title: Vec T-607/11: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. marca 2013 — Henkel a Henkel France/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Žiadosť francúzskeho orgánu hospodárskej súťaže o postúpenie určitých dokumentov, ktoré sú súčasťou spisu Komisie týkajúceho sa konania v oblasti hospodárskej súťaže na európskom trhu výrobcov spotrebiteľských detergentov — Použitie v rámci vnútroštátneho konania týkajúceho sa oblasti pracích práškov vo Francúzsku — Zánik záujmu na konaní — Zastavenie konania — Neprípustnosť“ )

text:
               4.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/20

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. marca 2013 — Henkel a Henkel France/Komisia
   (Vec T-607/11) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Žiadosť francúzskeho orgánu hospodárskej súťaže o postúpenie určitých dokumentov, ktoré sú súčasťou spisu Komisie týkajúceho sa konania v oblasti hospodárskej súťaže na európskom trhu výrobcov spotrebiteľských detergentov - Použitie v rámci vnútroštátneho konania týkajúceho sa oblasti pracích práškov vo Francúzsku - Zánik záujmu na konaní - Zastavenie konania - Neprípustnosť)
   2013/C 129/40
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Nemecko) a Henkel France (Boulogne-Billancourt, Francúzsko) (v zastúpení: R. Polley, T. Kuhn, F. Brunet a É. Paroche, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: N. Khan a P. J. Van Nuffel, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyne: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: C. Vang, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia údajne obsiahnutého v liste Komisie z 30. septembra 2011 (vec COMP/39.579 — spotrebiteľské detergenty — a vec 09/0007 F), ktorým sa zamieta žiadosť francúzskeho orgánu hospodárskej súťaže smerujúca k tomu, aby sa jej na účely vnútroštátneho konania v rámci veci 09/0007 F v oblasti detergentov vo Francúzsku postúpili viaceré dokumenty vyhotovené vo veci COMP/39.579, a na druhej strane návrh smerujúci k tomu, aby Všeobecný súd nariadil Komisii povoliť žalobkyniam odvolávať sa na predmetné dokumenty v konaní pred orgánom hospodárskej súťaže a prijal akékoľvek iné vhodné opatrenie

      Výrok

               1.

               Konanie o prvej časti žalobného návrhu smerujúceho k zrušeniu rozhodnutia Európskej komisie, ktoré je údajne obsiahnuté v jej liste z 30. septembra 2011, zaslanom francúzskemu orgánu hospodárskej súťaže, sa zastavuje.

               2.

               Žaloba sa v zostávajúcej časti zamieta.

               3.

               Nie je potrebné rozhodnúť o návrhu na vstup spoločností Unilever PLC a Unilever NV ako vedľajších účastníkov konania.

               4.

               Žalobkyne Henkel AG & Co. KGaA a Henkel France znášajú vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania vynaložené Komisiou, vrátane trov konania vynaložených v konaní o nariadenie predbežného opatrenia vo veci T-607/11 R. Dánske kráľovstvo znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 25, 28.1.2012.


title: Vec T-95/16: Žaloba podaná 1. marca 2016 – Aydin/EUIPO – Kaporal France (ROYAL & CAPORAL)

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/52

         Žaloba podaná 1. marca 2016 – Aydin/EUIPO – Kaporal France (ROYAL & CAPORAL)
   (Vec T-95/16)
   (2016/C 156/70)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Savas Aydin (Pantin, Francúzsko) (v zastúpení: F. Watrin, avocate)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Kaporal France (Marseille, Francúzsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobca.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „ROYAL & CAPORAL“ – prihláška č. 12 587 663.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 11. decembra 2015 vo veci R 867/2015-2.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               nariadil EUIPO pokračovať v konaní o registrácii ochrannej známky ROYAL & CAPORAL (prihláška č. 12587663),

               —

               uložil účastníkom konania, ktorí vo veci nebudú mať úspech povinnosť, nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-234/14: Žaloba podaná 11. apríla 2014 – Mammoet Salvage/Komisia

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/37

         Žaloba podaná 11. apríla 2014 – Mammoet Salvage/Komisia
   (Vec T-234/14)
   2014/C 184/59
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mammoet Salvage BV (Rotterdam, Holandsko) (v zastúpení: P. Kuypers a A. Schadd, advokáti)

      Žalovaná: Európska únia zastúpená Európskou komisiou

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               v prvom rade konštatoval nečinnosť Európskej únie a/alebo Európskej komisie,

               —

               subsidiárne zaviazal Európsku úniu a/alebo Európsku komisiu na zaplatenie dlžných súm žalobkyni,

               —

               subsidiárne v poslednom rade zaviazal Európsku úniu a/alebo Európsku komisiu na zaplatenie náhrady škody žalobkyni,

               —

               vo všetkých troch prípadoch podľa článku 77 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu prerušil konanie až na tri mesiace po doručení arbitrážneho rozsudku žalobkyni,

               —

               zaviazal Európsku úniu a/alebo Európsku komisiu na náhradu trov konania vrátane mimosúdnych nákladov.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa v roku 2010 získala verejnú zákazku na odpratanie 74 vrakov lodí v prístave v Mauritánii v rámci Európskeho rozvojového fondu. Za financovanie zmluvy uzatvorenej medzi Mauritániou a žalobkyňou sa v mene Európskej komisie zaručil veľvyslanec a vedúci delegácie Európskej únie v Mauritánii. Na základe záruky sa žalovaná nestala zmluvnou stranou uvedenej zmluvy, ale prevzala platobný záväzok zaplatenia za uskutočnené práce.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody:

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nečinnosti žalovanej
               Zmluva medzi žalobkyňou a Mauritániou obsahovala ustanovenie, podľa ktorého platobné záväzky Únie zanikajú najneskôr 18 mesiacov po uplynutí obdobia na realizáciu zákazky. Žalobkyňa 4. decembra 2013 požiadala Mauritániu a delegáciu Európskej únie o predĺženie tejto lehoty. Na túto výzvu konať žalovaná nereagovala.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na záruke financovania zmluvy Európskou komisiou
               Žalobkyňa zastáva názor, že zákazka sa zrealizovala a preto žiada Všeobecný súd, aby žalovanú zaviazal na zaplatenie neuhradených faktúr, t. j. dlžných súm za práce, ktoré žalobkyňa vykonala.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na mimozmluvnej zodpovednosti Európskej únie
               V prípade, že by Všeobecný súd dospel k záveru, že lehota na zaplatenie stanovená pre Európsku úniu uplynula, žalobkyňa navrhuje zaviazať žalovanú na zaplatenie náhrady škody vo výške neuhradených faktúr.
               Okrem toho žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd rozhodol, že žalovaná porušila svoje práva prizvaním znalcov, čím vznikla mimozmluvná škoda.


title: Vec T-379/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. septembra 2012 — Taliansko/Komisia ( „Štátna pomoc — Oslobodenie od spotrebnej dane z nafty používanej na vykurovanie skleníkov — Rozhodnutie vyhlasujúce schému pomoci za nezlučiteľnú so spoločným trhom a prikazujúce vymáhanie poskytnutej pomoci — Povinnosť odôvodnenia — Selektívna povaha — Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi — Narušenie hospodárskej súťaže — Smernica 92/81/EHS — Smernica 2003/96/ES — Pravidlá Spoločenstva týkajúce sa štátnej pomoci na ochranu životného prostredia“ )

text:
               20.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/7

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. septembra 2012 — Taliansko/Komisia
   (Vec T-379/09) (1)

   (Štátna pomoc - Oslobodenie od spotrebnej dane z nafty používanej na vykurovanie skleníkov - Rozhodnutie vyhlasujúce schému pomoci za nezlučiteľnú so spoločným trhom a prikazujúce vymáhanie poskytnutej pomoci - Povinnosť odôvodnenia - Selektívna povaha - Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi - Narušenie hospodárskej súťaže - Smernica 92/81/EHS - Smernica 2003/96/ES - Pravidlá Spoločenstva týkajúce sa štátnej pomoci na ochranu životného prostredia)
   2012/C 319/10
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: F. Arena, G. Palmieri a F. Varrone, avvocati dello Stato)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Stromsky a D. Grespan, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2009/944/ES z 13. júla 2009 o schémach štátnej pomoci C 6/04 (ex NN 70/01) a C 5/05 (ex NN 71/04), ktoré zaviedlo Taliansko v prospech pestovateľov skleníkových kultúr (oslobodenie od spotrebnej dane z nafty používanej na vykurovanie skleníkov) (Ú. v. EÚ 327, s. 6)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 21.11.2009.


title: Vec C-396/04: Žaloba podaná dňa 20. septembra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Fínskej republike

text:
               6.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/21

         Žaloba podaná dňa 20. septembra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Fínskej republike
   (Vec C-396/04)
   (2004/C 273/39)
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: M. Huttunen a K. Simonsson, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 20. septembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Fínskej republike.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Fínska republika porušila svoje povinnosti vyplývajúce zo smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/96/ES zo 4. decembra 2001 stanovujúcej harmonizované požiadavky a postupy pri bezpečnej nakládke a vykládke lode na hromadný náklad (1) tým, že neprijala potrebné zákony, predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou alebo prinajmenšom tým, že o nich neinformovala Komisiu,

               2.

               zaviazal Fínsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota určená na prebratie smernice uplynula 5. augusta 2003.

      (1)  Ú. v. ES L 13 zo 16.1.2002, s. 9


title: Vec F-43/13: Žaloba podaná 8. mája 2013 — ZZ/EIB

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/61

         Žaloba podaná 8. mája 2013 — ZZ/EIB
   (Vec F-43/13)
   2013/C 207/106
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a i. (v zastúpení: L. Levi, avocat)

      Žalovaná: Európska investičná banka

      Predmet a opis sporu

   Jednak návrh na zrušenie rozhodnutí uvedených na výplatných listinách za február 2013 stanovujúcich ročné zvýšenie platov o 1,8 % za rok 2013 a návrh na zrušenie nasledujúcich výplatných listín. Jednak následný návrh na uloženie povinnosti inštitúcii zaplatiť náhradu škody a úroky za spôsobenú majetkovú a nemajetkovú ujmu

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie obsiahnuté vo výplatných listinách žalobcov za február 2013 obmedzujúce ročné zvýšenie platov o 1,8 % za rok 2013, zrušiť obdobné rozhodnutia obsiahnuté v nasledujúcich výplatných listinách, a

               —

               v prípade potreby zrušiť dve informačné správy, ktoré žalovaná zaslala žalobcom 5. februára 2013 a 15. februára 2013,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť zaplatiť každému žalobcovi ako náhradu majetkovej ujmy i) doplatok k platu zodpovedajúci uplatneniu ročného zvýšenia platov za rok 2013, t. j. zvýšeniu o 1,8 % za obdobie od 1. januára 2013 do 31. decembra 2013; ii) doplatok k platu zodpovedajúci dôsledkom uplatnenia ročného zvýšenia platov o 1,8 % za rok 2013 na výšku platov, ktoré budú vyplácané od januára 2014; iii) úroky z omeškania na nevyplatené doplatky k platu až do úplného zaplatenia dlžných súm, uplatňované sadzby úrokov z omeškania treba vypočítať na základe sadzby určenej Európskou centrálnou bankou pre hlavné činnosti opätovného financovania platné v dotknutom období, zvýšenej o 3 %, a iv) náhradu škody vrátane úrokov z dôvodu straty kúpnej sily; celková výška tejto škody je predbežne odhadnutá na 30 000 eur pre každého žalobcu,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť zaplatiť každému žalobcovi 1 000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.


title: Vec C-367/04 P: Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) z  21. februára 2006  – Deutsche Post AG, DHL Express (Italy) Srl, pôvodne DHL International Srl/Komisia Európskych spoločenstiev, Talianska republika, Poste Italiane SpA (Odvolanie — Štátna pomoc poskytnutá talianskymi úradmi Poste Italiane)

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/2

         Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. februára 2006 – Deutsche Post AG, DHL Express (Italy) Srl, pôvodne DHL International Srl/Komisia Európskych spoločenstiev, Talianska republika, Poste Italiane SpA
   (Vec C-367/04 P) (1)

   (Odvolanie - Štátna pomoc poskytnutá talianskymi úradmi Poste Italiane)
   (2006/C 154/03)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolatelia: Deutsche Post AG, DHL Express (Italy) Srl, pôvodne DHL International Srl (v zastúpení: J. Sedemund a T. Lübbig, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Komisia Európskych spoločenstiev, (v zastúpení: V. Kreuschitz a M. Niejahr, splnomocnení zástupcovia), Talianska republika (v zastúpení: I. Braguglia, splnomocnený zástupca, a D. Del Gaizo, advokát), Poste Italiane SpA (v zastúpení: A. Sandulli, A. Fratini a B. O'Connor, advokáti)
   Predmet veci
   Odvolanie proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (druhá rozšírená komora) z 27. mája 2004, Deutsche Post AG a DHL International/Komisia, (T-358/02), ktorým bola zamietnutá žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie 2002/782/ES z 12. marca 2002 týkajúceho sa štátnej pomoci, ktorú poskytlo Taliansko v prospech Poste Italiane SpA (pôvodne Ente Poste Italiane) (Ú. v. EÚ L 282, s. 29), ako neprípustná
   Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Deutsche Post AG a DHL Express (Italy) Srl, pôvodne DHL International Srl, sú povinní nahradiť trovy konania.

               3.

               Talianska republika znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 284, 20.11.2004.


title: Vec C-475/12: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  30. apríla 2014 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (predtým Fővárosi Bíróság) – Maďarsko] – UPC DTH Sàrl/Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnökhelyettese (Odvetvie telekomunikácií — Elektronické komunikačné siete a služby — Slobodné poskytovanie služieb — Článok 56 ZFEÚ — Smernica 2002/21/ES — Cezhraničné poskytovanie balíka rozhlasových a televíznych programov — Podmienený prístup — Právomoc národných regulačných orgánov — Registrácia — Povinnosť usadiť sa)

text:
               24.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/3

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 30. apríla 2014 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (predtým Fővárosi Bíróság) – Maďarsko] – UPC DTH Sàrl/Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnökhelyettese
   (Vec C-475/12) (1)

   ((Odvetvie telekomunikácií - Elektronické komunikačné siete a služby - Slobodné poskytovanie služieb - Článok 56 ZFEÚ - Smernica 2002/21/ES - Cezhraničné poskytovanie balíka rozhlasových a televíznych programov - Podmienený prístup - Právomoc národných regulačných orgánov - Registrácia - Povinnosť usadiť sa))
   2014/C 194/04
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Törvényszék (predtým Fővárosi Bíróság)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: UPC DTH Sàrl

      Žalovaný: Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnökhelyettese

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Fővárosi Törvényszék (predtým Fővárosi Bíróság) – Výklad článku 56 ZFEÚ a článku 2 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) (Ú. v. EÚ L 108, s. 33; Mim. vyd. 13/029, s. 349), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/140/ES z 25. novembra 2009, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 2002/21/ES o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby, 2002/19/ES o prístupe a prepojení elektronických komunikačných sietí a príslušných zariadení a 2002/20/ES o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (Ú. v. EÚ L 337, s. 37) – Spoločnosť usadená v jednom členskom štáte, ktorej predmetom činnosti je predaj balíkov televíznych a rozhlasových programov prenášaných satelitom a ktorá poskytuje služby klientom usadeným v iných členských štátoch Únie – Vnútroštátna právna úprava členského štátu príjemcov služieb, ktorá na poskytovanie služieb oprávňuje iba podniky usadené na jeho území – Právomoc vnútroštátnych regulačných orgánov členského štátu príjemcov služieb

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/140/ES z 25. novembra 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že služba, ktorá pozostáva z odplatného poskytovania podmieneného prístupu k balíku programov prenášanému cez satelit, ktorý obsahuje služby rozhlasových a televíznych programov, patrí pod pojem „elektronická komunikačná služba“ v zmysle článku uvedeného ustanovenia.
               Skutočnosť, že táto služba zahŕňa systém podmieneného prístupu v zmysle článku 2 písm. ea) a f) smernice 2002/21, zmenenej a doplnenej smernicou 2009/140, nemá v tomto ohľade význam.
               Subjekt, ktorý poskytuje službu, o akú ide vo veci samej, sa má považovať za poskytovateľa elektronických komunikačných služieb vzhľadom na smernicu 2002/21, zmenenú a doplnenú smernicou 2009/140.

               2.

               Za okolností, o aké ide vo veci samej, predstavuje služba, ktorá pozostáva z odplatného poskytovania podmieneného prístupu k balíku programov prenášanému cez satelit, ktorý obsahuje služby rozhlasových a televíznych programov, poskytovanie služieb v zmysle článku 56 ZFEÚ.

               3.

               Konania týkajúce sa trhového dohľadu nad elektronickými komunikačnými službami, o aké ide vo veci samej, podliehajú právomoci orgánov členského štátu, v ktorom majú bydlisko príjemcovia uvedených služieb.

               4.

               Článok 56 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že:

                           —

                           nebráni tomu, aby členské štáty uložili podnikom, ktoré na ich území poskytujú elektronické komunikačné služby, o aké ide vo veci samej, povinnosť zaregistrovať tieto služby, pokiaľ konajú v súlade s požiadavkami vymedzenými v článku 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné siete a služby (smernica o povolení), zmenenej a doplnenej smernicou 2009/140, a

                           —

                           naopak, bráni tomu, aby podniky, ktoré chcú poskytovať elektronické komunikačné služby, o aké ide vo veci samej, v inom členskom štáte, než na ktorého území sú usadené, boli v ňom povinné vytvoriť pobočku alebo právny subjekt odlišný od subjektu, ktorý sa nachádza v členskom štáte vysielania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013.


title: Vec T-170/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  11. septembra 2014 – Komisia/ID FOS Research ( „Rozhodcovská doložka — Zmluvy o finančnej pomoci týkajúcej sa projektov v oblasti priemyslových technológií a technológií materiálov — Vrátenie časti zaplatených súm — Úroky z omeškania“ )

text:
               27.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 380/5

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. septembra 2014 – Komisia/ID FOS Research
   (Vec T-170/08) (1)

   ((„Rozhodcovská doložka - Zmluvy o finančnej pomoci týkajúcej sa projektov v oblasti priemyslových technológií a technológií materiálov - Vrátenie časti zaplatených súm - Úroky z omeškania“))
   2014/C 380/05
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a W. Roels, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: ID Fiber Optic Sensing Research (ID FOS Research) (Mol, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne P. Walravens a J. De Wachter, neskôr P. Walravens a C. Lebon, avocats)

      Predmet veci

   Žaloba podaná na základe článku 272 ZFEÚ, ktorej cieľom je dosiahnuť vrátenie časti súm vyplatených Komisiou, vrátane úrokov z omeškania, v rámci plnenia zmluvy BRPR-CT-95-0099 uzatvorenej v rámci špecifického programu pre výskum a technologický vývoj, vrátane demonštrácie, v oblasti priemyslových technológií a technológií materiálov (Brite-Euram III)

      Výrok rozsudku

               1.

               ID Fiber Optic Sensing Research (ID FOS Research) je povinná zaplatiť Európskej komisii sumu vo výške 21  599,26 eura, zvýšenú o úroky z omeškania:

                           —

                           vo výške 4,75 % ročne od 1. júla 2002 do 31. decembra 2002,

                           —

                           vo výške 6,75 % ročne od 1. januára 2003 až do dňa vydania tohto rozsudku,

                           —

                           v ročnej sadzbe uplatňovanej podľa anglického a velšského práva, t. j. v súčasnosti časť 17 Judgment Courts Act, 1838, v znení zmien a doplnení, a to maximálne vo výške 6,75 % ročne odo dňa vydania tohto rozsudku až do úplného splatenia dlhu.

               2.

               ID FOS Research je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 5.7.2008.


title: Vec T-287/99: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. októbra 2006 – Autobedrijf Nelissen St. Geertruid/Komisia

text:
               16.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/29

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. októbra 2006 – Autobedrijf Nelissen St. Geertruid/Komisia
   (Vec T-287/99) (1)

   (2006/C 310/60)

      Jazyk konania: holandčina

   Predseda druhej rozšírenej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. ES C 63, 4.3.2000.


               29.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/49

         Žaloba podaná 18. decembra 2006 Dozorným orgánom EZVO proti Lichtenštajnskému kniežatstvu
   (Vec E-6/06)
   (2007/C 72/24)
   Žaloba proti Lichtenštajnskému kniežatstvu bola podaná na Súdny dvor EZVO 18. decembra 2006 Dozorným orgánom EZVO, v zastúpení Niels Fenger a Lorna Young, splnomocnení zástupcovia Dozorného orgánu EZVO, 35, Rue Belliard, B-1040 Brusel.
   Navrhovateľ žiada, aby Súdny dvor:

               1.

               vyhlásil, že tým, že Lichtenštajnské kniežatstvo v určenej časovej lehote neprijalo resp. neoznámilo dozornému orgánu opatrenia potrebné na implementáciu aktu uvedeného v bode 32 písm. g) prílohy XX k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/49/ES z 25. júna 2002, ktorá sa týka posudzovania a riadenia environmentálneho hluku), prispôsobeného Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode, si nesplnilo svoje povinnosti podľa článku 14 uvedeného aktu a článku 7 Dohody o EHP; a

               2.

               nariadil Lichtenštajnskému kniežactvu zaplatiť súdne trovy.

         Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               Vec sa týka neimplementácie smernice o environmentálnom hluku.

               —

               V štádiu pred začatím súdneho konania Lichtenštajnsko nepopiera, že v časovej lehote neprijalo opatrenia potrebné na implementáciu tejto smernice.


title: Vec T-843/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 15. februára 2016 – Gascogne Sack Deutschland a Gascogne/Európska únia

text:
               18.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 136/44

         Uznesenie Všeobecného súdu z 15. februára 2016 – Gascogne Sack Deutschland a Gascogne/Európska únia
   (Vec T-843/14) (1)

   (2016/C 136/62)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 56, 16.2.2015.


title: Vec F-102/06: Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 14. februára 2007 – Geert Haelterman a i./Komisia

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/57

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 14. februára 2007 – Geert Haelterman a i./Komisia
   (Vec F-102/06) (1)

   (2007/C 82/122)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 261, 28.10.2006, s. 35.


title: Vec C-493/15: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 16. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – Agenzia delle Entrate/Marco Identi (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — Daň z pridanej hodnoty — Článok 4 ods. 3 ZEÚ — Šiesta smernica — Štátna pomoc — Odpustenie dlhov fyzických osôb, voči ktorým bol vyhlásený konkurz (esdebitazione) — Nevymožiteľnosť dlhov na DPH)

text:
               15.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/7

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 16. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – Agenzia delle Entrate/Marco Identi
   (Vec C-493/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Daň z pridanej hodnoty - Článok 4 ods. 3 ZEÚ - Šiesta smernica - Štátna pomoc - Odpustenie dlhov fyzických osôb, voči ktorým bol vyhlásený konkurz (esdebitazione) - Nevymožiteľnosť dlhov na DPH))
   (2017/C 151/10)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Agenzia delle Entrate

      Žalovaný: Marco Identi

      Výrok rozsudku

   Právo Únie, konkrétne článok 4 ods. 3 ZEÚ a články 2 a 22 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, ako aj právne predpisy v oblasti štátnej pomoci, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby boli dlhy na dani z pridanej hodnoty vyhlásené za nevymožiteľné podľa vnútroštátnej právnej úpravy, ako je tá vo veci samej, stanovujúcej konanie o odpustení dlhov, v rámci ktorého súd môže za určitých podmienok vyhlásiť dlhy fyzickej osoby, ktoré neboli vyrovnané po ukončení konkurzného konania, týkajúceho sa tejto osoby, za nevymožiteľné.

      (1)  Ú. v. EÚ C 406, 7.12.2015.


title: Vec T-226/08: Žaloba podaná 13. júna 2008 – Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel/ÚHVT – Schwarzbräu (Alaska)

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/47

         Žaloba podaná 13. júna 2008 – Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel/ÚHVT – Schwarzbräu (Alaska)
   (Vec T-226/08)
   (2008/C 223/83)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH (Ebersburg, Nemecko) (v zastúpení: P. Wadenbach, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Schwarzbräu GmbH (Zusmarshausen, Nemecko)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 8. apríla 2008 (číslo spisu R 1124/2004-4),

               —

               vymazať zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 505 503 „Alaska“ v celom rozsahu, keďže existujú absolútne dôvody zamietnutia zápisu,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania,

               —

               subsidiárne, k druhému návrhu sa žiada vyhlásiť neplatnosť ochrannej známky Spoločenstva č. 505 503 „Alaska“ minimálne pre nasledujúce výrobky: „minerálne vody a sýtené vody a iné nealkoholické nápoje triedy 32“.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „Alaska“ pre výrobky triedy 32 (ochranná známka Spoločenstva č. 505 503).

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: Schwarzbräu GmbH.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobkyňa.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: čiastočné vyhovenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti dotknutej ochrannej známky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia a zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti dotknutej ochrannej známky.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b), c) a g) nariadenia (ES) č. 40/94 (1).

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-648/13: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 30. júna 2016 – Európska komisia/Poľská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Životné prostredie — Politika Európskej únie v oblasti vodného hospodárstva — Smernica 2000/60/ES — Monitorovanie ekologického stavu a chemického stavu povrchových vôd — Plány vodohospodárskeho manažmentu povodia)

text:
               12.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 335/2

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 30. júna 2016 – Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-648/13) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Politika Európskej únie v oblasti vodného hospodárstva - Smernica 2000/60/ES - Monitorovanie ekologického stavu a chemického stavu povrchových vôd - Plány vodohospodárskeho manažmentu povodia))
   (2016/C 335/02)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann a E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, K. Majcher a M. Drwięcki, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Poľská republika si tým, že neprebrala alebo nesprávne prebrala článok 2 body 19, 20, 26 a 27, článok 8 ods. 1, článok 9 ods. 2, článok 10 ods. 3 a článok 11 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/32/ES z 11. marca 2008, ako aj body 1.3, 1.3.4, 1.3.5, 1.4 a 2.4.1 prílohy V uvedenej smernice a časť A body 7.2 až 7.10 prílohy VII tej istej smernice, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú týchto ustanovení a z článku 24 tejto smernice.

               2.

               Poľská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 45, 15.2.2014.


title: Vec C-222/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľská republika) 18. júna 2009 — Kronospan Mielec sp. z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Rzeszowie

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľská republika) 18. júna 2009 — Kronospan Mielec sp. z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Rzeszowie
   (Vec C-222/09)
   2009/C 220/32
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Kronospan Mielec sp. z o.o.

      Odporca: Dyrektor Izby Skarbowej w Rzeszowie

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 9 ods. 2 písm. e) tretia zarážka šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23, so zmenami a doplnkami, ďalej len „šiesta smernica“) — teraz zodpovedajúci článku 56 ods. 1 písm. c) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1, so zmenami a doplnkami, ďalej len „smernica 2006/112“) — vykladať v tom zmysle, že v ňom uvedené služby technikov, ktoré sa poskytujú zdaniteľnej osobe, pokiaľ ide o daň z pridanej hodnoty, ktorá vykonáva objednávku obsahujúcu tieto služby pre príjemcu služieb usadeného v inom členskom štáte Spoločenstva, sa majú zdaňovať v tom mieste, kde má príjemca služieb (objednávateľ) zriadené sídlo svojej ekonomickej činnosti alebo stálu prevádzkáreň, alebo sa má vychádzať z toho, že tieto služby ako činnosti v oblasti vedy sa podľa článku 9 ods. 2 písm. c) prvej zarážky šiestej smernice (teraz článok 52 písm. a) smernice 2006/112) majú zdaňovať v mieste, kde sa fyzicky vykonávajú, ak sa vychádza z predpokladu, že pri týchto službách ide o práce, ktoré zahŕňajú skúmanie a meranie emisií v zmysle ustanovení o ochrane životného prostredia a najmä uskutočnenie skúmania týkajúce sa emisií oxidu uhličitého (CO2) a obchodu s emisiami CO2, vypracovanie a kontrolu dokumentácie uvedených prác, ako aj analýzu možných zdrojov znečisťovania, a ktoré sa vykonávajú na účely získania nových skúseností a nových technologických vedomostí zameraných na výrobu nových látok, výrobkov a zariadení, ako aj na uplatnenie nových technologických postupov vo výrobnom procese?


title: Vec F-108/11: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  25. apríla 2012 — Oprea/Komisia ( „Verejná služba — Verejné výberové konanie — Nepripustenie do výberového konania — Konanie pred podaním žaloby — Nesprávny priebeh — Zjavná neprípustnosť“ )

text:
               23.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/21

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 25. apríla 2012 — Oprea/Komisia
   (Vec F-108/11) (1)

   (Verejná služba - Verejné výberové konanie - Nepripustenie do výberového konania - Konanie pred podaním žaloby - Nesprávny priebeh - Zjavná neprípustnosť)
   2012/C 184/44
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Valentin Oprea (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: A. Fratini a F. Filpo, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia výberovej komisie verejného výberového konania EPSO/AD/198/10 o nepripustení žalobcu do uvedeného výberového konania z dôvodu údajného nedostatku odbornej praxe

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               V. Oprea znáša všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 25, 28.1.2012, s. 69.


title: Vec C-173/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria regionale di Genova  3. apríla 2006  – Agrover srl/Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria regionale di Genova 3. apríla 2006 – Agrover srl/Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova
   (Vec C-173/06)
   (2006/C 143/46)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Commissione tributaria regionale di Genova
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Agrover srl

      Žalovaný: Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže sa článok 216 Colného kódexu Spoločenstva (nariadenie EHS č. 2913/92 (1) z 12. októbra 1992) uplatniť v prípade, keď sa na tovar Spoločenstva (ryža), ktorý bol najprv vyvezený v režime aktívneho zošľachťovacieho styku s potvrdením EUR1 do tretej krajiny (s ktorou je v platnosti zvýhodnené sadzobné zaobchádzanie), vzťahuje dovozné clo od okamihu následného opätovného náhradného dovozu toho istého (rovnocenného) tovaru z tretej, tzv. „nezmluvnej“ krajiny?

               2.

               Môže colnica v prípade, že nebolo vybraté clo podľa článku 216 Colného kódexu Spoločenstva v súvislosti s náhradným dovozom toto clo následne požadovať, alebo sa naopak naplnia podmienky oslobodenia podľa článku 220?

      (1)  Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307.


title: Vec T-625/11: Žaloba podaná 2. decembra 2011 — BSH/ÚHVT (ecoDoor)

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/39

         Žaloba podaná 2. decembra 2011 — BSH/ÚHVT (ecoDoor)
   (Vec T-625/11)
   2012/C 32/77
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: S. Biagosch, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 22. septembra 2011 vo veci R 340/2011-1,

               —

               uložil ÚHVT znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobkyne.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „ecoDoor“ pre tovary zaradené do tried 7, 9 a 11.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009, pretože dotknutá ochranná známka Spoločenstva má rozlišovaciu spôsobilosť a nie je čisto popisná.


title: Vec T-138/06: Žaloba podaná  5. mája 2006  – Nasuf/Rada

text:
               15.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/30

         Žaloba podaná 5. mája 2006 – Nasuf/Rada
   (Vec T-138/06)
   (2006/C 165/61)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Taher Nasuf (Manchester, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: N. Garcia, solicitor, S. Cox, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť článok 2 nariadenia Rady (ES) č. 881/2002 z 27. mája 2002 zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 561/2003 z 27. marca 2003 a nariadením Komisie (ES) č. 246/2006 z 10. februára 2006 ako aj uvedenie žalobcu v prílohe I,

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenie žalobcu sa zhodujú so žalobnými dôvodmi a hlavnými tvrdeniami uvedenými vo veci T-135/06 Al-Faqih/Rada.


               29.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/27

         Zvolenie predsedu Súdu pre verejnú službu Európskej únie
   (2005/C 271/51)
   Na svojom zasadnutí 6. októbra 2005 sudcovia Súdu pre verejnú službu zvolili v súlade s článkom 3 rozhodnutia Rady z 22. júla 2005, ktorým sa vymenúvajú sudcovia Súdu pre verejnú službu Európskej únie, (1) a článkom 4 ods. 1 prílohy I protokolu o štatúte Súdneho dvora (2) predsedu tohto súdu na obdobie od 6. októbra 2005 do 5. októbra 2008. Stal sa ním pán Mahoney.

      (1)  Ú. v. EÚ L 197 z 28. júla 2005, s. 28.

      (2)  Ú. v. EÚ L 333 z 9. novembra 2004, s. 9.


title: Vec T-254/05: Žaloba podaná 6. júla 2005: Fachvereinigung Mineralfaserindustrie e.V. Deutsche Gruppe der EURIMA – European Insulation Manfacturers Association proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/26

         Žaloba podaná 6. júla 2005: Fachvereinigung Mineralfaserindustrie e.V. Deutsche Gruppe der EURIMA – European Insulation Manfacturers Association proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-254/05)
   (2005/C 229/57)
   Jazyk konania: nemčina
   Fachvereinigung Mineralfaserindustrie e.V. Deutsche Gruppe der EURIMA – European Insulation Manfacturers Association, Düsseldorf (Nemecko), v zastúpení: T. Schmidt-Kötters, advokát, podal 6. júla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 11. februára 2005 týkajúce sa štátnej pomoci N 260b/2004 – Nemecko – Predĺženie programu podpory používania izolačných materiálov vyrobených z obnoviteľných surovín (štátna pomoc N 694/2002 – Nemecko),

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca napáda rozhodnutie Komisie vo veci C(2005) 379 z 11. februára 2005 týkajúce sa štátnej pomoci N 260b/2004 – Nemecko. V napadnutom rozhodnutí Komisia vyhlásila predĺženie programu podpory používania izolačných materiálov vyrobených z obnoviteľných surovín (štátna pomoc N 694/2002 – Nemecko) za zlučiteľné so Zmluvou ES.
   Žalobca tvrdí, že napadnutým rozhodnutím bola porušená povinnosť odôvodnenia v zmysle článku 253 Zmluvy ES, pretože toto rozhodnutie neodôvodňuje, prečo dané opatrenie predstavuje jednoznačné výhody pre životné prostredie. Okrem toho žalobca vytýka aj skutočnosť, že sa napadnuté rozhodnutie nezaoberá tvrdeniami, ktoré boli predložené v konaní pred Súdom prvého stupňa týkajúcom sa pôvodného rozhodnutia.
   Žalobca ďalej tvrdí, že pôvodné rozhodnutie, ktoré je predmetom napadnutého rozhodnutia, je neplatné, pretože nespĺňa podstatné formálne náležitosti.
   Ďalej žalobca uvádza, že rozhodnutie Komisie, podľa ktorého je vzhľadom na jednoznačné výhody pre životné prostredie opatrenie podľa článku 87 ods. 3 písm. c) Zmluvy ES zlučiteľné so spoločným trhom, je založené na nedostatočných skutkových zisteniach.
   Napokon žalobca vytýka, že napadnuté rozhodnutie bez vecne odôvodneného dôvodu znevýhodňuje izolačné materiály označené Komisiou za „tradičné“, akými sú najmä minerálne izolačné materiály, ale aj izolačné materiály vyrobené z obnoviteľných surovín, ktoré nemajú označenie kvality natureplus. Podľa názoru žalobcu je preto rozhodnutie v rozpore so zásadou proporcionality a zákazom diskriminácie a tým v rozpore so základnými zásadami práva Spoločenstva.


title: Vec C-451/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Salamanca (Španielsko) 8. októbra 2012 — Josune Esteban Garcia

text:
               22.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Salamanca (Španielsko) 8. októbra 2012 — Josune Esteban Garcia
   (Vec C-451/12)
   2012/C 399/20
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Audiencia Provincial de Salamanca

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Josune Esteban Garcia

      Prejudiciálna otázka

   Umožňujú články 4, 12, 114 a 169 Zmluvy a článok 38 Charty základných práv Európskej únie v spojení so smernicou 93/13 (1) a judikatúrou Súdneho dvora týkajúcou sa vysokej úrovne ochrany záujmov spotrebiteľov, ako aj potrebného účinku smerníc a zásad ekvivalencie a efektivity, aby Audiencia Provincial ako vnútroštátny odvolací súd napriek neexistencii príslušného vnútroštátneho predpisu rozhodol o odvolaní podanom proti rozhodnutiu prvostupňového súdu, ktorým bola miestna príslušnosť na rozhodnutie o žalobe o náhradu škody založenej na údajnom nesplnení zmluvy uzatvorenej prostredníctvom internetu zo strany žalovanej priznaná súdu, v obvode ktorého má sídlo žalovaná?

      (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288)


title: Vec T-119/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. septembra 2012 — Protégé International/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Zneužitie dominantného postavenia — Trh s írskou whisky — Rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti — Nedostatok záujmu Spoločenstva“ )

text:
               20.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/6

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. septembra 2012 — Protégé International/Komisia
   (Vec T-119/09) (1)

   (Hospodárska súťaž - Zneužitie dominantného postavenia - Trh s írskou whisky - Rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti - Nedostatok záujmu Spoločenstva)
   2012/C 319/09
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Protégé International Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: D. Shefet, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre, A. Biolan a A. Antoniadis, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Pernod Ricard SA (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A. Choffel a S. Hautbourg, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 505 z 23. januára 2009 (Vec COMP/39.414 — Protégé International/Pernod Ricard), ktoré bolo prijaté na základe článku 7 ods. 2 nariadenia Komisie (ES) č. 773/2004 zo 7. apríla 2004, ktoré sa týka vedenia konania Komisiou podľa článkov 81 [ES] a 82 [ES] (Ú. v. EÚ L 123, s. 18; Mim. vyd. 08/003, s. 81), a ktorým sa pre nedostatok záujmu Spoločenstva zamieta sťažnosť podaná žalobkyňou v súvislosti s porušeniami článku 82 ES, ktorých sa údajne dopustila spoločnosť Pernod Ricard

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Protégé International Ltd znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

               3.

               Pernod Ricard SA znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 16.5.2009.


title: Vec C-300/11: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 4. júna 2013 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené kráľovstvo] — ZZ/Secretary of State for the Home Department (Voľný pohyb osôb — Smernica 2004/38/ES — Rozhodnutie, ktorým sa občanovi Európskej únie zakázal vstup na územie členského štátu z dôvodov verejnej bezpečnosti — Článok 30 ods. 2 tejto smernice — Povinnosť informovať dotknutého občana o dôvodoch tohto rozhodnutia — Zverejnenie v rozpore so záujmami týkajúcimi sa bezpečnosti štátu — Základné právo na účinnú súdnu ochranu)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/7

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 4. júna 2013 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené kráľovstvo] — ZZ/Secretary of State for the Home Department
   (Vec C-300/11) (1)

   (Voľný pohyb osôb - Smernica 2004/38/ES - Rozhodnutie, ktorým sa občanovi Európskej únie zakázal vstup na územie členského štátu z dôvodov verejnej bezpečnosti - Článok 30 ods. 2 tejto smernice - Povinnosť informovať dotknutého občana o dôvodoch tohto rozhodnutia - Zverejnenie v rozpore so záujmami týkajúcimi sa bezpečnosti štátu - Základné právo na účinnú súdnu ochranu)
   2013/C 225/10
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: ZZ

      Žalovaný: Secretary of State for the Home Department

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Výklad článku 30 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46), na základe článku 346 ods. 1 písm. a) ZFEÚ — Právo na účinnú súdnu ochranu — Rozhodnutie o vyhostení občana členského štátu z územia iného členského štátu z dôvodu verejnej bezpečnosti — Povinnosť informovať dotknutého občana o dôvodoch jeho vyhostenia bez ohľadu na to, že príslušné orgány dospeli k záveru, že také zverejnenie informácií by bolo v rozpore so záujmami bezpečnosti štátu

      Výrok rozsudku

   Článok 30 ods. 2 a článok 31 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie sa majú vykladať v tom zmysle, že vyžadujú, aby príslušný vnútroštátny súd v prípade, ak príslušný vnútroštátny orgán dotknutej osobe nesprístupní presné a úplné dôvody, na ktorých sa zakladá rozhodnutie prijaté na základe článku 27 tejto smernice, ako ani s tým súvisiace dôkazy, zabezpečil, že sa to obmedzí na nevyhnutnú mieru a že sa dotknutej osobe v každom prípade oznámi podstata týchto dôvodov spôsobom, pri ktorom sa zohľadní nevyhnutný dôverný charakter dôkazov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 27.8.2011.


title: Vec T-329/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  19. septembra 2012 — Fraas/ÚHVT (Károvaný vzor v čiernej, sivej, béžovej a tmavočervenej farbe) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej károvaný vzor v čiernej, sivej, béžovej a tmavočervenej farbe — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b), článok 75 a článok 76 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/20

      Rozsudok Všeobecného súdu z 19. septembra 2012 — Fraas/ÚHVT (Károvaný vzor v čiernej, sivej, béžovej a tmavočervenej farbe)
      (Vec T-329/10) (1)

      (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej károvaný vzor v čiernej, sivej, béžovej a tmavočervenej farbe - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b), článok 75 a článok 76 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009)
      (2012/C 331/33)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Nemecko) (v zastúpení: R. Kunze a G. Würtenberger, advokáti)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne B. Schmidt, neskôr D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) zo 7. júna 2010 (vec R 191/2010-4) týkajúcemu sa prihlášky obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej károvaný vzor v čiernej, sivej, béžovej a tmavočervenej farbe

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  V. Fraas GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 288, 23.10.2010.


title: Vec T-474/08: Žaloba podaná 31. októbra 2008 – Umbach/Komisia

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/37

         Žaloba podaná 31. októbra 2008 – Umbach/Komisia
   (Vec T-474/08)
   (2009/C 32/73)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Dieter C. Umbach (v zastúpení: M. Stephani, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie žalovanej z 2. septembra 2008, spis. zn.: SG.E.3/MV/psi D(2008) 6991.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca napadá rozhodnutie Komisie, ktorým bol odoprený úplný a neobmedzený prístup k dokumentom, ktoré súvisia s programom TACIS a jednou zo zmlúv TACIS, ktorej bol žalobca zmluvnou stranou. Žalobca tvrdí, že prístup k príslušným dokumentom má rozhodujúci význam pre jeho obhajobu v rámci žaloby o vrátenie poskytnutej finančnej čiastky, ktorú proti nemu podala Komisia, v dôsledku vypovedania zmluvy TACIS.
   Svoju žalobu zakladá jednak na porušení všeobecných zásad práva Spoločenstva, najmä na porušení právnej zásady riadnej správy vecí verejných a právnej zásady spravodlivého procesu, pretože ako dotknutá osoba musí mať možnosť získať úplný a neobmedzený prístup k podkladom potrebným na svoju obhajobu, a na neskoršie uplatnenie nárokov proti Komisii.
   Žalobca okrem toho uvádza, že nárok na úplný a neobmedzený prístup k spisom vyplýva aj z nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1), pretože Komisia najmä nesprávne použila diskrečnú právomoc, ktorú jej poskytujú články 4 a 9 tohto nariadenia.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec T-148/05: Žaloba podaná 11. apríla 2005: Comunidad Autónoma de Madrid a Madrid, Infraestructuras del Transporte (MINTRA) proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/41

         Žaloba podaná 11. apríla 2005: Comunidad Autónoma de Madrid a Madrid, Infraestructuras del Transporte (MINTRA) proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-148/05)
   (2005/C 143/77)
   Jazyk konania: španielčina
   Comunidad Autónoma de Madrid a Madrid, Infraestructuras del Transporte (MINTRA), so sídlom v Madride, v zastúpení: Cani Fernández Vicién, David Ortega Peciña a Julio Sabater Marotias, advokáti, podali 11. apríla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               určil neplatnosť rozhodnutia Komisie,

               —

               zaviazal Komisiu nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Predmetná žaloba smeruje proti rozhodnutiu žalovanej, ktorým bola MINTRA zatriedená do sektoru „vláda všeobecne“ v súlade s „EURÓPSKYM SYSTÉMOM ÚČTOV – ESÚ 1995“ (ďalej len „ESÚ 95“) uvedenom v prílohe A nariadenia Rady (ES) č. 2223/96 z 25. júna 1996 o Európskom systéme národných a regionálnych účtov v Spoločenstve. (1) ESÚ 95 pozostáva zo sústavy definícií, nomenklatúr a metodologických pravidiel účtovníctva, ktoré členské štáty používajú pri vypracovaní svojich účtov a vnútroštátnych hospodárskych štatistík. Tento účtovný systém sa používa aj na účely postupu pri nadmernom deficite.
   MINTRA je verejnoprávny subjekt Communidad de Madrid, priradený ku Consejería de Transportes e Infraestructuras. Má právnu subjektivitu a vlastný majetok, ako aj neobmedzenú spôsobilosť na právne úkony. Takisto má spôsobilosť mať samostatne dlhy voči Comunidad de Madrid.
   Na podporu svojej žaloby uvádzajú žalobcovia nasledovné dôvody:

               —

               Porušenie rôznych pravidiel obsiahnutých v ESÚ 95 ohľadne klasifikácie inštitucionálnych jednotiek ako „trhových“ a „netrhových“.

               —

               Porušenie zásady legitímnej dôvery v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie predpokladá zásadnú zmenu postoja Eurostat-u ohľadne klasifikácie MINTRA zo strany tejto inštitúcie prostredníctvom listu zo 14. februára 2003, pričom táto reklasifikácia sa uskutočnila pri vyjadrení sa Eurostat-u vo veľmi podobnom prípade rakúskeho verejnoprávneho subjektu Bundesimmobiliengesellschaft. V tejto súvislosti sa zdôrazňuje skutočnosť, že toto rozhodnutie spôsobuje mimoriadne závažné finančné dôsledky pre žalobcu a pre MINTRA, keďže dlh verejnoprávneho subjektu bude musieť byť prevedený na účty Communidad de Madrid. Na druhej strane MINTRA by mohla byť povinná vypovedať už uzavreté zmluvy súvisiace s rozšírením metra, ktoré Communidad de Madrid začala na základe klasifikácie z februára 2003.

               —

               Porušenie povinnosti odôvodniť rozhodnutie, nakoľko, okrem iných dôvodov, v napadnutom rozhodnutí chýba odkaz na jeho právny základ, ako aj na konkrétne skutkové okolnosti, na ktorých sa zakladá.

      (1)  Ú. v. ES L 310, 30. 11. 1996, s. 1.


title: Vec T-330/01: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  27. septembra 2006 – Akzo Nobel/Komisia ( Hospodárska súťaž — Kartely — Glukonát sodný — Článok 81 ES — Pokuta — Článok 15 ods. 2 nariadenia č. 17 — Usmernenia k metóde stanovovania pokút — Zásada proporcionality — Povinnosť odôvodnenia )

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/41

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 27. septembra 2006 – Akzo Nobel/Komisia
   (Vec T-330/01) (1)

   („Hospodárska súťaž - Kartely - Glukonát sodný - Článok 81 ES - Pokuta - Článok 15 ods. 2 nariadenia č. 17 - Usmernenia k metóde stanovovania pokút - Zásada proporcionality - Povinnosť odôvodnenia“)
   (2006/C 294/86)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Akzo Nobel NV (Arnhem, Holandsko) (v zastúpení: pôvodne M. van Empel a C. Swaak, neskôr C. Swaak, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Whelan, A. Bouquet a W. Wils, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci H. van der Woude, advokát)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie článkov 3 a 4 rozhodnutia Komisie K(2001)2931, konečné znenie, z 2. októbra 2001 o konaní, ktorým sa uplatňuje článok 81 ES a článok 53 Zmluvy EHP (COMP/E-1/36.756 – Glukonát sodný) [neoficiálny preklad], v rozsahu, v akom sa týka žalobcu, alebo subsidiárne zníženie pokuty uloženej žalobcovi
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Akzo Nobel NV je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 68, 16.3.2002.


title: Vec C-598/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia n° 1 de Jerez de la Frontera (Španielsko) 16. novembra 2015 – Banco Santander, S.A./Cristobalina Sánchez López

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/32

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia no 1 de Jerez de la Frontera (Španielsko) 16. novembra 2015 – Banco Santander, S.A./Cristobalina Sánchez López
   (Vec C-598/15)
   (2016/C 038/45)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de Primera Instancia de Jerez de la Frontera

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Banco Santander, S.A.

      Žalovaná: Cristobalina Sánchez López

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je v rozpore s uvedenými ustanoveniami smernice (článok 3 ods. 1 a 2, článok 6 ods. 1 a článok 7 ods. 1 smernice 93/13/ES) a s jej cieľmi právna úprava, akou je vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje konanie, aké je uvedené v článku 250 ods. 1 bode 7 občianskeho súdneho poriadku, v ktorom má vnútroštátny súd povinnosť vydať rozsudok, podľa ktorého sa má nehnuteľnosť určená na bývanie, ktorá bola predmetom exekúcie, vydať tomu, kto ju nadobudol príklepom v mimosúdnom exekučnom konaní, v ktorom vzhľadom na platnú právnu úpravu obsiahnutú v článku 129 hypotekárneho zákona v znení vyplývajúcom zo zákona 1/2000 z 8. januára a v článkoch 234 až 236-0 hypotekárneho nariadenia v znení vyplývajúcom z kráľovského dekrétu 290/1992 neexistovala možnosť súdneho preskúmania nekalých podmienok ex offo ani účinnej obrany dlžníka z tohto dôvodu, a to či už v rámci mimosúdnej exekúcie, alebo v samostatnom súdnom konaní?

               2.

               Je v rozpore s uvedenými ustanoveniami smernice a s jej cieľmi právna úprava, akou je piate prechodné ustanovenie zákona 1/2013, ktoré dovoľuje, aby notár prerušil mimosúdne konanie o výkone hypotekárneho záložného práva, ktoré sa začalo pred nadobudnutím účinnosti zákona 1/2013, len vtedy, ak spotrebiteľ preukáže, že podal návrh týkajúci sa nekalej povahy niektorej podmienky zmluvy o hypotekárnom úvere, ktorá tvorí základ mimosúdneho predaja alebo ktorá určuje sumu, ktorú možno vymáhať v exekučnom konaní, pokiaľ spotrebiteľ podal tento samostatný návrh v lehote jedného mesiaca od uverejnenia zákona 1/2013, pričom spotrebiteľ nebol o tejto lehote osobne upovedomený, a to pred tým, ako notár rozhodol o udelení príklepu?

               3.

               Majú sa uvedené ustanovenia smernice, cieľ, ktorý smernica sleduje, a povinnosť ex offo preskúmať nekalú povahu nekalých podmienok v spotrebiteľských zmluvách aj bez návrhu spotrebiteľa, ktorú smernica ukladá vnútroštátnym súdom, vykladať v tom zmysle, že vzhľadom na jednoznačnosť ustanovení smernice a ustálenú judikatúru Súdneho dvora Európskej únie, podľa ktorej majú vnútroštátne súdy povinnosť ex offo preskúmať existenciu nekalých podmienok v sporoch, ktoré sa týkajú spotrebiteľských zmlúv, dovoľujú vnútroštátnemu súdu, aby v konaniach, ako je konanie uvedené v článku 250 ods. 1 bode 7 občianskeho súdneho poriadku, alebo v konaní o „mimosúdnom predaji“ upravenom v článku 129 hypotekárneho zákona neuplatnil vnútroštátne právo, ak toto právo neumožňuje také súdne preskúmanie ex offo?

               4.

               Je v rozpore s uvedenými ustanoveniami smernice a s jej cieľmi vnútroštátna právna úprava, akou je článok 129 hypotekárneho zákona v znení vyplývajúcom zo zákona 1/2013, ktorý stanovuje ako jediný účinný prostriedok na ochranu práv spotrebiteľov, ktoré zakotvuje smernica, pokiaľ ide o konania o mimosúdnom výkone hypotekárneho záložného práva voči spotrebiteľom, len možnosť, aby notár upozornil na existenciu nekalých podmienok, alebo možnosť, aby dlžník, ktorý je spotrebiteľom a proti ktorému sa vedie mimosúdne exekučné konanie, podal návrh v samostatnom súdnom konaní pred tým, ako notár udelí príklep v súvislosti s nehnuteľnosťou, ktorá je predmetom exekúcie?

               5.

               Je v rozpore s uvedenými ustanoveniami smernice a s jej cieľmi vnútroštátna právna úprava, akú predstavuje článok 129 hypotekárneho zákona v znení vyplývajúcom zo zákona 1/2013 a články 234 až 236 hypotekárneho nariadenia v znení vyplývajúcom z kráľovského dekrétu 290/1992, ktorá zavádza mimosúdne konanie o výkone hypotekárneho záložného práva na základe zmluvy o hypotekárnom úvere uzavretej medzi dodávateľom a spotrebiteľom, v ktorom neexistuje nijaká možnosť súdneho preskúmania nekalých podmienok ex offo?


title: Vec C-296/08 PPU: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  12. augusta 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Montpellier – Francúzsko) – Vydávacie konanie proti Ignacio Pedro Santesteban Goicoechea (Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach — Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV — Články 31 a 32 — Európsky zatykač a postupy odovzdávania osôb medzi členskými štátmi — Možnosť členského štátu vykonávajúceho žiadosť o vydanie uplatniť dohovor prijatý pred 1. januárom 2004 , ale uplatniteľný v tomto členskom štáte až po tomto dátume)

text:
               11.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/4

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 12. augusta 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Montpellier – Francúzsko) – Vydávacie konanie proti Ignacio Pedro Santesteban Goicoechea
   (Vec C-296/08 PPU) (1)

   (Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach - Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV - Články 31 a 32 - Európsky zatykač a postupy odovzdávania osôb medzi členskými štátmi - Možnosť členského štátu vykonávajúceho žiadosť o vydanie uplatniť dohovor prijatý pred 1. januárom 2004, ale uplatniteľný v tomto členskom štáte až po tomto dátume)
   (2008/C 260/05)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Cour d'appel de Montpellier
   Vyžiadaná osoba:
   Ignacio Pedro Santesteban Goicoechea
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Cour d'appel de Montpellier (Francúzsko) – Výklad článkov 31 a 32 rámcového rozhodnutia Rady z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi (Ú. v. ES L 190, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 34) – Možnosť členského štátu uplatňovať vo svojich vzťahoch s iným členským štátom iné konania, ako sú konania upravené rámcovým rozhodnutím, a osobitne tie, ktoré sú upravené Dublinským dohovorom z 27. septembra 1996 o extradícii medzi členskými štátmi Európskej únie – Vplyv neoznámenia členským štátom vydávajúcim európsky zatykač existujúcich dohôd a dojednaní, ktoré chce naďalej uplatňovať – Možnosť členského štátu vykonávajúceho európsky zatykač uplatniť dohovor prijatý pred 1. januárom 2004, ktorý však nadobudol platnosť v tomto členskom štáte po tomto dátume
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 31 rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi sa má vykladať v tom zmysle, že upravuje iba situáciu, keď je úprava európskeho zatykača uplatniteľná, pričom táto podmienka nie je splnená v prípade žiadosti o vydanie týkajúcej sa skutkov spáchaných pred dátumom uvedeným členským štátom vo vyhlásení urobenom v súlade s článkom 32 rámcového rozhodnutia.

               2.

               Článok 32 rámcového rozhodnutia 2002/584 sa má vykladať v tom zmysle, že mu neodporuje uplatnenie vykonávajúcim členským štátom dohovoru o extradícii medzi členskými štátmi Európskej únie vypracovaného aktom Rady z 27. septembra 1996 a podpísaného v ten istý deň všetkými členskými štátmi, aj v prípade, že tento dohovor nadobudol platnosť v tomto členskom štáte až po 1. januári 2004.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 30.8.2008.


title: Vec C-343/16 P: Odvolanie podané 20. júna 2016: Europäischen Tier- und Naturschutz e.V. a Horst Giesen proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) zo 14. júna 2016 vo veci T-595/15, Europäischer Tier- und Naturschutz eV a Horst Giesen/Európska komisia

text:
               20.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/20

         Odvolanie podané 20. júna 2016: Europäischen Tier- und Naturschutz e.V. a Horst Giesen proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) zo 14. júna 2016 vo veci T-595/15, Europäischer Tier- und Naturschutz eV a Horst Giesen/Európska komisia
   (Vec C-343/16 P)
   (2017/C 053/24)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Europäischer Tier- und Naturschutz e.V. a Horst Giesen (v zastúpení: Dr. P. Brockmann, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia
   Súdny vor Európskej komisie (ôsma komora) uznesením z 12. januára 2017 zamietol odvolanie a rozhodol, že odvolatelia znášajú vlastné trovy konania.


title: Vec C-341/10: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. mája 2011 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/23

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. mája 2011 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-341/10) (1)

   2011/C 232/37
   Jazyk konania: poľština
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 25.9.2010.


title: Vec T-371/17 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 12. júla 2017 – Qualcomm a Qualcomm Europe/Komisia („Predbežné opatrenie — Hospodárska súťaž — Protimonopolné opatrenia — Nariadenie (ES) č. 1/2003 — Článok 18 ods. 3 — Rozhodnutie o žiadosti o informácie Návrh na nariadenie predbežného opatrenia — Neexistencia naliehavosti“)

text:
               18.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 309/33

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 12. júla 2017 – Qualcomm a Qualcomm Europe/Komisia
   (Vec T-371/17 R)
   ((„Predbežné opatrenie - Hospodárska súťaž - Protimonopolné opatrenia - Nariadenie (ES) č. 1/2003 - Článok 18 ods. 3 - Rozhodnutie o žiadosti o informácie Návrh na nariadenie predbežného opatrenia - Neexistencia naliehavosti“))
   (2017/C 309/43)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Qualcomm, Inc. (San Diego, Kalifornia, Spojené štáty) a Qualcomm Europe, Inc. (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. Pinto de Lemos Fermiano Rato a M. Davilla, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: H. Van Vliet, G. Conte, C. Urraca Caviedes a M. Farley, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba založená na článkoch 278 a 279 ZFEÚ, ktorou sa navrhuje uloženie predbežných opatrení s cieľom odkladu výkonu rozhodnutia Komisie z 31. marca 2017 o konaní podľa článku 18 ods. 3 a článku 24 ods. 1 písm. d) nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205) [vec AT.39711 – Qualcomm (predátorská cenotvorba)]

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-736/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. októbra 2015 – Monster Energy/ÚHVT – Home Focus (MoMo Monsters) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva MoMo Monsters — Skoršie slovné ochranné známky Spoločenstva MONSTER a MONSTER ENERGY a skoršia medzinárodná obrazová ochranná známka MONSTER ENERGY — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia podobnosti tovarov — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               21.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 429/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. októbra 2015 – Monster Energy/ÚHVT – Home Focus (MoMo Monsters)
   (Vec T-736/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva MoMo Monsters - Skoršie slovné ochranné známky Spoločenstva MONSTER a MONSTER ENERGY a skoršia medzinárodná obrazová ochranná známka MONSTER ENERGY - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia podobnosti tovarov - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 429/29)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Monster Energy Company (Corona, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: P. Brownlow, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: E. Zaera Cuadrado, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Home Focus Development Ltd (Tortola, Britské panenské ostrovy)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. augusta 2014 (vec R 1167/2013-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Monster Energy Company a Home Focus Development Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Monster Energy Company sa zaväzuje na náhradu trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 448, 15.12.2014.


title: Vec C-502/06 P: Odvolanie podané 13. decembra 2006 : Carlos Correia de Matos proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (prvá komora) z  27. septembra 2006 vo veci T-440/05, Carlos Correia de Matos/Európsky parlament

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/19

         Odvolanie podané 13. decembra 2006: Carlos Correia de Matos proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (prvá komora) z 27. septembra 2006 vo veci T-440/05, Carlos Correia de Matos/Európsky parlament
   (Vec C-502/06 P)
   (2008/C 22/37)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Carlos Correia de Matos

      Ďalší účastník konania: Európsky parlament
   Uznesením z 21. novembra 2007 Súdny dvor (ôsma komora) rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec T-308/10 P: Odvolanie podané 20. júla 2010 : Európska komisia proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  11. mája 2010 vo veci F-30/08, Nanopoulos/Komisia

text:
               9.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/24

         Odvolanie podané 20. júla 2010: Európska komisia proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 11. mája 2010 vo veci F-30/08, Nanopoulos/Komisia
   (Vec T-308/10 P)
   ()
   2010/C 274/38
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall, Efthimios Bourtzalas, advokát a Eirini Antipa, advokát)

      Ďalší účastník konania: Fotios Nanopoulos (Itzig, Luxembursko)

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Súdu pre verejnú službu z 11. mája 2010, vec F-30/08, Nanopoulos/Komisia,

               —

               pokiaľ rozsudok nebude zrušený, určiť správnu výšku náhrady škody a

               —

               uložiť žalobcovi povinnosť nahradiť všetky trovy prvostupňového a odvolacieho konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetným odvolaním sa odvolateľa domáha zrušenia rozsudku Súdu pre verejnú službu z 11. mája 2010, vec F-30/08, Nanopoulos/Komisia, ktorým bola Komisii uložená povinnosť zaplatiť žalobcovi náhradu nemajetkovej ujmy vo výške 90 000 EUR a nahradiť všetky trovy konania.
   Na podporu svojich návrhov Komisia uvádza tieto dôvody smerujúce k zrušeniu:

               —

               porušenie článkov 90 a 91 Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev (ďalej len „služobný poriadok“) a zásady právnej istoty, pretože sa Súd pre verejnú službu dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď uviedol, že je potrebné žalobu podanú žalobcom považovať za žalobu na náhradu škody bez toho, aby uviedol akékoľvek odôvodnenie,

               —

               nesprávne právne posúdenie a nedostatok odôvodnenia, pretože sa Súd pre verejnú službu domnieval, že žaloba na náhradu škody bola podaná v primeranej lehote a uviedol, že rozhodnutím o začatí disciplinárneho konania bola porušená prezumpcia neviny,

               —

               porušenie práva Spoločenstva, nesprávne právne posúdenie a nedostatok odôvodnenia, pretože Súd pre verejnú službu neuplatnil právne kritérium, ktoré vyžaduje „dostatočne závažné porušenie“ a nevysvetlil, prečo bolo v tomto prípade potrebné odchýliť sa od ustálenej judikatúry,

               —

               porušenie článku 24 služobného poriadku, nesprávne právne posúdenie a nedostatok odôvodnenia, pretože Súd pre verejnú službu sa domnieval, že mal menovací orgán povinnosť okamžitého poskytnutia pomoci bez predbežného šetrenia a pred lehotou štyroch mesiacov stanovenou uvedeným článkom, aby žiadostiam vyhovel,

               —

               zjavne nesprávne právne posúdenie a nedostatok odôvodnenia, pretože Súd pre verejnú službu vyhlásil, že Komisia po prvé je zodpovedná za údajné úniky informácií v tlači a po druhé nesprávne začala disciplinárne konanie,

               —

               porušenie zásady proporcionality a nesprávne právne posúdenie, pretože Súd pre verejnú službu rozhodol o náhrade nemajetkové ujmy vo výške 90 000 EUR, ktorá bola údajne spôsobená žalobcovi.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. októbra 2004 vo veci T-390/02, Antonio Cagnato proti Súdnemu dvoru Európskych spoločenstiev (Úradníci — Žaloba o náhradu škody — Prípustnosť — Vystavenie azbestu — Choroba z povolania — Škoda)

text:
               18.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/18

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   zo 14. októbra 2004
   vo veci T-390/02, Antonio Cagnato proti Súdnemu dvoru Európskych spoločenstiev (1)

   (Úradníci - Žaloba o náhradu škody - Prípustnosť - Vystavenie azbestu - Choroba z povolania - Škoda)
   (2004/C 314/46)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-390/02, Antonio Cagnato, úradník Súdneho dvora Európskych spoločenstiev, bytom v Dippach-Gare (Luxembursko), v zastúpení: J. Iturriagagoitia Bassas a K. Delvolvé, advokáti, proti Súdnemu dvoru Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: M. Schauss, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je žaloba o náhradu škody na zdraví, morálnej ujmy, profesionálnej a finančnej škody údajne utrpenej žalobcom, Súd prvého stupňa (štvrtá komora) v zložení: predseda H. Legal, sudcovia V. Tiili a M. Vilaras; tajomník: J. Palacio González, hlavný referent, vyhlásil dňa 14. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Žaloba sa zamieta.

               2)

               Každý účastník znáša svoje trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 44 z 22. 2. 2003


title: Vec T-69/05: Žaloba podaná dňa 11. februára 2005: European Dynamics S.A. proti European Food Safety Authority

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/34

         Žaloba podaná dňa 11. februára 2005: European Dynamics S.A. proti European Food Safety Authority
   (Vec T-69/05)
   (2005/C 106/70)
   Jazyk konania: angličtina
   European Dynamics S.A., so sídlom v Aténach (Grécko), v zastúpení: N. Korogiannakis, advokát, podala 11. februára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Európskemu úradu pre bezpečnosť potravín (EFSA).
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie EFSA, ktorým posúdila ponuku žalobkyne za neúspešnú a uzavrel zmluvu s úspešným dodávateľom, ako aj všetky neskoršie rozhodnutia súvisiace s vyššie uvedeným,

               —

               zaviazal EFSA nahradiť trovy konania žalobkyne a iné trovy a výdavky spojené so žalobou, a to aj pre prípad zamietnutia tejto žaloby.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalujúca spoločnosť dala ponuku v reakcii na vyhlásenie verejnej súťaže EFSA EFSA/IT/00012 (1) na software a služby na vytvorenie extranetu medzi vnútroštátnymi úradmi členských štátov, EFSA a Európskou komisiou. Napadnutým rozhodnutím bola táto ponuka zamietnutá a zmluva uzavretá s iným záujemcom.
   Na podporu svojej žaloby na zrušenie toho rozhodnutia žalobkyňa v prvom rade uvádza, že Komisia porušila Rozpočtové nariadenie (2) ako aj článok 17 ods. 1 smernice 92/50 (3) tým, že použila hodnotiace kritériá, ktoré neboli dobre špecifikované v oznámení o vyhlásení metódy verejného obstarávania. Podľa žalobkyne preniesla EFSA časť svojich hodnotiacich práv na tretie osoby tým, že bez akéhokoľvek ďalšieho spracovania a overenia akceptovala stanovisko vedúcich pracovníkov zákazníckych spoločností uchádzačov. Žalobkyňa ďalej tvrdí, že podľa smernice 92/50 nemožno zohľadniť spokojnosť zákazníka uchádzača s cieľom vylúčenia uchádzača, ale možno ju použiť len ako „prídavné kritérium“.
   Žalobkyňa takisto uvádza, že žalovaný sa dopustil zjavne nesprávneho posúdenia pri hodnotení ponuky žalobkyne. Žalobkyňa popiera niektoré vyhlásenia uvedené v správe Hodnotiaceho výboru, týkajúce sa skutočnosti, že jeden z uchádzačových zákazníkov nekúpil ani nepoužíval tovar ponúkaný žalobkyňou, a skutočnosti, že iný orgán Spoločenstva nebol spokojný s tovarom žalobkyne. Žalobkyňa tiež v rovnakej súvislosti usudzuje, že metóda, ktorú použil EFSA v rámci vyhodnocovacieho procesu, pozostávajúca z obyčajných telefonátov bez akýchkoľvek úradných žiadostí a preverení získaných informácií, bola neadekvátna a sama osebe postačuje na preukázanie zjavného pochybenia v hodnotení.
   Žalobkyňa nakoniec uvádza, že žalovaný v rozpore s článkom 253 ES neposkytol pre svoje rozhodnutie primerané dôvody.

      (1)  Ú. v. EÚ S 153-132262

      (2)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev, (Ú. v. ES L 248, 16.9.2002, s. 1)

      (3)  Smernica Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb, (Ú. v. ES L 209, 24.7.1992, s. 1)


title: Vec T-405/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. decembra 2014 – Comptoir d’Épicure/ÚHVT – A-Rosa Akademie (da rosa) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačené Európske spoločenstvo — Obrazová ochranná známka da rosa — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva aROSA — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 a pravidlo 22 nariadenia (ES) č. 2868/95“ )

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/48

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2014 – Comptoir d’Épicure/ÚHVT – A-Rosa Akademie (da rosa)
   (Vec T-405/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačené Európske spoločenstvo - Obrazová ochranná známka da rosa - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva aROSA - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 a pravidlo 22 nariadenia (ES) č. 2868/95“))
   (2015/C 046/60)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Le Comptoir d’Épicure (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: S. Arnaud, avocat)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: V. Melgar, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: A-Rosa Akademie GmbH (Rostock, Nemecko) (v zastúpení: A. Theis, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 22. mája 2013 (vec R 1195/2012-5), ktoré sa týka námietkové konania medzi A-Rosa Akademie GmbH a Le Comptoir d’Épicure

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Le Comptoir d’Épicure je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 284, 28.9.2013.


title: Vec T-457/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. septembra 2013 — Valeo Vision/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Spoločný colný sadzobník — Zaradenie v kombinovanej nomenklatúre — Položka sadzobníka — Neexistencia osobnej dotknutosti — Regulačný akt obsahujúci vykonávacie opatrenia — Neprípustnosť“ )

text:
               26.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. septembra 2013 — Valeo Vision/Komisia
   (Vec T-457/11) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Spoločný colný sadzobník - Zaradenie v kombinovanej nomenklatúre - Položka sadzobníka - Neexistencia osobnej dotknutosti - Regulačný akt obsahujúci vykonávacie opatrenia - Neprípustnosť)
   2013/C 313/46
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Valeo Vision (Bobigny, Francúzsko) (v zastúpení: R. Ledru, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal, B.-R. Killmann a L. Keppenne, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 603/2011 z 20. júna 2011 o zatriedení určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry (Ú. v. EÚ L 163, s. 10)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Valeo Vision znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 298, 8.10.2011.


title: Vec C-580/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 9. decembra 2010 — Staatssecretaris van Financiën/G. Frank

text:
               5.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 9. decembra 2010 — Staatssecretaris van Financiën/G. Frank
   (Vec C-580/10)
   2011/C 72/13
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Staatssecretaris van Financiën

      Žalovaný: G. Frank

      Prejudiciálna otázka

   Ide, ak sa zohľadní článok 18 ES (teraz článok 21 ZFEÚ), o situáciu podliehajúcu právu Spoločenstva, keď členský štát zdaní používanie motorového vozidla na cestných komunikáciách na svojom území, v prípade, že toto vozidlo je prihlásené v inom členskom štáte, bolo požičané od obyvateľa tohto iného členského štátu a osoba, ktorá tam býva, ale má štátnu príslušnosť iného členského štátu, ho používa na súkromné jazdy na území prvého uvedeného členského štátu?


title: Vec C-590/13: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  11. decembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – Idexx Laboratories Italia srl/Agenzia delle Entrate (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nepriame dane — DPH — Šiesta smernica — Články 18 a 22 — Právo na odpočet — Nadobudnutie v rámci Spoločenstva — Prenesenie daňovej povinnosti — Hmotnoprávne požiadavky — Formálne požiadavky — Nedodržanie formálnych požiadaviek)

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/14

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 11. decembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – Idexx Laboratories Italia srl/Agenzia delle Entrate
   (Vec C-590/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nepriame dane - DPH - Šiesta smernica - Články 18 a 22 - Právo na odpočet - Nadobudnutie v rámci Spoločenstva - Prenesenie daňovej povinnosti - Hmotnoprávne požiadavky - Formálne požiadavky - Nedodržanie formálnych požiadaviek))
   (2015/C 046/19)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Idexx Laboratories Italia Srl

      Žalovaná: Agenzia delle Entrate

      Výrok rozsudku

   Článok 18 ods. 1 písm. d) a článok 22 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 91/680/EHS zo 16. decembra 1991, sa majú vykladať v tom zmysle, že tieto ustanovenia obsahujú formálne požiadavky na právo na odpočet, ktorých nesplnenie za takých okolností, o aké ide vo veci samej, nemôže viesť k strate tohto práva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 25.1.2014.


title: Vec T-414/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  2. júla 2009 — Euro-Information/ÚHVT (Vyobrazenie ruky držiacej kartu s tromi trojuholníkmi) [ Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva znázorňujúcej ruku držiacu kartu s tromi trojuholníkmi — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b), nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               15.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/19

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 2. júla 2009 — Euro-Information/ÚHVT (Vyobrazenie ruky držiacej kartu s tromi trojuholníkmi)
   (Vec T-414/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva znázorňujúcej ruku držiacu kartu s tromi trojuholníkmi - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b), nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
   2009/C 193/28
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Européenne de traitement de l’information (Euro-Information) (Štrasburg, Francúzsko) (v zastúpení: P. Greffe, M. Chaminade a L. Paudrat, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Montalto a R. Bianchi, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 6. septembra 2007 (vec R 290/2007-1), ktorým sa zamieta prihláška označenia znázorňujúceho ruku držiacu kartu s tromi trojuholníkmi ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Européenne de traitement de l’information (Euro-Information) je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 26.1.2008.


title: Vec T-155/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  23. októbra 2013 — Schulze/ÚHVT — GKL (Klassiklotterie) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Klassiklotterie — Skoršia národná slovná ochranná známka NKL-Klassiklotterie — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               7.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/10

         Rozsudok Všeobecného súdu z 23. októbra 2013 — Schulze/ÚHVT — GKL (Klassiklotterie)
   (Vec T-155/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Klassiklotterie - Skoršia národná slovná ochranná známka NKL-Klassiklotterie - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 359/16
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Hans Gerd Schulze (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: K. Lodigkeit, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: GKL Gemeinsame Klassenlotterie der Länder, predtým NKL Nordwestdeutsche Klassenlotterie (Hamburg) (v zastúpení: S. Russlies, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. januára 2012 (vec R 600/2011-4) týkajúcemu sa námietkového konania, ktorého účastníkmi boli NKL Nordwestdeutsche Klassenlotterie a pán Hans Gerd Schulze

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Hans Gerd Schulze je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 9.6.2012.


               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/4

         Určenie komory poverenej vecami uvedenými v článku 104b Rokovacieho poriadku Súdneho dvora
   (2008/C 301/06)
   Súdny dvor na svojom zasadnutí 30. septembra 2008 určil na obdobie od 7. októbra 2008 do 6. októbra 2009 II. komoru Súdneho dvora ako komoru, ktorá je v súlade s článkom 9 ods. 1 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora poverená vecami uvedenými v článku 104b rokovacieho poriadku.


title: Vec F-128/07: Žaloba podaná 31. októbra 2007 – Menidiatis/Komisia

text:
               12.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 8/32

         Žaloba podaná 31. októbra 2007 – Menidiatis/Komisia
   (Vec F-128/07)
   (2008/C 8/56)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Andreas Menidiatis (Sint-Genesius-Rode, Belgicko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 21. decembra 2006, ktorým bola zamietnutá kandidatúra žalobcu na voľné pracovné miesto vedúceho zastúpenia Komisie v Grécku a ktorým bol vymenovaný na toto miesto iný kandidát,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza viacero dôvodov voči rozhodnutiu o zamietnutí jeho kandidatúry na voľné pracovné miesto vedúceho zastúpenia Komisie v Grécku: Najskôr tvrdí nezákonnosť a nerešpektovanie zásad výberového konania. Ďalej uvádza nezákonnosť a nerešpektovanie oznámenia o voľnom pracovnom mieste.
   Ďalší dôvod je založený na porušení článku 11a služobného poriadku. Navyše žalobca uvádza nezákonnosť preradenia pracovného miesta vedúceho zastúpenia Komisie v Aténach do nižšej platovej triedy a nezákonnosť rozhodnutia zo 7. júla 2004 týkajúceho sa spôsobov obsadzovania vedúcich zastúpení.
   Okrem toho uvádza, že oznámenie o voľnom pracovnom mieste bolo neskoro uverejnené, a že odmietnutie prístupu k dokumentom požadovaných žalobcom v sťažnosti nebolo odôvodnené. Nakoniec žalobca uvádza porušenie pravidiel postupnej výmeny zamestnancov pôsobiacich na tzv. citlivých miestach a tiež tvrdí, že viacero indícií nasvedčuje tomu, že došlo k zneužitiu právomoci.


title: Vec F-35/08: Žaloba podaná 14. marca 2008 – Pachtitis/Komisia

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/51

         Žaloba podaná 14. marca 2008 – Pachtitis/Komisia
   (Vec F-35/08)
   (2008/C 171/101)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Dimitrios Pachtitis (Atény, Grécko) (v zastúpení: P. Giatagantzidis, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie rozhodnutia EPSO o nepripustení žalobcu k písomným skúškam výberového konania EPSO/AD/77/06 v nadväznosti na výsledok vstupných testov, ako aj zrušenie rozhodnutia EPSO, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu týkajúca sa jednak revízie rozhodnutia o nepripustení k písomným skúškam, jednak žiadosti o zaslanie určitých dokumentov výberového konania
   Návrhy žalobcu

               —

               Zrušiť rozhodnutia Európskeho úradu pre výber pracovníkov EPSO/5000 LM FR/31.5.2007 a MM/dbD(07)27442/06.12.2007, ako aj všetky súvisiace akty,

               —

               Zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec C-511/11 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  13. júna 2013 — Versalis SpA, predtým Polimeri Europa SpA/Európska komisia (Odvolanie — Kartely — Trh s butadiénovým kaučukom a butadiénstyrénovým kaučukom vyrábaným emulznou polymerizáciou — Stanovenie cieľových cien, rozdelenie zákazníkov dohodami o neútočení a výmena obchodných informácií — Dôkaz — Pripísateľnosť protiprávneho správania — Výška pokuty — Závažnosť a dĺžka trvania porušenia — Priťažujúca okolnosť — Opakované porušovanie)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/12

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 13. júna 2013 — Versalis SpA, predtým Polimeri Europa SpA/Európska komisia
   (Vec C-511/11 P) (1)

   (Odvolanie - Kartely - Trh s butadiénovým kaučukom a butadiénstyrénovým kaučukom vyrábaným emulznou polymerizáciou - Stanovenie cieľových cien, rozdelenie zákazníkov dohodami o neútočení a výmena obchodných informácií - Dôkaz - Pripísateľnosť protiprávneho správania - Výška pokuty - Závažnosť a dĺžka trvania porušenia - Priťažujúca okolnosť - Opakované porušovanie)
   2013/C 225/18
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Versalis SpA, predtým Polimeri Europa SpA (v zastúpení: M. Siragusa, F. Moretti a L. Nascimbene, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci, L. Malferrari a G. Conte, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 13. júla 2011, Polimeri Europa/Komisia (T-59/07), ktorým Všeobecný súd zamietol návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 5700 v konečnom znení z 29. novembra 2006 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F/38.638 — Butadiénový kaučuk a butadiénstyrénový kaučuk vyrábaný emulznou polymerizáciou), alebo subsidiárne návrh na zrušenie alebo zníženie pokuty uloženej Polimeri Europa SpA — Porušenie práva na obranu — Pripísateľnosť protiprávneho správania — Nedostatok odôvodnenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Hlavné odvolanie a vzájomné odvolanie sa zamietajú.

               2.

               Versalis SpA je povinná nahradiť trovy konania spojené s hlavným odvolaním.

               3.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania spojené so vzájomným odvolaním.

      (1)  Ú. v. EÚ C 340, 19.11.2011.