title: Vec C-364/19: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 14. apríla 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Galaţi – Rumunsko) – XU, YV, ZW, AU, BZ, CA, DB, EC, NL/SC Credit Europe Ipotecar IFN SA, Credit Europe Bank NV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Ochrana spotrebiteľov – Nekalé podmienky – Smernica 93/13/EHS – Článok 1 ods. 2 – Vylúčenie zmluvných podmienok odrážajúcich záväzné ustanovenia vnútroštátneho práva z pôsobnosti tejto smernice – Článok 4 ods. 2 – Výnimka z posúdenia nekalej povahy podmienky – Úverová zmluva v cudzej mene – Údajné nesplnenie informačnej povinnosti, ktorú má predajca alebo dodávateľ – Preskúmanie vnútroštátnym súdom, ktoré má byť vykonané prednostne z hľadiska článku 1 ods. 2)

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/17

      Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 14. apríla 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Galaţi – Rumunsko) – XU, YV, ZW, AU, BZ, CA, DB, EC, NL/SC Credit Europe Ipotecar IFN SA, Credit Europe Bank NV
      (Vec C-364/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Ochrana spotrebiteľov - Nekalé podmienky - Smernica 93/13/EHS - Článok 1 ods. 2 - Vylúčenie zmluvných podmienok odrážajúcich záväzné ustanovenia vnútroštátneho práva z pôsobnosti tejto smernice - Článok 4 ods. 2 - Výnimka z posúdenia nekalej povahy podmienky - Úverová zmluva v cudzej mene - Údajné nesplnenie informačnej povinnosti, ktorú má predajca alebo dodávateľ - Preskúmanie vnútroštátnym súdom, ktoré má byť vykonané prednostne z hľadiska článku 1 ods. 2)
      (2021/C 289/23)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunalul Galaţi

         Účastníci konania

         Žalobcovia: XU, YV, ZW, AU, BZ, CA, DB, EC, NL

         Žalované: SC Credit Europe Ipotecar IFN SA, Credit Europe Bank NV

         Výrok

      Článok 1 ods. 2 a článok 4 ods. 2 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa majú vykladať v tom zmysle, že pokiaľ súd členského štátu rozhoduje o spore týkajúcom sa údajne nekalej zmluvnej podmienky, ktorá odráža ustanovenie vnútroštátneho práva dispozitívnej povahy, je povinný prednostne preskúmať vplyv vylúčenia z pôsobnosti tejto smernice, stanoveného v jej článku 1 ods. 2, a nie vplyv výnimky z posúdenia nekalej povahy zmluvných podmienok stanovenej v článku 4 ods. 2 uvedenej smernice.

         (1)  Ú. v. EÚ C 288, 26.8.2019.


title: Vec C-573/20: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 14. apríla 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Parma – Taliansko) – Casa di Cura Città di Parma SpA/Agenzia delle Entrate (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 53 ods. 2 a článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Dane – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) – Šiesta smernica 77/388/EHS – Článok 17 ods. 2 písm. a) – Zmiešaná zdaniteľná osoba – Odpočítateľná suma – Verejné alebo súkromné zdravotnícke štruktúry vykonávajúce činnosti oslobodené od dane – Vnútroštátna právna úprava vylučujúca odpočet DPH pri nadobudnutí tovaru alebo služieb použitých na účely týchto oslobodených činností)

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/19

      Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 14. apríla 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Parma – Taliansko) – Casa di Cura Città di Parma SpA/Agenzia delle Entrate
      (Vec C-573/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 53 ods. 2 a článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Dane - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Šiesta smernica 77/388/EHS - Článok 17 ods. 2 písm. a) - Zmiešaná zdaniteľná osoba - Odpočítateľná suma - Verejné alebo súkromné zdravotnícke štruktúry vykonávajúce činnosti oslobodené od dane - Vnútroštátna právna úprava vylučujúca odpočet DPH pri nadobudnutí tovaru alebo služieb použitých na účely týchto oslobodených činností)
      (2021/C 289/26)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Commissione tributaria provinciale di Parma

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Casa di Cura Città di Parma SpA

         Žalovaná: Agenzia delle Entrate

         Výrok

      Článok 17 ods. 2 písm. a) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá neumožňuje odpočet dane z pridanej hodnoty (DPH) zaplatenej na vstupe pri nadobudnutí tovarov a služieb použitých na účely oslobodených činností a ktorá v dôsledku toho stanovuje, že právo zmiešanej zdaniteľnej osoby na odpočet DPH sa vypočíta na základe pomeru zodpovedajúcemu vzťahu medzi sumou transakcií, ktoré zakladajú právo na odpočet, a celkovou sumou transakcií uskutočnených počas príslušného roka vrátane oslobodených lekárskych a zdravotníckych služieb.

         (1)  Ú. v. EÚ C 35, 1.2.2021.


title: Vec C-92/21: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 26. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail de Liège – Belgicko) – VW/Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Hraničné kontroly, azyl a prisťahovalectvo – Azylová politika – Kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu – Nariadenie (EÚ) č. 604/2013 (Dublin III) – Článok 27 – Opravné prostriedky proti rozhodnutiu o odovzdaní – Odkladný účinok odvolania – Článok 29 – Podmienky a lehoty na odovzdanie – Normy pre prijímanie osôb žiadajúcich o medzinárodnú ochranu – Smernica 2013/33/EÚ – Článok 18 – Vnútroštátne opatrenie, ktorým sa žiadateľovi, proti ktorému bolo vydané rozhodnutie o odovzdaní, prideľuje miesto v osobitnom prijímacom zariadení, v ktorom je ubytovaným osobám poskytovaná starostlivosť s cieľom pripraviť ich odovzdanie)

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/20

      Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 26. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail de Liège – Belgicko) – VW/Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil)
      (Vec C-92/21) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Hraničné kontroly, azyl a prisťahovalectvo - Azylová politika - Kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu - Nariadenie (EÚ) č. 604/2013 (Dublin III) - Článok 27 - Opravné prostriedky proti rozhodnutiu o odovzdaní - Odkladný účinok odvolania - Článok 29 - Podmienky a lehoty na odovzdanie - Normy pre prijímanie osôb žiadajúcich o medzinárodnú ochranu - Smernica 2013/33/EÚ - Článok 18 - Vnútroštátne opatrenie, ktorým sa žiadateľovi, proti ktorému bolo vydané rozhodnutie o odovzdaní, prideľuje miesto v osobitnom prijímacom zariadení, v ktorom je ubytovaným osobám poskytovaná starostlivosť s cieľom pripraviť ich odovzdanie)
      (2021/C 289/28)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal du travail de Liège

         Účastníci konania

         Žalobca: VW

         Žalovaná: Agence fédérale pour l’accueil des demandeurs d’asile (Fedasil)

         Výrok

      Článok 27 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby členský štát prijal vo vzťahu k žiadateľovi, ktorý podal odvolanie proti rozhodnutiu o odovzdaní do iného členského štátu v zmysle článku 26 ods. 1 tohto nariadenia, prípravné opatrenia na zabezpečenie tohto odovzdania, akým je pridelenie miesta v osobitnom prijímacom zariadení, v ktorom je ubytovaným osobám poskytovaná starostlivosť na účely prípravy ich odovzdania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 138, 19.4.2021.


title: Vec C-208/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Poľsko) 23. marca 2021 – K.D./Towarzystwo Ubezpieczeń Ż S.A.

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/23

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie (Poľsko) 23. marca 2021 – K.D./Towarzystwo Ubezpieczeń Ż S.A.
      (Vec C-208/21)
      (2021/C 289/32)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: K.D.

         Žalovaná: Towarzystwo Ubezpieczeń Ż S.A.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 3 ods. 1 smernice 2005/29/ES (1) v spojení s jej článkom 2 písm. d) vykladať v tom zmysle, že pojem nekalá obchodná praktika sa vzťahuje len na okolnosti súvisiace s uzatvorením zmluvy a predstavením produktu spotrebiteľovi, alebo spadá do pôsobnosti smernice a v dôsledku toho pod pojmom nekalá obchodná praktika treba chápať aj vypracovanie klamlivých všeobecných obchodných podmienok obchodníkom, ktorý je tvorcom produktu, pričom dané obchodné podmienky sú základom predajnej ponuky pripravenej iným obchodníkom, a teda priamo nesúvisia s uvádzaním produktu na trh?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku treba vychádzať z toho, že obchodníkom, ktorý je podľa smernice 2005/29/ES zodpovedný za uplatňovanie nekalej obchodnej praktiky, je obchodník zodpovedný za vypracovanie klamlivých všeobecných obchodných podmienok alebo je ním obchodník, ktorý na základe takýchto všeobecných obchodných podmienok ponúka produkt spotrebiteľovi a je priamo zodpovedný za uvedenie produktu na trh, alebo treba vychádzať z toho, že podľa smernice 2005/29/ES sú zodpovední obaja obchodníci?

                  3.

                  Bráni článok 3 ods. 2 smernice 2005/29/ES takej vnútroštátnej právnej úprave (výkladu vnútroštátneho práva), ktorá priznáva spotrebiteľovi právo žiadať na vnútroštátnom súde vyhlásenie zmluvy uzavretej s obchodníkom za neplatnú spojené so vzájomným vrátením plnení, ak bol prejav vôle spotrebiteľa týkajúci sa uzatvorenia zmluvy uskutočnený pod vplyvom nekalej obchodnej praktiky?

                  4.

                  V prípade kladnej odpovede na tretiu otázku, treba uznať, že vhodným právnym základom na posúdenie konania obchodníka spočívajúceho v použití nezrozumiteľných a nejasných všeobecných obchodných podmienok voči spotrebiteľovi bude smernica 93/13 (2) a má sa v tejto súvislosti požiadavka uvedená v článku 5 smernice 93/13, že zmluvné podmienky musia byť vypracované zrozumiteľne, vykladať v tom zmysle, že v poistných zmluvách uzatváraných medzi kapitálovým poistným fondom a spotrebiteľmi predmetnú požiadavku spĺňa zmluvná podmienka, ktorá nebola individuálne dohodnutá a ktorá priamo nestanovuje rozsah investičného rizika počas trvania poistnej zmluvy a informuje len o možnosti straty časti zaplatenej prvej platby poistného a následných platieb poistného v prípade vystúpenia z poistenia pred koncom doby poistenia?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“), Ú. v. EÚ L 149, 2005, s. 22.

         (2)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách; Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29, Mim. vyd. 15/002, s. 288.


title: Vec C-213/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 6. apríla 2021 – Italy Emergenza Cooperativa Sociale/Azienda Sanitaria Locale Barletta-Andria-Trani

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/24

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 6. apríla 2021 – Italy Emergenza Cooperativa Sociale/Azienda Sanitaria Locale Barletta-Andria-Trani
      (Vec C-213/21)
      (2021/C 289/33)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca v prvom stupni a sťažovateľ: Italy Emergenza Cooperativa Sociale

         Odporca: Azienda Sanitaria Locale Barletta-Andria-Trani

         Prejudiciálna otázka

      Bráni článok 10 písm. h) smernice 2014/24/EÚ (1) – spolu s odôvodnením 28 tejto smernice – vnútroštátnym právnym predpisom, podľa ktorých pohotovostné a záchranné dopravné zdravotné služby možno prednostne priamo zadať iba dobrovoľníckym organizáciám – za predpokladu ich zápisu po dobu najmenej šesť mesiacov v Jednotnom národnom registri tretieho sektora a tiež zapojenia v sieti združení a akreditácie v súlade s regionálnou právnou úpravou v tejto oblasti (pokiaľ existuje) a za podmienky, že takéto zadanie zabezpečí poskytovanie predmetnej služby v rámci účinného systému prispievania k sociálnemu cieľu a dosahovania cieľov solidarity v podmienkach hospodárskej efektívnosti a vhodnosti, ako aj v súlade so zásadami transparentnosti a zákazu diskriminácie – pričom medzi možnými poskytovateľmi predmetných služieb neuvádzajú iné neziskové organizácie, konkrétne sociálne družstvá ako sociálne podniky nesledujúce účel dosiahnutia zisku?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (Ú. v. EÚ L 94, 2014. s. 65).


title: Vec C-214/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 6. apríla 2021 – Italy Emergenza Cooperativa Sociale/Azienda Sanitaria Provinciale di Cosenza

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/24

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 6. apríla 2021 – Italy Emergenza Cooperativa Sociale/Azienda Sanitaria Provinciale di Cosenza
      (Vec C-214/21)
      (2021/C 289/34)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca v prvom stupni a sťažovateľ: Italy Emergenza Cooperativa Sociale

         Odporca: Azienda Sanitaria Provinciale di Cosenza

         Vedľajší účastník konania: ANPAS – Associazione Nazionale Pubbliche Assistenze Odv

         Prejudiciálna otázka

      Bráni článok 10 písm. h) smernice 2014/24/EÚ (1) – spolu s odôvodnením 28 tejto smernice – vnútroštátnym právnym predpisom, podľa ktorých pohotovostné a záchranné dopravné zdravotné služby možno prednostne priamo zadať iba dobrovoľníckym organizáciám – za predpokladu ich zápisu po dobu najmenej šesť mesiacov v Jednotnom národnom registri tretieho sektora a tiež zapojenia v sieti združení a akreditácie v súlade s regionálnou právnou úpravou v tejto oblasti (pokiaľ existuje) a za podmienky, že takéto zadanie zabezpečí poskytovanie predmetnej služby v rámci účinného systému prispievania k sociálnemu cieľu a dosahovania cieľov solidarity v podmienkach hospodárskej efektívnosti a vhodnosti, ako aj v súlade so zásadami transparentnosti a zákazu diskriminácie –pričom medzi možnými poskytovateľmi predmetných služieb neuvádzajú iné neziskové organizácie, konkrétne sociálne družstvá ako sociálne podniky nesledujúce účel dosiahnutia zisku, vrátane sociálnych družstiev, ktoré svojim členom vyplácajú refundáciu za činnosť všeobecného záujmu podľa článku 3 ods. 2a legislatívneho dekrétu 112/2017?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (Ú. v EÚ L 94, 2014, s. 65).


title: Vec C-253/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Hamburg (Nemecko) 22. apríla 2021 – TUIfly GmbH/FI, RE

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/26

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Hamburg (Nemecko) 22. apríla 2021 – TUIfly GmbH/FI, RE
      (Vec C-253/21)
      (2021/C 289/37)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Hamburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: TUIfly GmbH

         Žalovaní: FI, RE

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa článok 5 ods. 1 písm. c) bod iii), článok 7 ods. 1 a článok 8 ods. 3 nariadenia (ES) 261/2004 (1) vykladať v tom zmysle, že sa let považuje za zrušený, ak lietadlo pristane na inom letisku, ako je letisko príchodu uvedené v rezervácii, ktoré sa nenachádza v tom istom meste, na tom istom mieste ani v rovnakom regióne ako cieľové letisko uvedené v rezervácii a cestujúci sú následne z letiska prepravení cestovným autobusom do miesta ich cieľového letiska pôvodne uvedeného v rezervácii, do ktorého cestujúci dorazia s omeškaním o menej ako 3 hodiny?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. ES L 46, 2004, S. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-269/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Krakowie (Poľsko) 27. apríla 2021 – BC, DC/X

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/27

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Krakowie (Poľsko) 27. apríla 2021 – BC, DC/X
      (Vec C-269/21)
      (2021/C 289/38)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Okręgowy w Krakowie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: BC, DC

         Žalovaná: X

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa články 2 a 19 ods. 1 Zmluvy o Európskej únii (ďalej len „ZEÚ“) a článok 6 ods. 1 až 3 ZEÚ v spojení s článkom 47 Charty základných práv (ďalej len „Charta“) chápať tak, že

                              a)

                              za súd zriadený zákonom v zmysle práva Únie sa nepovažuje súd, v ktorého senáte rozhoduje osoba vymenovaná do funkcie sudcu tohto súdu v rámci procesu, na ktorom sa nezúčastnili orgány sudcovskej samosprávy, ktoré by boli obsadzované prevažne nezávisle od zákonodarnej a výkonnej moci, v situácii, v ktorej je s ohľadom na ústavné tradície členského štátu nevyhnutnou účasť orgánu sudcovskej samosprávy spĺňajúceho tieto požiadavky na procese vymenovania sudcu s prihliadnutím na inštitucionálny a štrukturálny kontext, keďže

                                          —

                                          ku kandidatúre na funkciu sudcu sa vyjadrilo kolégium súdu, pričom tento orgán bol vytvorený tak, že väčšina osôb, ktoré v ňom rozhodovali, bolo vymenovaných zástupcami výkonnej moci – ministrom spravodlivosti – generálnym prokurátorom,

                                          —

                                          súčasná Štátna súdna rada, ktorá bola obsadená v rozpore s poľskými ústavnými a zákonnými normami, nie je nezávislým orgánom a nie sú v nej zástupcovia sudcovskej obce, ktorí by boli do nej vymenovaní nezávisle od výkonnej a zákonodarnej moci, a preto nedošlo k účinnému podaniu návrhu na vymenovanie do funkcie sudcu podľa vnútroštátneho práva,

                                          —

                                          účastníci výberového konania nemali právo obrátiť sa na súd v zmysle článkov 2 a 19 ods. 1 ZEÚ a článku 6 ods. 1 až 3 ZEÚ v spojení s článkom 47 Charty základných práv.

                              b)

                              požiadavku nezávislého súdu zriadeného zákonom nespĺňa súd, v ktorého zložení rozhoduje osoba, ktorá bola vymenovaná do funkcie sudcu tohto súdu v procese závislom od svojvoľného zásahu výkonnej moci, na ktorom sa nezúčastnili orgány sudcovskej samosprávy, ktoré by boli obsadzované prevažne nezávisle od zákonodarnej a výkonnej moci alebo iný orgán zaručujúci objektívne posúdenie kandidáta, vzhľadom na to, že účasť orgánov sudcovskej samosprávy alebo iného orgánu nezávislého od výkonnej a zákonodarnej moci a zaručujúceho objektívne posúdenie kandidáta v procese vymenovania sudcu je v kontexte európskej právnej tradície zakotvenej v uvedených ustanoveniach ZEÚ a Charty a tvoriacej fundament únie práva, akou je Európska únia, nevyhnutná na to, aby bolo možné konštatovať, že súd členského štátu zaručuje požadovanú úroveň účinnej súdnej ochrany vo veciach upravených právom Európskej únie, a teda že sú zaručené zásady trojdelenia moci, rovnováhy mocí a právneho štátu?

                  2.

                  Majú sa články 2 a 19 ods. 1 ZEÚ v spojení s článkom 47 Charty vykladať tak, že ak v zložení súdu rozhoduje osoba vymenovaná za okolností uvedených v bode 1:

                              a)

                              bránia tieto články uplatneniu ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré zverujú preskúmanie zákonnosti vymenovania takejto osoby do funkcie sudcu do výlučnej právomoci senátu Najvyššieho súdu zloženého výlučne z osôb vymenovaných do funkcie sudcov za okolností uvedených v bode 1, a ktoré zároveň vyžadujú, aby sa neprihliadalo na námietky týkajúce sa vymenovania do funkcie sudcu s ohľadom na inštitucionálny a systémový kontext;

                              b)

                              v záujme zabezpečenia účinnosti európskeho práva tieto články vyžadujú, aby sa vnútroštátne právne predpisy vykladali tak, že umožnia súdu z úradnej moci vylúčiť takúto osobu z rozhodovania vo veci na základe – analogicky uplatnených – pravidiel o vylúčení sudcov nespôsobilých na rozhodovanie (iudex inhabilis).


title: Vec C-289/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofia-grad (Bulharsko) 5. mája 2021 – IG/Varchoven administrativen săd

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/28

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofia-grad (Bulharsko) 5. mája 2021 – IG/Varchoven administrativen săd
      (Vec C-289/21)
      (2021/C 289/39)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Administrativen săd Sofia-grad

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: .IG

         Žalovaný: Varchoven administrativen săd

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Zbavuje zmena ustanovenia vnútroštátneho normatívneho právneho aktu, ktoré už predtým odvolací súd vyhlásil za nezlučiteľné s platným ustanovením práva Únie, kasačný súd povinnosti skúmať ustanovenie platné pred touto zmenou, resp. posúdiť, či je toto ustanovenie v súlade s právom Únie?

                  2.

                  Predstavuje domnienka, že predmetné ustanovenie bolo vzaté späť, účinný prostriedok nápravy pre práva a slobody zaručené právom Únie (v tomto prípade články 9 a 10 smernice 2012/27/EÚ (1)), resp. predstavuje to taký prostriedok nápravy, keď vo vnútroštátnom práve stanovená možnosť skúmať, či predmetné ustanovenie vnútroštátneho práva bolo pred jeho zmenou v súlade s právom Únie, existuje iba vtedy, keď je na príslušný súd podaná žaloba o náhradu konkrétnej škody spôsobenej týmto ustanovením, a iba vo vzťahu k osobe, ktorá podala túto žalobu?

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na druhú otázku: Je prípustné, aby predmetné ustanovenie v období od jeho vydania do jeho zmeny naďalej upravovalo právne vzťahy neobmedzeného okruhu osôb, ktoré nepodali žalobu o náhradu škody spôsobenej týmto ustanovením, resp. aby sa posúdenie súladu vnútroštátnej normy s normou práva Únie za obdobie pred jej zmenou nevykonalo vo vzťahu k týmto osobám?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/27/EÚ z 25. októbra 2012 o energetickej efektívnosti, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 2009/125/ES a 2010/30/EÚ a ktorou sa zrušujú smernice 2004/8/ES a 2006/32/ES (Ú. v. EÚ L 315, 2012, s. 1).


title: Vec C-293/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 7. mája 2021 – „Vittamed technologijos“ UAB, v likvidácii/Valstybinė mokesčių inspekcija

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/29

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 7. mája 2021 – „Vittamed technologijos“ UAB, v likvidácii/Valstybinė mokesčių inspekcija
      (Vec C-293/21)
      (2021/C 289/40)
      Jazyk konania: litovčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka:„Vittamed technologijos“ UAB, v likvidácii

         Odporca: Valstybinė mokesčių inspekcija

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa články 184 až 187 Smernice Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty vykladať tak, že znamenajú, že zdaniteľná osoba je (alebo nie je) povinná upraviť odpočítanie dane z pridanej hodnoty (DPH) uplatňovanej pri nadobudnutí tovarov a služieb na účel vytvorenia investičného majetku v prípade ak už ďalej nezamýšľa tento majetok využiť v rámci zdaniteľných ekonomických činností z dôvodu, že vlastník (spoločník) zdaniteľnej osoby rozhodne o jej vstupe do likvidácie a že zdaniteľná osoba podá žiadosť o jej výmaz z registra platiteľov DPH? Závisí odpoveď na túto otázku od toho, aké dôvody viedli k rozhodnutiu o vstupe zdaniteľnej osoby do likvidácie, konkrétne skutočnosť, že rozhodnutie o vstupe osoby do likvidácie bolo prijaté z dôvodu narastajúcej straty, nedostatku objednávok a pochybností spoločníka o ziskovosti plánovanej (zamýšľanej) ekonomickej činnosti?

         (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec C-295/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Bruxelles (Belgicko) 10. mája 2021 – Allianz Benelux SA/État belge, SPF Finances

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/29

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Bruxelles (Belgicko) 10. mája 2021 – Allianz Benelux SA/État belge, SPF Finances
      (Vec C-295/21)
      (2021/C 289/41)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour d'appel de Bruxelles

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: Allianz Benelux SA

         Odporca: État belge, SPF Finances

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 4 ods. 1 smernice Rady 90/435/EHS z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch (1), prípadne v spojení s ustanoveniami smerníc 78/855/EHS (tretia smernica) (2) a 82/891/EHS (šiesta smernica) (3) o práve obchodných spoločností, vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že rozdelené zisky uvedené v smernici sú zahrnuté do základu dane spoločnosti, ktorej boli dividendy vyplatené, pred ich odpočítaním zo základu dane do výšky 95 % ich hodnoty a sú prípadne presunuté do neskorších zdaňovacích období, ale ktorá má za následok – v prípade absencie osobitného ustanovenia stanovujúceho v prípade reštrukturalizácie spoločností, že takto prenesené odpočty v zanikajúcej spoločnosti sú v celom rozsahu prevedené na nástupnícku spoločnosť – že dotknuté zisky sú nepriamo zdanené pri tejto transakcii z dôvodu uplatnenia ustanovenia obmedzujúceho prevod uvedených odpočtov pomerne k podielu, ktorý predstavujú čisté daňové aktíva pred transakciou zlučovaných častí zanikajúcej spoločnosti na súčte, tiež pred transakciou, čistých daňových aktív nástupníckej spoločnosti a čistej daňovej hodnoty zlučovaných častí?

         (1)  Ú. v. ES L 225, 1990, s. 6; Mim. vyd. 09/001, s. 147.

         (2)  Tretia Smernica Rady 78/5855/ES z 9. októbra 1978 o zlúčení a splynutí akciových spoločností, vychádzajúca z článku 54 ods. 3 písm. g) zmluvy (Ú. v. ES L 295, 1978, s. 36; Mim. vyd. 17/001, s. 42).

         (3)  Šiesta smernica Rady 82/891/EHS zo 17. decembra 1982 o rozdelení akciových spoločností, vychádzajúca z článku 54 ods. 3 bod g) zmluvy (Ú. v. ES L 378, 1982, s. 47; Mim. vyd. 17/001, s. 50).


title: Vec C-121/20: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 26. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Amsterdam – Holandsko) – VG/Minister van Buitenlandse Zaken

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/31

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 26. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Amsterdam – Holandsko) – VG/Minister van Buitenlandse Zaken
      (Vec C-121/20) (1)

      (2021/C 289/43)
      Jazyk konania: holandčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 209, 22.6.2020.


title: Vec C-317/20: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 26. apríla 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Mainz – Nemecko) – KX/PY GmbH

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/31

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 26. apríla 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Mainz – Nemecko) – KX/PY GmbH
      (Vec C-317/20) (1)

      (2021/C 289/44)
      Jazyk konania: nemčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 348, 19.10.2020.


title: Vec C-336/20: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 27. apríla 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Ravensburg – Nemecko) – QY/Bank 11 für Privatkunden und Handel GmbH

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/31

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 27. apríla 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Ravensburg – Nemecko) – QY/Bank 11 für Privatkunden und Handel GmbH
      (Vec C-336/20) (1)

      (2021/C 289/45)
      Jazyk konania: nemčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 423, 7.12.2020.


title: Spojené veci C-442/20 až C-445/20: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. apríla 2021 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Amtsgericht Nürnberg – Nemecko) – flightright GmbH (C-442/20, C-443/20 a C-444/20), PN a LM (C-445/20)/Ryanair Designated Activity Company

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/31

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. apríla 2021 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Amtsgericht Nürnberg – Nemecko) – flightright GmbH (C-442/20, C-443/20 a C-444/20), PN a LM (C-445/20)/Ryanair Designated Activity Company
      (Spojené veci C-442/20 až C-445/20) (1)

      (2021/C 289/46)
      Jazyk konania: nemčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 433, 14.12.2020.


title: Vec C-591/20: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 11. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Reprensus GmbH/S-V Pavlovi Trejd EOOD

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/32

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 11. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Reprensus GmbH/S-V Pavlovi Trejd EOOD
      (Vec C-591/20) (1)

      (2021/C 289/47)
      Jazyk konania: nemčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 35, 1.2.2021.


title: Vec T-718/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. júna 2021 – Taliansko/Komisia („Jazykový režim – Oznámenie o verejných výberových konaniach na prijímanie administrátorov a asistentov v sektore budov – Jazykové znalosti – Obmedzenie výberu jazyka 2 výberových konaní z troch jazykov – Nariadenie č. 1 – Článok 1d ods. 1, článok 27 a článok 28 písm. f) služobného poriadku – Diskriminácia na základe jazyka – Záujem služby – Proporcionalita“)

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/33

      Rozsudok Všeobecného súdu z 2. júna 2021 – Taliansko/Komisia
      (Vec T-718/17) (1)

      („Jazykový režim - Oznámenie o verejných výberových konaniach na prijímanie administrátorov a asistentov v sektore budov - Jazykové znalosti - Obmedzenie výberu jazyka 2 výberových konaní z troch jazykov - Nariadenie č. 1 - Článok 1d ods. 1, článok 27 a článok 28 písm. f) služobného poriadku - Diskriminácia na základe jazyka - Záujem služby - Proporcionalita“)
      (2021/C 289/48)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci P. Gentili, avvocato dello Stato)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Gattinara, D. Milanowska a L. Vernier, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: S. Jiménez García, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ o zrušenie oznámenia o výberových konaniach EPSO/AD/342/17 (AD 6), organizovanom s cieľom vytvoriť rezervný zoznam inžinierov pre správu budov (vrátane inžinierov pre životné prostredie a inžinierov pre technické zariadenia), a EPSO/AST/141/17 (AST 3), organizovanom s cieľom vytvoriť rezervný zoznam, po prvé, koordinátorov a technikov v oblasti budov (profil 1), po druhé, koordinátorov a technikov v oblasti klimatizácie a elektromechaniky a elektroniky (profil 2) a po tretie, asistentov v oblasti bezpečnosti práce a bezpečnosti budov (profil 3) (Ú. v. EÚ C 242 A, 2017, s. 1).

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Oznámenie o výberových konaniach EPSO/AD/342/17 (AD 6), organizovanom s cieľom vytvoriť rezervný zoznam inžinierov pre správu budov (vrátane inžinierov pre životné prostredie a inžinierov pre technické zariadenia), a EPSO/AST/141/17 (AST 3), organizovanom s cieľom vytvoriť rezervný zoznam, po prvé, koordinátorov a technikov v oblasti budov (profil 1), po druhé, koordinátorov a technikov v oblasti klimatizácie a elektromechaniky a elektroniky (profil 2) a po tretie, asistentov v oblasti bezpečnosti práce a bezpečnosti budov (profil 3), sa zrušuje.

                  2.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Talianskej republiky.

                  3.

                  Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 424, 11.12.2017.


title: Vec T-169/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. júna 2021 – Style & Taste/EUIPO – The Polo/Lauren Company (Vyobrazenie hráča konského póla) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásení neplatnosti – Obrazová ochranná známka Európskej únie zobrazujúca hráča konského póla – Skorší vnútroštátny dizajn – Relatívny dôvod neplatnosti – Článok 52 ods. 2 písm. d) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 60 ods. 2 písm. d) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/34

      Rozsudok Všeobecného súdu z 2. júna 2021 – Style & Taste/EUIPO – The Polo/Lauren Company (Vyobrazenie hráča konského póla)
      (Vec T-169/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásení neplatnosti - Obrazová ochranná známka Európskej únie zobrazujúca hráča konského póla - Skorší vnútroštátny dizajn - Relatívny dôvod neplatnosti - Článok 52 ods. 2 písm. d) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 60 ods. 2 písm. d) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2021/C 289/50)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Style & Taste, SL (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: L. Plaza Fernández-Villa, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Palmero Cabezas a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: The Polo/Lauren Company LP (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Garayalde Niño, advokátka)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 7. januára 2019 (vec R 1272/2018-5), týkajúcemu sa konania o vyhlásení neplatnosti medzi spoločnosťami Style & Taste a The Polo/Lauren Company

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Style & Taste, SL, je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 155, 6.5.2019.


title: Vec T-260/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 28. mája 2021 – Makhlouf/Komisia a ECB („Mimozmluvná zodpovednosť – Hospodárska a menová politika – Program podpory stability Cypru – Memorandum o porozumení z 26. apríla 2013 o špecifických podmienkach hospodárskej politiky uzavretého medzi Cyprom a Európskym mechanizmom pre stabilitu – Žalobca, ktorý neodpovedá na výzvy Všeobecného súdu – Zastavenie konania“)

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/36

      Uznesenie Všeobecného súdu z 28. mája 2021 – Makhlouf/Komisia a ECB
      (Vec T-260/18) (1)

      („Mimozmluvná zodpovednosť - Hospodárska a menová politika - Program podpory stability Cypru - Memorandum o porozumení z 26. apríla 2013 o špecifických podmienkach hospodárskej politiky uzavretého medzi Cyprom a Európskym mechanizmom pre stabilitu - Žalobca, ktorý neodpovedá na výzvy Všeobecného súdu - Zastavenie konania“)
      (2021/C 289/52)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Rami Makhlouf (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaní: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn, T. Materne a T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia), Európska centrálna banka (v zastúpení: O. Heinz, G. Várhelyi a P. Papapaschalis, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci H. G. Kamann, advokát)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 268 ZFEÚ na náhradu škody, ktorú žalobca údajne utrpel z dôvodu Memoranda o porozumení z 26. apríla 2013 o špecifických podmienkach hospodárskej politiky uzavretého medzi Cyprom a Európskym mechanizmom pre stabilitu (EMS)

         Výrok

                  1.

                  Konanie o žalobe sa zastavuje.

                  2.

                  Pán Rami Makhlouf znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Európskou centrálnou bankou (ECB).

                  3.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 240, 9.7.2018.


title: Vec T-332/20: Uznesenie Všeobecného súdu z 31. mája 2021 – König Ludwig International/EUIPO (Royal Bavarian Beer) („Ochranná známka Európskej únie – Medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu – Slovná ochranná známka Royal Bavarian Beer – Absolútny dôvod zamietnutia – Opisný charakter – Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Právo byť vypočutý – Článok 94 ods. 1 nariadenia 2017/1001 – Jednotný charakter ochrannej známky Európskej únie – Článok 1 ods. 2 nariadenia 2017/1001 – Žaloba zjavne bez právneho základu“)

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/37

      Uznesenie Všeobecného súdu z 31. mája 2021 – König Ludwig International/EUIPO (Royal Bavarian Beer)
      (Vec T-332/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu - Slovná ochranná známka Royal Bavarian Beer - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Právo byť vypočutý - Článok 94 ods. 1 nariadenia 2017/1001 - Jednotný charakter ochrannej známky Európskej únie - Článok 1 ods. 2 nariadenia 2017/1001 - Žaloba zjavne bez právneho základu“)
      (2021/C 289/53)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: König Ludwig International GmbH & Co. KG (Geltendorf, Nemecko) (v zastúpení: O. Spuhler a J. Stock, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Palmero Cabezas, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 1. apríla 2020 (vec R 1714/2019-4) týkajúcemu sa medzinárodného zápisu slovnej ochrannej známky Royal Bavarian Beer označujúceho Európsku úniu

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako zjavne bez právneho základu.

                  2.

                  König Ludwig International GmbH & Co KG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 255, 3.8.2020.


title: Vec T-244/21: Žaloba podaná 4. mája 2021 – Luossavaara-Kiirunavaara/Komisia

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/37

      Žaloba podaná 4. mája 2021 – Luossavaara-Kiirunavaara/Komisia
      (Vec T-244/21)
      (2021/C 289/54)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Luossavaara-Kiirunavaara AB (Luleå, Švédsko) (v zastúpení: A. Bryngelsson, F. Sjövall and A. Johansson, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil článok 1 ods. 3 rozhodnutia Komisie (EÚ) 2021/355 z 25. februára 2021 o vnútroštátnych vykonávacích opatreniach na prechodné bezodplatné pridelenie emisných kvót skleníkových plynov v súlade s článkom 11 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (1),

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že sporné rozhodnutie porušuje zákon o systéme obchodovania s emisiami (ETS), predovšetkým prílohu 1 k delegovanému nariadeniu Komisie (EÚ) 2019/331 z 19. decembra 2018 (2) a článok 10a ods. 1 smernice 2003/87/ES. (3)

                              —

                              Žalobkyňa namieta, že sporné rozhodnutie, a predovšetkým jeho odôvodnenie 13, článok 1 ods. 3 a príloha III porušujú článok 10a ods. 1 smernice 2003/87/ES a prílohu 1 k delegovanému nariadeniu Komisie (EÚ) 2019/331. Referenčný produkt pre spekanú rudu upravený v delegovanom nariadení Komisie (EÚ) 2019/331 sa musí vykladať v súlade so smernicou 2003/87/ES, Zmluvami a základnými zásadami práva EÚ. V zmysle uvedenej smernice a judikatúry sa náhradné výrobky a alternatívne výrobné postupy musia zahrnúť pod rovnaký referenčný produkt, s cieľom propagovať najúčinnejšie klimatické postupy. Ako vyplýva z predložených dôkazov, granule spekanej železnej rudy sú navzájom bezprostredne nahraditeľné. Komisia sa tým, že odmietla zahrnúť zariadenia žalobkyne na výrobu železných spekaných granúl pod referenčný produkt, dopustila zjavne nesprávneho právneho posúdenia pri uplatnení smernice 2003/87/ES.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že sporné rozhodnutie odporuje zásadám rovnakého zaobchádzania a zákazu diskriminácie.

                              —

                              Žalobkyňa namieta, že sporné rozhodnutie porušuje uvedené zásady, pretože diskriminuje podniky a odvetvia keď neoprávnene zvýhodňuje niektoré podniky. Uvedené sa dotýka na jednej strane spracovania spekanej prachovej rudy a na druhej strane výroby spekaných granúl a posúdenia výroby granúl žalobkyne v porovnaní s inou výrobou granúl.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že sporné rozhodnutie porušuje povinnosti vyplývajúce z práva životného prostredia EÚ.

                              —

                              V rámci svojho tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa namieta, že sporné rozhodnutie je v rozpore s výslovnými záväzkami, ktoré EÚ prijala v rámci národnej spoluúčasti v zmysle Parížskeho dohovoru z roku 2015.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že sporné rozhodnutie porušuje povinnosť príslušnej inštitúcie dôkladne a nestranne preskúmať všetky osobitné okolnosti individuálneho prípadu.

                              —

                              Napadnuté rozhodnutie odráža politiku uplatňovanú Európskou komisiou, ktorá podľa názoru žalobkyne nie je založená na objektívnom hĺbkovom posúdení nahraditeľnosti sporných výrobkov a postupov, ale vychádza len z tvrdení jedného z účastníkov dotknutého rozhodnutím, konkrétne organizácie pôsobiacej v oceliarskom odvetví bez toho, aby sa preskúmali technické námietky, ktoré vzniesli okrem iného aj žalobkyňa a švédska agentúra na ochranu životného prostredia, resp. bez toho, aby sa táto otázka prekonzultovala s neutrálnou treťou stranou.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod v rámci ktorého sa namieta, že sporné rozhodnutie porušuje povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 ZFEÚ.

                              —

                              Sporné rozhodnutie podľa žalobkyne neuvádza nijaké odôvodnenie týkajúce sa technickej nahraditeľnosti medzi spekanými granulami a spekanou prachovou rudou alebo uplatnenia zásady rovnakého zaobchádzania, ale namiesto toho sa odvoláva len na referenčný produkt, ktorý „bol na mieru“ definovaný s cieľom vylúčiť výrobu spekaných granúl (žalobkyňou). V dôsledku uvedeného nemajú dotknuté osoby možnosť sa oboznámiť s dôvodmi určenia z obsahu samotného rozhodnutia.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod, ktorým sa alternatívne namieta, že delegované nariadenie (EÚ) 2019/331 musí byť vyhlásené za neplatné v rozsahu, v akom vykonáva sporné rozhodnutie odo dňa vyhlásenia rozsudku v súlade s článkom 277 ZFEÚ.

                              —

                              Svojim šiestym žalobným dôvodom, ktorý sa uvádza alternatívne vo vzťahu k vyššie uvedeným žalobným dôvodom žalobkyňa namieta, že delegované nariadenie (EÚ) 2019/331 sa musí vykladať v tom zmysle, že vylučuje spekané granule žalobkyne (nie však spekané granule uvedeného konkurenčného výrobcu) (4), a teda samotné nariadenie sa musí vyhlásiť za neplatné pretože odporuje smernici 2003/87/ES a všeobecným zásadám práva EÚ.

         (1)  Rozhodnutie Komisie (EÚ) 2021/355 z 25. februára 2021 o vnútroštátnych vykonávacích opatreniach na prechodné bezodplatné pridelenie emisných kvót skleníkových plynov v súlade s článkom 11 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES [oznámené pod číslom C(2021) 1215] (Ú. v. EÚ L 68, 2021, s. 221).

         (2)  Delegované nariadenie Komisie, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES, platné v celej Únii.

         (3)  Smernica 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. ES L 275, 2003, s. 32; Mim. vyd. 015/007, s. 631).

         (4)  Poznámka editora: meno výrobcu sa neuvádza.


title: Vec T-261/21: Žaloba podaná 17. mája 2021 – Sturz/EUIPO – Clatronic International (STEAKER)

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/39

      Žaloba podaná 17. mája 2021 – Sturz/EUIPO – Clatronic International (STEAKER)
      (Vec T-261/21)
      (2021/C 289/55)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Manfred Sturz (Schorndorf, Nemecko) (v zastúpení: B. Bittner, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Clatronic International GmbH (Kempen, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobca

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie STEAKER – ochranná známka Európskej únie č. 16 707 465

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 4. marca 2021 vo veci R 214/2020-2

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania,

                  —

                  v prípade pristúpenia vedľajšieho účastníka konania, uložiť mu povinnosť nahradiť trovy konania,

                  —

                  subsidiárne: vrátiť vec odvolaciemu senátu.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 2017/1001,

                  —

                  nevypočutie v konaní pred súdom podľa článku 94 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 2017/1001,

                  —

                  nevykonanie podrobného posúdenia a skreslenie skutkových okolností a dôkazov podľa článku 72 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 2017/1001,

                  —

                  zneužitie voľnej úvahy odvolacím senátom z dôvodu nepripustenia dôkazných prostriedkov.


title: Vec T-291/21: Žaloba podaná 25. mája 2021 – Cathay Pacific Airways/Komisia

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/41

      Žaloba podaná 25. mája 2021 – Cathay Pacific Airways/Komisia
      (Vec T-291/21)
      (2021/C 289/58)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Cathay Pacific Airways Ltd (Hong Kong, Čína) (v zastúpení: M. Rees a E. Estellon, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  podľa článkov 268 a 340 ZFEÚ uložil Európskej únii (zastúpenej Európskou komisiou) povinnosť zaplatiť:

                              —

                              finančnú náhradu zodpovedajúcu úrokom z omeškania zo sumy 57 120 000 eur vo výške úrokovej sadzby ECB pre jej refinančné operácie k 1. novembru 2010 (t. j. 1,0 percentuálneho bodu), zvýšenej o 3,5 percentuálneho bodu za obdobie od 10. februára 2011 do 4. februára 2016, z čoho vyplýva suma 14 211 026,51 eura, alebo v opačnom prípade vo výške úrokovej sadzby, ktorú Všeobecný súd bude považovať za primeranú,

                              —

                              zložené úroky zo sumy úrokov z omeškania za obdobie od 5. februára 2016 (prípadne odo dňa, ktorý Všeobecný súd uzná za vhodný) do dňa skutočného zaplatenia sumy požadovanej v tomto predchádzajúcom pododseku Európskou komisiou vo výške úrokovej sadzby ECB pre jej refinančné operácie zvýšenej o 3,5 percentuálneho bodu, prípadne vo výške úrokovej sadzby, ktorú Všeobecný súd bude považovať za primeranú,

                  —

                  v súlade s článkom 263 ZFEÚ zrušil napadnuté rozhodnutie a

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu žaloby o náhradu škody žalobkyňa uvádza jediný žalobný dôvod. Žalobkyňa tvrdí, že Európska únia je podľa článkov 266, 268 a 340 ZFEÚ povinná zaplatiť žalobkyni mimozmluvnú náhradu škody vo výške úrokov z omeškania za referenčné obdobie.
      Na podporu žaloby o neplatnosť rozhodnutia žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Všeobecný súd má zrušiť napadnuté rozhodnutie, ktorého základ pre zamietnutie žaloby bol dôvod premlčania, pretože v tejto súvislosti vychádza z nesprávneho právneho posúdenia.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje nariadenie Komisie č. 2342/2002 (1) vykladané v súlade s článkom 266 ZFEÚ.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje delegované nariadenie č. 1268/2012 (2) vykladané v súlade s článkom 266 ZFEÚ.

                  4.

                  Štvrtý žalobný je založený na tom, že Všeobecný súd má zrušiť napadnuté rozhodnutie (3) z dôvodu nedostatku odôvodnenia.

         (1)  Nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2342/2002 z 23. decembra 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 357, 2002, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 145).

         (2)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie (Ú. v. EÚ L 362, 2012, s. 1).

         (3)  Č. Ares(2021)2113498 z 25. marca 2021.


title: Vec T-292/21: Žaloba podaná 25. mája 2021 – Singapore Airlines Cargo/Komisia

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/42

      Žaloba podaná 25. mája 2021 – Singapore Airlines Cargo/Komisia
      (Vec T-292/21)
      (2021/C 289/59)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Singapore Airlines Cargo Pte Ltd (Singapur, Singapur) (v zastúpení: J. Wileur, J. Poitras, J. Ruiz Calzado a N. Solárová, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil žalobu za prípustnú,

                  —

                  uložil Európskej únii, zastúpenej Európskou komisiou, povinnosť nahradiť škodu, ktorá bola žalobkyni tým, že Komisia nezaplatila úroky u omeškania podľa prvého odseku článku 266 ZFEÚ na účely vyhovenia rozsudku zo 16. decembra 2015 vo veci T-43/11 Singapore Airlines Cargo Pte Ltd a Singapore Airlines Limited/Komisia, a teda zaplatiť nasledujúce sumy podľa druhého odseku článku 340 ZFEÚ, článku 268 ZFEÚ a druhého odseku článku 266 ZFEÚ:

                              —

                              (i) sumu rovnajúcu sa nezaplateným úrokom z omeškania, teda úrok vo výške 74 800 000 eur so sadzbou stanovenou Európskou centrálnou bankou pre refinančné operácie 1. novembra 2010 (konkrétne 1 %), zvýšenú o 3,5 % za obdobie od 11. februára 2011 do 8. februára 2016, mínus suma, ktorú už Komisia zaplatila (1 635 368 eur), čiže výsledkom je suma 15 185 410 eur alebo, ak nie, tak za časové obdobie v úrokovej sadzbe, ktoré Všeobecný súd považuje za primerané;

                              —

                              (ii) sumu rovnajúcu sa úrokom z nezaplatených úrokov z omeškania za obdobie od 9. februára 2016 do 1. februára 2021 vypočítaným na základe úrokovej sadzby Európskej centrálnej banky pre jej operácie refinancovania dňa 1. novembra 2010 (konkrétne 1 %), zvýšenej o 3,5 %, čiže výsledkom je dodatočná suma úrokov 3 407 356 eur, alebo ak nie, tak za časové obdobie v úrokovej sadzbe, ktoré Všeobecný súd považuje za primerané; a

                              —

                              (iii) zložený úrok, teda zložený úrok („tzv. capitalisation des intérêts“) zo sumy nezaplatených úrokov z omeškania a dodatočných úrokov vo výške 18 592 766 eur (alebo akúkoľvek inú sumu, ktorú Všeobecný súd považuje za primeranú) za obdobie od 2. februára 2021 do dátumu, kedy Komisia skutočne zaplatí všetky nezaplatené úroky v úrokovej sadzbe Európskej centrálnej banky pre jej operácie refinancovania dňa 1. novembra 2010 (konkrétne 1 %), zvýšenej o 3,5 %, alebo ak nie, tak za časové obdobie v úrokovej sadzbe, ktoré Všeobecný súd považuje za primerané.

                  —

                  okrem toho alebo subsidiárne, v celom rozsahu alebo sčasti, podľa článku 263 ZFEÚ, zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 25. marca 2021, ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobkyne o náhradu škody za nezaplatenie úrokov z omeškania a zložených úrokov.

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho návrhu na náhradu škody uvádza žalobkyňa jeden žalobný dôvod založený na tom, že Európska únia, zastúpená Komisiou, má mimozmluvnú zodpovednosť za zaplatenie náhrady škody podľa druhého odseku článku 340 ZFEÚ, článku 268 ZFEÚ a druhého odseku článku 266 ZFEÚ, rovnajúcu sa sume úrokov z omeškania, ktorú mala Komisia zaplatiť žalobkyni podľa prvého odseku článku 266 ZFEÚ, keď platila vracala samotnú sumu pokuty, ktorá bola predbežne zaplatená podľa rozhodnutia Komisie vo veci COMP/39258 – Letecká preprava, potom ako bolo toto rozhodnutie zrušené rozsudkom Všeobecného súdu vo veci T-43/11 Singapore Airlines Cargo Pte Ltd a Singapore Airlines Limited/Komisia. Žalobkyňa takisto požaduje náhradu škody rovnajúcu sa sume úrokov z omeškania, ktoré Komisia nezaplatila a zložených úrokov od dátumu žiadosti žalobkyne Komisii o zaplatenie dlhované sumy úrokov.
      Na podporu svojho návrhu na zrušenie žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod, v ktorom tvrdí, že rozhodnutie Európskej komisie z 25. marca 2021, ktorým bola odmietnutá žiadosť žalobkyne o úroky, obsahuje nesprávne právne posúdenie, keď sa v ňom dospelo k záveru, že žiadosť žalobkyne je premlčaná. Konštatovanie Európskej komisie nie je v súlade s judikatúrou a nepodporuje ho ani rozsudok Súdneho dvora z 20. januára 2021 vo veci C-301/19 Komisia/Printeos („Printeos“) (EU:C:2021:39).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod, v ktorom tvrdí, že rozhodnutie Európskej komisie obsahuje nesprávne právne posúdenie, keď sa v ňom vychádza len z článku 85a ods. 2 nariadenia Komisie (ES, Euratom) č. 2342/2002 z 23. decembra 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 357, 2002, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 145) a nezohľadňuje prvý odsek článku 266 ZFEÚ ako ho vykladajú súdy Európskej únie vo veci Printeos.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod, v ktorom tvrdí, že rozhodnutie Európskej komisie z 25. marca 2021 je nedostatočne odôvodnené, keďže neobsahuje primerane vysvetľujúce dôvody v rozpore s druhým odsekom článku 296 ZFEÚ.


title: Vec T-297/21: Žaloba podaná 21. mája 2021 – Troy Chemical a Troy/Komisia

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/44

      Žaloba podaná 21. mája 2021 – Troy Chemical a Troy/Komisia
      (Vec T-297/21)
      (2021/C 289/60)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Troy Chemical Co. BV (Delft, Holandsko) a Troy Corp. (Florham Park, New Jersey, Spojené štáty) (v zastúpení: D. Abrahams, H. Widemann a Ł. Gorywoda, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie žalovanej (EÚ) 2021/348 z 25. februára 2021 (1) v celom rozsahu,

                  —

                  nariadil akékoľvek iné opatrenie, ktoré považuje za potrebné a

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobkyne na podporu svojej žaloby uvádzajú štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tom, že žalovaná sa tým, že stanovila trojročné obdobie schválenia karbendazímu dopustila nesprávneho právneho posúdenia, zneužitia právomoci, porušenia legitímnej dôvery (vyplývajúcej z platných usmernení), porušenia zásady zákazu diskriminácie a zjavne nesprávneho posúdenia.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tom, že žalovaná sa tým, že dospela k záveru, že sa vyžadovali „osobitné podmienky“ na zákaz povoľovania biocídnych výrobkov na použitie v náterových farbách a v omietkach vo voľnom priestranstve, dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a zneužitia právomoci.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na tom, že žalovaná sa tým, že dospela k záveru, že sa vyžadovali „osobitné podmienky“ na zákaz uvádzania špecifických výrobkov (náterových farieb a omietok, ktoré boli ošetrené karbendazímom alebo ktoré obsahujú karbendazím), na trh na používanie vo voľnom priestranstve, dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, ako aj nesprávneho právneho posúdenia.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že žalovaná sa tým, že dospela k záveru, sa vyžadovali „osobitné podmienky“ na označovanie náterových farieb a omietok, ktoré boli ošetrené karbendazímom alebo ktoré obsahujú karbendazím, na trh na používanie vo voľnom priestranstve, aby pripomínali používateľom zákaz používania vo voľnom priestranstve, dopustila zjavne nesprávneho právneho a skutkového posúdenia.

         (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2021/348 z 25. februára 2021, ktorým sa schvaľuje karbendazím ako existujúca účinná látka na použitie v biocídnych výrobkoch typu 7 a 10 (Ú. v. EÚ L 68, 2021, s. 174).


title: Vec T-302/21: Žaloba podaná 27. mája 2021 – ABOCA a i./Komisia

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/45

      Žaloba podaná 27. mája 2021 – ABOCA a i./Komisia
      (Vec T-302/21)
      (2021/C 289/61)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: ABOCA SpA Società Agricola (Sansepolcro, Taliansko), Coswell SpA (Funo di Argelato, Taliansko), Associação portuguesa de suplementos alimentares (Apard) (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: B. Kelly, solicitor, K. Ewert, lawyer, D. Scannell, a C. Thomas, barristers-at-law)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd zrušil nariadenie Komisie (EÚ) 2021/468 z 18. marca 2021, ktorým sa mení príloha III k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1925/2006, pokiaľ ide o botanické druhy obsahujúce deriváty hydroxyantracénu (1) (ďalej len „napadnuté nariadenie“), v celom rozsahu alebo subsidiárne aspoň čiastočne, a rozhodol, že Komisia je povinná nahradiť ich trovy konania

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na protiprávnosti rozhodnutia Komisie postupovať podľa nariadenia (ES) č. 1925/2006 (ďalej len „nariadenie o prídavkoch“):

                              —

                              použitie výrazu „prípravky“ sporným nariadením má podľa všetkého za cieľ zakázať používanie všetkých zložiek a prírodných botanických extraktov ako potravín. Nariadenie o prídavkoch neposkytuje Komisii právomoc zakázovať potraviny,

                              —

                              Komisia mala postupovať podľa prísnejšieho postupu a právnych kritérií podľa smernice 2002/46/ES.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté nariadenie je právne neisté:

                              —

                              žalobkyne nedokážu určiť, či ich výrobky sú predmetom dodatočného preskúmania podľa článku 1 ods. 2 napadnutého nariadenia, pretože pojem „prípravky“ v rámci nariadenia o prídavkoch je neistý,

                              —

                              vzťah medzi dvoma článkami nariadenia o prídavkoch je neistý,

                              —

                              v každom prípade napadnuté nariadenie porušuje zásadu zákazu diskriminácie tým, že sa zameriava na výrobky žalobkýň, a nie na mnohé potravinové výrobky, ktoré tiež obsahujú HAD v podobných množstvách.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že analýza Európskej agentúry pre bezpečnosť potravín (EFSA) z roku 2017 nemôže spĺňať právne kritériá vyžadované podľa nariadenia o prídavkoch:

                              —

                              podľa platného právneho kritéria sa na to, aby príslušné látky boli uvedené v prílohe nariadenia o prídavkoch, vyžaduje identifikovateľné škodlivé účinky na ľudské zdravie,

                              —

                              v záveroch agentúry EFSA neboli identifikované škodlivé účinky na ľudské zdravie,

                              —

                              prístup Komisie je neprimeraný, pretože nespĺňa kritérium „nevyhnutnosti“ uvedené v nariadení o prídavkoch,

                              —

                              Komisia nepreskúmala údaje uverejňované od roku 2017, z ktorých vyplýva, že sa nepreukázali škodlivé účinky konzumácie predmetných látok na ľudské zdravie.

         (1)  Ú. v. EÚ L 96, 2021, s. 6.


title: Vec T-307/21: Žaloba podaná 1. júna 2021 – Classen Holz Kontor/EUIPO – Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer (DRYTILE)

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/46

      Žaloba podaná 1. júna 2021 – Classen Holz Kontor/EUIPO – Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer (DRYTILE)
      (Vec T-307/21)
      (2021/C 289/63)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Classen Holz Kontor GmbH (Kaisersesch, Nemecko) (v zastúpení: M. Bergermann a D. Graetsch, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer AG (Alfter, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľka spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie DRYTILE – prihláška č. 17 999 950

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 19. marca 2021 vo veci R 1226/2020-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov, ktoré vznikli v odvolacom konaní.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001.


title: Vec T-308/21: Žaloba podaná 1. júna 2021 – Classen Holz Kontor/EUIPO – Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer (new type tiling DRYTILE)

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/47

      Žaloba podaná 1. júna 2021 – Classen Holz Kontor/EUIPO – Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer (new type tiling DRYTILE)
      (Vec T-308/21)
      (2021/C 289/64)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Classen Holz Kontor GmbH (Kaisersesch, Nemecko) (v zastúpení: M. Bergermann a D. Graetsch, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Deutsche Steinzeug Cremer & Breuer AG (Alfter, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľka spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie new type tiling DRYTILE – prihláška č. 18 000 526

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 19. marca 2021 vo veci R 1227/2020-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov konania, ktoré vznikli v odvolacom konaní.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001.


title: Vec T-310/21: Žaloba podaná 2. júna 2021 – Air Canada/Komisia

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/48

      Žaloba podaná 2. júna 2021 – Air Canada/Komisia
      (Vec T-310/21)
      (2021/C 289/65)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Air Canada (Saint Laurent, Quebec, Kanada) (v zastúpení: T. Soames, I. Z. Prodromou Stamoudi, advokáti, a T. Johnston, barrister)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  uložil Európskej únii zastúpenej Komisiou povinnosť nahradiť škodu, ktorá vznikla spoločnosti Air Canada z dôvodu, že Komisia nezaplatila úroky z omeškania a zložené úroky podľa článku 266 prvého odseku ZFEÚ v rámci výkonu rozsudku zo 16. decembra 2015, Air Canada/Komisia (vec T-9/11), a teda aby zaplatila tieto sumy podľa článku 266 druhého odseku ZFEÚ, článku 268 ZFEÚ a článku 340 druhého odseku ZFEÚ:

                              —

                              sumu rovnajúcu sa dlžným úrokom z omeškania, t. j. úroky zo sumy 21 037 500,00 eur v úrokovej sadzbe Európskej centrálnej banky na jej refinančné operácie k 1. novembru 2010 (teda 1 %), zvýšenej o 3,5 % za obdobie od 10. februára 2011 do 8. februára 2016, zníženej o garantovaný výnos, ktorý už bol zaplatený, t. j. 468 540,80 eura, čo vedie k sume 4 264 896,70 eura, alebo v opačnom prípade v sadzbe, ktorú Všeobecný súd považuje za primeranú,

                              —

                              sumu rovnajúcu sa úrokom vo výške 4 264 896,70 eura v sadzbe omeškania za obdobie od 9. februára 2016 do dňa zaplatenia úrokov (4. februára 2021) podľa úrokovej sadzby Európskej centrálnej banky pre refinančné operácie k 1. novembru 2010 (teda 1 %), zvýšenej o 3,5 %, čo vedie k sume 958 550,14 eura (alebo v prípade, ak to nie je možné, v úrokovej sadzbe a za obdobie, ktoré Všeobecný súd považuje za primerané), a

                              —

                              sumu rovnajúca sa zloženým úrokom zo sumy nezaplatených úrokov zo sumy dlhovanej ku dňu príslušných úrokov (4 264 896,70 eura + 958 550,14 eura: 5 223 446,84 eura alebo akejkoľvek inej sume, ktorú Všeobecný súd považuje za primeranú) za obdobie od 5. februára 2021 do dňa, keď Komisia vráti spoločnosti Air Canada dlžné úroky podľa úrokovej sadzby Európskej centrálnej banky pre jej refinančné operácie k 1. novembru 2010 (teda 1 %), zvýšenej o 3,5 %, alebo ak to nie je možné, za obdobie a úrokovú sadzbu, ktorú Všeobecný súd považuje za primerané,

                  —

                  okrem toho a/alebo subsidiárne zrušil napadnuté rozhodnutie, a

                  —

                  zaviazal Komisiu na náhradu trov konania žalobkyne.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na mimozmluvnej zodpovednosti Európskej únie za zaplatenie určitých splatných súm úrokov. Žalobkyňa uvádza, že 8. februára 2016 jej Komisia vyplatila sumu zodpovedajúcu „zaručené výnosy“ predbežnej platby uhradenej žalobkyňou 10. februára 2011. Žalobkyňa tvrdí, že „zaručené výnosy“ neodrážali sumy, ktoré sú jej dlžné ako úroky z omeškania. Žalobkyňa preto vytýka Komisii, že porušila článok 268 ZFEÚ a požaduje vydanie príkazu, ktorým sa Komisii uloží povinnosť zaplatiť zložené úroky z omeškania.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tom, že žaloba o zaplatenie úrokov nebola premlčaná, a v dôsledku toho má Všeobecný súd zrušiť rozhodnutie Komisie z 25. marca 2021 (1).

         (1)  Ares (2021) 2113744 z 25. marca 2021.


title: Vec T-314/21: Žaloba podaná 4. júna 2021 – TA/Parlament

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/50

      Žaloba podaná 4. júna 2021 – TA/Parlament
      (Vec T-314/21)
      (2021/C 289/67)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: TA (v zastúpení: M. Casado García-Hirschfeld, advokátka)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil túto žalobu za prípustnú,

                  —

                  zrušil hodnotiacu správu žalobcu za rok 2019 a v prípade potreby zrušil rozhodnutie z 29. marca 2021 pána Welleho, ktoré bolo vydané ako odpoveď na sťažnosť v zmysle článku 90 ods. 2 služobného poriadku,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 43 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie (ďalej len „služobný poriadok“), článku 5 ods. 2 a článku 6 ods. 11 vnútorných pravidiel upravujúcich uplatňovanie všeobecných vykonávacích ustanovení uplatňovaných na článok 43 služobného poriadku, ako aj na porušení článku 15 ods. 2 a článku 87 ods. 1 podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie. Žalobca predovšetkým tvrdí, že hodnotitelia tým, že nezohľadnili absenciu cieľov stanovených na rok 2019, porušili vyššie uvedené ustanovenia.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na vecnej nesprávnosti skutkových zistení, ktorá viedla k zjavne nesprávnemu posúdeniu.


title: Vec T-315/21: Žaloba podaná 4. júna 2021 – Laboratorios Ern/EUIPO – Nordesta (APIAL)

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/50

      Žaloba podaná 4. júna 2021 – Laboratorios Ern/EUIPO – Nordesta (APIAL)
      (Vec T-315/21)
      (2021/C 289/68)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: I. Miralles Llorca, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Nordesta GmbH (Mníchov, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie APIAL – prihláška č. 17 958 998.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 25. marca 2021 vo veci R 1560/2020-4.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a zamietol prihlášku ochrannej známky Európskej únie č. 17 958 998 APIAL pre všetky výrobky zaradené do tried 3, 4 a 5,

                  —

                  uložil EUIPO a spoločnosti Nordesta GmbH, ak sa rozhodne vstúpiť do tohto konania ako vedľajší účastník konania, povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-317/21: Žaloba podaná 7. júna 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – Brito & Pereira (TINTAS BRICOR)

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/52

      Žaloba podaná 7. júna 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – Brito & Pereira (TINTAS BRICOR)
      (Vec T-317/21)
      (2021/C 289/70)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. Rivas Zurdo, abogado)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Brito & Pereira (Vizela, Portugalsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie TINTAS BRICOR – prihláška č. 17 944 336

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 26. marca 2021 vo veci R 882/2020-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa ním zamieta odvolanie osoby, ktorá podala námietky a potvrdzuje sa rozhodnutie námietkového oddelenia vydané v námietkovom konaní B 3 070 825, pričom sa povoľuje zápis ochrannej známky Európskej únie č. 17 944 336 TINTAS BRICOR (obrazová) na označenie určitých výrobkov a služieb tried 2 a 35,

                  —

                  uložil protistrane alebo protistranám v tomto konaní povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  nesprávne posúdenie dôkazov o používaní ochranných známok uvádzaných na podporu námietok,

                  —

                  nelogickosť odôvodnenia kvôli jeho nesúdržnosti alebo vnútornej rozpornosti vzhľadom na to, že podľa názoru žalobkyne existuje jednoznačný rozpor medzi bodmi ako sú 44, 45 a 46 spolu s konečným záverom v zmysle uznania existencie činností propagácie, reklamy a obchodného riadenia týkajúcich sa ochrannej známky BRICOR v týchto bodoch a bodom 56, ktorý uvedené popiera.


title: Vec T-680/20: Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. júna 2021 – Novelis/Komisia

text:
               19.7.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 289/53

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. júna 2021 – Novelis/Komisia
      (Vec T-680/20) (1)

      (2021/C 289/71)
      Jazyk konania: angličtina
      Predsedníčka deviatej komory nariadila výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 19, 18.1.2021.


title: Vec C-645/19: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 15. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel – Belgicko) – Facebook Ireland Limited, Facebook Inc., Facebook Belgium BVBA/Gegevensbeschermingsautoriteit (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochrana fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov – Charta základných práv Európskej únie – Články 7, 8 a 47 – Nariadenie (EÚ) 2016/679 – Cezhraničné spracúvanie osobných údajov – Mechanizmus „jednotného kontaktného miesta“ – Lojálna a účinná spolupráca dozorných orgánov – Príslušnosť a právomoci – Procesná spôsobilosť)

text:
               2.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/3

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 15. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel – Belgicko) – Facebook Ireland Limited, Facebook Inc., Facebook Belgium BVBA/Gegevensbeschermingsautoriteit
      (Vec C-645/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov - Charta základných práv Európskej únie - Články 7, 8 a 47 - Nariadenie (EÚ) 2016/679 - Cezhraničné spracúvanie osobných údajov - Mechanizmus „jednotného kontaktného miesta“ - Lojálna a účinná spolupráca dozorných orgánov - Príslušnosť a právomoci - Procesná spôsobilosť)
      (2021/C 310/03)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hof van beroep te Brussel

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne): Facebook Ireland Limited, Facebook Inc., Facebook Belgium BVBA

         Žalovaný: Gegevensbeschermingsautoriteit

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 55 ods. 1 a články 56 až 58, ako aj články 60 až 66 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov), v spojení s článkami 7, 8 a 47 Charty základných práv Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že dozorný orgán členského štátu, ktorý má podľa vnútroštátnych právnych predpisov prijatých na vykonanie článku 58 ods. 5 daného nariadenia právomoc upozorniť súd tohto členského štátu na akékoľvek údajné porušenie uvedeného nariadenia a prípadne začať súdne konanie, môže túto právomoc vykonávať v súvislosti s cezhraničným spracúvaním údajov, hoci nie je „vedúcim dozorným orgánom“ v zmysle článku 56 ods. 1 toho istého nariadenia vo vzťahu k tomuto spracúvaniu údajov, ak k výkonu tejto právomoci dôjde v niektorej zo situácií, v ktorých nariadenie 2016/679 priznáva tomuto dozornému orgánu právomoc na prijatie rozhodnutia konštatujúceho, že uvedené spracúvanie porušuje pravidlá, ktoré sú v ňom uvedené, ako aj pod podmienkou, že budú dodržané postupy spolupráce a konzistentnosti stanovené v tomto nariadení.

                  2.

                  Článok 58 ods. 5 nariadenia 2016/679 sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade cezhraničného spracúvania údajov výkon právomoci dozorného orgánu iného členského štátu než vedúceho dozorného orgánu podať žalobu na súde v zmysle tohto ustanovenia nevyžaduje, aby prevádzkovateľ alebo sprostredkovateľ cezhraničného spracúvania osobných údajov, proti ktorému bola táto žaloba podaná, mal hlavnú prevádzkareň alebo inú prevádzkareň na území tohto členského štátu.

                  3.

                  Článok 58 ods. 5 nariadenia 2016/679 sa má vykladať v tom zmysle, že výkon právomoci dozorného orgánu iného členského štátu než vedúceho dozorného orgánu upozorniť súd tohto členského štátu na akékoľvek údajné porušenie uvedeného nariadenia a prípadne začať súdne konanie v zmysle tohto ustanovenia, sa môže uplatniť tak voči tejto hlavnej prevádzkarni prevádzkovateľa nachádzajúcej sa v členskom štáte tohto orgánu, ako aj voči inej prevádzkarni tohto prevádzkovateľa, pokiaľ sa žaloba týka spracúvania údajov vykonávaného v rámci činnosti danej prevádzkarne a uvedený orgán môže vykonať túto právomoc v súlade s tým, čo je uvedené v odpovedi na prvú položenú prejudiciálnu otázku.

                  4.

                  Článok 58 ods. 5 nariadenia 2016/679 sa má vykladať v tom zmysle, že ak dozorný orgán členského štátu, ktorý nie je „vedúcim dozorným orgánom“ v zmysle článku 56 ods. 1 tohto nariadenia, podal pred 25. májom 2018 žalobu týkajúcu sa cezhraničného spracúvania osobných údajov, t. j. pred dátumom, keď sa toto nariadenie stalo uplatniteľným, v konaní o tejto žalobe sa môže z pohľadu práva Únie pokračovať na základe ustanovení smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov, ktorá sa naďalej uplatňuje s ohľadom na porušenia pravidiel, ktoré sú v nej stanovené a ku ktorým dochádzalo až do dátumu jej zrušenia. Dôvodom na podanie uvedenej žaloby zo strany tohto orgánu môžu byť navyše porušenia, ku ktorým došlo po tomto dátume, a to na základe článku 58 ods. 5 nariadenia 2016/679, ak ide o niektorú zo situácií, pre ktoré toto nariadenie výnimočne priznáva dozornému orgánu členského štátu, ktorý nie je „vedúcim dozorným orgánom“, právomoc na prijatie rozhodnutia konštatujúceho, že predmetné spracúvanie dotknutých údajov je v rozpore s pravidlami stanovenými v uvedenom nariadení s ohľadom na ochranu práv fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov, ako aj pod podmienkou, že budú dodržané postupy spolupráce a konzistentnosti stanovené v tomto istom nariadení, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

                  5.

                  Článok 58 ods. 5 nariadenia 2016/679 sa má vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie má priamy účinok, takže vnútroštátny dozorný orgán sa môže odvolávať na uvedené ustanovenie voči jednotlivcom s cieľom podať žalobu alebo pokračovať v konaní o žalobe, a to napriek tomu, že to isté ustanovenie nebolo osobitne vykonané v právnej úprave dotknutého členského štátu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 406, 2.12.2019.


title: Vec C-800/19: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Apelacyjny w Warszawie – Poľsko) – Mittelbayerischer Verlag KG/SM (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Justičná spolupráca v občianskych veciach – Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 – Právomoc a uznávanie a výkon rozsudkov v občianskych a obchodných veciach – Článok 7 bod 2 – Osobitná právomoc vo veciach nárokov z mimozmluvnej zodpovednosti – Miesto, kde došlo alebo by mohlo dôjsť ku skutočnosti, ktorá zakladá takýto nárok – Osoba, ktorá tvrdí, že jej práva na ochranu osobnosti boli porušené v dôsledku uverejnenia článku na internete – Miesto vzniku škody – Centrum záujmov tejto osoby)

text:
               2.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/5

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Apelacyjny w Warszawie – Poľsko) – Mittelbayerischer Verlag KG/SM
      (Vec C-800/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 - Právomoc a uznávanie a výkon rozsudkov v občianskych a obchodných veciach - Článok 7 bod 2 - Osobitná právomoc vo veciach nárokov z mimozmluvnej zodpovednosti - Miesto, kde došlo alebo by mohlo dôjsť ku skutočnosti, ktorá zakladá takýto nárok - Osoba, ktorá tvrdí, že jej práva na ochranu osobnosti boli porušené v dôsledku uverejnenia článku na internete - Miesto vzniku škody - Centrum záujmov tejto osoby)
      (2021/C 310/04)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Apelacyjny w Warszawie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Mittelbayerischer Verlag KG

         Žalovaný: SM

         Výrok rozsudku

      Článok 7 bod 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že súd miesta, kde sa nachádza centrum záujmov osoby, ktorá tvrdí, že jej práva na ochranu osobnosti boli porušené obsahom uverejneným na internetovej stránke, má právomoc rozhodovať o žalobe o náhradu celej údajne spôsobenej škody podanej touto osobou len v prípade, ak sa v tomto obsahu nachádzajú objektívne a overiteľné skutočnosti, ktoré umožňujú priamo alebo nepriamo identifikovať uvedenú osobu ako jednotlivca.

         (1)  Ú. v. EÚ C 27, 27.1.2020.


title: Vec C-862/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. júna 2021 – Česká republika/Európska komisia, Poľská republika (Odvolanie – Európsky sociálny fond (ESF) – Európsky fond regionálneho rozvoja (EFRR) – Čiastočné zrušenie pomoci pre operačné programy v Českej republike – Smernica 2004/18/ES – Článok 16 písm. b) – Osobitná výnimka – Verejné zákazky na služby týkajúce sa programového materiálu určeného na vysielanie)

text:
               2.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/5

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. júna 2021 – Česká republika/Európska komisia, Poľská republika
      (Vec C-862/19 P) (1)

      (Odvolanie - Európsky sociálny fond (ESF) - Európsky fond regionálneho rozvoja (EFRR) - Čiastočné zrušenie pomoci pre operačné programy v Českej republike - Smernica 2004/18/ES - Článok 16 písm. b) - Osobitná výnimka - Verejné zákazky na služby týkajúce sa programového materiálu určeného na vysielanie)
      (2021/C 310/05)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, O. Serdula, J. Vláčil a I. Gavrilová, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: P. Ondrůšek a P. Arenas, splnomocnení zástupcovia), Poľská republika

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Česká republika znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

         (1)  Ú. v. EÚ C 27, 27.1.2020.


title: Vec C-23/20: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 17. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Klagenævnet for Udbud – Dásnko) – Simonsen & Weel A/S/Region Nordjylland og Region Syddanmark (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Verejné obstarávanie – Rámcová dohoda – Smernica 2014/24/EÚ – Článok 5 ods. 5 – Článok 18 ods. 1 – Články 33 a 49 – Časť C body 7, 8 a 10 prílohy V – Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2015/1986 – Body II.1.5) a II.2.6) prílohy II – Postupy verejného obstarávania – Povinnosť uviesť v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania alebo špecifikáciách na jednej strane predpokladané množstvo alebo hodnotu a na druhej strane maximálne množstvo alebo hodnotu výrobkov, ktoré sa majú dodať na základe rámcovej dohody – Zásady transparentnosti a rovnosti zaobchádzania – Smernica 89/665/EHS – Článok 2d ods. 1 – Postupy preskúmavania vo veciach verejného obstarávania – Neúčinnosť zmluvy – Vylúčenie)

text:
               2.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/6

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 17. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Klagenævnet for Udbud – Dásnko) – Simonsen & Weel A/S/Region Nordjylland og Region Syddanmark
      (Vec C-23/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné obstarávanie - Rámcová dohoda - Smernica 2014/24/EÚ - Článok 5 ods. 5 - Článok 18 ods. 1 - Články 33 a 49 - Časť C body 7, 8 a 10 prílohy V - Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2015/1986 - Body II.1.5) a II.2.6) prílohy II - Postupy verejného obstarávania - Povinnosť uviesť v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania alebo špecifikáciách na jednej strane predpokladané množstvo alebo hodnotu a na druhej strane maximálne množstvo alebo hodnotu výrobkov, ktoré sa majú dodať na základe rámcovej dohody - Zásady transparentnosti a rovnosti zaobchádzania - Smernica 89/665/EHS - Článok 2d ods. 1 - Postupy preskúmavania vo veciach verejného obstarávania - Neúčinnosť zmluvy - Vylúčenie)
      (2021/C 310/06)
      Jazyk konania: dánčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Klagenævnet for Udbud

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Simonsen & Weel A/S

         Žalovaný: Region Nordjylland og Region Syddanmark

         za účasti: Nutricia A/S

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 49 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES, body 7 a 8, ako aj bod 10 písm. a) časti C prílohy V tejto smernice v spojení s článkom 33 uvedenej smernice a zásady rovnosti zaobchádzania a transparentnosti uvedené v článku 18 ods. 1 tejto smernice sa majú vykladať v tom zmysle, že oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania musí uvádzať tak predpokladané množstvo a/alebo hodnotu, ako aj maximálne množstvo a/alebo hodnotu výrobkov, ktoré sa majú dodať na základe rámcovej dohody, pričom po dosiahnutí tohto limitu predmetná rámcová dohoda prestáva byť účinná.

                  2.

                  Článok 49 smernice 2014/24, ako aj bod 7 a bod 10 písm. a) časti C prílohy V tejto smernice v spojení s článkom 33 uvedenej smernice a zásady rovnosti zaobchádzania a transparentnosti uvedené v článku 18 ods. 1 tejto smernice sa majú vykladať v tom zmysle, že v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania sa musí uviesť predpokladané množstvo a/alebo hodnota výrobkov a maximálne množstvo a/alebo hodnota výrobkov, ktoré sa majú celkovo dodať na základe rámcovej dohody, a v tomto oznámení o vyhlásení verejného obstarávania sa môžu stanoviť ďalšie požiadavky, ktoré sa verejný obstarávateľ rozhodne doplniť.

                  3.

                  Článok 2d ods. 1 písm. a) smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2014/23/EÚ z 26. februára 2014, sa má vykladať v tom zmysle, že sa neuplatní za predpokladu, že oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie, hoci na jednej strane predpokladané množstvo a/alebo predpokladaná hodnota výrobkov, ktoré sa majú dodať na základe plánovanej rámcovej dohody, nevyplýva z tohto oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania, ale zo špecifikácií, a na druhej strane ani v tomto oznámení o vyhlásení verejného obstarávania, ani v týchto špecifikáciách nie je uvedené maximálne množstvo a/alebo maximálna hodnota výrobkov, ktoré sa majú dodať na základe uvedenej rámcovej dohody.

         (1)  Ú. v. EÚ C 95, 23.3.2020.


title: Vec C-684/20 P: Odvolanie podané 16. decembra 2020: Eleanor Sharpston proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) zo 6. októbra 2020 vo veci T-180/20, Sharpston/Rada a Konferencia zástupcov vlád členských štátov

text:
               2.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/9

      Odvolanie podané 16. decembra 2020: Eleanor Sharpston proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) zo 6. októbra 2020 vo veci T-180/20, Sharpston/Rada a Konferencia zástupcov vlád členských štátov
      (Vec C-684/20 P)
      (2021/C 310/10)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Eleanor Sharpston (v zastúpení: N. Forwood, Barrister-at-Law, J. Robb, Barrister, J. Flynn QC a H. Mercer QC)

         Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, Konferencia zástupcov vlád členských štátov
      Uznesením zo 16. júna 2021 Súdny dvor (prvá komora) rozhodol, že odvolanie sa zamieta ako čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne ako zjavne nedôvodné, pričom odvolateľka znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-685/20 P: Odvolanie podané 16. decembra 2020: Eleanor Sharpston proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) zo 6. októbra 2020 vo veci T-550/20, Sharpston/Rada a zástupcovia vlád členských štátov

text:
               2.8.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/9

      Odvolanie podané 16. decembra 2020: Eleanor Sharpston proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) zo 6. októbra 2020 vo veci T-550/20, Sharpston/Rada a zástupcovia vlád členských štátov
      (Vec C-685/20 P)
      (2021/C 310/11)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Eleanor Sharpston (v zastúpení: N. Forwood, Barrister-at-Law, J. Robb, Barrister, J. Flynn QC a H. Mercer QC)

         Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, zástupcovia vlád členských štátov
      Uznesením zo 16. júna 2021 Súdny dvor (prvá komora) rozhodol, že odvolanie sa zamieta ako čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne ako zjavne nedôvodné, pričom odvolateľka znáša svoje vlastné trovy konania.