title: Vec C-562/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administratīvā rajona tiesa (Lotyšsko) 28. októbra 2020 – SIA Rodl & Partner/Valsts ieņēmumu dienests

text:
               18.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/42

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administratīvā rajona tiesa (Lotyšsko) 28. októbra 2020 – SIA Rodl & Partner/Valsts ieņēmumu dienests
      (Vec C-562/20)
      (2021/C 19/43)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Administratīvā rajona tiesa

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: SIA Rodl & Partner

         Žalovaná: Valsts ieņēmumu dienests

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 18 ods. 1 a 3 smernice 2015/849 (1) v spojení s prílohou III bodom 3 písm. b) tejto smernice vykladať v tom zmysle, že uvedené ustanovenia i) automaticky vyžadujú od poskytovateľa externých služieb účtovníctva, aby prijal opatrenia zvýšenej povinnej starostlivosti vo vzťahu ku klientovi z dôvodu, že klientom je mimovládna organizácia, a že osoba splnomocnená a zamestnaná klientom je štátny príslušník tretej krajiny s vysokým rizikom korupcie, v tomto prípade Ruskej federácie, s povolením na pobyt v Lotyšsku, a ii) automaticky vyžadujú, aby sa na uvedeného klienta vzťahovala vyššia miera rizika?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, možno považovať uvedený výklad článku 18 ods. 1 a 3 smernice 2015/849 za primeraný, a teda v súlade s článkom 5 ods. 4 prvým pododsekom Zmluvy o Európskej únii?

                  3.

                  Má sa článok 18 smernice 2015/849 v spojení s prílohou III bodom 3 písm. b) tejto smernice vykladať v tom zmysle, že stanovuje automatickú povinnosť prijať opatrenia zvýšenej povinnej starostlivosti vo vzťahu ku klientovi vo všetkých prípadoch, keď je obchodný partner klienta, ale nie samotný klient, nejakým spôsobom prepojený s treťou krajinou s vysokou mierou korupcie, v tomto prípade s Ruskou federáciou?

                  4.

                  Má sa článok 13 ods. 1 písm. c) a d) smernice 2015/849 vykladať v tom zmysle, že tieto ustanovenia stanovujú, že povinný subjekt musí pri prijímaní opatrení povinnej starostlivosti vo vzťahu ku klientovi získať od klienta kópiu zmluvy uzatvorenej medzi uvedeným klientom a treťou stranou, a preto sa preskúmanie tejto zmluvy na mieste považuje za nedostatočné?

                  5.

                  Má sa článok 14 ods. 5 smernice 2015/849 vykladať v tom zmysle, že povinný subjekt musí uplatňovať opatrenia povinnej starostlivosti vo vzťahu k existujúcim obchodným klientom aj v prípade, keď nemožno zistiť významné zmeny v okolnostiach klienta, a keď lehota stanovená príslušným orgánom členských štátov na prijatie nových monitorovacích opatrení neuplynula, pričom uvedená povinnosť sa uplatňuje len vo vzťahu ku klientom, ktorí sú vysokorizikoví?

                  6.

                  Má sa článok 60 ods. 1 a 2 smernice 2015/849 vykladať v tom zmysle, že pri zverejnení informácií o rozhodnutí, ktorým sa ukladá správna sankcia alebo opatrenie za porušenie vnútroštátnych ustanovení transponujúcich uvedenú smernicu, má príslušný orgán povinnosť zabezpečiť presný súlad zverejnených informácií s informáciami uvedenými v rozhodnutí?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/849 z 20. mája 2015 o predchádzaní využívaniu finančného systému na účely prania špinavých peňazí alebo financovania terorizmu, ktorou sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 648/2012 a zrušuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES a smernica Komisie 2006/70/ES (Ú. v. EÚ L 141, 2015, s. 73).


title: Vec T-641/20: Žaloba podaná 20. októbra 2020 – Leonine Distribution/Komisia

text:
               18.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/57

      Žaloba podaná 20. októbra 2020 – Leonine Distribution/Komisia
      (Vec T-641/20)
      (2021/C 19/61)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Leonine Distribution GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: J. Kreile, lawyer)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie C(2020) 5515 final z 10. augusta 2020, ktorým sa preskúmava zákonnosť aktu Výkonnej agentúry pre vzdelávanie, audiovizuálny sektor a kultúru v súlade s nariadením Rady (ES) 58/2003 (1),

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza osem žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na pochybení Komisie pri výklade znenia dokumentov výzvy.

                              —

                              výhrada smeruje k tomu, že zo znenia nemožno urobiť záver, že rozhodujúcou pre klasifikovanie žiadateľa ako európskej spoločnosti je štátna príslušnosť „konečných akcionárov“ a nie iba priamych akcionárov.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia pochybila, keď odmietla KKR European Fund IV LP ako konečného európskeho vlastníka spoločnosti LEONINE Distribution.

                              —

                              žalobkyňa tvrdí, že už EACEA vychádzala z toho, že KKR European Fund IV LP je potrebné považovať za „konečného vlastníka“ žalobkyne.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia pochybila, keď svoje rozhodnutie založila na údajnom nedostatku informácií o akcionárskej štruktúre KKR European Fund IV LP.

                              —

                              na účely posúdenia oprávnenosti žalobkyne nie je dôležitá podrobná štruktúra jednotlivých investorov fondu, ale iba väčšinový podiel, a to zaistený, európskych akcionárov.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia dostatočne nezohľadnila skutkové okolnosti prípadu a ciele nariadenia (EÚ) č. 1295/2013 („nariadenie o kreatívnej Európe“) (2)

                              —

                              Komisia svoje rozhodnutie založila na nepreukázanom tvrdení, že požadované financovanie by bolo prevedené do tretích krajín,

                              —

                              Komisia vo svojom rozhodnutí neskúmala ciele predpisov o financovaní.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Komisie odporuje cieľom uplatniteľných usmernení o financovaní.

                              —

                              zamietnutie spôsobilosti žalobkyne získať financovanie je nezlučiteľné s cieľmi nariadenia o kreatívnej Európe.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Komisie je v rozpore s pojmom „európske dielo“ podľa nariadenia o kreatívnej Európe.

                              —

                              pojem „európske dielo“, ktorý je definovaný v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2010/13/EÚ (3), je všeobecne zrozumiteľný a nie je zlučiteľný s reštriktívnym poňatím Komisie, pokiaľ ide o oprávnenosť získať financovanie.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Komisie porušuje zásadu proporcionality.

                              —

                              poskytnutie financovania z programu MEDIA pod podmienkou jeho využitia v súlade s predpismi o financovaní by predstavovalo rovnako účinné, ale menej obmedzujúce riešenie.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia neoprávnene nezohľadnila ďalšie objasnenia, ktoré žalobkyňa zaslala v liste z 15. júla 2020.

                              —

                              Komisia mala zohľadniť pripomienky žalobkyne, pretože neboli predložené neskoro a neboli teda vylúčené.

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 58/2003 z 19. decembra 2002, ktoré stanovuje štatút výkonných orgánov, ktorým majú byť zverené niektoré úlohy v rámci riadenia programov Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 11, 2003, s. 1).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1295/2013 z 11. decembra 2013, ktorým sa ustanovuje program Kreatívna Európa (2014 až 2020) a zrušujú rozhodnutia č. 1718/2006/ES, č. 1855/2006/ES a č. 1041/2009/ES (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 221).

         (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/13/EÚ z 10. marca 2010 o koordinácii niektorých ustanovení upravených zákonom, iným právnym predpisom alebo správnym opatrením v členských štátoch týkajúcich sa poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb (smernica o audiovizuálnych mediálnych službách) (Ú. v. EÚ L 95, 2010, s. 1).


title: Vec T-675/20: Žaloba podaná 12. novembra 2020 – Leonardo/Frontex

text:
               18.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/62

      Žaloba podaná 12. novembra 2020 – Leonardo/Frontex
      (Vec T-675/20)
      (2021/C 19/67)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Leonardo SpA (Rím, Taliansko) (v zastúpení: M. Esposito, F. Caccioppoli a G. Calamo, avvocati)

         Žalovaná: Európska pohraničná a pobrežná stráž

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd vo veci samej po preskúmaní dokumentov, ktorých sa týka žiadosť o prístup, a po nariadení ich sprístupnení alebo predložení, zrušil napadnuté rozhodnutie, a v dôsledku toho nariadil agentúre FRONTEX, aby jej bez ďalšieho omeškania poskytla prístup k dokumentom, ktorých sa žiadosť o prístup týka, a uložil agentúre Frontex povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Tato žaloba smeruje proti zamietnutiu žiadosti o prístup k dokumentom týkajúcim sa zadávacieho konania FRONTEX/OP/888/2019/JL/CG, ktoré je predmetom konania prejednávaného na Všeobecnom súde Európskej únie vo veci T-849/19 (vrátane rozhodnutí o zadaní zákazky, poznámok zo zadávacieho konania, dokumentácie predloženej úspešným uchádzačom a všetkých ostatných dokumentov založených do spisu z daného konania).
      Na podporu žaloby žalobkyňa uvádza porušenie článku 4 ods. 1 písm. b), ods. 2 prvej zarážky a ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim vyd. 01/003, s. 331), smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/23/EÚ z 26. februára 2014 o udeľovaní koncesií (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 1), smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65), a najmä ich článkov 28 a 21, článku 161 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2018/1046 z 18. júla 2018 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, o zmene nariadení (EÚ) č. 1296/2013, (EÚ) č. 1301/2013, (EÚ) č. 1303/2013, (EÚ) č. 1304/2013, (EÚ) č. 1309/2013, (EÚ) č. 1316/2013, (EÚ) č. 223/2014, (EÚ) č. 283/2014 a rozhodnutia č. 541/2014/EÚ a o zrušení nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (Ú. v. EÚ L 193, 2018, s. 1), rozhodnutia správnej rady [agentúry Frontex] č. 19 z 23. júla 2019 a článku 89 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2019/715 z 18. decembra 2018 o rámcovom nariadení o rozpočtových pravidlách pre subjekty zriadené podľa ZFEÚ a Zmluvy o Euratome a uvedené v článku 70 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2018/1046 (Ú. v. EÚ L 122, 2019, s. 1).
      Subsidiárne žalobkyňa agentúre FRONTEX vytýka, že jej neposkytla ani čiastočný prístup k dokumentom.


title: Vec T-687/20: Žaloba podaná 16. novembra 2020 – Jinan Meide Casting a iní/Komisia

text:
               18.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/68

      Žaloba podaná 16. novembra 2020 – Jinan Meide Casting a iní/Komisia
      (Vec T-687/20)
      (2021/C 19/74)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Jinan Meide Casting Co. Ltd (Jinan, Čína) a 10 ďalších žalobcov (v zastúpení: R. Antonini, E. Monard a B. Maniatis, lawyers)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2020/1210 z 19. augusta 2020, ktorým sa v nadväznosti na rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-650/17 opätovne ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz liateho príslušenstva so závitom na rúry alebo rúrky z kujnej liatiny a liatiny s guľôčkovým grafitom s pôvodom v Čínskej ľudovej republike vyrábaného spoločnosťou Jinan Meide Castings Co., Ltd. (1), a

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú sedem žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 10 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (2) (ďalej len „základné nariadenie“) a všeobecnej zásady zákazu retroaktivity. Žalobcovia tvrdia, že podľa článku 10 ods. 1 základného nariadenia, keďže napadnuté nariadenie nadobudlo účinnosť 22. augusta 2020, sa clá mohli uplatňovať iba na výrobky, ktoré vstúpili do voľného obehu od 22. augusta 2020. Ustanovenia napadnutého nariadenia, ktoré stanovujú uloženie a výber daní od 15. mája 2013, preto údajne porušujú článok 10 ods. 1 základného nariadenia a všeobecnú zásadu zákazu retroaktivity.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení všeobecnej zásady zákazu retroaktivity aktov Únie a všeobecnej zásady právnej istoty.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia prijatím napadnutého nariadenia porušila článok 266 ZFEÚ, pretože neprijala opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s rozsudkom Všeobecného súdu vo veci T-650/17. Predovšetkým opätovným uložením cla od 15. mája 2013 napadnuté nariadenie údajne ignorovalo, že tento rozsudok zrušil nariadenie (EÚ) 2017/1146 (3) v celom rozsahu, pokiaľ ide o spoločnosť Jinan Meide Casting Co., Ltd. (ďalej len „JMCC“), s tým účinkom, že clá uložené JMCC boli so spätnou platnosťou vymazané z právneho poriadku Únie.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia tým, že uložila clá so spätnou platnosťou namiesto toho, aby si zvolila menej zaťažujúcu možnosť uloženia ciel iba pre budúcnosť, išla nad rámec toho, čo je nevyhnutné na vykonanie rozsudku Všeobecného súdu vo veci T-650/17, a to v rozpore so zásadou proporcionality, ako aj s článkom 5 ods. 1 a 4 ZEÚ.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté nariadenie porušuje právo na účinný prostriedok nápravy, čo je všeobecná zásada práva Únie zakotvená v článku 47 Charty základných práv Európskej únie. Podľa žalobcov bolo najefektívnejším prostriedkom na nápravu nezákonného uloženia cla na ich dovoz dosiahnuť zrušenie, a teda vrátenie ciel, ktoré boli neoprávnene zaplatené, v plnej výške.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia napadnutým nariadením ukladá clo na obdobie, za ktoré je premlčané podľa článku 103 Colného kódexu Únie (4), ktorý stanovuje premlčaciu dobu troch rokov. odo dňa dovozu vyberať tieto clá.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na tom, že registrácia dovozu výrobkov JMCC nezakladala Komisii v tomto prípade dôvod na spätné uloženie cla. Podľa žalobcov Komisia nemala ani právomoc ukladať registrácie a dovoz výrobkov JMCC bol predmetom registrácie v rozpore s článkom 14 ods. 5 základného nariadenia.

         (1)  Ú. v. EÚ L 274, 2020, s. 20.

         (2)  Ú. v. EÚ L 343, 2009, s. 51.

         (3)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/1146 z 28. júna 2017, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz liateho príslušenstva so závitom na rúry alebo rúrky z kujnej liatiny s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, vyrábané spoločnosťou Jinan Meide Castings Co., Ltd. (Ú. v. EÚ L 166, 2017, s. 23)

         (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013 z 9. októbra 2013, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie (Ú. v. EÚ L 269, 2013, s. 1).


title: Vec C-428/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam (Holandsko) 14. júla 2021 – Európsky zatykač vydaný proti HM, ďalší účastník konania: Openbaar Ministerie

text:
               13.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 368/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam (Holandsko) 14. júla 2021 – Európsky zatykač vydaný proti HM, ďalší účastník konania: Openbaar Ministerie
      (Vec C-428/21)
      (2021/C 368/12)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank Amsterdam

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Európsky zatykač vydaný proti: HM

         Ďalší účastník konania: Openbaar Ministerie

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa článok 27 ods. 3 písm. g) a článok 27 ods. 4 rámcového rozhodnutia 2002/584/SVV (1) z hľadiska práva na účinnú súdnu ochranu vykladať v tom zmysle, že:

                              —

                              odovzdaná osoba má vykonať svoje právo na vypočutie v členskom štáte, ktorý vydal zatykač, pokiaľ ide o žiadosť o súhlas s rozšírením trestných činov, ak ju súdny orgán tohto členského štátu vypočúva v súvislosti s prípadným zrieknutím sa nároku na „speciality rule“ podľa článku 27 ods. 3 písm. f) rámcového rozhodnutia, alebo

                              —

                              odovzdaná osoba má vykonať svoje právo na vypočutie v členskom štáte, ktorý ju predtým odovzdal, pričom ju má vypočuť vykonávajúci súdny orgán v konaní, ktorého predmetom je udelenie súhlasu s rozšírením trestných činov?

                  2.

                  Ak má odovzdaná osoba vykonať svoje právo na vypočutie v súvislosti so žiadosťou o súhlas s rozšírením trestných činov v zmysle článku 27 ods. 4 rámcového rozhodnutia 2002/584/SVV v členskom štáte, ktorý ju predtým odovzdal, akým spôsobom jej to tento členský štát má umožniť?

         (1)  Rámcové rozhodnutie Rady z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi (Ú. v. ES L 190, 2002, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 34).


title: Vec C-527/20: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln – Nemecko) – PJ/Deutsche Lufthansa AG

text:
               13.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 368/15

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln – Nemecko) – PJ/Deutsche Lufthansa AG
      (Vec C-527/20) (1)

      (2021/C 368/17)
      Jazyk konania: nemčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 28, 25.1.2021.


title: Vec T-197/20: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2021 – JT/EUIPO – Carrasco Pirard (QUILAPAYÚN) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie QUILAPAYÚN – Relatívny dôvod zamietnutia – Neexistencia všeobecne známej ochrannej známky v zmysle článku 6 bis Parížskeho dohovoru – Článok 8 ods. 2 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 2 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               13.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 368/21

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2021 – JT/EUIPO – Carrasco Pirard (QUILAPAYÚN)
      (Vec T-197/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie QUILAPAYÚN - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia všeobecne známej ochrannej známky v zmysle článku 6 bis Parížskeho dohovoru - Článok 8 ods. 2 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 2 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2021/C 368/34)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobca: JT (v zastúpení: A. Mena Valenzuela, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: R. Raponi a D. Hanf, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastníci v konaní pred Všeobecným súdom: Eduardo Carrasco Pirard (Santiago, Čile) a 7 ďalších účastníkov konania pred odvolacím senátom EUIPO, ktorých mená sú uvedené v prílohe rozsudku

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 10. februára 2020 (vec R 1518/2019-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi jednak JT a jednak pánom Carrascom Pirardom (Santiago, Čile) a ďalšími účastníkmi konania pred odvolacím senátom EUIPO, ktorých mená sú uvedené v prílohe

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  JT je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2020.


title: Vec T-362/21: Žaloba podaná 25. júna 2021 – Telly/Komisia

text:
               13.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 368/22

      Žaloba podaná 25. júna 2021 – Telly/Komisia
      (Vec T-362/21)
      (2021/C 368/37)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Telly s. r. o. (Praha, Česká republika) (v zastúpení: R. Kubáč, lawyer)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 15. marca 2021 o štátnej pomoci SA.55805 (2020/FC) – Česká republika – Extension of DTT network operators’ frequency licences (Predĺženie platnosti povolení na používanie frekvencií pre prevádzkovateľov sieti DTT),

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutie Komisie nie je dostatočne odôvodnené.


title: Vec T-368/21: Žaloba podaná 1. júla 2021 – Di Taranto/Európska prokuratúra

text:
               13.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 368/24

      Žaloba podaná 1. júla 2021 – Di Taranto/Európska prokuratúra
      (Vec T-368/21)
      (2021/C 368/40)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Alessandro Di Taranto (Rím, Taliansko) (v zastúpení: G. Pellegrino, avvocato)

         Žalovaná: Európska prokuratúra (EPPO)

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil „Decision of the College of the European Public Prosecutor’s Office of 3 may 2021 on the appointment of fifteen european delegated prosecutors of the EPPO in the Italian Republic“, ktorým boli nominovaní európski delegovaní prokurátori v Talianskej republike,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania žalobcu.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dôvod založený na protiprávnosti, ktorá vyplýva z údajnej protiprávnosti rozhodnutia z 28. apríla 2021, ktoré záväzne prijala Consiglio Superiore della Magistratura (Najvyššia súdna rada, Taliansko), ktorá je v Taliansku príslušným orgánom na vybratie európskych delegovaných prokurátorov (ďalej len „EDP“).
      Subsidiárne žalobca uvádza dôvod založený na protiprávnosti rozhodnutia Kolégia prokurátorov EPPO o nominácii EDP, ktorá vyplýva z údajnej protiprávnosti rozhodnutia z 28. apríla 2021, v ktorom Najvyššia súdna rada prijala konečné rozhodnutie pokiaľ ide o troch prokurátorov, ktorí majú byť vybraní ako prokurátori v Ríme, a v ktorom bol Dr. Di Taranto zaradený za ostatných kandidátov.


title: Vec T-403/21: Žaloba podaná 7. júla 2021 – Norddeutsche Landesbank – Girozentrale/SRB

text:
               13.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 368/26

      Žaloba podaná 7. júla 2021 – Norddeutsche Landesbank – Girozentrale/SRB
      (Vec T-403/21)
      (2021/C 368/43)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Norddeutsche Landesbank – Girozentrale (Hanover, Nemecko) (v zastúpení: D. Flore a J. Seitz, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB)

         Návrhy

      Žalobkyňa ako právna nástupkyňa Deutsche Hypothekenbank (Actien-Gesellschaft) navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovanej zo 14. apríla 2021 (SRB/ES/2021/22) spolu s jeho prílohami, najmä prílohou I „výsledky výpočtov uplatniteľných na všetky inštitúty podliehajúce výpočtu príspevkov ex ante za rok 2021 predstavených osobitne (pre každý inštitút) v harmonizovaných prílohách“ v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod: porušenie práva byť vypočutý

                              —

                              Žalovaná opomenula vypočuť Deutsche Hypothekenbank pred vydaním napadnutého rozhodnutia a tým porušila článok 41 ods. 1 a ods. 2 písm. a) Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod: porušenie procesných pravidiel

                              —

                              Napadnuté rozhodnutie je neplatné, pretože bolo vydané v rozpore so všeobecnými procesnými požiadavkami, ktoré vyplývajú z článku 41 Charty, článku 298 ZFEÚ, všeobecných zásad a rokovacieho poriadku žalovanej.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod: nedostatok odôvodnenia napadnutého rozhodnutia

                              —

                              Napadnuté rozhodnutie nie je dostatočne odôvodnené, čo je v rozpore s článkom 296 ZFEÚ. Odôvodneniu chýba najmä vzťah s konkrétnym prípadom, ako aj uvedenie rozhodujúcich úvah v rámci proporcionality a voľnej úvahy.

                              —

                              Výpočet ročného príspevku navyše nie je koherentný, najmä vzhľadom na použitie nejednotných pojmov a z dôvodu nepredstavenia dôležitých jednotlivých etáp.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod: porušenie práva na účinnú právnu ochranu z dôvodu nemožnosti preskúmať napadnuté rozhodnutie

                              —

                              Nedostatok odôvodnenia napadnutého rozhodnutia výrazne sťažuje súdne preskúmanie.

                              —

                              Žalovaná porušuje najmä zásadu kontradiktórnosti, podľa ktorej musia mať tak účastníci konania, ako aj zúčastnené osoby možnosť kontradiktórne uplatniť skutkové a právne okolnosti, ktoré môžu mať vplyv na výsledok konania.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod: uplatnenie ukazovateľa IPS (Institutional Protection Scheme) je v rozpore s právom s vyššou právnou silou

                              —

                              Pri uplatnení ukazovateľa IPS nebol zohľadnený význam členstva Deutsche Hypothekenbank v schéme inštitucionálneho zabezpečenia finančnej skupiny sporiteľní.

                              —

                              Podľa článku 6 ods. 5 druhej vety delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 (1) mala žalovaná zohľadniť aj pravdepodobnosť riešenia krízových situácií dotknutej inštitúcie a teda použitia prostriedkov z jednotného fondu na riešenie krízových situácií, ako aj zásadu proporcionality.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod: zohľadnenie derivatívnej položky celkového rizika v rámci ukazovateľa rizika pre „obchodné činnosti, mimosúvahové expozície, deriváty, zložitosť a vyriešiteľnosť krízovej situácie“ je v rozpore s právom s vyššou právnou silou

                              —

                              Žalovaná mala v súlade s povinnosťou orientácie podľa rizikového profilu pri zohľadnení derivatívnej položky celkového rizika v rámci článku 6 ods. 5 prvej vety písm. a), článku 6 ods. 6 a článku 7 ods. 4 prvej vety písm. a) delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 vziať do úvahy, že v prípade Deutsche Hypothekenbank všetky deriváty boli pripísané do obchodného majetku, ktoré slúžili výlučne na účely zabezpečenia, a že Deutsche Hypothekenbank mala nízku úroveň zložitosti a vysokú schopnosť riešiť krízové situácie.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod: nezohľadnenie MREL (Minimum Requirements for own funds and Eligible Liabilities) v rámci rizikového poľa „expozície voči riziku“ porušuje delegované nariadenie (EÚ) 2015/63

                              —

                              Žalovaná mala v súlade s článkom 6 ods. 1 písm. a) a ods. 2 písm. a) delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 zohľadniť nadpriemerný ukazovateľ MREL žalobkyne vo výške 67,6 %, ktorý značne prekračuje minimálny ukazovateľ 8 % stanovený Jednotnou radou pre riešenie krízových situácií.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod: uplatnenie koeficientu na úpravu rizika je v rozpore s delegovaným nariadením (EÚ) 2015/63 vykladaným vo svetle práva s vyššou právnou silou

                              —

                              Žalovaná mala pri stanovení koeficientu na úpravu rizika zohľadniť nízku pravdepodobnosť nemožnosti plnenia záväzkov a nadpriemerný ukazovateľ MREL žalobkyne v súlade s povinnosťou orientácie podľa rizikového profilu a so základnou slobodou podnikania podľa článku 16 Charty.

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod (subsidiárne): článok 7 ods. 4 druhá veta delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 je v rozpore s právom s vyššou právnou silou

                              —

                              Článok 7 ods. 4 druhá veta delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 tým, že stanovuje relativizáciu ukazovateľa IPS, porušuje všeobecnú zásadu rovnosti vyplývajúcu z článku 20 Charty a zásadu proporcionality, pretože s inštitúciami, ktoré podliehajú rovnakej schéme inštitucionálneho zabezpečenia a majú teda aj rovnakú pravdepodobnosť nemožnosti plnenia záväzkov, by sa mohlo zaobchádzať rozdielne.

                  10.

                  Desiaty žalobný dôvod: definícia „medzibankových vkladov“ podľa prílohy I kroku 1 delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 je v rozpore s právom s vyššou právnou silou

                              —

                              Definícia „medzibankových vkladov“ stanovená v prílohe I kroku 1 delegovaného nariadenia (EÚ) 2015(63 je protiprávna, pretože prostredníctvom nej sa aj voči riziku neutrálne cenné papiere, ako napríklad záložné listy na meno, považujú za zvyšujúce riziko pri výpočte ukazovateľa rizika „medzibankové úvery a vklady“.

                  11.

                  Jedenásty žalobný dôvod: rozdelenie do tried stanovené v prílohe I kroku 2 delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 je v rozpore s právom s vyššou právnou silou

                              —

                              Rozdelenie do tried stanovené v prílohe I kroku 2 delegovaného nariadenia (EÚ) 2015/63 je protiprávne, pretože nízky počet tried a zhodný počet inštitúcií na triedu neumožňuje dostatočne diferencovane zohľadniť rizikový profil príslušnej inštitúcie, ako napríklad Deutsche Hypothekenbank.

         (1)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2015/63 z 21. októbra 2014, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ, pokiaľ ide o príspevky ex ante do mechanizmov financovania riešenia krízových situácií (Ú. v. EÚ L 11, 2015, s. 44).


title: Vec T-445/21: Žaloba podaná 27. júla 2021 – Copal Tree Brands/EUIPO – Sumol + Compal Marcas (COPALLI)

text:
               13.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 368/31

      Žaloba podaná 27. júla 2021 – Copal Tree Brands/EUIPO – Sumol + Compal Marcas (COPALLI)
      (Vec T-445/21)
      (2021/C 368/47)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Copal Tree Brands, Inc. (Oakland, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: B. Niemann Fadani, lawyer)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Sumol + Compal Marcas SA (Carnaxide, Portugalsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

         Sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie COPALLI – prihláška č. 17 955 499.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 25. mája 2021 vo veci R 1581/2020-2.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu z 25. mája 2021 vo veci R 1581/2020-2,

                  —

                  zrušil rozhodnutie námietkového oddelenia z 29. mája 2020 k námietke č. B3075279,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie a nesprávne uplatnenie článku 8 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec C-312/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil n° 3 de Valencia (Španielsko) 19. mája 2021 – Tráficos Manuel Ferrer S.L. a iní/Daimler AG

text:
               20.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 382/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia (Španielsko) 19. mája 2021 – Tráficos Manuel Ferrer S.L. a iní/Daimler AG
      (Vec C-312/21)
      (2021/C 382/12)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Tráficos Manuel Ferrer S.L., Ignacio

         Žalovaná: Daimler AG

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je s právom poškodeného na úplnú náhradu škody spôsobenej protisúťažným správaním uvedeným v článku 101 ZFEÚ podľa judikatúry, v ktorej bol tento článok vyložený, zlučiteľná právna úprava obsiahnutá v článku 394 ods. 2 LEC, ktorá dovoľuje, aby uvedený poškodený znášal časť trov konania v závislosti od výšky súm, ktoré boli zaplatené bez právneho dôvodu ako cenová prirážka a ktoré sa mu vrátia na základe čiastočného vyhovenia jeho návrhu na náhradu škody, pričom predpokladom vydania takého rozhodnutia je existencia porušenia práva hospodárskej súťaže a príčinnej súvislosti medzi týmto porušením a vznikom škody, ktorá sa s určitosťou uzná, vyčísli a nahradí v dôsledku uvedeného konania?

                  2.

                  Umožňuje právomoc vnútroštátneho súdu odhadnúť výšku škody subsidiárne a samostatné vyčíslenie škody z dôvodu, že sa zistí existencia informačnej asymetrie alebo neprekonateľných ťažkostí spojených s vyčíslením, ktoré nesmú brániť právu poškodeného na úplnú náhradu škody spôsobenej protisúťažným postupom uvedeným v článku 101 ZFEÚ v spojení s článkom 47 Charty, a to aj v prípade, ak subjekt, ktorému vznikla škoda v dôsledku porušenia práva hospodárskej súťaže spočívajúceho v karteli, na základe ktorého sa uplatňovali cenové prirážky, mal počas konania prístup k údajom, o ktoré sa samotná žalovaná opiera vo svojej odbornej štúdii, v ktorej sa konštatuje, že neexistuje nahraditeľná škoda?

                  3.

                  Umožňuje právomoc vnútroštátneho súdu odhadnúť výšku škody subsidiárne a samostatné vyčíslenie škody z dôvodu, že sa zistí existencia informačnej asymetrie alebo neprekonateľných ťažkostí spojených s vyčíslením, ktoré nesmú brániť právu poškodeného na úplnú náhradu škody spôsobenej protisúťažným postupom uvedeným v článku 101 ZFEÚ v spojení s článkom 47 Charty, a to aj v prípade, ak subjekt, ktorému vznikla škoda v dôsledku porušenia práva hospodárskej súťaže spočívajúceho v karteli, na základe ktorého sa uplatňovali cenové prirážky, uplatní svoj nárok na náhradu škody voči jednému z adresátov správneho rozhodnutia, ktorý je solidárne zodpovedný za uvedenú škodu, ale ktorý nepredával výrobok alebo službu, ktoré nadobudol dotknutý poškodený?


title: Vec C-441/21 P: Odvolanie podané 16. júla 2021: Ryanair DAC proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata rozšírená komora) z 19. mája 2021 vo veci T-628/20, Ryanair/Komisia (Španielsko, Covid-19)

text:
               20.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 382/18

      Odvolanie podané 16. júla 2021: Ryanair DAC proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata rozšírená komora) z 19. mája 2021 vo veci T-628/20, Ryanair/Komisia (Španielsko, Covid-19)
      (Vec C-441/21 P)
      (2021/C 382/24)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Ryanair DAC (v zastúpení: V. Blanc, E. Vahida a F. C. Laprévote, avocats, S. Rating, abogado, a I. G. Metaxas-Maranghidis, dikigoros)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Španielske kráľovstvo, Francúzska republika

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil napadnutý rozsudok,

                  —

                  vyhlásil v súlade s článkami 263 a 264 ZFEÚ, že rozhodnutie Komisie C(2020) 5414 final z 31. júla 2020 o štátnej pomoci SA.57659 (2020/N) – Španielsko COVID-19 – Rekapitalizačný fond, je neplatné, a

                  —

                  uložil Komisii povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Ryanair, a uložil vedľajším účastníkom konania prvostupňového konania a konania o tomto odvolaní (podľa potreby) povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľka na podporu svojho odvolania uvádza šesť odvolacích dôvodov.
      Prvý odvolací dôvod sa zakladá na tvrdení, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď zamietol tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého zásada zákazu diskriminácie bola neodôvodnene porušená.
      Druhý odvolací dôvod sa zakladá na tvrdení, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a že zjavne skreslil skutkový stav týkajúci sa výhrady založenej na porušení slobody usadiť sa a slobodného poskytovania služieb.
      Tretí odvolací dôvod sa zakladá na tvrdení, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a že zjavne skreslil skutkový stav, keď zamietol žalobný dôvod žalobkyne týkajúci sa nesprávneho uplatnenia vyváženia.
      Štvrtý odvolací dôvod sa zakladá na tvrdení, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a zjavne nesprávneho posúdenia, keď kvalifikoval pomoc ako schému pomoci.
      Piaty odvolací dôvod sa zakladá na tvrdení, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a že zjavne skreslil skutkový stav týkajúci sa skutočnosti, že Komisia nezačala konanie vo veci formálneho zisťovania.
      Šiesty odvolací dôvod sa zakladá na tvrdení, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a že zjavne skreslil skutkový stav v súvislosti s nedostatočným odôvodnením Komisie.


title: Vec C-629/20: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln – Nemecko) – Deutsche Lufthansa AG/LE

text:
               20.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 382/23

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln – Nemecko) – Deutsche Lufthansa AG/LE
      (Vec C-629/20) (1)

      (2021/C 382/30)
      Jazyk konania: nemčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 72, 1.3.2021.


title: Vec C-106/21: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 18. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln – Nemecko) – Deutsche Lufthansa AG/BC

text:
               20.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 382/24

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 18. júna 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln – Nemecko) – Deutsche Lufthansa AG/BC
      (Vec C-106/21) (1)

      (2021/C 382/33)
      Jazyk konania: nemčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 182, 10.5.2021.


title: Vec T-449/21: Žaloba podaná 30. júla 2021 – Natixis/Komisia

text:
               20.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 382/27

      Žaloba podaná 30. júla 2021 – Natixis/Komisia
      (Vec T-449/21)
      (2021/C 382/39)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Natixis (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: J. Stratford, Barrister-at-law, a J.-J. Lemonnier, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil, že rozhodnutie Komisie C(2021) 3489 final z 20. mája 2021 týkajúce sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP vo veci COMP/AT.40324 – Európske štátne dlhopisy (ďalej len „napadnuté rozhodnutie) je v celom rozsahu neplatné, pokiaľ ide o žalobkyňu, a

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia nemala legitímny záujem na prijatí napadnutého rozhodnutia v zmysle článku 7 ods. 1 poslednej vety nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 (1).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení: a) práva žalobkyne na obranu, b) článku 27 ods. 1 nariadenia č. 1/2003; alebo c) článku 10 ods. 1 a článku 11 ods. 2 nariadenia Komisie (ES) č. 773/2004 (2).

                              —

                              Žalobkyňa tvrdí, že Komisia odôvodnila svoj legitímny záujem na zistení porušenia právnym účinkom a odstrašujúcim účinkom, pričom nejde o námietku oznámenú žalobkyni, ku ktorej by mala možnosť sa relevantným spôsobom vyjadriť.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie je nedostatočne odôvodnené alebo neprimerané. Žalobkyňa tvrdí, že:

                              —

                              Ak Komisia mala oprávnený záujem (ktorý žalobkyňa popiera) na tom, aby konštatovala porušenie voči nej, Komisia dostatočne neodôvodnila uplatnenie svojej voľnej úvahy pri tomto konštatovaní.

                              —

                              Komisia pri výkone svojej voľnej úvahy porušila zásadu proporcionality, keďže napadnuté rozhodnutie nebolo nevyhnutné na dosiahnutie cieľa účinného presadzovania práva hospodárskej súťaže a nevýhody, ktoré pre žalobkyňu vyplývali zo zistenia porušenia, boli neprimerané tomuto cieľu.

                        V prípade, že sa vyhovie prvému, druhému alebo tretiemu žalobnému dôvodu, žalobkyňa navrhuje, aby bolo napadnuté rozhodnutie zrušené v celom rozsahu. V prípade potreby však žalobkyňa uvádza ďalší žalobný dôvod.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na nezákonnosti článku 3 napadnutého rozhodnutia, keďže Komisia:

                              —

                              prekročila svoje právomoci tým, že nariadila ukončenie porušovania a zakázala jeho pokračovanie, hoci porušovanie bolo ukončené,

                              —

                              v rozpore so zásadou prezumpcie neviny preniesla dôkazné bremeno v rozsahu, v akom uplatnila svoje právomoci, pretože si nemohla byť istá, či porušovanie skončilo,

                              —

                              dopustila sa nesprávneho posúdenia, keďže sa domnievala, že porušenie, pokiaľ ide o žalobkyňu alebo v celom rozsahu, nebolo ukončené, alebo

                              —

                              konala neprimerane, keďže nebolo potrebné ani vhodné, aby Komisia vykonala svoje právomoci s cieľom zabrániť porušeniu práva hospodárskej súťaže zo strany žalobkyne.

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

         (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 773/2004 zo 7. apríla 2004, ktoré sa týka vedenia konania Komisiou podľa článkov 81 a 82 Zmluvy o založení ES (Ú. v. EÚ L 123, 2004, s. 18; Mim. vyd. 08/003, s. 81).


title: Spojené veci C-845/19 a C-863/19: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 21. októbra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Apelativen săd – Varna – Bulharsko) – trestné konania proti DR (C-845/19), TS (C-863/19) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Justičná spolupráca v trestných veciach – Smernica 2014/42/EÚ – Zaistenie a konfiškácia prostriedkov a príjmov z trestnej činnosti v Európskej únii – Pôsobnosť – Konfiškácia nezákonne nadobudnutého majetku – Hospodársky prospech pochádzajúci z trestného činu, ktorý nebol predmetom odsudzujúceho rozsudku – Článok 4 – Konfiškácia – Článok 5 – Rozšírená konfiškácia – Článok 6 – Konfiškácia majetku tretích osôb – Podmienky – Konfiškácia peňažnej sumy údajne patriacej tretej osobe – Tretia osoba, ktorá nemá právo zúčastniť sa konania o konfiškácii – Článok 47 Charty základných práv Európskej únie)

text:
               20.12.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 513/8

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 21. októbra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Apelativen săd – Varna – Bulharsko) – trestné konania proti DR (C-845/19), TS (C-863/19)
      (Spojené veci C-845/19 a C-863/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v trestných veciach - Smernica 2014/42/EÚ - Zaistenie a konfiškácia prostriedkov a príjmov z trestnej činnosti v Európskej únii - Pôsobnosť - Konfiškácia nezákonne nadobudnutého majetku - Hospodársky prospech pochádzajúci z trestného činu, ktorý nebol predmetom odsudzujúceho rozsudku - Článok 4 - Konfiškácia - Článok 5 - Rozšírená konfiškácia - Článok 6 - Konfiškácia majetku tretích osôb - Podmienky - Konfiškácia peňažnej sumy údajne patriacej tretej osobe - Tretia osoba, ktorá nemá právo zúčastniť sa konania o konfiškácii - Článok 47 Charty základných práv Európskej únie)
      (2021/C 513/13)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Apelativen săd – Varna

         Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      DR (C-845/19), TS (C-863/19)

         za účasti: Okrăžna prokuratura – Varna

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/42/EÚ z 3. apríla 2014 o zaistení a konfiškácii prostriedkov a príjmov z trestnej činnosti v Európskej únii sa má vykladať v tom zmysle, že prechovávanie omamných látok na účely ich distribúcie patrí do rozsahu jej pôsobnosti, aj keď sa všetky skutočnosti spojené so spáchaním tohto trestného činu obmedzujú na územie jediného členského štátu.

                  2.

                  Smernica 2014/42 sa má vykladať v tom zmysle, že nestanovuje len konfiškáciu majetku predstavujúceho hospodársky prospech pochádzajúci z trestného činu, za ktorý bol páchateľ tohto trestného činu odsúdený, ale že sa týka aj majetku patriaceho tomuto páchateľovi, o ktorom je vnútroštátny súd rozhodujúci vo veci presvedčený, že pochádza z inej trestnej činnosti, a to pri dodržaní záruk stanovených v článku 8 ods. 8 tejto smernice a pod podmienkou, že trestný čin, za ktorý bol jeho páchateľ odsúdený, sa nachádza medzi trestnými činmi vymenovanými v článku 5 ods. 2 uvedenej smernice, pričom tento trestný čin mohol priamo alebo nepriamo viesť k získaniu hospodárskeho prospechu v zmysle rovnakej smernice.

                  3.

                  Článok 8 ods. 1, 7 a 9 smernice 2014/42 v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá umožňuje skonfiškovať v prospech štátu majetok, o ktorom sa tvrdí, že patrí inej osobe než páchateľovi predmetného trestného činu, ak táto tretia osoba nemá možnosť byť účastníkom konania o konfiškácii.

         (1)  Ú. v. EÚ C 68, 2.3.2020.


title: Vec C-866/19: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 21. októbra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy – Poľsko) – SC/Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov – Nariadenie (ES) č. 883/2004 – Článok 52 ods. 1 písm. b) – Pracovník, ktorý bol zamestnaný v dvoch členských štátoch – Minimálna doba požadovaná vnútroštátnym právom na nadobudnutie nároku na starobný dôchodok – Zohľadnenie doby prispievania dosiahnutej podľa právnych predpisov iného členského štátu – Úhrn – Výpočet výšky dôchodkovej dávky, ktorá sa má vyplatiť)

text:
               20.12.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 513/9

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 21. októbra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy – Poľsko) – SC/Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie
      (Vec C-866/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Článok 52 ods. 1 písm. b) - Pracovník, ktorý bol zamestnaný v dvoch členských štátoch - Minimálna doba požadovaná vnútroštátnym právom na nadobudnutie nároku na starobný dôchodok - Zohľadnenie doby prispievania dosiahnutej podľa právnych predpisov iného členského štátu - Úhrn - Výpočet výšky dôchodkovej dávky, ktorá sa má vyplatiť)
      (2021/C 513/14)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Najwyższy

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: SC

         Žalovaný: Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie

         Výrok rozsudku

      Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) Európskeho parlamentu a Rady č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia sa má vykladať v tom zmysle, že na účely určenia hranice, ktorú nesmú presiahnuť nepríspevkové doby poistenia v pomere k príspevkovým dobám poistenia dosiahnutým podľa vnútroštátnych právnych predpisov, musí príslušná inštitúcia dotknutého členského štátu pri výpočte teoretickej výšky dávky uvedenej v bode i) tohto ustanovenia zohľadniť všetky doby poistenia, vrátane všetkých dôb poistenia dosiahnutých podľa právnych predpisov ostatných členských štátov, kým výpočet skutočnej výšky dávky uvedenej v bode ii) tohto ustanovenia sa vykoná len s prihliadnutím na doby poistenia dosiahnuté podľa právnych predpisov dotknutého členského štátu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 61, 24.2.2020.


title: Vec C-894/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 21. októbra 2021 – Európsky parlament/UZ (Odvolanie – Verejná služba – Úradníci – Disciplinárne konanie – Disciplinárna sankcia – Administratívne vyšetrovanie – Článok 41 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie – Požiadavka objektívnej nestrannosti – Vzájomné odvolanie – Zamietnutie žiadosti o pomoc – Článok 41 ods. 2 Charty základných práv – Právo byť vypočutý)

text:
               20.12.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 513/9

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 21. októbra 2021 – Európsky parlament/UZ
      (Vec C-894/19 P) (1)

      (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Disciplinárne konanie - Disciplinárna sankcia - Administratívne vyšetrovanie - Článok 41 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie - Požiadavka objektívnej nestrannosti - Vzájomné odvolanie - Zamietnutie žiadosti o pomoc - Článok 41 ods. 2 Charty základných práv - Právo byť vypočutý)
      (2021/C 513/15)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Európsky parlament (v zastúpení: V. Montebello-Demogeot a I. Lázaro Betancor, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania: UZ (v zastúpení: J.-N. Louis, advokát)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie a vzájomné odvolanie sa zamietajú.

                  2.

                  Európsky parlament je povinný nahradiť trovy konania súvisiace s odvolaním.

                  3.

                  UZ je povinná nahradiť trovy konania súvisiace so vzájomným odvolaním.

         (1)  Ú. v. EÚ C 77, 9.3.2020.


title: Vec C-80/20: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 21. októbra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Bucureşti – Rumunsko) – Wilo Salmson France SAS/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) – Smernica 2006/112/ES – Články 167 až 171 a článok 178 písm. a) – Právo na odpočítanie DPH – Vrátenie DPH zdaniteľným osobám usadeným v inom členskom štáte, ako je členský štát vrátenia dane – Vlastníctvo faktúry – Smernica 2008/9/ES – Zamietnutie žiadosti o vrátenie dane – „Stornovanie“ faktúry dodávateľom – Vyhotovenie novej faktúry – Nová žiadosť o vrátenie dane – Zamietnutie)

text:
               20.12.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 513/10

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 21. októbra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Bucureşti – Rumunsko) – Wilo Salmson France SAS/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi
      (Vec C-80/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Články 167 až 171 a článok 178 písm. a) - Právo na odpočítanie DPH - Vrátenie DPH zdaniteľným osobám usadeným v inom členskom štáte, ako je členský štát vrátenia dane - Vlastníctvo faktúry - Smernica 2008/9/ES - Zamietnutie žiadosti o vrátenie dane - „Stornovanie“ faktúry dodávateľom - Vyhotovenie novej faktúry - Nová žiadosť o vrátenie dane - Zamietnutie)
      (2021/C 513/16)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunalul Bucureşti

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Wilo Salmson France SAS

         Žalovaní: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti – Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenţi

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Články 167 až 171 a 178 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, zmenenej smernicou Rady 2010/45/ES z 13. júla 2010, ako aj smernica Rady 2008/9/ES z 12. februára 2008, ktorou sa ustanovujú podrobné pravidlá pre vrátenie dane z pridanej hodnoty ustanovené v smernici 2006/112 zdaniteľným osobám, ktoré nie sú usadené v členskom štáte vrátenia dane, ale ktoré sú usadené v inom členskom štáte, sa majú vykladať v tom zmysle, že právo na vrátenie DPH, ktorou bolo zaťažené dodanie tovaru, si nemôže uplatniť zdaniteľná osoba, ktorá nie je usadená v členskom štáte vrátenia dane, ale v inom členskom štáte, ak táto zdaniteľná osoba nemá faktúru v zmysle smernice 2006/112, zmenenej smernicou 2010/45, týkajúcu sa nákupu dotknutého tovaru. Len v prípade, že doklad obsahuje také vady, ktoré vnútroštátnemu daňovému orgánu neumožňujú získať údaje potrebné na odôvodnenie žiadosti o vrátenie dane, možno konštatovať, že takýto doklad nie je „faktúrou“ v zmysle smernice 2006/112, zmenenej smernicou 2010/45.

                  2.

                  Články 167 až 171 a 178 smernice 2006/112, zmenenej smernicou 2010/45, ako aj článok 14 ods. 1 písm. a) prvý prípad smernice 2008/9 sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby bola žiadosť o vrátenie z pridanej hodnoty (DPH) týkajúca sa daného obdobia vrátenia dane zamietnutá iba z toho dôvodu, že táto daňová povinnosť v súvislosti s DPH vznikla v priebehu predchádzajúceho obdobia vrátenia dane, bola však fakturovaná až v priebehu tohto daného obdobia vrátenia dane.

                  3.

                  Články 167 až 171 a 178 smernice 2006/112, zmenenej smernicou 2010/45, ako aj smernica 2008/9 sa majú vykladať v tom zmysle, že jednostranné zrušenie faktúry zo strany dodávateľa po tom, čo členský štát vrátenia dane prijal rozhodnutie o zamietnutí žiadosti o vrátenie dane z pridanej hodnoty (DPH), ktorá bola založená na tejto faktúre, a to napriek tomu, že toto rozhodnutie nadobudlo právoplatnosť, po ktorom tento dodávateľ v priebehu neskoršieho obdobia vrátenia dane vyhotovil novú faktúru pre tie isté dodania bez toho, aby boli spochybnené, nemá vplyv na existenciu práva na vrátenie DPH, ktoré už bolo uplatnené, ani na obdobie, v ktorom ho treba uplatniť.

         (1)  Ú. v. EÚ C 279, 24.8.2020.


title: Vec C-282/20: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 21. októbra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd – Bulharsko) – trestné konanie proti ZX (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Justičná spolupráca v trestných veciach – Smernica 2012/13/EÚ – Právo na informácie v trestnom konaní – Článok 6 ods. 3 – Právo podozrivých alebo obvinených osôb na informácie o ich právach – Články 47 a 48 Charty základných práv Európskej únie – Vnútroštátna právna úprava, ktorá po predbežnom pojednávaní nestanovuje procesný prostriedok nápravy nepresností a nedostatkov v obsahu obžaloby)

text:
               20.12.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 513/11

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 21. októbra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd – Bulharsko) – trestné konanie proti ZX
      (Vec C-282/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v trestných veciach - Smernica 2012/13/EÚ - Právo na informácie v trestnom konaní - Článok 6 ods. 3 - Právo podozrivých alebo obvinených osôb na informácie o ich právach - Články 47 a 48 Charty základných práv Európskej únie - Vnútroštátna právna úprava, ktorá po predbežnom pojednávaní nestanovuje procesný prostriedok nápravy nepresností a nedostatkov v obsahu obžaloby)
      (2021/C 513/17)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Specializiran nakazatelen săd

         Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      ZX

         za účasti: Specializirana prokuratura

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 6 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2012/13/EÚ z 22. mája 2012 o práve na informácie v trestnom konaní a článok 47 Charty základných práv Európskej únie sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá nestanovuje procesný postup umožňujúci napraviť po predbežnom pojednávaní v trestnej veci obsahové nepresnosti a nedostatky obžaloby, ktoré porušujú právo obvinenej osoby na to, aby bola oboznámená s podrobnými informáciami o obvinení.

                  2.

                  Článok 6 ods. 3 smernice 2012/13 a článok 47 Charty sa majú vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd je povinný v čo najväčšej možnej miere podať konformný výklad vnútroštátnej právnej úpravy týkajúcej sa zmeny obvinenia, ktorý prokurátorovi umožní na pojednávaní napraviť obsahové nepresnosti a nedostatky obžaloby, a zároveň aktívne a účinne ochrániť právo obvinenej osoby na obhajobu. Jedine v prípade, ak sa vnútroštátny súd domnieva, že konformný výklad v tomto zmysle nie je možný, mu prináleží neuplatniť ustanovenie vnútroštátneho práva, ktoré zakazuje prerušiť súdne konanie a vrátiť vec prokurátorovi na účely vypracovania novej obžaloby.

         (1)  Ú. v. EÚ C 287, 31.8.2020.


title: Vec C-393/20: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 21. októbra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Krakowa-Śródmieścia w Krakowie – Poľsko) – T.B., D. sp. z. o. o./G. I. A/S (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Justičná spolupráca v občianskych veciach – Súdna právomoc a výkon rozhodnutí v občianskych a obchodných veciach – Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 – Právomoc v oblasti poistenia – Článok 11 ods. 1 písm. b) – Článok 12 – Článok 13 ods. 2 – Osobná pôsobnosť – Pojem „poškodený“ – Podnikateľský subjekt – Osobitné právomoci – Článok 7 bod 2)

text:
               20.12.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 513/12

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 21. októbra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Krakowa-Śródmieścia w Krakowie – Poľsko) – T.B., D. sp. z. o. o./G. I. A/S
      (Vec C-393/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v občianskych veciach - Súdna právomoc a výkon rozhodnutí v občianskych a obchodných veciach - Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 - Právomoc v oblasti poistenia - Článok 11 ods. 1 písm. b) - Článok 12 - Článok 13 ods. 2 - Osobná pôsobnosť - Pojem „poškodený“ - Podnikateľský subjekt - Osobitné právomoci - Článok 7 bod 2)
      (2021/C 513/18)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Rejonowy dla Krakowa-Śródmieścia w Krakowie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: T.B., D. sp. z. o. o.

         Žalovaný: G. I. A/S

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 13 ods. 2 v spojení s článkom 11 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že sa naň nemôže odvolávať spoločnosť, ktorá ako protihodnotu za služby, ktoré poskytuje v prospech priamo poškodeného účastníka dopravnej nehody v súvislosti so škodou spôsobenou touto nehodou, nadobudla pohľadávku na poistnú náhradu, s cieľom požadovať platbu od poisťovateľa vinníka uvedenej nehody, pokiaľ nevykonáva podnikateľskú činnosť v oblasti vymáhania takýchto pohľadávok.

                  2.

                  Článok 7 bod 2 nariadenia č. 1215/2012 sa má vykladať v tom zmysle, že sa naň môže odvolávať podnikateľský subjekt, ktorý na základe zmluvy o postúpení nadobudol pohľadávku od poškodeného účastníka dopravnej nehody s cieľom podať žalobu na súde členského štátu miesta dopravnej nehody alebo škodovej udalosti z titulu zodpovednosti za škodu voči poistiteľovi vinníka tejto dopravnej nehody, ktorý má sídlo na území iného členského štátu, než je členský štát miesta dopravnej nehody alebo škodovej udalosti, s výhradou, že podmienky uplatnenia tohto ustanovenia sú splnené, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 423, 7.12.2020.


title: Vec C-402/20 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 21. októbra 2021 – Lípidos Santiga, SA/Európska komisia (Odvolanie – Energetika – Smernica (EÚ) 2018/2001 – Podpora využívania energie vyrobenej z obnoviteľných zdrojov – Obmedzenie používania biopalív vyrobených z plodín určených na výživu ľudí alebo zvierat – Delegované nariadenie (EÚ) 2019/807 – Definícia surovín s vysokým rizikom nepriamej zmeny využívania pôdy (NZVP) – Palmový olej – Žaloba o neplatnosť – Podmienka podľa ktorej musí byť fyzická alebo právnická osoba priamo dotknutá – Neprípustnosť)

text:
               20.12.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 513/13

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 21. októbra 2021 – Lípidos Santiga, SA/Európska komisia
      (Vec C-402/20 P) (1)

      (Odvolanie - Energetika - Smernica (EÚ) 2018/2001 - Podpora využívania energie vyrobenej z obnoviteľných zdrojov - Obmedzenie používania biopalív vyrobených z plodín určených na výživu ľudí alebo zvierat - Delegované nariadenie (EÚ) 2019/807 - Definícia surovín s vysokým rizikom nepriamej zmeny využívania pôdy (NZVP) - Palmový olej - Žaloba o neplatnosť - Podmienka podľa ktorej musí byť fyzická alebo právnická osoba priamo dotknutá - Neprípustnosť)
      (2021/C 513/20)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Lípidos Santiga, SA (v zastúpení: P. Muñiz Fernández, abogado)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: B. De Meester a K. Talabér-Ritz, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Lípidos Santiga SA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 348, 19.10.2020.


title: Vec C-396/20: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 21. októbra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria – Maďarsko) – CHEP Equipment Pooling NV/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Dane – Daň z pridanej hodnoty (DPH) – Pravidlá vrátenia DPH zdaniteľným osobám, ktoré nie sú usadené v členskom štáte vrátenia dane – Smernica 2008/9/ES – Článok 20 ods. 1 – Žiadosť členského štátu vrátenia dane o doplňujúce informácie – Skutočnosti, ktoré môžu byť predmetom žiadosti o doplňujúce informácie – Nezrovnalosť medzi sumou uvedenou v žiadosti o vrátenie dane a sumou uvedenou na predložených faktúrach – Zásada riadnej správy vecí verejných – Zásada neutrality DPH – Prekluzívna lehota – Dôsledky na opravu chyby zdaniteľnej osoby)

text:
               20.12.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 513/13

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 21. októbra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria – Maďarsko) – CHEP Equipment Pooling NV/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Vec C-396/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Pravidlá vrátenia DPH zdaniteľným osobám, ktoré nie sú usadené v členskom štáte vrátenia dane - Smernica 2008/9/ES - Článok 20 ods. 1 - Žiadosť členského štátu vrátenia dane o doplňujúce informácie - Skutočnosti, ktoré môžu byť predmetom žiadosti o doplňujúce informácie - Nezrovnalosť medzi sumou uvedenou v žiadosti o vrátenie dane a sumou uvedenou na predložených faktúrach - Zásada riadnej správy vecí verejných - Zásada neutrality DPH - Prekluzívna lehota - Dôsledky na opravu chyby zdaniteľnej osoby)
      (2021/C 513/19)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Kúria

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: CHEP Equipment Pooling NV

         Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Výrok rozsudku

      Článok 20 ods. 1 smernice Rady 2008/9/ES z 12. februára 2008, ktorou sa ustanovujú podrobné pravidlá pre vrátenie dane z pridanej hodnoty ustanovené v smernici 2006/112/ES zdaniteľným osobám, ktoré nie sú usadené v členskom štáte vrátenia dane, ale ktoré sú usadené v inom členskom štáte, sa má s prihliadnutím na zásady daňovej neutrality a riadnej správy vecí verejných vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby daňový úrad členského štátu vrátenia dane v prípade, že nadobudol istotu, prípadne na základe doplňujúcich informácií poskytnutých zdaniteľnou osobou, že suma dane z pridanej hodnoty, ktorá bola skutočne zaplatená na vstupe, ako je uvedená na faktúre pripojenej k žiadosti o vrátenie dane, je vyššia než suma uvedená v tejto žiadosti, vykonal vrátenie dane z pridanej hodnoty len vo výške tejto poslednej uvedenej sumy bez toho, aby vopred s náležitou starostlivosťou a spôsobmi, ktoré považuje za najvhodnejšie, vyzval zdaniteľnú osobu, aby si opravila žiadosť o vrátenie dane žiadosťou, ktorá sa považuje za podanú v deň podania pôvodnej žiadosti.

         (1)  Ú. v. EÚ C 423, 7.12.2020.


title: Vec C-23/21: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 23. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gericht Erster Instanz Eupen – Belgicko) – IO/Wallonische Region (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Článok 49 ZFEÚ – Sloboda usadiť sa – Premávka na pozemných komunikáciách – Vodič s bydliskom v členskom štáte – Motorové vozidlo registrované v inom členskom štáte – Vozidlo poskytnuté k dispozícii konateľovi spoločnosti so sídlom v tomto inom členskom štáte – Povinnosť registrácie v prvom uvedenom členskom štáte)

text:
               20.12.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 513/14

      Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 23. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gericht Erster Instanz Eupen – Belgicko) – IO/Wallonische Region
      (Vec C-23/21) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Článok 49 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa - Premávka na pozemných komunikáciách - Vodič s bydliskom v členskom štáte - Motorové vozidlo registrované v inom členskom štáte - Vozidlo poskytnuté k dispozícii konateľovi spoločnosti so sídlom v tomto inom členskom štáte - Povinnosť registrácie v prvom uvedenom členskom štáte)
      (2021/C 513/21)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Gericht Erster Instanz Eupen

         Účastníci konania

         Žalobca: IO

         Žalovaný: Wallonische Region

         Výrok

                  1.

                  Má sa článok 49 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, podľa ktorej sa konateľ spoločnosti alebo samostatne zárobkovo činná osoba s bydliskom v tomto členskom štáte môže v tomto členskom štáte dovolávať výnimky z povinnosti registrácie motorového vozidla zaregistrovaného v inom členskom štáte, ktorý mu poskytla spoločnosť (s právnou subjektivitou alebo bez nej) so sídlom v tomto inom členskom štáte, len za predpokladu, že dokumenty potvrdzujúce, že dotknutá osoba splnila podmienky na uplatnenie tejto výnimky, sa vždy nachádzajú v tomto vozidle?

                  2.

                  Má sa článok 49 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, ktorá konateľovi spoločnosti s bydliskom v tomto členskom štáte ukladá povinnosť zaregistrovať motorové vozidlo, ktoré mu poskytla jeho spoločnosť so sídlom v inom členskom štáte, pokiaľ tento konateľ nepoberá plat alebo príjem od tejto spoločnosti a nie je schopný preukázať aké v nej má postavenie, za predpokladu, že toto vozidlo nie je určené na to, aby sa zásadne používalo trvale v prvom členskom štáte, ani sa v podstate nemá takým spôsobom používať?

         (1)  Ú. v. EÚ C 128, 12.4.2021.


title: Vec C-30/21: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 21. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Lennestadt – Nemecko) – Nemzeti Útdíjfizetési Szolgáltató Zrt./NW (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Súdna spolupráca v občianskych veciach – Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 – Článok 1 ods. 1 – Vecná pôsobnosť – Pojem „občianske a obchodné veci“ – Konanie týkajúce sa vymáhania poplatku v súvislosti s používaním spoplatnenej cesty)

text:
               20.12.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 513/15

      Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 21. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Lennestadt – Nemecko) – Nemzeti Útdíjfizetési Szolgáltató Zrt./NW
      (Vec C-30/21) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 - Článok 1 ods. 1 - Vecná pôsobnosť - Pojem „občianske a obchodné veci“ - Konanie týkajúce sa vymáhania poplatku v súvislosti s používaním spoplatnenej cesty)
      (2021/C 513/22)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Amtsgericht Lennestadt

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Nemzeti Útdíjfizetési Szolgáltató Zrt.

         Žalovaný: NW

         Výrok

      Článok 1 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že pod pojem „občianske a obchodné veci“ v zmysle tohto ustanovenia spadá žaloba na vymáhanie poplatku súdnou cestou v súvislosti s používaním spoplatnenej cesty, ktorú podala spoločnosť poverená zo zákona, ktorý kvalifikuje vzťah založený na tomto používaní ako súkromnoprávny.

         (1)  Ú. v. EÚ C 148, 26.4.2021.


title: Vec C-510/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 19. augusta 2021 – DB/Austrian Airlines AG

text:
               20.12.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 513/15

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 19. augusta 2021 – DB/Austrian Airlines AG
      (Vec C-510/21)
      (2021/C 513/23)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: DB

         Žalovaná: Austrian Airlines AG

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa nevyhnutná prvá zdravotná starostlivosť poskytnutá na palube lietadla, ktorá nadväzuje na nehodu v zmysle článku 17 ods. 1 Dohovoru o zjednotení niektorých pravidiel pre medzinárodnú leteckú dopravu, podpísaného Európskym spoločenstvom 9. decembra 1999 a schváleného v jeho mene rozhodnutím Rady 2001/539/ES z 5. apríla 2001 (1), ktorá vedie k ďalšiemu zraneniu cestujúceho, ktoré je možné oddeliť od samotných následkov nehody, spolu so spúšťacou udalosťou považovať za jednu nehodu?

                  2.

                  Ak je odpoveď na prvú otázku záporná:
                  Bráni článok 29 uvedeného dohovoru nároku na náhradu škody spôsobenej nevyhnutnou zdravotnou starostlivosťou, ak sa nárok uplatní síce ešte v rámci premlčacej lehoty podľa vnútroštátneho práva, ale už po uplynutí prekluzívnej lehoty podľa článku 35 Dohovoru?

         (1)  Rozhodnutie Rady 2001/539/ES z 5. apríla 2001 o uzavretí Európskym spoločenstvom dohovoru o zjednotení niektorých pravidiel pre medzinárodnú leteckú dopravu (Montrealský dohovor) (Ú. v. ES L 194, 2001, s. 38; Mim. vyd. 7/005, s. 491).


title: Vec C-519/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Cluj (Rumunsko) 24. augusta 2021 – ASA/DGRFP Cluj

text:
               20.12.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 513/16

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Cluj (Rumunsko) 24. augusta 2021 – ASA/DGRFP Cluj
      (Vec C-519/21)
      (2021/C 513/24)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Cluj

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: ASA
      Odporca: DGRFP Cluj

         Účastníci v konaní o ručiteľskej žalobe: BP, MB

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Možno smernicu 2006/[1]12/ES (1) o DPH vo všeobecnosti a najmä články 9, 12, 14, 62, 63, 65, 73 a 78 vykladať v osobitnom kontexte, akým je kontext vo veci samej, v tom zmysle, že:

                              —

                              pokiaľ ide o vznik zdaniteľnej udalosti v prípade zdaniteľných transakcií pri dodaní nehnuteľností a o spôsob tvorby príslušného základu dane, majú postavenie zdaniteľnej osoby aj fyzické osoby, ktoré sú zmluvnými stranami zmluvy o združení bez právnej subjektivity [uzavretej] so zdaniteľnou osobou, ktorá je povinná zaplatiť daň z transakcií na výstupe, ktorú mala vybrať, keďže zmluva o združení nebola zaregistrovaná pred začatím činnosti na daňovom orgáne, ale bola mu predložená pred vydaním daňových správnych aktov?

                  2.

                  Možno smernicu 2006/112/ES o DPH vo všeobecnosti a najmä jej článok 167, článok 168 písm. a), článok 178 písm. a), článok 179, ako aj zásadu proporcionality a zásadu neutrality vykladať v osobitnom kontexte, akým je kontext vo veci samej, v tom zmysle, že:

                              a)

                              sa uznáva možnosť priznania práva na odpočítanie dane zdaniteľnej osobe v prípade, že táto osoba nie je daňovým dlžníkom, nezaplatila osobne DPH na vstupe z tovarov a služieb použitých v rámci zdaniteľných transakcií a ak DPH je splatná alebo zaplatená na vstupe fyzickými osobami, vo vzťahu ku ktorým nebolo konštatované postavenie zdaniteľnej osoby, ale ktoré sú účastníkmi zmluvy o združení bez právnej subjektivity [uzavretej] so zdaniteľnou osobou, ktorá je povinná zaplatiť daň z transakcií na výstupe, ktorú mala vybrať vzhľadom na to, že zmluva o združení nebola zaregistrovaná na daňovom orgáne pred začatím činnosti[,]

                              b)

                              sa uznáva možnosť priznania práva na odpočítanie dane zdaniteľnej osobe v osobitnom kontexte, akým je kontext vo veci samej, v prípade, že nie je daňovým dlžníkom, nezaplatila osobne DPH na vstupe z tovarov a služieb použitých v rámci zdaniteľných transakcií a ak DPH je splatná alebo zaplatená na vstupe fyzickou osobou, v súvislosti s ktorou bolo konštatované postavenie zdaniteľnej osoby, ktorá je stranou zmluvy o združení bez právnej subjektivity a ktorá spolu so zdaniteľnou osobou má v úmysle takisto uplatniť alebo mala uplatniť svoje právo na odpočítanie dane, pričom tieto posledné uvedené osoby sú povinné zaplatiť daň z transakcií pri výstupe, ktorú mohli vybrať vzhľadom na to, že zmluva o združení nebola zaregistrovaná na daňovom orgáne pred začatím činnosti?

                  3.

                  V prípade zápornej odpovede a/alebo aj z hľadiska zásady právnej istoty:
                  je návrh zdaniteľnej osoby, ktorá má povinnosť zaplatiť DPH a súvisiace poplatky, ktorým sa domáha nápravy od fyzických osôb, voči ktorým nebolo konštatované postavenie zdaniteľnej osoby a ktoré sú účastníkmi zmluvy o združení bez právnej subjektivity [uzavretej] so zdaniteľnou osobou, ktorá je povinná zaplatiť daň z transakcií na výstupe, ktorú mal vybrať, prípustný vzhľadom na to, že zmluva o združení nebola zaregistrovaná na daňovom orgáne pred začatím činnosti s cieľom získať podiel [na dani] určený na rozdelenie zisku, ktorý prislúcha týmto osobám na základe zmluvy o združení v súvislosti s povinnosťou zaplatiť DPH a príslušných poplatkov, ktorú znáša zdaniteľná osoba?

         (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ, L 347, 2006, s. l).


title: Vec C-522/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Pfälzisches Oberlandesgericht (Nemecko) 24. augusta 2021 – MS/Saatgut Treuhandverwaltungs GmbH

text:
               20.12.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 513/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Pfälzisches Oberlandesgericht (Nemecko) 24. augusta 2021 – MS/Saatgut Treuhandverwaltungs GmbH
      (Vec C-522/21)
      (2021/C 513/25)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Pfälzisches Oberlandesgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: MS

         Odporkyňa v odvolacom konaní: Saatgut Treuhandverwaltungs GmbH

         Prejudiciálna otázka

      Je článok 18 ods. 2 nariadenia Komisie č. 1768/95 z 24. júla 1995, ktoré ustanovuje pravidlá poľnohospodárskych výnimiek pre potreby článku 14 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 2100/94 o ochrane práv odrôd rastlín v spoločenstve (1) v rozsahu, v akom možno za podmienok uvedených v tomto ustanovení žiadať minimálnu náhradu škody vo výške štvornásobku licenčného poplatku, zlučiteľný s nariadením Rady (ES) č. 2100/94 z 27. júla 1994 o právach spoločenstva k odrodám rastlín („základné nariadenie“) (2), najmä s jeho článkom 94 ods. 2 prvou vetou?

         (1)  Ú. v. ES L 173, 1995, s. 14; Mim. vyd. 03/018, s. 63.

         (2)  Ú. v. ES L 227, 1994, s. 1; Mim. vyd. 03/016, s. 390.


title: Vec C-524/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) 24. augusta 2021 – I. G./Agenţia Judeţeană de Ocupare a Forţei de Muncă Ilfov

text:
               20.12.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 513/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) 24. augusta 2021 – I. G./Agenţia Judeţeană de Ocupare a Forţei de Muncă Ilfov
      (Vec C-524/21)
      (2021/C 513/26)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Bucureşti

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa-odvolateľka: I. G.

         Žalovaný-odporca v odvolacom konaní: Agenţia Judeţeană de Ocupare a Forţei de Muncă Ilfov

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bránia ustanovenia článku 1 ods. 1 a článku 2 ods. 1 smernice 2008/94 (1) z hľadiska autonómneho pojmu „platobná neschopnosť“ vnútroštátnej právnej úprave, ktorou sa preberá smernica, akou je článok 15 ods. 1 a 2 Legea nr. 200/2006 privind constituirea și utilizarea Fondului de ručí pentru Plata creanțelor mzd (zákon č. 200/2006 o zriadení a používaní garančného fondu na vyplácanie mzdových nárokov) v spojení s článkom 7 Normele metodologice de aplicare a Legii nr. 200/2006 (vykonávacie pravidlá k zákonu č. 200/2006), v zmysle výkladu, ktorý podal Înalta Curte de Casație și Justiție – Completul pentru dezlegarea unor chestiuni de drept (Najvyšší kasačný súd – Senát zodpovedný za riešenie právnych otázok) v rozhodnutí č. 16/2018, podľa ktorého sa obdobie 3 mesiacov, za ktoré môže garančný fond prevziať a uhradiť mzdové nároky za platobne neschopného zamestnávateľa, vzťahuje výlučne na dátum začatia konkurzného konania?

                  2.

                  Bránia ustanovenia článku 3 [druhého pododseku] a článku 4 ods. 2 smernice 2008/94 článku 15 ods. 1 a 2 zákona č. 200/2006 o zriadení a používaní garančného fondu na vyplácanie mzdových nárokov, v zmysle výkladu, ktorý podal Înalta Curte de Casație și Justiție – Completul pentru dezlegarea unor chestiuni de drept v rozhodnutí č. 16/2018, podľa ktorého sa maximálne obdobie 3 mesiacov, za ktoré môže garančný fond prevziať a uhradiť mzdové nároky za platobne neschopného zamestnávateľa, nachádza v referenčnom období od 3 mesiacov bezprostredne pred začatím konkurzného konania do 3 mesiacov bezprostredne po začatí konkurzného konania?

                  3.

                  Je vnútroštátna správna prax, podľa ktorej sa na základe rozhodnutia Curtea de Conturi (Dvor audítorov) a pri neexistencii osobitnej vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá ukladá zamestnancovi povinnosť vrátiť sumy, pristúpi k vymáhaniu od zamestnanca súm údajne uhradených za obdobia, ktoré nespadajú do regulačného rámca alebo o ktoré bolo požiadané po uplynutí premlčacej lehoty, v súlade so sociálnym cieľom smernice 2008/94 a ustanoveniami článku 12 písm. a) smernice?

                  4.

                  Je pri výklade pojmu „zneužívanie“ podľa článku 12 písm. a) smernice 2008/94 akt pre vymáhanie mzdových nárokov od zamestnanca uhradených garančným fondom prostredníctvom likvidátora s výslovným účelom zabezpečiť dodržanie všeobecnej premlčacie lehoty, dostatočným objektívnym odôvodnením?

                  5.

                  Sú výklad a správna prax, podľa ktorých sa mzdové nároky, ktorých vrátenie sa žiada od zamestnancov, považujú za daňovú pohľadávku, zvýšenú o úroky a penále z omeškania, v súlade s ustanoveniami a cieľom smernice?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/94/ES z 22. októbra 2008 o ochrane zamestnancov pri platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa (Ú. v. EÚ L 283, 2008, s. 36).


title: Vec C-525/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) 24. augusta 2021 – Agenţia Municipală pentru Ocuparea Forţei de Muncă Bucureşti/IM

text:
               20.12.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 513/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) 24. augusta 2021 – Agenţia Municipală pentru Ocuparea Forţei de Muncă Bucureşti/IM
      (Vec C-525/21)
      (2021/C 513/27)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Bucureşti

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca – odporca v odvolacom konaní: Agenţia Municipală pentru Ocuparea Forţei de Muncă Bucureşti

         Žalovaná – odvolateľka: IM

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bránia ustanovenia článku 1 ods. 1 a článku 2 ods. 1 smernice 2008/94 (1) z hľadiska autonómneho pojmu „platobná neschopnosť“ vnútroštátnej právnej úprave, ktorou sa preberá smernica, akou je článok 15 ods. 1 a 2 Legea nr. 200/2006 privind constituirea și utilizarea Fondului de ručí pentru Plata creanțelor mzd (zákon č. 200/2006 o zriadení a používaní garančného fondu na vyplácanie mzdových nárokov) v spojení s článkom 7 Normele metodologice de aplicare a Legii nr. 200/2006 (vykonávacie pravidlá k zákonu č. 200/2006), v zmysle výkladu, ktorý podal Înalta Curte de Casație și Justiție – Completul pentru dezlegarea unor chestiuni de drept (Najvyšší kasačný súd – Senát zodpovedný za riešenie právnych otázok) v rozhodnutí č. 16/2018, podľa ktorého sa obdobie 3 mesiacov, za ktoré môže garančný fond prevziať a uhradiť mzdové nároky za platobne neschopného zamestnávateľa, vzťahuje výlučne na dátum začatia konkurzného konania?

                  2.

                  Bránia ustanovenia článku 3 [druhého pododseku] a článku 4 ods. 2 smernice 2008/94 článku 15 ods. 1 a 2 zákona č. 200/2006 o zriadení a používaní garančného fondu na vyplácanie mzdových nárokov, v zmysle výkladu, ktorý podal Înalta Curte de Casație și Justiție – Completul pentru dezlegarea unor chestiuni de drept v rozhodnutí č. 16/2018, podľa ktorého sa maximálne obdobie 3 mesiacov, za ktoré môže garančný fond prevziať a uhradiť mzdové nároky za platobne neschopného zamestnávateľa nachádza v referenčnom období od 3 mesiacov bezprostredne pred začatím konkurzného konania do 3 mesiacov bezprostredne po začatí konkurzného konania?

                  3.

                  Je vnútroštátna správna prax, podľa ktorej sa na základe rozhodnutia Curtea de Conturi (Dvor audítorov) a pri neexistencii osobitnej vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá ukladá zamestnancovi povinnosť vrátiť sumy, pristúpi k vymáhaniu od zamestnanca súm údajne uhradených za obdobia, ktoré nespadajú do regulačného rámca alebo o ktoré bolo požiadané po uplynutí premlčacej lehoty, v súlade so sociálnym cieľom smernice 2008/94 a ustanoveniami článku 12 písm. a) smernice?

                  4.

                  Je pri výklade pojmu „zneužívanie“ podľa článku 12 písm. a) smernice 2008/94 akt pre vymáhanie mzdových nárokov od zamestnanca uhradených garančným fondom prostredníctvom likvidátora s výslovným účelom zabezpečiť dodržanie všeobecnej premlčacie lehoty, dostatočným objektívnym odôvodnením?

                  5.

                  Sú výklad a správna prax, podľa ktorých sa mzdové nároky, ktorých vrátenie sa žiada od zamestnancov, považujú za daňovú pohľadávku, zvýšenú o úroky a penále z omeškania, v súlade s ustanoveniami a cieľom smernice?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/94/ES z 22. októbra 2008 o ochrane zamestnancov pri platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa (Ú. v. EÚ L 283, 2008, s. 36).


title: Vec C-555/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 9. septembra 2021 – UniCredit Bank Austria AG/Verein für Konsumenteninformation

text:
               20.12.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 513/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 9. septembra 2021 – UniCredit Bank Austria AG/Verein für Konsumenteninformation
      (Vec C-555/21)
      (2021/C 513/28)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: UniCredit Bank Austria AG

         Odporca: Verein für Konsumenteninformation

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 25 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/17/EÚ zo 4. februára 2014 o zmluvách o úvere pre spotrebiteľov týkajúcich sa nehnuteľností určených na bývanie a o zmene smerníc 2008/48/ES a 2013/36/EÚ a nariadenia (EÚ) č. 1093/2010 (1) vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že v prípade výkonu práva dlžníka čiastočne alebo úplne splatiť sumu úveru pred uplynutím dojednanej doby sa primerane znižujú dlžníkom úroky, ktoré má zaplatiť, a náklady závislé od doby trvania úveru, zatiaľ čo chýba príslušná právna úprava o nákladoch nezávislých od doby trvania úveru?

         (1)  Ú. v. EÚ L 60, 2014, s. 34.


title: Vec C-577/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski gradski săd (Bulharsko) 20. septembra 2021 – LM a NO/HUK-COBURG-Allgemeine Versicherung AG

text:
               20.12.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 513/20

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski gradski săd (Bulharsko) 20. septembra 2021 – LM a NO/HUK-COBURG-Allgemeine Versicherung AG
      (Vec C-577/21)
      (2021/C 513/29)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sofijski gradski săd

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: LM a NO

         Žalovaná: HUK-COBURG-Allgemeine Versicherung AG

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Odporuje článku 1 ods. 1 smernice 84/5/EHS výklad pojmu „ujma na zdraví“ v tom zmysle, že o takúto ujmu ide v prípade duševnej bolesti a strádania dieťaťa z dôvodu úmrtia jedného z rodičov v dôsledku dopravnej nehody len vtedy, keď táto bolesť a toto strádanie viedli k patologickému poškodeniu zdravia dieťaťa?

                  2.

                  Uplatňuje sa zásada výkladu vnútroštátneho práva v súlade s právom Únie zo strany vnútroštátneho súdu, keď vnútroštátny súd neuplatňuje svoje vlastné vnútroštátne právo, ale vnútroštátne právo iného členského štátu Európskej únie?


title: Vec C-596/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Nürnberg (Nemecko) 28. septembra 2021 – A/Finanzamt M

text:
               20.12.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 513/20

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Nürnberg (Nemecko) 28. septembra 2021 – A/Finanzamt M
      (Vec C-596/21)
      (2021/C 513/30)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Finanzgericht Nürnberg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: A

         Žalovaný: Finanzamt M

         Prejudiciálne otázky (1)

                  1.

                  Môže sa druhému nadobúdateľovi tovaru odmietnuť uplatnenie odpočítania dane zaplatenej pri nadobudnutí tohto tovaru, pretože musel vedieť, že pôvodný predávajúci pri prvom predaji tohto tovaru skrátil daň z pridanej hodnoty, hoci aj prvý nadobúdateľ vedel, že pôvodný predávajúci pri prvom predaji skrátil túto daň?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: je odmietnutie uplatnenia odpočítania dane v prípade druhého nadobúdateľa, čo do výšky, obmedzené na daňovú škodu, ktorá vznikla skrátením dane?

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na druhú otázku: Vypočíta sa daňová škoda

                              a.

                              porovnaním dane splatnej podľa zákona v reťazci plnení so skutočne vymeranou daňou,

                              b.

                              porovnaním dane splatnej podľa zákona v reťazci plnení so skutočne zaplatenou daňou,

                              c.

                              nejakým iným spôsobom?

         (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).