27).

      (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 zo 16. decembra 2008 o klasifikácii, označovaní a balení látok a zmesí, o zmene, doplnení a zrušení smerníc 67/548/EHS a 1999/45/ES a o zmene a doplnení nariadenia (ES) č. 1907/2006 (Ú. v. EÚ L 353, s. 1).


title: Vec T-178/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  28. mája 2013 — Voss of Norway/ÚHVT — Nordic Spirit (Tvar valcovitej fľaše) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o neplatnosť — Trojrozmerná ochranná známka Spoločenstva predstavujúca tvar valcovitej fľaše — Absolútny dôvod zamietnutia“ )

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/67

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. mája 2013 — Voss of Norway/ÚHVT — Nordic Spirit (Tvar valcovitej fľaše)
   (Vec T-178/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o neplatnosť - Trojrozmerná ochranná známka Spoločenstva predstavujúca tvar valcovitej fľaše - Absolútny dôvod zamietnutia)
   2013/C 225/149
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Voss of Norway ASA (Oslo, Nórsko) (v zastúpení: F. Jacobacci a B. La Tella, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral a V. Melgar, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Nordic Spirit AB (publ) (Štokholm, Švédsko)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 12. januára 2011 (vec R 785/2010-1) týkajúceho sa konania o neplatnosť medzi Nordic Spirit AB (publ) a Voss of Norway ASA

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Voss of Norway ASA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 145, 14.5.2011.


title: Vec C-569/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 10. novembra 2016 – Stadt Wuppertal/Maria Elisabeth Bauer

text:
               20.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 10. novembra 2016 – Stadt Wuppertal/Maria Elisabeth Bauer
   (Vec C-569/16)
   (2017/C 053/27)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesarbeitsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Stadt Wuppertal

      Žalovaná: Maria Elisabeth Bauer

      Prejudiciálna otázka

   Priznáva článok 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (1) alebo článok 31 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“) dedičovi pracovníka, ktorý zomrel v čase, keď jeho pracovný pomer trval, nárok na finančnú náhradu za minimálnu dobu ročnej dovolenky, ktorá pracovníkovi prináležala pred smrťou, čo je podľa § 7 ods. 4 Bundesurlaubsgesetz (spolkový zákon o dovolenke, ďalej len „BUrlG“) v spojení s § 1922 ods. 1 Bürgerliches Gesetzbuch (Občiansky zákonník, ďalej len „BGB“) vylúčené?

      (1)  Ú. v. EÚ L 299, 2003, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381.


title: Vec T-112/15: Žaloba podaná 2. marca 2015 – Helénska republika/Komisia

text:
               26.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/27

         Žaloba podaná 2. marca 2015 – Helénska republika/Komisia
   (Vec T-112/15)
   (2015/C 171/32)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: I.-K. Chalkias, G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou a A.-E. Vasilopoulou, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie z 19. decembra 2014, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) [oznámené pod číslom C(2014) 10135] (Ú. v. EÚ L 369, s. 71), v časti, v ktorej vylučuje z financovania Európsku úniou určité výdavky vynaložené v rámci pomoci na hektár za rok žiadosti 2008 a zodpovedajúci: a) 10 % celkovej sumy výdavkov vynaložených na pomoc pasienkom, b) 5 % celkovej sumy výdavkov vynaložených na doplnkové viazané pomoci a c) 5 % celkovej sumy výdavkov vynaložených v rámci oblasti rozvoja vidieka.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza nasledovné žalobné dôvody:

               1.

               Pokiaľ ide o opravu v rozsahu 10 % uplatnenej na pasienky:

                           —

                           prvý žalobný dôvod neplatnosti je založený na nesprávnom výklade a uplatnení článku 2 nariadenia Komisie č. 796/2004 (1) z 21. apríla 2004 týkajúcej sa definície pasienku, nedostatočného odôvodnenia a porušenia zásady proporcionality.

               2.

               Pokiaľ ide o opravu v rozsahu 5 % uloženej na doplnkovú pomoc viazanú na hektáre a na opatrenia v rámci rozvoja vidieka:

                           —

                           druhý žalobný dôvod neplatnosti je založený na tom, že uplatnenie finančnej opravy v rozsahu 5 % pre doplnkovú pomoc viazanú na hektár vychádza z nesprávneho posúdenia skutkového stavu a z nedostatočného odôvodnenia a porušuje zásadu proporcionality.

                           —

                           tretí žalobný dôvod neplatnosti je založený na tom, že finančná oprava v rozsahu 5 % uplatnená na pomoc v rámci druhého piliera bola uložená bezdôvodne a že v každom prípade posúdenie Komisiou v tomto ohľade vychádza z nesprávneho právneho posúdenia a je zjavne neproporčné vo vzťahu k nebezpečenstvu, ktoré jej konštatovania týkajúce sa opatrení druhého piliera zahŕňajú. Helénska republika tvrdí, najmä pokiaľ ide o opatrenie 214 programu rozvoja vidieka, že oprava bola v časti uložená druhýkrát po sebe z toho istého dôvodu, čo má za následok, že je protiprávna a je potrebné ju vyhlásiť za neplatnú.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 796/2004 z 21. apríla 2004, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá na uplatňovanie krížového plnenia, modulácie a integrovaného správneho a kontrolného systému uvedeného v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá pre režimy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov (Ú. v. EÚ L 141/18, s. 18; Mim. vyd. 03/044, s. 243).


title: Vec C-395/14: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. januára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – Vodafone GmbH/Spolková republika Nemecko (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný regulačný rámec pre elektronické komunikačné siete a služby — Smernica 2002/21/ES — Článok 7 ods. 3 — Postup konsolidácie vnútorného trhu pre elektronické komunikácie — Smernica 2002/19/ES — Články 8 a 13 — Operátor označený ako operátor s významným vplyvom na trhu — Povinnosti uložené národnými regulačnými orgánmi — Kontrola cien a povinnosti týkajúce sa systému účtovania nákladov — Povolenie pripojovacích poplatkov za ukončenie volania v mobilnej komunikačnej sieti)

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/9

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. januára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – Vodafone GmbH/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-395/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný regulačný rámec pre elektronické komunikačné siete a služby - Smernica 2002/21/ES - Článok 7 ods. 3 - Postup konsolidácie vnútorného trhu pre elektronické komunikácie - Smernica 2002/19/ES - Články 8 a 13 - Operátor označený ako operátor s významným vplyvom na trhu - Povinnosti uložené národnými regulačnými orgánmi - Kontrola cien a povinnosti týkajúce sa systému účtovania nákladov - Povolenie pripojovacích poplatkov za ukončenie volania v mobilnej komunikačnej sieti))
   (2016/C 098/11)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Vodafone GmbH

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Výrok rozsudku

   Článok 7 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) sa má vykladať v tom zmysle, že ak národný regulačný orgán uložil operátorovi, ktorý bol označený za operátora s významným vplyvom na trhu, povinnosť poskytovať služby ukončenia volania v mobilnej sieti a podrobil povoleniu poplatky za tieto služby po skončení postupu upraveného v tomto ustanovení, tento národný regulačný orgán musí znova vykonať tento postup pred každým vydaním povolenia týchto poplatkov tomuto operátorovi, ak toto posledné uvedené povolenie môže mať vplyv na obchod medzi členskými štátmi v zmysle tohto ustanovenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 372, 20.10.2014.


title: Vec T-74/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  30. októbra 2009 — Nestlé/ÚHVT — Quick (QUICKY)

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/38

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 30. októbra 2009 — Nestlé/ÚHVT — Quick (QUICKY)
   (Vec T-74/04) (1)

   2010/C 11/70

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 94, 17.4.2004.


title: Vec C-143/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság (Maďarsko) 23. apríla 2009 — Pannon GSM Távközlési Rt./Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsának Elnöke

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság (Maďarsko) 23. apríla 2009 — Pannon GSM Távközlési Rt./Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsának Elnöke
   (Vec C-143/09)
   2009/C 153/46
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Pannon GSM Távközlési Rt.

      Žalovaný: Nemzeti Hírközlési Hatóság Tanácsának Elnöke

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je na základe práva Spoločenstva, konkrétne na základe Aktu o podmienkach pristúpenia (Ú. v. EÚ L 236, 2003) a na základe článkov 10 ES a 249 ES, uplatniteľná smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES (1) (ďalej len „smernica univerzálnej služby“), konkrétne jej článok 13 ods. 2 a jej príloha IV, na mechanizmy podpory a rozdeľovania, ktoré Maďarsko ako členský štát stanovilo pre univerzálne služby poskytované v roku 2003, teda pred svojim pristúpením 1. mája 2004, ale vo vzťahu ku ktorým sa povinnosť financovania, priznávania a úhrady podpôr zakladá na rozhodnutiach vydaných v správnych konaniach začatých a skončených po pristúpení Maďarska k Európskej únii?

               2.

               Je možné v prípade kladnej odpovede na prvú otázku vykladať smernicu univerzálnej služby, konkrétne jej článok 13 a prílohu IV, v tom zmysle, že poskytovateľ univerzálnych služieb má právo, aby mu bola uhradená podpora vo výške zodpovedajúcej rozdielu medzi cenou pripojenia k preferenčným a bežným tarifným balíkom, ktoré ponúka?

               3.

               Je možné v prípade zápornej odpovede na druhú otázku kvalifikovať podporu určenú na financovanie univerzálnej služby, ktorej výška nebola vypočítaná v súlade so smernicou univerzálnej služby, ale na základe nákladov, ktoré prevyšovali jej čistú hodnotu, ako štátnu pomoc zlučiteľnú so spoločným trhom?

               4.

               Povoľuje správny výklad ustanovení smernice univerzálnej služby opatrenia prechodného charakteru prijaté členským štátom na to, aby nariadil výlučne vo vzťahu k univerzálnym službám poskytovaným v roku 2003, t. j. pred pristúpením, uplatnenie pravidiel, ktoré sa odlišujú od smernice univerzálnej služby, a to aj keď umožňujú prijatie rozhodnutí týkajúcich sa fungovania mechanizmu podpory a rozdeľovania založeného na uvedených pravidlách a najmä rozhodnutí týkajúcich sa príspevkov a úhrady podpôr spôsobom — skutočne — časovo neobmedzeným?

               5.

               Je potrebné vykladať ustanovenia smernice univerzálnej služby týkajúcej sa financovania, konkrétne jej článok 13 ods. 2 poslednú vetu a ustanovenia jej prílohy IV v tom zmysle, že majú priamy účinok?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) (Ú. v. ES L 108, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367).


title: Vec C-479/15 P: Odvolanie podané 7. septembra 2015: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 9. júla 2015 vo veci T-89/11, Nanu-Nana Joachim Hoepp/EUIPO

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/14

         Odvolanie podané 7. septembra 2015: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 9. júla 2015 vo veci T-89/11, Nanu-Nana Joachim Hoepp/EUIPO
   (Vec C-479/15 P)
   (2016/C 270/20)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (v zastúpení: A. Nordemann, Rechtsanwalt, M. C. Maier, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
   Uznesením zo 14. apríla 2016 Súdny dvor (šiesta komora) rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec C-244/11: Žaloba podaná 20. mája 2011 — Európska komisia/Helénska republika

text:
               23.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 219/10

         Žaloba podaná 20. mája 2011 — Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-244/11)
   2011/C 219/13
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Ζαvvόs a E. Montaguti)

      Žalovaná: Helénska republika

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               vyhlásil, že Grécka republika si tým, že prijala požiadavky týkajúce sa povolení stanovené v článku 11 ods. 1 v spojení s článkom 11 ods. 2 a požiadavky týkajúce sa povolení stanovené v článku 11 ods. 3 gréckeho zákona č. 3631/2008, porušila povinnosti, ktoré pre ňu vyplývajú z článku 63 ZFEÚ o voľnom pohybe kapitálu a z článku 49 ZFEÚ o slobode usadiť sa,

               —

               zaviazal Helénsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa Komisie okolnosť, že nadobudnutie hlasovacích práv rovnajúcich sa 20 % a viac základného imania podnikov strategického národného významu závisí od predbežného povolenia Diypourgiki Epitropi Apokratikopoiiseon (medzirezortný výbor pre privatizáciu), ako stanovuje článok 11 ods. 1 v spojení s článkom 11 ods. 2 zákona 3631/2008, obmedzuje voľný pohyb kapitálu (článok 63 ZFEÚ) a slobodu usadiť sa (článok 49 ZFEÚ). Tieto opatrenia, aj keď nie sú diskriminačné, ako tvrdí grécka vláda, môžu odradiť hospodárske subjekty od investovania svojho kapitálu do podnikov strategického národného významu a teda tiež od toho, aby sa v Grécku usadili.
   Komisia sa okrem toho domnieva, že článok 11 ods. 3 zákona č. 3631/2008, ktorý stanovuje mechanizmus následnej kontroly zo strany ministerstva hospodárstva a financií, pokiaľ ide o určité otázky, ktoré majú pre podnik rozhodujúcu dôležitosť, obmedzuje voľný pohyb kapitálu (článok 63 ZFEÚ) a slobodu usadiť sa (článok 49 ZFEÚ), keďže štátu umožňuje, aby na základe následných administratívnych dôvodov, ktoré neboli vopred známe, zbavil príslušné rozhodnutia podnikov platnosti. V dôsledku toho je obmedzená diskrečná právomoc akcionárov vykonávať svoje rozhodnutia a kladú sa tak prekážky pre ich efektívnu účasť na konaní a kontrole podniku strategického národného významu, a teda tiež pre ich usadenie sa v Grécku.
   Grécka vláda tvrdí, že sporný zákon zavádza obmedzenia len pre privatizáciu šiestich podnikov strategického národného významu, ktoré podliehajú kontrole štátu. Komisia na druhej strane zastáva názor, že dosah tohto zákona zostáva v zásade neistý, keďže ani podniky, ani odvetvia spadajúce do oblasti pôsobnosti tohto nového predpisu nie sú v tomto zákone spresnené, takže zákon zostáva vágny nielen pokiaľ ide o jeho súčasný, ale tiež o jeho budúci dosah, a v dôsledku toho nezabezpečuje dostatočnú právnu istotu.
   Grécka vláda tvrdí, že jediným cieľom zákona je ochrana verejného záujmu a zabezpečenie plynulého poskytovania verejných služieb bez prekážok a funkčnosť sieti. Komisia však tvrdí, že účelom zákona je zabezpečiť možnosť štátu zvoliť si strategického investora pre podniky strategického národného významu, zlepšiť ich konkurencieschopnosť a zabezpečiť, že k privatizácii podnikov strategického národného významu pre národné hospodárstvo dôjde za transparentných podmienok. Komisia uvádza, že aj keď dotknuté ustanovenia možno odôvodniť dôvodmi verejného záujmu, na rozdiel od judikatúry Súdneho dvora, podľa ktorej povoľovacie režimy „musia byť založené na objektívnych, nediskriminačných kritériách, ktoré sú vopred známe subjektom, ktorých sa to týka, a všetky osoby dotknuté reštriktívnym opatrením musia mať dostupný právny opravný prostriedok
       (1)“, sú kritéria stanové pre udelenie povolení nevhodné na dosiahnutie cieľa sledovaného zákonom. Kritériá pre privatizáciu (udelenie predchádzajúceho povolenia, ale tiež následná kontrola s možnosťou zrušiť rozhodnutie podniku) stanovené dotknutými ustanoveniami nie sú jasné, objektívne, presne upravené zákonom, ani nemajú vzťah k cieľu sledovanému zákonom, pričom orgánom poskytujú širokú mieru voľnej úvahy s výsledkom následného uloženia dodatočných obmedzení pre privatizáciu podnikov strategického národného významu, pravdepodobného selektívneho prístupu investorov k privatizovaným podnikom a trhovým odvetviam a nemožnosti súdnych orgánov rozhodovať o spôsobe, akým správne orgány uplatnili právomoci, ktoré im zveril zákon.
   Komisia tvrdí, že Grécka republika neposkytla objasnenia a skutočnosti, ktoré by dostatočne odôvodnili zavedenie vyššie uvedených obmedzení a z toho dôvodu článok 11 ods. 1 v spojení s článkom 11 ods. 2 a 3 zákona č. 3631/2008, ktoré stanovujú režim predchádzajúceho povoľovania a režim následnej kontroly, porušujú články 63 ZFEÚ a 49 ZFEÚ.

      (1)  Pozri rozsudky z 20. februára Analir a i., C-205/99, bod 38; z 31. januára 2008, Centro Europa 7 Sri, C-380/05, bod 116; zo 4. júna 2002, Komisia/Portugalsko, C-367/98, bod 50; zo 4. júna 2002 Komisia/Francúzsko, C-483/99, bod 46; z 13. mája 2003, Komisia/Španielsko, C-463/00, bod 69.


title: Vec F-88/08: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  9. decembra 2010 — Vandeuren/Európska nadácia pre odborné vzdelávanie (ETF) (Verejná služba — Zamestnanci Európskej nadácie pre odborné vzdelávanie — Dočasný zamestnanec — Zmluva na dobu neurčitú — Prepustenie zo zamestnania — Požiadavka platného dôvodu — Zrušenie pracovného miesta — Povinnosť starostlivosti — Preloženie)

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/59

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 9. decembra 2010 — Vandeuren/Európska nadácia pre odborné vzdelávanie (ETF)
   (Vec F-88/08) (1)

   (Verejná služba - Zamestnanci Európskej nadácie pre odborné vzdelávanie - Dočasný zamestnanec - Zmluva na dobu neurčitú - Prepustenie zo zamestnania - Požiadavka platného dôvodu - Zrušenie pracovného miesta - Povinnosť starostlivosti - Preloženie)
   2011/C 30/111
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Monique Vandeuren (Pino Torinese, Taliansko) (v zastúpení: pôvodne N. Lhoest, advokát, neskôr N. Lhoest a L. Delhaye, advokáti)

      Žalovaná: Európska nadácia pre odborné vzdelávanie (ETF) (v zastúpení: T. Ciccarone, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci L. Levi, advokát)

      Predmet veci

   Verejná služba — Zrušenie rozhodnutia žalovanej o prepustení žalobkyne, ako aj zaviazanie Európskej nadácie na náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy, ktorá vznikla žalobkyni

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie o prepustení pani Vandeuren z 23 októbra 2007 sa zrušuje.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európska nadácia pre odborné vzdelávanie (ETF) je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 327, 20.12.2008, s. 44.


title: Vec T-474/11: Žaloba podaná 6. septembra 2011 — Oster Weinkellerei/ÚHVT — Viñedos Emiliana (Igama)

text:
               29.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/24

         Žaloba podaná 6. septembra 2011 — Oster Weinkellerei/ÚHVT — Viñedos Emiliana (Igama)
   (Vec T-474/11)
   2011/C 319/51
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Andreas Oster Weinkellerei KG (Cochem, Nemecko) (v zastúpení: N. Schindler, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Viñedos Emiliana, SA (Santiago, Čile)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje:

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 22. júna 2011 vo veci R 637/2010-2,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) na náhradu vlastných trov konania, ako aj trov, ktoré vznikli žalobcovi,

               —

               subsidiárne: prerušiť konanie do prijatia právoplatného rozhodnutia v konaní o neplatnosť, ktoré prebieha na ÚHVT pod spisovou značkou 000005716C.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „Igama“ pre tovary zaradené do triedy 33.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Viñedos Emiliana, SA.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka „GAMMA“ pre tovary zaradené do triedy 33.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, pretože medzi kolidujúcimi známkami neexistuje pravdepodobnosť zámeny.


title: Vec C-184/12: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie van België — Belgicko) — United Antwerp Maritime Agencies (UNAMAR) NV/Navigation Maritime Bulgare (Rímsky dohovor o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky — Článok 3 a článok 7 ods. 2 — Slobodná voľba zmluvných strán — Hranice — Imperatívne normy — Smernica 86/653/EHS — Samostatní obchodní zástupcovia — Zmluva na predaj alebo kúpu tovaru — Ukončenie zmluvy o obchodnom zastúpení zo strany zastúpeného — Vnútroštátna právna úprava preberajúca smernicu, ktorá stanovuje ochranu presahujúcu minimálne požiadavky smernice a upravuje takisto ochranu obchodných zástupcov v rámci zmlúv na poskytovanie služieb)

text:
               14.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 367/12

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie van België — Belgicko) — United Antwerp Maritime Agencies (UNAMAR) NV/Navigation Maritime Bulgare
   (Vec C-184/12) (1)

   (Rímsky dohovor o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky - Článok 3 a článok 7 ods. 2 - Slobodná voľba zmluvných strán - Hranice - Imperatívne normy - Smernica 86/653/EHS - Samostatní obchodní zástupcovia - Zmluva na predaj alebo kúpu tovaru - Ukončenie zmluvy o obchodnom zastúpení zo strany zastúpeného - Vnútroštátna právna úprava preberajúca smernicu, ktorá stanovuje ochranu presahujúcu minimálne požiadavky smernice a upravuje takisto ochranu obchodných zástupcov v rámci zmlúv na poskytovanie služieb)
   2013/C 367/19
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van Cassatie van België

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: United Antwerp Maritime Agencies (UNAMAR) NV

      Žalovaný: Navigation Maritime Bulgare

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hof van Cassatie van België — Výklad článku 3 a článku 7 ods. 2 Dohovoru o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky, otvoreného na podpis v Ríme 19. júna 1980 (Ú. v. ES L 266, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42) a smernice Rady 86/653/EHS z 18. decembra 1986 o koordinácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa samostatných obchodných zástupcov (Ú. v. ES L 382, s. 17; Mim. vyd. 06/001, s. 177) — Slobodná voľba zmluvných strán — Hranice — Zmluva o obchodnom zastúpení — Klauzula určujúca právo štátu zastúpeného ako uplatniteľné právo — Predloženie veci súdu miesta prevádzky obchodného zástupcu

      Výrok rozsudku

   Článok 3 a článok 7 ods. 2 Dohovoru o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky otvoreného na podpis v Ríme 19. júna 1980 sa majú vykladať v tom zmysle, že súd, ktorý začal konanie, so sídlom v inom členskom štáte môže odmietnuť uplatnenie zákona členského štátu Európskej únie, ktorý spĺňa podmienku minimálnej ochrany stanovenú smernicou Rady 86/653/EHS z 18. decembra 1986 o koordinácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa samostatných obchodných zástupcov, zvoleného stranami zmluvy o obchodnom zastúpení, v prospech lex fori z toho dôvodu, že v právnom poriadku tohto posledného uvedeného členského štátu majú pravidlá upravujúce situáciu nezávislých obchodných zástupcov kogentnú povahu, len ak súd, ktorý začal konanie, po podrobnom skúmaní konštatuje, že v rámci tohto prebratia zákonodarca štátu miesta sídla súdu považoval za kľúčové v rámci dotknutého právneho poriadku priznať obchodnému zástupcovi širšiu ochranu, ako je ochrana stanovená uvedenou smernicou, pričom tento súd v tejto súvislosti musí zohľadniť povahu a predmet takýchto kogentných ustanovení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 200, 7.7.2012.


title: Spojené veci T-53/04 až T-56/04, T-58/04 a T-59/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. júna 2007 – Budějovický Budvar/ÚHVT – Anheuser-Busch (BUDWEISER) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva BUDWEISER — Označenia pôvodu zapísané na základe Lisabonskej dohody — Článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 40/94 — Zamietnutie námietky )

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/19

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. júna 2007 – Budějovický Budvar/ÚHVT – Anheuser-Busch (BUDWEISER)
   (Spojené veci T-53/04 až T-56/04, T-58/04 a T-59/04) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva BUDWEISER - Označenia pôvodu zapísané na základe Lisabonskej dohody - Článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 40/94 - Zamietnutie námietky“)
   (2007/C 170/34)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Budějovický Budvar, národní podnik (České Budějovice, Česká republika) (v zastúpení: F. Fajgenbaum, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral a I. de Medrano Caballero, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Anheuser-Busch, Inc. (Saint Louis, Missouri, Spojené štáty) (v zastúpení: pôvodne V. von Bomhard, A. Renck, A. Pohlmann, D. Ohlgart a B. Goebel, neskôr V. von Bomhard, A. Renck, D. Olhgart a B. Goebel, advokáti)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie šiestich rozhodnutí druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. decembra 2003 (veci R 820/2001-2, R 822/2001-2, R 823/2001-2, R 921/2001-2, R 29/2002-2 a R 32/2002-2) týkajúcich sa námietkových konaní medzi Budějovický Budvar, národní podnik a Anheuser-Busch, Inc.
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloby v spojených veciach T-53/04 až T-56/04, T-58/04 a T-59/04 sa zamietajú.

               2.

               Budějovický Budvar, národní podnik je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 94, 17.4.2004.


title: Vec F-73/11: Rozsudok Súdu pre verejnú službu z  24. apríla 2013 — CB/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Verejné výberové konanie — Oznámenie o výberovom konaní EPSO/AD/181/10 — Nepripustenie na hodnotiace skúšky)

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/41

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu z 24. apríla 2013 — CB/Komisia
   (Vec F-73/11) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Verejné výberové konanie - Oznámenie o výberovom konaní EPSO/AD/181/10 - Nepripustenie na hodnotiace skúšky)
   2013/C 171/84
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: CB (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz a A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o nepripustení žalobcu na hodnotiace skúšky v rámci verejného výberového konania EPSO/AD/181/10

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vynaložil CB.

               3.

               CB znáša polovicu svojich trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011, s. 53.


title: Vec T-135/10: Žaloba podaná 23. marca 2010 — Pieno žvaigždės/ÚHVT — Fattoria Scaldasole (Iogurt.)

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/47

         Žaloba podaná 23. marca 2010 — Pieno žvaigždės/ÚHVT — Fattoria Scaldasole (Iogurt.)
   (Vec T-135/10)
   2010/C 134/76
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: AB „Pieno žvaigždės“ (Vilnius, Litva) (v zastúpení: I. Lukauskienė a R. Žabolienė, advokátky)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Fattoria Scaldasole Srl (Monguzzo, Taliansko)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 18. januára 2010 vo veci R 1070/2009-2, a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „Iogurt“ pre výrobky zaradené do triedy 29.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: litovský zápis obrazovej ochrannej známky „jogurtas“ pre výrobky zaradené do triedy 29; zápis obrazovej ochrannej známky Spoločenstva „jogurt“ pre výrobky zaradené do triedy 29.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky v celom jej rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: posúdenie odvolania ako nepodaného.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 60 nariadenia Rady č. 207/2009 v spojení s článkom 8 nariadenia Komisie č. 2869/95 (1), keďže odvolací senát prijal nesprávny záver, že poplatok za odvolanie nebol zaplatený v stanovenej lehote dvoch mesiacov od oznámenia rozhodnutia, proti ktorému smeruje odvolanie.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2869/95 z 13. decembra 1995 o poplatkoch splatných Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (Ú. v. ES L 303, s. 33; Mim. vyd. 09/001, s. 291).


title: Vec F-71/08: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  19. novembra 2009 — N/Parlament (Verejná služba — Úradníci — Hodnotenie — Hodnotiaca správa — Stanovenie cieľov — Zjavne nesprávne posúdenie — Prípustnosť — Opatrenie nespôsobujúce ujmu)

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/74

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 19. novembra 2009 — N/Parlament
   (Vec F-71/08) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Hodnotenie - Hodnotiaca správa - Stanovenie cieľov - Zjavne nesprávne posúdenie - Prípustnosť - Opatrenie nespôsobujúce ujmu)
   2010/C 24/137
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: N (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: É. Boigelot, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: K. Zejdová, R. Ignătescu a S. Seyr splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie hodnotiacej správy žalobcu za obdobie od 16. augusta 2006 do 31. decembra 2006

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie generálneho tajomníka Európskeho parlamentu z 12. septembra 2007 o prijatí konečnej hodnotiacej správy N za obdobie od 16. augusta 2006 do 31. decembra 2006 sa zrušuje.

               2.

               Zvyšná časť žaloby sa zamieta.

               3.

               Európsky parlament je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 272, 25.10.2008, s. 51.


title: Vec T-405/04: Žaloba podaná dňa 11. októbra 2004: Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (Ochranné známky a vzory)

text:
               18.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/23

         Žaloba podaná dňa 11. októbra 2004: Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (Ochranné známky a vzory)
   (Vec T-405/04)
   (2004/C 314/56)
   Jazyk konania: nemčina
   Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG, so sídlom v Hamburgu (Nemecko), v zastúpení: M. Wolter, advokát, podal dňa 11. októbra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (Ochranné známky a vzory).
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie 2. odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 13. augusta 2004 vo veci R0912/2002-2;

               —

               vyhlásil, že ustanovenie článku 7 (1) b)c) a (2) nebráni zápisu prihlasovanej ochrannej známky „Caipi“ pre tovary triedy 33 (alkoholické nápoje s výnimkou piva);

               —

               zaviazal žalovaného nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky spoločenstva:

               Žalobca

               Prihlasovaná ochranná známka spoločenstva:

               Slovná ochranná známka „Caipi“ pre tovary triedy 33 (alkoholické nápoje s výnimkou piva), prihláška č. 2 655 967

               Rozhodnutie prieskumového pracovníka:

               Zamietnutie prihlášky ochrannej známky

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zamietnutie sťažnosti

               Dôvody žaloby:

               Porušenie článku 7 odsek 1 písmeno b) a c) a článku 12 nariadenia (ES) č. 40/941. Nezohľadnenie vnútroštátneho zápisu.

      (1)  Nariadenie (ES) Rady č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s.1)


title: Vec T-162/10: Žaloba podaná 13. apríla 2010 — Niki Luftfahrt/Komisia

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/45

      Žaloba podaná 13. apríla 2010 — Niki Luftfahrt/Komisia
      (Vec T-162/10)
      (2010/C 161/72)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Niki Luftfahrt GmbH (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: H. Asenbauer, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy žalobkyne

                  —

                  zrušiť napadnuté rozhodnutie Európskej komisie z 28. augusta 2009, COMP/M.5440 — Lufthansa/Austrian Airlines podľa článku 264 ods. 1 ZFEÚ (predtým článok 231 ods. 1 ES),

                  —

                  zaviazať Európsku komisiu podľa článku 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu na náhradu nevyhnutných trov konania žalobkyne.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobkyňa napáda rozhodnutie Komisie K(2009) 6690 v konečnom znení z 28. augusta 2009, ktorým sa koncentrácia označuje za zlučiteľnú so spoločným trhom a Dohodou o EHP (vec COMP/M.5440 — Lufthansa/Austrian Airlines). V tomto rozhodnutí zastáva Komisia názor, že nadobudnutie výlučnej kontroly spoločnosťou Deutsche Lufthansa AG nad podnikom Austrian Airlines — pod podmienkou dodržania záväzkov navrhovaných spoločnosťou Deutsche Lufthansa AG — je zlučiteľné so spoločným trhom a Dohodou o EHP.
      Žalobkyňa, ktorá prevádzkuje leteckú spoločnosť financovanú zo súkromných prostriedkov na odôvodnenie svojej žaloby o neplatnosť po prvé tvrdí, že Komisia porušila Zmluvu ES (resp. ZFEÚ) a právne predpisy uplatniteľné na jej vykonanie. V tejto súvislosti tvrdí, že Komisia vychádzala pri prijímaní svojho rozhodnutia z definície trhu, ktorá bráni posúdeniu všetkých nepriaznivých účinkov koncentrácie na hospodársku súťaž. Okrem toho žalobkyňa tvrdí, že Komisia nesprávne posúdila účinky koncentrácie najmä na letecké linky do východnej Európy, takže v tomto rozsahu došlo v každom prípade k vážnemu a zjavne nesprávnemu posúdeniu. Okrem toho nedodržala usmernenia pre posudzovanie horizontálnych fúzií podľa nariadenia Rady o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (1). Podľa názoru žalobkyne Komisia najmä nezohľadnila skutočnosť, že predmetná koncentrácia má nepriaznivé účinky na hospodársku súťaž na spoločnom trhu, pretože sa tým obmedzuje konkurencieschopnosť ostatných konkurentov na relevantných trhoch, dochádza k nedostatku alternatívnych poskytovateľov na relevantných trhoch a prístup na dotknuté trhy nie je dostatočne ľahký. Okrem toho žalobkyňa tvrdí, že záväzky navrhované spoločnosťou Deutsche Lufthansa AG a prijaté Komisiou, nie sú spôsobilé na to, aby zabránili podstatnému narušeniu účinnej hospodárskej súťaže.
      Po druhé, žalobkyňa namieta porušenie článku 253 ES (článok 296 ZFEÚ), pretože Komisia napadnuté rozhodnutie riadne neodôvodnila v rozsahu, v akom neuviedla, na základe akých konkrétnych argumentov sa dá vylúčiť narušenie hospodárskej súťaže na leteckých linkách do východnej Európy. Ďalej namieta nedostatočné zistenie skutkového stavu.
      Po tretie, žalobkyňa uvádza, že Komisia zneužila diskrečnú právomoc.

         (1)  Ú. v. EÚ C 31, 2004, s. 5; Mim. vyd. 08/003, s. 40.


title: Vec C-155/10: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  15. septembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom — Spojené kráľovstvo) — Williams a iní/British Airways plc (Pracovné podmienky — Smernica 2003/88/ES — Organizácia pracovného času — Právo na ročnú dovolenku — Piloti leteckých spoločností)

text:
               29.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/7

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. septembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom — Spojené kráľovstvo) — Williams a iní/British Airways plc
   (Vec C-155/10) (1)

   (Pracovné podmienky - Smernica 2003/88/ES - Organizácia pracovného času - Právo na ročnú dovolenku - Piloti leteckých spoločností)
   2011/C 319/11
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court of the United Kingdom

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Williams a iní

      Žalovaná: British Airways plc

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Supreme Court of the United Kingdom — Výklad článku 7 smernice Rady 93/104/ES z 23. novembra 1993 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. ES L 307, s. 18; Mim. vyd. 05/002, s. 197) a článku 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ L 299, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381) — Rozsah povinností uložených smernicami, pokiaľ ide o povahu a výšku platieb, ktoré sa majú poskytnúť v súvislosti s obdobiami platenej dovolenky za kalendárny rok — Voľná úvaha členských štátov pre stanovenie podrobností — Platená dovolenka za kalendárny rok poskytovaná civilným pilotom

      Výrok rozsudku

   Článok 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času, ako aj odsek 3 dohody pripojenej k smernici Rady 2000/79/ES z 27. novembra 2000, ktorá sa týka Európskej dohody o organizácii pracovného času mobilných pracovníkov civilného letectva, ktorú uzavrela Asociácia európskych leteckých spoločností (AEA), Európska federácia pracovníkov v doprave (ETF), Európska asociácia civilných letcov (ECA), Európska asociácia regionálnych leteckých spoločností (ERA) a Asociácia nezávislých leteckých dopravcov (IACA), je potrebné vykladať v tom zmysle, že pilot leteckej spoločnosti má počas svojej ročnej dovolenky právo nielen na zachovanie svojho základného platu, ale jednak aj na všetky zložky skutočne spojené s výkonom úloh, ktoré mu prináležia podľa jeho pracovnej zmluvy, a kompenzované peňažnou sumou, ktorá spadá do výpočtu jeho celkovej odmeny, a jednak na všetky zložky spojené s osobným a odborným postavením pilota leteckej spoločnosti.
   Vnútroštátnemu súdu prináleží posúdiť, či rôzne zložky tvoriace celkovú odmenu tohto pracovníka zodpovedajú týmto kritériám.

      (1)  Ú. v. EÚ C 161, 19.6.2010.