title: Vec T-367/14: Žaloba podaná 28. mája 2014 – August Storck/ÚHVT – Chiquita Brands (Fruitfuls)

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/33

         Žaloba podaná 28. mája 2014 – August Storck/ÚHVT – Chiquita Brands (Fruitfuls)
   (Vec T-367/14)
   2014/C 261/57
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: August Storck KG (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: I. Rohr, A. C. Richter, P. Goldenbaum a T. Melchert, lawyers)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Chiquita Brands LLC (Charlotte, Spojené štáty)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 27. marca 2014 vo veci R 1580/2013-5,

               —

               nariadil žalovanému, aby znášal vlastné trovy konania a nahradil trovy konania žalobkyne, a v prípade, že Chiquita Brands LLC vstúpi ako ďalší účastník do konania, nariadil Chiquita Brands LLC, aby znášala vlastné trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na zrušenie: svetová ochranná známka „Fruitfuls“ pre tovary v triede 30 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 5 0 14  519.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha zrušenia ochrannej známky Spoločenstva: Chiquita Brands LLC.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: zrušenie ochrannej známky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 51 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-43/06: Žaloba podaná  27. januára 2006  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Portugalskej republike

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/12

         Žaloba podaná 27. januára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Portugalskej republike
   (Vec C-43/06)
   (2006/C 86/20)
   Jazyk konania: portugalčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: H. Stølbæk a P. Andrade, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 27. januára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Portugalskej republike.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že Portugalská republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2 a 10 smernice 85/384/EHS (1) tým, že od osôb, ktoré získali formálnu kvalifikáciu v odbore architektúra v iných členských štátoch, ale nie sú zapísané v komore architektov žiadneho členského štátu, vyžaduje, aby vykonali skúšku na účely zápisu do portugalskej komory architektov;

               —

               zaviazal Portugalskú republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia podala žalobu o nesplnenie povinnosti proti Portugalskej republike, pretože sa domnieva, že tento štát si nesplnil v plnom rozsahu povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo smernice 85/384.
   Hoci je pravda, že Portugalská republika si splnila povinnosti stanovené v uvedenej smernici prijatím zákonného dekrétu č. 14/90 z 8. januára, uverejnenie zákonného dekrétu č. 176/98 z 3. júla predstavovalo krok späť.
   Podľa zákonného dekrétu č. 176/98 portugalská komora architektov vyžaduje na zápis do komory vykonanie skúšky od architektov, ktorí získali titul v inom členskom štáte, nie sú však zapísaní v príslušnej komore.
   Architekti z iných členských štátov, ktorí nie sú zapísaní v príslušných komorách, tak majú povinnosť vykonať skúšky z architektúry v hostiteľskom štáte, keďže ak nie sú zapísaní v portugalskej komore architektov, nemôžu v Portugalsku činnosť architekta vykonávať.
   Komisia sa domnieva, že táto situácia je protiprávna, lebo nie je v súlade s tým, čo je stanovené v smernici 85/384. Táto smernica na rozdiel od portugalského štátu nerozlišuje medzi akademickými a odbornými titulmi. Uznávanie titulov v sektorových režimoch je automatické. Ak vzdelanie a odborná príprava spĺňajú požiadavky článkov 3 a 4 smernice 85/384, členský štát musí titul uznať a architektom pochádzajúcim z iných členských štátov umožniť vykonávanie ich činnosti pod titulom architekt.

      (1)  Smernica Rady z 10. júna 1985 o vzájomnom uznávaní diplomov, osvedčení a iných dokladov o formálnych kvalifikáciách v oblasti architektúry a o opatreniach na uľahčenie účinného uplatňovania práva usadiť sa a slobody poskytovať služby (Ú. v. ES L 223, s. 15; Mim. vyd. 06/001, s. 118).


title: Vec C-440/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 3. októbra 2012 — Metropol Spielstätten Unternehmergesellschaft (haftungsbeschränkt)/Finanzamt Hamburg-Bergedorf

text:
               15.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 3. októbra 2012 — Metropol Spielstätten Unternehmergesellschaft (haftungsbeschränkt)/Finanzamt Hamburg-Bergedorf
   (Vec C-440/12)
   2012/C 389/06
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Hamburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Metropol Spielstätten Unternehmergesellschaft (haftungsbeschränkt)

      Žalovaný: Finanzamt Hamburg-Bergedorf

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 401 [v spojení s článkom 135 ods. 1 písm. i)] smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) vykladať v tom zmysle, že daň z pridanej hodnoty a špeciálna vnútroštátna daň z hazardných hier sa smú vyberať len alternatívne, a nie kumulatívne?

               2.

               Iba v prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
               Pokiaľ sa podľa vnútroštátnych predpisov v prípade hazardných hier vyberá tak daň z pridanej hodnoty, ako aj špeciálna daň, vedie to k oslobodeniu od dane z pridanej hodnoty alebo k oslobodeniu od špeciálnej dane, alebo sa rozhodnutie o tom, ktorá z týchto dvoch daní sa nesmie vybrať, riadi vnútroštátnym právom?

               3.

               Majú sa článok 1 ods. 2 prvá veta a článok 73 smernice 2006/112 vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnemu predpisu alebo praxi, podľa ktorých sa pri prevádzkovaní herných zariadení s možnosťou výhry po uplynutí určitého obdobia použije obsah pokladne prístroja („elektronicky počítaná pokladňa“) ako základ dane?

               4.

               Iba v prípade kladnej odpovede na tretiu otázku:
               Ako sa má určiť základ dane iným spôsobom?

               5.

               Majú sa článok 1 ods. 2 prvá veta a článok 73 smernice 2006/112 vykladať v tom zmysle, že výber dane z pridanej hodnoty predpokladá, že podnikateľ môže preniesť daň z pridanej hodnoty na príjemcu plnenia? Prípadne čo sa má rozumieť pod prenosom? Patrí k prenosu predovšetkým právna prípustnosť adekvátne vyššej ceny za tovar alebo službu?

               6.

               Iba ak je v prípade piatej otázky podmienkou právna prípustnosť vyššej ceny:
               Majú sa článok 1 ods. 2 prvá veta a článok 73 smernice 2006/112 vykladať v tom zmysle, že predpisy, ktoré obmedzujú protihodnotu za tovar alebo služby podliehajúce dani z pridanej hodnoty, sa v súlade s právom Únie majú uplatňovať tak, že stanovená protihodnota sa nepovažuje za protihodnotu vrátane dane z pridanej hodnoty, ale za protihodnotu, ku ktorej treba pripočítať daň z pridanej hodnoty, a to aj v prípade, ak ide o vnútroštátne predpisy upravujúce protihodnotu, ktoré to vo svojom znení vyslovene nestanovujú?

               7.

               Iba v prípade kladnej odpovede na piatu otázku a zápornej odpovede na šiestu a tretiu otázku:
               Má sa v tomto prípade nevyberať daň z pridanej hodnoty z celého obratu herných zariadení, alebo sa má vybrať len z tej časti obratu, pri ktorej nie je možný prenos, a ako sa táto časť potom určuje — podľa toho, pri ktorých obratoch sa nemôže zvýšiť vklad na jednu hru, alebo podľa toho, pri ktorých obratoch sa nemôže zvýšiť obsah pokladne za hodinu?

               8.

               Má sa článok 1 ods. 2 smernice 2006/112 vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej úprave neharmonizovanej dane, podľa ktorej sa presná suma splatnej dane z pridanej hodnoty započíta voči tejto dani?

               9.

               Iba v prípade kladnej odpovede na ôsmu otázku:
               Vedie započítanie dane z pridanej hodnoty voči vnútroštátnej neharmonizovanej dani v prípade podnikateľov, ktorým je táto daň uložená, k tomu, že daň z pridanej hodnoty sa nesmie vyberať od ich konkurentov, ktorí síce nepodliehajú tejto dani, ale inej špeciálnej dani, a v prípade ktorých takéto započítanie nie je stanovené?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec T-410/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. mája 2009 — Jurado Hermanos/ÚHVT (JURADO) ( Ochranná známka Spoločenstva — Slovná ochranná známka Spoločenstva JURADO — Nepodanie žiadosti o obnovu majiteľom ochrannej známky — Výmaz ochrannej známky po uplynutí ochrannej doby — Žiadosť o restitutio in integrum podaná výlučným držiteľom licencie )

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/37

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. mája 2009 — Jurado Hermanos/ÚHVT (JURADO)
   (Vec T-410/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Slovná ochranná známka Spoločenstva JURADO - Nepodanie žiadosti o obnovu majiteľom ochrannej známky - Výmaz ochrannej známky po uplynutí ochrannej doby - Žiadosť o restitutio in integrum podaná výlučným držiteľom licencie“)
   2009/C 153/71
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Jurado Hermanos, SL (Alicante, Španielsko) (v zastúpení: C. Martín Álvarez, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Montalto a P. López Fernández de Corres, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. septembra 2007 (vec R 866/2007-2), týkajúcemu sa žiadosti o restitutio in integrum podanej žalobcom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Jurado Hermanos, SL, je povinný nahradiť trovy konania vrátane trov spojených s konaním o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 8, 12.1.2008.


title: Vec C-303/09: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 14. júla 2011 — Európska komisia/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Štátna pomoc — Pomoc podnikom, ktoré realizovali investície v obciach postihnutých prírodnými katastrofami v roku 2002 — Vymáhanie)

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/3

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 14. júla 2011 — Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-303/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Štátna pomoc - Pomoc podnikom, ktoré realizovali investície v obciach postihnutých prírodnými katastrofami v roku 2002 - Vymáhanie)
   2011/C 269/04
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn, V. Di Bucci a E. Righini, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnený zástupca, D. Del Gaizo a P. Gentili, advokáti)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie v stanovenej lehote opatrení potrebných na dosiahnutie súladu s článkami 2, 5 a 6 rozhodnutia Komisie 2005/315/ES zo 20. októbra 2004 o režime pomoci, ktorú uplatňovala Talianska republika v prospech podnikov, ktoré realizovali investície v obciach postihnutých prírodnými katastrofami v roku 2002 [oznámené 22. októbra 2004 K(2004) 3893] (Ú. v. EÚ L 100, s. 46)

      Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že neprijala v stanovených lehotách všetky opatrenia potrebné na vrátenie celej sumy pomoci poskytnutej na základe režimu pomoci vyhlásenej za protiprávnu a nezlučiteľnú so spoločným trhom rozhodnutím Komisie 2005/315/ES zo 20. októbra 2004 o režime pomoci, ktorú uplatňovala Talianska republika v prospech podnikov, ktoré realizovali investície v obciach postihnutých prírodnými katastrofami v roku 2002 od jej príjemcov, nesplnila povinnosti vyplývajúce z článku 5 tohto rozhodnutia.

               2.

               Talianska republika sa zaväzuje na náhradu trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 256, 24.10.2009.


title: Vec C-16/15: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 14. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Contencioso-Administrativo n° 4 de Madrid – Španielsko) – María Elena Pérez López/Servicio Madrileño de Salud (Comunidad de Madrid) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Smernica 1999/70/ES — Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP — Doložky 3 až 5 — Opakovane uzatvárané pracovné zmluvy na dobu určitú v oblasti verejného zdravia — Opatrenia na zabránenie zneužívaniu opakovane zakladaných pracovnoprávnych vzťahov na dobu určitú — Sankcie — Prekvalifikovanie pracovnoprávneho vzťahu — Nárok na náhradu)

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/12

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 14. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Madrid – Španielsko) – María Elena Pérez López/Servicio Madrileño de Salud (Comunidad de Madrid)
   (Vec C-16/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 1999/70/ES - Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP - Doložky 3 až 5 - Opakovane uzatvárané pracovné zmluvy na dobu určitú v oblasti verejného zdravia - Opatrenia na zabránenie zneužívaniu opakovane zakladaných pracovnoprávnych vzťahov na dobu určitú - Sankcie - Prekvalifikovanie pracovnoprávneho vzťahu - Nárok na náhradu))
   (2016/C 419/14)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Madrid

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: María Elena Pérez López

      Žalovaný: Servicio Madrileño de Salud (Comunidad de Madrid)

      Výrok rozsudku

               1.

               Doložka 5 bod 1 písm. a) rámcovej dohody o práci na dobu určitú, uzavretej 18. marca 1999, ktorá sa nachádza v prílohe smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby orgány dotknutého členského štátu uplatňovali takú vnútroštátnu právnu úpravu, o akú ide vo veci samej, spôsobom, že:

                           —

                           opakované obnovovanie pracovných zmlúv na dobu určitú vo verejnom zdravotníctve sa považuje za odôvodnené „objektívnymi dôvodmi“ v zmysle uvedenej doložky na základe toho, že tieto zmluvy sú založené na zákonných ustanoveniach, ktoré umožňujú, aby tieto zmluvy boli obnovované na účely zabezpečenia výkonu určitých služieb dočasnej, prechodnej alebo mimoriadnej povahy, hoci v skutočnosti sú uvedené potreby trvalé a dlhodobé,

                           —

                           neexistuje nijaká povinnosť príslušného správneho orgánu vytvoriť stále pracovné miesta, prostredníctvom ktorých sa skončí zamestnávanie príležitostných zamestnancov vo verejnej službe, pričom sa tomuto správnemu orgánu umožňuje obsadiť vytvorené stále pracovné miesta „dočasnými“ zamestnancami, takže neistá situácia pracovníkov pretrváva, hoci v dotknutom štáte existuje trvalý nedostatok stálych pracovných miest v tejto oblasti.

               2.

               Doložka 5 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ktorá sa nachádza v prílohe smernice 1999/70, sa má vykladať v tom zmysle, že v zásade nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, aby sa zmluvný vzťah skončil ku dňu uvedenému v zmluve na dobu určitú a aby bolo vykonané vyúčtovanie, a to bez toho, aby to malo vplyv na prípadné nové vymenovanie, pokiaľ táto právna úprava nemôže spochybniť cieľ alebo potrebný účinok tejto rámcovej dohody, čo musí overiť vnútroštátny súd.

               3.

               Súdny dvor Európskej únie zjavne nie je príslušný odpovedať na štvrtú otázku, ktorú položil Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 4 de Madrid (Správny súd č. 4 v Madride, Španielsko).

      (1)  Ú. v. EÚ C 96, 23.3.2015.


title: Vec T-519/09: Žaloba podaná 23. decembra 2009 — Toshiba/Komisia

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/41

         Žaloba podaná 23. decembra 2009 — Toshiba/Komisia
   (Vec T-519/09)
   2010/C 51/77
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Toshiba Corp. (v zastúpení: J. MacLennan, solicitor, A. Schulz, J. Jourdan a P. Berghe, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej komisie v konaní podľa článku 81 ES (článok 101 ZFEÚ) a článku 53 EHP vo veci COMP/39.129 — Silové transformátory v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               zrušiť pokutu uloženú žalobkyni,

               —

               subsidiárne, v prípade, že napadnuté rozhodnutie bude v celom rozsahu alebo čiastočne potvrdené, znížiť pokutu uloženú žalobkyni,

               —

               zaviazať Komisiu na zaplatenie trov konania vzniknutých žalobkyni v tomto konaní,

               —

               prijať akékoľvek iné opatrenia potrebné na vykonanie rozsudku Všeobecného súdu.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Prostredníctvom tejto žaloby sa žalobkyňa domáha zrušenia rozhodnutia Komisie zo 7. októbra 2009 (vec č. COMP/39.129 — Silové transformátory) v rozsahu, v akom Komisia rozhodla o zodpovednosti žalobkyne za porušenie článku 81 ES a článku 53 EHP tým, že sa podieľala na rozdelení trhov medzi európskymi a japonskými výrobcami silových transformátorov formou gentlemanskej dohody o rešpektovaní domácich trhov každého z členov dohody a o zdržaní sa predaja na týchto trhoch. Subsidiárne žalobkyňa žiada zníženie pokuty, ktorá jej bola uložená.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody:

               Po prvé žalobkyňa uvádza, že Komisia nepreukázala na požadovanej právnej úrovni existenciu gentlemanskej dohody a účasť žalobkyne na tejto dohode, alebo akúkoľvek dohodu alebo zosúladený postup medzi európskymi a japonskými výrobcami silových transformátorov.

               Po druhé žalobkyňa tvrdí, že Komisia nestanovila právomoc nad údajnou gentlemanskou dohodou, ak by aj, quod non, bola preukázaná. Uvádza, že vzhľadom na veľmi vysoké prekážky vstupu na trh by takáto dohoda nemohla mať bezprostredný a podstatný účinok na hospodársku súťaž v EU alebo akýkoľvek vplyv na obchod medzi členskými štátmi.

               Vo svojom treťom žalobnom dôvode, ktorý žalobkyňa uvádza subsidiárne tvrdí, že Komisia pochybila v rozhodnutí o trvaní porušovania a účasti žalobkyne na tomto porušovaní. Uvádza, že Komisia nepreukázala, že niektoré stretnutia mali akýkoľvek protisúťažný cieľ alebo účinok a že účasťou na nich žalobkyňa porušila európske právo hospodárskej súťaže.

               Žalobkyňa ďalej vo svojom štvrtom žalobnom dôvode subsidiárne uvádza, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho a skutkového posúdenia pri stanovení základnej čiastky pokuty. Uvádza po prvé, že Komisia pochybila pri voľbe referenčného roku pre výpočet objemu predaja žalobkyne, čím sa odchýlila od metodiky stanovenej v Pokynoch pre ukladanie pokút. Ďalej, podľa názoru žalobkyne, sa Komisia dopustila zjavne nesprávneho posúdenia tým, že nevzala do úvahy veľmi vysoké prekážky vstupu na európsky trh, predpokladajúc, že Toshiba mohla dosiahnuť na trhu EHP podiel zodpovedajúci jej celosvetovému podielu na trhu. Žalobkyňa tiež uvádza, že Komisia nesprávne vyložila článok 18 Pokynov pre ukladanie pokút, aby odôvodnila odhad objemu predaja žalobkyne v EHP na základe jej celosvetového predaja namiesto toho, aby skúmala iba trhy dotknuté údajným porušovaním. Žalobkyňa v dôsledku toho zastáva názor, že pokuta, ktorá jej bola uložená, je neprimeraná.


title: Vec C-307/07: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  10. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 89/48/EHS — Uznávanie diplomov vyššieho vzdelania udelených pri ukončení odborného vzdelávania a prípravy v dĺžke trvania aspoň troch rokov — Neuznávanie diplomov potrebných pre prístup k povolaniu farmaceuta v odbore biologickej medicíny — Neprebratie)

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/15

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 10. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-307/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 89/48/EHS - Uznávanie diplomov vyššieho vzdelania udelených pri ukončení odborného vzdelávania a prípravy v dĺžke trvania aspoň troch rokov - Neuznávanie diplomov potrebných pre prístup k povolaniu farmaceuta v odbore biologickej medicíny - Neprebratie)
   (2008/C 223/24)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Støvlbæk a P. Andrade, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika (v zastúpení: L. Fernandes, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprebratie smernice Rady č. 89/48/EHS z 21. decembra 1988 o všeobecnom systéme uznávania diplomov vyššieho vzdelania udelených pri ukončení odborného vzdelávania a prípravy v dĺžke trvania aspoň troch rokov (Ú. v. ES L 19, s. 16; Mim. vyd. 05/001, s. 337) v rozsahu, v akom sa týka povolania farmaceuta špecializovaného vo farmaceutickej analýze
   Výrok rozsudku

               1.

               Portugalská republika si tým, že opomenula prijať opatrenia potrebné na prebratie smernice Rady č. 89/48/EHS z 21. decembra 1988 o všeobecnom systéme uznávania diplomov vyššieho vzdelania udelených pri ukončení odborného vzdelávania a prípravy v dĺžke trvania aspoň troch rokov, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/19/ES zo 14. mája 2001, v rozsahu, v akom sa týka povolania farmaceuta špecializovaného v odbore biologickej medicíny, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Portugalská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 199, 25.8.2007.


title: Vec T-373/07: Žaloba podaná 27. septembra 2007 – EOS/ÚHVT (PrimeCast)

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/37

         Žaloba podaná 27. septembra 2007 – EOS/ÚHVT (PrimeCast)
   (Vec T-373/07)
   (2007/C 283/67)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: EOS GmbH Electro Optical Systems (Krailling, Nemecko) (v zastúpení: M. Mentjes, advokátka)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 20. júla 2007 vo veci odvolania R 333/2005-4, ktoré bolo doručené žalobkyni faxom 27. júla 2007,

               —

               zaviazať žalovanú na základe článku 87 ods. 2 a 5 rokovacieho poriadku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „PrimeCast“ pre výrobky a služby zaradené do tried 1, 19, 40 a 42 (prihláška č. 2854677).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: čiastočné zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 (1).

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-134/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 2. apríla 2008 – J.E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j./Hauptzollamt Bremen

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 2. apríla 2008 – J.E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j./Hauptzollamt Bremen
   (Vec C-134/08)
   (2008/C 171/21)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesfinanzhof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: J.E. Tyson Parketthandel GmbH hanse j.

      Žalovaný: Hauptzollamt Bremen
   Prejudiciálna otázka
   Má sa článok 4 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 2193/2003 z 8. decembra 2003, ktorým sa zavádzajú dodatočné clá na dovozy určitých výrobkov s pôvodom v Spojených štátoch amerických (1) vykladať v rozpore s jeho doslovným znením v tom zmysle, že tie výrobky, ktoré sa v okamihu prvého uplatnenia dodatočného cla preukázateľne nachádzajú na ceste do Spoločenstva a ich miesto určenia sa už nedá zmeniť nepodliehajú dodatočnému clu?

      (1)  Ú. v. EÚ L 328, 17.12.2003, s. 3.


title: Vec C-469/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Efeteio Athinon (Grécko) 21. novembra 2006 – Farmakemporiki Anonymi Etaireia Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton/GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton

text:
               27.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 20/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Efeteio Athinon (Grécko) 21. novembra 2006 – Farmakemporiki Anonymi Etaireia Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton/GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   (Vec C-469/06)
   (2007/C 20/04)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Efeteio Athinon
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Farmakemporiki Anonymi Etaireia Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton

      Žalovaná: GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Tvorí odmietnutie podniku s dominantným postavením úplne uspokojiť objednávky veľkoobchodníkov s farmaceutickými výrobkami vyvolané jeho úmyslom obmedziť ich vývoznú činnosť, a tým aj obmedziť škodu spôsobovanú súbežným obchodovaním ipso facto, zneužitie v zmysle článku 82 ES? Je odpoveď na túto otázku ovplyvnená skutočnosťou, že súbežné obchodovanie je výnosné obzvlášť pre veľkoobchodníkov z dôvodu rozličných cien, ktoré vyplývajú zo štátneho zásahu v členských štátoch Európskej únie, alebo inak povedané, skutočnosťou, že na trhu s farmaceutickými výrobkami neprevažujú neobmedzené podmienky hospodárskej súťaže, ale prevažuje režim, ktorý je vo veľkom rozsahu regulovaný zásahom štátu? Nakoniec je povinnosťou vnútroštátneho úradu uplatniť pravidlá hospodárskej súťaže Spoločenstva rovnako na trhy fungujúce podľa pravidiel hospodárskej súťaže, ako aj na trhy, na ktorých je takéto konanie ovplyvnené zásahom štátu?

               2.

               Za okolností, že Súdny dvor rozhodne, že obmedzenie súbežného obchodovania z vyššie uvedených dôvodov neznamená zneužitie postavenia vždy, keď je uskutočňované podnikom s dominantným postavením, ako je potom možné hodnotiť prípadné zneužitie?

         Osobitne:

               2.1.

               Je možné považovať za vhodné kritérium percentuálne vyjadrenie, o ktoré je presiahnutá bežná vnútroštátna spotreba a/alebo strata utrpená podnikom s dominantným postavením v porovnaní s jeho celkovým obratom a celkovými ziskami? V prípade kladnej odpovede, akým spôsobom je možné určiť výšku percentuálneho prekročenia a výšku straty – pri strate ide o percentuálne vyjadrenie vo vzťahu k obratu a celkovým ziskom – ktoré možno považovať za zneužitie?

               2.2.

               Je na mieste zvoliť prístup založený na vyvažovaní záujmov, a ak áno, aké záujmy by sa mali brať do úvahy pri tomto porovnávaní?
               Zvlášť:

                           a)

                           Je odpoveď ovplyvnená skutočnosťou, že pacient – konečný spotrebiteľ má zo súbežného obchodovania obmedzenú finančnú výhodu?

                           b)

                           Treba zobrať do úvahy záujmy orgánov sociálneho zabezpečenia pri lacnejších liekoch a ak áno, v akom rozsahu?

               2.3.

               Aké ďalšie kritériá a prístupy sú považované za vhodné v prejednávanej veci?


title: Vec T-106/07: Žaloba podaná 11. apríla 2007 – Alcon/ÚHVT – *Acri.Tec (BioVisc)

text:
               9.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/19

         Žaloba podaná 11. apríla 2007 – Alcon/ÚHVT – *Acri.Tec (BioVisc)
   (Vec T-106/07)
   (2007/C 129/34)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Alcon, Inc. (Hünenberg, Švajčiarsko) (v zastúpení: M. Graf, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: *Acri.Tec AG Gesellschaft für ophthalmologische Produkte (Hennigsdorf, Nemecko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 8. februára 2007 vo veci R 660/2006-2 Alcon, Inc. proti OHIM (BioVisc) v rozsahu, v akom zamieta námietku Alcon, Inc. proti prihláške ochrannej známky Spoločenstva č. 3 651 809 „BioVisc“,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: *Acri.Tec AG Gesellschaft für ophthalmologische Produkte.

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „BioVisc “pre tovary zaradené do triedy 5 – prihláška č. 3 651 809.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: prihlasovateľ.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovné ochranné známky Spoločenstva a medzinárodné ochranné známky „PROVISC “a „DUOVISC “pre tovary zaradené do triedy 5.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke v celom jej rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia a zamietnutie námietky v celom jej rozsahu.

      Dôvody žaloby: predmetné ochranné známky sú zavádzajúco podobné a prihlasované tovary sú zhodné s tovarmi označovanými namietanými ochrannými známkami.


title: Vec C-293/15 P: Odvolanie podané 15. júna 2015: Slovenská pošta a.s. proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 25. marca 2015 vo veci T-556/08, Slovenská pošta/Komisia

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/16

         Odvolanie podané 15. júna 2015: Slovenská pošta a.s. proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 25. marca 2015 vo veci T-556/08, Slovenská pošta/Komisia
   (Vec C-293/15 P)
   (2015/C 302/21)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Slovenská pošta a.s. (v zastúpení: O. W. Brouwer a A. A. J. Pliego Selie, advocaten)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Slovenská republika, Cromwell a.s., Slovak Mail Services a.s., Prvá Doručovacia, a.s., ID Marketing Slovensko s.r.o. (predtým TNT Post Slovensko s.r.o.)

      Návrhy odvolateľky

               1.

               zrušiť celý napadnutý rozsudok alebo jeho časť a vydať v odvolacom konaní končený rozsudok, ktorým sa zruší celé napadnuté rozhodnutie alebo jeho časť, alebo subsidiárne vrátiť vec Všeobecnému súdu na ďalšie konanie a nové rozhodnutie a

               2.

               uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania pred Všeobecným súdom a Súdnym dvorom vrátane trov konania vedľajších účastníkov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Všeobecný súd zamietol žalobu o neplatnosť rozhodnutia Komisie Európskej únie zo 7. októbra 2008 o slovenských právnych predpisoch týkajúcich sa služieb hybridnej pošty K (2008) 5912 adresovaného Slovenskej republike.
   Slovenská pošta a.s. navrhuje, aby Súdny dvor:

               (i)

               zrušil celý vyššie uvedený rozsudok Všeobecného súdu alebo jeho časť z týchto odvolacích dôvodov:

                           i.

                              Prvý odvolací dôvod: nesprávne právne posúdenie, nesprávne uplatnenie úrovne dokazovania a nesprávne prenesenie dôkazného bremena, z ktorých vyplýva záver, že Slovenská republika porušila článok 86 ods. 1 v spojení s článkom 82 ES.

                                       a.

                                       Nesprávne právne posúdenie spočívajúce v tom, že zverenie výlučných práv môže samo osebe predstavovať porušenie článku 86 ods. 1 ES v spojení s článkom 82 ES.

                                       b.

                                       Nesprávne právne posúdenie, nesprávne uplatnenie úrovne dokazovania a nesprávne prenesenie dôkazného bremena, z ktorých vyplýva záver, že Slovenská republika porušila článok 86 ods. 1 v spojení s článkom 82 ES tým, že obmedzila koncové služby pre končených zákazníkov.

                           ii.

                              Druhý odvolací dôvod: Nesprávne právne posúdenie, nedostatočná úroveň kontroly a skreslenie dôkazov v rámci kontroly a prijatia definície relevantného trhu navrhnutej Komisiou Európskej únie.

                                       a)

                                       Nesprávne právne posúdenie a nedostatočná úroveň kontroly pri prijatí záveru, že relevantný trh zlúčených služieb hybridnej pošty môže byť definovaný na základe (údajnej) existencie ponuky a dopytu samostatnej služby.

                                       b)

                                       Skreslenie dôkazov a nedostatočná úroveň kontroly, z ktorých vyplýva, že dopyt na trhu možno vyvodiť z dôkazov predložených Komisiou.

               (ii)

               Vydať konečný rozsudok v odvolacom konaní, ktorým sa zruší celé napadnuté rozhodnutie alebo jeho časť alebo subsidiárne vrátiť vec Všeobecnému súdu na ďalšie konanie a nové rozhodnutie.

               (iii)

               Uložiť Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania pred Všeobecným súdom a Súdnym dvorom vrátane trov konania vedľajších účastníkov konania.


title: Vec C-39/14: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – konanie začaté BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH (BVVG) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Štátna pomoc — Článok 107 ods. 1 ZFEÚ — Predaj poľnohospodárskych pozemkov verejnými orgánmi — Vnútroštátne ustanovenie umožňujúce príslušným orgánom zabrániť predaju poľnohospodárskeho pozemku, ak sa ponúknutá cena považuje za cenu „v hrubom nepomere“ s trhovou hodnotou — Výhoda priznaná určitým podnikom alebo výrobe určitého druhu tovaru — Kritérium súkromného investora — Stanovenie „trhovej hodnoty“)

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – konanie začaté BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH (BVVG)
   (Vec C-39/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Štátna pomoc - Článok 107 ods. 1 ZFEÚ - Predaj poľnohospodárskych pozemkov verejnými orgánmi - Vnútroštátne ustanovenie umožňujúce príslušným orgánom zabrániť predaju poľnohospodárskeho pozemku, ak sa ponúknutá cena považuje za cenu „v hrubom nepomere“ s trhovou hodnotou - Výhoda priznaná určitým podnikom alebo výrobe určitého druhu tovaru - Kritérium súkromného investora - Stanovenie „trhovej hodnoty“))
   (2015/C 302/05)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

   BVVG Bodenverwertungs- und -verwaltungs GmbH (BVVG)

      za účasti: Thomas Erbs, Ursula Erbs, Landkreis Jerichower Land

      Výrok rozsudku

   Článok 107 ods. 1 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že pravidlo vnútroštátneho práva, akým je pravidlo vo veci samej, ktoré na zabezpečenie ochrany záujmov poľnohospodárskych podnikov zakazuje subjektu prepojenému so štátom predať poľnohospodársky pozemok vo verejnom obstarávaní záujemcovi s najvyššou ponukou, ak sa príslušný miestny orgán domnieva, že táto najvyššia ponuka je v hrubom nepomere k odhadovanej hodnote uvedeného pozemku, nie je možné označiť za „štátnu pomoc“, pokiaľ uplatnenie uvedeného pravidla umožňuje dospieť k cene, ktorá je najbližšie k trhovej hodnote predmetného poľnohospodárskeho pozemku, čo prináleží preskúmať vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 7.4.2014.


title: Vec T-77/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/62

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-77/06) (1)

   (2008/C 301/112)

      Jazyk konania: taliančina

   Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 96, 22.4.2006.


title: Vec C-35/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte Suprema di Cassazione (Taliansko) 24. januára 2013 — ASS.I.CA. a Krafts Foods Italia SpA/Associazioni fra produttori per la tutela del „Salame Felino“ a i.

text:
               23.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte Suprema di Cassazione (Taliansko) 24. januára 2013 — ASS.I.CA. a Krafts Foods Italia SpA/Associazioni fra produttori per la tutela del „Salame Felino“ a i.
   (Vec C-35/13)
   2013/C 86/21
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte Suprema di Cassazione

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovatelia: ASS.I.CA. — Associazione Industriali delle Carni, Krafts Foods Italia SpA

      Odporcovia: Associazioni fra produttori per la tutela del „Salame Felino“ a i.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 2 nariadenia č. 2081 z roku 1992 (1) vykladať v tom zmysle, že vylučuje, aby si združenie výrobcov mohlo v rámci Spoločenstva uplatňovať právo na výlučné používanie zemepisného označenia pôvodu využívaného na území členského štátu na označovanie určitého druhu salámy, bez toho, aby mu tento členský štát predtým vydal právne záväzné rozhodnutie, ktorým by sa stanovili hranice zemepisnej oblasti výroby, špecifické pokyny týkajúce sa výroby a prípadné požiadavky, ktoré musia výrobcovia spĺňať, aby mohli mať prospech z používania daného označenia?

               2.

               Aký režim sa má vzhľadom na nariadenie Spoločenstva č. 2081 z roku 1992 uplatňovať na trhu Spoločenstva a tiež na trhu členského štátu na neregistrované zemepisné označenie?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2081/92 zo 14. júla 1992 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín (Ú. v. ES L 208, s. 1; Mim. vyd. 03/013, s. 4).


               23.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/7

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú 21. júna 2016 predložil okresný súd v Osle (Oslo tingrett) vo veci Netfonds Holding ASA m.fl./Staten/Finansdepartementet
   (Vec E-8/16)
   (2017/C 90/08)
   Listom z 21. júna 2016, ktorý bol doručený na podateľňu Súdu EZVO 27. júna 2016, Oslo tingrett (okresný súd v Osle) požiadal Súd EZVO vo veci Netfonds Holding ASA m.fl./Staten/Finansdepartementet o poradné stanovisko k týmto otázkam:

               1.

               Predstavujú pravidlá vydávania akcií stanovené v oddiele 4 zákona o komerčných bankách a oddiele 2-1 zákona o poisťovacej činnosti, chápané ako požiadavka, že tri štvrtiny akcií nových bánk a poisťovní musia byť upísané bez prednostných práv (ponúknuté formou verejnej výzvy na upisovanie akcií), obmedzenie podľa článkov 31, 36 alebo 40 Dohody o EHP za predpokladu, že sa žiadosť o licenciu netýka len úzko špecializovanej činnosti?

                           a)

                           Za predpokladu, že tieto pravidlá predstavujú obmedzenie v zmysle dohody o EHP: Sledujú tieto pravidlá legitímny verejný cieľ?

                           b)

                           Za predpokladu, že toto obmedzenie sleduje legitímny verejný cieľ: Je takéto obmedzenie vhodné v zmysle práva EHP?

                           c)

                           Za predpokladu, že toto obmedzenie sleduje legitímny verejný cieľ: Je takéto obmedzenie nevyhnutné v zmysle práva EHP?

               2.

               Predstavujú pravidlá vydávania akcií v oddiele 4 zákona o komerčných bankách a v oddiele 2 – 1 zákona o poisťovacej činnosti, chápané ako požiadavka, že tri štvrtiny akcií nových bánk a poisťovní musia byť upísané inými osobami než zakladateľmi (promoters), obmedzenie podľa článkov 31, 36 alebo 40 Dohody o EHP za predpokladu, že sa žiadosť o licenciu netýka len úzko špecializovanej činnosti?

                           a)

                           Za predpokladu, že tieto pravidlá predstavujú obmedzenie v zmysle dohody o EHP: Sledujú tieto pravidlá legitímny verejný cieľ?

                           b)

                           Za predpokladu, že toto obmedzenie sleduje legitímny verejný cieľ: Je takéto obmedzenie vhodné v zmysle práva EHP?

                           c)

                           Za predpokladu, že toto obmedzenie sleduje legitímny verejný cieľ: Je takéto obmedzenie nevyhnutné v zmysle práva EHP?

               3.

               Predstavuje zavedená administratívna prax, na základe ktorej jednotlivci alebo podniky nie sú oprávnené vlastniť viac ako 20 až 25 percent akcií vo finančných inštitúciách s výnimkou prípadov, keď samotný zákon povoľuje zriadenie finančnej skupiny, alebo v prípadoch, keď finančná inštitúcia bude vykonávať tzv. úzko špecializovanú činnosť, obmedzenie podľa článkov 31, 36 alebo 40 Dohody o EHP, pokiaľ sa žiadosť o licenciu netýka len úzko špecializovanej činnosti?

                           a)

                           Za predpokladu, že takáto zavedená administratívna prax predstavuje obmedzenie v zmysle dohody o EHP: Je toto obmedzenie v súlade s legitímnym verejným cieľom?

                           b)

                           Za predpokladu, že toto obmedzenie sleduje legitímny verejný cieľ: Je takéto obmedzenie vhodné v zmysle práva EHP?

                           c)

                           Za predpokladu, že toto obmedzenie sleduje legitímny verejný cieľ: Je takéto obmedzenie nevyhnutné v zmysle práva EHP?


title: Vec C-145/17 P: Odvolanie podané 21. marca 2017: Internacional de Productos Metálicos, S.A. proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) z 25. januára 2017 vo veci T-217/16, Internacional de productos metálicos/Komisia

text:
               19.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/12

         Odvolanie podané 21. marca 2017: Internacional de Productos Metálicos, S.A. proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) z 25. januára 2017 vo veci T-217/16, Internacional de productos metálicos/Komisia
   (Vec C-145/17 P)
   (2017/C 195/17)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Internacional de Productos Metálicos, S.A. (v zastúpení: C. Cañizares Pacheco, E. Tejedor de la Fuente a A. Monreal Lasheras, abogados)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť uznesenie Všeobecného súdu Európskej únie z 25. januára 2017 vo veci T-217/16,

               —

               vrátiť vec T-217/16 Všeobecnému súdu Európskej únie na ďalšie konanie, v ktorom sa uvedený súd vyjadrí k časovému obmedzeniu uvedenému v článku 2 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2016/278 z 26. februára 2016,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Prvý odvolací dôvod je založený na existencii aktívnej legitimácie na podanie žaloby smerujúcej proti nariadeniu 2016/278 (1) pred Všeobecným súdom Európskej únie (ďalej len „Všeobecný súd“) v rozsahu, v akom predpokladá, že aktívna legitimácia spĺňa podmienky článku 263 ods. 4 ZFEÚ. Všeobecný súd uvádza, že ide o tieto podmienky: i) priama a osobná dotknutosť napadnutým aktom alebo ii) priama dotknutosť regulačnými aktmi, ktoré nezahŕňajú vykonávacie opatrenia.
               Pokiaľ ide o priamu a osobnú dotknutosť napadnutým aktom domnievame sa, že Všeobecný súd nijako nespochybňuje požiadavku priamej dotknutosti. Naproti tomu pokiaľ ide o osobnú dotknutosť, pod túto dotknutosť spadá spoločnosť Internacional de Productos Metálicos, S.A. (ďalej len „IPM“), keďže sporné nariadenie sa vzťahuje na všetkých a na každého jednotlivého dovozcu, ktorý do svojho JCD zahrnul nomenklatúry alebo kódy TARIC týkajúce sa výrobkov, na ktoré boli uložené antidumpingové clá v rokoch 2009 (nadobudnutie účinnosti nariadenia 91/2009) a 2016 (nadobudnutie účinnosti nariadenia 2016/278). Takto uvedení dovozcovia predstavujú „úzky okruh ekonomických subjektov“, ktorých sa obmedzenie účinkov zrušenia antidumpingových ciel dotýka konkrétne a špecificky.
               Na druhej strane, pokiaľ ide o priamu dotknutosť regulačnými aktmi, ktoré nezahŕňajú vykonávacie opatrenia, analýza sa sústreďuje na potvrdenie neexistencie vykonávacích aktov v nariadení 2016/278. V tomto kontexte peňažné vyrovnania, na ktoré Všeobecný súd odkazuje ako na vykonávacie akty nariadenia nie sú takýmito vykonávacími opatreniami, keďže jedinými získanými vyrovnaniami boli vyrovnania odvodené z ustanovení nariadenia 91/2009 (2), pričom neboli získané žiadne vyrovnania odvodené z ustanovení napadnutého nariadenia (nariadenie 2016/278). Dôkazom toho je skutočnosť, že vlastné vyrovnania v daný moment vyčíslené IPM zo strany španielskych colných orgánov boli prijaté pred nadobudnutím účinnosti napadnutého nariadenia.
               V tejto súvislosti napadnutý článok 2 je autonómne pravidlo, ktoré nevyžaduje žiaden nasledujúci akt na vyvolanie právnych účinkov od dňa nadobudnutia jeho účinnosti, keďže sa obmedzuje iba na zrušenie niektorých antidumpingových ciel vzhľadom na ich nezlučiteľnosť antidumpingovou dohodou a Dohodou GATT.
               Okrem toho nariadenie ukladá povinnosť zdržať sa konania – obsahuje príkaz pre Španielske kráľovstvo, aby opätovne nepodnikalo kroky smerujúce k uloženiu antidumpingového cla –, a teda bráni vydávaniu akéhokoľvek colného aktu, ktorý by mohol byť napadnutý na základe vnútroštátneho práva, pričom podanie žaloby o neplatnosť je jediným spôsobom, s ktorým počítala IPM v súvislosti s napadnutím článku 2 nariadenia 2016/278.
               Vzhľadom na vyššie uvedené IMP predpokladá, že má nepochybne aktívnu legitimáciu podľa článku 263 ZFEÚ na podanie žaloby o neplatnosť článku 2 nariadenia 2016/278, keďže uvedené nariadenie vzhľadom na jeho vlastnú povahu a obsah nezahŕňa žiadne vykonávacie opatrenia.

               2.

               V rámci druhého odvolacieho dôvodu IPM rozoberá žiadosť podanú na Všeobecný súd, týkajúcu sa uznania retroaktívneho účinku článku 1 napadnutého nariadenia. V tejto súvislosti, v rozpore s tým, čo konštatuje Všeobecný súd vo svojom napadnutom uznesení, v ktorom tvrdí, že nemá právomoc vyhlásiť retroaktivitu článku 1 nariadenia, sa IPM domnieva, že uvedená retroaktivita je nevyhnutným dôsledkom zrušenia článku 2 nariadenia, keďže uvedený článok stanovuje časové obmedzenie, ktorého sa týkala zamietnutá žaloba o neplatnosť. Z toho dôvodu žiadosť o vyhlásenie retroaktivity článku 1 nariadenia, ktorú podala IPM, je v celom rozsahu prípustná, keďže táto je implicitne akceptovaná ako dôsledok vyhlásenia neplatnosti článku 2 nariadenia.

      (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2016/278 z 26. februára 2016, ktorým sa zrušuje konečné antidumpingové clo uložené na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo z ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, rozšírené na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo z ocele zasielaných z Malajzie bez ohľadu na to, či sú deklarované ako výrobky s pôvodom v Malajzii alebo nie (Ú. v. EÚ L 52, 2016, s. 24).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 91/2009 z 26. januára 2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 29, 2009, s. 1).


title: Vec T-244/14: Žaloba podaná 17. apríla 2014 – The Smiley Company/ÚHVT (tvár vo forme hviezdy)

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/38

         Žaloba podaná 17. apríla 2014 – The Smiley Company/ÚHVT (tvár vo forme hviezdy)
   (Vec T-244/14)
   2014/C 282/50
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Smiley Company SPRL (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: A. Freitag, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 16. januára 2014 vo veci R 838/2013-1,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: trojrozmerná ochranná známka zobrazujúca tvár vo forme hviezdy pre tovary v triedach 29 a 30 – Prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 1 1 68  937.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: prihlasovaná ochranná známka je nespôsobilá na zápis podľa článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-529/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 8. októbra 2013 — Georg Felber/Bundesministerin für Unterricht, Kunst und Kultur

text:
               18.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 15/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 8. októbra 2013 — Georg Felber/Bundesministerin für Unterricht, Kunst und Kultur
   (Vec C-529/13)
   2014/C 15/03
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Sťažovateľ: Georg Felber

      Príslušný orgán: Bundesministerin für Unterricht, Kunst und Kultur

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ide — najprv bez ohľadu na článok 52 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“) a článok 6 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (1) (ďalej len „smernica“) — o (nepriame) rozdielne zaobchádzanie na základe veku v zmysle článku 21 ods. 1 Charty, resp. článku 2 ods. 1 a ods. 2 písm. a) smernice, keď sa obdobia štúdia na strednej alebo vyššej odbornej škole úradníkovi započítajú len v tom prípade, ak nasledovali po dovŕšení veku 18 rokov, pričom uvedené obdobia majú vplyv nielen na budúce právo na dôchodok, ale aj na jeho výšku a uvedený dôchodok (celkový dôchodok) sa podľa vnútroštátneho práva považuje za pokračovanie vo vyplácaní odmeny v rámci verejnoprávneho služobného pomeru, ktorý naďalej existuje aj po odchode úradníka do dôchodku?

               2.

               V prípade kladnej odpovede: Môže sa úradník — pri absencii odôvodnenia v zmysle článku 52 ods. 1 Charty, resp. článku 6 smernice (v tejto súvislosti pozri tretiu otázku nižšie) — v konaní o žiadosti o započítanie období služby odvolávať na priamu uplatniteľnosť článku 21 Charty, resp. článku 2 smernice aj vtedy, keď v tom čase ešte nie je na dôchodku, keďže podľa vnútroštátneho práva by sa voči nemu — keby v čase jeho odchodu do dôchodku nedošlo k zmene právnej úpravy — v konaní vo veci výpočtu dôchodku alebo pri opätovnom podaní žiadosti o započítanie týchto období mohla uplatniť námietka právoplatnosti zamietnutia takejto žiadosti?

               3.

               V prípade kladnej odpovede: Je uvedené rozdielne zaobchádzanie v zmysle článku 52 ods. 1 Charty, resp. článku 6 ods. 1, resp. ods. 2 smernice:

                           a)

                           odôvodnené na to, aby sa aj osobám, pri ktorých dátum dovŕšenia veku začatia školskej dochádzky nasleduje po dátume začiatku školského roka v roku nástupu do školy, resp. osobám, ktoré absolvujú formu školskej dochádzky s predĺženou stredoškolskou časťou a z tohto dôvodu musia v záujme ukončenia štúdia chodiť do školy aj po dovŕšení veku 18 rokov, poskytli rovnaké podmienky ako osobám, ktoré strednú alebo vyššiu odbornú školu ukončia už pred dovŕšením veku 18 rokov, aj keď sa započítanie období školskej dochádzky po dovŕšení veku 18 rokov neobmedzuje na uvedené prípady;

                           b)

                           odôvodnené na to, aby sa obdobia, počas ktorých z priemerného hľadiska nejde o produktívny život a v dôsledku toho sa neodvádzajú nijaké príspevky, vylúčili z budúcich nárokov, a existuje také odôvodnenie bez ohľadu na okolnosť, že ani za obdobia návštevy stredných alebo vyšších odborných škôl po dovŕšení veku 18 rokov najprv netreba odvádzať nijaké príspevky a v prípade neskoršieho započítania týchto období vzdelávania je tiež nutné odviesť osobitný príspevok na dôchodok;

                           c)

                           odôvodnené, pretože vylúčenie započítania období služby pred dovŕšením veku 18 rokov treba považovať za rovnocenné so stanovením „vekovej hranice pre členstvo v zamestnaneckom systéme sociálneho zabezpečenia“ v zmysle článku 6 ods. 2 smernice?

      (1)  Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79).


title: Vec F-101/11: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  13. decembra 2012 — Mileva/Komisia (Verejná služba — Verejné výberové konanie — Oznámenie o výberovom konaní EPSO/AD/188/10 — Nezapísanie do rezervného zoznamu — Zloženie výberovej komisie — Stáli a nestáli členovia)

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/30

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 13. decembra 2012 — Mileva/Komisia
   (Vec F-101/11) (1)

   (Verejná služba - Verejné výberové konanie - Oznámenie o výberovom konaní EPSO/AD/188/10 - Nezapísanie do rezervného zoznamu - Zloženie výberovej komisie - Stáli a nestáli členovia)
   2013/C 46/59
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tzena Mileva (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: pôvodne E. Boigelot, advokát, neskôr G. Generet, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Verejná služba — Návrh na zrušenie rozhodnutia výberovej komisie vo verejnom výberovom konaní EPSO/AD/188/10 — TLMOČNÍCI do a z BULHARSKÉHO JAZYKA (BG) o nezapísaní žalobkyne do rezervného zoznamu týkajúceho sa uvedeného výberového konania a návrh na náhradu škody za nemajetkovú a majetkovú ujmu

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta

               2.

               Pani Mileva znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 7.1.2012, s. 25.


title: Vec T-214/05: Žaloba podaná 27. mája 2005: Hippocrate Vounakis proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/23

         Žaloba podaná 27. mája 2005: Hippocrate Vounakis proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-214/05)
   (2005/C 205/44)
   Jazyk konania: francúzština
   Hippocrate Vounakis, bydliskom Wezembeek-Oppem (Belgicko), v zastúpení: Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen, Jean-Noël Louis a Etienne Marchal, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal 27. mája 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               1.

               zrušil rozhodnutie Komisie, ktorého predmetom bola správa o jeho služobnom postupe za rok 2003,

               2.

               zaviazal žalovanú nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca sa svojou žalobou domáha, aby bolo zrušená správa o jeho služobnom postupe za rok 2003. Na podporu svojej žaloby uvádza, že napadnutá správa porušuje článok 43 služobného poriadku, jeho všeobecné vykonávacie ustanovenia, ako aj povinnosť odôvodnenia a vyplýva zo zjavného omylu v posúdení. V tejto súvislosti žalobca uvádza viaceré údajné nezrovnalosti medzi známkami, ktoré mu boli udelené, na jednej strane a príslušnými komentármi na druhej strane.


title: Vec T-114/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  12. júla 2007 – Globe/Komisia

text:
               22.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/17

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 12. júla 2007 – Globe/Komisia
   (Vec T-114/06) (1)

   (2007/C 223/31)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 131, 3.6.2006.


title: Vec T-896/16: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 9. marca 2017 – Puma/EUIPO – Senator (TRINOMIC)

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/63

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 9. marca 2017 – Puma/EUIPO – Senator (TRINOMIC)
   (Vec T-896/16) (1)

   (2017/C 144/99)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Všeobecného súdu nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 53, 20.2.2017.


title: Vec T-767/14: Žaloba podaná 17. novembra 2014 – Boomkwekerij van Rijn-de Bruyn/CPVO – Artevos a Dachverband Kulturpflanzen- und Nutztiervielfalt (Oksana)

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/53

         Žaloba podaná 17. novembra 2014 – Boomkwekerij van Rijn-de Bruyn/CPVO – Artevos a Dachverband Kulturpflanzen- und Nutztiervielfalt (Oksana)
   (Vec T-767/14)
   (2015/C 046/69)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Boomkwekerij van Rijn-de Bruyn BV (Uden, Holandsko) (v zastúpení: P. Jonker, advokát)

      Žalovaný: Úrad Spoločenstva pre odrody rastlín (CPVO)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: Artevos GmbH (Karlsruhe, Nemecko) a Dachverband Kulturpflanzen- und Nutztiervielfalt eV (Bielefeld, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ návrhu na ochranu odrody rastlín Spoločenstvom: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochrana odrody rastlín Spoločenstvom: Oksana – prihláška č. 2005/1046.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie odvolacieho senátu CPVO z 2. júla 2014 vo veci A007/2013.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               následne vyhovel žalobe podanej žalobkyňou proti rozhodnutiam CPVO R 1232, OBJ 13-086, OBJ 13-087, OBJ 13-088 a OBJ 13-090, posúdil odrodu žalobkyne ako (dostatočne) novú v zmysle článku 10 nariadenia č. 2100/94 a poskytol jej ochranu Spoločenstva pre odrody rastlín,

               —

               zaviazal CPVO a ostatných účastníkov konania na náhradu trov konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článkov 10 a 76 nariadenia č. 2100/94.


               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/1

         2009/C 180/01
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 167, 18.7.2009

      Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 153, 4.7.2009

      Ú. v. EÚ C 141, 20.6.2009

      Ú. v. EÚ C 129, 6.6.2009

      Ú. v. EÚ C 113, 16.5.2009

      Ú. v. EÚ C 102, 1.5.2009

      Ú. v. EÚ C 90, 18.4.2009

   Tieto texty sú dostupné na adresách:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec T-502/09: Žaloba podaná 11. decembra 2009 — Inovis/ÚHVT — Sonaecom (INOVIS)

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/35

         Žaloba podaná 11. decembra 2009 — Inovis/ÚHVT — Sonaecom (INOVIS)
   (Vec T-502/09)
   2010/C 51/68
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Inovis, Inc. (Alpharetta, Spojené štáty americké) (v zastúpení: R. Black a B. Ladas, solicitors)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Sonaecom — Serviços de Communicações, S.A. (Maia, Portugalsko)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 14. septembra 2009 vo veci R 1691/2008-1,

               —

               uložiť odvolaciemu senátu žalovaného, aby zapísal prihlášku ochrannej známky Spoločenstva, a

               —

               určiť, že žalovaný znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania žalobcu.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „INOVIS“ pre tovary a služby zaradené v triedach 9, 35 38 a 42.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: portugalská registrácia slovnej ochrannej známky „NOVIS“ pre tovary a služby v triedach 9, 35, 37, 38, 41 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009 tým, že odvolací senát nesprávne: i) neprihliadol na jasné odlišnosti medzi výrobkami a službami, ktorých sa týkajú dotknuté ochranné známky, vrátane skutočnosti, že sa nesprávne domnieval, že sa skoršia ochranná známka týka tried 9 a 42, zatiaľ čo zápis pre tieto triedy bol portugalským úradom pre ochranné známky zamietnutý a takýto zápis nebol v každom prípade v priebehu konania dokázaný; ii) neprihliadol na jasné pojmové rozdiely medzi dotknutými ochrannými známkami; a iii) rozhodol, že medzi dotknutými ochrannými známkami zrejme existuje pravdepodobnosť zámeny.


title: Vec T-326/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. apríla 2016 – Novomatic/EUIPO – Granini France (HOT JOKER) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie HOT JOKER — Skoršia národná obrazová ochranná známka Joker — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 nariadenia č. 207/2009 — Článok 76 ods. 1 nariadenia č. 207/2009“)

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. apríla 2016 – Novomatic/EUIPO – Granini France (HOT JOKER)
   (Vec T-326/14) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie HOT JOKER - Skoršia národná obrazová ochranná známka Joker - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Povinnosť odôvodnenia - Článok 75 nariadenia č. 207/2009 - Článok 76 ods. 1 nariadenia č. 207/2009“))
   (2016/C 191/30)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Rakúsko) (v zastúpení: W. Mosing, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: P. Bullock, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Granini France (Mâcon, France) (v zastúpení: D. Lichtlen, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. februára 2014 (vec R 589/2013-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Granini France a Novomatic AG

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Novomatic AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 245, 28.7.2014.


title: Vec T-649/14: Žaloba podaná 29. augusta 2014 – NTS Energie- und Transportsysteme/ÚHVT – Schütz (X-Windwerk)

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/55

      Žaloba podaná 29. augusta 2014 – NTS Energie- und Transportsysteme/ÚHVT – Schütz (X-Windwerk)
      (Vec T-649/14)
      (2014/C 395/68)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: NTS Energie- und Transportsysteme GmbH (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: S. Mach, Rechtsanwältin)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Schütz GmbH & Co. KGaA (Selters, Nemecko)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 23. mája 2014 vo veci R 978/2013-1.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

         Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

         Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „X-Windwerk“ pre služby zaradené do tried 39, 40 a 42 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 10 719 466.

         Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka „Wind Werk“ pre tovary a služby zaradené do tried 7, 9, 37 a 42.

         Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

         Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia a zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.

         Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-109/07: Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. mája 2008  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Prud'homie de pêche – Francúzsko) – Jonathan Pilato/Jean-Claude Bourgault (Pojem vnútroštátny súd — Nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/15

         Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. mája 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Prud'homie de pêche – Francúzsko) – Jonathan Pilato/Jean-Claude Bourgault
   (Vec C-109/07) (1)

   (Pojem vnútroštátny súd - Nedostatok právomoci Súdneho dvora)
   (2008/C 209/20)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Prud'homie de pêche
   Účastníci konania

      Žalobca: Jonathan Pilato

      Žalovaný: Jean-Claude Bourgault
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Prud'homie de pêche de Martigues – Výklad článku 11a nariadenia Rady (ES) č. 894/97 z 29. apríla 1997 ustanovujúceho určité technické opatrenia na ochranu zdrojov rybolovu (Ú. v. ES L 132, s. 1; Mim. vyd. 04/003, s. 156), zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1239/98 z 8. júna 1998 (Ú. v. ES L 171, s. 1) – Definícia pojmu „vlečná sieť“ – Zahrnutie „thonaille“? – Enviromentálny účel opatrenia zákazu stanoveného v citovanom článku – Platnosť tohto ustanovenia najmä z hľadiska právneho základu zvoleného pre jeho prijatie
   Výrok uznesenia
   Súdny dvor Európskych spoločenstiev nemá dostatok právomoci na to, aby odpovedal na otázky, ktoré položil Prud'homie de pêche de Martigues rozhodnutím zo 17. decembra 2006.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007.


title: Vec F-43/06: Žaloba podaná  21. apríla 2006  – Talvela/Komisia

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/38

         Žaloba podaná 21. apríla 2006 – Talvela/Komisia
   (Vec F-43/06)
   (2006/C 143/73)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Tuomo Talvela (Oslo, Nórsko) (v zastúpení: E. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť správu o hodnotení služobného postupu žalobcu za obdobie od 1. januára 2004 do 31. decembra 2004, ako aj rozhodnutie revízneho hodnotiteľa z 31. augusta 2005 definitívne potvrdzujúce a schvaľujúce túto správu o hodnotení služobného postupu,

               —

               zrušiť implicitné rozhodnutie o zamietnutí žiadosti žalobcu z 25. februára 2005, ako aj akýkoľvek akt naň naväzujúci a/alebo týkajúci sa tohto rozhodnutia,

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 11. januára 2006, prevzaté žalobcom 13. januára 2006, o zamietnutí sťažnosti ním podanej 23. septembra 2005 s cieľom zrušiť napadnuté rozhodnutia,

               —

               poskytnúť náhradu škody za hmotnú a nehmotnú ujmu, ako aj za zásah do služobného postupu ohodnotený ex aequo et bono na 4 000 EUR, ibaže by počas konania bolo rozhodnuté inak,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca sa najskôr odvoláva na porušenie článkov 25 ods. 2, 26 a 43 služobného poriadku, ako aj všeobecných vykonávacích ustanovení týkajúcich sa použitia článku 43 prijatých žalovanou 3. marca 2004, porušenie osobitných ustanovení pre zamestnancov pridelených oddeleniu zahraničných stykov a pravidiel hodnotenia.
   Okrem toho tvrdí, že žalovaná porušila všeobecné vykonávacie ustanovenia ňou prijaté 28. apríla 2004 o vedení správnych a disciplinárnych konaní.
   Ďalej namieta porušenie základných formálnych pravidiel konania, popretie všeobecných právnych zásad ako je rešpektovanie práva na obranu, zásada riadneho úradného postupu, povinnosť starostlivosti, zásada rovnosti zaobchádzania a tých, ktoré ukladajú menovaciemu orgánu, aby prijímal rozhodnutia len na základe právne prípustného odôvodnenia, to znamená relevantného a bez toho, aby sa v ňom dopustil nesprávneho posúdenia skutkových okolností alebo nesprávneho právneho posúdenia.
   Žalobca nakoniec namieta, že menovací orgán prijatím sporného hodnotenia za obdobie 2004 za uvedených okolností si zjavne nesprávne vyložil a použil už uvedené právne predpisy a zásady. Jeho rozhodnutie sa teda zakladá na nesprávnom odôvodnení, a to ako po skutkovej tak i po právnej stránke. Žalobca sa v dôsledku toho ocitol v diskriminačnej administratívnej situácii, ktorá je v rozpore s jeho legitímnymi očakávaniami a záujmami.


title: Vec C-562/14 P: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 11. mája 2017 – Švédske kráľovstvo/Darius Nicolai Spirlea, Mihaela Spirlea, Európska komisia, Česká republika, Dánske kráľovstvo, Španielske kráľovstvo, Fínska republika (Odvolanie — Právo verejnosti na prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Článok 4 ods. 2 tretia zarážka — Výnimky z práva na prístup k dokumentom — Nesprávny výklad — Ochrana účelu inšpekcií, vyšetrovania a kontroly — Prevažujúci verejný záujem, ktorý odôvodňuje zverejnenie dokumentov — Všeobecná domnienka dôvernosti — Dokumenty týkajúce sa postupu EU Pilot)

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/2

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 11. mája 2017 – Švédske kráľovstvo/Darius Nicolai Spirlea, Mihaela Spirlea, Európska komisia, Česká republika, Dánske kráľovstvo, Španielske kráľovstvo, Fínska republika
   (Vec C-562/14 P) (1)

   ((Odvolanie - Právo verejnosti na prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Článok 4 ods. 2 tretia zarážka - Výnimky z práva na prístup k dokumentom - Nesprávny výklad - Ochrana účelu inšpekcií, vyšetrovania a kontroly - Prevažujúci verejný záujem, ktorý odôvodňuje zverejnenie dokumentov - Všeobecná domnienka dôvernosti - Dokumenty týkajúce sa postupu EU Pilot))
   (2017/C 239/02)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Royaume de Suède (v zastúpení: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson a L. Swedenborg, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Darius Nicolai Spirlea, Mihaela Spirlea, Európska komisia (v zastúpení: H. Krämer a P. Costa de Oliveira, splnomocnení zástupcovia), Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, D. Hadroušek a J. Vláčil, splnomocnení zástupcovia), Dánske kráľovstvo (v zastúpení: C. Thorning, splnomocnený zástupca), Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. J. García-Valdecasas Dorrego, splnomocnená zástupkyňa), Fínska republika (v zastúpení: S. Hartikainen, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje Európsku komisiu: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze a A. Lippstreu, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Švédske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania vynaložené Komisiou.

               3.

               Česká republika, Dánske kráľovstvo, Spolková republika Nemecko, Španielske kráľovstvo a Fínska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 46, 9.2.2015.


title: Vec T-444/16: Žaloba podaná 9. augusta 2016 – Vasco Group a Astra Sweets/Komisia

text:
               26.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 350/26

         Žaloba podaná 9. augusta 2016 – Vasco Group a Astra Sweets/Komisia
   (Vec T-444/16)
   (2016/C 350/32)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Vasco Group (Dilsen-Stokkem, Belgicko) a Astra Sweets (Turnhout, Belgicko) (v zastúpení: H. Gilliams, lawyer)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 11. januára 2016 o schéme štátnej pomoci týkajúcej sa režimu zdaňovania nadmerného zisku SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) zavedenej Belgickým kráľovstvom,

               —

               alternatívne, zrušil články 2 až 4 rozhodnutia,

               —

               v každom prípade, zrušil články 2 až 4 uvedeného rozhodnutia v rozsahu, v akom tieto články (a) požadujú vymoženie od subjektov, ktoré sú odlišné, než subjekty, voči ktorým bolo vydané „daňové rozhodnutie pri nadmernom zisku“, ako je definované v rozhodnutí, a (b) požadujú vymoženie sumy zodpovedajúcej daňovým úľavám príjemcov, bez toho, aby umožňovali Belgicku zohľadniť skutočné zvýšenie zo strany iných daňových orgánov,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení, zneužití právomoci a neuvedení dostatočného odôvodnenia v rozsahu, v akom rozhodnutie Komisie z 11. januára 2016 o schéme štátnej pomoci týkajúcej sa režimu zdaňovania nadmerného zisku SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) zavedenej Belgickým kráľovstvom konštatuje existenciu schémy štátnej pomoci.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 107 ZFEÚ a povinnosti odôvodnenia a na zjavne nesprávnom posúdení v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie identifikuje údajnú schému ako selektívne opatrenie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 107 ZFEÚ a na zjavne nesprávnom posúdení v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie uvádza, že údajná schéma zakladá výhodu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení článku 107 ZFEÚ, porušení legitímnych očakávaní, zjavne nesprávnom posúdení, zneužití právomoci a neuvedení primeraného odôvodnenia v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie ukladá Belgicku povinnosť vymôcť štátnu pomoc.


title: Spojené veci C-237/11 a C-238/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  13. decembra 2012 — Francúzska republika/Európsky parlament (Žaloba o neplatnosť — Inštitucionálne právo — Rozvrh plenárnych schôdzí Európskeho parlamentu na roky 2012 a 2013 — Protokoly o určení sídel inštitúcií a niektorých orgánov, úradov a agentúr Európskej únie)

text:
               9.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/7

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 13. decembra 2012 — Francúzska republika/Európsky parlament
   (Spojené veci C-237/11 a C-238/11) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Inštitucionálne právo - Rozvrh plenárnych schôdzí Európskeho parlamentu na roky 2012 a 2013 - Protokoly o určení sídel inštitúcií a niektorých orgánov, úradov a agentúr Európskej únie)
   2013/C 38/06
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: E. Belliard, G. de Bergues a A. Adam, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: C. Pennera, N. Lorenz a E. Waldherr, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: C. Schiltz, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť — Uznesenie Európskeho parlamentu z 9. marca 2011 týkajúce sa rozvrhu schôdzí Parlamentu na rok 2012 — Rozvrh, podľa ktorého sa majú dve z dvanástich mesačných plenárnych schôdzí konať počas jedného týždňa v októbri — Porušenie protokolov č. 3 a 6 o umiestnení sídel inštitúcií a niektorých orgánov, úradov a agentúr a útvarov Európskej únie — Pracovisko Európskeho parlamentu

      Výrok rozsudku

               1.

               Uznesenia Európskeho parlamentu z 9. marca 2011 týkajúce sa rozvrhu schôdzí Parlamentu na roky 2012 a 2013 sa zrušujú v rozsahu, v akom nestanovujú, že v rokoch 2012 a 2013 sa bude v Štrasburgu konať dvanásť mesačných plenárnych schôdzí.

               2.

               Európsky parlament je povinný nahradiť trovy konania.

               3.

               Luxemburské veľkovojvodstvo znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 30.7.2011.


title: Vec T-341/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. marca 2008 – Compagnie générale de diététique/ÚHVT (GARUM) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva GARUM — Absolútny dôvod zamietnutia — Príslušná skupina verejnosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/24

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. marca 2008 – Compagnie générale de diététique/ÚHVT (GARUM)
   (Vec T-341/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva GARUM - Absolútny dôvod zamietnutia - Príslušná skupina verejnosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 107/40)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Compagnie générale de diététique SAS (Caen, Francúzsko) (v zastúpení: J.-J. Evrard a T. de Haan, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. septembra 2006 (vec R 1401/2005-1), týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia GARUM ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 7. septembra 2006 (vec R 1401/2005-1) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trova konania, ako aj trovy konania, ktoré vznikli Compagnie générale de diététique SAS.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: Vec C-412/05 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  26. apríla 2007 – Alcon Inc./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Biofarma SA (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 8 ods. 1 písm. b) — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 43 ods. 2 a 3 — Riadne používanie — Nový žalobný dôvod — Slovná ochranná známka TRAVATAN — Námietka majiteľa skoršej národnej slovnej ochrannej známky TRIVASTAN)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/13

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 26. apríla 2007 – Alcon Inc./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Biofarma SA
   (Vec C-412/05 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 8 ods. 1 písm. b) - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 43 ods. 2 a 3 - Riadne používanie - Nový žalobný dôvod - Slovná ochranná známka TRAVATAN - Námietka majiteľa skoršej národnej slovnej ochrannej známky TRIVASTAN)
   (2007/C 96/20)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Alcon Inc. (v zastúpení: G. Breen, solicitor a J. Gleeson SC)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca) Biofarma SA (v zastúpení: V. Gil Vega a A. Ruiz López, advokáti)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretej komory) z 22. septembra 2005, Alcon/ÚHVT (T-130/03), ktorým sa zamieta žaloba o zrušenie podaná prihlasovateľom ochrannej známky Spoločenstva „TRAVATAN “pre výrobky zaradené do triedy 5 proti rozhodnutiu R 968/2001-3 tretieho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 30. januára 2003, ktorým sa zamieta odvolanie proti rozhodnutiu námietkového oddelenia o zamietnutí zápisu tejto ochrannej známky v rámci námietkového konania začatého na podnet majiteľa slovnej ochrannej známky „TRIVASTAN “pre výrobky zaradené do triedy 5
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Alcon Inc. znáša okrem svojich vlastných trov konania tiež trovy konania Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

               3.

               Biofarma SA znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 60, 11.3.2006.


title: Vec T-403/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  30. júna 2011 — Tecnoprocess/Komisia ( „Žaloba o náhradu škody — Bezdôvodné obohatenie — Návrh na začatie konania — Formálne náležitosti — Neprípustnosť“ )

text:
               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/18

         Uznesenie Všeobecného súdu z 30. júna 2011 — Tecnoprocess/Komisia
   (Vec T-403/09) (1)

   (Žaloba o náhradu škody - Bezdôvodné obohatenie - Návrh na začatie konania - Formálne náležitosti - Neprípustnosť)
   2011/C 282/34
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tecnoprocess Srl (Rím, Taliansko) (v zastúpení: A. Majoli, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Bordes a L. Prete, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba, ktorej cieľom je jednak určiť, že Európska komisia a delegácie Európskej únie v Maroku a Nigérii sa bezdôvodne obohatili, a jednak nariadiť Komisii, aby vrátila sumu 114 069,94 eura a úroky dlžné z tejto sumy

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Tecnoprocess Srl je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 297, 5.12.2009.


title: Vec C-85/13: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z  10. apríla 2014 – Európska komisia/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 91/271/EHS — Čistenie komunálnych odpadových vôd — Články 3 až 5 a 10 — Príloha I A a B)

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/11

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 10. apríla 2014 – Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-85/13) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 91/271/EHS - Čistenie komunálnych odpadových vôd - Články 3 až 5 a 10 - Príloha I A a B))
   2014/C 175/13
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Manhaeve a L. Cimaglia, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, M. Russo, avvocato dello Stato)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neoznámenie, v stanovenej lehote, opatrení potrebných na dosiahnutie súladu s článkami 3, 4, 5 a 10 smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd (Ú. v. ES L 135, s. 40; Mim. vyd. 15/002, s. 26), zmenenej a doplnenej nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1137/2008 z 22. októbra 2008 (Ú. v. EÚ L 311, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika tým, že neprijala potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby:

                           —

                           aglomerácie Melegnano, Mortara, Olona Nord, Olona Sud, Robecco sul Naviglio, San Giuliano Milanese Est, Trezzano sul Naviglio a Vigevano (Lombardia), ktorých populačný koeficient je vyšší ako 10 000 a ktoré vypúšťajú komunálne odpadové vody do zberných vôd považovaných za „citlivé oblasti“ v zmysle článku 5 ods. 1 smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd, zmenenej a doplnenej nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1137/2008 z 22. októbra 2008, boli vybavené zbernými systémami pre komunálnu odpadovú vodu podľa článku 3 tejto smernice,

                           —

                           v aglomeráciách Pescasseroli (Abruzzo), Cormons, Gradisca d’Isonzo, Grado (Furlánsko-Julské Benátsko), Broni, Calco, Casteggio, Melegnano, Mortara, Orzinuovi, Rozzano, Trezzano sul Naviglio, Valle San Martino, Vigevano (Lombardia), Pesaro, Urbino (Marche), Alta Val Susa (Piemonte), Nuoro (Sardínia), Castellammare del Golfo I, Cinisi, Terrasini (Sicília), Courmayeur (Valle d’Aosta) a Thiene (Benátsko), ktorých populačný koeficient je vyšší ako 10 000, boli komunálne odpadové vody, ktoré sú vypúšťané do zberných systémov, pred vypustením podrobené sekundárnemu čisteniu alebo rovnocennému čisteniu podľa ustanovení článku 4 smernice 91/271/EHS, zmenenej a doplnenej nariadením č. 1137/2008,

                           —

                           v aglomeráciách Pescasseroli (Abruzzo), Aviano Capoluogo, Cividale del Friuli, Codroipo/Sedegliano/Flaibano, Cormons, Gradisca d’Isonzo, Grado, Latisana Capoluogo, Pordenone/Porcia/Roveredo/Cordenons, Sacile, Udine (Friuli-Venezia-Giulia), Frosinone (Lazio), Francavilla Fontana, Trinitapoli (Puglia), Dorgali, Nuoro, ZIR Villacidro (Sardínia) a Castellammare del Golfo I, Cinisi, Partinico, Terrasini a Trappeto (Sicília), ktorých populačný koeficient je vyšší ako 10 000 a ktoré vypúšťajú do zberných vôd považovaných za „citlivé oblasti“ v zmysle smernice 91/271/EHS, boli komunálne odpadové vody, ktoré sú vypúšťané do zberných systémov, pred vypustením podrobené náročnejšiemu čisteniu, než je sekundárne čistenie alebo rovnocenné čistenie, v súlade s článkom 5 tejto smernice, a

                           —

                           čističky komunálnych odpadových vôd postavené v súlade s požiadavkami článkov 4 až 7 smernice 91/271 boli navrhnuté, skonštruované, prevádzkované a udržiavané tak, aby zabezpečili dostatočnú výkonnosť pri všetkých normálnych miestnych klimatických podmienkach, a aby boli čističky postavené tak, aby zohľadňovali sezónne výkyvy záťaže v aglomeráciách Pescasseroli (Abruzzo), Aviano Capoluogo, Cividale del Friuli, Codroipo/Sedegliano/Flaibano, Cormons, Gradisca d’Isonzo, Grado, Latisana Capoluogo, Pordenone/Porcia/Roveredo/Cordenons, Sacile, Udine (Friuli-Venezia-Giulia), Frosinone (Lazio),Broni, Calco, Casteggio, Melegnano, Mortara, Orzinuovi, Rozzano, Trezzno sul Naviglio, Valle San Martino, Vigevano (Lombardia), Pesaro, Urbino (Marche), Alta Val Susa (Piemont), Francavilla Fontana, Trinitapoli (Puglia), Dorgali, Nuoro, ZIR Villacidro (Sardínia), Castellammare del Golfo I, Cinisi, Partinico, Terrasini, Trappeto (Sicília), Courmayeur (Val d’Aoste) a Thiene (Benátsko),
                           nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 3 a/alebo 4 a/alebo 5, ako aj článku 10 smernice 91/271/EHS, zmenenej a doplnenej nariadením č. 1137/2008.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 147, 25.5.2013.


title: Vec C-114/10: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. novembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Belgicko) — Belpolis Benelux SA/Belgické kráľovstvo

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/31

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. novembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Belgicko) — Belpolis Benelux SA/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-114/10) (1)

   ()
   2011/C 30/53
   Jazyk konania: holandčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 134, 22.5.2010.


title: Vec C-70/11: Žaloba podaná 16. februára 2011 — Európska komisia/Švédske kráľovstvo

text:
               16.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 120/6

         Žaloba podaná 16. februára 2011 — Európska komisia/Švédske kráľovstvo
   (Vec C-70/11)
   2011/C 120/10
   Jazyk konania: švédčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Enegren a M. Owsiany-Hornung, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Švédske kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Švédske kráľovstvo si tým, že stanovilo, že hospodárske subjekty — poskytovatelia služieb na základe zmlúv na diaľku — môžu v prípade uplatnenia práva na odstúpenie od zmluvy zo strany spotrebiteľov požadovať od uvedených spotrebiteľov nielen zaplatenie časti finančných služieb, ktoré už boli poskytnuté, ale tiež náhradu primeraných nákladov vynaložených za obdobie predchádzajúce doručeniu oznámenia o odstúpení od zmluvy zo strany spotrebiteľa, porušilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/65/ES (1) z 23. septembra 2002 o poskytovaní finančných služieb spotrebiteľom na diaľku a o zmene a doplnení smernice Rady 90/619/EHS a smerníc 97/7/ES a 98/27/ES,

               —

               zaviazať Švédske kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa odôvodnenia č. 13 uvedenej smernice by členské štáty nemali mať možnosť prijať iné ustanovenia okrem tých, ktoré sú určené v tejto smernici v oblastiach, ktoré zosúlaďuje, ak v nej nie je výslovne uvedené inak.
   Z článku 6 ods. 1 smernice vyplýva, že členské štáty zabezpečia, aby spotrebiteľ mal lehotu 14 kalendárnych dní na odstúpenie od zmluvy bez zmluvnej pokuty a bez uvedenia dôvodu.
   Článok 7 ods. 1 smernice stanovuje, že ak spotrebiteľ uplatní svoje právo na odstúpenie, možno od neho požadovať iba to, aby zaplatil za službu skutočne poskytnutú dodávateľom v súlade so zmluvou na diaľku.
   Z kapitoly 3 článku 11 druhej vety švédskeho zákona (59/2005) o predaji na diaľku a podomovom predaji vyplýva, že hospodársky subjekt okrem zaplatenia za finančnú službu, ktorú skutočne poskytol, môže požadovať aj náhradu primeraných nákladov.
   Švédsko teda do svojej právnej úpravy preberajúcej smernicu zahrnulo ustanovenia, ktoré idú nad rámec vymedzený článkom 7 ods. 1 smernice v súvislosti s právom spotrebiteľa na odstúpenie od zmluvy. V každom prípade je zrejmé, že prebratie článku 7 ods. 1 smernice Švédskom nezodpovedá jasnosti a presnosti, ktoré Súdny dvor vyžaduje na účely splnenia požiadavky právnej istoty.

      (1)  Ú. v. ES L 271, s. 16; Mim. vyd. 06/004, s. 321.


title: Vec C-302/05: Žaloba podaná 28. júla 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/10

         Žaloba podaná 28. júla 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike
   (Vec C-302/05)
   (2005/C 229/20)
   Jazyk konania: taliančina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: B. Schima a D. Recchia, členovia právneho servisu, podala 28. júla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Talianskej republike.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Talianska republika si tým, že ustanovenie o výhrade vlastníckeho práva musí byť uvedené na každej faktúre za dodávky s dátumom predchádzajúcim výkonu rozhodnutia, ktoré sú pravidelne zapisované do účtovných kníh, aby bolo právne účinné voči veriteľom kupujúceho, nesplnila povinnosti vyplývajúce jej z článku 4 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/35/ES (1) z 29. júna 2000 o boji proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách;

               2)

               zaviazal Taliansku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Článok 4 ods. 1 smernice 2000/35/EHS ustanovuje, že aby zostalo zachované vlastnícke právo až do úplného zaplatenia kúpnej ceny, kupujúci a predávajúci sú povinní uzavrieť o tom dohodu pred dodaním tovaru.
   Článok 11 ods. 3 legislatívneho dekrétu č. 231/2002 (opatrenie na prevzatie smernice 200/35/ES do talianskeho právneho poriadku) ustanovuje, že výhrada vlastníckeho práva je právne účinná voči veriteľom kupujúceho iba vtedy, ak ustanovenie o výhrade vlastníckeho práva je uvedené na každej faktúre za dodávky s dátumom predchádzajúcim výkonu rozhodnutia, ktoré sú pravidelne zapisované do účtovných kníh.
   Právny účinok voči veriteľom kupujúceho predstavuje základný prvok dohody o výhrade vlastníckeho práva. Podmienky stanovené v článku 11 ods. 3 legislatívneho dekrétu zakladajú niekoľko dodatočných povinností predávajúceho vo vzťahu ku povinnostiam stanoveným v článku 4 ods. 1 smernice 2000/35/ES. Komisia preto považuje tieto podmienky za odporujúce článku 4 ods. 1 smernice 2000/35/ES.

      (1)  Ú. v. ES L 200, 8.8.2000, s. 35.


title: Vec C-163/14: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 14. januára 2016 – Európska komisia/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Článok 343 ZFEÚ — Protokol o výsadách a imunitách Európskej únie — Článok 3 — Oslobodenie od dane — Región Brusel-hlavné mesto — Poplatky za dodávky elektriny a plynu)

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/5

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 14. januára 2016 – Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-163/14) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 343 ZFEÚ - Protokol o výsadách a imunitách Európskej únie - Článok 3 - Oslobodenie od dane - Región Brusel-hlavné mesto - Poplatky za dodávky elektriny a plynu))
   (2016/C 098/05)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: F. Clotuche-Duvieusart a I. Martínez del Peral, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: J.-C. Halleux, S. Vanrie a T. Materne, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. Block, D. Remy a H. Delahaije, avocats)

      Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že nepriznalo inštitúciám Európskej únie oslobodenie v súvislosti s poplatkami stanovenými v článku 26 uznesenia o organizácii trhu s elektrinou v regióne Brusel-hlavné mesto (ordonnance relative à l'organisation du marché de l'électricité en Région de Bruxelles-Capitale), ako aj v článku 20 uznesenia o organizácii trhu s plynom v regióne Brusel-hlavné mesto (ordonnance relative à l'organisation du marché du gaz en Région de Bruxelles-Capitale) v znení zmien a doplnení, a tým, že bráni vráteniu týchto poplatkov vybraných regiónom Brusel-hlavné mesto, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 3 druhého odseku Protokolu z 8. apríla 1965 o výsadách a imunitách Európskej únie, ktorý bol pôvodne prílohou Zmluvy o vytvorení spoločnej Rady a spoločnej Komisie Európskych spoločenstiev, neskôr podľa Lisabonskej zmluvy prílohou Zmluvy o EÚ, Zmluvy o FEÚ a Zmluvy o ESAE ako protokol č. 7.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184, 16.6.2014.