title: Vec T-238/20: Žaloba podaná 1. mája 2020 – Ryanair/Komisia

text:
               22.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/36

      Žaloba podaná 1. mája 2020 – Ryanair/Komisia
      (Vec T-238/20)
      (2020/C 209/47)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ryanair DAC (Swords, Írsko) (v zastúpení: E. Vahida, F. Laprévote, S. Rating a I. Metaxas-Maranghidis, lawyers)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie (EÚ) z 11. apríla 2020 týkajúce sa štátnej pomoci SA.56812 (1) a

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

                  —

                  Žalobkyňa takisto požiadala, aby jej žaloba bola prejednaná v skrátenom konaní podľa článku 23a Štatútu Súdneho dvora.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Komisie je v rozpore s konkrétnymi ustanoveniami ZFEÚ a so všeobecnými zásadami práva Únie v oblasti zákazu diskriminácie na základe štátnej príslušnosti a voľného pohybu služieb, ktoré boli základom pre liberalizáciu leteckej dopravy v Únii na konci 80. rokov minulého storočia. Liberalizácia trhu leteckej dopravy v Únii umožnila rozvoj skutočne paneurópskych nízko-nákladových leteckých spoločností. Rozhodnutie Komisie opomína úlohu takýchto paneurópskych leteckých spoločností v rámci prepojenosti členských štátov Únie, pretože Švédsko umožňuje, aby bola podpora vyhradená iba pre tie letecké spoločnosti Únie, ktorým Švédsko vydalo európske prevádzkové licencie. Článok 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ upravuje výnimku zo zákazu štátnej pomoci stanoveného v článku 107 ods. 1 ZFEÚ, avšak neupravuje výnimku z ostatných pravidiel a zásad podľa ZFEÚ.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia vo svojom rozhodnutí porušila povinnosť zvážiť kladné účinky pomoci a nepriaznivé účinky na trhové podmienky a na zachovanie nenarušenej hospodárskej súťaže (t. j. kritérium vyváženosti“).

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia nezačala konanie vo veci formálneho zisťovania napriek existencii vážnych problémov, pričom porušila procesné práva žalobkyne.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia v uvedenom rozhodnutí porušila povinnosť uviesť odôvodnenie.

         (1)  Rozhodnutie Európskej komisie (EÚ) z 11. apríla 2020 o štátnej pomoci SA.56812, Švédsko – schéma záruk za úvery v prospech leteckých spoločností na základe dočasného rámca štátnej pomoci pre hospodárstvo v situácii súčasnej epidémie ochorenia COVID-19 (zatiaľ neuverejnené v Ú. v.).


title: Vec T-239/20: Žaloba podaná 30. apríla 2020 – Stada Arzneimittel/EUIPO – Pfizer (RUXXIMLA)

text:
               22.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/37

      Žaloba podaná 30. apríla 2020 – Stada Arzneimittel/EUIPO – Pfizer (RUXXIMLA)
      (Vec T-239/20)
      (2020/C 209/48)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Nemecko) (v zastúpení: J.-C. Plate a R. Kaase, Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Pfizer Inc. (New York, New York, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

         Sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie RUXXIMLA – prihláška č. 17 865 742.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 13. februára 2020 vo veci R 1879/2019-4.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, ako aj trovy súvisiace s konaním pred odvolacím senátom.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-248/20: Žaloba podaná 5. mája 2020 – Stada Arzneimittel/EUIPO – Pfizer (RUXYMLA)

text:
               22.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/38

      Žaloba podaná 5. mája 2020 – Stada Arzneimittel/EUIPO – Pfizer (RUXYMLA)
      (Vec T-248/20)
      (2020/C 209/49)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Nemecko) (v zastúpení: J.-C. Plate a R. Kaase, Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Pfizer Inc. (New York, New York, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

         Sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie RUXYMLA – prihláška č. 17 865 739.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 13. februára 2020 vo veci R 1878/2019-4.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, ako aj trovy súvisiace s konaním pred odvolacím senátom.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-257/20: Žaloba podaná 7. mája 2020 – González Calvet/SRB

text:
               22.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/39

      Žaloba podaná 7. mája 2020 – González Calvet/SRB
      (Vec T-257/20)
      (2020/C 209/50)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Ramón González Calvet a Joan González Calvet (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: P. Molina Bosch, advokát)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB)

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií SRB/EES/2020/52 zo 17. marca 2020,

                  —

                  vykonal ocenenie všetkých aktív celej skupiny Banco Popular, a nielen ocenenie aktív materskej spoločnosti oddelene od ocenení aktív jej dcérskych spoločností, ako to urobila Deloitte, keďže so spoločnosťou Banco Santander sa zlúčila celá skupina, nielen materská spoločnosť,

                  —

                  vykonal ocenenie splácaných úverov na 100 % ich účtovnej hodnoty,

                  —

                  vykonal ocenenie nesplácaných úverov na 100 % ich účtovnej hodnoty, keďže ich krytie medzi zabezpečením a rezervami sa blížilo 100 %,

                  —

                  vykonal ocenenie nehnuteľností skupiny Banco Popular na 10 896 miliónov eur, keďže už boli odpočítané príslušné rezervy,

                  —

                  vykonal ocenenie celkových aktív skupiny Banco Popular na 153 785 miliónov eur na základe tvrdení uvedených v žalobe, čo po odpočítaní 124 420 miliónov eur dlžných podľa spoločnosti Deloitte veriteľom poskytne v prípade likvidácie akcionárom čistú hodnotu vo výške 29 365 miliónov eur,

                  —

                  určil výšku odškodnenia na 7,00 eura za akciu ako výsledok rozdelenia čiastky 29 365 miliónov eur medzi 4 196 miliónov akcií, ktoré boli v obehu v okamihu riešenia krízy,

                  —

                  priznal Ramonovi Gonzálezovi Calvetovi odškodnenie vo výške 317 072 eur (tristosedemnásťtisíc sedemdesiatdva eur) za vyvlastnenie jeho 45 296 akcií a Juanovi Gonzálezovi Calvetovi vo výške 11 977 eur (jedenásťtisíc deväťsto sedemdesiat sedem eur) za vyvlastnenie jeho 1 711 akcií, ako aj náhradu trov súdneho konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Dňa 6. júna 2017 Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB) prijala program riešenia krízy Banco Popular, ktorú predala za cenu 1 eura spoločnosti Banco Santander. Dňa 17. marca 2020 Jednotná rada pre riešenie krízových situácií po tom, ako majiteľom dlhopisov a akcií spoločnosti Banco Popular dotknutým jej rozhodnutím priznala právo na vypočutie, určila vo svojom rozhodnutí SRB/EES/2020/52, že uvedeným dotknutým subjektom neprináleží žiadne odškodnenie, pričom vychádzala z posudku týkajúceho sa ocenenia č. 3 vypracovaného spoločnosťou Deloitte.
      Žalobcovia v žalobe uvádzajú, že Deloitte je audítorskou spoločnosťou, ktorá v dôsledku takých káuz, ako je Gowex, Bankia, Gescartera a Abengoa, stratila prestíž a v súčasnosti nevykonáva audit žiadnej veľkej španielskej banky.
      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú nasledujúce tvrdenia:

                  1.

                  Žalobcovia tvrdia, že ocenenie spoločnosti Deloitte háji záujmy SRB a poškodzuje akcionárov okrem iného preto, že

                              —

                              podceňuje odložené daňové pohľadávky, ktoré v plnej výške inkasovala Banco Santander,

                              —

                              neberie do úvahy skutočnosť, že krytie nesplácaných úverov medzi zabezpečením a rezervami dosahovalo 100 %,

                              —

                              podceňuje portfólio splácaných úverov,

                              —

                              nezapočítava všetky aktíva skupiny Banco Popular a oddeľuje aktíva právneho subjektu Banco Popular od aktív jej dcérskych spoločností a spoločností, v ktorých má podiel,

                              —

                              neberie do úvahy skutočnosť, že čistá účtovná hodnota nehnuteľných aktív po odpočítaní rezerv predstavovala 10 896 miliónov eur.

                  2.

                  Dňa 23. mája 2017 zadala SRB spoločnosti Deloitte ocenenie Banco Popular a zároveň jej predsedníčka Elka König v rozhovore pro Bloomberg TV pripustila, že Banco Popular monitorujú. Z toho vyplýva, že k 23. máju 2017 bola SRB už rozhodnutá o riešení krízy Banco Popular, čo 31. mája uniklo do agentúry Reuters a viedlo k vlne výberu vkladov, na základe čoho skolabovala likvidita Banco Popular.

                  3.

                  Podľa Banco de España (španielska národná banka) zastávala Európska centrálna banka názor, že Banco Popular bola k 13. marcu 2017 solventnou bankou. Banco Popular nikdy nebola v likvidácii, ako tvrdí Deloitte, ale je jasné, že SRB si stanovia za cieľ riešiť krízu Banco Popular s cieľom zachrániť Banco Santander, ktorá je systémovo významnou európskou a svetovou bankou, ktorej straty (ktoré žalobcovia vypočítali na 22 573 miliónov eur v priebehu roku 2017) boli jej akcionárom zatajené prostredníctvom vyvlastnenia a nadobudnutia zlúčením s Banco Popular.


title: Vec T-266/20: Žaloba podaná 8. mája 2020 – Global Chartered Controller Institute/EUIPO – CFA Institute (CCA CHARTERED CONTROLLER ANALYST CERTIFICATE)

text:
               22.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/40

      Žaloba podaná 8. mája 2020 – Global Chartered Controller Institute/EUIPO – CFA Institute (CCA CHARTERED CONTROLLER ANALYST CERTIFICATE)
      (Vec T-266/20)
      (2020/C 209/51)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Global Chartered Controller Institute SL (Alicante, Španielsko) (v zastúpení: M. Pomares Caballero a T. Barber Giner, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: CFA Institute (Charlottesville, Virginia, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie CCA CHARTERED CONTROLLER ANALYST CERTIFICATE – prihláška č. 15 508 161

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 25. februára 2020 vo veci R 235/2019-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zmenil napadnuté rozhodnutie a konštatoval, že v predmetnej veci neboli splnené podmienky pre použitie relatívneho dôvodu zamietnutia prihlášky podľa článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Európskej únie,

                  —

                  subsidiárne zrušil napadnuté rozhodnutie, a

                  —

                  určil, že EUIPO znáša vlastné trovy konania a zaviazal ho na náhradu trov konania žalobkyne (vrátane trov vzniknutých v konaní pred odvolacím senátom) a tiež zaviazal ďalšieho účastníka konania na náhradu trov konania vzniknutých pred námietkovým oddelením.

         Uvádzaný žalobný dôvod

      porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 92 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú 3. marca 2020 predložil Norges Høyesterett vo veci Abdulkerim Kerim/nórska vláda (Vec E-1/20) 2020/C 218/08

text:
               2.7.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 218/13

      Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú 3. marca 2020 predložil Norges Høyesterett vo veci Abdulkerim Kerim/nórska vláda
      (Vec E-1/20)
      (2020/C 218/08)
      Žiadosťou z 3. marca 2020, ktorá bola doručená na podateľňu Súdu EZVO 3. marca 2020, Norges Høyesterett (najvyšší nórsky súd) požiadal Súd EZVO vo veci Abdulkerim Kerim/nórska vláda o poradné stanovisko k týmto otázkam:
      Na základe akých kritérií by sa malo určovať, či ide o účelové manželstvo, na ktoré sa vzťahujú ustanovenia článku 35 smernice 2004/38/ES o zneužívaní práv? Bolo by užitočné, keby sa Súd EZVO mohol vyjadriť najmä k nasledujúcim otázkam:

                  a)

                  Má subjektívny úmysel, s akým občan EHP uzatvára manželstvo, nejaký význam pre určenie toho, či ide o účelové manželstvo?

                  b)

                  Pokiaľ je úmysel štátneho príslušníka tretej krajiny kľúčovým faktorom pre určenie toho, či ide o účelové manželstvo v zmysle smernice, musí byť želanie štátneho príslušníka tretej krajiny nadobudnúť právo na pobyt jediným účelom uzavretia manželstva, alebo postačuje, že bolo hlavným účelom uzavretia manželstva?


title: Vec C-727/17: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 28. mája 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny w Kielcach – Poľsko) – Syndyk Masy Upadłości ECO-WIND Construction S.A. w upadłości anciennement ECO-WIND Construction S.A./Samorządowe Kolegium Odwoławcze w Kielcach (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica (EÚ) 2015/1535 – Technické normy a predpisy – Veterné elektrárne – Smernica 2006/123/ES – Pojem „služba“ – Životné prostredie – Smernica 2009/28/ES – Podpora využívania energie z obnoviteľných zdrojov – Záväzné národné celkové ciele – Vnútroštátny predpis vzťahujúci sa na postupy schvaľovania, ktorý sa uplatňuje vo vzťahu k zariadeniam na výrobu elektriny z obnoviteľných zdrojov energie – Proporcionalita – Právna úprava členského štátu, ktorá stanovuje obmedzenia týkajúce sa umiestnenia veterných elektrární)

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/2

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 28. mája 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny w Kielcach – Poľsko) – Syndyk Masy Upadłości ECO-WIND Construction S.A. w upadłości anciennement ECO-WIND Construction S.A./Samorządowe Kolegium Odwoławcze w Kielcach
      (Vec C-727/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica (EÚ) 2015/1535 - Technické normy a predpisy - Veterné elektrárne - Smernica 2006/123/ES - Pojem „služba“ - Životné prostredie - Smernica 2009/28/ES - Podpora využívania energie z obnoviteľných zdrojov - Záväzné národné celkové ciele - Vnútroštátny predpis vzťahujúci sa na postupy schvaľovania, ktorý sa uplatňuje vo vzťahu k zariadeniam na výrobu elektriny z obnoviteľných zdrojov energie - Proporcionalita - Právna úprava členského štátu, ktorá stanovuje obmedzenia týkajúce sa umiestnenia veterných elektrární)
      (2020/C 255/02)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Wojewódzki Sąd Administracyjny w Kielcach

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Syndyk Masy Upadłości ECO-WIND Construction S.A. w upadłości, predtým ECO-WIND Construction S.A.

         Žalovaný: Samorządowe Kolegium Odwoławcze w Kielcach

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 1 ods. 1 písm. f) smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/1535 z 9. septembra 2015, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických predpisov a pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti, sa má vykladať v tom zmysle, že požiadavka, podľa ktorej postavenie veternej elektrárne podlieha dodržaniu minimálnej vzdialenosti medzi touto elektrárňou a budovami slúžiacimi na bývanie, nepredstavuje technický predpis, ktorý musí byť predmetom oznámenia podľa článku 5 tejto smernice, pokiaľ táto požiadavka nevedie k čisto okrajovému použitiu veterných elektrární, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

                  2.

                  Článok 15 ods. 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu sa má vykladať v tom zmysle, že právna úprava, ktorá podmieňuje postavenie veternej elektrárne dodržaním minimálnej vzdialenosti medzi veternou elektrárňou a budovami slúžiacimi na bývanie, nepatrí medzi pravidlá, ktoré podmieňujú prístup k činnosti v oblasti služieb alebo jej vykonávanie územným obmedzením najmä vo forme obmedzení stanovených v závislosti od minimálnej vzdialenosti medzi poskytovateľmi, ktoré členské štáty musia oznámiť Európskej komisii v súlade s článkom 15 ods. 7 tejto smernice.

                  3.

                  Článok 3 ods. 1 prvý pododsek a článok 13 ods. 1 prvý pododsek smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/1513 z 9. septembra 2015, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia právnej úprave, ktorá podmieňuje postavenie veternej elektrárne dodržaním minimálnej vzdialenosti medzi veternou elektrárňou a budovami slúžiacimi na bývanie, pokiaľ je táto právna úprava nevyhnutná a primeraná vzhľadom na záväzný národný celkový cieľ dotknutého členského štátu, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 134, 16.4.2018.


title: Vec C-535/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. mája 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – IL a i./Land Nordrhein-Westfalen (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Životné prostredie – Aarhuský dohovor – Smernica 2011/92/EÚ – Posudzovanie vplyvov určitých projektov na životné prostredie – Účasť verejnosti na rozhodovaní – Nezrovnalosti v konaní o povolení projektu – Prístup k spravodlivosti – Obmedzenia stanovené vnútroštátnym právom – Smernica 2000/60/ES – Politika Európskej únie v oblasti vodného hospodárstva – Zhoršenie stavu útvaru podzemnej vody – Spôsoby posudzovania – Právo jednotlivcov prijať opatrenia na zabránenie znečisťovaniu – Aktívna legitimácia pred vnútroštátnymi súdmi)

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/3

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. mája 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – IL a i./Land Nordrhein-Westfalen
      (Vec C-535/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Aarhuský dohovor - Smernica 2011/92/EÚ - Posudzovanie vplyvov určitých projektov na životné prostredie - Účasť verejnosti na rozhodovaní - Nezrovnalosti v konaní o povolení projektu - Prístup k spravodlivosti - Obmedzenia stanovené vnútroštátnym právom - Smernica 2000/60/ES - Politika Európskej únie v oblasti vodného hospodárstva - Zhoršenie stavu útvaru podzemnej vody - Spôsoby posudzovania - Právo jednotlivcov prijať opatrenia na zabránenie znečisťovaniu - Aktívna legitimácia pred vnútroštátnymi súdmi)
      (2020/C 255/03)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: IL, JK, KJ, LI, NG, MH, OF, PE, ako aj RC a SB (ako dedičia QD), TA, UZ, VY a WX

         Žalovaný: Land Nordrhein-Westfalen

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 11 ods. 1 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ z 13. decembra 2011 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie sa má vykladať v tom zmysle, že členským štátom umožňuje stanoviť, že ak procesná vada, ktorou sa vyznačuje rozhodnutie o povolení projektu, nemohla ovplyvniť obsah tohto rozhodnutia, návrh na jeho zrušenie je prípustný len vtedy, ak predmetná vada zbavila žalobcu jeho práva na účasť na rozhodovacom procese v oblasti životného prostredia zaručeného článkom 6 tejto smernice.

                  2.

                  Článok 4 smernice 2000/60/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby príslušný orgán uskutočnil posúdenie dodržiavania povinností, ktoré toto ustanovenie stanovuje, a medzi ktoré patrí povinnosť zabrániť zhoršeniu stavu útvarov tak povrchovej, ako aj podzemnej vody dotknutých projektom, až po povolení projektu.
                  Článok 6 smernice 2011/92 sa má vykladať v tom zmysle, že informácie, ktoré majú byť sprístupnené verejnosti počas konania o povolení projektu, musia obsahovať údaje potrebné na posúdenie vplyvov tohto projektu na vodu vzhľadom na kritériá a povinnosti stanovené osobitne v článku 4 ods. 1 smernice 2000/60.

                  3.

                  Článok 4 ods. 1 písm. b) bod i) smernice 2000/60 sa má vykladať v tom zmysle, že za zhoršenie chemického stavu útvaru podzemnej vody zapríčinené projektom je potrebné považovať jednak prekročenie aspoň jednej z noriem kvality alebo prahových hodnôt v zmysle článku 3 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/118/ES z 12. decembra 2006 o ochrane podzemných vôd pred znečistením a zhoršením kvality a jednak predvídateľné zvýšenie koncentrácie znečisťujúcej látky v prípade, že prahová hodnota pre túto látku je už prekročená. Hodnoty namerané na každom monitorovacom bode sa musia zohľadniť individuálne.

                  4.

                  Článok 1 prvý odsek písm. b) a článok 1 druhý odsek prvá zarážka, ako aj článok 4 ods. 1 písm. b) smernice 2000/60 v spojení s článkom 19 ZEÚ a článkom 288 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že zástupcovia verejnosti dotknutej projektom musia mať možnosť namietať pred príslušnými vnútroštátnymi súdmi porušenie povinností zabrániť zhoršeniu stavu vodných útvarov a zlepšiť ich stav, ak sa ich toto porušenie priamo týka.

         (1)  Ú. v. EÚ C 427, 26.11.2018.


title: Vec C-654/18: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 28. mája 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Stuttgart – Nemecko) – Interseroh Dienstleistungs GmbH/SAA Sonderabfallagentur Baden-Württemberg GmbH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Životné prostredie – Preprava odpadov – Nariadenie (ES) č. 1013/2006 – Postup predchádzajúceho písomného oznámenia a súhlasu – Všeobecné požiadavky na informácie – Príloha III A – Zmes z papiera, lepenky a výrobkov papierenského priemyslu – Položka B3020 prílohy IX Bazilejského dohovoru – Nečistoty – Kontaminácia zmesi inými materiálmi – Zhodnotenie spôsobom prijateľným z hľadiska životného prostredia)

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/4

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 28. mája 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Stuttgart – Nemecko) – Interseroh Dienstleistungs GmbH/SAA Sonderabfallagentur Baden-Württemberg GmbH
      (Vec C-654/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Preprava odpadov - Nariadenie (ES) č. 1013/2006 - Postup predchádzajúceho písomného oznámenia a súhlasu - Všeobecné požiadavky na informácie - Príloha III A - Zmes z papiera, lepenky a výrobkov papierenského priemyslu - Položka B3020 prílohy IX Bazilejského dohovoru - Nečistoty - Kontaminácia zmesi inými materiálmi - Zhodnotenie spôsobom prijateľným z hľadiska životného prostredia)
      (2020/C 255/04)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Stuttgart

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Interseroh Dienstleistungs GmbH

         Žalovaný: SAA Sonderabfallagentur Baden-Württemberg GmbH

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 3 ods. 2 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 zo 14. júna 2006 o preprave odpadu, zmeneného nariadením Komisie (EÚ) 2015/2002 z 10. novembra 2015, sa má vykladať v tom zmysle, že sa neuplatňuje na zmes odpadov z papiera, lepenky a výrobkov papierenského priemyslu, ktorej jednotlivé druhy odpadu patria pod jednu z prvých troch zarážok položky B3020 prílohy IX Bazilejského dohovoru o riadení pohybu nebezpečných odpadov cez hranice štátov a ich zneškodňovaní, podpísaného v Bazileji 22. marca 1989, schváleného v mene Európskeho spoločenstva rozhodnutím Rady 93/98/EHS z 1. februára 1993, prebratej do prílohy V časti 1 zoznamu B tohto nariadenia, a ktorá obsahuje nečistoty do 10 %.

                  2.

                  Článok 3 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 1013/2006, zmeneného nariadením 2015/2002, sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje na takúto zmes odpadov, pokiaľ takáto zmes na jednej strane neobsahuje materiály spadajúce pod štvrtú zarážku položky B3020 prílohy IX uvedeného dohovoru, prebratej do prílohy V časti 1 zoznamu B tohto nariadenia, a na druhej strane spĺňa podmienky stanovené v bode 1 prílohy III A uvedeného nariadenia, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 35, 28.1.2019.


title: Vec C-684/18: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 28. mája 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti – Rumunsko) – World Comm Trading Gfz SRL/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Dane – Daň z pridanej hodnoty (DPH) – Smernica 2006/112/ES – Článok 90 – Články 184 až 186 – Zásada neutrality DPH – Úprava pôvodne vykonaného odpočítania dane – Cenové zľavy poskytované pri dodávkach tovarov v rámci Spoločenstva a vnútroštátnych dodávkach)

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/5

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 28. mája 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti – Rumunsko) – World Comm Trading Gfz SRL/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti
      (Vec C-684/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 90 - Články 184 až 186 - Zásada neutrality DPH - Úprava pôvodne vykonaného odpočítania dane - Cenové zľavy poskytované pri dodávkach tovarov v rámci Spoločenstva a vnútroštátnych dodávkach)
      (2020/C 255/05)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Bucureşti

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: World Comm Trading Gfz SRL

         Žalovaní: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală (ANAF), Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 185 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátne daňové orgány musia uložiť zdaniteľnej osobe úpravu pôvodne vykonaného odpočítania dane z pridanej hodnoty, ak po tom, čo zdaniteľná osoba získala zľavu na vnútroštátne dodávky tovarov, tieto orgány zastávajú názor, že pôvodne vykonané odpočítanie bolo vyššie než odpočítanie, ktoré táto zdaniteľná osoba bola oprávnená vykonať.

                  2.

                  Článok 185 smernice 2006/112 sa má vykladať v tom zmysle, že úpravu pôvodne vykonaného odpočítania dane z pridanej hodnoty (DPH) treba vykonať vo vzťahu k zdaniteľnej osobe so sídlom v jednom členskom štáte, aj keď dodávateľ tejto zdaniteľnej osoby ukončil svoje činnosti v tomto členskom štáte, a aj keď uvedený dodávateľ z tohto dôvodu už nemôže žiadať o vrátenie časti DPH, ktorú zaplatil.

         (1)  Ú. v. EÚ C 44, 4.2.2019.


title: Vec C-796/18: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 28. mája 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemecko) – Informatikgesellschaft für Software-Entwicklung (ISE) mbH/Stadt Köln (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Verejné obstarávanie – Smernica 2014/24/ES – Článok 2 ods. 1 bod 5 – Článok 12 ods. 4 – Článok 18 ods. 1 – Pojem „odplatné zmluvy“ – Zmluva medzi dvoma verejnými obstarávateľmi sledujúcimi spoločný cieľ verejného záujmu – Poskytnutie softvéru určeného na koordináciu zásahov hasičov – Neexistencia peňažnej protihodnoty – Súvislosť s dohodou o spolupráci upravujúcou vzájomné a bezodplatné poskytnutie doplnkových modulov tohto softvéru – Zásada rovnosti zaobchádzania – Zákaz zvýhodňovania súkromného podniku voči jeho konkurentom)

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/6

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 28. mája 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemecko) – Informatikgesellschaft für Software-Entwicklung (ISE) mbH/Stadt Köln
      (Vec C-796/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné obstarávanie - Smernica 2014/24/ES - Článok 2 ods. 1 bod 5 - Článok 12 ods. 4 - Článok 18 ods. 1 - Pojem „odplatné zmluvy“ - Zmluva medzi dvoma verejnými obstarávateľmi sledujúcimi spoločný cieľ verejného záujmu - Poskytnutie softvéru určeného na koordináciu zásahov hasičov - Neexistencia peňažnej protihodnoty - Súvislosť s dohodou o spolupráci upravujúcou vzájomné a bezodplatné poskytnutie doplnkových modulov tohto softvéru - Zásada rovnosti zaobchádzania - Zákaz zvýhodňovania súkromného podniku voči jeho konkurentom)
      (2020/C 255/06)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Informatikgesellschaft für Software-Entwicklung (ISE) mbH

         Žalovaný: Stadt Köln

         za účasti: Land Berlin

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES sa má vykladať v tom zmysle, že dohoda, ktorá jednak stanovuje, že verejný obstarávateľ bezodplatne prenechá inému verejnému obstarávateľovi softvér a jednak je spojená s dohodou o spolupráci, podľa ktorej má každá strana tejto dohody povinnosť bezodplatne poskytnúť druhej strane budúce vlastné rozšírenia tohto softvéru, ktoré prípadne vyvinie, predstavuje „verejnú zákazku“ v zmysle článku 2 ods. 1 bodu 5 tejto smernice, ak z ustanovenia týchto dohôd, ako aj z uplatniteľnej vnútroštátnej právnej úpravy vyplýva, že uvedený softvér bude v zásade prispôsobovaný.

                  2.

                  Článok 12 ods. 4 smernice 2014/24 sa má vykladať v tom zmysle, že spoluprácu medzi verejnými obstarávateľmi možno vylúčiť z pôsobnosti pravidiel verejného obstarávania stanovených touto smernicou, ak sa uvedená spolupráca týka vedľajších činností súvisiacich so službami vo verejnom záujme, ktoré musia byť každým členom tejto spolupráce poskytované, hoci aj individuálne, pokiaľ tieto vedľajšie činnosti prispievajú k účinnému plneniu uvedených služieb vo verejnom záujme.

                  3.

                  Článok 12 ods. 4 smernice 2014/24 v spojení s odôvodnením 33 druhým odsekom a článkom 18 ods. 1 tejto smernice sa má vykladať v tom zmysle, že v súlade so zásadou rovnosti zaobchádzania nesmie spolupráca medzi verejnými obstarávateľmi viesť k zvýhodneniu súkromného podniku voči jeho konkurentom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 93, 11.3.2019.


title: Vec C-33/19: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 28. mája 2020 – Európska komisia/Bulharská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Bezpečnosť železníc – Smernica 2004/49/ES – Článok 21 ods. 1 a 2 – Neexistencia prijatia nevyhnutných opatrení s cieľom zabezpečiť organizačnú nezávislosť vyšetrovacieho orgánu, ako aj jeho samostatný prístup k dostatočným prostriedkom)

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/7

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 28. mája 2020 – Európska komisia/Bulharská republika
      (Vec C-33/19) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Bezpečnosť železníc - Smernica 2004/49/ES - Článok 21 ods. 1 a 2 - Neexistencia prijatia nevyhnutných opatrení s cieľom zabezpečiť organizačnú nezávislosť vyšetrovacieho orgánu, ako aj jeho samostatný prístup k dostatočným prostriedkom)
      (2020/C 255/07)
      Jazyk konania: bulharčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: C. Vrignon, C. Georgieva-Kecsmar a J. Hottiaux, splnomocnené zástupkyne)

         Žalovaná: Bulharská republika (v zastúpení: L. Zaharieva a E. Petranova, splnomocnené zástupkyne)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Bulharská republika tým, že neprijala opatrenia potrebné na zabezpečenie organizačnej nezávislosti vyšetrovacieho orgánu vo vzťahu k manažérovi železničnej infraštruktúry kontrolovanému ministerstvom dopravy, informačných technológií a komunikácií, ako aj nezávislosti tohto orgánu vo vzťahu k tomuto manažérovi, pokiaľ ide o prístup k prostriedkom potrebným na výkon jeho úloh, porušila svoje povinnosti podľa článku 21 ods. 1 a 2 smernice 2004/49/ES Európskeho parlamentu a Rady z 29. apríla 2004 o bezpečnosti železníc spoločenstva a o zmene a doplnení smernice Rady 95/18/ES o udeľovaní licencií železničným podnikom a smernici 2001/14/ES o prideľovaní kapacity železničnej infraštruktúry, vyberaní poplatkov za používanie železničnej infraštruktúry a bezpečnostnej certifikácii (Smernica o bezpečnosti železníc).

                  2.

                  Bulharská republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 122, 1.4.2019.


title: Vec C-309/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 28. mája 2020 – Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos/Európska komisia (Odvolanie – Článok 73 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu – Uznesenie Všeobecného súdu, v ktorom sa konštatuje zjavná neprípustnosť žaloby z dôvodu chýbajúceho vlastnoručného podpisu – Žaloba v papierovej verzii obsahujúca vytlačený overený elektronický podpis)

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/7

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 28. mája 2020 – Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos/Európska komisia
      (Vec C-309/19 P) (1)

      (Odvolanie - Článok 73 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu - Uznesenie Všeobecného súdu, v ktorom sa konštatuje zjavná neprípustnosť žaloby z dôvodu chýbajúceho vlastnoručného podpisu - Žaloba v papierovej verzii obsahujúca vytlačený overený elektronický podpis)
      (2020/C 255/08)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos (v zastúpení: J. Azcárate Olano a E. Almarza Nantes, abogados)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a I. Naglis, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos je povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 263, 5.8.2019.


title: Vec C-634/19 P: Odvolanie podané 25. augusta 2019: CJ proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) z 27. júna 2019 vo veci T-1/19, CJ/Súdny dvor Európskej únie

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/8

      Odvolanie podané 25. augusta 2019: CJ proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) z 27. júna 2019 vo veci T-1/19, CJ/Súdny dvor Európskej únie
      (Vec C-634/19 P)
      (2020/C 255/09)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: CJ (v zastúpení: V. Kolias, dikigoros)

         Ďalší účastník konania: Súdny dvor Európskej únie
      Uznesením zo 16. júna 2020 Súdny dvor (siedma komora) rozhodol, že odvolanie sa zamieta ako zjavne nedôvodné a CJ je povinný nahradiť trovy konania.


title: Veci C-818/19 a C-878/19: Návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Vărchoven kasacionen săd (Bulharsko) 6. novembra 2019 a Sofijski rajonen săd (Bulharsko) 3. decembra 2019 – „Marvik-Pastrogor“ EOOD a „RODES – 08“ EOOD

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/8

      Návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Vărchoven kasacionen săd (Bulharsko) 6. novembra 2019 a Sofijski rajonen săd (Bulharsko) 3. decembra 2019 – „Marvik-Pastrogor“ EOOD a „RODES – 08“ EOOD
      (Veci C-818/19 a C-878/19)
      (2020/C 255/10)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Vărchoven kasacionen săd, Sofijski rajonen săd

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne:„Marvik-Pastrogor“ EOOD, „RODES – 08“ EOOD

         Žalovaní: Dăržavata, predstavlijavana ot ministara na finansite, Narodno sabranie na Republika Bălgarija
      Uznesením z 30. apríla 2020 Súdny dvor (desiata komora) rozhodol, že zjavne nemá právomoc odpovedať na položené otázky.


title: Vec C-26/20 P: Odvolanie podané 20. januára 2020: Rezon OOD proti rozsudku Všeobecného súdu z 20. novembra 2019 vo veci T-101/19, Rezon/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (imot.bg)

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/8

      Odvolanie podané 20. januára 2020: Rezon OOD proti rozsudku Všeobecného súdu z 20. novembra 2019 vo veci T-101/19, Rezon/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (imot.bg)
      (Vec C-26/20 P)
      (2020/C 255/11)
      Jazyk konania: bulharčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Rezon OOD (v zastúpení: M. Yordanova-Harizanova, advokátka)

         Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
      Súdny (komora rozhodujúca o prípustnosti odvolaní) uznesením z 21. apríla 2020 vyhlásil toto odvolanie za zjavne neprípustné.


title: Vec C-165/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Nemecko) 16. apríla 2020 – ET ako insolvenčný správca Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG (AB KG)/Spolková republika Nemecko

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Nemecko) 16. apríla 2020 – ET ako insolvenčný správca Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG (AB KG)/Spolková republika Nemecko
      (Vec C-165/20)
      (2020/C 255/12)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Berlin

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: ET ako insolvenčný správca Air Berlin PLC & Co. Luftverkehrs KG (AB KG)

         Žalovaná: Spolková republika Nemecko

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa smernica 2003/87/ES (1) a smernica 2008/101/ES (2) s ohľadom na odôvodnenie 20 smernice 2008/101/ES vykladať v tom zmysle, že bránia zrušeniu bezplatného pridelenia emisných kvót na leteckú dopravu prevádzkovateľovi lietadiel pre roky 2018 až 2020, ak sa kvóty pridelili na obdobie rokov 2013 až 2020 a prevádzkovateľ lietadiel zastavil svoju činnosť leteckej dopravy v roku 2017 pre platobnú neschopnosť?
                  Má sa článok 3f ods. 1 smernice 2003/87/ES vykladať v tom zmysle, že zrušenie rozhodnutia o pridelení po zastavení činnosti leteckej dopravy z dôvodu platobnej neschopnosti závisí od toho, či iný prevádzkovateľ lietadiel pokračuje vo výkone činnosti leteckej dopravy? Má sa článok 3f ods. 1 smernice 2003/87/ES vykladať v tom zmysle, že v činnosti leteckej dopravy sa pokračuje, ak sa práva na pristátie na takzvaných koordinovaných letiskách (sloty) sčasti (pre lety na krátke a stredne dlhé vzdialenosti insolventnej leteckej dopravnej spoločnosti) odplatne postúpili trom ďalším prevádzkovateľom leteckej dopravy?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
                  Sú ustanovenia článku 10 ods. 5, článku 29, článku 55 ods. 1 písm. a) a ods. 3, ako aj článku 56 nariadenia č. 389/2013 (3) (nariadenie o registrácii z roku 2013) v súlade so smernicou 2003/87/ES a smernicou 2008/101/ES a považujú sa za platné v rozsahu, v akom bránia vydaniu pridelených, avšak doposiaľ nevydaných bezodplatných emisných kvót na leteckú dopravu, v prípade, ak prevádzkovateľ leteckej dopravy zastaví svoju leteckú činnosť z dôvodu platobnej neschopnosti?

                  3.

                  V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:
                  Má sa smernica 2003/87/ES a smernica 2008/101/ES vykladať v tom zmysle, že sa povinne musí pristúpiť k zrušeniu rozhodnutia o bezodplatnom pridelení emisných kvót na leteckú dopravu?

                  4.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku a zápornej odpovede na tretiu otázku:
                  Majú sa článok 3c ods. 3a), článok 28a ods. 1 a 2 a článok 28b ods. 2 smernice 2003/87/ES v znení zmenenom smernicou (EÚ) 2018/410 (4) vykladať v tom zmysle, že tretie obdobie obchodovania nekončí pre prevádzkovateľa lietadiel na konci roku 2020, ale až v roku 2023?

                  5.

                  V prípade zápornej odpovede na štvrtú otázku:
                  Môžu sa nároky na bezodplatné pridelenie ďalších emisných kvót pre prevádzkovateľa lietadiel za tretie obdobie obchodovania po skončení tretieho obdobia obchodovania uspokojiť prostredníctvom emisných kvót zo štvrtého obdobia obchodovania, ak súd uzná nárok na pridelenie až po skončení tretieho obdobia obchodovania alebo neuspokojené nároky na pridelenie zaniknú zároveň s uplynutím tretieho obdobia obchodovania?

         (1)  Smernica 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Únii, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, 2003, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/101/ES z 19. novembra 2008, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2003/87/ES s cieľom začleniť činnosti leteckej dopravy do systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v rámci Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 8, 2009, s. 3).

         (3)  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 389/2013 z 2. mája 2013, ktorým sa zriaďuje register Únie podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES a rozhodnutí Európskeho parlamentu a Rady č. 280/2004/ES a č. 406/2009/ES a ktorým sa zrušujú nariadenia Komisie (EÚ) č. 920/2010 a č. 1193/2011 (Ú. v. EÚ L 122, 2013, s. 1).

         (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/410 zo 14. marca 2018, ktorou sa mení smernica 2003/87/ES s cieľom zlepšiť nákladovo efektívne znižovanie emisií a investície do nízkouhlíkových technológií a rozhodnutie (EÚ) 2015/1814 (Ú. v. EÚ L 76, 2018, s. 3).


title: Vec C-184/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus apygardos administracinis teismas (Litva) 28. apríla 2020 – OT/Vyriausioji tarnybinės etikos komisija (Etická komisia pre vysokých úradníkov)

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/10

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus apygardos administracinis teismas (Litva) 28. apríla 2020 – OT/Vyriausioji tarnybinės etikos komisija (Etická komisia pre vysokých úradníkov)
      (Vec C-184/20)
      (2020/C 255/13)
      Jazyk konania: litovčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Vilniaus apygardos administracinis teismas

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: OT

         Žalovaná: Vyriausioji tarnybinės etikos komisija (Etická komisia pre vysokých úradníkov)

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa podmienka upravená v článku 6 ods. 1 písm. e) nariadenia (1), podľa ktorej spracovanie musí byť nevyhnutné na splnenie úlohy realizovanej vo verejnom záujme alebo pri výkone verejnej moci zverenej prevádzkovateľovi, z hľadiska požiadaviek stanovených v článku 6 ods. 3 nariadenia vrátane požiadavky, že právo členského štátu musí spĺňať cieľ verejného záujmu a byť primerané sledovanému oprávnenému cieľu, a tiež z hľadiska článkov 7 a 8 Charty (2) vykladať v tom zmysle, že vnútroštátne právo nesmie požadovať sprístupňovanie vyhlásení o súkromných záujmoch a ich zverejňovanie na internetovej stránke prevádzkovateľa, ktorým je Vyriausioji tarnybinės etikos komisija (Etická komisia pre vysokých úradníkov), čím sa poskytuje prístup k týmto údajom každému, kto má prístup na internet?

                  2.

                  Má sa zákaz spracovania osobitných kategórií osobných údajov upravený v článku 9 ods. 1 nariadenia vzhľadom na podmienky stanovené v článku 9 ods. 2 nariadenia vrátanie podmienky podľa písm. g), podľa ktorej spracovanie musí byť nevyhnutné z dôvodov významného verejného záujmu na základe práva EÚ alebo práva členského štátu, ktoré sú primerané vzhľadom na sledovaný cieľ, rešpektujú podstatu práva na ochranu údajov a stanovujú vhodné a konkrétne opatrenia na zabezpečenie základných práv a záujmov dotknutej osoby, vykladať aj z hľadiska článkov 7 a 8 Charty v tom zmysle, že vnútroštátne právo nesmie požadovať sprístupňovanie údajov z vyhlásení o súkromných záujmoch, ktoré môžu obsahovať osobné údaje vrátane tých, na základe ktorých sa dajú určiť politické názory danej osoby, jej členstvo v odboroch, sexuálna orientácia a ďalšie osobné informácie, a ich zverejňovanie na internetovej stránke prevádzkovateľa, ktorým je Vyriausioji tarnybinės etikos komisija, čím sa poskytuje prístup k týmto údajom každému, kto má prístup na internet?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov) (Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 1).

         (2)  Charta základných práv Európskej únie (Ú. v. EÚ C 326, 2012, s. 391).


title: Vec C-187/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Ravensburg (Nemecko) 28. apríla 2020 – JL/BMW Bank GmbH, DT/Volkswagen Bank GmbH

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/10

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Ravensburg (Nemecko) 28. apríla 2020 – JL/BMW Bank GmbH, DT/Volkswagen Bank GmbH
      (Vec C-187/20)
      (2020/C 255/14)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Ravensburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: JL, DT

         Žalované: BMW Bank GmbH, Volkswagen Bank GmbH

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 10 ods. 2 písm. l) smernice 2008/48/ES (1) vykladať v tom zmysle, že pri druhu úveru treba prípadne uviesť, že ide o zmluvu o viazanom úvere a/alebo že ide o zmluvu o úvere na dobu určitú?

                  2.

                  Má sa článok 10 ods. 2 písm. d) smernice 2008/48/ES vykladať v tom zmysle, že pri podmienkach, ktoré upravujú čerpanie úveru, v prípade zmlúv o viazanom úvere na financovanie predmetu kúpy, pokiaľ sa suma úveru vyplatí predávajúcemu, treba uviesť, že dlžník je do výšky vyplatenej sumy zbavený svojho záväzku zaplatiť kúpnu cenu a predávajúci mu musí odovzdať kúpenú vec, pokiaľ je kúpna cena úplne zaplatená?

                  3.

                  Má sa článok 10 ods. 2 písm. l) smernice 2008/48/ES vykladať v tom zmysle, že

                              a)

                              sa má v absolútnej hodnote uviesť úroková sadzba pre prípad oneskorených platieb platná v čase uzavretia zmluvy o úvere, resp. sa má v absolútnej hodnote uviesť aspoň referenčná úroková sadzba (v tomto prípade základná úroková sadzba podľa § 247 BGB [Bürgerliches Gesetzbuch, Občiansky zákonník]), z ktorej sa zvýšením (v tomto prípade o päť percentuálnych bodov podľa § 288 ods. 1 druhej vety BGB) vypočíta platná úroková sadzba pre prípad oneskorených platieb?

                              b)

                              sa musí konkrétne vysvetliť mechanizmus úpravy úrokovej sadzby pre prípad oneskorených platieb, resp. sa aspoň musí odkázať na vnútroštátne predpisy, z ktorých je možné odvodiť úpravu úrokovej sadzby pre prípad oneskorených platieb (§ 247 a § 288 ods. 1 druhá veta BGB)?

                  4.

                              a)

                              Má sa článok 10 ods. 2 písm. r) smernice 2008/48/ES vykladať v tom zmysle, že v zmluve o úvere musí byť uvedená konkrétna, pre spotrebiteľa zrozumiteľná metóda výpočtu kompenzácie za predčasné splatenie v prípade predčasného splatenia úveru, aby tak spotrebiteľ mohol aspoň približne vypočítať výšku kompenzácie v prípade predčasného ukončenia?

                              b)

                              [v prípade kladnej odpovede na vyššie uvedenú otázku písm. a)]:
                              Bránia článok 10 ods. 2 písm. r) a článok 14 ods. 1 druhá veta smernice 2008/48/ES vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej v prípade neúplných informácií v zmysle článku 10 ods. 2 písm. r) smernice 2008/48/ES lehota na odstúpenie od zmluvy predsa začína plynúť uzavretím zmluvy a zaniká len právo veriteľa na kompenzáciu za predčasné splatenie úveru?

                  5.

                  Má sa článok 10 ods. 2 písm. s) smernice 2008/48/ES vykladať v tom zmysle, že

                              a)

                              v zmluve o úvere sa musia uviesť aj práva zmluvných strán na ukončenie zmluvy upravené vnútroštátnym právom, najmä tiež právo dlžníka na ukončenie zmluvy zo závažného dôvodu pri zmluvách o úvere na dobu určitú podľa § 314 BGB, a že musí byť výslovne označený paragraf, v ktorom je toto právo na ukončenie zmluvy upravené?

                              b)

                              [v prípade zápornej odpovede na vyššie uvedenú otázku písm. a)]:
                              nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že uvedenie vnútroštátneho osobitného práva na ukončenie zmluvy je povinnou informáciou v zmysle článku 10 ods. 2 písm. s) smernice 2008/48/ES?

                              c)

                              v zmluve o úvere sa musí v prípade všetkých práv zmluvných strán na ukončenie zmluvy o úvere upozorniť na lehotu a formu ukončenia zmluvy, ktoré sú stanovené pre uplatnenie práva na ukončenie zmluvy?

                  6.

                  Má sa článok 10 ods. 2 písm. t) smernice 2008/48/ES vykladať v tom zmysle, že v zmluve o úvere musia byť uvedené podstatné formálne náležitosti sťažnosti a/alebo prostriedku nápravy v rámci mimosúdneho mechanizmu vybavovania sťažností a/alebo zaistenia nápravy? Nie je postačujúce, ak sa v tejto súvislosti odkáže na rokovací poriadok týkajúci sa mimosúdneho mechanizmu vybavovania sťažností a/alebo zaistenia nápravy, ktorý je dostupný na internete?

                  7.

                  Je v prípade zmluvy o spotrebiteľskom úvere vylúčené, aby veriteľ vzniesol voči uplatneniu práva spotrebiteľa na odstúpenie od zmluvy podľa článku 14 ods. 1 prvej vety smernice 2008/48/ES námietku založenú na zániku práva,

                              a)

                              ak jedna z povinných informácií stanovených v článku 10 ods. 2 smernice 2008/48/ES nebola riadne uvedená v zmluve o úvere ani dodatočne riadne poskytnutá, a preto nezačala plynúť lehota na odstúpenie od zmluvy podľa článku 14 ods. 1 smernice 2008/48/ES?

                              b)

                              [v prípade zápornej odpovede na vyššie uvedenú otázku písm. a)]:
                              ak je zánik práva založený v rozhodujúcej miere na dobe, ktorá uplynula od uzavretia zmluvy, a/alebo na úplnom splnení zmluvy oboma zmluvnými stranami a/alebo na tom, že veriteľ disponoval sumou úveru, ktorú získal späť, alebo na vrátení úverových záruk a/alebo (v prípade kúpnej zmluvy spojenej so zmluvou o úvere) na užívaní alebo prevode financovanej veci spotrebiteľom, avšak spotrebiteľ v rozhodujúcom období a v čase, keď nastali rozhodujúce okolnosti, nevedel, že má stále právo na odstúpenie od zmluvy, a ani nie je zodpovedný za to, že o tom nevedel, a veriteľ tiež nemohol predpokladať, že spotrebiteľ o uvedenej okolnosti vie?

                  8.

                  Je v prípade zmluvy o spotrebiteľskom úvere vylúčené, aby veriteľ vzniesol voči uplatneniu práva spotrebiteľa na odstúpenie od zmluvy podľa článku 14 ods. 1 prvej vety smernice 2008/48/ES námietku založenú na zneužití práva,

                              a)

                              ak jedna z povinných informácií stanovených v článku 10 ods. 2 smernice 2008/48/ES nebola riadne uvedená v zmluve o úvere ani dodatočne riadne poskytnutá, a preto nezačala plynúť lehota na odstúpenie od zmluvy podľa článku 14 ods. 1 smernice 2008/48/ES?

                              b)

                              [v prípade zápornej odpovede na vyššie uvedenú otázku písm. a)]:
                              ak je zneužívajúce uplatnenie práva založené v rozhodujúcej miere na dobe, ktorá uplynula od uzavretia zmluvy, a/alebo na úplnom splnení zmluvy oboma zmluvnými stranami a/alebo na tom, že veriteľ disponoval sumou úveru, ktorú získal späť, alebo na vrátení úverových záruk a/alebo (v prípade kúpnej zmluvy spojenej so zmluvou o úvere) na užívaní alebo prevode financovanej veci spotrebiteľom, avšak spotrebiteľ v rozhodujúcom období a v čase, keď nastali rozhodujúce okolnosti, nevedel, že má stále právo na odstúpenie od zmluvy, a ani nie je zodpovedný za to, že o tom nevedel, a veriteľ tiež nemohol predpokladať, že spotrebiteľ o uvedenej okolnosti vie?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS (Ú. v. EÚ L 133, 2008, s. 66).


title: Vec C-208/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski rajonen săd (Bulharsko) 14. mája 2020 – „Toplofikacia Sofia“ EAD, „Čez Elektro Balgaria“ AD, „Agencia za kontrol na prosročeni zadalženia“ EOOD

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski rajonen săd (Bulharsko) 14. mája 2020 – „Toplofikacia Sofia“ EAD, „Čez Elektro Balgaria“ AD, „Agencia za kontrol na prosročeni zadalženia“ EOOD
      (Vec C-208/20)
      (2020/C 255/15)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sofijski rajonen săd

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne:„Toplofikacia Sofia“ EAD, „Čez Elektro Balgaria“ AD, „Agencia za kontrol na prosročeni zadalženia“ EOOD

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa článok 20 ods. 2 písm. a) Zmluvy o fungovaní Európskej únie v spojení s článkom 47 ods. 2 Charty základných práv, zásady zákazu diskriminácie a ekvivalencie procesných opatrení vo vnútroštátnom súdnom konaní, ako aj článok 1 [ods. 1] písm. a) nariadenia (ES) č. 1206/2001 (1) o spolupráci medzi súdmi členských štátov pri vykonávaní dôkazov v občianskych a obchodných veciach, vykladať v tom zmysle, že v prípade, ak vnútroštátne právo konajúceho súdu stanovuje, že tento súd požiada o úradnú informáciu o adrese žalovaného vo svojom vlastnom štáte, a zistí sa, že tento žalovaný sa zdržiava v inom štáte Európskej únie, konajúci vnútroštátny súd je povinný požiadať príslušné orgány štátu, v ktorom má žalovaný pobyt, o informáciu o adrese žalovaného?

                  2.

                  Má sa článok 5 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1215/2012 (2) z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach v spojení so zásadou, že vnútroštátny súd musí zaručiť procesné práva na účinnú ochranu práv vyplývajúcich z právneho poriadku Únie, vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd je pri zisťovaní obvyklého pobytu dlžníka ako podmienky na uskutočnenie jednostranného formálneho konania bez dokazovania, akým je konanie o platobnom rozkaze, ktorú stanovuje vnútroštátne právo, povinný vykladať každé dôvodné podozrenie, že dlžník má obvyklý pobyt v inom štáte Európskej únie, ako nedostatok právneho základu na vydanie platobného rozkazu, resp. ako základ na to, aby platobný rozkaz nenadobudol právoplatnosť?

                  3.

                  Má sa článok 5 ods. 1 nariadenia (EU) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach v spojení so zásadou, že vnútroštátny súd musí zaručiť procesné práva na účinnú ochranu práv vyplývajúcich z právneho poriadku Únie, vykladať v tom zmysle, že ukladá vnútroštátnemu súdu, ktorý po vydaní platobného rozkazu proti určitému dlžníkovi zistil, že tento dlžník pravdepodobne nemá obvyklý pobyt v štáte, v ktorom má tento súd sídlo, a pod podmienkou, že to podľa vnútroštátneho práva predstavuje prekážku vydania platobného rozkazu proti takému dlžníkovi, povinnosť ex offo zrušiť vydaný platobný rozkaz, hoci neexistuje nijaké zákonné ustanovenie, ktoré by to výslovne stanovovalo?

                  4.

                  V prípade, ak je odpoveď na tretiu otázku záporná, majú sa ustanovenia, ktoré sú v nej uvedené, vykladať v tom zmysle, že ukladajú vnútroštátnemu súdu povinnosť zrušiť vydaný platobný rozkaz, ak tento súd vykonal prešetrovanie a s istotou zistil, že dlžník nemá obvyklý pobyt v štáte konajúceho súdu?

         (1)  Ú. v. ES L 174, 2001, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 121.

         (2)  Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 1.


title: Vec C-227/20: Žaloba podaná 1. júna 2020 – Európska komisia/Talianska republika

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/13

      Žaloba podaná 1. júna 2020 – Európska komisia/Talianska republika
      (Vec C-227/20)
      (2020/C 255/16)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: R. Tricot, G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Talianska republika

         Návrhy žalobkyne

      Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  určil, že Talianska republika si tým, že neprijala pravidlá pre sankcie uplatniteľné na porušenia ustanovení článkov 4 a 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 511/2014 zo 16. apríla 2014 o opatreniach na zaistenie súladu pre používateľov Nagojského protokolu o prístupe ku genetickým zdrojom a spravodlivom a rovnocennom spoločnom využívaní prínosov vyplývajúcich z ich používania v Únii (1), neprijala všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie uplatňovania týchto pravidiel a aby stanovené sankcie boli účinné, primerané a odrádzajúce, a tým, že Komisii neoznámila uvedené pravidlá týkajúce sa sankcií do 11. júna 2015, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 11 nariadenia č. 511/2014,

                  —

                  uložil Talianskej republike povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Komisia uvádza, že opatrenia obsahujúce sankcie za porušenie článkov 4 a 7 nariadenia č. 511/2014 Talianska republika ešte neprijala, a to napriek tomu, že jednak uvedené opatrenia mal byť stanovené v právnych poriadkoch členských štátov už od 11. júna 2014, a jednak v nadväznosti na ne mali členské štáty takisto prijať „všetky potrebné opatrenia na zaistenie ich uplatňovania“, ako sa uvádza v poslednej vete článku 11 ods. 1 nariadenia č. 511/2014.
      Okrem toho porušenie článku 11 takéhoto nariadenia sa týka takisto toho, že Talianska republika neoznámila opatrenia týkajúce sa sankcií. V tejto súvislosti podľa posledného odseku článku 11 nariadenia č. 511/2014 mala Talianska republika povinnosť oznámiť Komisii pravidla „uvedená v odseku 1“ tohto ustanovenia, a síce „pravidlá pre sankcie uplatniteľné na porušenia ustanovení článkov 4 a 7“ do 11. júna 2015.

         (1)  Ú. v. EÚ L 150, 2014, s. 59.


title: Vec C-230/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) 3. júna 2020 – AAS „BTA Baltic Insurance Company“/Valsts ieņēmumu dienests

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) 3. júna 2020 – AAS „BTA Baltic Insurance Company“/Valsts ieņēmumu dienests
      (Vec C-230/20)
      (2020/C 255/17)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: AAS „BTA Baltic Insurance Company“

         Odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Valsts ieņēmumu dienests

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa vychádzať z toho, že ručiteľ uvedený v článku 195 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (1) – v znení nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 2700/2000 zo 16. novembra 2000 (2) – sa považuje za dlžníka v zmysle článku 221 ods. 3 [tohto nariadenia], a preto sa na tohto ručiteľa uplatní lehota stanovená v uvedenom článku 221 ods. 3?

                  2.

                  Ak je odpoveď na prvú otázku záporná, možno sa domnievať, že ručiteľ podľa článku 232 ods. 1 písm. a) uvedeného nariadenia je adresátom výkonu rozhodnutia alebo vymáhania dlhu alebo osobou, ktorej sa týka výkon rozhodnutia, a preto sa na tohto ručiteľa uplatnia právne predpisy členského štátu týkajúce sa výkonu rozhodnutia, vrátane právnych predpisov týkajúcich sa lehôt?

                  3.

                  Ak sa podľa uplatniteľných právnych predpisov Európskej únie ručiteľ nepovažuje za dlžníka v zmysle článku 221 ods. 3 nariadenia ani adresáta výkonu rozhodnutia alebo za osobu, ktorej sa týka výkon rozhodnutia, môže sa na ručiteľa uplatniť požiadavka, ktorá vyplýva zo zásady právnej istoty, podľa ktorej sa musí dodržať primeraná premlčacia lehota?

         (1)  Ú. v. ES L 302, 1992, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307.

         (2)  Nariadenie (ES) č. 2700/2000 Európskeho parlamentu a Rady zo 16. novembra 2000, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 311, 2000, s. 17; Mim. vyd. 02/010, s. 239).


title: Vec T-717/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. júna 2020 – B.D./EUIPO – Philicon-97 (PHILIBON) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásení neplatnosti – Slovná ochranná známka Európskej únie PHILIBON – Staršia národná obrazová ochranná známka PHILICON – Relatívny dôvod zamietnutia – Všeobecne známa ochranná známka v zmysle článku 6a Parížskeho dohovoru – Článok 8 ods. 2 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 2 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/15

      Rozsudok Všeobecného súdu z 10. júna 2020 – B.D./EUIPO – Philicon-97 (PHILIBON)
      (Vec T-717/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásení neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie PHILIBON - Staršia národná obrazová ochranná známka PHILICON - Relatívny dôvod zamietnutia - Všeobecne známa ochranná známka v zmysle článku 6a Parížskeho dohovoru - Článok 8 ods. 2 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 2 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2020/C 255/18)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: B.D. – Boyer Develeppement (Moissac, Francúzsko) (v zastúpení: E. Junca, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Lapinskaite, A. Folliard-Monguiral, H. O’Neill a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Philicon-97 AD (Plovdiv, Bulharsko) (v zastúpení: V. Pavlov a M. Lazarov, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 10. októbra 2018 (vec R 375/2018-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásení neplatnosti medzi Philicon 97 a B. D. – Boyer Developpement

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  B. D. – Boyer Developpement je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 54, 11.2.2019.


title: Vec T-105/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. júna 2020 – Louis Vuitton Malletier/EUIPO – Wisniewski (Zobrazenie šachovnicového vzoru) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu – Obrazová ochranná známka zobrazujúca šachovnicový vzor – Absolútny dôvod zamietnutia – Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti – Známe skutočnosti – Rozlišovacia spôsobilosť nadobudnutá používaním – Celkové posúdenie dôkazov o rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním – Článok 7 ods. 1 písm. b) a ods. 3 nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Článok 59 ods. 1 a 2 nariadenia 2017/1001“)

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/16

      Rozsudok Všeobecného súdu z 10. júna 2020 – Louis Vuitton Malletier/EUIPO – Wisniewski (Zobrazenie šachovnicového vzoru)
      (Vec T-105/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu - Obrazová ochranná známka zobrazujúca šachovnicový vzor - Absolútny dôvod zamietnutia - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti - Známe skutočnosti - Rozlišovacia spôsobilosť nadobudnutá používaním - Celkové posúdenie dôkazov o rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním - Článok 7 ods. 1 písm. b) a ods. 3 nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Článok 59 ods. 1 a 2 nariadenia 2017/1001“)
      (2020/C 255/20)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Louis Vuitton Malletier (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi, N. Parrotta a P.-Y. Gautier, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: V. Ruzek a H. O’Neillm splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Norbert Wisniewski (Varšava, Poľsko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 22. novembra 2018 (vec R 274/2017-2), týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi N. Wisniewskim a spoločnosťou Louis Vuitton Malletier

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 22. novembra 2018 (vec R 274/2017-2) sa zrušuje.

                  2.

                  EUIPO znáša trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 139, 15.4.2019.


title: Vec T-577/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. júna 2020 – Leinfelder Uhren München/EUIPO – Schafft (Leinfelder) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie vo veci zrušenia – Slovná ochranná známka Európskej únie Leinfelder – Neexistencia riadneho používania ochrannej známky – Článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Zneužitie práva“)

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/17

      Rozsudok Všeobecného súdu z 10. júna 2020 – Leinfelder Uhren München/EUIPO – Schafft (Leinfelder)
      (Vec T-577/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie vo veci zrušenia - Slovná ochranná známka Európskej únie Leinfelder - Neexistencia riadneho používania ochrannej známky - Článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Zneužitie práva“)
      (2020/C 255/21)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: S. Lüft, Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Thomas Schafft (Mníchov) (v zastúpení: V. Sandulache, Rechtsanwalt)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. mája 2019 (spojené veci R 1930/2018-2 a R 1937/2018-2) týkajúcemu sa konania vo veci zrušenia medzi T. Schafftom a spoločnosťou Leinfelder Uhren München

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 328, 30.9.2019.


title: Vec T-561/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 11. júna 2020 – Lípidos Santiga/Komisia („Žaloba o neplatnosť – Energetika – Smernica (EÚ) 2018/2001 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov – Obmedzenie používania biopalív vyrobených z plodín určených na výživu ľudí alebo zvierat – Delegované nariadenie (EÚ) 2019/807 – Definícia surovín s vysokým rizikom nepriamej zmeny využívania pôdy (NZVP) – Palmový olej – Aktívna legitimácia – Neexistencia priamej dotknutosti – Neprípustnosť“)

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/17

      Uznesenie Všeobecného súdu z 11. júna 2020 – Lípidos Santiga/Komisia
      (Vec T-561/19) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Energetika - Smernica (EÚ) 2018/2001 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov - Obmedzenie používania biopalív vyrobených z plodín určených na výživu ľudí alebo zvierat - Delegované nariadenie (EÚ) 2019/807 - Definícia surovín s vysokým rizikom nepriamej zmeny využívania pôdy (NZVP) - Palmový olej - Aktívna legitimácia - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“)
      (2020/C 255/22)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Lípidos Santiga, SA (Santa Perpètua de Mogoda, Španielsko) (v zastúpení: P. Muñiz Fernández, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J.-F. Brakeland a Y. Marinova, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podľa článku 263 ZFEÚ o čiastočné zrušenie delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2019/807 z 13. marca 2019, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/2001, pokiaľ ide o určenie surovín s vysokým rizikom nepriamej zmeny využívania pôdy, pri ktorých sa pozoruje významné rozšírenie produkčnej plochy na pôdu s vysokými zásobami uhlíka, a o certifikáciu biopalív, biokvapalín a palív z biomasy s nízkym rizikom nepriamej zmeny využívania pôdy (Ú. v. EÚ L 133, 2019, s. 1)

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Lípidos Santiga, SA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 328, 30.9.2019.


title: Vec T-652/19 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 11. júna 2020 – Elevolution – Engenharia/Komisia („Konanie o nariadení predbežného opatrenia – Verejné zmluvy na stavebné práce – Návrh na odklad vykonateľnosti – Neexistencia naliehavosti“)

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/18

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 11. júna 2020 – Elevolution – Engenharia/Komisia
      (Vec T-652/19 R)
      („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Verejné zmluvy na stavebné práce - Návrh na odklad vykonateľnosti - Neexistencia naliehavosti“)
      (2020/C 255/23)
      Jazyk konania: portugalčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Elevolution – Engenharia, S.A. (Amadora, Portugalsko) (v zastúpení: M. Marques Mendes, R. Campos, A. Dias Henriques, M. Troncoso Ferrer a C. García Fernández, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Dintilhac a I. Melo Sampaio, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie z 12. júla 2019, ktorým sa žalobkyňa na obdobie tri roky vylučuje z účasti na verejných obstarávaniach a z prideľovania grantov financovaných z Európskeho rozvojového fondu (ERF) v rámci nariadenia Rady (EÚ) 2015/323 z 2. marca 2015 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na 11. Európsky rozvojový fond (Ú. v. EÚ L 58, 2015, s. 17) a ktorým sa nariaďuje uverejnenie informácie o nariadenom vylúčení na internetových stránkach Komisie.

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-77/20 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 8. júna 2020 – Ascenza Agro/Komisia („Konanie o nariadení predbežného opatrenia – Prípravky na ochranu rastlín – Nariadenie (ES) č. 1107/2009 – Neobnovenie schválenia účinnej látky chlórpyrifos-metyl – Návrh na odklad výkonu – Neexistencia naliehavosti – Vážna a nenapraviteľná ujma – Neexistencia“)

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/18

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 8. júna 2020 – Ascenza Agro/Komisia
      (Vec T-77/20 R)
      („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Prípravky na ochranu rastlín - Nariadenie (ES) č. 1107/2009 - Neobnovenie schválenia účinnej látky chlórpyrifos-metyl - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti - Vážna a nenapraviteľná ujma - Neexistencia“)
      (2020/C 255/24)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ascenza Agro, SA (Setúbal, Portugalsko) (v zastúpení: K. Van Maldegem, P. Sellar, advokáti, a G. McElwee, solicitor)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Dawes, F. Castilla Contreras a I. Naglis, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článkoch 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2020/17 z 10. januára 2020 o neobnovení schválenia účinnej látky chlórpyrifos-metyl v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zmene prílohy k vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) č. 540/2011 (Ú. v. EÚ L 7, 2020, s. 11)

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-77/20 RII: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 8. júna 2020 – Industrias Afrasa/Komisia („Konanie o nariadení predbežného opatrenia – Prípravky na ochranu rastlín – Nariadenie (ES) č. 1107/2009 – Neobnovenie schválenia účinnej látky chlórpyrifos-metyl – Návrh na odklad výkonu – Neexistencia naliehavosti – Vážna a nenapraviteľná ujma – Neexistencia“)

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/19

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 8. júna 2020 – Industrias Afrasa/Komisia
      (Vec T-77/20 RII)
      („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Prípravky na ochranu rastlín - Nariadenie (ES) č. 1107/2009 - Neobnovenie schválenia účinnej látky chlórpyrifos-metyl - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti - Vážna a nenapraviteľná ujma - Neexistencia“)
      (2020/C 255/25)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Industrias Afrasa, SA (Paterna, Španielsko) (v zastúpení: K. Van Maldegem, P. Sellar, advokáti, a G. McElwee, solicitor)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Dawes, F. Castilla Contreras a I. Naglis, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článkoch 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2020/17 z 10. januára 2020 o neobnovení schválenia účinnej látky chlórpyrifos-metyl v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zmene prílohy k vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) č. 540/2011 (Ú. v. EÚ L 7, 2020, s. 11)

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-296/20: Žaloba podaná 12. mája 2020 – Foz/Rada

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/21

      Žaloba podaná 12. mája 2020 – Foz/Rada
      (Vec T-296/20)
      (2020/C 255/27)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Amer Foz (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (v zastúpení: L. Cloquet, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie rozhodnutie Rady (SZBP) 2020/212 zo 17. februára 2020, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (1), v rozsahu, v akom sa týka žalobcu,

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2020/211 zo 17. februára 2020, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (2), v rozsahu, v akom sa týka žalobcu, a

                  —

                  rozhodol, že Rada znáša vlastné trovy konania v plnom rozsahu a nahradí trovy konania vzniknuté žalobcovi.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení skutkového stavu.

                              —

                              Žalobca tvrdí, že Rada sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia skutkového stavu, keď dospela k záveru, že podporuje Asadov režim a má z neho prospech.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení všeobecnej zásady proporcionality.

                              —

                              Žalobca tvrdí, že ekonomické dôsledky sankcií, ktoré voči nemu boli prijaté, sú zničujúce a neprimerané v porovnaní s cieľmi napadnutých aktov.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na neprimeranom porušení práva na vlastníctvo a na výkon povolania.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na zneužití právomoci.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti uviesť odôvodnenie.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení práva na obhajobu a práva na spravodlivý proces.

         (1)  Ú. v. EÚ L 43I, 2020, s. 6.

         (2)  Ú. v. EÚ L 43I, 2020, s. 1.


title: Vec T-297/20: Žaloba podaná 22. mája 2020 – Fashioneast a AM.VI./EUIPO – Moschillo (RICH JOHN RICHMOND)

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/22

      Žaloba podaná 22. mája 2020 – Fashioneast a AM.VI./EUIPO – Moschillo (RICH JOHN RICHMOND)
      (Vec T-297/20)
      (2020/C 255/28)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Fashioneast Sàrl (Luxemburg, Luxembursko), AM.VI. (Neapol, Taliansko) (v zastúpení: A. Camusso a M. Baghetti, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Moschillo Srl (Avellimo, Taliansko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyne

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie RICH JOHN RICHMOND – prihláška č. 3 815 149

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 16/03/2020 vo veci R 1381/2019-2

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  určil, že žalobkyne sú oslobodené od povinnosti znášať trovy odvolacieho konania a konania o vyhlásenie neplatnosti,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 58 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 18 nariadenia (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-325/20: Žaloba podaná 25. mája 2020 – Unger Marketing International/EUIPO – Orben Wasseraufbereitung (čističky vody)

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/23

      Žaloba podaná 25. mája 2020 – Unger Marketing International/EUIPO – Orben Wasseraufbereitung (čističky vody)
      (Vec T-325/20)
      (2020/C 255/29)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Unger Marketing International LLC (Bridgeport, Connecticut, Spojené štáty) (v zastúpení: T. Huber a K. von Seydlitz-Brandl, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Orben Wasseraufbereitung GmbH & Co. KG (Wiesbaden, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ sporného dizajnu: žalobkyňa

         Dotknutý sporný dizajn: medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 2 555 425-0002

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 26. februára 2020 vo veci R 740/2018-3

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  rozhodol, že EUIPO znáša vlastné trovy konania a nahradí trovy konania vynaložené spoločnosťou Unger,

                  —

                  uložil ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane trov vzniknutých žalobkyni, v prípade, že by sa ďalší účastník konania pred odvolacím senátom stal v prejednávanej veci vedľajším účastníkom konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 nariadenia Rady (ES) 6/2002,

                  —

                  porušenie článku 65 ods. 1 písm. f) nariadenia Rady (ES) 6/2002.


title: Vec T-332/20: Žaloba podaná 29. mája 2020 – König Ludwig International/EUIPO (Royal Bavarian Beer)

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/23

      Žaloba podaná 29. mája 2020 – König Ludwig International/EUIPO (Royal Bavarian Beer)
      (Vec T-332/20)
      (2020/C 255/30)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: König Ludwig International GmbH & Co. KG (Geltendorf, Nemecko) (v zastúpení: O. Spuhler a J. Stock, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis ochrannej známky Royal Bavarian Beer označujúci Európsku úniu – prihláška č. 1 384 147

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 1. apríla 2020 veci R 1714/2019-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 v spojení s článkom 94 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001, a práva byť vypočutý,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 @@,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a článku 7 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 1 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-333/20: Žaloba podaná 1. júna 2020 – Fidia farmaceutici/EUIPO – Giuliani (IALO TSP)

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/24

      Žaloba podaná 1. júna 2020 – Fidia farmaceutici/EUIPO – Giuliani (IALO TSP)
      (Vec T-333/20)
      (2020/C 255/31)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Fidia farmaceutici SpA (Abano Terme, Taliansko) (v zastúpení: R. Kunz Hallstein a H. Kunz-Hallstein, lawyers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Giuliani SpA (Miláno, Taliansko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie IALO TSP – prihláška č. 17 676 27

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 17. marca 2020 vo veci R 2107/2019-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania; subsidiárne navrhuje, aby Všeobecný súd v prípade, že do konania vstúpi ako vedľajší účastník ďalší účastník konania pred odvolacím senátom, rozhodol, že trovy konania znášajú EUIPO a vedľajší účastník konania spoločne a nerozdielne.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 165 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001, ako aj článku 32 písm. f) a článku 39 ods. 5 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625,

                  —

                  porušenie článku 166 ods. 4 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001, ako aj článku 32 písm. f) a článku 39 ods. 5 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001, ku ktorému došlo tým, že v napadnutom rozhodnutí odvolacieho senátu nie je uvedené odôvodnenie,

                  —

                  porušenie zásad rovnakého zaobchádzania a riadnej správy veci verejných.


title: Vec T-337/20: Žaloba podaná 27. mája 2020 – Hochmann Marketing/EUIPO (bittorrent)

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/25

      Žaloba podaná 27. mája 2020 – Hochmann Marketing/EUIPO (bittorrent)
      (Vec T-337/20)
      (2020/C 255/32)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Hochmann Marketing GmbH (Neu-Isenburg, Nemecko) (v zastúpení: J. Jennings, Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie bittorrent – slovná ochranná známka Európskej únie č. 3 216 439.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 30. marca 2020 vo veci R 187/2020-4.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  z právneho hľadiska závažne nesprávne posúdenie, pretože premena rakúskej ochrannej známky nie je zjavne vylúčená,

                  —

                  porušenie článku 47 Charty základných práv Európskej únie, ako aj svojvoľná domnienka, ktorú žalobkyňa vôbec nepodložila, že je nutné uznať používanie v Rakúsku,

                  —

                  porušenie článku 103 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  závažná procesná vada a nesprávne právne posúdenie v rozsahu, v akom odvolací senát spochybnil konštatovanie a úmysel Úradu, že premena na nemeckú ochrannú známku bola z právneho hľadiska správna,

                  —

                  porušenie článku 47 Charty základných práv Európskej únie, opakovaným spochybnením dôkazov o používaní predložených v konaní C-118/18 P,

                  —

                  procesná vada a porušenie článku 47 Charty základných práv Európskej únie, pretože po skončení konania existoval ekonomický záujem žalobkyne,

                  —

                  závažná procesná vada a nesprávne právne porušenie z dôvodu nezohľadnenia tvrdení obsiahnutých vo vyjadrení vedľajšieho účastníka konania z 23. septembra 2019 z dôvodu údajnej prihlášky národnej ochrannej známky žalobkyne nepodanej v dobrej viere,

                  —

                  z právneho hľadiska závažné nesprávne posúdenie z dôvodu vylúčenia premeny podľa článku 139 ods. 2 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 v dôsledku rozsudku vo veci C-149/11,

                  —

                  závažná procesná chyba a nesprávne právne posúdenie, keďže pripomienky úrady boli vyžiadané až po vyhlásení neplatnosti rakúskej ochrannej známky a úrad sa doteraz nevyjadril k tvrdeniam žalobkyne v jej žiadosti o premenu,

                  —

                  nesprávne právne pochybenie, pokiaľ ide o trovy konania.


title: Vec T-341/20: Žaloba podaná 29. mája 2020 – EAB/EUIPO (RADIOSHUTTLE)

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/26

      Žaloba podaná 29. mája 2020 – EAB/EUIPO (RADIOSHUTTLE)
      (Vec T-341/20)
      (2020/C 255/33)
      Jazyk konania: švédčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: EAB AB (Smålandsstenar, Švédsko) (v zastúpení: J. Norderyd a C. Sundén, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie RADIOSHUTTLE – prihláška č. 179 709 13

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 23. marca 2020 vo veci R 1428/2019-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) a článku 7 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-355/20: Žaloba podaná 5. júna 2020 – Krasnyj Octyabr/EUIPO – Spółdzielnia „Pokój“ (Pokój TRADYCJA JAKOŚĆ KRÓWKA SŁODKIE CHWILE Z DZIECIŃSTWA TRADYCYJNA RECEPTURA)

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/26

      Žaloba podaná 5. júna 2020 – Krasnyj Octyabr/EUIPO – Spółdzielnia „Pokój“ (Pokój TRADYCJA JAKOŚĆ KRÓWKA SŁODKIE CHWILE Z DZIECIŃSTWA TRADYCYJNA RECEPTURA)
      (Vec T-355/20)
      (2020/C 255/34)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: PAO Moscow Confectionery Factory „Krasnyj Octyabr“ (Moskva, Rusko) (v zastúpení: M. Geitz a J. Stock, laywers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Spółdzielnia „Pokój“ (Bielsko-Biała, Poľsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie Pokój TRADYCJA JAKOŚĆ KRÓWKA SŁODKIE CHWILE Z DZIECIŃSTWA TRADYCYJNA RECEPTURA – ochranná známka Európskej únie č. 15 371 305

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 2. apríla 2020 vo veci R 1974/2019-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 60 ods. 1 v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-356/20: Žaloba podaná 8. júna 2020 – Jiruš/EUIPO – Nile Clothing (Racing Syndicate)

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/27

      Žaloba podaná 8. júna 2020 – Jiruš/EUIPO – Nile Clothing (Racing Syndicate)
      (Vec T-356/20)
      (2020/C 255/35)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Václav Jiruš (Vitín, Česká republika) (v zastúpení: J. Zedníková, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Nile Clothing AG (Sutz, Švajčiarsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobca

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie Racing Syndicate – ochranná známka Európskej únie č. 11 801 065

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásenie neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 31. marca 2020 vo veci R 1488/2019-5

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a vrátil vec na nové posúdenie,

                  —

                  uložil ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom povinnosť nahradiť žalobcovi všetky trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 72 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/28

      Žaloba podaná 8. júna 2020 – Team Beverage/EUIPO – Zurich Deutscher Herold Lebensversicherung (Team Beverage)
      (Vec T-359/20)
      (2020/C 255/36)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Team Beverage AG (Bremen, Nemecko) (v zastúpení: O. Spieker, A. Schönfleisch, N. Willich a N. Achilles, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Zurich Deutscher Herold Lebensversicherung AG (Bonn, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie Team Beverage – prihláška č. 17 665 704

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 8. apríla 2020 vo veci R 2727/2019-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článkov 18 a 47 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 v spojení s článkom 10 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.