title: Vec T-221/10: Žaloba podaná 18. mája 2010 — Iberdrola/Komisia

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/55

         Žaloba podaná 18. mája 2010 — Iberdrola/Komisia
   (Vec T-221/10)
   2010/C 179/94
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Iberdrola, SA (Bilbao, Španielsko) (v zastúpení: J. Ruiz Calzado, M. Núñez Müller a J. Domínguez Pérez, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť článok 1 ods. 1 napadnutého rozhodnutia,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Rozhodnutie, ktoré je predmetom tejto žaloby je rovnaké ako rozhodnutie napádané vo veci T-219/10 Autogrill España/Komisia.
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné žalobným dôvodom a hlavným tvrdeniam uvádzaným v predmetnej veci. Konkrétne žalobkyňa namieta:

               —

               že Komisia sa dopustila zjavného nesprávneho posúdenia, keď prijala záver, že opatrenie článku 12 ods. 5 TRLIS predstavuje štátnu pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom, keďže nezohľadnila pozitívne účinky vyplývajúce z predmetného opatrenia a ignorovala priaznivý účinok opatrenia na dosiahnutie cieľov, ktoré sledujú ostatné články Zmluvy,

               —

               že Komisia porušila zásadu legitímnej dôvery a zásadu rovnakého zaobchádzania, keď sa odchýlila od usmernení oznámenia o priamych daniach a správnej praxe prijatej podľa tohto oznámenia,

               —

               že Komisia porušila zásadu riadnej správy vecí verejných, ktorá ju zaväzuje skúmať starostlivo, podrobne a nestranne všetky relevantné skutočnosti prípadu, nepokračujúc v konaní (ako to spravila vo vzťahu k nadobudnutiam mimo Spoločenstva), s cieľom preukázať údajnú selektívnosť opatrenia, a pred prijatím záveru overiť presný dosah praktických prekážok obchodnej fúzie v rámci Spoločenstva,

               —

               že Komisia porušila svoju povinnosť rešpektovať schému Zmluvy a zabezpečiť koherentné uplatnenie pravidiel týkajúcich sa kontroly štátnej pomoci a pravidiel týkajúcich sa ostatných zásad a slobôd podľa Zmluvy, ako je voľný pohyb kapitálu a vytvorenie vnútorného trhu,

               —

               že napadnuté rozhodnutie nie je dostatočne odôvodnené, pokiaľ ide o určité dôležité aspekty posúdenia selektivity opatrenia a jeho vplyvu na hospodársku súťaž a obchodovanie medzi členskými štátmi, zo strany Komisie.


title: Vec T-502/13: Žaloba podaná 18. septembra 2013 — ASPA/ÚHVT — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (ARGENTARIA)

text:
               30.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/16

         Žaloba podaná 18. septembra 2013 — ASPA/ÚHVT — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (ARGENTARIA)
   (Vec T-502/13)
   2013/C 352/31
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Argenta Spaarbank NV (ASPA) (Antverpy, Belgicko) (v zastúpení: K. De Winter a M. De Vroey, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Madrid, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 15. júla 2013 vydané vo veci R 1581/2011-4.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na zrušenie: slovná ochranná známka „ARGENTARIA“ pre tovary a služby tried 1 až 42 — ochranná známka Spoločenstva č. 159 707.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Účastník, ktorý sa domáha zrušenia ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: ukončenie konania o vyhlásení neplatnosti v dôsledku vzdania sa sporných služieb zo strany majiteľa ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania ako neprípustného.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 51 ods. 1 písm. a) a článku 80 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec T-62/09: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2011 — Rintisch/ÚHVT — Bariatrix Europe (PROTI SNACK) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva PROTI SNACK — Skoršie národné slovné a obrazové ochranné známky PROTIPLUS, PROTI a PROTIPOWER — Oneskorené predloženie dokumentov — Voľná úvaha priznaná článkom 74 ods. 2 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 76 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009] — Pojem ‚pokiaľ nie je stanovené inak‘ — Pravidlo 20 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2868/95 — Pravidlo 50 ods. 1 nariadenia č. 2868/95“ ]

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/20

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2011 — Rintisch/ÚHVT — Bariatrix Europe (PROTI SNACK)
   (Vec T-62/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva PROTI SNACK - Skoršie národné slovné a obrazové ochranné známky PROTIPLUS, PROTI a PROTIPOWER - Oneskorené predloženie dokumentov - Voľná úvaha priznaná článkom 74 ods. 2 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 76 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009] - Pojem ‚pokiaľ nie je stanovené inak‘ - Pravidlo 20 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2868/95 - Pravidlo 50 ods. 1 nariadenia č. 2868/95)
   2012/C 32/37
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Bernhard Rintisch (Bottrop, Nemecko) (v zastúpení: A. Dreyer, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Bariatrix Europe Inc. SAS (Guilherand-Granges, Francúzsko)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. decembra 2008 (vec R 740/2008-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Bernhardom Rintischom a Bariatrix Europe Inc. SAS

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Bernhard Rintisch je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 1.5.2009.


title: Vec T-280/07: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. októbra 2010 — Sepracor/ÚHVT — Laboratorios Ern (LEVENIA)

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/57

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. októbra 2010 — Sepracor/ÚHVT — Laboratorios Ern (LEVENIA)
   (Vec T-280/07) (1)

   ()
   2010/C 328/88
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 6.10.2007.


title: Vec C-278/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Paris (Francúzsko) 16. júla 2009 — Olivier Martinez, Robert Martinez/Société MGN Ltd.

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/29

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Paris (Francúzsko) 16. júla 2009 — Olivier Martinez, Robert Martinez/Société MGN Ltd.
   (Vec C-278/09)
   2009/C 220/56
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de grande instance de Paris

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Olivier Martinez, Robert Martinez

      Žalovaná: Société MGN Limited

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa článok 2 a článok 5 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (1) vykladať tak, že priznávajú právomoc súdu jedného členského štátu na rozhodovanie o žalobe podanej z dôvodu porušenia osobných práv, ku ktorému pravdepodobne došlo zverejnením informácií a/alebo fotografií na internetovej stránke spravovanej v inom členskom štáte spoločnosťou so sídlom v tomto druhom štáte, či dokonca v ďalšom členskom štáte a v každom prípade inom než v prvom členskom štáte:

               —

               buď za jedinej podmienky, že táto internetová stránka môže byť prehliadaná z tohto prvého štátu,

               —

               alebo aspoň keď medzi skutočnosťou súvisiacou so škodou a územím tohto prvého štátu existuje dostatočná, podstatná alebo zjavná súvislosť, a v tomto druhom prípade, ak táto súvislosť môže vyplývať z:

                           —

                           počtu pripojení na spornú stránku z tohto prvého členského štátu, vyjadreného v absolútnej hodnote alebo pomerne vzhľadom k všetkým pripojeniam na uvedenú stránku,

                           —

                           bydliska, či dokonca štátnej príslušnosti, osoby podávajúcej žalobu z dôvodu porušenia jej osobných práv, či vo všeobecnosti dotknutých osôb,

                           —

                           jazyka, v ktorom je šírená sporná informácia alebo z akejkoľvek inej skutočnosti, ktorá môže preukázať úmysel správcu tejto stránky sústrediť sa konkrétne na verejnosť tohto prvého štátu,

                           —

                           miesta, kde došlo k uvádzaným skutočnostiam a/alebo kde boli vyhotovené fotografické snímky, ktoré boli prípadne uverejnené na internete,

                           —

                           iných kritérií?

      (1)  Ú. v. ES L 12, 2001, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42.


title: Vec T-38/12: Uznesenie Všeobecného súdu z  26. novembra 2013 — Pips/ÚHVT — s.Oliver Bernd Freier (ISABELLA OLIVER) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietka — Späťvzatie námietky — Zastavenie konania“ )

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/31

         Uznesenie Všeobecného súdu z 26. novembra 2013 — Pips/ÚHVT — s.Oliver Bernd Freier (ISABELLA OLIVER)
   (Vec T-38/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietka - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania)
   2014/C 45/51
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pips BV (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: J. van den Berg, avocat)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: s.Oliver Bernd Freier GmbH & Co. KG (Rottendorf, Nemecko) (v zastúpení: S. Körber a D. Kämper, avocats)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. októbra 2011 (vec R 2420/2010-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi s.Oliver Bernd Freier GmbH & Co. KG a Pips BV

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Žalobkyňa znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalovanému. Vedľajší účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 89, 24.3.2012.


title: Vec T-224/17: Žaloba podaná 19. apríla 2017 – Adapta Color/EUIPO – Coatings Foreign IP (Bio proof ADAPTA)

text:
               26.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 202/22

         Žaloba podaná 19. apríla 2017 – Adapta Color/EUIPO – Coatings Foreign IP (Bio proof ADAPTA)
   (Vec T-224/17)
   (2017/C 202/37)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Adapta Color, SL (Peñiscola, Španielsko) (v zastúpení: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal a E. Armero Lavie, abogados)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Coatings Foreign IP Co. LLC (Wilmington, Delaware, Spojené štáty)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovné prvky „Bio proof ADAPTA“ – ochranná známka Európskej únie č. 4 368 239.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 6. februára 2017 vo veci R 2521/2015-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil predloženú žalobu v celom rozsahu za prípustnú,

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil žalovanému a prípadne aj vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy tohto konania, ako aj trovy konania o vyhlásení neplatnosti a trovy odvolacieho konania pred EUIPO.

      Uvádzané žalobné dôvody

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako vo veci T-223/17.


title: Korigendum k oznámeniu v Úradnom vestníku vo veci T-309/13 ( Ú. v. EÚ C 226, 3.8.2013, s. 23 )

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/53

         Korigendum k oznámeniu v Úradnom vestníku vo veci T-309/13
   (
         Úradný vestník Európskej únie C 226 z 3. augusta 2013, s. 23
      )
   2013/C 325/86
   Oznámenie v Ú. v. EÚ vo veci T-309/13, Enosi Mastichoparagogon/ÚHVT — Gaba International (ELMA) má znieť takto:

         „Žaloba podaná 7. júna 2013 — Enosi Mastichoparagogon/ÚHVT — Gaba International (ELMA)
         (Vec T-309/13)
         2013/C 325/86
         Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

            Účastníci konania

            Žalobca: Enosi Mastichoparagogon Chiou (Chios, Grécko) (v zastúpení: A. Malamis, advokát)

            Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

            Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Gaba International Holding AG (Therwil, Švajčiarsko)

            Návrhy

         Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                     —

                     zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu z 26. marca 2013 vo veci R 1539/2012-4,

                     —

                     zaviazal ÚHVT a ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom (subjektu, ktorý podal námietku na námietkovom oddelení a odporcu v konaní na odvolacom senáte ÚHVT), aby znášali svoje vlastné trovy konania a boli povinní nahradiť trovy konania prihlasovateľa ochrannej známky Spoločenstva (žalobcu).

            Dôvody a hlavné tvrdenia

            Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

            Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka ‚ELMA‘ pre tovary v triede 5 — medzinárodný zápis pre Európske spoločenstvo 900 845.

            Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

            Namietaná ochranná známka alebo označenie: ochranná známka Spoločenstva slovného označenia ‚ELMEX‘ pre tovary v triedach 3, 5 a 21.

            Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

            Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

            Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.“


title: Vec F-16/09: Žaloba podaná 24. februára 2009 – De Britto Patricio-Dias/Komisia

text:
               18.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/41

         Žaloba podaná 24. februára 2009 – De Britto Patricio-Dias/Komisia
   (Vec F-16/09)
   2009/C 90/67
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Jorge de Britto Patricio-Dias (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Massaux, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu proti rozhodnutiu o jeho hodnotení počas roku 2007

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 21. novembra 2008 a v prípade, ak je to potrebné, zrušiť správu o služobnom postupe, ktorá sa vzťahuje na obdobie od 1. januára 2007 do 31. decembra 2007,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.


title: Vec C-208/13: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  30. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia n ° 4 de Palma de Mallorca – Španielsko) – Barclays Bank SA/Sara Sánchez García, Alejandro Chacón Barrera (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 93/13/EHS — Trináste odôvodnenie — Článok 1 ods. 2 — Spotrebiteľské zmluvy — Zmluva o hypotekárnom úvere — Konanie o výkone rozhodnutia týkajúceho sa nehnuteľnosti zaťaženej hypotékou — Vnútroštátne zákony a iné právne predpisy — Rovnováha zmluvných strán)

text:
               24.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/8

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 30. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia no 4 de Palma de Mallorca – Španielsko) – Barclays Bank SA/Sara Sánchez García, Alejandro Chacón Barrera
   (Vec C-208/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 93/13/EHS - Trináste odôvodnenie - Článok 1 ods. 2 - Spotrebiteľské zmluvy - Zmluva o hypotekárnom úvere - Konanie o výkone rozhodnutia týkajúceho sa nehnuteľnosti zaťaženej hypotékou - Vnútroštátne zákony a iné právne predpisy - Rovnováha zmluvných strán))
   2014/C 194/09
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de Primera Instancia no 4 de Palma de Mallorca

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Barclays Bank SA

      Odporcovia: Sara Sánchez García, Alejandro Chacón Barrera

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Juzgado de Primera Instancia de Palma de Mallorca – Výklad smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288) – Ochrana spotrebiteľa v oblasti hypotekárnych úverov – Rovnováha zmluvných strán – Zásada „ochrany spotrebiteľa“ – Vnútroštátna právna úprava občianskeho súdneho konania uplatniteľná na hypotekárne exekučné konanie

      Výrok rozsudku

   Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách a zásady práva Únie týkajúce sa ochrany spotrebiteľa a rovnováhy zmluvných strán sa majú vykladať v tom zmysle, že zákony a iné právne predpisy členského štátu, o aké ide vo veci samej, sú vylúčené z ich pôsobnosti, pokiaľ neexistuje zmluvná podmienka, ktorá by menila dosah alebo rozsah pôsobnosti uvedených predpisov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 3.8.2013.


title: Vec C-542/10: Uznesenie predsedu piatej komory Súdneho dvora zo 7. marca 2012 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               4.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/11

         Uznesenie predsedu piatej komory Súdneho dvora zo 7. marca 2012 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-542/10) (1)

   2012/C 235/22
   Jazyk konania: poľština
   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 29.1.2011.


title: Vec C-181/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) zo dňa 3. marca 2004 vo veci ELMEKA N.E. proti Ypourgos Oikonomikon

text:
               26.6.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 168/2

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) zo dňa 3. marca 2004 vo veci ELMEKA N.E. proti Ypourgos Oikonomikon
   (Vec C-181/04)
   (2004/C 168/03)
   Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) uznesením z 3. marca 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci ELMEKA N.E. proti Ypourgos Oikonomikon, ktorý bol doručený Kancelárii Súdneho dvora dňa 19. apríla 2004.
   Symvoulio tis Epikrateias žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Ustanovenia článku 15 odsek 4 písm. a) šiestej smernice Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu - spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (1) (smernica Rady 77/388/EHS), na ktoré odkazuje článok 15 odsek 5 tejto smernice, sa musia vykladať v tom zmysle, že sa vzťahujú, tak na nájom lodí určených na plavbu na otvorenom mori a na platenú prepravu cestujúcich, ako aj na nájom lodí, ktoré slúžia na obchodné a priemyselné činnosti alebo na rybolov, alebo sa vzťahujú len na nájom lodí určených na plavbu na otvorenom mori, pričom podľa tohto druhého predpokladu, by mali ustanovenia článku 22 odsek 1 písm. d) zákona č. 1642/1986, pokiaľ ide o kategóriu nájomných lodí, širšiu pôsobnosť ako ustanovenia tejto smernice?

               2.

               Na účely oslobodenia od dane podľa článku 15 odsek 8 šiestej smernice, musí byť príjemcom poskytnutých služieb sám majiteľ lode alebo sa toto oslobodenie priznáva aj vtedy, ak je služba poskytnutá tretej osobe, pokiaľ sa vykonáva pre priame potreby lodí uvedených v odseku 5 toho istého článku, ktoré sú tiež uvedené v bode a) a b) odseku 4 tohto článku?

               3.

               Umožňujú pravidlá a zásady komunitárneho práva týkajúce sa dane z pridanej hodnoty, a za akých podmienok, vyžadovať dodatočné zaplatenie dane, ktorú si povinná osoba počas dotknutého obdobia neuplatnila u druhej zmluvnej strany, a ktorú následne neodviedla daňovému orgánu, pretože správanie tohto orgánu ju presvedčilo o tom, že nie je povinná si uplatniť túto daň?

      (1)  Ú. v. ES L 145, s. 1.


title: Vec C-43/14: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 26. februára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud – Česká republika) – ŠKO-ENERGO s. r. o./Odvolací finanční ředitelství (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana ozónovej vrstvy — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Európskej únii — Metóda prideľovania kvót — Bezodplatné pridelenie kvót — Zdanenie takéhoto pridelenia daňou z darovania)

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/19

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 26. februára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud – Česká republika) – ŠKO-ENERGO s. r. o./Odvolací finanční ředitelství
   (Vec C-43/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana ozónovej vrstvy - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Európskej únii - Metóda prideľovania kvót - Bezodplatné pridelenie kvót - Zdanenie takéhoto pridelenia daňou z darovania))
   (2015/C 138/25)
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: ŠKO-ENERGO s. r. o.

      Žalovaný: Odvolací finanční ředitelství

      Výrok rozsudku

   Článok 10 smernice 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni uplatňovaniu dane z darovania, akou je dotknutá daň vo veci samej, ak táto daň nerešpektuje 10 % hranicu odplatne pridelených emisných kvót v zmysle tohto článku, čo musí overiť vnútroštátny súd.

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, 12.5.2014.


title: Vec T-102/10: Žaloba podaná 3. marca 2010 — Südzucker a i./Komisia

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/69

         Žaloba podaná 3. marca 2010 — Südzucker a i./Komisia
   (Vec T-102/10)
   2010/C 113/102
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Südzucker AG Mannheim/Ochsenfurt (Mannheim, Nemecko), AGRANA Zucker GmbH (Viedeň, Rakúsko), Südzucker Polska S.A. (Breslau, Poľsko), Raffinerie Tirlemontoise SA (Brusel, Belgicko), Saint Louis Sucre SA (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: H.-J. Prieß a B. Sachs, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkýň

               —

               zrušiť nariadenie Komisie (ES) č. 1193/2009 z 3. novembra 2009, ktorým sa opravujú nariadenia (ES) č. 1762/2003, (ES) č. 1775/2004, (ES) č. 1686/2005 a (ES) č. 164/2007 a ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodárske roky 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 a 2005/2006,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne uplatňujú na odôvodnenie svojej žaloby viac žalobných dôvodov.
   Po prvé žalobkyne vytýkajú obdobné porušenie článku 233 ES (článok 266 ZFEÚ), pretože Komisia nesplnila požiadavky rozsudku Súdneho dvora z 8. mája 2008, Zuckerfabrik Jülich a i. (C-5/06 a C-23/06 až C-36/06, Zb. s. I-3231). Súdny dvor v uvedenom rozsudku určil, ako sa majú stanoviť parametre „exportovateľný zostatok“ a „celková tonáž exportných záväzkov“ pri výpočte produkčných odvodov na hospodárske roky 2002/2003 až 2005/2006. Žalobkyne tvrdia, že Komisia v napadnutom nariadení zmenila aj tretí parameter „celková hodnota náhrad“, hoci jeho výpočet nebol predmetom rozsudku vo veci Zuckerfabrik Jülich.
   Po druhé Komisia porušila článok 15 ods. 1 písm. d) nariadenia (ES) č. 1260/2001 (1), ako aj zmysel a účel uvedeného nariadenia. Okrem iného tvrdia, že Komisia pri výpočte celkovej hodnoty náhrad započítala aj vývozné náhrady, o ktoré sa nežiadalo a ktoré neboli vyplatené. Ďalej vedie paušalizácia mesačných vývozov k nepresnostiam vo výpočte. Žalobkyne v tejto súvislosti uvádzajú, že Súdny dvor v rozsudku vo veci Zuckerfabrik Jülich zakázal, aby bola celková strata stanovená vyššie než sú výdavky na náhrady.
   Po tretie žalobkyne tvrdia, že došlo k porušeniu zákazu retroaktivity, pretože Komisia napadnutým rozhodnutím spätne zmenila celkovú výšku náhrad.
   Po štvrté žalobkyne uplatňujú porušenie povinnosti uviesť odôvodnenie vyplývajúce z článku 253 ES (článku 296 druhého odseku ZFEÚ), pretože Komisia napadnuté nariadenie odôvodňuje tým, že toto nariadenie vykonáva rozsudok vo veci Zuckefabrik Jülich, ale podľa názoru žalobkýň ide nad rámec stanovený uvedeným rozsudkom.
   Nakoniec v časti s nadpisom „iné právne pochybenia“ žalobkyne tvrdia, že keď Komisia 3. novembra 2009 prijala nariadenie, ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodárske roky 2002/2003 až 2005/2006, nebola na to už oprávnená, pretože nariadenie č. 1260/2001, ktoré Komisia uviedla ako právny základ, bolo v dobe vydania uvedeného nariadenia už zrušené. Ďalej žalobkyne vytýkajú porušenie článku 37 ods. 2 ES, pretože na základe tohto ustanovenia mal byť pre prijatie nariadenia zvolený odlišný postup.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1260/2001 z 19. júna 2001 o spoločnom organizovaní trhu v sektore cukru (Ú. v. ES L 178, s. 1; Mim. vyd. 03/033, s. 17).


title: Vec C-585/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd, Sofia-grad (Bulharsko) 18. novembra 2016 – Serin Alheto/Zamestnik-predsedatel na Daržhavna agencija za bezhancite

text:
               13.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd, Sofia-grad (Bulharsko) 18. novembra 2016 – Serin Alheto/Zamestnik-predsedatel na Daržhavna agencija za bezhancite
   (Vec C-585/16)
   (2017/C 046/17)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen săd, Sofia-grad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Serin Alheto

      Žalovaný: Zamestnik-predsedatel na Daržhavna agencija za bezhancite

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vyplýva z článku 12 ods. 1 písm. a) smernice 2011/95 (1) v spojení s článkom 10 ods. 2 smernice 2013/32 (2) a článkom 78 ods. 2 písm. a) Zmluvy o fungovaní Európskej únie, že:

                           A)

                           je prípustné, aby sa žiadosť o medzinárodnú ochranu osoby bez štátneho občianstva s palestínskym pôvodom, ktorá je zaregistrovaná ako utečenec na Úrade Organizácie Spojených národov pre pomoc a prácu v prospech palestínskych utečencov na Blízkom východe (UNRWA), a ktorá pred podaním žiadosti mala pobyt v oblasti pôsobnosti tohto úradu (pásmo Gazy), posudzovala ako žiadosť podľa článku 1 písm. A Ženevského dohovoru o utečencoch z roku 1951 a nie ako žiadosť o poskytnutie medzinárodnej ochrany podľa článku 1 písm. D druhej vety tohto dohovoru za predpokladu, že k prevzatiu príslušnosti na preskúmanie žiadosti došlo z iných ako rodinných a humanitárnych dôvodov a posúdenie žiadosti sa spravuje smernicou 2011/95?

                           B)

                           je prípustné, aby sa takáto žiadosť neposudzovala s ohľadom na podmienky stanovené v článku 12 ods. 1 písm. a) smernice 2011/95 a primerane sa neuplatnil výklad tohto ustanovenia uskutočnený Súdnym dvorom Európskej únie?

               2.

               Má sa článok 12 ods. 1 písm. a) smernice 2011/95 v spojení s článkom 5 tejto smernice vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnemu právnemu predpisu, akým je v prejednávanej veci sporný § 12 ods. 1 bod 4 Zakona za ubežichteto i bezhancite (azylový a utečenecký zákon, ďalej len „ZUB“), ktorý v súčasnosti platnom znení neobsahuje explicitné ustanovenie o ochrane ipso facto palestínskych utečencov a ani požiadavku, aby ochrana z akéhokoľvek dôvodu zanikla, ako aj v tom zmysle, že článok 12 ods. 1 písm. a) smernice 2011/95 je dostatočne jasný a nepodmienený, a preto má priamy účinok, a je teda uplatniteľný bez toho, aby sa osoba žiadajúca o poskytnutie medzinárodnej musela na toto ustanovenie výslovne odvolať, ak sa má samotná žiadosť posúdiť podľa článku 1 písm. D druhej vety Ženevského dohovoru o utečencoch?

               3.

               Vyplýva z článku 46 ods. 3 smernice 2013/32 v spojení s článkom 12 ods. 1 písm. a) smernice 2011/95, že v rámci súdneho konania o opravnom prostriedku proti rozhodnutiu vydanému v súlade s článkom 10 ods. 2 smernice 2013/32 o nepriznaní medzinárodnej ochrany a s ohľadom na skutkové okolnosti v konaní vo veci samej je prípustné, aby prvostupňový súd rozhodoval o samotnej žiadosti o medzinárodnú ochranu podľa článku 1 písm. D druhej vety Ženevského dohovoru o utečencoch a vykonal posúdenie podľa článku 12 ods. 1 písm. a) smernice 2011/95, ak žiadosť o medzinárodnú ochranu podala osoba bez štátneho občianstva s palestínskym pôvodom, ktorá je zaregistrovaná ako utečenec na UNRWA, a pred podaním žiadosti mala pobyt v oblasti pôsobnosti tohto úradu (pásmo Gazy), a ak sa táto žiadosť v rozhodnutí o nepriznaní medzinárodnej ochrany neposudzovala z hľadiska vyššie uvedených predpisov?

               4.

               Vyplýva z ustanovenia článku 46 ods. 3 smernice 2013/32 s ohľadom na právo na účinný opravný prostriedok a v súvislosti s požiadavkou „posúdenia skutkových aj právnych otázok v plnom rozsahu ex nunc …“, vykladanou v spojení s článkami 33 a 34, ako aj s článkom 35 ods. 2 tejto smernice a článkom 21 ods. 1 smernice 2011/95, v spojení s článkami 18, 19 a 47 Charty základných práv Európskej Únie, že v rámci konania o opravnom prostriedku vedenom pred vnútroštátnym súdom proti rozhodnutiu vydanému podľa článku 10 ods. 2 smernice 2013/32 o odmietnutí medzinárodnej ochrany je prípustné, aby:

                           A)

                           prvostupňový súd po prvý krát rozhodol o prípustnosti žiadosti o medzinárodnú ochranu a o vrátení alebo vyhostení osoby bez štátneho občianstva do krajiny, v ktorej mala pred podaním žiadosti o medzinárodnú ochranu pobyt po tom, čo azylovému orgánu uložil povinnosť, aby predložil dôkazy potrebné na tento účel a dotknutej osobe umožnil vyjadriť sa k prípustnosti žiadosti alebo

                           B)

                           prvostupňový súd z dôvodu podstatnej procesnej vady zrušil rozhodnutie a azylovému orgánu uložil povinnosť, aby v súlade s pokynmi týkajúcimi sa výkladu a uplatnenia právnych predpisov opätovne rozhodol o žiadosti o medzinárodnú ochranu tak, že v rámci posudzovania prípustnosti vykoná pohovor v zmysle článku 34 smernice 2013/32 a rozhodne o otázke, či je možné, aby bola osoba bez štátneho občianstva vydaná do krajiny, v ktorej mala pred podaním žiadosti o medzinárodnú ochranu pobyt?

                           C)

                           prvostupňový súd vyhodnotil bezpečnostnú situáciu v krajine, v ktorej mala osoba pobyt v čase pojednávania, resp. v čase vyhlásenia rozsudku, ak došlo k podstatnej zmene okolností, z ktorej treba vychádzať pri rozhodovaní v prospech dotknutej osoby?

               5.

               Má sa pomoc, ktorú poskytuje Úrad Organizácie Spojených národov pre pomoc a prácu v prospech palestínskych utečencov na Blízkom východe (UNRWA) považovať za inú dostatočnú ochranu v zmysle článku 35 ods. 1 písm. b) smernice 2013/32 v danej krajine, kde tento úrad pôsobí, ak tento štát uplatňuje zásadu zákazu vydania alebo vyhostenia v zmysle Ženevského dohovoru o utečencoch z roku 1951 v súvislosti s osobami, ktorým tento úrad pomáha?

               6.

               Vyplýva z článku 46 ods. 3 smernice 2013/32 v spojení s článkom 47 Charty základných práv, že právo na účinný opravný prostriedok v súvislosti s ustanovením, podľa ktorého sa vykoná „prípadne posúdenie potreby medzinárodnej ochrany podľa smernice 2011/95“ zaväzuje vnútroštátny súd, aby v rámci konania o opravnom prostriedku proti rozhodnutiu, v ktorom sa meritórne posudzuje žiadosť o medzinárodnú ochranu a odmieta sa priznanie medzinárodnej ochrany, vyhlásil rozsudok;

                           A)

                           ktorý nadobudne účinnosť, okrem otázky zákonnosti nepriznania ochrany aj s ohľadom na potrebu poskytnúť žiadateľovi medzinárodnú ochranu podľa smernice 2011/95, a to aj vtedy, ak podľa vnútroštátneho práva dotknutého členského štátu môže medzinárodnú ochranu poskytnúť len správny orgán svojim rozhodnutím;

                           B)

                           o potrebe poskytnutia medzinárodnej ochrany v podobe primeraného posúdenia žiadosti o medzinárodnú ochranu, bez ohľadu na procesné pochybenia azylového orgánu v rámci preskúmania žiadosti?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ z 13. decembra 2011 o normách pre oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany, o jednotnom postavení utečencov alebo osôb oprávnených na doplnkovú ochranu a o obsahu poskytovanej ochrany (Ú. v. EÚ L 337, 2011, s. 9).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany (Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 60).


title: Vec C-58/07: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 14. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2003/110/ES — Pomoc v prípadoch tranzitu na účely leteckého odsunu — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/7

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 14. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-58/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2003/110/ES - Pomoc v prípadoch tranzitu na účely leteckého odsunu - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2008/C 79/11)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Condou-Durande a A. Alcover San Pedro, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. Muñoz Pérez, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2003/110/ES z 25. novembra 2003 o pomoci v prípadoch tranzitu na účely leteckého odsunu (Ú. v. EÚ L 321, 2004, s. 26; Mim. vyd. 19/006, s. 233) v stanovenej lehote
   Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2003/110/ES z 25. novembra 2003 o pomoci v prípadoch tranzitu na účely leteckého odsunu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 24.3.2006.


title: Vec C-671/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 17. decembra 2013 — VĮ „Indėlių ir investicijų draudimas“ a Nemaniūnas

text:
               8.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 17. decembra 2013 — VĮ „Indėlių ir investicijų draudimas“ a Nemaniūnas
      (Vec C-671/13)
      (2014/C 71/16)
      Jazyk konania: litovčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovatelia: VĮ „Indėlių ir investicijų draudimas“ a Virgilijus Vidutis Nemaniūnas

         Dotknuté osoby: Vitoldas Guliavičius a AB bankas „Snoras“, v konkurze

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 7 ods. 2 v spojení s bodom 12 prílohy I smernice 94/19 (1) chápať a vykladať v tom zmysle, že ak členský štát vylúči z pôsobnosti ochrany vkladateľov úverovej inštitúcie, ktorí vlastnia dlhové cenné papiere (vkladové certifikáty) vydané touto inštitúciou, toto vylúčenie možno uplatniť len v prípade, ak majú uvedené vkladové certifikáty všetky znaky finančného nástroja v zmysle smernice 2004/39 (2) (aj s prihliadnutím na ďalšie právne akty Únie, napríklad nariadenie Európskej centrálnej banky č. 25/2009), vrátane obchodovateľnosti na sekundárnom trhu?

                  2.

                  Ak sa dotknutý členský štát rozhodne prebrať smernice 94/19 a 97/9 (3) do vnútroštátneho práva takým spôsobom, že systémy ochrany vkladateľov a investorov sú upravené v tom istom legislatívnom akte (tom istom zákone), má sa článok 7 ods. 2 v spojení s bodom 12 prílohy I smernice 94/19 a článok 2 ods. 2 smernice 97/9 — vzhľadom na článok 2 ods. 3 smernice 97/9 — chápať a vykladať v tom zmysle, že na vlastníkov vkladových certifikátov a dlhopisov sa musí vzťahovať niektorý zo systémov ochrany na účely uvedených smerníc?

                  3.

                  Vzhľadom na to, že podľa vnútroštátnej právnej úpravy sa na vlastníkov vkladových certifikátov a dlhopisov vydaných úverovou inštitúciou nevzťahuje ani jeden z možných systémov ochrany stanovených smernicami 94/19 a 97/9:

                              a)

                              sú článok 3 ods. 1, článok 7 ods. 1 (zmenený a doplnený smernicou 2009/14) a článok 10 ods. 1 smernice 94/19 a článok 1 ods. 1 tej istej smernice, ktorý vymedzuje pojem vklad, vo vzájomnej súvislosti dostatočne jasné, presné a bezpodmienečné a zakladajú subjektívne práva v dostatočnej miere na to, aby ich mohli jednotlivci uvádzať v konaní pred vnútroštátnym súdom na podporu svojich nárokov na náhradu voči orgánu ochrany zriadenému štátom, ktorý je poverený vyplácaním uvedenej náhrady?

                              b)

                              sú článok 2 ods. 2 a článok 4 ods. 1 smernice 97/9 dostatočne jasné, presné a bezpodmienečné a zakladajú subjektívne práva v dostatočnej miere na to, aby ich mohli jednotlivci uvádzať v konaní pred vnútroštátnym súdom na podporu svojich nárokov na náhradu voči orgánu ochrany zriadenému štátom, ktorý je poverený vyplácaním uvedenej náhrady?

                              c)

                              v prípade kladnej odpovede na otázky uvedené v písmenách a) a b), ktorý z dvoch možných systémov ochrany má vnútroštátny súd použiť na rozhodnutie sporu medzi jednotlivcom a úverovou inštitúciou, ktorého vedľajším účastníkom je orgán ochrany zriadený štátom, ktorý je poverený správou systémov ochrany vkladateľov a investorov?

                  4.

                  Majú sa článok 2 ods. 2 a článok 4 ods. 2 smernice 97/9 (v spojení s prílohou I tejto smernice) chápať a vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej sa systém náhrad pre investorov nevzťahuje na investorov, ktorí vlastnia dlhové cenné papiere vydané úverovou inštitúciou, z dôvodu typu finančných nástrojov (dlhové cenné papiere) a vzhľadom na to, že poistník (úverová inštitúcia) nepreviedol ani nepoužil finančné prostriedky alebo cenné papiere investorov bez súhlasu investorov? Má skutočnosť, že úverová inštitúcia, ktorá vydala dlhové cenné papiere (emitent), je zároveň uschovávateľom týchto finančných nástrojov (sprostredkovateľom), a že investované finančné prostriedky nie sú oddelené od ostatných finančných prostriedkov, ktorými úverová inštitúcia disponuje, význam pre výklad citovaných ustanovení smernice 97/9, pokiaľ ide o ochranu investorov?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 94/19/ES z 30. mája 1994 o systémoch ochrany vkladov (Ú. v. ES L 135, 1994, s. 5; Mim. vyd. 06/002, s. 252).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 o trhoch s finančnými nástrojmi, o zmene a doplnení smerníc Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení smernice Rady 93/22/EHS (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 6/007, s. 263).

         (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/9/ES z 3. marca 1997 o systémoch náhrad pre investorov (Ú. v. ES L 84, s. 22; Mim. vyd. 6/002, s. 311).


title: Vec T-292/12 RENV: Rozsudok Všeobecného súdu z 1. júna 2016 – Mega Brands/EUIPO – Diset (MAGNEXT) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie MAGNEXT — Skoršia národná slovná ochranná známka MAGNET 4 — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/21

         Rozsudok Všeobecného súdu z 1. júna 2016 – Mega Brands/EUIPO – Diset (MAGNEXT)
   (Vec T-292/12 RENV) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie MAGNEXT - Skoršia národná slovná ochranná známka MAGNET 4 - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 251/21)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug (Zug, Švajčiarsko) (v zastúpení: A. Nordemann a M. Maier, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: pôvodne V. Melgar, neskôr H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník v konaní pred odvolacím senátom EUIPO: Diset, SA (Barcelona, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 24. apríla 2012 (vec R 1722/2011-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Diset a Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 24. apríla 2012 (vec R 1722/2011-4) sa zrušuje.

               2.

               EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug.

      (1)  Ú. v. EÚ C 273, 8.9.2012.


title: Vec T-26/12: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. júna 2015 – PT Musim Mas/Rada („Dumping — Dovoz určitých mastných alkoholov a ich zmesí s pôvodom v Indii, Indonézii a Malajzii — Úprava — Článok 2 ods. 9 a ods. 10 písm. i) nariadenia (ES) č. 1225/2009 — Funkcie porovnateľné s funkciami zástupcu, ktorý vykonáva prácu za províziu — Jeden hospodársky subjekt — Zjavne nesprávne posúdenie — Zásada riadnej správy veci verejných — Rovnosť zaobchádzania a zákaz diskriminácie“)

text:
               10.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. júna 2015 – PT Musim Mas/Rada
   (Vec T-26/12) (1)

   ((„Dumping - Dovoz určitých mastných alkoholov a ich zmesí s pôvodom v Indii, Indonézii a Malajzii - Úprava - Článok 2 ods. 9 a ods. 10 písm. i) nariadenia (ES) č. 1225/2009 - Funkcie porovnateľné s funkciami zástupcu, ktorý vykonáva prácu za províziu - Jeden hospodársky subjekt - Zjavne nesprávne posúdenie - Zásada riadnej správy veci verejných - Rovnosť zaobchádzania a zákaz diskriminácie“))
   (2015/C 262/20)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) (Medan, Indonézia) (v zastúpení: D. Luff, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci pôvodne G. Berrisch, advokát, a N. Chesaites, barrister, neskôr D. Geradin, advokát, a napokon E. McGovern, barrister)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: M. França a A. Stobiecka-Kuik, splnomocnení zástupcovia), Sasol Olefins & Surfactants GmbH (Hamburg, Nemecko), a Sasol Germany GmbH (Hamburg) (v zastúpení: pôvodne V. Akritidis, advokát, a J. Beck, solicitor, neskôr V. Akritidis)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1138/2011 z 8. novembra 2011, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitých mastných alkoholov a ich zmesí s pôvodom v Indii, Indonézii a Malajzii (Ú. v. EÚ L 293, s. 1), ako aj vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1241/2012 z 11. decembra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 1138/2011 (Ú. v. EÚ L 352, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Rady Európskej únie.

               3.

               Európska komisia znáša vlastné trovy konania.

               4.

               Sasol Olefins & Surfactants GmbH a Sasol Germany GmbH znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 17.3.2012.


title: Vec C-158/13: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  25. júna 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag — Holandsko) — Hamidullah Rajaby/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/59

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 25. júna 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag — Holandsko) — Hamidullah Rajaby/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Vec C-158/13) (1)

   2013/C 225/132
   Jazyk konania: holandčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 164, 8.6.2013.


title: Vec T-407/16: Žaloba podaná 26. júla 2016 – Banco Popular Español/EUIPO – Pledgeling (p)

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/43

         Žaloba podaná 26. júla 2016 – Banco Popular Español/EUIPO – Pledgeling (p)
   (Vec T-407/16)
   (2016/C 343/57)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa Banco Popular Español, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: M. de Justo Bailey, lawyer)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Pledgeling LLC (Houston, Texas, Spojené štáty)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka obsahujúca písmeno „p“ – prihláška č. 12 123 147.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 29. apríla 2016 vo veci R 1693/2015-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovo konania, ak vstúpi do konania, povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článkov 73 a 76 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-560/12: Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. júna 2016 – Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej/ECHA

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/67

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. júna 2016 – Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej/ECHA
   (Vec T-560/12) (1)

   (2016/C 270/72)
   Jazyk konania: poľština
   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 79, 16.3.2013.


title: Vec C-379/13 P: Odvolanie podané 3. júla 2013 : Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z  19. apríla 2013 vo veci T-51/11, Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops)/Komisia

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/32

         Odvolanie podané 3. júla 2013: Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 19. apríla 2013 vo veci T-51/11, Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops)/Komisia
   (Vec C-379/13 P)
   2013/C 260/59
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) (v zastúpení: N. Morais Sarmento a L. Pinto Monteiro, advogados)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu v celom rozsahu,

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu všetkých trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

         Porušenie primeranej lehoty na prijatie rozhodnutia

   1.   Premlčanie konania
   Odvolateľka zastáva názor, že napadnuté rozhodnutie bolo prijaté po uplynutí štyroch rokov stanových na účely premlčania konania na základe článku 3 nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95 (1). Aj keby prípadne došlo k možnému prerušeniu premlčacej doby konania, uplynul dvojnásobok premlčacej doby bez toho, aby bolo prijaté akékoľvek rozhodnutie podľa ustanovení článku 3 ods. 1 štvrtého pododseku citovaného nariadenia. Keďže stanovená lehota uplynula, napadnuté rozhodnutie je treba považovať za nezákonné, pričom ho nie je možné vykonať.
   2.   Porušenie zásady právnej istoty
   Odvolateľka zastáva názor, že skutočnosť, že Komisia nechala uplynúť viac než 20 rokov medzi údajnou nezrovnalosťou a prijatím napadnutého rozhodnutia, predstavuje porušenie zásady právnej istoty. Táto základná zásada práva Európskej únie stanovuje, že každá osoba má právo, aby sa inštitúcie Európskej únie zaoberali jej záležitosťou v stanovenej lehote.
   3.   Porušenie práva na obranu
   Odvolateľka zastáva názor, že jej právo na obranu bolo porušené v rozsahu, v akom z dôvodu, že uplynulo viac než 20 rokov medzi údajnou nezrovnalosťou a prijatím konečného rozhodnutia, bola zbavená práva predložiť svoje pripomienky včas, to znamená v dobe, kedy ešte mala k dispozícii dokumenty, ktoré by jej umožnili odôvodniť výdavky, ktoré Komisia považuje za neoprávnené.

      (1)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340).


title: Vec T-14/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  23. októbra 2012 — Vanhecke/Parlament ( „Výsady a imunity — Člen Parlamentu — Zbavenie imunity — Žaloba o neplatnosť — Zánik záujmu na konaní — Zastavenie konania“ )

text:
               1.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 373/4

         Rozsudok Všeobecného súdu z 23. októbra 2012 — Vanhecke/Parlament
   (Vec T-14/09) (1)

   (Výsady a imunity - Člen Parlamentu - Zbavenie imunity - Žaloba o neplatnosť - Zánik záujmu na konaní - Zastavenie konania)
   2012/C 373/04
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Frank Vanhecke (Brugy, Belgicko) (v zastúpení: R. Tournicourt, B. Siffert a S. Lippens, avocats)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: pôvodne H. Krück, A. Baas a E. Waldherr, neskôr H. Krück, E. Waldherr a G. Corstens, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Európskeho parlamentu z 18. novembra 2008, ktorým bol žalobca zbavený poslaneckej imunity

      Výrok rozsudku

               1.

               Konanie o tejto žalobe sa zastavuje.

               2.

               Účastníci konania znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 21.3.2009.


title: Vec C-148/08: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 7. januára 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil n o 1 de Málaga – Španielsko) – Finn Mejnertsen/Betina Mandal Barsoe

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/32

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 7. januára 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil no 1 de Málaga – Španielsko) – Finn Mejnertsen/Betina Mandal Barsoe
   (Vec C-148/08) (1)

   (2009/C 69/70)

      Jazyk konania: španielčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, 7.6.2008.


title: Vec C-213/07: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. decembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias – Grécko) – Michaniki AE/Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypoyrgos Epikrateias (Verejné zmluvy na práce — Smernica 93/37/EHS — Článok 24 — Dôvody vylúčenia z účasti na verejnom obstarávaní — Vnútroštátne opatrenia zavádzajúce nezlučiteľnosť sektora verejných prác so sektorom hromadných informačných prostriedkov)

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/11

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. decembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias – Grécko) – Michaniki AE/Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypoyrgos Epikrateias
   (Vec C-213/07) (1)

   (Verejné zmluvy na práce - Smernica 93/37/EHS - Článok 24 - Dôvody vylúčenia z účasti na verejnom obstarávaní - Vnútroštátne opatrenia zavádzajúce nezlučiteľnosť sektora verejných prác so sektorom hromadných informačných prostriedkov)
   (2009/C 44/18)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Symvoulio tis Epikrateias
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Michaniki AE

      Žalovaní: Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypoyrgos Epikrateias

      Za účasti: Elliniki Technodomiki Techniki Ependytiki Viomichaniki AE, právny nástupca Pantechniki AE, Syndesmos Epicheiriseon Periodikou Typou
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Symvoulio tis Epikrateias – Výklad článku 24 smernice Rady 93/37/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania prác (Ú. v. ES L 199, s. 54; Mim. vyd. 06/002, s. 163) – Taxatívna alebo demonštratívna povaha výpočtu dôvodov vylúčenia zhotoviteľa z účasti na verejnom obstarávaní prác
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 24 prvý odsek smernice Rady 93/37/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania prác, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 97/52/ES z 13. októbra 1997, sa má vykladať v tom zmysle, že taxatívne vymedzuje dôvody založené na objektívnych kritériách odborných predpokladov, ktoré odôvodňujú vylúčenie zhotoviteľa z účasti na verejnom obstarávaní prác. Táto smernica však nebráni tomu, aby členský štát stanovil ďalšie opatrenia vylúčenia mimo týchto kritérií, ktoré majú za cieľ zabezpečiť dodržiavanie zásad rovnosti zaobchádzania s uchádzačmi a transparentnosti, pokiaľ takéto opatrenia nejdú nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie tohto cieľa.

               2.

               Právo Spoločenstva je potrebné vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnemu ustanoveniu, ktoré sledovaním legitímnych cieľov rovnosti zaobchádzania uchádzačov a transparentnosti v rámci postupov verejného obstarávania zavádza nevyvrátiteľnú domnienku nezlučiteľnosti postavenia vlastníka, spoločníka, hlavného akcionára alebo riadiaceho pracovníka podniku, ktorý vykonáva činnosť v odvetví hromadných informačných prostriedkov, s postavením vlastníka, spoločníka, hlavného akcionára alebo riadiaceho pracovníka podniku, ktorý bol zo strany štátu alebo zo strany právnickej osoby z verejného sektora v širšom zmysle poverený vykonaním zákaziek na práce, dodanie tovaru alebo poskytnutie služieb.

      (1)  Ú. v. EÚ C 140, 23.6.2007.


title: Vec C-438/08: Žaloba podaná 3. októbra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/18

         Žaloba podaná 3. októbra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-438/08)
   (2008/C 313/27)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Traversa a M. Teles Romão, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika si tým, že najmä v článku 3 ods. 2, článku 6 ods. 1 a článku 7 zákonného dekrétu č. 550/99 z 15. decembra 1999 a v bode 1 písm. e) vyhlášky č. 1165/2000 z 9. decembra 2000 stanovila pre subjekty z iných členských štátov, ktoré chcú v Portugalsku vykonávať činnosť technickej kontroly motorových vozidiel, obmedzenia slobody usadiť sa, ktoré konkrétne spočívajú v podmienení vydania povolenia verejnému záujmu, v požiadavke na základné imanie vo výške najmenej 100 000 eur, v obmedzení predmetu činnosti podnikov a v uplatňovaní pravidiel o nezlučiteľnosti činnosti spoločníkov, riaditeľov a administratívnych pracovníkov s inými činnosťami, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 43 ES,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Podmienenie vydávania nových povolení verejným záujmom predstavuje obmedzenie slobody usadiť sa, pretože znamená, že právnické osoby z iných členských štátov, ktoré chcú v Portugalsku vykonávať činnosť technickej kontroly motorových vozidiel, podliehajú diskrečnej právomoci príslušných vnútroštátnych orgánov, čo z hľadiska uplatňovania ich práv znamená závažnú právnu neistotu.
   Požiadavka základného imania najmenej vo výške 100 000 eur musí byť kvalifikovaná ako obmedzenie slobody usadiť sa, keďže zabraňuje podnikateľom zo Spoločenstva s nižším základným imaním, než je stanovené v portugalskej právnej úprave, otvoriť si pobočku alebo dcérsku spoločnosť na portugalskom území.
   Obmedzenie predmetu činnosti podniku na činnosť technickej kontroly motorových vozidiel predstavuje obmedzenie slobody usadiť sa, keďže podnikatelia zo Spoločenstva, ktorí legálne ponúkajú iné paralelné služby (kontrola, opravy revízia motorových vozidiel) v členskom štáte sídla, sú nútení zmeniť predmet činnosti a je možné, že aj vnútornú štruktúru, aby mohli rozšíriť svoju činnosť technickej kontroly motorových vozidiel do Portugalska. Okrem toho túto požiadavku nemožno považovať za potrebnú na zabezpečenie nezávislosti a nestrannosti osôb poskytujúcich túto službu.
   Normy o nezlučiteľnosti činností, ktorým podliehajú spoločníci, riaditelia a výkonní pracovníci, ktorí sa venujú výrobe, oprave, nájmu, dovozu alebo predaju vozidiel alebo ich súčiastok a príslušenstva, ako aj prepravnej činnosti, môžu mať podobné obmedzujúce účinky ako obmedzenie predmetu činnosti a spôsobiť značné obmedzenia slobody usadiť sa pre podniky z iných členských štátov, ktoré si želajú vykonávať činnosť technickej kontroly motorových vozidiel v Portugalsku. Podniky legálne založené v inom členskom štáte, ktoré poskytujú služby technickej kontroly motorových vozidiel a majú spoločníkov, riaditeľov alebo výkonných pracovníkov, ktorí sa v danom členskom štáte venujú inej činnosti, budú musieť zmeniť svoju vnútornú štruktúru, vylúčiť týchto spoločníkov alebo ich donútiť, aby sa vzdali nezlučiteľných činností.


title: Spojené veci C-533/12 P a C-536/12 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 4. septembra 2014 – Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA/Corsica Ferries France SAS, Európska komisia, Francúzska republika (C-533/12), Francúzska republika/Corsica Ferries France SAS, Európska komisia, Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA (C-536/12) (Odvolanie — Pomoc na reštrukturalizáciu — Miera voľnej úvahy Európskej komisie — Rozsah súdneho preskúmania Všeobecného súdu Európskej únie — Test súkromného investora v trhovom hospodárstve — Požiadavka sektorovej a geografickej analýzy — Dostatočne ustálená prax — Dlhodobá hospodárska racionálnosť — Zaplatenie dodatočných náhrad za prepustenie)

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/6

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 4. septembra 2014 – Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA/Corsica Ferries France SAS, Európska komisia, Francúzska republika (C-533/12), Francúzska republika/Corsica Ferries France SAS, Európska komisia, Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA (C-536/12)
      (Spojené veci C-533/12 P a C-536/12 P) (1)

      ((Odvolanie - Pomoc na reštrukturalizáciu - Miera voľnej úvahy Európskej komisie - Rozsah súdneho preskúmania Všeobecného súdu Európskej únie - Test súkromného investora v trhovom hospodárstve - Požiadavka sektorovej a geografickej analýzy - Dostatočne ustálená prax - Dlhodobá hospodárska racionálnosť - Zaplatenie dodatočných náhrad za prepustenie))
      (2014/C 395/07)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

      (Vec C-533/12 P)

         Odvolateľka: Société nationale maritime Corse-Méditérranée (SNCM) SA (v zastúpení: A. Winckler a F.-C. Laprévote, avocats)

         Ďalší účastníci konania: Corsica Ferries France SAS (v zastúpení: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, avocats), Európska komisia, Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues, N. Rouam a J. Rossi, splnomocnení zástupcovia)

         (Vec C-536/12 P)

         Odvolateľka: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues, D. Colas, N. Rouam a J. Rossi, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Corsica Ferries France SAS (v zastúpení: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, avocats), Európska komisia, Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA (v zastúpení: A. Winckler a F.-C. Laprévote, avocats)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolania sa zamietajú.

                  2.

                  Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA a Francúzska republika znášajú svoje vlastné trovy konania, ako aj rovnakým dielom trovy konania, ktoré vznikli Corsica Ferries France SAS.

         (1)  Ú. v. EÚ C 32, 2.2.2013.


title: Vec T-432/12: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. apríla 2015 – VTZ a i./Rada („Dumping — Dovoz určitých bezšvových rúr a rúrok zo železa alebo ocele s pôvodom v Rusku a na Ukrajine — Konečné antidumpingové clo — Preskúmanie po uplynutí platnosti — Pravdepodobnosť opätovného výskytu ujmy — Záujem Únie — Zjavne nesprávne posúdenie — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               15.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 198/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 30. apríla 2015 – VTZ a i./Rada
   (Vec T-432/12) (1)

   ((„Dumping - Dovoz určitých bezšvových rúr a rúrok zo železa alebo ocele s pôvodom v Rusku a na Ukrajine - Konečné antidumpingové clo - Preskúmanie po uplynutí platnosti - Pravdepodobnosť opätovného výskytu ujmy - Záujem Únie - Zjavne nesprávne posúdenie - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2015/C 198/39)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Volžskij trubnyi zavod OAO (VTZ OAO) (Volzhsky, Rusko), Taganrogskij metallurgičeskij zavod OAO (Tagmet OAO) (Taganrog, Rusko), Sinarskij trubnyj zavod OAO (SinTZ OAO) (Kamensk-Ouralski, Rusko), a Severskij trubnyj zavod OAO (STZ OAO) (Polevskoy, Rusko) (v zastúpení: J.-F. Bellis, F. Di Gianni, G. Coppo a C. Van Hemelrijck, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Boelaert, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci pôvodne G. Berrisch a A. Polcyn, neskôr A. Polcyn a D. Geradin, avocats)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: M. França a A. Stobiecka-Kuik, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie vykonávacieho nariadenie Rady (EÚ) č. 585/2012 z 26. júna 2012, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezšvových rúr a rúrok zo železa alebo z ocele s pôvodom v Rusku a na Ukrajine na základe preskúmania pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1225/2009 a ktorým sa ukončuje konanie o preskúmaní pred uplynutím platnosti týkajúce sa dovozu určitých bezšvových rúr a rúrok zo železa alebo z ocele s pôvodom v Chorvátsku (Ú. v. EÚ L 174, s. 5) v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Volžskij trubnyi zavod OAO (VTZ OAO), Taganrogskij metallurgičeskij zavod OAO (Tagmet OAO), Sinarskij trubnyj zavod OAO (SinTZ OAO) a Severskij trubnyj zavod OAO (STZ OAO) znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

               3.

               Európska komisia znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 366, 24.11.2012.


title: Vec T-337/07: Žaloba podaná 6. septembra 2007 – Brilliant Hotelsoftware/ÚHVT (BRILLIANT)

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/56

         Žaloba podaná 6. septembra 2007 – Brilliant Hotelsoftware/ÚHVT (BRILLIANT)
   (Vec T-337/07)
   (2007/C 269/101)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Brilliant Hotelsoftware Limited (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: J. Croll a C. Pappas, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) zo 14. júna 2007 a zapísať ochrannú známku „BRILLIANT“ do registra ochranných známok,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „BRILLIANT“ pre výrobky a služby zaradené do tried 9 a 42 (prihláška č. 4 345 849).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 (1), pretože prihlasovaná ochranná známka nie je opisná, ani jej nechýba rozlišovacia spôsobilosť.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec T-31/07: Žaloba podaná 12. februára 2007 – Du Pont de Nemours (France) a iní/Komisia

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/28

         Žaloba podaná 12. februára 2007 – Du Pont de Nemours (France) a iní/Komisia
   (Vec T-31/07)
   (2007/C 69/57)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Du Pont de Nemours (France) SAS (Puteaux, Francúzsko), Du Pont Portugal Serviços (Lisabon, Portugalsko), Du Pont Ibérica SL (Barcelona, Španielsko), Du Pont de Nemours (Belgium) BVBA (Mechelen, Belgicko), Du Pont de Nemours Italiana Srl (Miláno, Taliansko), Du Pont de Nemours (Nederland) BV (Dordrecht, Holandsko), Du Pont de Nemours (Deutschland) GmbH (Bad Homburg, Nemecko), DuPont CZ s. r. o. (Praha, Česká republika), DuPont Hungary Trading Ltd (Budaors, Maďarsko), DuPont Poland Sp.z o.o. (Varšava, Poľsko), DuPont Romania Srl (Bukurešť, Rumunsko), Du Pont (UK) Ltd (Herts, Spojené kráľovstvo), Du PontAGro Hellas SA (Atény, Grécko), DuPont International Operations Sarl (Švajčiarsko), DuPont Solutions (France) SAS (Puteaux, Francúzsko) (v zastúpení: D. Waelbroeck, N. Rampal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť prílohu smernice Komisie 2006/133/ES z 11. decembra 2006, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/414/EHS s cieľom zaradiť flusilazol medzi účinné látky, v rozsahu v akom stanovuje uplynutie lehoty zaradenia pre flusilazol na 30. jún 2008,

               —

               zrušiť článok 3 ods. 2 smernice Komisie 2006/133/ES z 11. decembra 2006, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/414/EHS s cieľom zaradiť flusilazol medzi účinné látky, v rozsahu v akom stanovuje dátum, do ktorého by členské štáty mali, po prehodnotení, zmeniť alebo odobrať povolenie pre výrobky obsahujúce flusilazol na 30. jún 2008,

               —

               zrušiť časť A osobitných ustanovení, uvádzaných v prílohe smernice Komisie 2006/133/ES z 11. decembra 2006, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/414/EHS s cieľom zaradiť flusilazol medzi účinné látky, v rozsahu v akom stanovuje obmedzenia pre druhy plodín, na ktoré môže byť použitie flusilazolu povolené členskými štátmi v nadväznosti na jeho zaradenie do prílohy I smernice 91/414/EHS, a ktoré musí byť vykonané do 30. júna 2007 („napadnuté obmedzenia“),

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu škody utrpenej žalobcami v dôsledku napádaných obmedzení a stanoviť výšku tejto náhrady za žalobcami utrpenú škodu na priebežne odhadovaných približne 109 miliónov USD (okolo 84 miliónov EUR), alebo akúkoľvek inú sumu odrážajúcu škodu utrpenú žalobcami alebo škodu, ktorú by žalobcovia mohli utrpieť, tak ako bude žalobcami preukázaná v priebehu tohto konania, najmä s riadnym prihliadnutím na budúcu škodu,

               —

               alternatívne nariadiť účastníkom konania predložiť v primeranej časovej lehote od dátumu rozsudku výpočet sumy náhrady škody, ku ktorému účastníci konania došli dohodou, alebo v prípade absencie dohody, nariadiť účastníkom konania predložiť v rovnakej lehote svoj návrh s podrobnými výpočtami,

               —

               určiť príslušenstvo zo sumy, ktorá by mala byť zaplatená, od dátumu rozsudku Súdu prvého stupňa do skutočnej úhrady, vo výške úrokovej sadzby Európskej centrálnej banky, pre hlavné refinančné operácie, zvýšenej o 2 percentuálne body, alebo v akejkoľvek inej primeranej výške určenej Súdom prvého stupňa,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Prostredníctvom svojej žaloby žalobcovia navrhujú čiastočné zrušenie prílohy smernice Komisie 2006/133/ES (1) z 11. decembra 2006, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/414/EHS (2) o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh, v rozsahu v akom stanovuje obmedzenia pre zaradenie látky flusilazol, ako aj pre druhy plodín, na ktoré môže byť používanie flusilazolu povolené členskými štátmi.
   Žalobcovia uvádzajú, že napadnuté obmedzenia sú protiprávne, v rozsahu v akom sa zakladajú na posúdení samotného „rizika “a nie posúdení „nebezpečenstva “ako to požaduje smernica 91/414/EHS. Konkrétnejšie uvádzajú, že obmedzením doby zaradenia na 18 mesiacov, namiesto obvyklej doby 10 rokov, ako aj obmedzením povoleného používania flusilazolu iba na niektoré druhy plodín, Komisia údajne porušila svoje povinnosti vyplývajúce zo zmluvy ES, predmetnej smernice a nariadení, ktoré ju dopĺňajú, ako aj niektoré základné zásady a ciele práva Spoločenstva. Žalobcovia uvádzajú, že žalovaná porušila zásadu proporcionality, zásadu riadnej administrácie a právo byť vypočutý, ako aj zásady právnej istoty, ochrany legitímnych očakávaní a zákazu diskriminácie, a povinnosť riadneho odôvodnenia. Ako je nakoniec uvádzané, žalovaná zneužila svoje právomoci s ohľadom na skutočnosť, že o obmedzeniach bolo rozhodnuté svojvoľne, bez ohľadu na kritéria stanovené v smernici.
   Na dôvažok k žalobe o zrušenie žalobcovia tiež podali žalobu o náhradu škody podľa článkov 235 a 288 ods. 2 ES s cieľom náhrady škody žalobcami údajne utrpenej v dôsledku napadnutých obmedzení.

      (1)  Smernica Komisie 2006/133/ES z 11. decembra 2006, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/414/EHS s cieľom zaradiť flusilazol medzi účinné látky (Ú. v. EÚ 2006, L 349, s. 27).

      (2)  Smernica Rady z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (91/414/EHS) (Ú. v. ES 1991, L 230, s. 1; Mim. vyd. 03/011, s. 332).


title: Vec T-345/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. apríla 2011 — Bodegas y Viñedos Puerta de Labastida/ÚHVT — Unión de Cosecheros de Labastida (PUERTA DE LABASTIDA) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o námietke — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva PUERTA DE LABASTIDA — Skoršia slovná národná ochranná známka CASTILLO DE LABASTIDA — Skoršie slovné ochranné známky Spoločenstva CASTILLO LABASTIDA — Relatívny dôvod zamietnutia — Používanie skoršej ochrannej známky — Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009“ ]

text:
               28.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 160/20

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. apríla 2011 — Bodegas y Viñedos Puerta de Labastida/ÚHVT — Unión de Cosecheros de Labastida (PUERTA DE LABASTIDA)
   (Vec T-345/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o námietke - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva PUERTA DE LABASTIDA - Skoršia slovná národná ochranná známka CASTILLO DE LABASTIDA - Skoršie slovné ochranné známky Spoločenstva CASTILLO LABASTIDA - Relatívny dôvod zamietnutia - Používanie skoršej ochrannej známky - Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009)
   2011/C 160/29
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bodegas y Viñedos Puerta de Labastida, SL (Autol, Španielsko) (v zastúpení: J. Grimau Muñoz a J. Villamor Muguerza, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Unión de Cosecheros de Labastida, S. Coop. Ltda (Labastida, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne P. López Ronda, G. Macias Bonilla, neskôr F. Brandolini Kujman, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 28. mája 2009 (vec R 1021/2008-1), týkajúcemu sa konania o námietke medzi Unión de Cosecheros de Labastida, S. Coop. Ltda, a Bodegas y Viñedos Puerta de Labastida, SL

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Bodegas y Viñedos Puerta de Labastida, SL, je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 256, 24.10.2009.


title: Spojené veci T-396/05 a 397/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  10. júna 2009 — ArchiMEDES/Komisia ( Arbitrážna doložka — Zmluva, ktorá sa týka projektu obnovy súboru mestských nehnuteľností — Vrátenie časti súm zaplatených zálohovo — Návrh na uloženie povinnosti Komisii, aby zaplatila zostatok — Protinávrh Komisie — Žaloba o neplatnosť — Rozhodnutie o vymáhaní — Oznámenie o dlhu — Akty zmluvnej povahy — Neprípustnosť — Vzájomné započítanie pohľadávok )

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/43

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 10. júna 2009 — ArchiMEDES/Komisia
   (Spojené veci T-396/05 a 397/05) (1)

   („Arbitrážna doložka - Zmluva, ktorá sa týka projektu obnovy súboru mestských nehnuteľností - Vrátenie časti súm zaplatených zálohovo - Návrh na uloženie povinnosti Komisii, aby zaplatila zostatok - Protinávrh Komisie - Žaloba o neplatnosť - Rozhodnutie o vymáhaní - Oznámenie o dlhu - Akty zmluvnej povahy - Neprípustnosť - Vzájomné započítanie pohľadávok“)
   2009/C 180/79
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Architecture, microclimat, énergies douces — Europe et Sud SARL (ArchiMEDES) (Ganges, Francúzsko) (v zastúpení: P.-P. Van Gehuchten, J. Sambon a P. Reyniers, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne K. Kańska a E. Manhaeve, neskôr E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

               —

               vo veci T-396/05 návrh na zrušenie na základe 230 ES jednak rozhodnutia Komisie o vymáhaní preddavkov vyplatených v rámci zmluvy, ktorú uzatvorila so žalobkyňou, a jednak rozhodnutia Komisie, ktorým je voči žalobkyni namietané započítanie vzájomných pohľadávok,

               —

               vo veci T-397/05 návrh na určenie zmluvnej zodpovednosti založený na článku 238 ES, ktorý smeruje k zaviazaniu Komisii na zaplatenie zostatku subvencie, ktorú stanovuje tá istá zmluva

      Výrok rozsudku

               1.

               Vo veci T-396/05 sa žaloba zamieta ako neprípustná v časti, v ktorej smeruje proti oznámeniu o dlhu č. 3240705638 a proti rozhodnutiu o vymáhaní, ktoré je obsiahnuté v liste Komisii Európskych spoločenstiev z 30. augusta 2005.

               2.

               Vo veci T-396/05 nie je potrebné rozhodnúť o návrhu na zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorý je obsiahnutý v jej liste z 5. októbra 2005, v spore medzi Architecture, microclimat, énergies douces — Europe a Sud SARL (ArchiMEDES) o započítaní ich vzájomných pohľadávok.

               3.

               Vo veci T-397/05 sa žaloba zamieta.

               4.

               Vo veci T-397/05 je ArchiMEDES povinná zaplatiť Komisii 148 256,86 eur spolu s úrokmi z omeškania v zákonnej výške, ktorú stanovuje francúzske právo, až do úplného zaplatenia dlhu, pričom táto úroková miera nesmie presiahnuť 5,5 % ročne.

               5.

               Vo veci T-396/05 ArchiMEDES okrem toho, že znáša svoje vlastné trovy konania, je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli Komisii, vrátane trov konania, ktoré súvisia s konaním o nariadení predbežného opatrenia vo veci T-396/05 R.

               6.

               Vo veci T-397/05 je ArchiMEDES povinná nadradiť trovy konania vrátane trov konania, ktoré súvisia s konaním o nariadení predbežného opatrenia vo veci T-397/05 R.

      (1)  Ú. v. EÚ C 74, 25.3.2006.


title: Vec C-199/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 29. apríla 2015 – Ciclat Soc. Coop./Consip SpA, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture

text:
               10.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 29. apríla 2015 – Ciclat Soc. Coop./Consip SpA, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture
   (Vec C-199/15)
   (2015/C 262/02)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Ciclat Soc. Coop.

      Odporcovia: Consip SpA, Autorità per la Vigilanza sui Contratti Pubblici di lavori, servizi e forniture

      Prejudiciálna otázka

   Bráni článok 45 smernice 18/2004 (1) v spojení so zásadou primeranosti, ako aj články 49 a 56 ZFEÚ, takej vnútroštátnej právnej úprave, ktorá v rámci postupu zadávania zákaziek nad prahovou hodnotou umožňuje požadovať z úradnej povinnosti potvrdenie vydané orgánmi sociálneho zabezpečenia (DURC) a stanovuje verejnému obstarávateľovi povinnosť, aby za prekážku účasti na súťaži považoval potvrdenie, z ktorého vyplýva predchádzajúce porušenie povinnosti odvodu príspevkov, a to najmä ak táto prekážka pretrváva počas účasti na súťaži, hoci o nej hospodársky subjekt, ktorý sa na nej zúčastnil na základe kladného a platného DURC, nevedel, ale v čase zadania zákazky alebo preskúmania z úradnej povinnosti už neexistovala?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132).


title: Vec T-400/10: Žaloba podaná 12. septembra 2010 — Hamas/Rada

text:
               20.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 317/32

         Žaloba podaná 12. septembra 2010 — Hamas/Rada
   (Vec T-400/10)
   ()
   2010/C 317/60
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hamas (v zastúpení: L. Glock, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť oznámenie Rady C 188/13 z 13. júla 2010,

               —

               zrušiť rozhodnutie Rady 2010/386/SZBP z 12. júla 2010,

               —

               zrušiť vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 610/2010 z 12. júla 2010,

               —

               zaviazať Radu na náhradu všetkých trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa sa domáha zrušenia oznámenia Rady 2010/C 188/09 (1), rozhodnutia Rady 2010/386/SZBP (2), ako aj vykonávacieho nariadenia Rady č. 610/2010 (3) v rozsahu, v akom bol názov žalobkyne ponechaný na zozname osôb, skupín a subjektov, ktorých finančné prostriedky a hospodárske zdroje sú zmrazené podľa článkov 2, 3 a 4 spoločnej pozície 2001/931/SZBP (4) a článku 2 ods. 3 nariadenia č. 2580/2001 v rámci boja proti terorizmu.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza sedem žalobných dôvodov založených, pokiaľ ide o oznámenie Rady 2010/C 188/09:

               —

               na porušení článku 279 ods. 2 tretej vety ZFEÚ, keďže žalobkyni nebolo doručené uvedené oznámenie a samotné oznámenie v Úradnom vestníku Európskej únie nemožno považovať za takéto doručenie aktu,

               —

               na porušení článku 41 ods. 2 písm. b) Charty základných práv Európskej únie, keďže uvedené oznámenie bolo pre žalobkyňu takmer nedostupné,

               —

               na porušení článku 6 ods. 3 psím. a) Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd (EDĽP) týkajúceho sa práva obvineného byť bez meškania a v jazyku, ktorému rozumie, podrobne oboznámený s povahou a dôvodom obvinenia proti nemu,

         a pokiaľ ide o rozhodnutie 2010/386/SZBP a nariadenie č. 610/2010:

               —

               na zjavne neprávnom posúdení, keďže Hamas ako legitímne zvolená vláda nemôže byť zapísaná na zoznam teroristov podľa zásady nezasahovania do vnútorných záležitostí štátu,

               —

               na porušení základných práv žalobkyne tým, že bolo porušené

                           —

                           jej právo na obhajobu, ako aj právo na riadnu správu vecí verejných, keďže rozhodnutiu o ponechaní žalobkyne na zozname osôb, skupín a subjektov, ktorých finančné prostriedky a hospodárske zdroje sa zmrazujú, nepredchádzalo oznámenie skutočností svedčiacich v jej neprospech a žalobkyňa nemohla užitočne uplatniť svoj názor na tieto skutočnosti, a

                           —

                           vlastnícke právo, keďže zmrazenie finančných prostriedkov žalobkyne predstavuje neodôvodnené obmedzenie jej vlastníckeho práva,

               —

               na porušení povinnosti odôvodnenia vyplývajúcej z článku 296 ZFEÚ, keďže Rada neuviedla výslovné odôvodnenie v rozhodnutí 2010/386/SZBP ani v nariadení č. 610/2010.

      (1)  Oznámenie Rady 2010/C 188/09 z 13. júla 2010 určené osobám, skupinám a subjektom uvedeným na zozname ustanovenom v článku 2 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu (Ú. v. EÚ C 188, s. 13).

      (2)  Rozhodnutie Rady 2010/386/SZBP z 12. júla 2010, ktorým sa aktualizuje zoznam osôb, skupín a subjektov, na ktoré sa vzťahujú články 2, 3 a 4 spoločnej pozície 2001/931/SZBP o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom (Ú. v. EÚ L 178, s. 28).

      (3)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 610/2010 z 12. júla 2010, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu a ktorým sa zrušuje vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1285/2009 (Ú. v. EÚ L 178, s. 1).

      (4)  Spoločná pozícia Rady 2001/931/SZBP z 27. decembra 2001 o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom (Ú. v. ES L 344, s. 93; Mim. vyd. 18/001, s. 217).


title: Vec T-98/15: Žaloba podaná 25. februára 2015 – Tubes Radiatori/ÚHVT Antrax It (Radiátory na kúrenie)

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/60

         Žaloba podaná 25. februára 2015 – Tubes Radiatori/ÚHVT Antrax It (Radiátory na kúrenie)
   (Vec T-98/15)
   (2015/C 138/78)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tubes Radiatori Srl (Resana, Taliansko) (v zastúpení: S. Verea, K. Muraro, M. Balestriero, P. Menapace, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Antrax It Srl (Resana, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ sporného dizajnu: žalobkyňa.

      Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva pre „radiátory na kúrenie“ – dizajn Spoločenstva č. 169 370-0002.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu ÚHVT z 9. decembra 2015 vo veci R 1643/2014-3.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a v dôsledku toho preskúmal a uznal platnosť dizajnu Spoločenstva č. 169 370-0002, ktorého majiteľom je Tubes Radiatori Srl v rozsahu, v akom je nový a má osobitý charakter,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania podľa článku 87 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu z 2. mája 1991.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 1d nariadenia (ES) č. 216/96, zásady kontradiktórnosti a povinnosti odôvodnenia,

               —

               námietka veci rozhodnutej.


title: Vec C-29/12: Žaloba podaná 20. januára 2012 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko

text:
               31.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/16

         Žaloba podaná 20. januára 2012 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-29/12)
   2012/C 98/26
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: H. Støvlbæk a M. Noll-Ehlers, Bevollmächtigte)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že Spolková republika Nemecko si tým, že neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2009/131/ES zo 16. októbra 2009, ktorou sa mení a dopĺňa príloha VII k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2008/57/ES o interoperabilite systému železníc v Spoločenstve (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazal Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie uplynula 19. júla 2010.

      (1)  Ú. v. EÚ L 273, s. 12.


title: Vec C-330/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Taliansko) 5. júla 2010 — Edison Trading SpA/Autorità per l’Energia Elettrica e il Gas

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Taliansko) 5. júla 2010 — Edison Trading SpA/Autorità per l’Energia Elettrica e il Gas
   (Vec C-330/10)
   ()
   2010/C 346/41
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Edison Trading SpA

      Žalovaný: Autorità per l’Energia Elettrica e il Gas

      Prejudiciálna otázka

   Bránia články 23, 43, 49 a 56 Zmluvy, ako aj článok 11 ods. 2 a 6 a článok 24 smernice 2003/54 (1) takej vnútroštátnej právnej úprave, ktorá bez upovedomenia Európskej komisie stabilne ukladá určitým výrobcom elektrickej energie, ktorí sa za daných okolností považujú za nevyhnutných na splnenie potrieb dopytu po službách dispečingu, aby predkladali ponuky na burzových trhoch s elektrickou energiou podľa heteronómne určených programov prevádzkovateľa siete, a ktorá znemožňuje odmeňovanie za tieto ponuky na základe voľného rozhodovania výrobcu, ale spája ho s parametrami, ktoré nie sú vopred stanovené „transparentnými, nediskriminačnými a trhovými postupmi“?

      (1)  Ú. v. EÚ L 176, s. 37; Mim. vyd. 12/002, s. 211.


title: Vec T-51/12: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. septembra 2014 – Scooters India/ÚHVT – Brandconcern (LAMBRETTA) („Ochranná známka Spoločenstva — Konanie vo veci zrušenia — Slovná ochranná známka Spoločenstva LAMBRETTA — Riadne používanie ochrannej známky — Čiastočný výmaz — Článok 51 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/34

      Rozsudok Všeobecného súdu z 30. septembra 2014 – Scooters India/ÚHVT – Brandconcern (LAMBRETTA)
      (Vec T-51/12) (1)

      ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie vo veci zrušenia - Slovná ochranná známka Spoločenstva LAMBRETTA - Riadne používanie ochrannej známky - Čiastočný výmaz - Článok 51 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
      (2014/C 395/40)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Scooters India Ltd (Lucknow, India) (v zastúpení: B. Brandreth, advokát)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Brandconcern BV (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: G. Casucci, N. Ferretti a C. Galli, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 1. decembra 2011 (vec R 2312/2010-1) týkajúceho sa konania vo veci zrušenia medzi Brandconcern BV a Scooters India Ltd

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 1. decembra 2011 (vec R 2312/2010-1) sa zrušuje.

                  2.

                  ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Scooters India Ltd vrátane trov konania pred odvolacím senátom.

                  3.

                  Brandconcern BV znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 109, 14.4.2012.


title: Vec C-194/05: Žaloba podaná 2. mája 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/24

         Žaloba podaná 2. mája 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike
   (Vec C-194/05)
   (2005/C 182/45)
   Jazyk konania: taliančina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: M. Konstantinidis, člen právneho servisu Komisie a G. Bambara, z foro de Milano, podala 2. mája 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Talianskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Talianska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú na základe článku 1 (a) smernice 75/442/EHS (1) v znení smernice 91/156/ES (2), tým, že článok 10 zákona č. 93 z 2001 a článok 1 ods. 17 a 19 zákona č. 443 z 2001 vylúčil pôdy a kamennú suť pochádzajúce z hĺbenia, ktoré sú určené na účinné opätovné využitie pre zasypanie, naplnenie, vyvýšenie a rozdrvenie, s vylúčením materiálov pochádzajúcich zo znečistených miest a miest určených na melioráciu s koncentráciami znečisťujúcich látok vyššími ako sú stabilné prijateľné hranice stanovené účinnými normami, z oblasti uplatňovania vnútroštátnej právnej úpravy o odpadoch

               2)

               zaviazal Taliansku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Európska Komisia uvádza, že Talianska republika keďže vylúčila pôdy a kamennú suť pochádzajúce z hĺbenia a ktoré sú určené na účinné opätovné využitie pre zasypanie, naplnenie, vyvýšenie a rozdrvenie z oblasti uplatňovania vnútroštátnej právnej úpravy o odpadoch, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú na základe článku 1 (a) smernice 75/442/EHS v znení smernice 91/156/ES.

      (1)  Ú. v. ES L 194, 25.7.1975, s. 39.

      (2)  Ú. v. ES L 78, 26.3.1991, s. 32.


title: Vec F-100/11: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  18. júna 2013 — Marcuccio/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Plat — Diéty — Podmienky priznania — Skutočné usadenie sa v mieste výkonu práce — Žaloba zjavne bez právneho základu — Trovy konania — Článok 94 rokovacieho poriadku)

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/48

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 18. júna 2013 — Marcuccio/Komisia
   (Vec F-100/11) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Plat - Diéty - Podmienky priznania - Skutočné usadenie sa v mieste výkonu práce - Žaloba zjavne bez právneho základu - Trovy konania - Článok 94 rokovacieho poriadku)
   2013/C 252/86
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, avocat)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým sa zamieta priznať žalobcovi diéty vzhľadom na rozhodnutie o presune delegácie v Angole do sídla v Bruseli

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne nedôvodná.

               2.

               Luigi Marcuccio znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskej komisie.

               3.

               Luigi Marcuccio je povinný zaplatiť Súdu pre verejnú službu Európskej únie sumu 2 000 eur.

      (1)  Ú. v. EÚ C 25, 28.1.2012, s. 67.


title: Vec T-535/14: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. januára 2016 – The Cookware Company/ÚHVT – Fissler (VITA+VERDE) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva VITA+VERDE — Skoršia slovná ochranná známka VITAVIT — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               29.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/17

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. januára 2016 – The Cookware Company/ÚHVT – Fissler (VITA+VERDE)
   (Vec T-535/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva VITA+VERDE - Skoršia slovná ochranná známka VITAVIT - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 078/26)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Cookware Company Ltd (Hong Kong, Čína) (v zastúpení: K. Manhaeve, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: V. Melgar, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Fissler GmbH (Idar-Oberstein, Nemecko) (v zastúpení: A. Späth a V. Töbelmann, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. apríla 2014 (vec R 1082/2013-2), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Fissler GmbH a The Cookware Company Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               The Cookware Company Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 351, 6.10.2014.