title: Vec C-152/16: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 1. decembra 2016 – Európska komisia/Luxemburské veľkovojvodstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nariadenie (ES) č. 1071/2009 — Spoločné pravidlá týkajúce sa podmienok, ktoré je potrebné dodržiavať pri výkone povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy — Článok 16 ods. 1 a 5 — Vnútroštátny elektronický register podnikov cestnej dopravy — neexistencia vzájomného prepojenia s vnútroštátnymi elektronickými registrami iných členských štátov)

text:
               30.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/15

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 1. decembra 2016 – Európska komisia/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-152/16) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Nariadenie (ES) č. 1071/2009 - Spoločné pravidlá týkajúce sa podmienok, ktoré je potrebné dodržiavať pri výkone povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy - Článok 16 ods. 1 a 5 - Vnútroštátny elektronický register podnikov cestnej dopravy - neexistencia vzájomného prepojenia s vnútroštátnymi elektronickými registrami iných členských štátov))
   (2017/C 030/16)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Hottiaux, splnomocnený zástupca)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: D. Holderer, splnomocnený zástupca)

      Výrok rozsudku

               1.

               Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že nevytvorilo vnútroštátny elektronický register podnikov cestnej dopravy, ktorý by bol v plnej miere v súlade a vzájomne prepojený s vnútroštátnymi elektronickými registrami iných členských štátov, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 16 ods. 1 a 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1071/2009 z 21. októbra 2009 , ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá týkajúce sa podmienok, ktoré je potrebné dodržiavať pri výkone povolania prevádzkovateľa cestnej dopravy, a ktorým sa zrušuje smernica Rady 96/26/ES.

               2.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 191, 30.5.2016.


title: Vec C-666/16 P: Odvolanie podané 21. decembra 2016: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH a Ecolab Deutschland GmbH proti uzneseniu Všeobecného súdu (piata komora) z 12. októbra 2016 vo veci T-543/15, Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH a Ecolab Deutschland GmbH/Európska chemická agentúra

text:
               20.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/26

         Odvolanie podané 21. decembra 2016: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH a Ecolab Deutschland GmbH proti uzneseniu Všeobecného súdu (piata komora) z 12. októbra 2016 vo veci T-543/15, Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH a Ecolab Deutschland GmbH/Európska chemická agentúra
   (Vec C-666/16 P)
   (2017/C 053/32)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH (v zastúpení: M. Grunchard, avocate, K. Van Maldegem, avocat, P. Sellar, Advocate)

      Ďalší účastník konania: Európska chemická agentúra

      Návrhy odvolateliek

   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil uznesenie Všeobecného súdu vo veci T-543/15 a

               —

               rozhodol o prípustnosti a vrátil vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol vo veci samej,

               —

               subsidiárne vrátil vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol o prípustnosti žaloby odvolateliek o neplatnosť smerujúcu proti spornému aktu, a v dôsledku toho podľa potreby rozhodol vo veci samej,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy týchto konaní (vrátane trov týkajúcich sa námietky neprípustnosti vznesenej v konaní pred Všeobecným súdom).

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd nesprávne vyložil a nesprávne uplatnil právnu úpravu, čo viedlo k nesprávnemu právnemu posúdeniu v rozsahu, v akom rozhodol, že žaloba odvolateliek o neplatnosť sporného aktu bola neprípustná.
   Odvolateľky najmä poukazujú na to, že Všeobecný súd sa dopustil viacerých pochybení v rámci svojho odôvodnenia a výkladu právneho rámca, ktorý bol uplatniteľný na situáciu odvolateliek. Táto skutočnosť viedla k tomu, že Všeobecný súd sa dopustil týchto nesprávny právnych posúdení:

               —

               Všeobecný súd nesprávne vyložil a uplatnil článok 130 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, keď prejednal podstatu veci samej,

               —

               Všeobecný súd nesprávne vyložil a uplatnil článok 130 ods. 7 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, keď neodložil svoje rozhodnutie o prípustnosti až do vypočutia všetkých tvrdení vo veci samej.

         Navyše Všeobecný súd tým, že vyhlásil žalobu odvolateliek za neprípustnú, porušil ich právo na obhajobu, právo na prístup k spravodlivosti a svoju povinnosť odôvodnenia, pričom tieto práva patria medzi základné práva jednotlivcov a odrážajú tak všeobecné zásady práva Únie.
   Z týchto dôvodov odvolateľky tvrdia, že uznesenie Všeobecného súdu vo veci T-543/15 by malo byť zrušené a Súdny dvor by mal rozhodnúť o prípustnosti a vrátiť vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol vo veci samej.


title: Vec T-335/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  22. mája 2007 – Taliansko/Komisia ( Politika hygieny — Taliansky trh s hydinovým mäsom — Neprijatie výnimočných opatrení na zmiernenie dôsledkov epidémie vtáčej chrípky — Žaloba na nečinnosť — Zaujatie stanoviska ukončujúce nečinnosť — Zastavenie konania )

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/26

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 22. mája 2007 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-335/06) (1)

   („Politika hygieny - Taliansky trh s hydinovým mäsom - Neprijatie výnimočných opatrení na zmiernenie dôsledkov epidémie vtáčej chrípky - Žaloba na nečinnosť - Zaujatie stanoviska ukončujúce nečinnosť - Zastavenie konania“)
   (2007/C 170/53)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Aliello, splnomocnení zástupca)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Cattabriga, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba na nečinnosť založená na článku 232 ES a smerujúca ku skonštatovaniu, že Komisia si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 14 nariadenia Rady (EHS) č 2777/75 z 29. októbra 1975 o spoločnej organizácii trhu s hydinovým mäsom (Ú. v. ES L 282, s. 77; Mim. vyd. 03/002, s. 138), keďže neprijala výnimočné opatrenia na podporu trhu v sektore hydinového mäsa ako kompenzáciu chovateľov jednodenných kurčiat postihnutých veterinárnymi opatreniami na zmiernenie následkov vtáčej chrípky a obmedzila ich pohyb v priebehu obdobia od decembra 1999 do septembra 2003
   Výrok uznesenia

               1.

               O tejto žalobe nie je potrebné rozhodnúť.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoja vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: Vec C-14/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 22. januára 2007 – Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR/Industrie und Handelskammer Berlin, vedľajší účastník konania: Nicholas Grimshaw & Partners Ltd

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 22. januára 2007 – Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR/Industrie und Handelskammer Berlin, vedľajší účastník konania: Nicholas Grimshaw & Partners Ltd
   (Vec C-14/07)
   (2007/C 56/41)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesgerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v konaní o opravnom prostriedku: Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR

      Odporca v konaní o opravnom prostriedku: Industrie und Handelskammer Berlin

      Vedľajší účastník konania: Nicholas Grimshaw & Partners Ltd
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 8 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1348/2000 (1) z 29. mája 2000 o doručovaní súdnych a mimosúdnych písomností v občianskych a obchodných veciach v členských štátoch vykladať v tom zmysle, že adresát nemá právo odmietnuť prevzatie doručovanej písomnosti podľa článku 8 ods. 1 tohto nariadenia, ak neboli v jazyku prijímajúceho členského štátu alebo v jazyku odosielajúceho členského štátu, ktorému adresát rozumie, vyhotovené len prílohy doručovanej písomnosti?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:
               Má sa článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia vykladať v tom zmysle, že adresát „rozumie“ jazyku odosielajúceho členského štátu v zmysle tohto nariadenia už len z toho dôvodu, lebo sa v rámci výkonu svojej živnostenskej činnosti v zmluve s navrhovateľom dohodol, že písomný styk bude prebiehať v jazyku odosielajúceho členského štátu?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na druhú otázku:
               Má sa článok 8 ods. 1 nariadenia vykladať v tom zmysle, že adresát nesmie odmietnuť prevziať takéto prílohy k písomnosti, ktoré neboli vyhotovené v jazyku prijímajúceho členského štátu alebo jazyku odosielajúceho členského štátu, ktorým adresát rozumie, v každom prípade nie s odvolaním sa na článok 8 ods. 1 nariadenia, ak v rámci výkonu svojej živnostenskej činnosti uzatvorí zmluvu, ktorou dohodne, že písomný styk bude prebiehať v jazyku odosielajúceho členského štátu a aj doručené prílohy týkajúce sa tohto písomného styku sú vyhotovené v dohodnutom jazyku?

      (1)  Ú. v. ES L 160, 30.6.2000, s. 37; Mim. vyd. 19/001, s 227.


title: Vec T-126/05: Žaloba podaná dňa 9. marca 2005: Sandrine Corvoisier a iní proti Európskej centrálnej banke

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/31

         Žaloba podaná dňa 9. marca 2005: Sandrine Corvoisier a iní proti Európskej centrálnej banke
   (Vec T-126/05)
   (2005/C 132/56)
   Jazyk konania: francúzština
   Sandrine Corvoisier, bydliskom vo Frankfurte nad Mohanom, Roberta Friz, bydliskom vo Frankfurte nad Mohanom, Hundjy Preud'homme, bydliskom vo Frankfurte a Elvira Rosati, bydliskom vo Frankfurte nad Mohanom, v zastúpení: Georges Vandersanden a Laure Levi, advokáti, podali 9. marca 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Európskej centrálnej banke.
   Žalobkyne navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil oznámenie o voľnom pracovnom mieste ECB/156/04, ktorého cieľom bolo obsadenie šiestich miest „Records Managements Specialists“,

               —

               pokiaľ je to potrebné, zrušil rozhodnutia o zamietnutí „administrative reviews“ a „grievance procedures“, ktoré podali žalobkyne, vydané 1. októbra a 21. decembra 2004 a doručené 27. decembra 2004 a 13. januára 2005,

               —

               zrušil všetky rozhodnutia vykonávajúce oznámenie o voľnom pracovnom mieste a najmä rozhodnutia o prijatí do služobného pomeru,

               —

               zaviazal žalovanú na predloženie jej administratívneho spisu,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu škody a úrokov za majetkovú ujmu, ktorú ex æquo et bono a predbežne vyčísľujú na 40 000 eur, a za nemajetkovú ujmu, ktorú ex æquo et bono vyčísľujú na 4 eurá,

               —

               zaviazal žalovanú nahradiť všetky trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyne zastávajú v rámci ECB miesta „Research Analyst“ (výskumných analytičiek) zaradené do triedy E/F. Jednou z vyžadovaných podmienok pre ich prácu bol univerzitný diplom.
   Žalovaná uverejnila 13. júla 2004 predmetné oznámenie o voľnom pracovnom mieste s cieľom prijať do služobného pomeru šesť „Records Management Specialists“ (špecialistov elektronickej správy dokumentov) na podporu a doplnenie archívneho oddelenia banky. Tieto miesta sú zaradené v rovnakej triede, ako miesta žalobkýň, teda v triede F/G. Oznámenie o voľnom pracovnom mieste od uchádzačov vyžaduje ukončené stredoškolské vzdelanie.
   Žalobkyne sa na podporu svojej žaloby dovolávajú porušenia článku 20.2 vnútorného poriadku ECB, pokynov ECB týkajúcich sa „development track“, administratívneho obežníku o prijímaní do služobného pomeru, ako aj zásady „patere legem ipse quam fecisti“. Zmieňujú sa o skutočnosti, že pre ich vymenovanie do služobného pomeru bol univerzitný diplom nevyhnutný, kým napadnuté oznámenie počíta len so stredoškolským vzdelaním a takisto sa dovolávajú porušenia zásady zákazu diskriminácie. Okrem toho sa dovolávajú porušenia článkov 45 a 46 Podmienok zamestnávania a tvrdia, že sa neuskutočnila predchádzajúca konzultácia s výborom zamestnancov. Napokon sa žalobkyne dovolávajú zjavnej chyby v posúdení.


title: Vec C-76/10: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 16. novembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský súd v Prešove — Slovenská republika) — Pohotovosť s. r. o./Iveta Korčkovská (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana spotrebiteľa — Smernica 93/13/EHS — Nekalé podmienky — Smernica 2008/48/ES — Smernica 87/102 — Zmluvy o spotrebiteľskom úvere — Ročná percentuálna miera nákladov — Rozhodcovské konanie — Rozhodcovské rozhodnutie — Možnosť vnútroštátneho súdu posúdiť aj bez návrhu prípadnú nekalú povahu niektorých podmienok)

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/12

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 16. novembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský súd v Prešove — Slovenská republika) — Pohotovosť s. r. o./Iveta Korčkovská
   (Vec C-76/10) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Smernica 93/13/EHS - Nekalé podmienky - Smernica 2008/48/ES - Smernica 87/102 - Zmluvy o spotrebiteľskom úvere - Ročná percentuálna miera nákladov - Rozhodcovské konanie - Rozhodcovské rozhodnutie - Možnosť vnútroštátneho súdu posúdiť aj bez návrhu prípadnú nekalú povahu niektorých podmienok)
   2011/C 30/18
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Krajský súd v Prešove

      Účastníci konania

      Žalobca: Pohotovosť s. r. o.

      Žalovaná: Iveta Korčkovská

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Krajský súd v Prešove — Výklad smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288) a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS (Ú. v. EÚ L 133, s. 66) — Zmluva o spotrebiteľskom úvere upravujúca neprimerane vysoký úrok a uplatnenie rozhodcovského konania v prípade sporu — Možnosť vnútroštátneho súdu, ktorý rozhoduje o návrhu na výkon právoplatného rozhodcovského nálezu, posúdiť bez návrhu prípadnú nekalú povahu týchto podmienok

      Výrok

               1.

               Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o neprimeraných podmienkach v spotrebiteľských zmluvách musí byť vykladaná v tom zmysle, že vnútroštátny súd, ktorý rozhoduje o návrhu na nútený výkon právoplatného rozhodcovského nálezu, vydaného bez účasti spotrebiteľa, musí, pokiaľ má za týmto účelom k dispozícii nevyhnutné informácie o právnom a skutkovom stave, aj bez návrhu posúdiť neprimeranosť sankcie obsiahnutej v zmluve o úvere uzavretej poskytovateľom úveru so spotrebiteľom, ak je podľa vnútroštátnych procesných pravidiel možné vykonať také posúdenie v rámci obdobných konaní na základe vnútroštátneho práva.

               2.

               Je úlohou dotknutého vnútroštátneho súdu určiť, či sa má podmienka zmluvy o úvere, aká je vo veci samej, upravujúca podľa zistení tohto súdu sankciu v neprimerane vysokej výške na ťarchu spotrebiteľa vzhľadom na všetky okolnosti týkajúce sa uzavretia tejto zmluvy považovať za nekalú v zmysle článkov 3 a 4 smernice 93/13. V prípade kladnej odpovede je úlohou uvedeného súdu vyvodiť všetky dôsledky, ktoré z toho vyplývajú podľa vnútroštátneho práva, s cieľom ubezpečiť sa, že tento spotrebiteľ nie je viazaný touto podmienkou.

               3.

               Za okolností, aké sú vo veci samej, neexistencia údaja o ročnej percentuálnej miere nákladov v zmluve o spotrebiteľskom úvere, ktorý má podstatný význam v kontexte smernice Rady 87/102/EHS z 22. decembra 1986 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov, ktoré sa týkajú spotrebiteľského úveru, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 98/7/ES zo 16. februára 1998, môže predstavovať rozhodujúcu okolnosť pre vnútroštátny súd v rámci jeho analýzy otázky, či podmienka zmluvy o spotrebiteľskom úvere týkajúca sa jeho nákladov, v ktorej sa nenachádza takýto údaj, je zrozumiteľná v zmysle článku 4 smernice 93/13. Ak nejde o takýto prípad, tento súd má možnosť aj bez návrhu posúdiť, či vzhľadom na všetky okolnosti týkajúce sa uzavretia tejto zmluvy je opomenutie údaja o ročnej percentuálnej miere nákladov v jej podmienke týkajúcej sa nákladov tohto úveru spôsobilé prisúdiť tejto doložke nekalú povahu v zmysle článkov 3 a 4 smernice 93/13. Napriek tomu bez ohľadu na priznanú možnosť posúdiť túto zmluvu z hľadiska smernice 93/13, smernica 87/102 sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátnemu súdu umožňuje aj bez návrhu uplatniť ustanovenia preberajúce do vnútroštátneho práva článok 4 tejto poslednej uvedenej smernice a stanovujúce, že neexistencia údaja o ročnej percentuálnej miere nákladov v zmluve o spotrebiteľskom úvere má za následok, že poskytnutý úver sa považuje za bezúročný a bez poplatkov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 134, 22.5.2010.


title: Vec T-271/07: Žaloba podaná 19. júla 2007 – Eurosemillas/Rada a Komisia

text:
               22.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/14

         Žaloba podaná 19. júla 2007 – Eurosemillas/Rada a Komisia
   (Vec T-271/07)
   (2007/C 223/22)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Eurosemillas, SA (Córdoba, Španielsko) (v zastúpení: L. Ortiz Blanco, advokát)

      Žalované: Rada Európskej únie a Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               vyhlásiť rozsudok, v ktorom bude vyhovené predmetnej žalobe o náhradu škody v zmysle článku 288 ES a určený nárok žalobkyne na finančnú náhradu v celkovej výške 2 661 427 EUR (dva milióny šesťstošesťdesiatjedentisíc štyristodvadsaťsedem eur), za ktorú solidárne zodpovedajú Rada a Komisia,

               —

               zaviazať žalované na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako vo veci T-217/07, Las Palmeras/Rada a Komisia.


title: Vec C-387/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 15. augusta 2012 — Hi Hotel HCF SARL/Uwe Spoering

text:
               10.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 15. augusta 2012 — Hi Hotel HCF SARL/Uwe Spoering
   (Vec C-387/12)
   2012/C 343/06
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Hi Hotel HCF SARL

      Žalovaný: Uwe Spoering

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 5 bod 3 nariadenia (ES) 44/2001 (1) vykladať v tom zmysle, že k skutočnosti, na základe ktorej vzniká nárok na náhradu škody, došlo v jednom členskom štáte (členskom štáte A), ak k protiprávnemu konaniu, ktoré je predmetom súdneho konania alebo z ktorého sú odvodené nároky, došlo v inom členskom štáte (členskom štáte B), a spočíva v účasti na protiprávnom konaní (hlavnom čine), ku ktorému došlo v prvom uvedenom členskom štáte (členskom štáte A)?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42).


title: Vec C-191/11: Odvolanie podané 20. apríla 2011 : Yorma’s AG proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z  15. februára 2011 vo veci T-213/09, Yorma’s AG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory); ďalší účastník konania: Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG

text:
               16.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/12

         Odvolanie podané 20. apríla 2011: Yorma’s AG proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 15. februára 2011 vo veci T-213/09, Yorma’s AG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory); ďalší účastník konania: Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG
   (Vec C-191/11)
   2011/C 211/23
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Yorma’s AG (v zastúpení: A. Weis, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Norma Lebensmittelfilialbetrieb GmbH & Co. KG

      Návrhy odvolateľky

               —

               úplne zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 15. februára 2011, vo veci T-213/09, podľa článku 116 ods. 1 rokovacieho poriadku.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolanie bolo podané proti rozsudku Všeobecného súdu, ktorý zamietol žalobu odvolateľky o zrušenie rozhodnutia prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 20. februára 2010, ktorý zamietol prihlášku obrazovej ochrannej známky so slovným prvkom „Yorma’s“. Všeobecný súd svojím rozsudkom potvrdil rozhodnutie odvolacieho senátu, podľa ktorého existuje pravdepodobnosť zámeny so skoršou ochrannou známkou Spoločenstva „NORMA“.
   Ako odôvodnenie odvolania sa uvádza porušenie článku 8 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (ďalej len „nariadenie (ES) č. 40/94“).
   Podľa názoru odvolateľky Všeobecný súd nesprávne použil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94, keď dospel k záveru, že existuje určitá podobnosť medzi službami, o ktoré tu ide — ubytovanie hostí na jednej strane a prenajímanie domov na strane druhej. Všeobecný súd pritom nezohľadnil, že tieto služby sa ani funkčne nedopĺňajú, ani si nekonkurujú a navyše sa dotyčné okruhy spotrebiteľov odlišujú. Aj distribučné kanály sú rozdielne.
   Všeobecný súd ďalej použil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 takým nesprávnym spôsobom, že to viedlo ku kauzálne nesprávnemu záveru, keď súd odmietol neutralizáciu zjavne pojmovo neexistujúcej podobnosti oboch ochranných známok.
   Ak sa — tak ako k tomu dospel Všeobecný súd — príde k záveru, že neexistuje pojmová podobnosť, potom nemožno ani uzavrieť vec s tým, že existuje podobnosť sama osebe v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94. Pojmový význam slova je závažný preto, lebo sa určitý znak s celkom konkrétnym pojmovým významom ľahšie vžije ako iný, nič nehovoriaci znak. Pravdepodobnosť zámeny by bolo možné potvrdiť len vtedy, keby novšie označenie využívalo pojmový obsah skoršej známky. K tomu tu jednoznačne nedošlo. Pravdepodobnosť zámeny, ktorá musí vyplývať z článku 8 ods. 1 písm. b) poslednej časti vety nariadenia (ES) č. 40/94, ponechal Všeobecný súd bez povšimnutia. V prvom rade ponechal Všeobecný súd bez povšimnutia význam neexistujúcej pojmovej podobnosti tým, že bez povšimnutia ponechal význam neexistujúcej fonetickej a obrazovej podobnosti a nehodnotil ju takým spôsobom, ako je to potrebné, predovšetkým preto, že písmeno „s“ s apostrofom v slove „Yorma’s“ má skutočne samostatný, obzvlášť zvýrazňujúci význam.
   Všeobecný súd ďalej nesprávne použil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94, keď uviedol, že vzhľadom na tieto úvahy odvolací senát správne zastával názor, že uvedený slovný prvok má v danom prípade prevládajúci význam. Farebné zvýraznenie písmena „Y“ na tri riadky, ktoré pripomínajú notovú osnovu, tento predpoklad podľa odvolateľky nepodporuje. Navyše zostáva pritom celkom nezohľadnená skutočnosť, že farba zvolená pre písmeno „Y“ je podstatne silnejšia a výraznejšia, ako farba slova „Yorma’s“. Domnienka prvostupňového súdu sa taktiež nezhoduje so skutočnosťou, že samostatné písmeno „Y“ je zobrazené v určitej forme písaného písma, pričom slovný prvok „Yorma’s“ je zobrazený vo forme obyčajného tlačeného písma.
   Prvostupňový súd sa navyše mýli a porušuje článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94, keď predpokladá, že namietaná ochranná známka „Norma“ zanecháva optický dojem. Namietaná ochranná známka „Norma“ jednoznačne nezanecháva nijaký optický dojem.
   Nesprávny, a teda porušujúci článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 je aj predpoklad prvostupňového súdu, že celkový dojem vyvolaný prihlasovaným označením by mohol byť podstatne ovplyvnený.
   Nesprávny, a teda porušujúci článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 je aj záver prvostupňového súdu, keď uvádza: Fonetický rozdiel medzi obidvomi počiatočnými písmenami „N“ a „Y“ slov „Norma“ a „Yorma’s“ je menej závažný ako fonetická zhoda písmen „O“, „R“, „M“, „A“, ktoré obsahujú obe ochranné známky. Navyše sa písmeno „Y“ nachádzajúce sa na pozadí prihlasovanej ochrannej známky nevyslovuje. Ani „S“ s apostrofom sa nevyhnutne nemusí vyslovovať. Ale aj keby sa vyslovovali, nepostačovalo by to na zneutralizovanie fonetickej podobnosti vyvolanej spoločnou časťou slova „orma“.
   Podľa odvolateľky dostáva rozdielnym počiatočným písmenom každá z ochranných známok úplne nové znenie. Prostredníctvom písmena „Y“ v slove „Yorma’s“ dostáva mäkší a prostredníctvom písmena „N“ v slove „Norma“ tvrdší, monotónne znejúci tón. Prostredníctvom písmena „S“, ktoré sa na rozdiel od názoru prvostupňového súdu vždy vyslovuje, pretože vo svojej podobe nie je zobrazené menej výraznou formou, získava ochranná známka „Yorma“ podstatne melodickejšie, výrazovo odlišné znenie.


title: Veci T-445/11 a T-88/12: Uznesenie Všeobecného súdu z  11. januára 2013 — Charron Inox a Almet/Rada a Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Žaloba o náhradu škody — Dumping — Dovoz určitých bezšvových rúr a rúrok z nehrdzavejúcej ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike — Dočasné antidumpingové clo — Zastavenie konania — Konečné antidumpingové clo — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“ )

text:
               9.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/21

         Uznesenie Všeobecného súdu z 11. januára 2013 — Charron Inox a Almet/Rada a Komisia
   (Veci T-445/11 a T-88/12) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Žaloba o náhradu škody - Dumping - Dovoz určitých bezšvových rúr a rúrok z nehrdzavejúcej ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike - Dočasné antidumpingové clo - Zastavenie konania - Konečné antidumpingové clo - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu)
   2013/C 71/33
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Charron Inox (Marseille, Francúzsko) a Almet (Satolas-et-Bonce, Francúzsko) (v zastúpení: P.-O. Koubi-Flotte, avocat)

      Žalované: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci G. Berrisch a A. Polcyn, advokáti) (vec T-88/12) a Európska komisia (v zastúpení: B. Stromsky a S. Thomas, splnomocnení zástupcovia) (vec T-445/11)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú Radu: Európska komisia (v zastúpení: B. Stromsky a S. Thomas, splnomocnení zástupcovia) (vec T-88/12)

      Predmet veci

   Vo veci T-445/11 v prvom rade návrh na zrušenie nariadenia Komisie (EÚ) č. 627/2011 z 27. júna 2011, ktorým sa ukladá dočasné antidumpingové clo na dovoz určitých bezšvových rúr a rúrok z nehrdzavejúcej ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 169, s. 1), ako aj subsidiárne návrh na náhradu škody, ktorú žalobkyne údajne utrpeli v súvislosti s okamžitým nadobudnutím účinnosti tohto nariadenia a vo veci T-88/12 v prvom rade návrh na zrušenie nariadenia Rady (EÚ) č. 1331/2011 zo 14. decembra 2011, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitých bezšvových rúr a rúrok z nehrdzavejúcej ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 336, s. 6), ako aj subsidiárne návrh na náhradu škody, ktorú žalobkyne údajne utrpeli v súvislosti s konečnou platnosťou výberu dočasného antidumpingového cla uloženého týmto nariadením

      Výrok

               1.

               Veci T-445/11 a T-88/12 boli spojené na účely vydania spoločného uznesenia.

               2.

               Námietky neprípustnosti vznesené vo veciach T-445/11 a T-88/12 boli spojené na spoločné konanie o veci samej.

               3.

               Konanie vo veci T-445/11 sa zastavuje.

               4.

               Žaloba vo veci T-88/12 sa zamieta ako čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu.

               5.

               Charron Inox a Almet znášajú všetky trovy konania vo veci T-445/11.

               6.

               Charron Inox a Almet znášajú okrem svojich vlastných trov konania aj tie, ktoré vynaložila Rada Európskej únie vo veci T-88/12.

               7.

               Európska komisia znáša vlastné trovy vo veci T-88/12.

      (1)  Ú. v. EÚ C 290, 1.10.2011.


title: Vec T-56/17: Žaloba podaná 27. januára 2017 – PO a i./SEAE

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/39

         Žaloba podaná 27. januára 2017 – PO a i./SEAE
   (Vec T-56/17)
   (2017/C 112/55)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: PO, PP, PQ (v zastúpení: N. de Montigny a J.-N. Louis, advokáti)

      Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť

      Návrhy

               —

               vyhlásil a rozhodol, že

                           —

                           rozhodnutie uverejnené 15. apríla 2016, ktorým sa menia práva a povinnosti úradníkov, dočasných zamestnancov a zmluvných zamestnancov, týkajúce sa príspevkov na vzdelanie („education allowances“), konkrétne „Rights and obligations of officials, temporary and contract agents: Education Allowances“, sa zrušuje,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nezákonnosti rozhodnutia Európskej služby pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) z 15. apríla 2016 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) v rozsahu, v akom bolo toto rozhodnutie prijaté v rozpore s prvým článkom prílohy X služobného poriadku, ako aj s článkom 110 uvedeného služobného poriadku bez všeobecných vykonávacích ustanovení ESVČ.
               Žalobcovia poukazujú tiež na úplný nedostatok odôvodnenia zamietnutia ich sťažnosti smerujúcej proti napadnutému rozhodnutiu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na neuskutočnení sociálneho dialógu pred prijatím napadnutého rozhodnutia v rozpore s článkom 27 Charty základných práv Európskej únie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení nadobudnutých práv úradníkov a zamestnancov, ktorý pôsobia na svojom pracovnom mieste už viac rokov a ktorých deti navštevujú školu taktiež niekoľko rokov. Toto porušenie vyplýva z napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom mení predtým zavedený systém, v rámci ktorého veľká väčšina úradníkov a zamestnancov, ktorý žiadali o dodatočnú náhradu výdavkov, dosiahla úplnú náhradu výdavkov presahujúcich prahovú hodnotu stanovenú služobným poriadkom.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušeniach zásad starostlivosti, legitímnej dôvery, právnej istoty a riadnej správy vecí verejných, ktoré vyplývajú z napadnutého rozhodnutia, najmä v rozsahu, v akom stanovuje prechodné opatrenie len na jeden rok a v akom stanovuje, že takto prijaté nové spôsoby nahrádzania výdavkov sa uplatňujú na úradníkov a zamestnancov od okamihu ich prijatia.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na nezvážení záujmov a nedodržaní zásady proporcionality, ku ktorým došlo v rámci napadnutého rozhodnutia, ktoré sleduje ako jediný cieľ zníženie finančného dopadu, ktorý predstavuje dodatočné nahradzovanie výdavkov na vzdelanie, hoci by ESVČ mohla na dosiahnutie tohto cieľa uprednostniť iné opatrenia, ktoré by neporušovali práva jej zamestnancov. Žalovaná teda zvolila riešenie, ktoré spôsobuje najväčšiu ujmu jej úradníkom a zamestnancom.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na porušení zásady zákazu diskriminácie v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie zavádza diskrimináciu tým, že stanovuje zásadu náhrad uskutočňovaných na základe rovnakých základov pre úradníkov a zamestnancov nachádzajúcich sa v rôznych zastúpeniach a teda stanovuje rovnaké zaobchádzanie s rôznymi situáciami.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod založený na porušení práva na rodinu a práva na vzdelanie, ktorého sa dopustila ESVČ tým, že prijatím napadnutého rozhodnutia nútila žalobcov vybrať si medzi ich profesijným životom a uvedenými základnými právami.


title: Vec T-29/05: Žaloba podaná dňa 20. januára 2005: DELTAFINA Spa proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/41

         Žaloba podaná dňa 20. januára 2005: DELTAFINA Spa proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-29/05)
   (2005/C 82/73)
   Jazyk konania: taliančina
   DELTAFINA Spa, so sídlom v Orvieto (TR), v zastúpení: Roberto A. Jacchia, Antonella Terranova, Irene Picciano a Fabio Ferraro, advokáti, podal 20. januára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               1.

               zrušil napadnuté rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev z 20. októbra 2004;

               2.

               subsidiárne, čiastočne zrušil a zmenil napadnuté rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev z 20. októbra 2004 a tomu zodpovedajúc znížil sumu pokuty uloženej spoločnosti Deltafina;

               3.

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania a právneho zastúpenia.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Predmetom tohto konania je to isté rozhodnutie, ako vo veci T-24/05 Standard Commercial a iní/Komisia (1). Žalobné dôvody uvádzané žalobcom sú podobné, ako vo vyššie uvedenej veci.
   Žalobca najmä uvádza ako žalobné dôvody, že žalovaná:

               —

               ho uznala za zodpovedného ako účastníka, dokonca ako vedúceho podniku za dohody vykonávané na relevantnom trhu, na ktorom nebol prítomný,

               —

               opomenula určiť tento relevantný trh,

               —

               mu adresovala oznámenie o námietkach, ktoré neobsahovalo žiadne relevantné výhrady,

               —

               porušila zásadu dostatočného odôvodnenia aktov ohľadne preukázania aspoň nepriamej alebo potenciálnej ujmy na obchode,

               —

               chybne posúdila trvanie a závažnosť porušenia práva, ako aj priťažujúce a poľahčujúce okolnosti,

               —

               chybne posúdila význam spolupráce žalobcu a z toho vyplývajúce zníženie sumy pokuty, ktoré mu malo byť priznané.

         Žalobca takisto tvrdí, že pre určenie výšky pokuty neboli zohľadnené obmedzenia maximálnej výšky pokuty, ani relevantné okolnosti vyplývajúce z hospodárskeho a spoločenského kontextu.
   Nakoniec žalobca tvrdí, že boli porušené zásady rovnakého zaobchádzania, zákazu retroaktivity pri ukladaní sankcií a ochrany legitímnej dôvery, a došlo aj k zneužitiu právomoci, keďže Komisia sa odchýlila od praxe ukladania iba formálnych sankcií osobám, ktoré umožnili, podporovali a poskytli externú pomoc pre vyšetrovania, a to napriek svojmu deklarovanému úmyslu, že tak urobí až v budúcnosti.

      (1)  Zatiaľ nezverejnené v Ú. v. EÚ.


title: Vec C-561/07: Žaloba podaná 18. decembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/21

         Žaloba podaná 18. decembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-561/07)
   (2008/C 64/32)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Enegren a L. Pignataro, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               Talianska republika si tým, že zachovala účinnosť ustanovení článku 47 ods. 5 a 6 zákona č. 428 z 29. decembra 1990 v prípade hospodárskej krízy podniku v spojení s pravidlom zakotveným v článku 2 ods. 5 písm. c) zákona z 12. augusta 1977 č. 675, v dôsledku čoho práva zamestnancov uvedených v článku 3 a 4 smernice 2001/23/ES nie sú zachované v prípade prevodu podniku, v ktorom bola zistená „krízová situácia“, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia tvrdí, že ustanovenia zákona č. 428/1990 (článok 47 ods. 5 a 6) sú v rozpore so smernicou Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov (1), a to z toho dôvodu, že zamestnancom podniku, ktorý je v režime začlenenia mimoriadnych príjmov, ktoré prešli na nadobúdateľa, zanikajú práva zakotvené v článku 2112 občianskeho zákonníka, ktorý zachováva prípadné záruky zakotvené v kolektívnej zmluve („zaobchádzanie s najvyššou výhodou“ zakotvené v článku 47 ods. 5).
   Z toho vyplýva, že zamestnanci podniku v režime Začlenenia príjmov („ZP“) v krízovej situácii nemajú v prípade prevodu podniku nárok na záruky zakotvené v článkoch 3 a 4 smernice.
   Pokiaľ ide o článok 47 ods. 6, tento stanovuje, že zamestnanci, ktorí neprejdú k nadobúdateľovi, k nájomcovi alebo k právnemu nástupcovi, majú právo na prednostné prijatie do zamestnania posledne uvedenými subjektami, a to v lehote jedného roka od prevodu, alebo v dlhšej lehote, tak ako jej dĺžku stanovuje kolektívna zmluva. V prípade vyššie uvedených zamestnancov, ktorí prešli na nadobúdateľa, na nájomcu alebo na právneho nástupcu po prevode podniku, sa nepoužije článok 2112 občianskeho zákonníka.
   Talianska vláda nespochybnila právny rozbor, ktorý urobila Komisia a na základe ktorého sa na zamestnancov podniku, ktorý je v režime ZP v krízovej situácii, nevzťahujú záruky zakotvené v článku 3 a 4 smernice v prípade prevodu podniku. Tvrdila však, že v osobitnom prípade sa uplatní článok 5 ods. 3 smernice.
   V žalobe Komisia zdôraznila, že v prípade prevodu podniku, keď je prevádzateľ v situácii závažnej hospodárskej krízy, uvedené ustanovenie umožňuje zmeniť pracovné podmienky zamestnancov za účelom zachovania pracovných možností, ktoré zaručuje prežitie podniku, závodu alebo častí podnikov alebo závodov. Toto ustanovenie splnomocňuje členský štát len umožniť prevádzateľovi a zástupcom zamestnancov dohodnúť sa na zmene pracovných podmienok za takýchto okolností a nie vylúčiť, tak ako to robí článok 47 ods. 5 a 6 zákona č. 428/90, uplatnenie článkov 3 a 4 smernice.

      (1)  Ú. v. ES L 82, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 98.


title: Vec T-364/16: Žaloba podaná 7. júla 2016 – ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a i./Komisia

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/51

         Žaloba podaná 7. júla 2016 – ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a i./Komisia
   (Vec T-364/16)
   (2016/C 305/69)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. (Ostrava Kunčice, Česká republika) a 12 ďalších žalobkýň (v zastúpení: G. Berrisch, advokát a B. Byrne, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie prijaté 6. júna 2016 alebo skôr o odstránení Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd zo zoznamu spoločností zaradených pod doplnkovým kódom TARIC A950 a namiesto toho jej zaradení do nového doplnkového kódu TARIC C129 vo vzťahu k všetkým kódom TARIC uvedeným v článku 1 ods. 1 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 2015/2272 zo 7. decembra 2015, ktorým sa po revíznom prešetrovaní pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezšvíkových rúr a rúrok (ďalej len „BRR“) zo železa alebo ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 322, 2015, s. 21) a tým znížení sadzby antidumpingového cla uplatnenej na dovoz BRR vyrobeného Hubei na úroveň 0 %,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú jediný žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnutému rozhodnutiu chýba právny základ a je teda v rozpore s článkom 1 ods. 2 vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/2272 a jeho prílohou.
   Európska komisia vychádzala pri napadnutom rozhodnutí z rozsudku Súdneho dvora vo veci ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. a i./Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd a Rada Európskej únie/Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd (spojené veci C-186/14 P a C-193/14 P, EU:C:2016:209), ktorým Súdny dvor potvrdil rozsudok Všeobecného súdu vo veci Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd/Rada Európskej únie (T-528/09, EU:T:2014:35), ktorým Všeobecný súd zrušil nariadenie Rady (ES) č. 926/2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezšvíkových rúr a rúrok zo železa alebo ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike v rozsahu, v akom sa ukladalo antidumpingové clo na výrobky Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd. Podľa žalobkýň Európska komisia nesprávne rozšírila zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 926/2009 na vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 2015/2272, pretože toto posledné uvedené nariadenie nebolo predmetom súdneho sporu v uvedených veciach. V dôsledku toho by Európska komisia mohla prijať napadnuté rozhodnutie iba po zrušení nariadenia (EÚ) 2015/2272.


title: Vec F-156/12: Žaloba podaná 20. decembra 2012 — ZZ/Výbor regiónov

text:
               9.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/31

         Žaloba podaná 20. decembra 2012 — ZZ/Výbor regiónov
   (Vec F-156/12)
   2013/C 71/55
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: L. Levi, advokát)

      Žalovaný: Výbor regiónov Európskej únie

      Predmet a opis sporu

   Návrh na zrušenie rozhodnutia, ktorým sa zamieta priznanie náhrady škody spôsobenej neoprávneným konaním Výboru regiónov a návrh na náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie zo 17. februára 2013, ktorým sa zamieta návrh žalobcu z 19. októbra 2011 týkajúci sa priznania náhrady škody spôsobenej neoprávneným konaním Výboru regiónov,

               —

               ak je to možné, zrušiť rozhodnutie Výboru regiónov z 10. septembra 2012 doručeného elektronickou poštou v ten istý deň a doporučenou zásielkou o s potvrdením doručenia 12. septembra 2012, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobcu,

               —

               zaviazať Výbor regiónov na zaplatenie sumy vo výške 354 000 eur ako náhradu majetkovej ujmy, pričom ide o predbežne stanovenú sumu, a vo výške 100 000 eur ako náhradu jeho nemajetkovej ujmy, pričom ide o sumu stanovenú ex aequo et bono,

               —

               zaviazať Výbor regiónov na náhradu všetkých trov konania.


title: Vec C-469/04: Žaloba podaná dňa 4. novembra 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike

text:
               18.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/9

         Žaloba podaná dňa 4. novembra 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike
   (Vec C-469/04)
   (2004/C 314/19)
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Georgios Zavvos a Arnaud Bordes členovia právneho servisu Komisie, podala dňa 4. novembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Helénskej republike.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               vyslovil, že Helénska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2002/60/ES z 27. júna 2002, ktorou sa ustanovujú osobitné opatrenia na kontrolu afrického moru ošípaných, a ktorá mení a dopĺňa smernicu 92/119/EHS, pokiaľ ide o Teschenovu chorobu a africký mor ošípaných (1), a v každom prípade tým, že neinformovala Komisiu o ich prijatí, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazal Helénsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 30. júna 2003.

      (1)  Ú. v. ES L 192 z 20. júla 2002, s. 27


title: Vec F-20/15: Žaloba podaná 3. februára 2015 – ZZ/Komisia

text:
               20.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 127/41

         Žaloba podaná 3. februára 2015 – ZZ/Komisia
   (Vec F-20/15)
   (2015/C 127/57)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: M. Velardo, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušiť rozhodnutie o nezahrnutí žalobcu na zoznam úradníkov navrhnutých na povýšenie do platovej triedy AD13 v rámci povyšovania za rok 2014

      Návrhy žalobcu

               —

               rozhodnúť o protiprávnosti Rozhodnutia Komisie zo 16. decembra 2013 o všeobecných vykonávacích ustanoveniach (VVU) k článku 45 a následného Oznámenia Komisie z 18. decembra 2013, ktorým sa menia predpisy týkajúce sa zloženia kabinetov členov Komisie a ich hovorcov,

               —

               zrušiť následné rozhodnutie menovacieho orgánu oznámené 24. júna 2014 o nezahrnutí žalobcu na zoznam úradníkov navrhnutých na povýšenie do platovej triedy AD 13 v rámci povyšovania za rok 2014 podľa článku 45 služobného poriadku v rozsahu, v akom toto rozhodnutie nepovažuje žalobcu za vykonávajúceho osobitné úlohy, ktoré by viedli k jeho zaradeniu na pracovné miesto typu „vedúci útvaru alebo rovnocenná pozícia“ alebo „poradca alebo rovnocenná pozícia“ prostredníctvom asimilácie uskutočnenej vo vzťahu k úradníkom prideleným do kabinetov v súlade s oznámením Komisie z 18. decembra 2013,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-267/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemecko) 17. mája 2017 – Rhenus Veniro GmbH & Co. KG/Kreis Heinsberg

text:
               14.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemecko) 17. mája 2017 – Rhenus Veniro GmbH & Co. KG/Kreis Heinsberg
   (Vec C-267/17)
   (2017/C 269/04)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Sťažovateľka: Rhenus Veniro GmbH & Co. KG

      Odporca sťažnosti: Kreis Heinsberg

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je článok 5 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1370/2007 (1) uplatniteľný na zmluvy o službách vo verejnom záujme v zmysle článku 2 písm. i) nariadenia, ktoré sa budú zadávať priamo a ktoré nemajú v zmysle článku 5 ods. 1 druhej vety nariadenia formu koncesných zmlúv na služby v zmysle smerníc 2004/17/ES alebo 2004/18/ES?
               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:

               2.

               Vychádzajú článok 2 písm. b) a článok 5 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1370/2007 nepriamo prostredníctvom slova „alebo“ z výlučnej príslušnosti buď jediného orgánu verejnej moci alebo skupiny orgánov verejnej moci alebo môže byť podľa týchto ustanovení jediný orgán verejnej moci aj členom skupiny orgánov a preniesť na skupinu určité úlohy, ale zároveň zostať naďalej oprávneným zasahovať podľa článku 2 písm. b) a príslušným miestnym orgánom v zmysle článku 5 ods. 2 nariadenia?

               3.

               Vylučuje článok 5 ods. 2 druhá veta písm. e) nariadenia (ES) č. 1370/2007 prostredníctvom povinnosti samostatného poskytovania prevažnej časti služieb vo verejnej osobnej doprave, aby interný poskytovateľ prenechal poskytnutie tejto prevažnej časti služieb stopercentnej dcérskej spoločnosti?

               4.

               Kedy musia byť splnené podmienky priameho zadania podľa článku 5 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1370/2007, už pri zverejnení zamýšľaného priameho zadania podľa článku 7 nariadenia (ES) č. 1370/2007 alebo až pri samotnom priamom zadaní?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 z 23. októbra 2007 o službách vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave, ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 1191/69 a (EHS) č. 1107/70 (Ú. v. EÚ L 315, 2007, s. 1).


title: Spojené veci C-490/15 P a C-505/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 14. septembra 2016 – Ori Martin SA (C-490/15 P), Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) (C-505/15 P)/Európska komisia (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh s predpínacou oceľou — Pokuty — Stanovovanie výšky pokút — Nariadenie (ES) č. 1/2003 — Článok 23 ods. 2 — Domnienka skutočného výkonu rozhodujúceho vplyvu materskej spoločnosti na dcérsku spoločnosť — Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 — Zákaz retroaktivity — Charta základných práv Európskej únie — Článok 47 — Právo na účinný prostriedok nápravy v primeranej lehote — Charta základných práv — Článok 41 — Právo na prejednanie veci v primeranej lehote)

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/23

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 14. septembra 2016 – Ori Martin SA (C-490/15 P), Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) (C-505/15 P)/Európska komisia
   (Spojené veci C-490/15 P a C-505/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh s predpínacou oceľou - Pokuty - Stanovovanie výšky pokút - Nariadenie (ES) č. 1/2003 - Článok 23 ods. 2 - Domnienka skutočného výkonu rozhodujúceho vplyvu materskej spoločnosti na dcérsku spoločnosť - Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 - Zákaz retroaktivity - Charta základných práv Európskej únie - Článok 47 - Právo na účinný prostriedok nápravy v primeranej lehote - Charta základných práv - Článok 41 - Právo na prejednanie veci v primeranej lehote))
   (2016/C 419/30)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Ori Martin SA (C-490/15 P), Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) (C-505/15 P) (v zastúpení: G. Belotti a P. Ziotti, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: V. Bottka, G. Conte a P. Rossi, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolania vo veciach C-490/15 P a C-505/15 P sa zamietajú.

               2.

               Ori Martin SA je povinná nahradiť trovy konania vo veci C-490/15 P.

               3.

               Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) je povinná nahradiť trovy konania vo veci C-505/15 P.

      (1)  Ú. v. EÚ C 406, 7.12.2015.


title: Vec T-356/07: Žaloba podaná 19. septembra 2007 – Pfizer/ÚHVT – Isdin (ISDIN 14-8.000)

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/64

         Žaloba podaná 19. septembra 2007 – Pfizer/ÚHVT – Isdin (ISDIN 14-8.000)
   (Vec T-356/07)
   (2007/C 269/117)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Pfizer Ltd (Sandwich, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde, advokáti a M. Hawkins, Solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Isdin, SA (Barcelona, Španielsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 28. júna 2007 vo veci R 565/2006-1, a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „ISDIN 14-8.000“ pre výrobky patriace, medzi inými, do triedy 5 – ochranná známka Spoločenstva č. 1 243 633.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: Isdin, SA.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobca.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: národná slovná ochranná známka „ISTIN“ pre výrobky patriace do triedy 5.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: čiastočné vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia výmazového oddelenia v rozsahu, v akom vyhlásilo za neplatnú ochrannú známku Spoločenstva.

      Dôvody žaloby: porušenie práva žalobcu byť vypočutý podľa článku 73 nariadenia Rady č. 40/94 a porušenie článku 52 v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia.


title: Vec C-283/11: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  22. januára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundeskommunikationssenat — Rakúsko) — Sky Österreich GmbH/Österreichischer Rundfunk (Smernica 2010/13/EÚ — Poskytovanie audiovizuálnych mediálnych služieb — Článok 15 ods. 6 — Platnosť — Udalosť veľkého záujmu pre verejnosť, ktorá je predmetom výhradných vysielacích práv — Právo na prístup vysielateľa k takýmto udalostiam na účely krátkeho spravodajstva — Obmedzenie prípadnej finančnej náhrady majiteľa výhradných vysielacích práv na dodatočné náklady priamo spôsobené poskytnutím prístupu — Charta základných práv Európskej únie — Články 16 a 17 — Proporcionalita)

text:
               9.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/3

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 22. januára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundeskommunikationssenat — Rakúsko) — Sky Österreich GmbH/Österreichischer Rundfunk
   (Vec C-283/11) (1)

   (Smernica 2010/13/EÚ - Poskytovanie audiovizuálnych mediálnych služieb - Článok 15 ods. 6 - Platnosť - Udalosť veľkého záujmu pre verejnosť, ktorá je predmetom výhradných vysielacích práv - Právo na prístup vysielateľa k takýmto udalostiam na účely krátkeho spravodajstva - Obmedzenie prípadnej finančnej náhrady majiteľa výhradných vysielacích práv na dodatočné náklady priamo spôsobené poskytnutím prístupu - Charta základných práv Európskej únie - Články 16 a 17 - Proporcionalita)
   2013/C 71/05
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundeskommunikationssenat

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Sky Österreich GmbH

      Žalovaný: Österreichischer Rundfunk

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundeskommunikationssenat — Zlučiteľnosť článku 15 ods. 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/13/EÚ z 10. marca 2010 o koordinácii niektorých ustanovení upravených zákonom, iným právnym predpisom alebo správnym opatrením v členských štátoch týkajúcich sa poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb (Ú. v. EÚ 95, s. 1) so slobodou podnikania a vlastníckym právom, tak ako sú zaručené článkom 16 a článkom 17 Charty základných práv Európskej Únie, a tiež článkom 1 Protokolu č. 1 k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd — Právo každého vysielateľa, aby mal na účely krátkeho spravodajstva prístup k udalostiam, ktoré vyvolávajú veľký záujem verejnosti, a ktoré sú predmetom výhradného vysielania — Obmedzenie finančnej náhrady na výšku dodatočných nákladov spôsobených zaobstaraním prístupu — Proporcionalita

      Výrok rozsudku

   Z preskúmania položenej prejudiciálnej otázky nevyplynula nijaká skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť článku 15 ods. 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/13/EÚ z 10. marca 2010 o koordinácii niektorých ustanovení upravených zákonom, iným právnym predpisom alebo správnym opatrením v členských štátoch týkajúcich sa poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb (smernica o audiovizuálnych mediálnych službách).

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.9.2011.


title: Vec C-270/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 17. mája 2013 — Iraklis Haralambidis/Calogero Casili

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/30

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 17. mája 2013 — Iraklis Haralambidis/Calogero Casili
   (Vec C-270/13)
   2013/C 207/51
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Iraklis Haralambidis

      Žalovaný: Calogero Casili

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno v prípade, keď sa na prejednávanú vec [– vymenovanie štátneho príslušníka iného členského štátu Európskej únie do funkcie predsedu Autorità Portuale, ktorý je právnickou osobou, ktorú možno kvalifikovať ako verejnoprávny subjekt –] pravdepodobne neuplatní výnimka zakotvená v ustanovení článku 45 ods. 4 ZFEÚ, keďže sa týka prípadov… zamestnávania v štátnej službe alebo verejnej službe (čo nie je prípad… prejednávanej veci) pričom funkciu predsedu Autorità Portuale vykonávanú na základe poverenia možno v každom prípade chápať v širšom slova zmysle ako „pracovnú činnosť“, … považovať ustanovenie, ktoré výkon tejto funkcie stanovuje výhradne pre talianskych štátnych príslušníkov, za diskrimináciu na základe štátnej príslušnosti zakázanú uvedeným článkom 45?

               2.

               Môže zastávanie funkcie predsedu talianskeho Autorità Portuale štátnym príslušníkom iného členského štátu Európskej únie spadať pod právo usadiť sa podľa článku 49 a nasl. ZFEÚ, a ak áno, predstavuje zákaz zastávania tejto funkcie iným než talianskym štátnym príslušníkom stanovený vnútroštátnym právom diskrimináciu na základe štátnej príslušnosti, alebo ide o okolnosť, na ktorú sa nevzťahuje vyššie uvedený článok 51 ZFEÚ?

               3.

               Subsidiárne, možno zastávanie funkcie predsedu talianskeho Autorità Portuale štátnym príslušníkom iného členského štátu Európskej únie považovať za poskytovanie „služby“ v zmysle smernice 2006/123/ES (1) a týka sa vyňatie prístavných služieb z pôsobnosti tejto smernice aj prípadu, ktorý je predmetom tejto veci a — v prípade, že to tak nie je, — predstavuje zákaz týkajúci sa zastávania tejto funkcie stanovený vnútroštátnym právom diskrimináciu založenú na štátnej príslušnosti?

               4.

               Subsidiárne v poslednom rade… možno v prípade, že zastávanie funkcie predsedu talianskeho Autorità Portuale štátnym príslušníkom iného členského štátu Európskej únie nespadá pod vyššie uvedené ustanovenia, v každom prípade všeobecne považovať v zmysle článku 15 Charty základných práv Európskej únie za výsadné právo občana Únie „pracovať, usadiť sa a poskytovať služby v ktoromkoľvek členskom štáte“, a to aj bez ohľadu na osobitné „odvetvové“ ustanovenia obsiahnuté v článkoch 45 a 49 a nasl. ZFEÚ, ako aj v smernici 2006/123/ES o službách na vnútornom trhu, a je teda zákaz zastávania tejto funkcie stanovený vnútroštátnym právom v rozpore s týmto všeobecným zákazom diskriminácie na základe štátnej príslušnosti obsiahnutým v článku 21 ods. 2 vyššie uvedenej Charty základných práv Európskej únie?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu (Ú. v. EÚ L 376, s. 36).


title: Vec T-406/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  18. júna 2013 — ICF/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Svetový trh s fluoridom hlinitým — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Určenie cien a rozdelenie trhov — Dôkaz o porušení — Právo na obhajobu — Súlad medzi oznámením o výhradách a napadnutým rozhodnutím — Pokuty — Usmernenia z roku 2006 k metóde stanovovania pokút — Euro-stredomorská dohoda“ )

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/61

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. júna 2013 — ICF/Komisia
   (Vec T-406/08) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Svetový trh s fluoridom hlinitým - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Určenie cien a rozdelenie trhov - Dôkaz o porušení - Právo na obhajobu - Súlad medzi oznámením o výhradách a napadnutým rozhodnutím - Pokuty - Usmernenia z roku 2006 k metóde stanovovania pokút - Euro-stredomorská dohoda)
   2013/C 225/136
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Industries chimiques du fluor (ICF) (Tunis, Tunisko) (v zastúpení: pôvodne M. van der Woude a T. Hennen, neskôr P. Wytinck a D. Gillet, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: É. Gippini Fournier, K. Mojzesowicz a N. von Lingen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 3043 z 25. júna 2008 v konaní podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (COMP/39.180 — Fluorid hlinitý), týkajúceho sa kartelu na svetovom trhu s fluoridom hlinitým o určení cien a rozdelení trhov na celosvetovej úrovni, ako aj subsidiárne návrh na zníženie pokuty uloženej žalobkyni

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Industries chimiques du fluor znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 44, 21.2.2009.


title: Vec C-388/10 P: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z  24. marca 2011 — Félix Muñoz Arraiza/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja [Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 8 ods. 1 písm. b), článok 43 ods. 2 a článok 44 ods. 1 — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva RIOJAVINA — Námietka majiteľa skoršej kolektívnej obrazovej ochrannej známky Spoločenstva RIOJA — Zamietnutie zápisu — Pravdepodobnosť zámeny]

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/10

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 24. marca 2011 — Félix Muñoz Arraiza/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja
   (Vec C-388/10 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 8 ods. 1 písm. b), článok 43 ods. 2 a článok 44 ods. 1 - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva RIOJAVINA - Námietka majiteľa skoršej kolektívnej obrazovej ochrannej známky Spoločenstva RIOJA - Zamietnutie zápisu - Pravdepodobnosť zámeny)
   2011/C 252/19
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Félix Muñoz Arraiza (v zastúpení: J. Grimau Muñoz a J. Villamor Muguerza, abogados)

      Žalovaní: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca), Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja (v zastúpení: J. Martínez De Torre, abogado)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 9. júna 2010, Muñoz Arraiza/ÚHVT — Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja (RIOJAVINA) (T-138/09), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu podanú proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 29. januára 2009 (vec R 721/2008-2), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja a Félixom Muñozom Arraizom

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               F. Muñoz Arraiza je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010.


title: Vec T-106/08: Žaloba podaná 27. februára 2008 – CPEM/Komisia

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/39

         Žaloba podaná 27. februára 2008 – CPEM/Komisia
   (Vec T-106/08)
   (2008/C 107/67)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Centre de promotion de l'emploi par la micro-entreprise (CPEM) (Marseille, Francúzsko) (v zastúpení: C. Bonnefoi, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť oznámenie o dlhu,

               —

               priznať právo na odškodnenie za verejné poškodenie dobrého mena organizácie konajúcej v rámci úlohy vo všeobecnom záujme (odhadované na 100 000eur),

               —

               nahradiť nevyhnutne vynaložené trovy advokáta a náklady na právnu pomoc, ktoré možno preukázať.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou žalobca požaduje zrušenie rozhodnutia Komisie obsiahnutého v oznámení o dlhu č. 3240912189 zo 17. decembra 2007 týkajúcom sa rozhodnutia Komisie K(2007) 4645 zo 4. októbra 2007, ktorým sa na základe správy OLAF zrušuje pomoc poskytnutá Európskym sociálnym fondom (ESF) vo forme celkovej dotácie na financovanie pilotného projektu realizovaného žalobcom (1), a ktorého zrušenie žalobca požaduje v rámci veci T-444/07, CPEM/Komisia (2).
   Žalobca na podporu svojej žaloby predovšetkým uvádza, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia a prekročenia právomoci, keďže napádané oznámenie o dlhu nebolo zaslané skutočnému dlžníkovi. S odvolaním na porušenie článku 135 rozpočtového nariadenia č. 1605/2002 (3) žalobca tvrdí, že oznámenie o dlhu malo byť zaslané entite finančne zodpovednej za predmetný projekt, ktorá skutočne dostala dotácie z Európskeho sociálneho fondu.
   Žalobca okrem toho tvrdí, že skutočnosť, že mu bolo zaslané oznámenie o dlhu, poškodzuje jeho dobré meno a dôveryhodnosť voči jeho finančným partnerom vzhľadom na úlohu vo všeobecnom záujme, ktorú plní.

      (1)  Rozhodnutie Komisie č. K(1999) 2645 zo 17. augusta 1999, zmenené rozhodnutím č. K(2001) 2144 z 18. septembra 2001.

      (2)  Ú. v. EÚ C 37, s. 29.

      (3)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 248, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 74).


title: Vec T-41/14: Žaloba podaná 15. januára 2014 – Argo Development and Manufacturing/ÚHVT – Clapbanner (Reklamné predmety)

text:
               28.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/22

         Žaloba podaná 15. januára 2014 – Argo Development and Manufacturing/ÚHVT – Clapbanner (Reklamné predmety)
   (Vec T-41/14)
   2014/C 129/28
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Argo Development and Manufacturing Ltd (Raanana, Izrael) (v zastúpení: B. Brisset, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Clapbanner Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 22. októbra 2013 vo veci R 981/2012-3,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaný dizajn Spoločenstva, ktorý je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: dizajn výrobku „reklamné predmety“ – zapísaný pod číslom 1 684 325-0001.

      Majiteľ dizajnu Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobkyňa.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: tvrdilo sa, že dizajnu chýbala novosť (článok 5 nariadenia č. 6/2002) a osobitý charakter (článok 6 nariadenia č. 6/2002).

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: vyhlásenie dizajnu za neplatný.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie odvolaniu a zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Dôvody žaloby: porušenie článkov 4, 5 a 6 nariadenia č. 6/2002.


title: Vec C-262/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 1. júna 2015 – GD European Land Systems – Steyr GmbH

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 1. júna 2015 – GD European Land Systems – Steyr GmbH
   (Vec C-262/15)
   (2015/C 294/27)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: GD European Land Systems – Steyr GmbH

      Odporca v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Zollamt Eisenstadt Flughafen Wien

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Zahŕňa výnimka uvedená v poznámke 1 písm. c) ku kapitole 93 kombinovanej nomenklatúry [príloha I, druhá časť nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (1), v znení vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 1001/2013 zo 4. októbra 2013 (2)], ktorá znie „obrnené bojové motorové vozidlá (položka 8710)“, aj „ich časti a súčasti“?

               2.

               Má sa poznámka 3 k triede XVII kombinovanej nomenklatúry vykladať tak, že „ozbrojená stanica (obrnená veža)“, ktorá môže byť použitá na obrnených motorových vozidlách alebo „mobilných námorných transportných systémoch“ alebo aj na stacionárnych zariadeniach, sa má ako časť obrneného motorového vozidla zaradiť do položky 8710, keďže táto ozbrojená stanica je dovážaná výrobcom obrnených bojových motorových vozidiel na účely výroby alebo zloženia obrneného motorového vozidla a na tento účel je aj skutočne používaná?

      (1)  Ú. v. ES L 256, 7.9.1987, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382.

      (2)  Ú. v. EÚ L 290, 31.10.2013, s. 1.


title: Vec T-599/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 15. septembra 2015 – Souruh/Rada

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/60

         Uznesenie Všeobecného súdu z 15. septembra 2015 – Souruh/Rada
   (Vec T-599/14) (1)

   (2015/C 381/80)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 361, 13.10.2014.


title: Vec T-277/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. júla 2006 – Vitakraft-Werke Wührmann/ÚHVT – Johnson's Veterinary Products (VITACOAT) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva VITACOAT — Skoršie národné slovné ochranné známky VITAKRAFT — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/38

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. júla 2006 – Vitakraft-Werke Wührmann/ÚHVT – Johnson's Veterinary Products (VITACOAT)
   (Vec T-277/04) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva VITACOAT - Skoršie národné slovné ochranné známky VITAKRAFT - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2006/C 224/82)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG (Brémy, Nemecko) (v zastúpení: U. Sander, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Novais Gonçalves, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Johnson's Veterinary Products Ltd (Sutton Coldfield, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. Edenborough, barrister)
   Predmet veci
   Žaloba o neplatnosť proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 27. apríla 2004 (vec R 560/2003-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH & Co. KG a Johnson's Veterinary Products Ltd
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobkyňa znáša okrem svojich vlastných trov konania aj trovy konania Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), ako aj trovy vedľajšieho účastníka konania, ktoré mu vznikli v konaní na Súde prvého stupňa.

      (1)  Ú. v. EÚ C 300, 4.12.2004.


title: Vec T-258/14: Žaloba podaná 24. apríla 2014 – Luxembursko/Komisia

text:
               14.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/20

         Žaloba podaná 24. apríla 2014 – Luxembursko/Komisia
   (Vec T-258/14)
   2014/C 223/24
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: L. Delvaux, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci P.-E. Partsch, A. Steichen, D. Waelbroeck, avocats, a D. Slater, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 24. marca 2014, ktoré vyžaduje, aby Luxembursko predložilo informácie týkajúce sa praxe preventívnych rozhodnutí vo finančnej oblasti,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Prostredníctvom tejto žaloby žalobca navrhuje zrušenie rozhodnutia Komisie C(2014) 1986 final, ktorým Komisia prikázala žalobcovi v súlade s článkom 10 ods. 3 nariadenia č. 659/1999 (1) predložiť úplný zoznam preventívnych rozhodnutí prijatých v rokoch 2010, 2011 a 2012 luxemburským spoločnostiam, ktoré tvoria skupinu alebo právnu štruktúru zahŕňajúcu jeden alebo viacero podnikov so sídlom mimo Luxemburského veľkovojvodstva.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 10 nariadenia č. 659/1999 a práva na obhajobu v rozsahu, v akom Komisia nedisponovala minimálnym množstvom požadovaných informácií na odôvodnenie žiadostí o informácie nachádzajúcich sa v príkaze, pričom jej vyšetrovacia právomoc je podriadená predchádzajúcej držbe dostatočných skutkových a objektívnych skutočností, ktoré môžu viesť k vzniku odôvodneného podozrenia týkajúceho sa existencie porušenia. Žalobca tvrdí, že Komisia tak pristúpila k skutočnej „prieskumnej žiadosti o informácie“, ktorá je nezlučiteľná s právom na obhajobu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality v rozsahu, v akom i) medzi informáciami, ktoré už má Komisia k dispozícii, a povahou a rozsahom informácií požadovaných od žalobcu neexistuje vzťah a ii) príkaz predložiť informácie presahuje hranice primeranosti a nevyhnutnosti na realizáciu cieľov sledovaných Komisiou.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti dostatočného odôvodnenia, keďže Komisia nepredložila argumenty odôvodňujúce napadnutý príkaz, ani jasne nevysvetlila domnienky, ktoré chce preveriť.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 a 5 ZEÚ a nerešpektovaní právomocí členských štátov v oblasti priameho zdaňovania.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 zmluvy o fungovaní EÚ (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec C-221/14 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 26. februára 2015 – H/Súdny dvor Európskej únie (Odvolanie — Režim odmeňovania členov Súdneho dvora Európskej únie — Bývalý člen Súdu pre verejnú službu — Žiadosť o prijatie do spoločného režimu zdravotného zabezpečenia (RCAM) — Rozhodnutie — Zamietnutie — Opravné prostriedky — Omeškanie — Neprípustnosť)

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/23

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 26. februára 2015 – H/Súdny dvor Európskej únie
   (Vec C-221/14 P) (1)

   ((Odvolanie - Režim odmeňovania členov Súdneho dvora Európskej únie - Bývalý člen Súdu pre verejnú službu - Žiadosť o prijatie do spoločného režimu zdravotného zabezpečenia (RCAM) - Rozhodnutie - Zamietnutie - Opravné prostriedky - Omeškanie - Neprípustnosť))
   (2015/C 138/30)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: H (v zastúpení: S. Sagias, dikigoros)

      Ďalší účastník konania: Súdny dvor Európskej únie (v zastúpení: A. V. Placco, splnomocnený zástupca)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zmieta.

               2.

               H je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 21.7.2014.


title: Vec C-327/12: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  12. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato — Taliansko) — Ministero dello Sviluppo Economico, Autorità per la vigilanza sui contratti pubblici di lavori, servizi e forniture/Soa Nazionale Construttori — Organismo di Attestazione Spa (Články 101 ZFEÚ, 102 ZFEÚ a 106 ZFEÚ — Verejnoprávne podniky a podniky, ktorým členské štáty priznávajú osobitné alebo výlučné práva — Podniky poverené správou služieb všeobecného hospodárskeho záujmu — Pojmy — Organizácie poverené overiť a osvedčiť dodržanie podmienok vyžadovaných zákonom podnikmi, ktoré vykonávajú verejné práce — Článok 49 ZFEÚ — Sloboda usadiť sa — Obmedzenie — Odôvodnenie — Ochrana adresátov služieb — Kvalita certifikačných služieb)

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/15

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 12. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato — Taliansko) — Ministero dello Sviluppo Economico, Autorità per la vigilanza sui contratti pubblici di lavori, servizi e forniture/Soa Nazionale Construttori — Organismo di Attestazione Spa
   (Vec C-327/12) (1)

   (Články 101 ZFEÚ, 102 ZFEÚ a 106 ZFEÚ - Verejnoprávne podniky a podniky, ktorým členské štáty priznávajú osobitné alebo výlučné práva - Podniky poverené správou služieb všeobecného hospodárskeho záujmu - Pojmy - Organizácie poverené overiť a osvedčiť dodržanie podmienok vyžadovaných zákonom podnikmi, ktoré vykonávajú verejné práce - Článok 49 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa - Obmedzenie - Odôvodnenie - Ochrana adresátov služieb - Kvalita certifikačných služieb)
   2014/C 52/24
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Ministero dello Sviluppo Economico, Autorità per la vigilanza sui contratti pubblici di lavori, servizi e forniture

      Žalovaný: Soa Nazionale Construttori — Organismo di Attestazione Spa

      Za účasti: Associazione nazionale Società Organismi di Attestazione (Unionsoa), SOA CQOP SpA

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Consiglio di Stato — Výklad článkov 101, 102 a 106 ZFEÚ — Pojmy „verejnoprávne podniky a podniky, ktorým [členské štáty] priznávajú osobitné alebo výlučné práva“ a „podniky poverené poskytovaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu“ — Orgány poverené preskúmaním a osvedčením dodržiavania podmienok požadovaných zákonom podnikmi uskutočňujúcimi práce vo verejnom záujme — Vnútroštátna právna úprava ukladajúca týmto orgánom minimálne sadzby

      Výrok rozsudku

   Články 101 ZFEÚ, 102 ZFEÚ a 106 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, akou je tá dotknutá vo veci samej, ktorá ukladá spoločnostiam, ktoré majú postavenie certifikačných organizácií (Società Organismi di Attestazione), systém minimálnych sadzieb za certifikačné služby poskytované podnikom, ktoré sa chcú zúčastniť zadávania zákaziek na verejné práce.
   Takáto vnútroštátna právna úprava predstavuje obmedzenie slobody usadiť sa v zmysle článku 49 ZFEÚ, ale je vhodná na zabezpečenie dosiahnutia cieľa ochrany adresátov týchto služieb. Je úlohou vnútroštátneho súdu posúdiť, či osobitne vzhľadom na spôsob výpočtu minimálnych sadzieb, najmä v závislosti od počtu kategórií prác, pre ktoré sa osvedčenie vystavuje, táto vnútroštátna právna úprava nejde nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie tohto cieľa.

      (1)  Ú. v. EÚ C 295, 29.9.12.


title: Vec C-523/08: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  11. februára 2010 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2005/71/ES — Osobitný postup prijímania štátnych príslušníkov tretích krajín na účely vedeckého výskumu — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/3

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 11. februára 2010 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-523/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2005/71/ES - Osobitný postup prijímania štátnych príslušníkov tretích krajín na účely vedeckého výskumu - Neprebratie v stanovenej lehote)
   2010/C 80/05
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Condou-Durande a M.-A. Rabanal Suárez, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: B. Plaza Cruz, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2005/71/ES z 12. októbra 2005 o osobitnom postupe prijímania štátnych príslušníkov tretích krajín na účely vedeckého výskumu (Ú. v. EÚ L 289, s. 15) v stanovenej lehote

      Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že v stanovenej lehote neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2005/71/ES z 12. októbra 2005 o osobitnom postupe prijímania štátnych príslušníkov tretích krajín na účely vedeckého výskumu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 19, 24.1.2009.


title: Vec C-396/06: Uznesenie predsedu štvrtej komory Súdneho dvora z  11. apríla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret – Dánsko) – Eivind F. Kramme/SAS Scandinavian Airlines Danmark A/S

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/37

         Uznesenie predsedu štvrtej komory Súdneho dvora z 11. apríla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret – Dánsko) – Eivind F. Kramme/SAS Scandinavian Airlines Danmark A/S
   (Vec C-396/06) (1)

   (2008/C 209/58)

      Jazyk konania: dánčina

   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 2.12.2006.


title: Vec T-590/10: Žaloba podaná 27. decembra 2010 — Thesing and Bloomberg Finance/ECB

text:
               5.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/20

         Žaloba podaná 27. decembra 2010 — Thesing and Bloomberg Finance/ECB
   (Vec T-590/10)
   2011/C 72/35
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Gabi Thesing a Bloomberg Finance LP (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. H. Stephens a R. C. Lands, solicitors)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej centrálnej banky oznámené listami zo 17. septembra a 21. októbra 2010, ktorým bol žalobcom odmietnutý prístup k požadovaným dokumentom,

               —

               nariadiť Európskej centrálnej banke sprístupniť žalobcom tieto dokumenty v súlade s rozhodnutím Európskej centrálnej banky zo 4 marca 2004 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskej centrálnej banky (ECB/2004/3) (1), a

               —

               zaviazať Európsku centrálnu banku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou žalobcovia navrhujú podľa článku 263 ZFEÚ zrušenie rozhodnutia Európskej centrálnej banky oznámeného listami zo 17. septembra a 21. októbra 2010, ktorými Európska centrálna banka odmietla prístup k nasledujúcim dokumentom v súlade s rozhodnutím Európskej centrálnej banky zo 4. marca 2004 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskej centrálnej banky (ECB/2004/3):

               i)

               oznámenie nazvané Vplyv obchodovania mimo burzy na deficit a verejný dlh. Prípad Grécka. (SEC/GovC/X/10/88a);

               ii)

               druhé oznámenie nazvané Titlos a prípadná existencia podobných transakcií ovplyvňujúcich úroveň deficitu a verejného dlhu eurozóny (SEC/GovC/X/10/88b).

         Na podporu svojej žaloby žalobcovia uplatňujú nasledujúce dôvody:

               Najprv tvrdia, že Európska centrálna banka nesprávne vyložila, resp. nesprávne uplatnila, článok 4 ods. 1 písm. a) rozhodnutia Európskej centrálnej banky zo 4. marca 2004 (ECB/2004/3), ktorý stanovuje výnimku zo zásady práva na prístup zakotvenej v článku 2 tohto rozhodnutia tým, že:

                           i)

                           Európska centrálna banka nevyložila článok 4 ods. 1 písm. a) tak, že vyžaduje, aby sa zohľadnili skutočnosti verejného záujmu na zverejnení;

                           ii)

                           Európska centrálna banka nepriznala dostatočnú alebo potrebnú dôležitosť skutočnostiam verejného záujmu na zverejnení požadovaných dokumentov;

                           iii)

                           Európska centrálna banka precenila, resp. nesprávne určila, verejný záujem, ktorý bránil zverejneniu požadovaných dokumentov.

               Okrem toho žalobcovia uplatňujú, že Európska centrálna banka nesprávne vyložila, resp. nesprávne uplatnila, článok 4 ods. 2 rozhodnutia Európskej centrálnej banky zo 4. marca 2004 (ECB/2004/3), ktorý stanovuje výnimku zo zásady práva na prístup zakotvenej v článku 2 tohto rozhodnutia tým, že:

                           i)

                           Európska centrálna banka mala vyložiť pojem „nadradený“ verejný záujem tak, že znamená dostatočne významný verejný záujem, ktorý prevažuje nad verejným záujmom na zachovaní výnimky;

                           ii)

                           Európska centrálna banka mala rozhodnúť, že existuje v tomto zmysle nadradený verejný záujem na zverejnení požadovaných informácií.

               Napokon žalobcovia tvrdia, že Európska centrálna banka nesprávne vyložila, resp. nesprávne uplatnila, článok 4 ods. 3 rozhodnutia Európskej centrálnej banky zo 4. marca 2004 (ECB/2004/3), ktorý stanovuje výnimku zo zásady práva na prístup zakotvenej v článku 2 tohto rozhodnutia tým, že:

                           i)

                           Európska centrálna banka mala vyložiť pojem „nadradený“ verejný záujem tak, že znamená dostatočne významný verejný záujem, ktorý prevažuje nad každým verejným záujmom na zachovaní výnimky;

                           ii)

                           Európska centrálna banka mala rozhodnúť, že existuje v tomto zmysle nadradený verejný záujem na zverejnení požadovaných informácií;

                           iii)

                           Európska centrálna banka precenila, resp. nesprávne určila, verejný záujem, ktorý bránil zverejneniu požadovaných dokumentov.

      (1)  Rozhodnutie Európskej centrálnej banky zo 4 marca 2004 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskej centrálnej banky (ECB/2004/3) (Ú. v. EÚ L 80, s. 42; Mim. vyd. 01/005, s. 51).


               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/1

         (2008/C 272/01)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 260, 11.10.2008

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 247, 27.9.2008

      Ú. v. EÚ C 236, 13.9.2008

      Ú. v. EÚ C 223, 30.8.2008

      Ú. v. EÚ C 209, 15.8.2008

      Ú. v. EÚ C 197, 2.8.2008

      Ú. v. EÚ C 183, 19.7.2008

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-479/10: Žaloba podaná 5. októbra 2010 — Európska komisia/Švédske kráľovstvo

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/24

         Žaloba podaná 5. októbra 2010 — Európska komisia/Švédske kráľovstvo
   (Vec C-479/10)
   ()
   2010/C 328/40
   Jazyk konania: švédčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: K. Simonsson a A. Alcover San Pedro, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Švédske kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Švédske kráľovstvo si tým, že prekročilo limitné hodnoty PM10 v okolitom ovzduší v rokoch 2005, 2006 a 2007 v zónach SW 2 a SW 4 a v rokoch 2005 a 2006 v zóne SW 5, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 5 ods. 1 smernice Rady 1999/30/ES z 22. apríla 1999 o limitných hodnotách oxidu siričitého, oxidu dusičitého a oxidov dusíka, tuhých znečisťujúcich látok a olova v okolitom ovzduší,

               —

               zaviazať Švédske kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Článok 5 ods. 1 smernice 1999/30 stanovuje, že členské štáty prijmú potrebné opatrenia, aby koncentrácie PM10 v okolitom ovzduší neprekročili od uvedených termínov limitné hodnoty uvedené v časti I prílohy III. V tomto prípade je relevantným termínom 1. január 2005.
   Zo správ za roky 2005 až 2007, ktoré Švédsko zaslalo Komisii vyplýva, že limitné hodnoty PM10 boli v zónach SW 2 a SW 4 prekročené počas celého uvedeného obdobia a v zóne SW 5 v roku 2005 a 2006.
   Švédsko tak v súvislosti s týmito zónami a v uvedených rokoch nesplnilo svoje povinnosti vyplývajúce z článku 5 ods. 1 smernice 1999/30.


title: Vec F-1/16: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 21. júla 2016 – WQ (*)/Parlament (Verejná služba — Úradníci — Certifikácia — Obdobie 2014 — Nezapísanie žalobcu na zoznam vybraných úradníkov, ktorí sa majú zúčastniť vzdelávacieho programu — Článok 45 štatútu)

text:
                  3.10.2016

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  C 364/41

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 21. júla 2016 –  WQ (*1)/Parlament
         (Vec F-1/16) (1)

         ((Verejná služba - Úradníci - Certifikácia - Obdobie 2014 - Nezapísanie žalobcu na zoznam vybraných úradníkov, ktorí sa majú zúčastniť vzdelávacieho programu - Článok 45 štatútu))
         (2016/C 364/51)
         Jazyk konania: francúzština

            Účastníci konania

            Žalobca: WQ (*1) (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, avocats)

            Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: D. Nessaf a M. Ecker, splnomocnení zástupcovia)

            Predmet veci

         Návrh na zrušenie rozhodnutia Európskeho parlamentu nezaradiť meno žalobcu do zoznamu vybraných úradníkov, ktorí sa majú zúčastniť vzdelávacieho programu v rámci certifikácie v roku 2014

            Výrok rozsudku

                     1.

                     Žaloba sa zamieta.

                     2.

                      WQ (*1) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Európskym parlamentom.

            (*1)  Údaje odstránené alebo vymazané v rámci zaistenia ochrany osobných dát a/alebo dôvernosti.

            (1)  Ú. v. EÚ C 111, 29.3.2016, s. 45.


title: Vec T-374/10: Žaloba podaná 8. septembra 2010 — Villeroy & Boch/Komisia

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/37

         Žaloba podaná 8. septembra 2010 — Villeroy & Boch/Komisia
   (Vec T-374/10)
   ()
   2010/C 301/62
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Villeroy & Boch AG (Mettlach, Nemecko) (v zastúpení: M. Klusmann, Rechtsanwalt a profesor S. Thomas)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               subsidiárne znížiť primerane pokutu uloženú žalobkyni napadnutým rozhodnutím,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa napáda rozhodnutie Komisie K(2010) 4185 v konečnom znení z 23. júna 2010 vo veci COMP/39.092 — Sanitárne zariadenia. Napadnuté rozhodnutie uložilo žalobkyni a ďalším podnikom pokuty za porušenie článku 101 ZFEÚ, ako aj článku 53 Dohody o EHP. Žalobkyňa sa podľa Komisie zúčastnila na pokračujúcich dohodách alebo zosúladených postupoch v odvetví sanitárnych zariadení pre kúpeľne v Belgicku, Nemecku, vo Francúzsku, v Taliansku, Holandsku a Rakúsku.
   Žalobkyňa na odôvodnenie svojej žaloby uvádza sedem žalobných dôvodov.
   Prvým žalobným dôvodom žalobkyňa vytýka porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohovoru o EHP tým, že žalovaná vychádzala z jednotného komplexného a trvalého porušovania. Žalovaná týmto neprípustným celkovým posúdením porušila svoju povinnosť právneho posúdenia individuálneho konania jednotlivých adresátov rozhodnutia a vykonala právne neprípustné pričítanie nepričítateľných konaní tretích osôb, pričom porušila zásadu nulla poena sine lege.
   Ako druhý žalobný dôvod žalobkyňa subsidiárne vytýka nesplnenie povinnosti uviesť odôvodnenie uvedenej v článku 296 ods. 2 ZFEÚ tým, že Komisia neuviedla individualizované odôvodnenie.
   Ďalej žalobkyňa ako tretí žalobný dôvod uplatňuje, že napadnuté rozhodnutie treba zrušiť, pretože žalobkyňa sa nezúčastnila na vytýkaných porušeniach na vecne a miestne relevantných trhoch, ktorých sa týka uvedené rozhodnutie, a že jej nikdy nebolo dokázané porušenie kartelového práva.
   Ako štvrtý žalobný dôvod žalobkyňa uvádza, že žalovaná jej a jej dcérskym spoločnostiam uložila solidárnu pokutu neprávom. Uloženie takejto solidárnej pokuty porušuje zásadu nulla poena sine lege uvedenú v článku 49 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie a zásadu proporcionality trestov podľa článku 49 ods. 3 v spojení s článkom 48 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie, ako aj článku 23 nariadenia (ES) č. 1/2003 (1).
   Žalobkyňa vytýka v rámci piateho žalobného dôvodu nesprávny výpočet pokuty. V tejto súvislosti uvádza, že žalovaná pri stanovení pokuty započítala obrat žalobkyne, ktorý od samého počiatku nemohol súvisieť so vznesenými výčitkami.
   Ako šiesty žalobný dôvod žalobkyňa vytýka porušenie článku 41 Charty základných práv Európskej únie z dôvodu neúmerne dlhej doby konania a jej nezohľadnenie pri výpočte pokuty.
   Ako siedmy žalobný dôvod vytýka nesprávne posúdenie údajného podielu žalobkyne na porušovaní pri výpočte pokuty. Žalobkyňa v tejto súvislosti uvádza, že aj keby bolo došlo k porušeniu článku 101 ZFEÚ, ako sa domnieva žalovaná, pokuta je neúmerne vysoká a neprimeraná. Podľa názoru žalobkyne porušila žalovaná zásadu proporcionality trestov kodifikovanú v článku 49 ods. 3 v spojení s článkom 48 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie. Ďalej nemala žalovaná v danom prípade uložiť najvyššiu prípustnú pokutu vo výške 10 % obratu koncernu.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec T-327/13: Uznesenie Všeobecného súdu zo  16. októbra 2014 – Mallis a Malli/Komisia a ECB ( „Žaloba o neplatnosť — Program podpory pre stabilitu Cypru — Vyhlásenie Eurogroup týkajúce sa reštrukturalizácie bankového sektora na Cypre — Nesprávne označenie žalovaného v žalobe — Neprípustnosť“ )

text:
               15.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 448/22

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. októbra 2014 – Mallis a Malli/Komisia a ECB
   (Vec T-327/13) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Program podpory pre stabilitu Cypru - Vyhlásenie Eurogroup týkajúce sa reštrukturalizácie bankového sektora na Cypre - Nesprávne označenie žalovaného v žalobe - Neprípustnosť“))
   (2014/C 448/28)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Konstantinos Mallis (Larnaka, Cyprus) a Elli Konstantinou Malli (Larnaka) (v zastúpení: E. Efstathiou, K. Efstathiou a K. Liasidou, avocats)

      Žalované: Európska komisia (v zastúpení: B. Smulders, J.-P. Keppenne a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia) a Európska centrálna banka (ECB) (v zastúpení: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan a F. Athanasiou, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci W. Bussian, W. Devroe a D. Arts, avocats)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie vyhlásenia Eurogroup z 25. marca 2013 týkajúceho sa najmä reštrukturalizácie bankového sektora na Cypre

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Konstantinos Mallis znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Európska komisia a Európska centrálna banka (ECB).

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 31.8.2013.