title: Vec C-205/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 9. novembra 2017 – SolarWorld AG/Brandoni solare SpA, Solaria Energia y Medio Ambiente, SA, Rada Európskej únie, Európska komisia, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME) (Odvolanie — Subvencie — Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 1239/2013 — Článok 2 — Dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a ich hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Číne alebo odosielaných z Číny — Konečné vyrovnávacie clo — Oslobodenie dovozov, ktoré sú predmetom prijatého záväzku — Oddeliteľnosť)

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/7

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 9. novembra 2017 – SolarWorld AG/Brandoni solare SpA, Solaria Energia y Medio Ambiente, SA, Rada Európskej únie, Európska komisia, China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME)
   (Vec C-205/16 P) (1)

   ((Odvolanie - Subvencie - Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 1239/2013 - Článok 2 - Dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a ich hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Číne alebo odosielaných z Číny - Konečné vyrovnávacie clo - Oslobodenie dovozov, ktoré sú predmetom prijatého záväzku - Oddeliteľnosť))
   (2018/C 005/09)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: SolarWorld AG (v zastúpení: L. Ruessmann, avocat, J. Beck, solicitor)

      Ďalší účastníci konania: Brandoni solare SpA, Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (v zastúpení: L. Ruessmann, avocat a M. J. Beck, solicitor), Rada Európskej únie (v zastúpení: H. Marcos Fraile, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci N. Tuominen, Avocată), Európska komisia (v zastúpení: A. Demeneix, J.-F. Brakeland a T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia), China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME) (v zastúpení: J.-F. Bellis a A. Scalini, avocats, F. Di Gianni, avvocato)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               SolarWorld AG je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Rade Európskej únie.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 232, 27.6.2016.


title: Vec C-556/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Pécsi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 22. septembra 2017 – Alekszij Torubarov/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Pécsi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 22. septembra 2017 – Alekszij Torubarov/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal
   (Vec C-556/17)
   (2018/C 005/25)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Pécsi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Alekszij Torubarov

      Žalovaný: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 46 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ (1) z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že maďarské súdy sú oprávnené zmeniť rozhodnutia príslušného orgánu v azylových veciach o zamietnutí medzinárodnej ochrany vydané v správnom konaní, ako aj poskytnúť túto ochranu?

      (1)  Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 60.


title: Vec T-700/17: Žaloba podaná 5. októbra 2017 – Traviacar a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/48

         Žaloba podaná 5. októbra 2017 – Traviacar a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
   (Vec T-700/17)
   (2018/C 005/65)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Traviacar, S.L. (O Carballiño, Španielsko) a ďalších 96 žalobcov (v zastúpení: P. Rúa Sobrino, advokát)

      Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB/EES/2017/08), ako aj oceňovanie vykonané nezávislým expertom na základe článku 20 ods. 15 nariadenia 806/2014,

               —

               konštatoval nezákonnosť a neuplatniteľnosť článkov 18 a 29 nariadenia (EÚ) č. 806/2014,

               —

               zaviazal Jednotnú radu pre riešenie krízových situácií na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia v tejto veci sú podobné dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedeným vo veciach T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-483/17, García Suárez a i./Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-484/17, Fidesban a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-497/17, Sáchez del Valle a Calatrava Real State 2015/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií.


title: Vec C-217/16: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 9. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Efeteo Athinon – Grécko) – Európska komisia/Dimos Zagoriou (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Rozhodnutie Európskej komisie, ktoré sa týka vrátenia poskytnutých súm a je vykonateľné — Článok 299 ZFEÚ — Nútený výkon — Vykonávacie opatrenia — Určenie príslušného vnútroštátneho súdu vo veciach exekučných sporov — Určenie subjektu povinného na plnenie peňažného záväzku — Podmienky uplatnenia vnútroštátnych procesných pravidiel — Procesná autonómia členských štátov — Zásady ekvivalencie a efektivity)

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/8

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 9. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Efeteo Athinon – Grécko) – Európska komisia/Dimos Zagoriou
   (Vec C-217/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Rozhodnutie Európskej komisie, ktoré sa týka vrátenia poskytnutých súm a je vykonateľné - Článok 299 ZFEÚ - Nútený výkon - Vykonávacie opatrenia - Určenie príslušného vnútroštátneho súdu vo veciach exekučných sporov - Určenie subjektu povinného na plnenie peňažného záväzku - Podmienky uplatnenia vnútroštátnych procesných pravidiel - Procesná autonómia členských štátov - Zásady ekvivalencie a efektivity))
   (2018/C 005/10)
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Efeteo Athinon

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Európska komisia

      Žalovaný: Dimos Zagoriou

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 299 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že tento článok neurčuje výber príslušného vnútroštátneho právneho poriadku, pokiaľ ide o žaloby súvisiace s výkonom právnych aktov Európskej komisie, ktoré v súlade s uvedeným článkom ukladajú vykonateľný peňažný záväzok osobám iným, než sú štáty, keďže toto určenie patrí do vnútroštátneho práva podľa zásady procesnej autonómie za predpokladu, že nemá negatívny vplyv na uplatniteľnosť a účinnosť práva Únie.
               Vnútroštátnemu súdu prináleží určiť, či sa uplatnenie vnútroštátnych procesných pravidiel na žaloby súvisiace s výkonom právnych aktov uvedených v článku 299 ZFEÚ uskutočňuje nediskriminačným spôsobom vo vzťahu ku konaniam, v ktorých sa rozhoduje o vnútroštátnych sporoch rovnakého druhu a podľa pravidiel, ktoré nesťažujú vymáhanie súm, ktorých sa týkajú tieto právne akty, viac než v porovnateľných prípadoch týkajúcich sa uplatnenia obdobných vnútroštátnych ustanovení.

               2.

               Článok 299 ZFEÚ, ako aj nariadenie Rady (EHS) č. 2052/88 z 24. júna 1988 o úlohách štrukturálnych fondov a ich účinnosti a o koordinácii ich činností navzájom, ako aj s činnosťami Európskej investičnej banky a inými existujúcimi finančnými nástrojmi [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 185, 1988, s. 9), nariadenie Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 2052/88, pokiaľ ide o koordináciu činností jednotlivých štrukturálnych fondov navzájom, ako aj s operáciami Európskej investičnej banky a inými existujúcimi finančnými nástrojmi [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 374, 1988, s. 1), a nariadenie Rady (EHS) č. 4256/88 z 19. decembra 1988, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 2052/88, pokiaľ ide o usmerňovaciu sekciu Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 374, 1988, s. 25), sa majú vykladať v tom zmysle, že za okolností, o aké ide vo veci samej, neurčujú osoby, voči ktorým môže byť vedený nútený výkon podľa rozhodnutia Európskej komisie, ktoré sa týka vrátenia poskytnutých súm a je vykonateľné.
               Tieto osoby musí za predpokladu dodržania zásad ekvivalencie a efektivity určiť vnútroštátne právo.

      (1)  Ú. v. EÚ C 222, 20.6.2016.


title: Vec C-227/16: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 9. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden – Holandsko) – Jan Theodorus Arts/Veevoederbedrijf Alpuro BV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Poľnohospodárstvo — Spoločná poľnohospodárska politika — Nariadenie (ES) č. 73/2009 — Režim jednotnej platby — Chovateľ teliat, ktorý uzavrel integračnú dohodu — Zmluvné ustanovenie, na základe ktorého jednotná platba prináleží integračnému podniku — Prípustnosť)

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/9

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 9. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden – Holandsko) – Jan Theodorus Arts/Veevoederbedrijf Alpuro BV
   (Vec C-227/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Poľnohospodárstvo - Spoločná poľnohospodárska politika - Nariadenie (ES) č. 73/2009 - Režim jednotnej platby - Chovateľ teliat, ktorý uzavrel integračnú dohodu - Zmluvné ustanovenie, na základe ktorého jednotná platba prináleží integračnému podniku - Prípustnosť))
   (2018/C 005/11)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Jan Theodorus Arts

      Žalovaná: Veevoederbedrijf Alpuro BV

      Výrok rozsudku

   Nariadenie Rady (ES) č. 73/2009 z 19. januára 2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory pre poľnohospodárov v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa ustanovujú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1782/2003, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni zmluvnému ustanoveniu, na základe ktorého výška podpory, na ktorú má chovateľ teliat nárok na základe režimu jednotnej platby, prináleží integračnému podniku, pokiaľ je táto podpora súčasťou rámca vzájomných práv a povinností dohodnutých medzi stranami tejto dohody.

      (1)  Ú. v. EÚ C 279, 1.8.2016.


title: Vec T-706/17: Žaloba podaná 11. októbra 2017 – UP/Komisia

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/49

         Žaloba podaná 11. októbra 2017 – UP/Komisia
   (Vec T-706/17)
   (2018/C 005/67)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: UP (v zastúpení: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú,

         a v dôsledku toho

               —

               zrušil rozhodnutie z 26. apríla, ktorým GR pre ľudské zdroje vznieslo námietky voči žiadosti žalobcu týkajúcej sa čiastočného pracovného úväzku zo zdravotných dôvodov,

               —

               v prípade potreby vyhlásil zrušenie rozhodnutia z 12. júla 2017 o zamietnutí sťažnosti,

               —

               uložil povinnosť nahradiť majetkovú škodu a nemajetkovú ujmu, ktorá žalobcovi vznikla v dôsledku týchto rozhodnutí, stanovenú odhadom a s výhradou prehodnotenia, vo výške 8 800 eur,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jeden žalobný dôvod zložený z dvoch častí:
   Prvá časť je založená na porušení zásady rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie, ako aj práva byť vypočutý, a to tým, že menovací orgán (ďalej len „MO“) vychádzal z právnej úpravy pre iné prípady, než je prípad žalobcu, a to bez toho, aby ho vypočul alebo mu umožnil vyjadriť svoje pripomienky, ktoré by mohli ovplyvniť obsah budúceho rozhodnutia, a v dôsledku toho porušil jeho právo na obranu.
   Druhá časť je založená na porušení zásady riadnej správy vecí verejných a povinnosti starostlivosti, ako aj na existencii zjavne nesprávneho skutkového posúdenia na strane MO, ktorý mohol posúdiť náhrady za pracovnú nespôsobilosť vzhľadom na všeobecné pravidlá pre náhrady podľa spoločných predpisov. Žalobca sa domnieva, že žiadne ustanovenie právnych predpisov nebráni tomu, aby mohli byť uvedené náhrady kumulované s príjmami z jeho pracovnej činnosti z dôvodu, že jeho zdravotná situácia, ani jeho stupeň práceneschopnosti nezodpovedá kritériám invalidity z hľadiska zdravotného posúdenia podľa Služobného poriadku.


title: Vec C-561/17 P: Odvolanie podané 22. septembra 2017: Poľská republika proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) z 13. júna 2017 vo veci T-137/16, Uniwersytet Wrocławski/Výkonná agentúra pre výskum (REA)

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/18

         Odvolanie podané 22. septembra 2017: Poľská republika proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) z 13. júna 2017 vo veci T-137/16, Uniwersytet Wrocławski/Výkonná agentúra pre výskum (REA)
   (Vec C-561/17 P)
   (2018/C 005/26)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca)

      Druhí účastníci konania: Uniwersytet Wrocławski, Výkonná agentúra pre výskum (REA)

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť uznesenie vydané 13. júna 2017 Všeobecným súdom Európskej únie (ôsma komora) vo veci T-137/16, Uniwersytet Wrocławski/Výkonná agentúra pre výskum (REA) v celom rozsahu,

               —

               vrátiť vec Všeobecnému súdu na nové rozhodnutie,

               —

               uložiť každému účastníkovi konania povinnosť znášať svoje trovy konania,

               —

               rozhodnúť vo veci vo veľkej komore v súlade s článkom 16 tretím odsekom štatútu.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Po prvé Poľská republika vytýka, že napadnuté uznesenie porušuje článok 19 tretí a štvrtý odsek štatútu tým, že ho nesprávne vykladá. Napadnuté uznesenie je založené na judikatúre súdov Európskej únie, podľa ktorej požiadavka nezávislosti advokáta vyplývajúca z článku 19 štatútu je nutne spojená s absenciou pracovného pomeru medzi advokátom a jeho mandantom. Poľská republika sa domnieva, že táto línia judikatúry je v zásade nesprávna a treba ju zmeniť.
   Okrem toho napadnuté uznesenie síce založené na súčasnej judikatúre súdov Európskej únie, predsa prekračuje ňou vytýčené hranice. V napadnutom uznesení požiadavka nezávislosti sa totiž spája nielen s absenciou pracovného pomeru, ale aj absenciou občianskoprávneho vzťahu a rizika, že profesijné prostredie bude mať vplyv na advokáta a ovplyvní jeho právny názor.
   Dôsledkom takého prístupu je rozsiahle obmedzenie práva na obranu pred súdmi Únie. Pritom ide o obmedzenie spočívajúce na veľmi nejasných kritériách podliehajúcich posúdeniu, ktoré nemá výslovne stanovený základ v ustanoveniach práva Únie a neslúži cieľu, ktorý možno pochopiť.
   Po druhé Poľská republika vytýka, že napadnuté uznesenie porušuje zásadu právnej istoty. Napadnuté uznesenie zavádza novú neurčitú podmienku pre nezávislosť splnomocnených zástupcov, a to takú, že nesmie existovať nijaké riziko ovplyvnenia profesijným prostredím, ale neudáva nijaké pokyny týkajúce sa spôsobu jej posúdenia. V dôsledku toho navrhovateľ nie je schopný posúdiť, či splnomocnený zástupca, ktorého si zvolil, spĺňa podmienky nezávislosti a či jeho žaloba bude vyhlásená za prípustnú.
   Po tretie Poľská republika vytýka, že napadnuté uznesenie nemá dostatočne odôvodnenie, ktoré by umožnilo pochopiť dôvody, prečo sa Všeobecný súd domnieva, že splnomocnený zástupca nespĺňa požiadavku nezávislosti a prečo odmietol ním podpísanú žalobu.
   Všeobecný súd celkovo nevysvetlil, prečo vzťah, ako je vzťah medzi splnomocneným zástupcom a Uniwersytet Wrocławski napriek absencii podriadenosti sa má rovnať zamestnaneckému vzťahu. Navyše Všeobecný súd nevysvetlil, z akých dôvodov zohľadnil iné okolnosti než okolnosti týkajúce sa poskytnutia právnej pomoci splnomocneným zástupcom. Všeobecný súd ani nevysvetlil, ako sa má v prípade občiansko-právnej zmluvy ponímať pojem profesijného prostredia a aký druh vplyvu pôsobí na splnomocneného zástupcu. Okrem toho z napadnutého uznesenia nevyplýva, aký druh rizika je spojený s týmto druhom zmluvy a v čom spočíva obmedzenie nezávislosti, čo bolo dôvodom, že bolo nutné vylúčiť splnomocneného zástupcu.


title: Vec T-245/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 8. novembra 2017 – Klymenko/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu na Ukrajine — Zmrazenie finančných prostriedkov — Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov — Ponechanie mena žalobcu na zozname — Povinnosť odôvodnenia — Právny základ — Zjavne nesprávne posúdenie — Právo na obhajobu — Právo vlastniť majetok — Právo na ochranu dobrého mena — Proporcionalita — Ochrana základných práv porovnateľná s ochranou zaručenou v Únii — Námietka nezákonnosti“)

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/28

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. novembra 2017 – Klymenko/Rada
   (Vec T-245/15) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu na Ukrajine - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov - Ponechanie mena žalobcu na zozname - Povinnosť odôvodnenia - Právny základ - Zjavne nesprávne posúdenie - Právo na obhajobu - Právo vlastniť majetok - Právo na ochranu dobrého mena - Proporcionalita - Ochrana základných práv porovnateľná s ochranou zaručenou v Únii - Námietka nezákonnosti“))
   (2018/C 005/37)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Oleksandr Viktorovyč Klymenko (Moskva, Rusko) (v zastúpení: pôvodne B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, barrister, a R. Gherson, solicitor, neskôr B. Kennelly, J. Pobjoy, R. Gherson a T. Garner, solicitor, a napokon M. Phelippeau, avocat)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. Vitro et J.-P. Hix, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie, po prvé, rozhodnutia Rady (SZBP) 2015/364 z 5. marca 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 62, 2015, s. 25) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2015/357 z 5. marca 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 62, 2015, s. 1), po druhé, rozhodnutia Rady (SZBP) 2016/318 zo 4. marca 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 60, 2016, s. 76) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2016/311 zo 4. marca 2016, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 60, 2016, s. 1) a po tretie, rozhodnutia Rady (SZBP) 2017/381 z 3. marca 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 58, 2017, s. 34) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2017/374 z 3. marca 2017, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 58, 2017, s. 1) v rozsahu, v akom bolo meno žalobcu ponechané na zozname osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa tieto reštriktívne opatrenia uplatňujú

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Oleksandr Viktorovyč Klymenko je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 302, 14.9.2015.


title: Vec T-722/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. novembra 2017 – Mapei/EUIPO – Steenfabrieken Vandersanden (zerø) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie zerø — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie ZERO — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/38

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. novembra 2017 – Mapei/EUIPO – Steenfabrieken Vandersanden (zerø)
   (Vec T-722/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie zerø - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie ZERO - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“))
   (2018/C 005/51)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mapei SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: F. Caricato, neskôr M. Fazzini, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Steenfabrieken Vandersanden NV (Bilzen, Belgicko) (v zastúpení: J. Muyldermans a P. Maeyaert, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 21. júla 2016 (vec R 2371/2015-1), týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Steenfabrieken Vandersanden a Mapei

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Mapei SpA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 462, 12.12.2016.


title: Vec C-298/16: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 9. novembra (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Cluj – Rumunsko) – Teodor Ispas, Anduţa Ispas/Direcţia Generală a Finanţelor Publice Cluj (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Všeobecné zásady práva Únie — Právo na riadnu správu vecí verejných a právo na obhajobu — Vnútroštátna daňová právna úprava stanovujúca právo byť vypočutý a právo byť informovaný počas daňového správneho konania — Rozhodnutie o zdanení daňou z pridanej hodnoty vydané vnútroštátnymi daňovými orgánmi bez toho, aby poskytli daňovníkovi prístup k informáciám a dokumentom, ktoré boli podkladom uvedeného rozhodnutia)

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/10

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 9. novembra (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Cluj – Rumunsko) – Teodor Ispas, Anduţa Ispas/Direcţia Generală a Finanţelor Publice Cluj
   (Vec C-298/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Všeobecné zásady práva Únie - Právo na riadnu správu vecí verejných a právo na obhajobu - Vnútroštátna daňová právna úprava stanovujúca právo byť vypočutý a právo byť informovaný počas daňového správneho konania - Rozhodnutie o zdanení daňou z pridanej hodnoty vydané vnútroštátnymi daňovými orgánmi bez toho, aby poskytli daňovníkovi prístup k informáciám a dokumentom, ktoré boli podkladom uvedeného rozhodnutia))
   (2018/C 005/12)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Cluj

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Teodor Ispas, Anduţa Ispas

      Žalovaný: Direcţia Generală a Finanţelor Publice Cluj

      Výrok rozsudku

   Všeobecná zásada práva Únie, ktorou je dodržiavanie práva na obhajobu, sa má vykladať v tom zmysle, že vo vnútroštátnych správnych konaniach týkajúcich sa kontroly a stanovenia vymeriavacieho základu dane z pridanej hodnoty musí mať jednotlivec možnosť, aby mu boli na základe jeho žiadosti poskytnuté informácie a dokumenty obsiahnuté v správnom spise, ktoré správny orgán zohľadnil pri prijímaní rozhodnutia, okrem prípadu, keby obmedzenie prístupu k uvedeným informáciám a dokumentom bolo odôvodnené cieľmi všeobecného záujmu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 314, 29.8.2016.


title: Vec C-584/17 P: Odvolanie podané 4. októbra 2017: ADR Center SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá rozšírená komora) z 20. júla 2017 vo veci T-644/14, ADR Center SpA/Európska komisia

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/20

         Odvolanie podané 4. októbra 2017: ADR Center SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá rozšírená komora) z 20. júla 2017 vo veci T-644/14, ADR Center SpA/Európska komisia
   (Vec C-584/17 P)
   (2018/C 005/27)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: ADR Center SpA (v zastúpení: A. Guillerme, avocate, T. Bontinck, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 20. júla 2017, ADR/Komisia (T-644/14),

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie K(2014) 4485 final z 27. júna 2014 o vymáhaní časti finančného príspevku vyplateného odvolateľke,

               —

               vydal konečné rozhodnutie v spore tak, že vyhovie návrhom predloženým žalobkyňou na prvom stupni,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy tohto konania vrátane trov konania vynaložených odvolateľkou v konaní na Súdnom dvore a žalobkyňou v konaní na Všeobecnom súde.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri výklade zásady EÚ upravujúcej finančnú pomoc Európskej únie, podľa ktorej Únia môže poskytovať subvenciu len na skutočne vynaložené náklady.
               Odvolateľka zastáva názor, že Všeobecný súd EÚ uplatnil osobitne reštriktívny výklad tejto zásady, čo je nezlučiteľné s predchádzajúcou judikatúrou Súdneho dvora a s vôľou európskeho normotvorcu.

               2.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri výklade článku 299 ZFEÚ, článku 79 rozpočtového nariadenia EÚ (1), článku 47 Charty základných práv EÚ a judikatúry Súdneho dvora Európskej únie.
               Odvolateľka zastáva názor, že Všeobecný súd poskytol nesprávny výklad článku 299 ZFEÚ a článku 79 ods. 2 rozpočtového nariadenia v tom zmysle, že Komisii sa zveruje právomoc prijať vykonateľný príkaz na vymáhanie pohľadávok v oblasti zmluvných vzťahov. Napadnutý rozsudok je navyše nezlučiteľný s judikatúrou Súdneho dvora vo veci Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE/Komisia. Napokon účinnosť žaloby založenej na článku 272 ZFEÚ je v prípade príjemcu subvencie drasticky znížená, keďže Komisia môže rozhodnúť o prijatí opatrení spočívajúcich v nútenom vymáhaní pohľadávok pred konečným rozhodnutím príslušného súdu.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. EÚ L 298, 2012, s. 1).


title: Vec T-246/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 8. novembra 2017 – Ivaňuščenko/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu na Ukrajine — Zmrazenie finančných prostriedkov — Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov — Ponechanie mena žalobcu na zozname — Zjavne nesprávne posúdenie“)

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/29

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. novembra 2017 – Ivaňuščenko/Rada
   (Vec T-246/15) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu na Ukrajine - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov - Ponechanie mena žalobcu na zozname - Zjavne nesprávne posúdenie“))
   (2018/C 005/38)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Jurij Volodymyrovič Ivaňuščenko (Jenakjevo, Ukrajina) (v zastúpení: B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, barrister, R. Gherson a T. Garner, solicitors)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix a N. Rouam, neskôr J.-P. Hix a P. Mahnič Bruni, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie, po prvé, rozhodnutia Rady (SZBP) 2015/364 z 5. marca 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 62, 2015, s. 25), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2015/357 z 5. marca 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 62, 2015, s. 1), a po druhé, rozhodnutia Rady (SZBP) 2016/318 zo 4. marca 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 60, 2016, s. 76) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2016/311 zo 4. marca 2016, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 60, 2016, s. 1), v rozsahu, v akom sa meno žalobcu ponecháva na zozname osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahujú tieto reštriktívne opatrenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/364 z 5. marca 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2015/357 z 5. marca 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine sa zrušujú v rozsahu, v akom sa tieto právne akty vzťahujú na žalobcu.

               2.

               Rozhodnutie Rady (SZBP) 2016/318 zo 4. marca 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2016/311 zo 4. marca 2016, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine sa zrušujú v rozsahu, v akom sa tieto právne akty vzťahujú na žalobcu.

               3.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 236, 20.7.2015.


title: Vec C-586/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 6. októbra 2017 – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, I./D.

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 6. októbra 2017 – Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, I./D.
   (Vec C-586/17)
   (2018/C 005/28)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie, I.

      Odporca: D.

      Prejudiciálne otázky

               1.

                           a.

                           Bráni článok 46 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany (prepracované znenie) (1) (Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 60) v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie systému, v rámci ktorého prvostupňový správny súd pre azylové právo pri posúdení žaloby v zásade nemôže zohľadniť dôvod na azyl, ktorý cudzinec prvýkrát uviedol až v žalobe?

                           b.

                           Je rozdiel, či je skutočne uvedený nový dôvod na azyl, t. j. dôvod pre požadovanie medzinárodnej ochrany zakladajúci sa na skutočnostiach a okolnostiach, ktoré nastali po rozhodnutí rozhodujúceho orgánu o žiadosti o medzinárodnú ochranu, alebo zamlčaný dôvod na azyl, t. j. dôvod pre požadovanie medzinárodnej ochrany zakladajúci sa na skutočnostiach a okolnostiach, ktoré nastali pred rozhodnutím rozhodujúceho orgánu o žiadosti o medzinárodnú ochranu, a ktoré cudzinec neoznámil, pričom mu to možno vytýkať, už v správnom konaní, napriek tomu, že o nich mal vedomosť?

                           c.

                           Je rozdiel, či je dôvod na azyl uvedený na prvostupňovom správnom súde pre azylové právo v rámci žaloby proti rozhodnutiu rozhodujúceho orgánu o prvej žiadosti alebo o následnej žiadosti o medzinárodnú ochranu?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na otázku 1.a.: Bráni právo Únie prvostupňovému správnemu súdu pre azylové právo aj v tom, aby na účely posúdenia dôvodu na azyl, ktorý mu bol prvýkrát oznámený v žalobe, odkázal na nové konanie pred rozhodujúcim orgánom, aby tak zabezpečil riadny priebeh súdneho konania alebo zabránil neprípustným prieťahom v konaní?

      (1)  Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 60.


title: Vec T-263/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. novembra 2017 – Gmina Miasto Gdynia a Port Lotniczy Gdynia Kosakowo/Komisia („Štátna pomoc — Letisková infraštruktúra — Verejné financovanie poskytnuté obcami Gdynia a Kosakowo v prospech letiska Gdynia-Kosakowo — Rozhodnutie vyhlasujúce štátnu pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďujúce jej vrátenie — Späťvzatie rozhodnutia — Nezačatie konania vo veci formálneho zisťovania — Zmena právneho režimu — Procesné práva zainteresovaných strán — Porušenie podstatných formálnych náležitostí“)

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/30

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. novembra 2017 – Gmina Miasto Gdynia a Port Lotniczy Gdynia Kosakowo/Komisia
   (Vec T-263/15) (1)

   ((„Štátna pomoc - Letisková infraštruktúra - Verejné financovanie poskytnuté obcami Gdynia a Kosakowo v prospech letiska Gdynia-Kosakowo - Rozhodnutie vyhlasujúce štátnu pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďujúce jej vrátenie - Späťvzatie rozhodnutia - Nezačatie konania vo veci formálneho zisťovania - Zmena právneho režimu - Procesné práva zainteresovaných strán - Porušenie podstatných formálnych náležitostí“))
   (2018/C 005/39)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Gmina Miasto Gdynia (Gdyna, Poľsko) (v zastúpení: T. Koncewicz, K. Gruszecka-Spychała a M. Le Berre, advokáti) a Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o. (Gdynia) (v zastúpení: P. K. Rosiak, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann a S. Noë, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcov: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, M. Rzotkiewicz a E. Gromnicka, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh, založený na článku 263 ZFEÚ, na zrušenie článkov 2 až 5 rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/1586 z 26. februára 2015 o opatrení SA.35388 (13/C) (ex 13/NN a ex 12/N) – Poľsko – Zriadenie letiska Gdynia-Kosakowo (Ú. v. EÚ L 250, 2015, s. 165)

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 2 až 5 rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/1586 z 26. februára 2015 o opatrení SA.35388 (13/C) (ex 13/NN a ex 12/N) – Poľsko – Zriadenie letiska Gdynia-Kosakowo, sa zrušujú.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli mestu Gdynia a spoločnosti Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o.

               3.

               Poľská republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 254, 3.8.2015.


title: Vec C-306/16: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 9. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação do Porto – Portugalsko) – António Fernando Maio Marques da Rosa/Varzim Sol – Turismo, Jogo e Animação, SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov — Smernica 2003/88/ES — Článok 5 — Čas odpočinku v týždni — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca aspoň jeden deň odpočinku za obdobie siedmich dní — Obdobie viac ako šiestich po sebe idúcich pracovných dní)

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/10

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 9. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação do Porto – Portugalsko) – António Fernando Maio Marques da Rosa/Varzim Sol – Turismo, Jogo e Animação, SA
   (Vec C-306/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov - Smernica 2003/88/ES - Článok 5 - Čas odpočinku v týždni - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca aspoň jeden deň odpočinku za obdobie siedmich dní - Obdobie viac ako šiestich po sebe idúcich pracovných dní))
   (2018/C 005/13)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal da Relação do Porto

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: António Fernando Maio Marques da Rosa

      Žalovaná: Varzim Sol – Turismo, Jogo e Animação, SA

      Výrok rozsudku

   Článok 5 smernice Rady 93/104/ES z 23. novembra 1993 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2000/34/ES z 22. júna 2000, ako aj článok 5 prvý odsek smernice 2003/88/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času, sa majú vykladať v tom zmysle, že nevyžadujú, aby 24-hodinové minimálne obdobie nepretržitého odpočinku v týždni, na ktoré má pracovník nárok, bolo poskytnuté najneskôr v deň, ktorý nasleduje po období šiestich po sebe idúcich pracovných dní, ale ukladajú, aby toto bolo poskytnuté v rámci každého obdobia siedmich dní.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 5.9.2016.


title: Vec T-668/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. novembra 2017 – Jema Energy/Spoločný podnik Fusion for Energy („Verejné zmluvy na dodanie tovaru — Verejné obstarávanie — Dodanie systému konverzie elektrického napájania rýchlou sieťou — Zamietnutie ponuky uchádzača — Transparentnosť — Právna istota — Rovnosť zaobchádzania — Proporcionalita“)

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/31

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. novembra 2017 – Jema Energy/Spoločný podnik Fusion for Energy
   (Vec T-668/15) (1)

   ((„Verejné zmluvy na dodanie tovaru - Verejné obstarávanie - Dodanie systému konverzie elektrického napájania rýchlou sieťou - Zamietnutie ponuky uchádzača - Transparentnosť - Právna istota - Rovnosť zaobchádzania - Proporcionalita“))
   (2018/C 005/40)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Jema Energy, SA (Lasarte-Oria, Španielsko) (v zastúpení: N. Rey Rey, advokátka)

      Žalovaný: Spoločný európsky podnik pre ITER a rozvoj energie z jadrovej syntézy (v zastúpení: R. Hanak, G. Poszler a S. Bernal Blanco, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Wytinck a B. Hoorelbeke, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Spoločného európskeho podniku pre ITER a rozvoj energie z jadrovej syntézy z 21. septembra 2015, prijatého v rámci verejného obstarávania F4E-OPE-278, ktorým sa zamietla ponuka žalobkyne na časť zákazky č. 1 týkajúcu sa systému konverzie elektrického napájania rýchlou sieťou (AGPS-CS)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Jema Energy, SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 27, 25.1.2016.


title: Vec T-739/17: Žaloba podaná 7. novembra 2017 – Euracoal a i./Komisia

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/50

         Žaloba podaná 7. novembra 2017 – Euracoal a i./Komisia
   (Vec T-739/17)
   (2018/C 005/68)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Association européenne du charbon et du lignite (Euracoal) (Woluwe-Saint-Pierre, Belgicko), Deutscher Braunkohlen-Industrie – Verein e.V. (Kolín nad Rýnom, Nemecko), Lausitz Energie Kraftwerke AG (Cottbus, Nemecko), Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH (Zeitz, Nemecko), eins energie in sachsen GmbH & Co. KG (Chemnitz, Nemecko) (v zastúpení: W. Spieth a N. Hellermann, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2017/1442 z 31. júla 2017, ktorým sa podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/75/EÚ (1) stanovujú závery o najlepších dostupných technikách (BAT) pre veľké spaľovacie zariadenia (Ú. v. EÚ L 212, 2017, s. 1) v rozsahu, v akom prijíma a stanovuje úrovne emisií súvisiace s BAT (BAT-AEL) pre emisie NOx (článok 1, príloha bod 2.1.3, tabuľka 3) a emisií ortuti (článok 1, príloha bod 2.1.6, tabuľka 7), ktoré vznikajú pri spaľovaní čierneho a/alebo hnedého uhlia,

               —

               podporne, zrušil vykonávacie rozhodnutie (EÚ) 2017/1442 v celom rozsahu, ako aj

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí, nadradeného práva a právomocí v súvislosti s hlasovaním vo výbore podľa článku 75
               Komisia tým, že bez dodržania lehôt predložila zmenu k návrhu rozhodnutia a tým, že vyvolala okamžité hlasovanie, nedodržala kogentné lehoty podľa článku 3 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 182/2011 (2) a porušila tým povinnosť, ktorú jej ukladá článok 3 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 182/2011, objektívne sa usilovať o čo najširšiu podporu vo výbore. Súčasne zástupcom členských štátov zabránila v možnosti vyjadriť sa primeraným spôsobom k pozmenenému návrhu rozhodnutia a porušila tým článok 291 ods. 3 ZFEÚ, podľa ktorého musí byť zaručená efektívna kontrola Komisie členskými štátmi. Okrem toho Komisia prostredníctvom zjavne takticky motivovaného postupu zneužila postavenie predsedu výboru a túto funkciu vykonávala v rozpore s právom.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí, nadradeného práva a právomocí z dôvodu nesprávneho postupu v rámci takzvaného sevillského procesu.
               Podľa ustanovení smernice 2010/75/EÚ a vykonávacieho rozhodnutia Komisie 2012/119/EÚ (3) (usmernenie o BAT) sa musia závery o BAT vyvodiť výlučne na základe odborných kritérií. Vyvodzovanie sa musí riadiť zásadou odbornosti, čím sú naopak vylúčené čisto politické úvahy. Tieto požiadavky neboli v tomto prípade dodržané.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení nadradeného práva a právomocí obsahom napadnutých záverov o BAT.
               Vecné ustanovenia, predovšetkým tie, ktoré sa týkajú úrovne emisií súvisiace s BAT pre emisie NOx a emisií ortuti, zásadným spôsobom porušujú zásadu technicko-ekonomickej dostupnosti, ktorá priamo vyplýva zo smernice 2010/75/EÚ, a neprimerane zaťažujú prevádzkovateľov zariadení, ktorí sú touto právnou úpravou dotknutí.
               Nemožno sa zbaviť dojmu, že stanovenie napadnutých pravidiel vychádza z politických úvah, ktoré sú v rámci vypracovávania záverov o BAT neprípustné. Komisia by sa tým opäť dopustila zneužitia svojho postavenia a prekročenia svojich právomocí.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/75/EÚ z 24. novembra 2010 o priemyselných emisiách (integrovaná prevencia a kontrola znečisťovania životného prostredia) (Ú. v. EÚ L 334, 2010, s. 17).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (Ú. v. EÚ L 55, 2011, s. 13).

      (3)  Vykonávacie rozhodnutie Komisie z 10. februára 2012, ktorým sa ustanovujú pravidlá o usmerneniach na zber údajov, vypracovanie referenčných dokumentov o BAT a zabezpečenie ich kvality podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/75/EÚ o priemyselných emisiách [oznámené pod číslom K(2012) 613] (Ú. v. EÚ L 63, 2012, s. 1).


title: Vec T-723/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. novembra 2017 – Mapei/EUIPO – Steenfabrieken Vandersanden (RE-CONzerø) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie RE-CONzerø — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie ZERO — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 94 nariadenia 2017/1001)“)

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/39

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. novembra 2017 – Mapei/EUIPO – Steenfabrieken Vandersanden (RE-CONzerø)
   (Vec T-723/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie RE-CONzerø - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie ZERO - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Povinnosť odôvodnenia - Článok 75 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 94 nariadenia 2017/1001)“))
   (2018/C 005/52)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mapei SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: F. Caricato, neskôr M. Fazzini, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník: Steenfabrieken Vandersanden NV (Bilzen, Belgicko) (v zastúpení: J. Muyldermans a P. Maeyaert, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 21. júla 2016 (vec R 2374/2015-1), týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Steenfabrieken Vandersanden a Mapei

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Mapei SpA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 462, 12.12.2016.


title: Vec T-307/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 23. októbra 2017 – 1&1 Telecom/Komisia

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/51

         Uznesenie Všeobecného súdu z 23. októbra 2017 – 1&1 Telecom/Komisia
   (Vec T-307/15) (1)

   (2018/C 005/69)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda tretej rozšírenej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 270, 17.8.2015.


title: Vec T-595/16: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. novembra 2017 – HO/ESVČ

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/52

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. novembra 2017 – HO/ESVČ
   (Vec T-595/16) (1)

   (2018/C 005/70)
   Jazyk konania: francúzština
   Predsedníčka siedmej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 11.7.2016 (vec pôvodne zapísaná na Súde pre verejnú služby Európskej únie pod číslom F-25/16 a postúpená Všeobecnému súdu Európskej únie dňa 1.9.2016).


title: Vec T-129/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. novembra 2017 – Claranet Europe/EUIPO – Claro (claranet) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie claranet — Skoršia slovná ochranná známka Beneluxu CLARO — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/31

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. novembra 2017 – Claranet Europe/EUIPO – Claro (claranet)
   (Vec T-129/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie claranet - Skoršia slovná ochranná známka Beneluxu CLARO - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“))
   (2018/C 005/41)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Claranet Europe Ltd (Saint Helier, Jersey) (v zastúpení: G. Crown, D. Farnsworth a O. Fairhurst, solicitors, A. Bryson, barrister)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Bonne, splnomocnená zástupkyňa)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Claro SA (São Paulo, Brazília)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 26. januára 2016 (vec R 803/2015-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Claro a Claranet Europe

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Claranet Europe Ltd znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

      (1)  Ú. v. EÚ C 175, 17.5.2016.


title: Korigendum k oznámeniu v Úradnom vestníku vo veci C-448/17 (Ú. v. EÚ C 382, 13.11.2017)

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/53

         Korigendum k oznámeniu v Úradnom vestníku vo veci C-448/17
   (
         Úradný vestník Európskej únie C 382 z 13. novembra 2017
      )
   (2018/C 005/71)
   Oznámenie v Ú. v. EÚ vo veci T-448/17, EOS KSI Slovensko s.r.o./Ján Danko, Margita Jalčová, má znieť takto:

         „Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský súd v Prešove (Slovensko) 25. júla 2017 – EOS KSI Slovensko s.r.o./Ján Danko, Margita Danková
         (Vec C-448/17)
         (2017/C 382/35)
         Jazyk konania: slovenčina

            Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

         Krajský súd v Prešove

            Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

            Žalobkyňa: EOS KSI Slovensko s.r.o.

            Žalovaní: Ján Danko, Margita Danková

            Prejudiciálne otázky

                     1.

                     Odporuje s poukazom na rozsudok o veci C-470/12 Pohotovosť, s.r.o., proti Miroslavovi Vašutovi, a úvahy Súdneho dvora EÚ vyjadrené aj v bode 46 jeho odôvodnenia princípu ekvivalencie európskeho práva taká právna úprava, ktorá pri ekvivalencii právom chránených záujmov ochrane práv spotrebiteľa pred neprijateľnými zmluvnými podmienkami, na jednej strane neumožňuje právnickej osobe, ktorej predmetom činnosti je kolektívna ochrana spotrebiteľov pred neprijateľnými zmluvnými podmienkami, a ktorá sleduje naplnenie čl. 7 ods. 1 Smernice 93/13/EHS (1) v jeho transponovanom ustanovení § 53a ods. 1 a 2 Občianskeho zákonníka, ako vedľajšiemu účastníkovi (intervientovi) v súdnom konaní, účasť v súdnom konaní od jeho začatia a účinné uplatnenie prostriedkov procesnej obrany a útoku v prospech spotrebiteľa s cieľom naplniť ochranu pred sústavným používaním neprijateľných zmluvných podmienok v tomto konaní, bez súhlasu žalovaného spotrebiteľa, hoci v inom prípade vedľajší účastník (intervient) vystupujúci v súdnom konaní na strane žalovaného, ktorý má záujem na hmotnoprávnom (majetkovom) vysporiadaní predmetu konania, na rozdiel od združenia na ochranu spotrebiteľa, na účasť v súdnom konaní od jeho začatia a účinné uplatňovanie prostriedkov procesnej obrany a útoku, v prospech žalovaného súhlas žalovaného, na ktorého strane vystupuje, vôbec nepotrebuje[?]

                     2.

                     Má sa, aj v nadväznosti na závery Súdneho dvora v rozsudkoch C-26/13 a C-96/14, pojem ‚zrozumiteľné‘ uvedený v čl. 4 ods. 2 smernice 93/13 vykladať v tom zmysle, že podmienka sa môže považovať za nezrozumiteľnú, čoho právnym dôsledkom je že zmluvná podmienka podlieha súdnemu prieskumu neprijateľnosti, aj vtedy, ak právny inštitút (nástroj), ktorý táto zmluvná podmienka upravuje, je sám osebe komplikovaný, jeho právne dôsledky sú pre priemerného spotrebiteľa ťažko predvídateľné a na jeho pochopenie je spravidla potrebné odborné právne poradenstvo, ktorého náklady sú neúmerné hodnote plnenia, ktoré podľa zmluvy spotrebiteľ dostáva?

                     3.

                     Či v okolnostiach prípadu, že súd o nárokoch zo spotrebiteľskej zmluvy uplatnených proti spotrebiteľovi ako žalovanej strane rozhoduje len na základe tvrdení žalobcu platobným rozkazom v skrátenom konaní a v konaní vôbec neuplatní ustanovenie § 172 ods. 9 Občianskeho súdneho poriadku o nevydaní platobného rozkazu pre existenciu neprijateľných zmluvných podmienok v spotrebiteľskej zmluve, neodporuje unijnému právu právna úprava členského štátu, ktorá neumožňuje, aby jedinú možnú obranu spotrebiteľa, pri rezignácii súdu na povinnosť ustanovenú v § 172 ods. 9 Občianskeho súdneho poriadku, v podobe odporu proti platobnému rozkazu uplatnilo, vzhľadom na krátku časovú lehotu podania odporu a možnú nekontaktnosť spotrebiteľa, účinne bez jeho súhlasu (bez vyjadrenia nesúhlasu spotrebiteľa) združenie na ochranu spotrebiteľa, ktoré je spôsobilé a povolané naplniť čl. 7 ods. 1 Smernice 93/13/EHS v jeho transponovanom ustanovení § 53a ods. 1 a 2 Občianskeho zákonníka[?]

                     4.

                     Možno na účely odpovede na druhú a tretiu otázku považovať za relevantné, že spotrebiteľ nemá podľa právneho poriadku právo na obligatórne právne zastúpenie a jeho neznalosť bez právneho zastúpenia zakladá nezanedbateľné nebezpečenstvo, že nepoukáže na neprijateľnosť zmluvných podmienok a ani neurobí úkon smerujúci k umožneniu účasti združenia na ochrane spotrebiteľa na svojej strane v súdnom konaní, ktoré je spôsobilé a povolané naplniť čl. 7 ods. 1 Smernice 93/13/EHS v jeho transponovanom ustanovení § 53a ods. 1 a 2 Občianskeho zákonníka [?]

                     5.

                     Či neodporuje unijnému právu, a to požiadavke vyhodnotiť všetky okolnosti prípadu podľa čl. 4 ods. 1 Smernice 93/13/EHS, taká právna úprava, akou je skrátené konanie o vydanie platobného rozkazu (§ 172 ods. 1 OSP a nasledovné), ktorá umožňuje (1). priznať obchodníkovi s účinkami rozsudku peňažné plnenie (2). v skrátenom konaní, (3). administratívnym zamestnancom súdu (4). len na základe tvrdení obchodníka, a to (5). bez dokazovania a za stavu, že (6). spotrebiteľ nie je zastúpený odborníkom na právo a (7). jeho obranu nemôžu účinne bez jeho súhlasu uplatniť ani združenie na ochranu spotrebiteľa, ktoré je spôsobilé a povolané naplniť čl. 7 ods. 1 Smernice 93/13/EHS v jeho transponovanom ustanovení § 53a ods. 1 a 2 Občianskeho zákonníka[?]“

      (1)  Ú. v. ES 1993, L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.


title: Vec T-767/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. novembra 2017 – Nanogate/EUIPO (metals) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie metals — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/39

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. novembra 2017 – Nanogate/EUIPO (metals)
   (Vec T-767/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie metals - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“))
   (2018/C 005/53)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nanogate AG (Quierschied, Nemecko) (v zastúpení: A. Theis, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Fischer a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 29. augusta 2016 (vec R 2361/2015-5) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia metals ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Nanogate AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 475, 19.12.2016.


title: Vec T-802/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. novembra 2017 – Endoceutics/EUIPO – Merck (FEMIBION) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o výmaze — Slovná ochranná známka Európskej únie FEMIBION — Čiastočný výmaz — Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Dôkaz o riadnom používaní ochrannej známky — Kvalifikácia výrobkov, pri ktorých sa preukázalo riadne používanie“)

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/40

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. novembra 2017 – Endoceutics/EUIPO – Merck (FEMIBION)
   (Vec T-802/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o výmaze - Slovná ochranná známka Európskej únie FEMIBION - Čiastočný výmaz - Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Dôkaz o riadnom používaní ochrannej známky - Kvalifikácia výrobkov, pri ktorých sa preukázalo riadne používanie“))
   (2018/C 005/54)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Endoceutics, Inc. (Quebec, Kanada) (v zastúpení: M. Wahlin, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Vuijst a A. Folliard-Monguiral, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Merck KGaA (Darmstadt, Nemecko) (v zastúpení: M. Best, U. Pfleghar a S. Schäffner, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. júla 2016 (vec R 1608/2015-1) týkajúcemu sa konania o výmaze medzi spoločnosťami Endoceutics a Merck

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) zo 14. júla 2016 (vec R 1608/2015-1) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa ním potvrdil zápis ochrannej známky Európskej únie pre „farmaceutické výrobky na posilnenie imunitného systému, pre menopauzu, menštruáciu, priebeh a zvládanie tehotenstva, prevenciu, liečbu a zvládanie stresu spôsobeného nevyváženým alebo nedostatočným stravovaním“.

               2.

               Zvyšná časť žaloby sa zamieta.

               3.

               Merck KGaA znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli Endoceutics Inc. v konaní pred Všeobecným súdom, ako aj trovy Endoceutics spojené s konaním pred odvolacím senátom.

               4.

               Endoceutics znáša polovicu svojich trov konania.

               5.

               EUIPO znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 23.1.2017.


title: Vec T-271/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 8. novembra 2017 – Pempe/EUIPO – Marshall Amplification (THOMAS MARSHALL GARMENTS OF LEGENDS) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie THOMAS MARSHALL GARMENTS OF LEGENDS — Skoršie slovné a obrazové ochranné známky Európskej únie MARSHALL a Marshall AMPLIFICATION — Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 47 ods. 2 a 3 nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Prípustnosť požiadavky na preukázanie riadneho používania skorších ochranných známok — Relatívny dôvod zamietnutia — Nebezpečenstvo zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/32

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. novembra 2017 – Pempe/EUIPO – Marshall Amplification (THOMAS MARSHALL GARMENTS OF LEGENDS)
   (Vec T-271/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie THOMAS MARSHALL GARMENTS OF LEGENDS - Skoršie slovné a obrazové ochranné známky Európskej únie MARSHALL a Marshall AMPLIFICATION - Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 47 ods. 2 a 3 nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Prípustnosť požiadavky na preukázanie riadneho používania skorších ochranných známok - Relatívny dôvod zamietnutia - Nebezpečenstvo zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“))
   (2018/C 005/42)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Yusuf Pempe (Créteil, Francúzsko) (v zastúpení: A. Vivès-Albertini, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Marshall Amplification plc (Milton Keynes, Spojené kráľovstvo)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 16. marca 2016 (vec R 376/2015-5) týkajúceho sa námietkového konania medzi spoločnosťou Marshall Amplification a pánom Pempe

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Yusuf Pempe je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 11.7.2016.


title: Vec T-511/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 25. októbra 2017 – Novartis Europharm/Komisia („Humánne lieky — Povolenie na uvedenie na trh pre generický liek Zoledronic acid Teva Generics — kyselina zoledrónová — Obdobie ochrany lieku Aclasta, ktorý obsahuje účinnú látku kyselinu zoledrónovú — Zrušenie napadnutého aktu — Zastavenie konania“)

text:
               8.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 5/42

         Uznesenie Všeobecného súdu z 25. októbra 2017 – Novartis Europharm/Komisia
   (Vec T-511/14) (1)

   ((„Humánne lieky - Povolenie na uvedenie na trh pre generický liek Zoledronic acid Teva Generics - kyselina zoledrónová - Obdobie ochrany lieku Aclasta, ktorý obsahuje účinnú látku kyselinu zoledrónovú - Zrušenie napadnutého aktu - Zastavenie konania“))
   (2018/C 005/56)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Novartis Europharm Ltd (Camberley, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: C. Schoonderbeek, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Sipos a M. Wilderspin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie K(2014) 2155 final z 27. marca 2014, ktorým sa spoločnosti Teva Generics GV udeľuje povolenie na uvedenie na trh pre humánny liek Zoledronic acid Teva Generics – kyselina zoledrónová podľa článku 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky (Ú. v. EÚ L 136, 2004, s. 1)

      Výrok

               1.

               Konanie o žalobe sa zastavuje.

               2.

               Konanie o návrhu Teva BV na vstup do konania ako vedľajší účastník sa zastavuje.

               3.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 388, 3.11.2014.


title: Vec C-132/17: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 21. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Peugeot Deutschland GmbH/Deutsche Umwelthilfe eV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Slobodné poskytovanie služieb — Smernica 2010/13/EÚ — Vymedzenie pojmov — Pojem „audiovizuálna mediálna služba“ — Pôsobnosť — Kanál propagačných videí modelov nových osobných automobilov na YouTube)

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/10

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 21. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Peugeot Deutschland GmbH/Deutsche Umwelthilfe eV
   (Vec C-132/17) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Slobodné poskytovanie služieb - Smernica 2010/13/EÚ - Vymedzenie pojmov - Pojem „audiovizuálna mediálna služba“ - Pôsobnosť - Kanál propagačných videí modelov nových osobných automobilov na YouTube))
   (2018/C 134/13)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Peugeot Deutschland GmbH

      Žalovaná: Deutsche Umwelthilfe eV

      Výrok rozsudku

   Článok 1 ods. 1 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/13/EÚ z 10. marca 2010 o koordinácii niektorých ustanovení upravených zákonom, iným právnym predpisom alebo správnym opatrením v členských štátoch týkajúcich sa poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb (smernica o audiovizuálnych mediálnych službách) sa má vykladať v tom zmysle, že vymedzenie pojmu „audiovizuálna mediálna služba“ sa nevzťahuje na videokanál, ako je ten, o ktorý ide vo veci samej, na ktorom môžu používatelia internetu sledovať krátke propagačné videá modelov nových osobných automobilov, ani na niektoré z týchto videí posudzované samostatne.

      (1)  Ú. v. EÚ C 213, 3.7.2017.


201806080341931382018/C 221/293542015TC22120180625SK01SKINFO_JUDICIAL20180419242521Vec T-354/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 19. apríla 2018 – Allergopharma/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Režim pomoci stanovujúci udelenie oslobodenia od povinných náhrad pri istých farmaceutických výrobkoch — Rozhodnutie, ktorým sa režim pomoci vyhlasuje za zlučiteľný s vnútorným trhom — Neexistencia osobnej dotknutosti — Akt, ktorý si nevyžaduje vykonávacie opatrenia — Neprípustnosť“)
 ---documentbreak--- C2212018SK2410120180419SK0029241252Uznesenie Všeobecného súdu z 19. apríla 2018 – Allergopharma/Komisia
   (Vec T-354/15) (
         1
      )
   „(„Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Režim pomoci stanovujúci udelenie oslobodenia od povinných náhrad pri istých farmaceutických výrobkoch — Rozhodnutie, ktorým sa režim pomoci vyhlasuje za zlučiteľný s vnútorným trhom — Neexistencia osobnej dotknutosti — Akt, ktorý si nevyžaduje vykonávacie opatrenia — Neprípustnosť“)“2018/C 221/29Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Allergopharma GmbH & Co. KG (Reinbek, Nemecko) (v zastúpení: T. Müller-Ibold a F. C. Laprévote, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Hermann a T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Bencard Allergie GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: J. Fiegler, avocat)

      Predmet veci

   Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/1300 z 27. marca 2015 o schéme pomoci v prospech nemeckých farmaceutických spoločností vo finančných ťažkostiach vo forme oslobodenia od povinných náhrad SA.34881 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2012/CP), ktorú zaviedlo Nemecko (Ú. v. EÚ L 199, 2015, s. 27)

      Výrok

            1.

            Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

            2.

            Allergopharma GmbH & Co. KG znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

            3.

            Bencard Allergie GmbH znáša svoje vlastné trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 328, 5.10.2015.


201806080111931412018/C 221/392512018TC22120180625SK01SKINFO_JUDICIAL20180423333311Vec T-251/18: Žaloba podaná 23. apríla 2018 – IFSUA/Rada
 ---documentbreak--- C2212018SK3310120180423SK0039331331Žaloba podaná 23. apríla 2018 – IFSUA/Rada
   (Vec T-251/18)2018/C 221/39Jazyk konania: španielčina
      Účastníci konania

      Žalobca: International Forum for Sustainable Underwater Activities (IFSUA) (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: T. Gui Mori, abogado)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Na základe článku 263 ods. 4 in fine ZFEÚ žalobca, IFSUA, ktorý je priamo dotknutý, navrhuje, aby Všeobecný súd na základe zjavne oddeliteľnej povahy týchto ustanovení zrušil článok 2 ods. 2 a článok 9 ods. 4 a 5 nariadenia Rady (EÚ) z 23. januára 2018 (Ú. v. EÚ L 27, 2018, s. 1), ktoré treba považovať za „regulačný akt“ určený na výkon reštriktívnych opatrení a celkového povoleného výlovu (TAC) v rámci rekreačného rybolovu.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba je namierená proti nariadeniu Rady (EÚ) 2018/120 (
         1
      ), ktorého čiastočné zrušenie sa požaduje.
   V tejto súvislosti žalobca spresňuje, že požaduje zrušenie vyššie uvedených ustanovení v rozsahu, v akom ich uplatnenie na jednotlivé spôsoby rekreačného rybolovu, ktoré sú činnosťami, na ktoré sa nevzťahuje spoločná rybolovná politika, predpokladá úplný zákaz lovu morony striebristej (dicentrarchus labrax) vzťahujúci sa len na podmorský rybolov, čím ohrozuje ďalšiu existenciu tejto činnosti, samotného športu, aj priemyslu, ktorý je s tým spojený.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

            1.

            Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 2 ods. 5, článku 3 ods. 1 písm. d), článku 4 ods. 2 písm. d) a článku 6 písm. d) a e) ZFEÚ, keďže napadnuté ustanovenia priamo zakazujú rekreačný a športový podmorský lov morony striebristej, hoci Rada v tejto súvislosti nedisponuje ani delenou právomocou.

            2.

            Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že článok 2 ods. 2 a článok 9 ods. 4 a 5 nariadenia Rady (EÚ) 2018/120 porušujú zásady právnej istoty a legitímnej dôvery, keďže tieto ustanovenia zjavne prekračujú rámec pridelených právomocí, ako aj jeho historický vývoj.

            3.

            Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že článok 2 ods. 2 a článok 9 ods. 4 a 5 nariadenia Rady (EÚ) 2018/120 porušujú zásady rovnosti a zákazu diskriminácie zakotvené v článkoch 20 a 21 Charty základných práv Európskej únie, keďže v tom istom vykonávacom nariadení, ktoré stanovuje možnosti rybolovu morony striebristej, sa prostredníctvom rôznych kritérií upravuje tak obchodný, ako aj rekreačný rybolov. Podľa žalobcu však tieto dve kategórie nie sú nevyhnutne porovnateľné ako adresáti tých istých opatrení.

            4.

            Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že článok 2 ods. 2 a článok 9 ods. 4 a 5 nariadenia Rady (EÚ) 2018/120 porušujú zásady proporcionality pri vykonávaní článku 43 ods. 3 ZFEÚ. Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že v nariadení, ktoré je predmetom tejto žaloby, stanovenie možností rybolovu uplatniteľných na lov morony striebristej, pokiaľ ide o obchodný, ako aj rekreačný rybolov, zodpovedá cieľu podstatne znížiť rybolovnú úmrtnosť severnej populácie, čo umožní mierne zvýšenie biomasy. Dodáva, že tento cieľ možno dosiahnuť prostredníctvom menej obmedzujúceho opatrenia, ako je opatrenie spočívajúce v úplnom zákaze podmorského rybolovu morony striebristej. V rámci tohto dôvodu žalobca takisto uvádza, že došlo k porušeniu článkov 12, 16, 37 a 52 Charty základných práv Európskej únie.

      (
         1
      )	Nariadenie Rady (EÚ) 2018/120 z 23. januára 2018, ktorým sa na rok 2018 stanovujú rybolovné možnosti pre určité populácie rýb a skupiny populácií rýb uplatniteľné vo vodách Únie a v prípade rybárskych plavidiel Únie aj v určitých vodách nepatriacich Únii a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) 2017/127 (Ú. v. EÚ L 27, 2018, s. 1).


201806080271931312018/C 221/312342017TC22120180625SK01SKINFO_JUDICIAL20180503252622Vec T-234/17: Všeobecného súdu z 3. mája 2018 – Siberian Vodka/EUIPO – Schwarze und Schlichte (DIAMOND ICE) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia — Slovná ochranná známka DIAMOND ICE — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie DIAMOND CUT — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Žaloba zjavne bez právneho základu“)
 ---documentbreak--- C2212018SK2520120180503SK0031252262Všeobecného súdu z 3. mája 2018 – Siberian Vodka/EUIPO – Schwarze und Schlichte (DIAMOND ICE)
   (Vec T-234/17) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia — Slovná ochranná známka DIAMOND ICE — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie DIAMOND CUT — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Žaloba zjavne bez právneho základu“)“2018/C 221/31Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Siberian Vodka AG (Herisau, Švajčiarsko) (v zastúpení: O. Bischof, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Schwarze und Schlichte Markenvertrieb GmbH & Co. KG (Oelde, Nemecko) (v zastúpení: A. Zafar, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 8. februára 2017 (vec R 1171/2016-4), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Schwarze und Schlichte Markenvertrieb a Siberian Vodka

      Výrok

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Siberian Vodka AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 195, 19.6.2017.


201806150331954932018/C 231/03822016CJC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL201805083421Vec C-82/16: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 8. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad voor Vreemdelingenbetwistingen – Belgicko) – K. A. a i./Belgische Staat (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hraničná kontrola, azyl, prisťahovalectvo — Článok 20 ZFEÚ — Charta základných práv Európskej únie — Články 7 a 24 — Smernica 2008/115/ES — Články 5 a 11 — Štátny príslušník tretej krajiny, na ktorého sa vzťahuje zákaz vstupu na územie — Žiadosť o pobyt na účely zlúčenia rodiny s občanom Európskej únie, ktorý nikdy nevyužil svoju slobodu pohybu — Odmietnutie posúdenia žiadosti)
 ---documentbreak--- C2312018SK310120180508SK00033142Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 8. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad voor Vreemdelingenbetwistingen – Belgicko) – K. A. a i./Belgische Staat
   (Vec C-82/16) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hraničná kontrola, azyl, prisťahovalectvo — Článok 20 ZFEÚ — Charta základných práv Európskej únie — Články 7 a 24 — Smernica 2008/115/ES — Články 5 a 11 — Štátny príslušník tretej krajiny, na ktorého sa vzťahuje zákaz vstupu na územie — Žiadosť o pobyt na účely zlúčenia rodiny s občanom Európskej únie, ktorý nikdy nevyužil svoju slobodu pohybu — Odmietnutie posúdenia žiadosti)“2018/C 231/03Jazyk konania: holandčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad voor Vreemdelingenbetwistingen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovatelia: K.A., M.Z., M.J., N.N.N., O.I.O., R.I., B.A.

      Odporca: Belgische Staat

      Výrok rozsudku

            1.

            Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území, osobitne jej články 5 a 11, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni praxi členského štátu, ktorá spočíva v nezohľadnení žiadosti o pobyt na účely zlúčenia rodiny podanej na jeho území štátnym príslušníkom tretej krajiny, a to rodinným príslušníkom občana Únie, ktorý je štátnym príslušníkom tohto členského štátu a ktorý nikdy nevyužil svoju slobodu pohybu, a to len z dôvodu, že na tohto štátneho príslušníka tretej krajiny sa vzťahuje zákaz vstupu na uvedené územie.

            2.

            Článok 20 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že:

                     —

                     bráni praxi členského štátu, ktorá spočíva v nezohľadnení takej žiadosti len z tohto dôvodu bez toho, aby sa preskúmalo, či existuje vzťah závislosti medzi týmto občanom Únie a týmto štátnym príslušníkom tretej krajiny takej povahy, že v prípade odmietnutia udelenia odvodeného práva na pobyt tomuto štátnemu príslušníkovi tretej krajiny bude uvedený občan Únie v skutočnosti nútený opustiť územie Únie ako celok a bude tak pozbavený účinného požívania podstaty práv, ktoré mu priznáva jeho postavenie,

                     —

                     keď je občan Únie plnoletý, vzťah závislosti, ktorý môže odôvodňovať, aby sa dotknutému štátnemu príslušníkovi tretej krajiny priznalo odvodené právo na pobyt podľa tohto článku, môže existovať len vo výnimočných prípadoch, v ktorých s ohľadom na všetky relevantné okolnosti dotknutá osoba nemôže byť nijakým spôsobom odlúčená od svojho rodinného príslušníka, od ktorého je závislá,

                     —

                     keď je občan Únie maloletý, posúdenie existencie takého vzťahu závislosti musí byť založené na tom, že v najlepšom záujme dieťaťa sa zohľadnia všetky okolnosti prejednávanej veci, a to najmä jeho vek, fyzický a emočný vývoj, úroveň jeho citovej väzby s jeho rodičmi, ako aj riziko, ktoré by odlúčenie od rodiča, ktorý je štátnym príslušníkom tretej krajiny, znamenalo pre jeho rovnováhu; existencia rodinného vzťahu s týmto štátnym príslušníkom, či už biologickej alebo právnej povahy, nie je dostatočná a spolužitie s ním nie je nevyhnutné na preukázanie takéhoto vzťahu závislosti,

                     —

                     nie je rozhodujúce, či vzťah závislosti uvádzaný štátnym príslušníkom tretej krajiny na podporu jeho žiadosti o pobyt na účely zlúčenia rodiny vznikol potom, ako bolo voči nemu prijaté rozhodnutie o zákaze vstupu na územie,

                     —

                     nie je rozhodujúce, či sa rozhodnutie o zákaze vstupu na územie vydané voči štátnemu príslušníkovi tretej krajiny stalo konečným v čase, keď podal svoju žiadosť o pobyt na účely zlúčenia rodiny, a

                     —

                     nie je rozhodujúce, či rozhodnutie o zákaze vstupu na územie vydané voči štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, ktorý podal žiadosť o pobyt na účely zlúčenia rodiny, je odôvodnené nedodržaním povinnosti návratu; pokiaľ dôvody verejného poriadku odôvodňovali také rozhodnutie, tieto dôvody môžu viesť k odopretiu odvodeného práva na pobyt tomuto štátnemu príslušníkovi tretej krajiny podľa tohto článku len vtedy, ak z konkrétneho posúdenia všetkých okolností prejednávanej veci vzhľadom na zásadu proporcionality, prípadne najlepšieho záujmu dotknutého dieťaťa alebo detí a základných práv vyplýva, že dotknutá osoba predstavuje skutočnú, existujúcu a dostatočne vážnu hrozbu pre verejný poriadok.

            3.

            Článok 5 smernice 2008/115 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej praxi, podľa ktorej sa prijme rozhodnutie o návrate voči štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, voči ktorému už bolo prijaté rozhodnutie o návrate, ku ktorému bolo pripojené rozhodnutie o zákaze vstupu na územie a ktoré je stále platné, a to bez toho, aby boli zohľadnené okolnosti jeho rodinného života, a najmä záujem jeho maloletého dieťaťa, uvedené v žiadosti o pobyt na účely zlúčenia rodiny podanej po prijatí takého zákazu vstupu na územie, okrem prípadu, ak také okolnosti mohla dotknutá osoba uviesť skôr.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 145, 25.4.2016.


201806150301954912018/C 231/081682018CJC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL201803057822Vec C-168/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 5. marca 2018 – Pensions-Sicherungs-Verein VVaG/Günther Bauer
 ---documentbreak--- C2312018SK720120180305SK00087282Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 5. marca 2018 – Pensions-Sicherungs-Verein VVaG/Günther Bauer
   (Vec C-168/18)2018/C 231/08Jazyk konania: nemčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesarbeitsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Pensions-Sicherungs-Verein VVaG

      Žalovaný: Günther Bauer

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Má sa uplatniť článok 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/94/ES z 22. októbra 2008 o ochrane zamestnancov pri platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa (
                  1
               ), ak dávky z podnikového dôchodkového zabezpečenia poskytuje medzipodniková inštitúcia sociálneho zabezpečenia podliehajúca štátnemu dozoru nad finančnými službami, ktorá z finančných dôvodov so súhlasom dozorného orgánu oprávnene zníži výšku dávok a zamestnávateľ je podľa vnútroštátneho práva síce za zníženie voči bývalému zamestnancovi zodpovedný, ale jeho platobná neschopnosť bráni tomu, aby splnil svoju povinnosť vyrovnať takéto zníženie dávky?

            2.

            V prípade kladnej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku:
            Za akých okolností sa môžu straty bývalého zamestnanca spôsobené platobnou neschopnosťou zamestnávateľa pri dávkach z podnikového dôchodkového zabezpečenia považovať za zjavne neprimerané, a tým zaviazať členské štáty, aby zabezpečili minimálnu úroveň ochrany, hoci bývalý zamestnanec dostane minimálne polovicu dávky vyplývajúcej z ním nadobudnutých dôchodkových práv?

            3.

            V prípade kladnej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku:
            Má článok 8 smernice 2008/94/ES priamy účinok a v prípade, keď členské štáty túto smernicu neprebrali alebo len nedostatočne prebrali do vnútroštátneho práva, priznáva toto ustanovenie práva jednotlivcovi, ktoré môže voči členskému štátu uplatniť pred vnútroštátnym súdom?

            4.

            V prípade kladnej odpovede na tretiu prejudiciálnu otázku:
            Je inštitúcia zriadená podľa súkromného práva, ktorú členský štát – pre zamestnávateľa záväzne – určil za inštitúciu pre poistenie proti insolventnosti podnikového dôchodkového zabezpečenia a ktorá podlieha štátnemu dozoru nad finančnými službami a na základe verejného práva vyberá od zamestnávateľov príspevky požadované pre poistenie proti insolventnosti, pričom tak ako správny orgán môže správnym aktom vytvárať podmienky pre nútený výkon rozhodnutia, verejnoprávnym orgánom členského štátu?

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ L 283, 2008, s. 36.


201808030412050342018/C 294/273542018CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180530202121Vec C-354/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Bacău (Rumunsko) 30. mája 2018 – Radu Lucian Rusu, Oana Maria Rusu/SC Blue Air – Airline Management Solutions Srl
 ---documentbreak--- C2942018SK2010120180530SK0027201212Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Bacău (Rumunsko) 30. mája 2018 – Radu Lucian Rusu, Oana Maria Rusu/SC Blue Air – Airline Management Solutions Srl
   (Vec C-354/18)2018/C 294/27Jazyk konania: rumunčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunalul Bacău

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia – žalobcovia na prvom stupni: Radu Lucian Rusu, Oana Maria Rusu

      Odvolateľka – žalovaná na prvom stupni: SC Blue Air – Airline Management Solutions Srl

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Je účelom sumy 400 eur podľa článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 261/2004 (
                  1
               ) zásadne náhrada majetkovej ujmy, kým nemajetková ujma má byť posúdená so zreteľom na článok 12 alebo pokrýva článok 7 ods. 1 písm. b) zásadne nemajetkovú ujmu, pričom sa na majetkovú ujmu vzťahuje ustanovenie článku 12?

            2.

            Spadá suma, ktorá predstavuje nevyplatenú mzdu a ktorá presiahne sumu 400 eur podľa článku 7 ods. 1 písm. b) pod pojem ďalšia náhrada podľa článku 12?

            3.

            Podľa článku 12 [ods. 1] druhá veta „náhrada poskytnutá podľa tohto nariadenia sa môže od takej náhrady odpočítať.“ Má sa uvedený článok nariadenia vykladať v tom zmysle, že sa ponecháva odpočítanie sumy poskytnutej podľa článku 7 ods. 1 písm. b) od ďalšej náhrady na voľnú úvahu vnútroštátneho súdu alebo je uvedené odpočítanie povinné?

            4.

            V prípade, že odpočítanie sumy nie je povinné, na základe ktorých skutočností vnútroštátny súd rozhodne, či sa suma podľa článku 7 ods. 1 písm. b) odpočíta od ďalšej náhrady?

            5.

            Má sa škoda, ktorá vyplynula z nevyplatenia mzdy v dôsledku toho, že sa pracovník nemohol dostaviť na pracovisko z dôvodu oneskoreného príletu do cieľového miesta v dôsledku presmerovania posúdiť z hľadiska splnenia povinností podľa článku 8 alebo podľa článku 12 v spojení s článkom 4?

            6.

            Vyžaduje sa na splnenie povinnosti leteckého dopravcu poskytnúť starostlivosť v zmysle článku 4 ods. 3 a článku 8 nariadenia č. 261/2004, aby cestujúci bol dôkladne informovaný o všetkých možnostiach v súvislosti s presmerovaním na iný let, ako je to uvedené v článku 8 ods. 1 písm. a), b) a c) nariadenia?

            7.

            Kto má niesť dôkazné bremeno podľa článku 8 nariadenia č. 261/2004 v súvislosti so skutočnosťou, že sa presmerovanie na iný let uskutočnilo čo najskôr?

            8.

            Ukladá nariadenie povinnosť cestujúcim hľadať iné lety pre cieľové miesto a žiadať leteckú spoločnosť, aby našla voľné miesta na uvedených letoch alebo má letecká spoločnosť ex offo povinnosť hľadať najvýhodnejšiu alternatívu pre cestujúceho na jeho dopravenie do cieľového miesta?

            9.

            Je pri určení škody, ktorá vznikla cestujúcim, podstatná skutočnosť, že cestujúci súhlasili s návrhom leteckej spoločnosti o poskytnutí letu na 11. septembra 2016, hoci mohli predpokladať, že im nebude mzda vyplatená za obdobie neprítomnosti na pracovisku?

      (
         1
      )	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


201808030602050782018/C 294/58982017TC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180530444411Vec T-98/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. mája 2018– RT/Parlament („Verejná služba — Úradníci — Práceneschopnosť — Článok 59 ods. 1 služobného poriadku — Interné pravidlá pre kontroly pracovných absencií a pre pravidelné kontroly trvania pracovnej neschopnosti — Lekárske potvrdenie — Chýbajúci podpis a pečiatka lekára — Lekárske vyšetrenie vykonané diaľku cez internet — Odmietnutie schválenia“)
 ---documentbreak--- C2942018SK4410120180530SK0058441441Rozsudok Všeobecného súdu z 30. mája 2018– RT/Parlament
   (Vec T-98/17) (
         1
      )
   „(„Verejná služba — Úradníci — Práceneschopnosť — Článok 59 ods. 1 služobného poriadku — Interné pravidlá pre kontroly pracovných absencií a pre pravidelné kontroly trvania pracovnej neschopnosti — Lekárske potvrdenie — Chýbajúci podpis a pečiatka lekára — Lekárske vyšetrenie vykonané diaľku cez internet — Odmietnutie schválenia“)“2018/C 294/58Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobca: RT (v zastúpení: C. Bernard-Glanz, avocat)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: J. Steele a E. Taneva, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na základe článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Parlamentu z 30. júna 2016, ktorým bol dokument, ktorý žalobca predložil 27. júna 2016, odmietnutý ako neprípustné lekárske potvrdenie predpisujúce práceneschopnosť

      Výrok rozsudku

            1.

            Rozhodnutie Európskeho parlamentu z 30. júna 2016, ktorým bol dokument, ktorý RT predložil 27. júna 2016, odmietnutý ako neprípustné lekárske potvrdenie predpisujúce práceneschopnosť, sa zrušuje.

            2.

            Parlamentu je povinný nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 129, 24.4.2017.


201808030502050222018/C 294/413832018CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180611303011Vec C-383/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy Lublin-Wschód w Lublinie zasadajúci vo Świdniku (Poľsko) 11. júna 2018 – Lexitor Sp. z o.o./Spółdzielcza Kasa Oszczędnościowo – Kredytowa im. Franciszka Stefczyka so sídlom v Gdyni, Santander Consumer Bank S.A. so sídlom vo Wrocławi, mBank S.A. so sídlom vo Varšave
 ---documentbreak--- C2942018SK3010120180611SK0041301301Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy Lublin-Wschód w Lublinie zasadajúci vo Świdniku (Poľsko) 11. júna 2018 – Lexitor Sp. z o.o./Spółdzielcza Kasa Oszczędnościowo – Kredytowa im. Franciszka Stefczyka so sídlom v Gdyni, Santander Consumer Bank S.A. so sídlom vo Wrocławi, mBank S.A. so sídlom vo Varšave
   (Vec C-383/18)2018/C 294/41Jazyk konania: poľština
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Rejonowy Lublin-Wschód w Lublinie zasadajúci vo Świdniku

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Lexitor Sp. z o.o.

      Žalovaný: Spółdzielcza Kasa Oszczędnościowo – Kredytowa im. Franciszka Stefczyka so sídlom v Gdyni, Santander Consumer Bank S.A. so sídlom vo Wrocławi/Breslau, mBank S.A. so sídlom vo Varšave

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 16 ods. 1 v spojení s článkom 3 písm. g) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS (
         1
      ) vykladať v tom zmysle, že spotrebiteľ má v prípade predčasného splnenia svojich povinností zo zmluvy o úvere právo na zníženie celkových nákladov spojených s úverom, vrátane nákladov, ktorých výška nezávisí od dĺžky trvania dotknutej úverovej zmluvy?
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ L 133, 2008, s. 66.


201808030682050932018/C 294/754122018TC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180702606121Vec T-412/18: Žaloba podaná 2. júla 2018 – mobile.de/EUIPO – Droujestvo S Ogranichena Otgovornost „Rezon“ (mobile.ro)
 ---documentbreak--- C2942018SK6010120180702SK0075601612Žaloba podaná 2. júla 2018 – mobile.de/EUIPO – Droujestvo S Ogranichena Otgovornost „Rezon“ (mobile.ro)
   (Vec T-412/18)2018/C 294/75Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: mobile.de GmbH (Dreilinden, Nemecko) (v zastúpení: T. Lührig, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Droujestvo S Ogranichena Otgovornost „Rezon“ (Sofia, Bulharsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie mobile.ro – ochranná známka Únie č. 8 838 542

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 29. marca 2018 vo veci R 111/2015-1

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil napadnuté rozhodnutie,

            —

            uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

            —

            porušenie článku 18 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 64 ods. 2 a 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 2017/1001,

            —

            porušenie článku 19 ods. 2 a článku 10 ods. 3 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625 v spojení s článkom 64 ods. 2 a 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 2017/1001.

            —

            porušenie článku 60 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 2017/1001 v spojení s jeho článkom 8 ods. 1 písm. b) a článkom 8 ods. 2 písm. a) bodom ii,

            —

            porušenie článku 4 ods. 3 ZEÚ v spojení s právnou zásadou zakotvenou v článku 59 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 a článkom 61 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


201808030382049942018/C 294/423852018CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180611303122Vec C-385/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 11. júna 2018 – Arriva Italia Srl a i./Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti
 ---documentbreak--- C2942018SK3020120180611SK0042302312Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 11. júna 2018 – Arriva Italia Srl a i./Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti
   (Vec C-385/18)2018/C 294/42Jazyk konania: taliančina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Arriva Italia Srl, Ferrotramviairia SpA, Consorzio Trasporti Aziende Pugliesi (CO.TRA.P)

      Odporca: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti

      Prejudiciálne otázky

   Predstavuje opatrenie spočívajúce v pridelení rozpočtových prostriedkov vo výške 70 miliónov eur na základe zákona v prospech prevádzkovateľa železničnej dopravy, za podmienok stanovených zákonom č. 208 z 28. decembra 2015 (článok 1 ods. 867) v znení zákonného dekrétu č. 50 z 24. apríla 2017, a následný prevod tohto prevádzkovateľa na iný hospodársky subjekt, uskutočnený bez verejného obstarávania a bezodplatne, s ohľadom na skutkový a právny stav v prejednávanej veci, štátnu pomoc podľa článku 107 Zmluvy o fungovaní Európskej únie?
   V prípade kladnej odpovede, je predmetná pomoc zlučiteľná s právom EÚ a aké sú následky neupovedomenia Komisie o tejto pomoci v zmysle článku [108] ods. 3 ZFEÚ?


201808030542050252018/C 294/283552018CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180531212221Vec C-355/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Salzburg (Rakúsko) 31. mája 2018 – Barbara Rust-Hackner/Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich
 ---documentbreak--- C2942018SK2110120180531SK0028211222Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Salzburg (Rakúsko) 31. mája 2018 – Barbara Rust-Hackner/Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich
   (Vec C-355/18)2018/C 294/28Jazyk konania: nemčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesgericht Salzburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Barbara Rust-Hackner

      Žalovaná: Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Má sa článok 15 ods. 1 smernice 90/619/EHS (druhá smernica o životnom poistení) (
                  1
               ) v znení zmenenom smernicou 92/96/EHS (tretia smernica o životnom poistení) (
                  2
               ) v spojení s článkom 31 smernice 92/96/EHS vykladať v tom zmysle, že oznámenie o možnosti odstúpenia musí obsahovať aj informáciu o tom, že odstúpenie nevyžaduje osobitnú formu?

            2.

            Môže sa odstúpenie od zmluvy z dôvodu nesprávneho poučenia o práve na odstúpenie vyhlásiť aj po zrušení zmluvy o životnom poistení v dôsledku výpovede (a odkúpenia) poistníkom?

      (
         1
      )	Druhá smernica Rady 90/619/EHS z 8. novembra 1990 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa priameho životného poistenia, ktorou ustanovujú opatrenia na uľahčenie účinného výkonu slobody pri poskytovaní služieb a ktorou sa mení a dopĺňa smernica 79/267/EHS [neoficiálny preklad]; Ú. v. ES L 330, 1990, s. 50.
   (
         2
      )	Smernica Rady 92/96/EHS z 10. novembra 1992 o koordinácii zákonov, iných predpisov a správnych opatrení vzťahujúcich sa na priame životné poistenie, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 79/267/EHS a 90/619/EHS (tretia smernica o životnom poistení) [neoficiálny preklad]; Ú. v. ES L 360, 1992, s. 1.