title: Vec C-674/20: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 27. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle – Belgicko) – Airbnb Ireland UC/Région de Bruxelles-Capitale (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Vnútorný trh – Článok 114 ods. 2 ZFEÚ – Vylúčenie daňových predpisov – Smernica 2000/31/ES – Služby informačnej spoločnosti – Elektronický obchod – Telematický sprostredkovateľský portál s nehnuteľnosťami – Článok 1 ods. 5 písm. a) – Vylúčenie daňovej oblasti – Definícia – Regionálna právna úprava týkajúca sa dane z turistických ubytovacích zariadení – Ustanovenie, ktoré ukladá sprostredkovateľom povinnosť oznámiť na písomnú žiadosť určité údaje týkajúce sa prevádzkovania týchto zariadení daňovému úradu s cieľom identifikácie osôb podliehajúcich tejto dani – Článok 56 ZFEÚ – Neexistencia diskriminácie – Neexistencia obmedzenia)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/13

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 27. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle – Belgicko) – Airbnb Ireland UC/Région de Bruxelles-Capitale
      (Vec C-674/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Vnútorný trh - Článok 114 ods. 2 ZFEÚ - Vylúčenie daňových predpisov - Smernica 2000/31/ES - Služby informačnej spoločnosti - Elektronický obchod - Telematický sprostredkovateľský portál s nehnuteľnosťami - Článok 1 ods. 5 písm. a) - Vylúčenie daňovej oblasti - Definícia - Regionálna právna úprava týkajúca sa dane z turistických ubytovacích zariadení - Ustanovenie, ktoré ukladá sprostredkovateľom povinnosť oznámiť na písomnú žiadosť určité údaje týkajúce sa prevádzkovania týchto zariadení daňovému úradu s cieľom identifikácie osôb podliehajúcich tejto dani - Článok 56 ZFEÚ - Neexistencia diskriminácie - Neexistencia obmedzenia)
      (2022/C 237/16)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour constitutionnelle

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Airbnb Ireland UC

         Žalovaný: Région de Bruxelles-Capitale

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Ustanovenie daňovej právnej úpravy členského štátu, ktoré ukladá sprostredkovateľom povinnosť, pokiaľ ide o turistické ubytovacie zariadenia nachádzajúce sa v regióne tohto členského štátu, pre ktoré pôsobia ako sprostredkovatelia alebo vedú reklamnú politiku, oznámiť regionálnej daňovej správe na základe jej písomnej žiadosti údaje o prevádzkovateľovi a turistickom ubytovacom zariadení, ako aj počet prenocovaní a ubytovacích jednotiek využitých v priebehu predchádzajúceho roka, sa má považovať svojou povahou za neoddeliteľné od právnej úpravy, ktorej je súčasťou, a teda patrí do „daňovej oblasti“, ktorá je výslovne vylúčená z pôsobnosti smernice 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode („smernica o elektronickom obchode“).

                  2.

                  Právna úprava, ktorá ukladá poskytovateľom služieb sprostredkovania nehnuteľností, bez ohľadu na ich sídlo a spôsob sprostredkovania, pokiaľ ide o turistické ubytovacie zariadenia nachádzajúce sa v regióne dotknutého členského štátu, pre ktoré pôsobia ako sprostredkovatelia alebo vedú reklamnú politiku, oznámiť regionálnej daňovej správe na základe jej písomnej žiadosti údaje o prevádzkovateľovi a turistickom ubytovacom zariadení, ako aj počet prenocovaní a ubytovacích jednotiek využitých v priebehu predchádzajúceho roka, neodporuje zákazu stanovenému v článku 56 ZFEÚ.

         (1)  Ú. v. EÚ C 128, 12.4.2021.


title: Vec C-44/21: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht München I – Nemecko) – Phoenix Contact GmbH & Co. KG/HARTING Deutschland GmbH & Co. KG, Harting Electric GmbH & Co. KG (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Duševné vlastníctvo – Smernica 2004/48/ES – Článok 9 ods. 1 – Európsky patent – Predbežné opatrenia – Právomoc vnútroštátnych súdnych orgánov vydať predbežné opatrenie s cieľom zamedziť hroziace porušenie práva duševného vlastníctva – Vnútroštátna judikatúra, ktorá odmieta návrhy na nariadenie predbežného opatrenia, ak platnosť dotknutého patentu nebola potvrdená aspoň prvostupňovým rozhodnutím vydaným v námietkovom konaní alebo konaní o vyhlásení neplatnosti – Povinnosť konformného výkladu)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/14

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht München I – Nemecko) – Phoenix Contact GmbH & Co. KG/HARTING Deutschland GmbH & Co. KG, Harting Electric GmbH & Co. KG
      (Vec C-44/21) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Duševné vlastníctvo - Smernica 2004/48/ES - Článok 9 ods. 1 - Európsky patent - Predbežné opatrenia - Právomoc vnútroštátnych súdnych orgánov vydať predbežné opatrenie s cieľom zamedziť hroziace porušenie práva duševného vlastníctva - Vnútroštátna judikatúra, ktorá odmieta návrhy na nariadenie predbežného opatrenia, ak platnosť dotknutého patentu nebola potvrdená aspoň prvostupňovým rozhodnutím vydaným v námietkovom konaní alebo konaní o vyhlásení neplatnosti - Povinnosť konformného výkladu)
      (2022/C 237/17)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht München I

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Phoenix Contact GmbH & Co. KG

         Žalované: HARTING Deutschland GmbH & Co. KG, Harting Electric GmbH & Co. KG

         Výrok rozsudku

      Článok 9 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej judikatúre, podľa ktorej sa návrhy na nariadenie predbežného opatrenia pre porušenie patentu v zásade musia zamietnuť, ak platnosť dotknutého patentu nebola potvrdená aspoň prvostupňovým rozhodnutím vydaným v námietkovom konaní alebo konaní o vyhlásení neplatnosti.

         (1)  Ú. v. EÚ C 182, 10.5.2021.


title: Vec C-72/21: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) – Lotyšsko) – SIA „PRODEX“/Valsts ieņēmumu dienests (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Colná únia – Spoločný colný sadzobník – Kombinovaná nomenklatúra – Položky sadzobníka – Podpoložka 4418 20 – Rozsah – Dvere a ich rámy, zárubne a prahy – Dosky MDF a lišty – Všeobecné pravidlo 2 a) prvá časť na interpretáciu kombinovanej nomenklatúry – Nekompletný alebo nedokončený výrobok – Pojem)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/14

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) – Lotyšsko) – SIA „PRODEX“/Valsts ieņēmumu dienests
      (Vec C-72/21) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Colná únia - Spoločný colný sadzobník - Kombinovaná nomenklatúra - Položky sadzobníka - Podpoložka 4418 20 - Rozsah - Dvere a ich rámy, zárubne a prahy - Dosky MDF a lišty - Všeobecné pravidlo 2 a) prvá časť na interpretáciu kombinovanej nomenklatúry - Nekompletný alebo nedokončený výrobok - Pojem)
      (2022/C 237/18)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: SIA „PRODEX“

         Žalovaná: Valsts ieņēmumu dienests

         Výrok rozsudku

      Podpoložka kombinovanej nomenklatúry 4418 20 v spojení s prvou časťou všeobecného pravidla 2 a) na interpretáciu tejto nomenklatúry uvedenej v prílohe I k nariadeniu Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku v jeho znení vyplývajúcom z vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 1001/2013 zo 4. októbra 2013 sa má vykladať v tom zmysle, že zahŕňa ako samostatné výrobky tovary opísané ako dosky a lišty z dreva, ktorých profil a dekoratívna povrchová úprava objektívne naznačujú, že sú určené na výrobu rámov, zárubní a prahov dverí, aj keď sú nekompletné alebo nedokončené, pod podmienkou, že tieto tovary sa podrobili opracovaniu, ktoré ich robí použiteľnými výlučne ako rámy, zárubne a prahy dverí, a že teda majú podstatný charakter dokončených výrobkov.

         (1)  Ú. v. EÚ C 138, 19.4.2021.


title: Vec C-86/21: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León – Španielsko) – Gerencia Regional de Salud de Castilla y León/Delia (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Voľný pohyb pracovníkov – Článok 45 ZFEÚ – Nariadenie (EÚ) č. 492/2011 – Článok 7 ods. 2 – Rovnosť zaobchádzania – Vnútroštátny systém uznávania kariérneho postupu zdravotníckych pracovníkov – Nezohľadnenie odbornej praxe získanej v rámci služieb zdravotnej starostlivosti iného členského štátu – Prekážka)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/15

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León – Španielsko) – Gerencia Regional de Salud de Castilla y León/Delia
      (Vec C-86/21) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Voľný pohyb pracovníkov - Článok 45 ZFEÚ - Nariadenie (EÚ) č. 492/2011 - Článok 7 ods. 2 - Rovnosť zaobchádzania - Vnútroštátny systém uznávania kariérneho postupu zdravotníckych pracovníkov - Nezohľadnenie odbornej praxe získanej v rámci služieb zdravotnej starostlivosti iného členského štátu - Prekážka)
      (2022/C 237/19)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Gerencia Regional de Salud de Castilla y León

         Žalovaná: Delia

         Výrok rozsudku

      Článok 45 ZFEÚ a článok 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 492/2011 z 5. apríla 2011 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Únie sa majú vykladať v tom zmysle, že im odporuje vnútroštátna právna úprava týkajúca sa uznávania kariérneho postupu v rámci služby zdravotnej starostlivosti členského štátu, ktorá bráni tomu, aby bola v rámci počtu odpracovaných rokov zohľadnená odborná prax, ktorú pracovník získal vo verejnej službe zdravotnej starostlivosti v inom členskom štáte, pokiaľ obmedzenie voľného pohybu pracovníkov obsiahnuté v tejto právnej úprave nespĺňa cieľ všeobecného záujmu, neumožňuje zabezpečenie dosiahnutia tohto cieľa a ide nad rámec toho, čo je nevyhnutné na jeho dosiahnutie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 189, 17.5.2021.


title: Vec C-89/21: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – UAB „Romega“/Valstybinė maisto ir veterinarijos tarnyba (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Potravinová právna úprava – Nariadenie (ES) č. 2073/2005 – Mikrobiologické kritériá pre potraviny – Článok 1 – Príloha I – Čerstvé hydinové mäso – Kontrola prítomnosti salmonel uvedených v bode 1.28 kapitoly I k tejto prílohe príslušnými vnútroštátnymi orgánmi – Kontrola prítomnosti iných patogénnych mikroorganizmov – Nariadenie (ES) č. 178/2002 – Článok 14 ods. 8 – Voľná úvaha vnútroštátnych orgánov – Rozsah)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/16

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 28. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – UAB „Romega“/Valstybinė maisto ir veterinarijos tarnyba
      (Vec C-89/21) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Potravinová právna úprava - Nariadenie (ES) č. 2073/2005 - Mikrobiologické kritériá pre potraviny - Článok 1 - Príloha I - Čerstvé hydinové mäso - Kontrola prítomnosti salmonel uvedených v bode 1.28 kapitoly I k tejto prílohe príslušnými vnútroštátnymi orgánmi - Kontrola prítomnosti iných patogénnych mikroorganizmov - Nariadenie (ES) č. 178/2002 - Článok 14 ods. 8 - Voľná úvaha vnútroštátnych orgánov - Rozsah)
      (2022/C 237/20)
      Jazyk konania: litovčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: UAB „Romega“

         Žalovaná: Valstybinė maisto ir veterinarijos tarnyba

         Výrok rozsudku

      Článok 1 nariadenia Komisie (ES) č. 2073/2005 z 15. novembra 2005 o mikrobiologických kritériách pre potraviny, zmeneného nariadením Komisie (EÚ) č. 1086/2011 z 27. októbra 2011, v spojení s článkom 14 ods. 8 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 z 28. januára 2002, ktorým sa ustanovujú všeobecné zásady a požiadavky potravinového práva, zriaďuje Európsky úrad pre bezpečnosť potravín a stanovujú postupy v záležitostiach bezpečnosti potravín, sa má vykladať v tom zmysle, že príslušný orgán členského štátu môže považovať za nebezpečnú v zmysle článku 14 ods. 1 a 2 nariadenia č. 178/2002 kategóriu potravín, ktorá pozostáva z čerstvého hydinového mäsa, v ktorom boli zistené iné patogénne mikroorganizmy než sérotypy salmonely uvedené v kapitole 1 bode 1.28 prílohy I k nariadeniu č. 2073/2005, zmenenému nariadením č. 1086/2011.

         (1)  Ú. v. EÚ C 163, 3.5.2021.


title: Vec C-184/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 10. marca 2022 – IK/KfH Kuratorium für Dialyse und Nierentransplantation e.V.

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/31

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 10. marca 2022 – IK/KfH Kuratorium für Dialyse und Nierentransplantation e.V.
      (Vec C-184/22)
      (2022/C 237/41)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesarbeitsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: IK

         Odporca: KfH Kuratorium für Dialyse und Nierentransplantation e.V.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa článok 157 ZFEÚ, ako aj článok 2 ods. 1 písm. b) a článok 4 prvá veta smernice 2006/54/ES (1) vykladať v tom zmysle, že vnútroštátna kolektívna zmluva, ktorá predpokladá vyplácanie príplatkov za prácu nadčas len za hodiny, ktoré boli odpracované nad rámec riadneho pracovného času pracovníka na plný úväzok, je rozdielnym zaobchádzaním medzi pracovníkmi na plný úväzok a pracovníkmi na kratší pracovný čas?

                  2.

                  V prípade, ak Súdny dvor odpovie na prvú otázku kladne:

                              a)

                              majú sa článok 157 ZFEÚ, ako aj článok 2 ods. 1 písm. b) a článok 4 prvá veta smernice 2006/54/ES vykladať v tom zmysle, že v takomto prípade pre konštatovanie, že rozdielne zaobchádzanie sa dotýka omnoho výraznejšie žien, ako mužov, nestačí, že pracovníkmi na dobu určitú je podstatne viac žien ako mužov, ale vyžaduje sa tiež, aby bol počet mužov resp. ich podiel medzi pracovníkmi na plný úväzok výrazne vyšší?

                              b)

                              alebo z úvah Súdneho dvora uvedených v bodoch 25 až 36 rozsudku z 26. januára 2021 vo veci C-16/19, EU:C:2021:64, Szpital Kliniczny im. dra J. Babińskiego Samodzielny Publiczny Zaktad Opieki Zdrowotnej w Krakowie (2) vyplýva pre článok 157 ZFEÚ a smernicu 2006/54/ES iný záver v tom zmysle, že aj rozdielne zaobchádzanie v rámci jednej skupiny tvorenej osobami so zdravotným postihnutím môže patriť do pôsobnosti pojmu „diskriminácia“ podľa článku 2 smernice 2000/78/ES (3)?

                  3.

                  V prípade, ak Súdny dvor odpovie kladne na otázku uvedenú v bode 1 a na otázky 2a) a 2b) v tom zmysle, že v situácii, o akú ide v konaní vo veci samej možno konštatovať, že rozdielne zaobchádzanie v otázkach odmeňovania sa dotýka podstatne viac žien ako mužov: majú sa článok 157 ZFEÚ, ako aj článok 2 ods. 1 písm. b) a článok 4 prvá veta smernice 2006/54/ES vykladať v tom zmysle, že môže ísť o legitímny cieľ, ak strany kolektívnej zmluvy na základe kolektívnej zmluvy, akou je zmluva uvedená v otázke 1, sa síce na jednej strane snažia odradiť zamestnávateľov od nariadenia práce nadčas, ako aj od vyplácania príplatku za prácu nadčas v prípade využívania pracovníkov vo väčšom, ako dohodnutom rozsahu, avšak na druhej strane sa usilujú aj o to, aby predišli nevýhodnejšiemu zaobchádzaniu s pracovníkmi na plný úväzok v porovnaní s pracovníkmi na kratší pracovný čas, a preto stanovia, že príplatky sa vyplatia len za prácu nadčas, ktorá presiahne pracovný čas pracovníka na plný úväzok za kalendárny mesiac?

                  4.

                  Má sa doložka 4 bod 1 rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas obsiahnutej v prílohe smernice 97/81/ES (4) vykladať v tom zmysle, že vnútroštátna kolektívna zmluva, ktorá predpokladá vyplácanie príplatkov len za hodiny práce, ktoré boli odpracované nad rámec riadneho pracovného času pracovníka na plný úväzok, predstavuje rozdielne zaobchádzanie medzi pracovníkmi na plný úväzok a pracovníkmi na kratší pracovný čas?

                  5.

                  V prípade, ak Súdny dvor odpovie na otázku 4 kladne: má sa doložka 4 bod 1 rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas obsiahnutej v prílohe smernice 97/81/ES vykladať tak, že môže ísť o vecný dôvod, ak strany kolektívnej zmluvy prostredníctvom kolektívnej zmluvy, uvedenej v otázke 4 sa síce na jednej strane snažia odradiť zamestnávateľov od nariadenia práce nadčas a od vyplácania príplatku za prácu nadčas v prípade využívania pracovníkov vo väčšom, ako dohodnutom rozsahu, avšak na druhej strane sa usilujú aj o to, aby predišli nevýhodnejšiemu zaobchádzaniu s pracovníkmi na plný úväzok v porovnaní s pracovníkmi na kratší pracovný čas, a preto stanovia, že príplatky sa vyplatia len za prácu nadčas, ktorá presiahne pracovný čas pracovníka na plný úväzok za kalendárny mesiac?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (prepracované znenie) (Ú. v. EÚ L 204, 2006, s. 23).

         (2)  Rozsudok z 26. januára 2021 (C-16/19, EU:C:2021:64).

         (3)  Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, 2000, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79).

         (4)  Smernica Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 týkajúca sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC (Ú. v. ES L 14, 1998, s. 9; Mim. vyd. 05/003, s. 267).


title: Vec C-185/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 10. marca 2022 – CM/KfH Kuratorium für Dialyse und Nierentransplantation e.V.

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/33

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 10. marca 2022 – CM/KfH Kuratorium für Dialyse und Nierentransplantation e.V.
      (Vec C-185/22)
      (2022/C 237/42)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesarbeitsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: CM

         Odporca: KfH Kuratorium für Dialyse und Nierentransplantation e.V.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa článok 157 ZFEÚ, ako aj článok 2 ods. 1 písm. b) a článok 4 prvá veta smernice 2006/54/ES (1) vykladať v tom zmysle, že vnútroštátna kolektívna zmluva, ktorá predpokladá vyplácanie príplatkov za prácu nadčas len za hodiny, ktoré boli odpracované nad rámec riadneho pracovného času pracovníka na plný úväzok, je rozdielnym zaobchádzaním medzi pracovníkmi na plný úväzok a pracovníkmi na kratší pracovný čas?

                  2.

                  V prípade, ak Súdny dvor odpovie na prvú otázku kladne:

                              a)

                              majú sa článok 157 ZFEÚ, ako aj článok 2 ods. 1 písm. b) a článok 4 prvá veta smernice 2006/54/ES vykladať v tom zmysle, že v takomto prípade pre konštatovanie, že rozdielne zaobchádzanie sa dotýka omnoho výraznejšie žien, ako mužov, nestačí, že pracovníkmi na dobu určitú je podstatne viac žien ako mužov, ale vyžaduje sa tiež, aby bol počet mužov resp. ich podiel medzi pracovníkmi na plný úväzok výrazne vyšší?

                              b)

                              alebo z úvah Súdneho dvora uvedených v bodoch 25 až 36 rozsudku z 26. januára 2021 vo veci C-16/19, EU:C:2021:64, Szpital Kliniczny im. dra J. Babińskiego Samodzielny Publiczny Zaktad Opieki Zdrowotnej w Krakowie (2) vyplýva pre článok 157 ZFEÚ a smernicu 2006/54/ES iný záver v tom zmysle, že aj rozdielne zaobchádzanie v rámci jednej skupiny tvorenej osobami so zdravotným postihnutím môže patriť do pôsobnosti pojmu „diskriminácia“ podľa článku 2 smernice 2000/78/ES (3)?

                  3.

                  V prípade, ak Súdny dvor odpovie kladne na otázku uvedenú v bode 1 a na otázky 2a) a 2b) v tom zmysle, že v situácii, o akú ide v konaní vo veci samej možno konštatovať, že rozdielne zaobchádzanie v otázkach odmeňovania sa dotýka podstatne viac žien ako mužov: majú sa článok 157 ZFEÚ, ako aj článok 2 ods. 1 písm. b) a článok 4 prvá veta smernice 2006/54/ES vykladať v tom zmysle, že môže ísť o legitímny cieľ, ak strany kolektívnej zmluvy na základe kolektívnej zmluvy, akou je zmluva uvedená v otázke 1, sa síce na jednej strane snažia odradiť zamestnávateľov od nariadenia práce nadčas, ako aj od vyplácania príplatku za prácu nadčas v prípade využívania pracovníkov vo väčšom, ako dohodnutom rozsahu, avšak na druhej strane sa usilujú aj o to, aby predišli nevýhodnejšiemu zaobchádzaniu s pracovníkmi na plný úväzok v porovnaní s pracovníkmi na kratší pracovný čas, a preto stanovia, že príplatky sa vyplatia len za prácu nadčas, ktorá presiahne pracovný čas pracovníka na plný úväzok za kalendárny mesiac?

                  4.

                  Má sa doložka 4 bod 1 rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas obsiahnutej v prílohe smernice 97/81/ES (4) vykladať v tom zmysle, že vnútroštátna kolektívna zmluva, ktorá predpokladá vyplácanie príplatkov len za hodiny práce, ktoré boli odpracované nad rámec riadneho pracovného času pracovníka na plný úväzok, predstavuje rozdielne zaobchádzanie medzi pracovníkmi na plný úväzok a pracovníkmi na kratší pracovný čas?

                  5.

                  V prípade, ak Súdny dvor odpovie na otázku 4 kladne: má sa doložka 4 bod 1 rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas obsiahnutej v prílohe smernice 97/81/ES vykladať tak, že môže ísť o vecný dôvod, ak strany kolektívnej zmluvy prostredníctvom kolektívnej zmluvy, uvedenej v otázke 4 sa síce na jednej strane snažia odradiť zamestnávateľov od nariadenia práce nadčas a od vyplácania príplatku za prácu nadčas v prípade využívania pracovníkov vo väčšom, ako dohodnutom rozsahu, avšak na druhej strane sa usilujú aj o to, aby predišli nevýhodnejšiemu zaobchádzaniu s pracovníkmi na plný úväzok v porovnaní s pracovníkmi na kratší pracovný čas, a preto stanovia, že príplatky sa vyplatia len za prácu nadčas, ktorá presiahne pracovný čas pracovníka na plný úväzok za kalendárny mesiac?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (prepracované znenie) (Ú. v. EÚ L 204, 2006, s. 23).

         (2)  Rozsudok z 26. januára 2021 (C-16/19, EU:C:2021:64).

         (3)  Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, 2000, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79).

         (4)  Smernica Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 týkajúca sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC (Ú. v. ES L 14, 1998, s. 9; Mim. vyd. 05/003, s. 267).


title: Vec C-189/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht München (Nemecko) 11. marca 2022 – SO/Scalable Capital GmbH

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/34

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht München (Nemecko) 11. marca 2022 – SO/Scalable Capital GmbH
      (Vec C-189/22)
      (2022/C 237/43)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Amtsgericht München

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: SO

         Žalovaná: Scalable Capital GmbH

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 82 všeobecného nariadenia o ochrane údajov (1) vykladať v tom zmysle, že nárok na náhradu škody nemá ani v rámci určovania jeho výšky sankčný charakter, najmä nemá všeobecnú alebo špeciálnu odrádzajúcu funkciu, ale tento nárok na náhradu škody má len kompenzačnú a prípadne satisfakčnú funkciu?

                  2.a

                  Má sa pri určovaní výšky nároku na náhradu nemajetkovej ujmy vychádzať z toho, že tento nárok na náhradu ujmy má tiež individuálnu satisfakčnú funkciu – v tomto prípade chápanú ako súkromný záujem poškodeného na tom, aby správanie, ktoré mu spôsobilo ujmu, bolo potrestané, – alebo má tento nárok na náhradu ujmy len kompenzačnú funkciu – v tomto prípade chápanú ako funkciu spočívajúcu v kompenzácii vzniknutej ujmy?

                  2.b.1.

                  Ak sa má vychádzať z toho, že nárok na náhradu nemajetkovej ujmy má tak kompenzačnú, ako aj satisfakčnú funkciu, treba pri určovaní jeho výšky vychádzať z toho, že kompenzačná funkcia má systematickú prednosť alebo aspoň prednosť, ktorá sa má chápať v zmysle vzťahu medzi pravidlom a výnimkou, pred satisfakčnou funkciou? Má to za následok, že satisfakčná funkcia prichádza do úvahy len v prípade úmyselných porušení alebo porušení spôsobených z hrubej nedbanlivosti?

                  2.b.2.

                  Ak nárok na náhradu nemajetkovej ujmy nemá satisfakčnú funkciu, vyplýva dodatočná závažnosť pri určovaní jeho výšky v rámci posudzovania faktorov, ktoré prispeli k vzniku ujmy, len z úmyselných porušení alebo porušení spôsobených z hrubej nedbanlivosti, ktoré sa týkajú ochrany údajov?

                  3.

                  Má sa pri určovaní výšky náhrady nemajetkovej ujmy vychádzať zo systematického hierarchického vzťahu alebo aspoň hierarchického vzťahu medzi pravidlom a výnimkou, pri ktorom je ujma spôsobená porušením práva na ochranu údajov menej závažná než ujma a bolesť spôsobená poškodením fyzickej integrity?

                  4.

                  Môže vnútroštátny súd v prípade, ak sa má vychádzať z toho, že vznikla škoda, vzhľadom na nedostatočnú závažnosť priznať nárok na náhradu škody, ktorý je z materiálneho hľadiska len nepatrný, a preto ho prípadne poškodený vníma len ako symbolický alebo sa všeobecne vníma ako symbolický?

                  5.

                  Má sa pri posudzovaní následkov náhrady nemajetkovej ujmy vychádzať z toho, že o krádež totožnosti v zmysle odôvodnenia 75 všeobecného nariadenia o ochrane údajov ide až vtedy, keď páchateľ skutočne prijal totožnosť dotknutej osoby, teda v akejkoľvek podobe sa vydával za dotknutú osobu, alebo spočíva taká krádež totožnosti už v tom, že páchatelia medzitým disponujú údajmi, ktoré umožňujú identifikovať dotknutú osobu?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov) (Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 1).


title: Vec C-193/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 11. marca 2022 – TR, UQ/FTI Touristik GmbH

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/35

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 11. marca 2022 – TR, UQ/FTI Touristik GmbH
      (Vec C-193/22)
      (2022/C 237/44)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: TR, UQ

         Žalovaná: FTI Touristik GmbH

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 12 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/2302 (1) z 25. novembra 2015 o balíkoch cestovných služieb a spojených cestovných službách vykladať v tom zmysle,

                              [a]

                              že pre posúdenie oprávnenosti odstúpenia od zmluvy sú relevantné len tie neodvrátiteľné a mimoriadne okolnosti, ku ktorým došlo už v čase odstúpenia od zmluvy,

                              [b]

                              alebo v tom zmysle, že sa majú zohľadniť aj mimoriadne okolnosti, ktoré skutočne nastali po odstúpení od zmluvy, ale pred plánovaným začiatkom cesty (= najneskorší možný čas odstúpenia od zmluvy)?

                        V prípade kladnej odpovede na otázku [a]:

                              [aa]

                              : Má sa článok 12 ods. 2 smernice vykladať v tom zmysle, že cestujúci sa v súdnom spore o oprávnenosť svojho odstúpenia od zmluvy môže odvolávať aj na také neodvrátiteľné a mimoriadne okolnosti, ku ktorým už došlo v čase jeho odstúpenia od zmluvy, ale o ktorých sa dozvedel až neskôr?

                  2.

                  Má sa článok 12 ods. 2 smernice vykladať v tom zmysle, že právo bezplatne odstúpiť od zmluvy neexistuje v prípade, keď okolnosti, na ktoré sa cestujúci odvoláva, existovali už v čase rezervácie a boli mu známe?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/2302 z 25. novembra 2015 o balíkoch cestovných služieb a spojených cestovných službách, ktorou sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ a ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/314/EHS (Ú. v. EÚ L 326, 2015, s. 1).


title: Vec C-206/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Ludwigshafen am Rhein (Nemecko) 17. marca 2022 – TF/Sparkasse Südpfalz

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/36

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Ludwigshafen am Rhein (Nemecko) 17. marca 2022 – TF/Sparkasse Südpfalz
      (Vec C-206/22)
      (2022/C 237/45)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Arbeitsgericht Ludwigshafen am Rhein

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: TF

         Žalovaná: Sparkasse Südpfalz

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa článok 7 ods. 1 smernice 2003/88/ES (1) a právo na platenú dovolenku za kalendárny rok zakotvené v článku 31 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnym právnym predpisom alebo praxi v oblasti poskytovania dovolenky na zotavenie pre pracovníkov, podľa ktorých dochádza k splneniu nároku na dovolenku aj v prípade, že pracovníka počas schválenej dovolenky postihne nepredvídateľná udalosť, ako je v tomto prípade štátom nariadená karanténa, a to mu zabraňuje neobmedzene využiť nárok.

         (1)  Smernica 2003/88/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ L 299, 2003, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381).


title: Vec C-218/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Lecce (Taliansko) 24. marca 2022 – BU/Comune di Copertino

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/36

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Lecce (Taliansko) 24. marca 2022 – BU/Comune di Copertino
      (Vec C-218/22)
      (2022/C 237/46)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale di Lecce

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: BU

         Žalovaný: Comune di Copertino

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa článok 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (1) a článok 31 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej (článok 5 ods. 8 zákonného dekrétu č. 95 zo 6. júla 2012 o naliehavých ustanoveniach týkajúcich sa preskúmania verejných výdavkov bez zmien služieb občanom a o opatreniach na posilnenie kapitálu podnikov v bankovom sektore, ktorý bol so zmenami a doplneniami na základe článku 1 ods. 1 zmenený na zákon č. 135 zo 7. augusta 2012), ktorá z dôvodu potreby obmedziť verejné výdavky ako aj z organizačných potrieb verejnoprávneho zamestnávateľa stanovuje zákaz preplácania dovolenky v prípade dobrovoľného odstúpenia zamestnanca verejnej správy z funkcie?
                  a okrem toho,

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede, majú sa článok 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času a článok 31 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že zamestnanec verejnej správy musí preukázať nemožnosť čerpania dovolenky počas služobného pomeru?

         (1)  Ú. v. EÚ L 299, 2003, s. 9.


title: Vec C-223/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Napoli (Taliansko) 29. marca 2022 – trestné konanie proti ND

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/37

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Napoli (Taliansko) 29. marca 2022 – trestné konanie proti ND
      (Vec C-223/22)
      (2022/C 237/47)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale di Napoli

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      ND

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni právo Európskej únie, najmä článok 18 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, článok 45 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, článok 7 ods. 2 nariadenia EÚ 492/11 (1), článok 11 ods. 1 písm. d) smernice EÚ 2003/109 (2), článok 29 smernice EÚ 2011/95 (3), článok 34 Charty základných práv Európskej únie, články 30 a 31 Sociálnej charty Rady Európy takej vnútroštátnej právnej úprave, aká je obsiahnutá v ustanovení článku 7 ods. 1 v spojení s článkom 2 ods. 1 písm. a) zákonného dekrétu č. 4 z 28. januára 2019, ktorý bol so zmenami a doplneniami zmenený na zákon č. 26 z 28. marca 2019 v rozsahu, v akom podmieňuje prístup k príjmu občana požiadavkou pobytu v Taliansku v trvaní najmenej 10 rokov (z toho posledné dva roky, v čase podania žiadosti a počas celého obdobia poberania príspevku, nepretržitého pobytu), čím talianski občania, európski občania, ktorí majú právo na pobyt alebo trvalý pobyt, alebo občania krajín mimo EÚ s dlhodobým pobytom, avšak s pobytom kratším ako 10 rokov alebo v trvaní 10 rokov, pričom v posledných dvoch rokoch bez nepretržitého pobytu, sa posudzujú menej priaznivo ako tie isté kategórie osôb s pobytom v trvaní 10 rokov, z toho posledné dva roky nepretržitého pobytu?
                  V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku:

                  2.

                  Bráni právo Únie, najmä článok 18 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, článok 45 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, článok 7 ods. 2 nariadenia EÚ 492/11, článok 11 ods. 1 písm. d) smernice EÚ 2003/109, článok 29 smernice EÚ 2011/95, článok 34 Charty základných práv Európskej únie, články 30 a 31 Sociálnej charty Rady Európy takej vnútroštátnej právnej úprave, aká je obsiahnutá v ustanovení článku 7 ods. 1 v spojení s článkom 2 ods. 1 písm. a) zákonného dekrétu č. 4 z 28. januára 2019, ktorý bol so zmenami a doplneniami zmenený na zákon č. 26 z 28. marca 2019, v rozsahu, v akom odlišne zaobchádza s osobami s dlhodobým pobytom, ktoré môžu získať právo na trvalý pobyt v niektorom štáte EÚ po piatich rokoch pobytu v hostiteľskom členskom štáte a osobami s dlhodobým pobytom v trvaní desiatich rokov, z toho posledné dva roky nepretržitého pobytu?

                  3.

                  Bráni právo Európskej únie, najmä článok 18 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, článok 45 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, článok 7 ods. 2 nariadenia EÚ 492/11, článok 11 ods. 1 písm. d) smernice EÚ 2003/109, článok 29 smernice EÚ 2011/95 takej vnútroštátnej právnej úprave, aká je obsiahnutá v ustanovení článku 7 ods. 1 v spojení s článkom 2 ods. 1 písm. a) zákonného dekrétu č. 4 z 28. januára 2019, ktorá talianskym občanom, občanom EÚ a občanom krajín mimo EÚ ukladá podmienku desaťročného pobytu (a nepretržitého pobytu počas posledných dvoch rokov) na získanie nároku na príjem občana?

                  4.

                  Bráni právo Európskej únie, najmä článok 18 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, článok 45 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, článok 7 ods. 2 nariadenia EÚ 492/11, článok 11 ods. 1 písm. d) smernice EÚ 2003/109, článok 29 smernice EÚ 2011/95, článok 34 Charty základných práv Európskej únie, články 30 a 31 Sociálnej charty Rady Európy takej vnútroštátnej právnej úprave, aká je obsiahnutá v ustanovení článku 7 ods. 1 v spojení s článkom 2 ods. 1 písm. a) zákonného dekrétu č. 4 z 28. januára 2019, v rozsahu, v akom na účely získania nároku na príjem občana vyžaduje, aby talianski občania, občania EÚ a občania krajín mimo EÚ vyhlásili splnenie podmienky desaťročného pobytu v Taliansku, z toho posledné dva roky nepretržitého pobytu, čím dochádza k vyvodeniu závažných trestnoprávnych dôsledkov z nepravdivého vyhlásenia?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 492/2011 z 5. apríla 2011 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Únie (Ú. v. EÚ L 141, s. 1).

         (2)  Smernica Rady 2003/109/ES z 25. novembra 2003 o právnom postavení štátnych príslušníkov tretích krajín, ktoré sú osobami s dlhodobým pobytom (Ú. v. EÚ L 16, 2004, s. 44; Mim. vyd. 19/006, s. 272).

         (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ z 13. decembra 2011 o normách pre oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany, o jednotnom postavení utečencov alebo osôb oprávnených na doplnkovú ochranu a o obsahu poskytovanej ochrany (prepracované znenie) (Ú. v. EÚ L 337, 2011, s. 9).


title: Vec C-227/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Gabrovo (Bulharsko) 31. marca 2022 – IL/Regionalna direkcija „Avtomobilna administracija“ Pleven

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/38

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Gabrovo (Bulharsko) 31. marca 2022 – IL/Regionalna direkcija „Avtomobilna administracija“ Pleven
      (Vec C-227/22)
      (2022/C 237/48)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Administrativen săd – Gabrovo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: IL

         Odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Regionalna direkcija „Avtomobilna administracija“ Pleven

         Prejudiciálna otázka

      Poskytujú ustanovenia smernice 2006/126 (1) členským štátom možnosť žiadať od vodičov vozidiel skupín С, CE, C1, CIE, D, DE, D1, D1E, aby sa podrobili lekárskemu vyšetreniu na zistenie ich psychickej a duševnej spôsobilosti v intervaloch kratších ako je doba platnosti vodičského preukazu, a v tejto súvislosti od nich vyžadovať iný dokument (popri vodičskom preukaze), ktorým bude osvedčená ich spôsobilosť? Alebo držba platného vodičského preukazu pre uvedené skupiny osvedčuje aj psychickú a duševnú spôsobilosť vodiča vozidla, keďže táto spôsobilosť bola konštatovaná už pri prvom vydaní, resp. pri obnovení vodičského preukazu?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 20. decembra 2006 o vodičských preukazoch (Ú. v. EÚ L 403, 2006, s. 18).


title: Vec C-228/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Düsseldorf (Nemecko) 1. apríla 2022 flightright GmbH/Eurowings GmbH

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/38

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Düsseldorf (Nemecko) 1. apríla 2022 flightright GmbH/Eurowings GmbH
      (Vec C-228/22)
      (2022/C 237/49)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Amtsgericht Düsseldorf

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: flightright GmbH

         Žalovaná: Eurowings GmbH

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Ide o mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1), ak zrušenie letu, respektíve veľké meškanie rovnajúce sa zrušeniu vychádza zo zmeny pri priradení slotu prostredníctvom príslušného strediska pre riadenie letovej prevádzky?

                  2.

                  V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, postačuje pre predpoklad mimoriadnej okolnosti podľa článku 5 ods. 3 nariadenia o právach cestujúcich, ak zmena pri priradení slotu vychádza zo zníženia letových kapacít v dôsledku počasia, ale poveternostná situácia úplne neprerušila celkovú leteckú dopravu?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-234/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tallinna Halduskohus (Estónsko) 4. apríla 2022 – Roheline Kogukond MTÜ, Eesti Metsa Abiks MTÜ, Päästame Eesti Metsad MTÜ a Sihtasutus Keskkonnateabe Ühendus/Keskkonnaagentuur

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/39

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tallinna Halduskohus (Estónsko) 4. apríla 2022 – Roheline Kogukond MTÜ, Eesti Metsa Abiks MTÜ, Päästame Eesti Metsad MTÜ a Sihtasutus Keskkonnateabe Ühendus/Keskkonnaagentuur
      (Vec C-234/22)
      (2022/C 237/50)
      Jazyk konania: estónčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tallinna Halduskohus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Roheline Kogukond MTÜ, Eesti Metsa Abiks MTÜ, Päästame Eesti Metsad MTÜ a Sihtasutus Keskkonnateabe Ühendus

         Žalovaná: Keskkonnaagentuur

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa údaje, ako sú údaje o polohe trvalých plôch odberu vzoriek štatistickej inventarizácie lesov v konaní vo veci samej, klasifikovať ako informácie o životnom prostredí v zmysle článku 2 bodu 1 písm. a) alebo b) smernice o informáciách o životnom prostredí (1)?

                  2.

                  Ak podľa odpovede na prvú otázku ide o informácie o životnom prostredí:
                  Má sa v takom prípade článok 4 ods. 1 písm. d) smernice o informáciách o životnom prostredí vykladať v tom zmysle, že k práve dokončovaným materiálom alebo nedokončeným dokumentom alebo údajom patria aj údaje o polohe trvalých plôch odberu vzoriek štatistickej inventarizácie lesov?
                  Má sa článok 4 ods. 2 písm. a) smernice o informáciách o životnom prostredí vykladať v tom zmysle, že podmienka stanovená v tomto ustanovení – že zodpovedajúcu dôvernosť ustanovuje zákon – je splnená, ak požiadavka dôvernosti nie je ustanovená pre konkrétny druh informácií zákonom, ale prostredníctvom výkladu vyplýva z ustanovenia právneho aktu všeobecnej povahy, akým sú zákon o verejne dostupných informáciách alebo zákon o štátnych štatistikách?
                  Musí sa na uplatnenie článku 4 ods. 2 písm. b) smernice o informáciách o životnom prostredí konštatovať skutočný nepriaznivý vplyv na medzinárodné vzťahy štátu, ktorý môže vzniknúť v dôsledku zverejnenia vyžiadaných informácií, alebo postačuje konštatovanie zodpovedajúceho nebezpečenstva?
                  Odôvodňuje dôvod „ochran[a] životného prostredia“ uvedený v článku 4 ods. 2 písm. h) smernice o informáciách o životnom prostredí obmedzenie prístupu k informáciám o životnom prostredí, aby sa zaručila spoľahlivosť štátnej štatistiky?

                  3.

                  Ak podľa odpovede na prvú otázku údaje, ako sú údaje o polohe trvalých plôch odberu vzoriek štatistickej inventarizácie lesov v konaní vo veci samej, nie sú informáciami o životnom prostredí, má sa v takom prípade žiadosť o informácie týkajúca sa takých údajov považovať za žiadosť o informácie podľa článku 2 bodu 1 písm. b) smernice o informáciách o životnom prostredí, ktorá sa má spracovať podľa článku 8 ods. 2?

                  4.

                  V prípade, ak je odpoveď na tretiu otázku kladná, majú sa údaje, ako sú údaje o polohe trvalých plôch odberu vzoriek štatistickej inventarizácie lesov v konaní vo veci samej, považovať za informácie o metódach analýzy, zberu a prípravy vzoriek, ktoré sa používajú pri získavaní informácií, v zmysle článku 8 ods. 2 smernice o informáciách o životnom prostredí?

                  5.

                  V prípade, ak je odpoveď na štvrtú otázku kladná, možno prístup k takým informáciám, ktorý vyplýva z článku 8 ods. 2 smernice o informáciách o životnom prostredí, obmedziť z akéhokoľvek závažného dôvodu, ktorý vyplýva z vnútroštátneho práva?
                  Možno odmietnutie poskytnutia informácií na základe článku 8 ods. 2 smernice o informáciách o životnom prostredí zmierniť inými opatreniami, napr. opatreniami, ktorými sa výskumným a vývojovým inštitúciám alebo Dvoru audítorov na účely kontroly poskytne prístup k vyžiadaným informáciám?

                  6.

                  Možno odmietnutie poskytnutia údajov, ako sú údaje o polohe trvalých plôch odberu vzoriek štatistickej inventarizácie lesov v konaní vo veci samej, odôvodniť cieľom spočívajúcim v zaručení kvality informácií o životnom prostredí v zmysle článku 8 ods. 1 smernice o informáciách o životnom prostredí?

                  7.

                  Vyplýva z odôvodnenia 21 smernice o informáciách o životnom prostredí právny základ na poskytnutie údajov o polohe trvalých plôch odberu vzoriek štatistickej inventarizácie lesov?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS (Ú. v. ES L 41, 2003, s. 26; Mim. vyd. 15/007, s. 375).


title: Vec C-248/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko) 8. apríla 2022 – Z.K. a M.S./The Minister for Justice and Equality

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/40

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko) 8. apríla 2022 – Z.K. a M.S./The Minister for Justice and Equality
      (Vec C-248/22)
      (2022/C 237/51)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      High Court (Ireland)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Z.K. a M.S.

         Žalovaný: The Minister for Justice and Equality

         Prejudiciálna otázka

      Zakazuje smernica Rady 2004/38/ES (1) súčasné udelenie odvodených práv na pobyt odcudzenému manželovi a de facto trvalému partnerovi občana Únie, ktorý zákonne vykonáva svoje právo na voľný pohyb ako pracovník podľa smernice?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, 2004, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).


title: Vec C-249/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 11. apríla 2022 – BM/Gebühren Info Service GmbH (GIS)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/41

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 11. apríla 2022 – BM/Gebühren Info Service GmbH (GIS)
      (Vec C-249/22)
      (2022/C 237/52)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: BM

         Dotknutý orgán na Verwaltungsgericht: Gebühren Info Service GmbH (GIS)

         Zúčastnené strany: Bundesminister für Finanzen, Österreichischer Rundfunk (ORF)

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa protihodnota ako programový poplatok rakúskej ORF, ktorý verejnoprávna vysielacia inštitúcia sama určuje, aby financovala svoju prevádzku, pri zohľadnení primárneho práva v ustanovení článku 151 ods. 1 v spojení s Prílohou XV časti IX bodu 2 písm. h) pododseku 1 druhej zarážky Aktu o podmienkach pristúpenia a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia (1) považovať za protihodnotu v zmysle článku 2 v spojení s článkom 378 bodom 1 smernice 2006/112/ES (2)?

                  2.

                  Má sa v prípade kladnej odpovede na prvú otázku tam uvedený programový poplatok ORF považovať za protihodnotu v zmysle smernice 2006/112/ES aj vtedy, ak sú k jeho úhrade povinné osoby, ktoré síce v budove majú rozhlasový alebo televízny prijímač, ktorému ORF terestriálne poskytuje svoje programy, tieto programy ORF však pre chýbajúci nevyhnutný prijímací modul nemôžu prijímať?

         (1)  Uzatvorený Zmluvou medzi Belgickým kráľovstvom, Dánskym kráľovstvom, Spolkovou republikou Nemecko, Helénskou republikou, Španielskym kráľovstvom, Francúzskou republikou, Írskom, Talianskou republikou, Luxemburským veľkovojvodstvom, Holandským kráľovstvom, Portugalskou republikou, Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie a Severného Írska (členské štáty Európskej únie) a Nórskym kráľovstvom, Rakúskou republikou, Fínskou republikou, Švédskym kráľovstvom o pristúpení Nórskeho kráľovstva, Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho kráľovstva k Európskej únii (Ú. v. ES C 241, 1994, s. 336).

         (2)  Smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec C-256/22 P: Odvolanie podané 12. apríla 2022: Pilatus Bank plc proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 2. februára 2022 vo veci T-27/19, Pilatus Bank and Pilatus Holding/ECB

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/41

      Odvolanie podané 12. apríla 2022: Pilatus Bank plc proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 2. februára 2022 vo veci T-27/19, Pilatus Bank and Pilatus Holding/ECB
      (Vec C-256/22 P)
      (2022/C 237/53)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Pilatus Bank plc (v zastúpení: O. Behrends, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastníci konania: Európska centrálna banka (ECB), Európska komisia, Pilatus Holding ltd.

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil napadnutý rozsudok,

                  —

                  podľa článku 264 ZFEÚ vyhlásil rozhodnutie ECB z 2. novembra 2018 o odňatí povolenia Pilatus Bank za neplatné,

                  —

                  vrátil vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol o žalobe o neplatnosť, keďže Súdny dvor nemôže rozhodnúť vo veci samej,

                  —

                  zaviazal ECB na náhradu trov konania odvolateľky a trov odvolacieho konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza štyri odvolacie dôvody.
      Prvý odvolací dôvod založený na tom, že Všeobecný súd nesprávne považoval za právne relevantné, či je ECB zodpovedná za predchádzajúce faktické odňatie povolenia, a najmä či bola ECB povinná zabrániť tomuto faktickému odňatiu povolenia prostredníctvom zásahu podľa článku 6 ods. 5 písm. c) nariadenia o jednotnom mechanizme dohľadu (nariadenie o SSM) (1).
      Druhý odvolací dôvod založený na tom, že zamietnutie druhého žalobného dôvodu odvolateľky Všeobecným súdom vychádza z nesprávnej analýzy Všeobecného súdu, podľa ktorej pojem „dobrá povesť“ uvedený v článku 23 smernice o kapitálových požiadavkách (2) nemusí byť nevyhnutne vykladaný v súlade s právnym poriadkom Únie, takže obvinenie v tretej krajine môže poškodiť povesť akcionára, aj keď príslušné konanie nie je v právnom poriadku Únie protiprávne a aj keď sa na toto konanie vzťahuje blokovací štatút.
      Tretí odvolací dôvod založený na tom, že napadnutý rozsudok je založený na viacerých ďalších pochybeniach, medzi ktoré patrí to, že Všeobecný súd nesprávne vyložil pojem proporcionalita, keď nezohľadnil, že analýza proporcionality sa musí zakladať na dôvodoch, na ktorých je rozhodnutie založené.
      Štvrtý odvolací dôvod založený na porušení procesných práv odvolateľky.

         (1)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (Ú. v. EÚ L 287, 2013, s. 63).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/E (Ú. v. EÚ L 176, 2013, s. 338).


title: Vec C-291/22 P: Odvolanie podané 2. mája 2022: Debregeas et associés Pharma (D & A Pharma) proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 2. marca 2022 vo veci T-556/20, D & A Pharma/Komisia a EMA

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/42

      Odvolanie podané 2. mája 2022: Debregeas et associés Pharma (D & A Pharma) proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 2. marca 2022 vo veci T-556/20, D & A Pharma/Komisia a EMA
      (Vec C-291/22 P)
      (2022/C 237/54)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Debregeas et associés Pharma (D & A Pharma) (v zastúpení: N. Viguié, E. Gouesse, advokáti)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Európska agentúra pre lieky (EMA)

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 2. marca 2022 vo veci T-556/20, D&A Pharma/Komisia a EMA,

                  —

                  vyhovel žalobe a zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie zo 6. júla 2020, C(2020) 4694 final, ktorým sa zamieta žiadosť o povolenie na uvedenie lieku „Hopveus – oxybát sodný“ na trh podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004,

                  —

                  uložil Komisii a EMA povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľka na podporu svojho odvolania uvádza dva odvolacie dôvody.
      Svojím prvým odvolacím dôvodom odvolateľka v prvom rade vytýka napadnutému rozsudku, že v ňom došlo k nesprávnemu právnemu posúdeniu, keďže v rozpore s ustanoveniami poslednej vety článku 62 ods. 1 piateho pododseku nariadenia (ES) č. 726/2004 (1), článku 11 rokovacieho poriadku Výboru pre lieky na humánne použitie (ďalej len „CHMP“) (2) a článkom 6.1 usmernení týkajúcich sa preskúmania (3) obsahuje záver, že CHMP disponuje širokou mierou voľnej úvahy pri rozhodovaní, či sa obráti na stálu vedeckú poradnú skupinu (GSC) alebo ad hoc výbor, pričom toto nesprávne právne posúdenie je zároveň nesprávnou právnou kvalifikáciou skutočností, keďže v prejednávanej veci bolo v každom prípade možné platne konzultovať len so stálou GSC pre psychiatriu.
      V druhom rade odvolateľka vytýka Všeobecnému súdu, že sa vo svojom rozsudku dopustil nesprávnej právnej kvalifikácie skutočností, keď rozhodol, že nepreukázala vplyv, ktorý na obsah rozhodnutia mohla mať konzultácia so stálou GSC pre psychiatriu, hoci sa Hopveus nachádzal v porovnateľnej situácii ako Selincro (liek, ktorý bol predmetom konzultácie so stálou GSC pre psychiatriu a získal povolenie na uvedenie na trh) a tiež, že z odbornej znalosti a spôsobu fungovania stálej GSC pre psychiatriu vyplýva, že konzultácia s ňou mohla mať vplyv na obsah prijatého rozhodnutia.
      Svojím druhým odvolacím dôvodom odvolateľka vytýka napadnutému rozsudku v prvom rade, že v ňom došlo k nesprávnemu právnemu posúdeniu z hľadiska práva na riadnu správu vecí verejných zakotveného v článku 41 Charty základných práv tým, že sa v ňom rozhodlo, že odvolateľka nepreukázala nedostatok nestrannosti ad hoc výboru zvolaného zo strany CHMP z dôvodu, že nepredložila dôkaz o osobnej zaujatosti alebo zaujatosti jej členov, zatiaľ čo odvolateľka vychádzala z objektívnej nezaujatosti, ktorej podmienkou nie je preukázanie vyhlásení alebo osobnej zaujatosti, ktoré spadajú pod subjektívnu nestrannosť.
      V druhom rade odvolateľka Všeobecnému súdu vytýka, že nepresne kvalifikoval skutočnosti, keď rozhodol, že dvaja dotknutí členovia ad hoc výboru sa nenachádzali v situácii konfliktu záujmov, hoci ich situácie mohli vyvolávať objektívne odôvodnené pochybnosti, z čoho by vyplýval nedostatok objektívnej nestrannosti tohto ad hoc výboru.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky (Ú. v. EÚ L 136, 2004, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 229).

         (2)  Committee for Medicinal Products for Human Use – Rules of Procedure, EMEA/45110/2007.

         (3)  Committee for Medicinal Products for Human Use, Procedural Advice on the Re-examination of CHMP Opinions, EMEA/CHMP/50745/2005 Rev. 1.


title: Veci T-335/18, T-338/18 a T-327/19: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2022 – Mubarak a i./Rada („Spoločná zahraničná et bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu v Egypte – Opatrenia prijaté voči osobám zodpovedným za spreneveru štátnych finančných prostriedkov a spojeným osobám a subjektom – Zmrazenie finančných prostriedkov – Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov – Zachovanie mena žalobcov na zozname – Právo na obhajobu – Povinnosť Rady overiť, či rozhodnutie orgánu tretieho štátu bolo prijaté v súlade s právom na obhajobu a právom na účinnú súdnu ochranu – Nesprávne právne posúdenie – Zjavne nesprávne posúdenie“)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/44

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2022 – Mubarak a i./Rada
      (Veci T-335/18, T-338/18 a T-327/19) (1)

      („Spoločná zahraničná et bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu v Egypte - Opatrenia prijaté voči osobám zodpovedným za spreneveru štátnych finančných prostriedkov a spojeným osobám a subjektom - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov - Zachovanie mena žalobcov na zozname - Právo na obhajobu - Povinnosť Rady overiť, či rozhodnutie orgánu tretieho štátu bolo prijaté v súlade s právom na obhajobu a právom na účinnú súdnu ochranu - Nesprávne právne posúdenie - Zjavne nesprávne posúdenie“)
      (2022/C 237/55)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia vo veci T-335/18: Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Káhira, Egypt), Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Káhira), Heidy Mohamed Magdy Hussein Rasekh (Káhira), Khadiga Mahmoud El Gammal (Káhira) (v zastúpení: B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, barrister, G. Martin, C. Enderby Smith a F. Holmey, solicitors)

         Žalobkyňa vo veci T-338/18: Suzanne Saleh Thabet (Káhira) (v zastúpení: B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, barrister, G. Martin, C. Enderby Smith a F. Holmey, solicitors)

         Žalobcovia vo veci T-327/19: Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak, v postavení dediča po zosnulom Mohamedovi Hosnim Elsayedovi Mubarakovi (Káhira) (v zastúpení: B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, barrister, G. Martin, C. Enderby Smith a F. Holmey, solicitors)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: V. Piessevaux a A. Antoniadis, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie jednak rozhodnutia Rady (SZBP) 2018/466 z 21. marca 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2011/172/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 78I, 2018, s. 3), rozhodnutia Rady (SZBP) 2019/468 z 21. marca 2019, ktorým sa mení rozhodnutie 2011/172/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 80, 2019, s. 40) a rozhodnutia Rady (SZBP) 2020/418 z 19. marca 2020, ktorým sa mení rozhodnutie 2011/172/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 86, 2020, s. 11), a jednak vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2018/465 z 21. marca 2018, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 270/2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 78I, 2018, s. 1), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2019/459 z 21. marca 2019, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 270/2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 80, 2019, s. 1), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2020/416 z 19. marca 2020, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 270/2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 86, 2020, s. 3), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcov

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Veci T-335/18, T-338/18 a T-327/19 sa spájajú na účely vyhlásenia rozsudku.

                  2.

                  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/466 z 21. marca 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2011/172/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte, rozhodnutie Rady (SZBP) 2019/468 z 21. marca 2019, ktorým sa mení rozhodnutie 2011/172/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte a rozhodnutie Rady (SZBP) 2020/418 z 19. marca 2020, ktorým sa mení rozhodnutie 2011/172/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte, sa zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú pána Gamala Mohameda Hosniho Elsayeda Moubaraka a Alaa Mohameda Hosniho Elsayeda Moubaraka, ako aj paní Heidy Mohamedovej Magdyovej Husseinovej Rasekhovej, Khadigy Mahmoudovej El Gammalovej a Suzanny Salehovej Thabetovej.

                  3.

                  Rozhodnutie 2019/468 a rozhodnutie 2020/418 sa zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú pána Mohameda Hosniho Elsayeda Moubaraka.

                  4.

                  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2018/465 z 21. marca 2018, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 270/2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte, vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2019/459 z 21. marca 2019, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 270/2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom ohľadom na situáciu v Egypte, a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2020/416 z 19. marca 2020, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 270/2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte, v rozsahu, v akom sa týkajú pánov Gamala Mohameda Hosniho Elsayeda Moubaraka a Alaa Mohameda Hosniho Elsayeda Moubaraka, ako aj paní Heidy Mohamedovej Magdyovej Husseinovej Rasekhovej, Khadigy Mahmoudovej El Gammalovej a Suzanny Salehovej Thabetovej.

                  5.

                  Vykonávacie nariadenie 2019/459 a vykonávacie nariadenie 2020/416 sa zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú pána Mohameda Hosniho Elsayeda Moubaraka.

                  6.

                  Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli pánom Gamalovi Mohamedovi Hosnimu Elsayedovi Moubarakovo, Alaaovi Mohamedovi Hosnimu Elsayedovi Moubarakovi a Mohamedovi Hosnimu Elsayedovi Moubarakovi, ako aj paniam Heidy Mohamedovej Magdyovej Husseinovej Rasekhovej, Khadigy Mahmoudovej El Gammalovej a Suzanny Salehovej Thabetovej.

         (1)  Ú. v. EÚ C 259, 23.7.2018.


title: Vec T-508/19: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2022 – Mead Johnson Nutrition (Asia Pacific) a i./Komisia („Štátna pomoc – Schéma pomoci zavedená vládou Gibraltáru v súvislosti s daňou z príjmov právnických osôb – Oslobodenie od dane v prípade príjmov z úrokov a licenčných poplatkov – Záväzné daňové stanoviská v prospech nadnárodných podnikov – Rozhodnutie Komisie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom – Povinnosť odôvodnenia – Zjavne nesprávne posúdenie – Selektívna výhoda – Právo predložiť pripomienky“)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/45

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2022 – Mead Johnson Nutrition (Asia Pacific) a i./Komisia
      (Vec T-508/19) (1)

      („Štátna pomoc - Schéma pomoci zavedená vládou Gibraltáru v súvislosti s daňou z príjmov právnických osôb - Oslobodenie od dane v prípade príjmov z úrokov a licenčných poplatkov - Záväzné daňové stanoviská v prospech nadnárodných podnikov - Rozhodnutie Komisie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie - Selektívna výhoda - Právo predložiť pripomienky“)
      (2022/C 237/56)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Mead Johnson Nutrition (Asia Pacific) Pte Ltd (Singapur, Singapur), MJN Global Holdings BV (Amsterdam, Holandsko), Mead Johnson BV (Nimègue, Holandsko), Mead Johnson Nutrition Co., (Chicago, Illinois, Spojené štáty) (v zastúpení: C. Quigley, barrister, M. Whitehouse a P. Halford, solicitors)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Flyn, B. Stromsky a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie (EÚ) 2019/700 z 19. decembra 2018 o štátnej pomoci SA.34914 (2013/C), ktorú zaviedlo Spojené kráľovstvo, pokiaľ ide o režim dane z príjmov právnických osôb na Gibraltári (Ú. v. EÚ L 119, 2019, s. 151)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Komisie (EÚ) 2019/700 z 19. decembra 2018 o štátnej pomoci SA.34914 (2013/C), ktorú zaviedlo Spojené kráľovstvo, pokiaľ ide o režim dane z príjmov právnických osôb na Gibraltári, sa zrušuje v rozsahu, v akom sa v jeho článku 2 konštatuje, že individuálna pomoc, ktorú poskytla gibraltárska vláda na základe ponechania záväzného daňového stanoviska udeleného spoločnosti MJN Holdings (Gibraltar) Ltd v platnosti po 31. decembri 2013, je protiprávna a nezlučiteľná s vnútorným trhom, a v rozsahu, v akom sa v jeho článku 5 ods. 1 a 2 prikazuje vymáhanie tejto pomoci.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Mead Johnson Nutrition (Asia Pacific) Pte Ltd, MJN Global Holdings BV, Mead Johnson BV, Mead Johnson Nutrition Co. a Komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 295, 2.9.2019.


title: Vec T-634/19: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2022 – FC/AEUA („Verejná služba – Dočasní zamestnanci – Postup pred disciplinárnym konaním – Pozastavenie výkonu služby, krátenie odmeny a zákaz vstupu do priestorov AEUA a prístupu k jej zariadeniam – Správa OLAF-u – Zásada riadnej správy vecí verejných – Právo byť vypočutý – Zásada nestrannosti – Zjavne nesprávne posúdenie – Povinnosť odôvodnenia – Právo na obhajobu – Zodpovednosť – Úzka súvislosť s návrhmi na zrušenie“)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/46

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2022 – FC/AEUA
      (Vec T-634/19) (1)

      („Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Postup pred disciplinárnym konaním - Pozastavenie výkonu služby, krátenie odmeny a zákaz vstupu do priestorov AEUA a prístupu k jej zariadeniam - Správa OLAF-u - Zásada riadnej správy vecí verejných - Právo byť vypočutý - Zásada nestrannosti - Zjavne nesprávne posúdenie - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obhajobu - Zodpovednosť - Úzka súvislosť s návrhmi na zrušenie“)
      (2022/C 237/57)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: FC (v zastúpení: V. Christianios, A. Skouliskis a M.-C. Vlachoy, advokáti)

         Žalovaná: Agentúra Európskej únie pre azyl (v zastúpení: P. Eyckmans a M. Stamatopoulou, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci: A. Guillerme a T. Bontinck, advokáti)

         Predmet veci

      Svojou žalobou na základe článku 270 ZFEÚ sa žalobkyňa domáha po prvé zrušenia rozhodnutia Agentúry Európskej únie pre azyl (AUEA) z [dôverné], ktorým táto agentúra rozhodla o pozastavení výkonu jeho služby a rozhodnutia z [dôverné], ktorým zamietla jej sťažnosť z [dôverné] a po druhé náhrady škody, ktorú utrpela v dôsledku týchto rozhodnutí.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  FC je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 25.11.2019.


title: Vec T-392/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 27. apríla 2022 – Flašker/Komisia („Štátna pomoc – Opatrenia poskytnuté Slovinskom sieti mestských lekární – Fáza predbežného preskúmania – Rozhodnutie Komisie, ktorým sa konštatuje neexistencia štátnej pomoci a prípadne existujúca pomoc – Rozhodnutie prijaté bez začatia formálneho vyšetrovacieho konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ – Závažné ťažkosti“)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/47

      Rozsudok Všeobecného súdu z 27. apríla 2022 – Flašker/Komisia
      (Vec T-392/20) (1)

      („Štátna pomoc - Opatrenia poskytnuté Slovinskom sieti mestských lekární - Fáza predbežného preskúmania - Rozhodnutie Komisie, ktorým sa konštatuje neexistencia štátnej pomoci a prípadne existujúca pomoc - Rozhodnutie prijaté bez začatia formálneho vyšetrovacieho konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ - Závažné ťažkosti“)
      (2022/C 237/58)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Petra Flašker (Grosuplje, Slovinsko) (v zastúpení: K. Zdolšek, advokátka)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Arenas a C. Georgieva, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Slovinská republika (v zastúpení: B. Jovin Hrastnik, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žalobkyňa sa žalobou podľa článku 263 ZFEÚ domáha zrušenia rozhodnutia Komisie C(2020) 1724 final z 24. marca 2020, ktorým sa ukončilo preskúmanie opatrení týkajúcich sa verejnej lekárne Lekarna Ljubljana v súvislosti s pravidlami štátnej pomoci uvedenými v článkoch 107 a 108 ZFEÚ [vec SA.43546 (2016/FC) – Slovinsko]

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Komisie C(2020) 1724 final z 24. marca 2020, ktorým sa ukončilo preskúmanie opatrení týkajúcich sa verejnej lekárne Lekarna Ljubljana v súvislosti s pravidlami štátnej pomoci uvedenými v článkoch 107 a 108 ZFEÚ [vec SA.43546 (2016/FC) – Slovinsko], sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka spravovaných aktív Lekarna Ljubljana.

                  2.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Petre Flašker.

                  3.

                  Slovinská republika znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 297, 7.9.2020.


title: Vec T-425/20: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2022 – KU/ESVČ („Verejná služba – Zmluvní zamestnanci – Zamestnanci ESVČ – Psychické obťažovanie – Administratívne vyšetrovanie – Článok 12a služobného poriadku – Žiadosť o pomoc – Zamietnutie žiadosti – Článok 24 služobného poriadku – Povinnosť odôvodnenia – Nesprávne posúdenie – Primeraná lehota – Zodpovednosť“)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/47

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2022 – KU/ESVČ
      (Vec T-425/20) (1)

      („Verejná služba - Zmluvní zamestnanci - Zamestnanci ESVČ - Psychické obťažovanie - Administratívne vyšetrovanie - Článok 12a služobného poriadku - Žiadosť o pomoc - Zamietnutie žiadosti - Článok 24 služobného poriadku - Povinnosť odôvodnenia - Nesprávne posúdenie - Primeraná lehota - Zodpovednosť“)
      (2022/C 237/59)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: KU (v zastúpení: A. Tymen, advokátka)

         Žalovaný: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (v zastúpení: S. Marquardt, R. Spáč, G. Pasqualetti a E. Orgován, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ, jednak na zrušenia rozhodnutia ESVČ zo 17. septembra 2019, ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobkyne o pomoc a jednak na náhradu ujmy, ktorá jej mala vzniknúť v dôsledku psychického obťažovania

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  KU je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 297, 7.9.2020.


title: Vec T-750/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 27. apríla 2022 – Correia/EHSV („Verejná služba – Zamestnanci EHSV – Dočasní zamestnanci – Žiadosť o obnovenie služobného postupu – Zamietnutie žiadosti – Žaloba o neplatnosť – Riadny priebeh konania pred podaním žaloby – Lehota na podanie sťažnosti – Záujem na konaní – Prípustnosť – Rovnosť zaobchádzania – Právna istota – Právo na služobný postup – Neexistencia nároku na obnovenie služobného postupu – povinnosť vykonať porovnávacie hodnotenie zásluh – Zodpovednosť – Nemajetková ujma“)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/48

      Rozsudok Všeobecného súdu z 27. apríla 2022 – Correia/EHSV
      (Vec T-750/20) (1)

      („Verejná služba - Zamestnanci EHSV - Dočasní zamestnanci - Žiadosť o obnovenie služobného postupu - Zamietnutie žiadosti - Žaloba o neplatnosť - Riadny priebeh konania pred podaním žaloby - Lehota na podanie sťažnosti - Záujem na konaní - Prípustnosť - Rovnosť zaobchádzania - Právna istota - Právo na služobný postup - Neexistencia nároku na obnovenie služobného postupu - povinnosť vykonať porovnávacie hodnotenie zásluh - Zodpovednosť - Nemajetková ujma“)
      (2022/C 237/60)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Paula Correia (Woluwe-Saint-Étienne, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi, advokátka)

         Žalovaný: Európsky hospodársky a sociálny výbor (v zastúpení: M. Pascua Mateo, K. Gambino, X. Chamodraka, A. Carvajal García-Valdecasas a L. Camarena Januzec, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát)

         Predmet veci

      Žalobkyňa sa žalobou podanou na základe článku 270 ZFEÚ domáha, po prvé zrušenia rozhodnutia Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (EHSV) z 8. apríla 2020, ktorým tento výbor zamietol jej žiadosť o obnovenie služobného postupu, po druhé uloženia EHSV povinnosti zaplatiť dlhovanú odmenu a odvodené finančné zisky, zvýšené o úroky z omeškania a po tretie náhrady nemajetkovej ujmy, ktorá jej mala vzniknúť

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (EHSV) z 8. apríla 2020, ktorým sa zamietla žiadosť Pauly Correia o obnovenie služobného postupu, sa zrušuje.

                  2.

                  Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  EHSV je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 53, 15.2.2021.


title: Vec T-68/21: Rozsudok Všeobecného súdu z 27. apríla 2022 – QA/Komisia („Mimozmluvná zodpovednosť – Dohoda o grante uzavretá v rámci siedmeho rámcového programu v oblasti výskumu, technologického rozvoja a demonštračných činností (2007-2013) – Správa o audite – Jazyk – Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom – Proporcionalita – Zásada riadnej správy vecí verejných“)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/49

      Rozsudok Všeobecného súdu z 27. apríla 2022 – QA/Komisia
      (Vec T-68/21) (1)

      („Mimozmluvná zodpovednosť - Dohoda o grante uzavretá v rámci siedmeho rámcového programu v oblasti výskumu, technologického rozvoja a demonštračných činností (2007-2013) - Správa o audite - Jazyk - Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom - Proporcionalita - Zásada riadnej správy vecí verejných“)
      (2022/C 237/61)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: QA (v zastúpení: C. Roth, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Perrin a E. Stamate, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žalobkyňa sa žalobou podľa článku 268 ZFEÚ domáha náhrady majetkovej a nemajetkovej ujmy, ktorá jej údajne vznikla v dôsledku určitých tvrdení uvedených v záverečnej správe o audite z 8. januára 2014, ktorú prijala Európska komisia na základe finančného auditu vykonaného v súvislosti s účasťou A na projekte B, ktorý bol financovaný v rámci siedmeho rámcového programu pre výskum, technologický rozvoj a demonštračné činnosti (2007 – 2013).

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  QA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 138, 19.4.2021.


title: Vec T-208/21: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2022 – Dorit-DFT/EUIPO – Erwin Suter (DORIT) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu – Slovná ochranná známka DORIT – Skoršie národné názvy spoločností – Relatívny dôvod zamietnutia – Nepoužívanie označenia s väčším ako miestnym významom v obchodnom styku – Článok 8 ods. 4 a článok 52 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 4 a článok 60 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/49

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2022 – Dorit-DFT/EUIPO – Erwin Suter (DORIT)
      (Vec T-208/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu - Slovná ochranná známka DORIT - Skoršie národné názvy spoločností - Relatívny dôvod zamietnutia - Nepoužívanie označenia s väčším ako miestnym významom v obchodnom styku - Článok 8 ods. 4 a článok 52 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 4 a článok 60 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2022/C 237/62)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Dorit-DFT Fleischereimaschinen GmbH (Ellwangen, Nemecko) (v zastúpení: E. Strauß, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO, vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Erwin Suter AG Maschinenfabrik Retus (Kölliken, Švajčiarsko) (v zastúpení: C. Brecht, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 9. februára 2021 (vec R 127/2020-5) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Dorit-DFT Fleischereimaschinen a Erwin Suter Maschinenfabrik Retus.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Spoločnosť Dorit-DFT Fleischereimaschinen GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 228, 14.6.2021.


title: Vec T-219/21: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2022 – Agora Invest/EUIPO – Transportes Maquinaria y Obras (TRAMOSA) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie TRAMOSA – Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie TRAMO, SA TRANSPORTE MAQUINARIA Y OBRAS, S.A. – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] – Riadne používanie staršej ochrannej známky – Článok 15 ods. 1 druhý pododsek nariadenia (ES) č. 207/2009 Článok 15 ods. 1 druhý pododsek písm. a) a článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 18 ods. 1 druhý pododsek písm. a) a článok 47 ods. 2 a 3 nariadenia 2017/1001] – Forma, ktorá sa líši v prvkoch, ktoré nemenia rozlišovaciu spôsobilosť“)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/50

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2022 – Agora Invest/EUIPO – Transportes Maquinaria y Obras (TRAMOSA)
      (Vec T-219/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie TRAMOSA - Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie TRAMO, SA TRANSPORTE MAQUINARIA Y OBRAS, S.A. - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Riadne používanie staršej ochrannej známky - Článok 15 ods. 1 druhý pododsek nariadenia (ES) č. 207/2009 Článok 15 ods. 1 druhý pododsek písm. a) a článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 18 ods. 1 druhý pododsek písm. a) a článok 47 ods. 2 a 3 nariadenia 2017/1001] - Forma, ktorá sa líši v prvkoch, ktoré nemenia rozlišovaciu spôsobilosť“)
      (2022/C 237/63)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Agora Invest, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: A. Alejos Cutuli, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Transportes Maquinaria y Obras, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: N. Fernández Fernández-Pacheco, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 16. februára 2021 (vec R 566/2020-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Transportes Maquinaria y Obras a Agora Invest

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Agora Invest, SA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 228, 14.6.2021.


title: Vec T-276/21: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2022 – Moio/EUIPO – Paul Hartmann (moio.care) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie moio.care – Staršia slovná ochranná známka Európskej únie Molicare – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/51

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2022 – Moio/EUIPO – Paul Hartmann (moio.care)
      (Vec T-276/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie moio.care - Staršia slovná ochranná známka Európskej únie Molicare - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2022/C 237/64)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Moio GmbH (Fürth, Nemecko) (v zastúpení: E. Grande García, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Eberl a D. Hanf, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Paul Hartmann AG (Heidenheim, Nemecko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 24. marca 2021 (vec R 1034/2020-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Paul Hartmann a Moio.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Moio GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 278, 12.7.2021.


title: Vec T-6/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 23. marca 2022 – Advanced Organic Materials/EUIPO – Swiss Pharma International (ADVASTEROL) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o námietke – Späťvzatie námietky – Zastavenie konania“)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/51

      Uznesenie Všeobecného súdu z 23. marca 2022 – Advanced Organic Materials/EUIPO – Swiss Pharma International (ADVASTEROL)
      (Vec T-6/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o námietke - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania“)
      (2022/C 237/65)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Advanced Organic Materials, SA (Buenos Aires, Argentína) (v zastúpení: J. L. Rivas Zurdo, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: T. Frydendahl a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Swiss Pharma International AG (Zürich, Švajčiarsko) (v zastúpení: M. Kondrat, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 27. októbra 2020 (vec R 781/2020-4), týkajúcemu sa konania o námietke medzi spoločnosťami Swiss Pharma International a Advanced Organic Materials

         Výrok

                  1.

                  Konanie o žalobe sa zastavuje.

                  2.

                  Advanced Organic Materials, SA a Swiss Pharma International AG znášajú svoje vlastné trovy konania a každá je povinná nahradiť polovicu trov konania vynaložených Úradom Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

         (1)  Ú. v. EÚ C 62, 22.2.2021.


title: Vec T-226/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 30. marca 2022 – Retail Royalty/EUIPO – Fashion Energy (Zobrazenie orla) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Späťvzatie návrhu na výmaz – Zastavenie konania“)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/52

      Uznesenie Všeobecného súdu z 30. marca 2022 – Retail Royalty/EUIPO – Fashion Energy (Zobrazenie orla)
      (Vec T-226/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Späťvzatie návrhu na výmaz - Zastavenie konania“)
      (2022/C 237/66)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Retail Royalty Co. (Las Vegas, Nevada, Spojené štáty) (v zastúpení: J. Bogatz a Y. Stone, advokátky)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Fashion Energy Srl (Miláno, Taliansko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 10. februára 2021 (vec R 2813/2019-5) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Fashion Energy a Retail Royalty

         Výrok

                  1.

                  Konanie sa zastavuje.

                  2.

                  Retail Royalty Co. znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

         (1)  Ú. v. EÚ C 228, 14.6.2021.


title: Vec T-265/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 30. marca 2022 – Sunshine Smile/EUIPO (PlusDental+) („Ochranná známka Európskej únie – Zrušenie napadnutého rozhodnutia – Zánik predmetu sporu – Zastavenie konania“)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/52

      Uznesenie Všeobecného súdu z 30. marca 2022 – Sunshine Smile/EUIPO (PlusDental+)
      (Vec T-265/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Zrušenie napadnutého rozhodnutia - Zánik predmetu sporu - Zastavenie konania“)
      (2022/C 237/67)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sunshine Smile GmbH (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: D. Weller a V. Wolf, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Eberl a D. Hanf, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 18. marca 2021 (vec R 1834/2020-2) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia PlusDental+ ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok

                  1.

                  Konanie o žalobe sa zastavuje.

                  2.

                  Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 263, 5.7.2021.


title: Vec T-343/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 18. marca 2022 – Hewlett Packard Enterprise Development/EUIPO – Aruba (ARUBA) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Späťvzatie návrhu na vyhlásenie neplatnosti – Zastavenie konania“)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/53

      Uznesenie Všeobecného súdu z 18. marca 2022 – Hewlett Packard Enterprise Development/EUIPO – Aruba (ARUBA)
      (Vec T-343/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Späťvzatie návrhu na vyhlásenie neplatnosti - Zastavenie konania“)
      (2022/C 237/68)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Hewlett Packard Enterprise Development LP (Houston, Texas, Spojené štáty) (v zastúpení: P. Roncaglia a N. Parrotta, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: T. Frydendahl a J. F. Crespo Carrillo, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Aruba SpA (Ponte San Pietro, Taliansko) (v zastúpení: N. Scardaccione, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 25. marca 2021 (vec R 259/2020-5) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Aruba a Hewlett Packard Enterprise Development

         Výrok

                  1.

                  Konanie sa zastavuje.

                  2.

                  Hewlett Packard Enterprise Development LP a Aruba SpA znášajú svoje vlastné trovy konani a každá z nich je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vynaložil Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

         (1)  Ú. v. EÚ C 329, 16.8.2021.


title: Vec T-345/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 18. marca 2022 – Hewlett Packard Enterprise Development/EUIPO – Aruba (ARUBA NETWORKS) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Späťvzatie návrhu na vyhlásenie neplatnosti – Zastavenie konania“)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/54

      Uznesenie Všeobecného súdu z 18. marca 2022 – Hewlett Packard Enterprise Development/EUIPO – Aruba (ARUBA NETWORKS)
      (Vec T-345/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Späťvzatie návrhu na vyhlásenie neplatnosti - Zastavenie konania“)
      (2022/C 237/69)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Hewlett Packard Enterprise Development LP (Houston, Texas, Spojené štáty) (v zastúpení: P. Roncaglia a N. Parrotta, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: T. Frydendahl a J. F. Crespo Carrillo, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Aruba SpA (Ponte San Pietro, Taliansko) (v zastúpení: N. Scardaccione, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 29. marca 2021 (vec R 1473/2020-5) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Aruba a Hewlett Packard Enterprise Development

         Výrok

                  1.

                  Konanie sa zastavuje.

                  2.

                  Hewlett Packard Enterprise Development LP a Aruba SpA znášajú svoje vlastné trovy konani a každá z nich je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vynaložil Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

         (1)  Ú. v. EÚ C 329, 16.8.2021.


title: Vec T-797/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 29. marca 2022 – Gustopharma Consumer Health/EUIPO – Helixor Heilmittel (HELIXORIGINAL) („Ochranná známka Európskej únie – Nímietkové konanie – Späťvzatie námietky – Zastavenie konania“)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/54

      Uznesenie Všeobecného súdu z 29. marca 2022 – Gustopharma Consumer Health/EUIPO – Helixor Heilmittel (HELIXORIGINAL)
      (Vec T-797/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Nímietkové konanie - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania“)
      (2022/C 237/70)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Gustopharma Consumer Health, SL (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. Wachinger a R. Drozdz, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Helixor Heilmittel GmbH (Rosenfeld, Nemecko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 18. októbra 2021 (vec R 1644/2019-1), týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Helixor Heilmittel a Gustopharma Consumer Health

         Výrok

                  1.

                  Konanie o žalobe sa zastavuje.

                  2.

                  Gustopharma Consumer Health, SL znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

         (1)  Ú. v. EÚ C 73, 14.2.2022.


title: Vec T-798/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 29. marca 2022 – Gustopharma Consumer Health/EUIPO – Helixor Heilmittel (HELIXFORTE) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Späťvzatie námietky – Zastavenie konania“)

text:
               20.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/55

      Uznesenie Všeobecného súdu z 29. marca 2022 – Gustopharma Consumer Health/EUIPO – Helixor Heilmittel (HELIXFORTE)
      (Vec T-798/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania“)
      (2022/C 237/71)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Gustopharma Consumer Health, SL (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. Wachinger a R. Drozdz, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Helixor Heilmittel GmbH (Rosenfeld, Nemecko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z19. októbra 2021 (vec R 1645/2019-1), týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Helixor Heilmittel a Gustopharma Consumer Health

         Výrok

                  1.

                  Konanie o žalobe sa zastavuje.

                  2.

                  Gustopharma Consumer Health, SL znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

         (1)  Ú. v. EÚ C 73, 14.2.2022.