title: Opatrenia EÚ pre ťažbu a prieskum nálezísk ropy Uznesenie Európskeho parlamentu zo 7. októbra 2010 o činnosti EÚ v oblasti prieskumu ložísk ropy a ťažby ropy v Európe

text:
               20.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               CE 371/10

         Štvrtok 7. októbra 2010Opatrenia EÚ pre ťažbu a prieskum nálezísk ropy
   P7_TA(2010)0352
   Uznesenie Európskeho parlamentu zo 7. októbra 2010 o činnosti EÚ v oblasti prieskumu ložísk ropy a ťažby ropy v Európe
   2011/C 371 E/03

      Európsky parlament,
   so zreteľom na články 11 a 191 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na dohovor OSN o biologickej diverzite,
   so zreteľom na sieť Natura 2000, ktorá sa vytvorila na základe Smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (smernica o biotopoch) (1), a na Smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2008/56/ES zo 17. júna 2008, ktorou sa ustanovuje rámec pre činnosť Spoločenstva v oblasti morskej environmentálnej politiky (rámcová smernica o morskej stratégii) (2) ako na základné prostriedky ochrany európskej morskej biodiverzity,
   so zreteľom na ciele a potreby dosiahnuť priaznivý a dobrý environmentálny stav európskych pobrežných a morských vôd, ako sa stanovuje v Smernici 2000/60/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva (rámcová smernica o vode) (3) a v rámcovej smernici o morskej stratégii,
   so zreteľom na akčný plán EÚ pre biodiverzitu (4),
   so zreteľom na únik ropy z vrtnej plošiny Deepwater Horizon v Mexickom zálive,
   so zreteľom na vrtné plošiny vo vodách EÚ,
   so zreteľom na otázky Rade a Komisii zo 7. septembra 2010 o dôsledkoch úniku ropy z vrtnej plošiny Deepwater Horizon na EÚ a činnosti EÚ v oblasti prieskumu ložísk ropy a ťažby ropy v EÚ (O-0122/2010 – B7-0470/2010, O-0123/2010 – B7-0551/2010),
   so zreteľom na článok 115 ods. 5 a článok 110 ods. 2 rokovacieho poriadku,

               A.

               keďže v dôsledku úniku ropy z vrtnej plošiny Deepwater Horizon v Mexickom zálive je nevyhnutné, aby EÚ a jej členské štáty okamžite preskúmali všetky aspekty prieskumu ložísk ropy a ťažby ropy v Európskej únii a prijali všetky kroky nevyhnutné na to, aby k takejto ekologickej katastrofe vo vodách EÚ nedošlo,

               B.

               keďže dodržiavanie najvyššieho stupňa prevencie, ochrany životného prostredia a bezpečnosti ropných operácií v Európe predstavuje kľúčovú zásadu, ktorá musí byť základom pre všetky činnosti EÚ v tejto oblasti,

               C.

               keďže sa väčšina ťažby ropy a prieskum jej ložísk sústredí vo vodách Severného mora,

               D.

               keďže vody EÚ hraničia aj s krajinami, ktoré nie sú súčasťou Európskej únie a v prípade ktorých sa podľa práva EÚ nevyžaduje dodržiavanie príslušných ustanovení upravujúcich zodpovednosť za škody a ich nápravu,

               E.

               keďže prebieha úsilie o rozšírenie ropných vrtov a prieskumu ložísk ropy v hlbších a vzdialenejších oblastiach mora, čo znamená väčšie riziko z hľadiska riadiacich a monitorovacích operácií,

               1.

               vyjadruje solidaritu s obeťami katastrofy spojenej s únikom ropy z vrtnej plošiny Deepwater Horizon a vyzýva EÚ, aby v reakcii na túto haváriu poskytla technickú pomoc a podporu;

               2.

               uznáva dôležitý prínos, ktorý môže mať naďalej európska ťažba ropy a zemného plynu na mori pre bezpečnosť dodávok v EÚ, ako aj pre priaznivú bezpečnostnú bilanciu európskeho priemyslu;

               3.

               uznáva, že je naliehavo potrebné prijať spoločný európsky, cezhraničný systém reakcie na úniky ropy a predchádzania takýmto únikom;

               4.

               naliehavo vyzýva Komisiu, aby na konci roka predložila správu, v ktorej zhodnotí úroveň znečistenia životného prostredia v Mexickom zálive a stav zálivu z biologického hľadiska;

               5.

               vyzýva Komisiu, aby sa dôkladne riadila výsledkami vyšetrovania amerických úradov týkajúcich sa ľudských, prírodných a technologických faktorov, ktoré túto katastrofu v Mexickom zálive spôsobili, s cieľom dospieť k záverom nevyhnutným na to, aby sa takýmto udalostiam na vrtných plošinách v morských a pobrežných vodách EÚ zabránilo;

               6.

               vyzýva Komisiu, aby na úrovni celej EÚ vypracovala dôsledné politiky na predchádzanie nehodám na ropných plošinách a aby rozšírila rozsah pôsobnosti smernice SEVESO II (5) na ropné vrtné plošiny;

               7.

               vyzýva Komisiu, aby predovšetkým preskúmala schopnosti EÚ okamžite reagovať na havárie týkajúce sa zariadení na mori a v spolupráci s členskými štátmi vypracovala európsky akčný plán; poznamenáva, že osobitnú pozornosť treba venovať arktickému pásmu, vzhľadom na jeho krehkosť a dôležitosť pri zmierňovaní zmeny klímy; ďalej poznamenáva, že sa musí zohľadniť oblasť Stredozemného, Baltského a Severného mora;

               8.

               víta stresový test ťažby ropy vo vodách EÚ, ktorý uskutočnila Komisia; vyzýva ju, aby určila nedostatky a slabosti právneho rámca na úrovni EÚ a aby svoju analýzu čo najskôr sprístupnila Parlamentu;

               9.

               vyzýva Komisiu najmä, aby preskúmala súčasné právne predpisy, v rámci ktorých držitelia licencie na námornú ťažbu ropy môžu prenajímať zariadenie tretím stranám, tak aby zodpovednosť za škody na ľudských životoch a životnom prostredí, ktoré boli spôsobené haváriami a katastrofami na námorných vrtných plošinách, mohla byť jednoduchšie stanovená v následných občianskoprávnych sporoch;

               10.

               naliehavo žiada Komisiu, aby po revízii regulačného rámca čo najskôr Parlamentu predložila akékoľvek legislatívne návrhy, ktoré pokladá za potrebné na riešenie zistených nedostatkov – napríklad v smernici o environmentálnej zodpovednosti (6), smernici SEVESO II a v iných právnych predpisoch EÚ – v regulačnom režime, ktorý sa vzťahuje na ťažbu ropy a prieskum jej ložísk v EÚ;

               11.

               domnieva sa, že súčasné právne predpisy o zodpovednosti za životné prostredie obsahujú niekoľko významných bielych miest, vyzýva preto Komisiu, aby zvážila preskúmanie obsahu a rozšírenie rozsahu pôsobnosti súčasných právnych predpisov EÚ (vrátane smernice o environmentálnej zodpovednosti a smernice SEVESO II a opatrení zahŕňajúcich balík Erika a tretie balíky pre námornú bezpečnosť) a/alebo zavedenie akýchkoľvek potrebných nových právnych predpisov s cieľom zohľadniť riziká spojené s ťažbou ropy na mori a posilniť pravidlá, ktoré určujú zodpovednosť v prípade ropných havárií;

               12.

               berie na vedomie absenciu kompenzačného fondu pre prípady ropných havárií a vyzýva Komisiu, aby do smernice o environmentálnej zodpovednosti zahrnula záväzné ustanovenia o finančnom zabezpečení;

               13.

               naliehavo žiada Komisiu, aby v rámci smernice o environmentálnej zodpovednosti znížila hranicu škôd a aby do rozsahu pôsobnosti tejto smernice zahrnula škody spôsobené v morských vodách;

               14.

               vyzýva Komisiu, aby pri súčasnom preskúmaní smernice o posudzovaní vplyvov na životné prostredie (7) zabezpečila, aby všetky činnosti vykonávané na morskom dne podliehali povinnému posudzovaniu, zaručila sa kvalita posudzovaní vplyvov na životné prostredie (EIA) a zamedzilo sa ďalšiemu vykonávaniu mimoriadne nebezpečných činností, ako je ťažba na morskom dne prostredníctvom vrtov, ak z posudzovaní EIA vyplýva, že súvisiace riziká nemožno dostatočne zmierniť;

               15.

               ďalej sa domnieva, že všetky návrhy právnych predpisov musia zabezpečovať komplexný právny rámec, ktorý:

                           —

                           ak je možné zabráni činnostiam na morskom dne spojeným s potenciálnym rizikom ničenia morského a pobrežného životného prostredia;

                           —

                           zaručí, že plnú zodpovednosť za akékoľvek škody spôsobené týmito činnosťami vrátane škôd na suchozemskom a morskom životnom prostredí a škôd týkajúcich sa globálnej klímy ponesie znečisťovateľ;

                           —

                           zaručí ochranu európskej biodiverzity v morskom a pobrežnom životnom prostredí;

                           —

                           zabezpečí, aby pred naplánovaním akejkoľvek hospodárskej činnosti nezávislí odborníci vykonali posúdenie vplyvu na životné prostredie;

               16.

               vyzýva Komisiu, aby predložila právne predpisy s cieľom zabezpečiť, aby sa na všetky vrtné plošiny EÚ a ťažobné operácie EÚ a tretích krajín, od pobrežia Atlantiku po Čierne more uplatňovali rovnako prísne bezpečnostné normy; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby spolupracovali s Medzinárodnou námornou organizáciou (IMO) na posilnení medzinárodných pravidiel a noriem v oblasti bezpečnosti a kontroly;

               17.

               naliehavo vyzýva Komisiu, aby preskúmala zavedenie účinného systému dohľadu, ktorý umožní „kontrolovať kontrolné orgány“, a vyzýva na skoré posilnenie kontrolných metód a povinných minimálnych bezpečnostných pravidiel na úrovni EÚ;

               18.

               vyzýva Komisiu, aby zabezpečila, aby sa všetky ustanovenia o posudzovaní vplyvov na životné prostredie, strategickom environmentálnom hodnotení (8) a smerniciach o biotopoch týkajúce sa posudzovania vplyvu ropných plošín na životné prostredie uplatňovali jednotne vo všetkých členských štátoch;

               19.

               domnieva sa, že mandát Európskej agentúry pre námornú bezpečnosť (EMSA) týkajúci sa plavidiel by mal byť rozšírený aj na zariadenia na mori; žiada, aby sa všetky takéto nové úlohy zohľadnili pri plánovaní rozpočtu agentúry EMSA, ako aj v počte jej zamestnancov;

               20.

               vyzýva Komisiu, aby uverejnila výročnú správu, ktorú pripraví v spolupráci s orgánmi členských štátov a nezávislými odborníkmi a v ktorej by sa mala posúdiť technická bezpečnosť zariadení a námorných vrtných plošín, ktoré vykonávajú svoju činnosť v morských a pobrežných vodách EÚ;

               21.

               domnieva sa, že preskúmanie všetkých otázok týkajúcich sa financií a zodpovednosti spojených s ťažbou na mori v EÚ Komisiou je kľúčové, ak to bude nevyhnutné s cieľom zaviesť povinné poistenie v celej EÚ alebo ďalšie vhodné nástroje, napríklad založenie osobitného európskeho fondu, ktorý by sa udržiaval prostredníctvom povinných príspevkov od prevádzkovateľov zariadení umiestnených na mori; domnieva sa, že takýto nástroj musí v plnej miere zohľadniť zodpovednosť týchto prevádzkovateľov, zabezpečiť, aby prevádzkovatelia disponovali dostatočným poistením alebo inými finančnými zárukami, aby sa mohla zaistiť obnova a odškodnenie v súvislosti so spôsobenou škodou na životnom prostredí a poskytnúť dodatočné finančné záruky, napríklad v podobe fondov, na obnovu a odškodnenie v prípadoch, keď finančné záruky prevádzkovateľov nie sú dostatočné;

               22.

               naliehavo žiada Komisiu, aby zvážila najmä zavedenie povinných systémov poistenia v celej EÚ určených na odškodnenie spoločností, ktoré boli poškodené prípadným únikom ropy;

               23.

               naliehavo žiada Komisiu, aby preskúmala vyradzovanie existujúcich vrtných zariadení, pričom náležite zohľadní platné medzinárodné a vnútroštátne právne predpisy v tejto oblasti, a aby objasnila, v prípade potreby prostredníctvom právnych predpisov, zodpovednosť prevádzkovateľov za zaistenie bezpečného odstránenia zariadení a za akúkoľvek škodu na životnom prostredí spôsobenú vyradením zariadení umiestnených na mori a akúkoľvek škodu na životnom prostredí zapríčinenú zariadením alebo vrtnou plošinou umiestnenými na mori po ich vyradení z prevádzky;

               24.

               vyzýva Komisiu, aby zaviedla prísny a záväzný rámec týkajúci sa uverejňovania informácií o činnostiach spoločnosti v oblasti životného prostredia, v sociálnej a správnej oblasti a aby zvážila opatrenia na posilnenie záväzku inštitucionálnych investorov voči spoločnostiam v súvislosti s investičnými rizikami nedostatočných environmentálnych postupov;

               25.

               berie na vedomie správu britského Úradu pre ochranu zdravia a bezpečnosť (UK Health and Safety Executive) o pracovných podmienkach v Severnom mori, z ktorej vyplýva, že miera smrteľných úrazov a ťažkých zranení sa za uplynulý rok zdvojnásobila; vyzýva Komisiu, aby preskúmala tieto tvrdenia a prijala opatrenia na zabezpečenie vysokej úrovne zdravia a bezpečnosti pre tých, ktorí pracujú pri vrtných operáciách na mori;

               26.

               vyzýva Komisiu, aby zohrávala aktívnu úlohu pri zabezpečení toho, aby činnosti vykonávané tretími krajinami a projekty v oblasti ťažby ropy boli čo najviac v súlade s prísnymi environmentálnymi normami, a aby zabezpečila konkrétne mechanizmy na náhradu akýchkoľvek škôd spôsobených operáciami ťažby ropy na mori vykonávanými tretími krajinami, ktoré hraničia s EÚ;

               27.

               poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto uznesenie Rade, Komisii a vládam a parlamentom členských štátov.

      (1)  Ú. v. ES L 206, 22.7.1992, s. 7.

      (2)  Ú. v. ES L 164, 25.6.2008, s. 19.

      (3)  Ú. v. ES L 327, 22.12.2000, s. 1.

      (4)  SEK(2006)0607 a (2006)0621.

      (5)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/105/ES zo 16. decembra 2003, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/82/ES o kontrole nebezpečenstiev veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok (Ú. v. EÚ L 345, 31.12.2003, s. 97).

      (6)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/35/ES z 21. apríla 2004 o environmentálnej zodpovednosti pri prevencii a odstraňovaní environmentálnych škôd (Ú. v. EÚ L 143, 30.4.2004, s. 56).

      (7)  Smernica 85/337/EHS v znení zmien a doplnení.

      (8)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/42/ES z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie (Ú. v. ES L 197, 21.7.2001, s. 30).


title: Rozsudok Súdu z 15. júla 2015 vo veci E-1/15 – Dozorný úrad EZVO/Islandská republika (Nesplnenie záväzkov štátu EZVO, ktorý je členom EHP – Nevykonanie transpozície – Smernica Komisie 2010/26/EÚ, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/68/ES o aproximácii právnych predpisov členských štátov, ktoré sa týkajú opatrení voči emisiám plynných a tuhých znečisťujúcich látok zo spaľovacích motorov inštalovaných v necestných pojazdných strojoch)

text:
               7.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 3/5

         ROZSUDOK SÚDU
   z 15. júla 2015
   vo veci E-1/15
   Dozorný úrad EZVO/Islandská republika
   (Nesplnenie záväzkov štátu EZVO, ktorý je členom EHP – Nevykonanie transpozície – Smernica Komisie 2010/26/EÚ, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/68/ES o aproximácii právnych predpisov členských štátov, ktoré sa týkajú opatrení voči emisiám plynných a tuhých znečisťujúcich látok zo spaľovacích motorov inštalovaných v necestných pojazdných strojoch)
   (2016/C 3/06)
   Vo veci E-1/15, Dozorný úrad EZVO/Islandská republika – ŽIADOSŤ o vyhlásenie, že Islandská republika si tým, že v stanovenej lehote neprijala a/alebo Dozornému úradu EZVO neoznámila opatrenia potrebné na transpozíciu aktu uvedeného v kapitole XXIV siedmej zarážke bode 1a prílohy II k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Komisie 2010/26/EÚ z 31. marca 2010, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/68/ES o aproximácii právnych predpisov členských štátov, ktoré sa týkajú opatrení voči emisiám plynných a tuhých znečisťujúcich látok zo spaľovacích motorov inštalovaných v necestných pojazdných strojoch) v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode a rozhodnutia Spoločného výboru EHP č. 76/2013 z 3. mája 2013, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedeného aktu a z článku 7 Dohody o Európskom hospodárskom priestore, Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen a Páll Hreinsson (sudca spravodajca), sudcovia, vyniesol 15. júla 2015 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Súd EZVO týmto:

               1.

               Vyhlasuje, že Islandská republika si tým, že ku dňu uplynutia stanovenej lehoty neprijala opatrenia potrebné na transpozíciu aktu uvedeného v kapitole XXIV siedmej zarážke bode 1a prílohy II k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Komisie 2010/26/EÚ z 31. marca 2010, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/68/ES o aproximácii právnych predpisov členských štátov, ktoré sa týkajú opatrení voči emisiám plynných a tuhých znečisťujúcich látok zo spaľovacích motorov inštalovaných v necestných pojazdných strojoch) v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode a rozhodnutia Spoločného výboru EHP č. 76/2013 z 3. mája 2013, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedeného aktu a z článku 7 Dohody o EHP.

               2.

               Nariaďuje Islandskej republike uhradiť trovy konania.


title: Vec T-537/12: Žaloba podaná 12. decembra 2012 — Zafeiropoulos/Európske stredisko pre rozvoj odborného vzdelávania (Cedefop)

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/19

         Žaloba podaná 12. decembra 2012 — Zafeiropoulos/Európske stredisko pre rozvoj odborného vzdelávania (Cedefop)
   (Vec T-537/12)
   2013/C 46/36
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Panteleimon Zafeiropoulos (Thessaloniki, Grécko) (v zastúpení: M. Kontogiorgos, advokát)

      Žalovaný: Európske stredisko pre rozvoj odborného vzdelávania (Cedefop)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               rozhodol, že jeho žaloba je prípustná,

               —

               zrušil rozhodnutie hodnotiaceho výboru Cedefop o nevybratí žalobcu na základe ponuky, ktorú predložil v rámci zrýchleného verejného obstarávania s užšou súťažou, týkajúceho sa uzavretia zmluvy na „poskytovanie lekárskych služieb zamestnancom Cedefop“ (oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania 2012/S115-189528) a zrušil rozhodnutie o uzavretí zmluvy (2012/S208-341369/27. október 2012), ktorým bola dotknutá zmluva uzavretá s pediatrom,

               —

               zrušil rozhodnutie o zamietnutí opätovnej žiadosti z 19. novembra 2012, ktorá bola adresovaná žalovanému, a uložil mu povinnosť predložiť Všeobecnému súdu a žalobcovi úplné znenie všetkých dokumentov týkajúcich sa sporného konania, aby zákonnosť dotknutého posúdenia mohla byť predmetom súdneho preskúmania,

               —

               uložil Cedefop povinosť zaplatiť žalobcovi sumu 100 000 eur ako náhradu ujmy, ktorú utrpel v dôsledku konaní orgánov Cedefop, ako sú opísané v žalobe,

               —

               zaviazal Cedefop na náhradu trov konania, ako aj ďalších nákladov a výdavkov, ktoré žalobcovi vznikli v rámci tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté akty Cedefop sú neodôvodnené a poškodzujú práva žalobcu na obhajobu a jeho právo na účinnú súdnu ochranu, keďže obsah napadnutého rozhodnutia o uzavretí zmluvy, ako aj dokumenty, ktoré mu boli predložené na jeho žiadosť, neumožňujú dospieť k jednoznačnému záveru o spôsobe hodnotenia ponúk a v konečnom dôsledku k ich zaradeniu do poradia; v dôsledku toho konečné posúdenie druhého uchádzača zo strany Cedefop nie je dostatočne odôvodnené na základe článku 296 ZFEÚ a článku 41 ods. 2 smernice 2004/18/ES (1) a osobitné vlastnosti a komparatívne výhody obsiahnuté v prijatej ponuke v porovnaní s ponukou žalobcu neboli žalobcovi oznámené; ďalej skutočnosti, na ktorých sa zakladá konečné posúdenie hodnotiaceho výboru v súvislosti so sporným konaním o uzavretí zmluvy o poskytnutí lekárskych služieb zamestnancom Cedefop, mu nikdy neboli oznámené, a to ani na základe jeho žiadosti v tomto ohľade, ani na základe jeho opätovnej žiadosti v tejto veci.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Cedefop sa dopustil nesprávneho posúdenia skutkových okolností a porušil zásady objektivity a nestrannosti, keďže posúdenia/hodnotenia hodnotiaceho výboru Cedefop, ktoré sú uvedené v individuálnej hodnotiacej správe žalobcu, sú zjavne nesprávne a hodnotenie technických špecifikácií predložených ponúk je neobjektívne.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení podstatnej formálnej náležitosti oznámenia týkajúcej sa technickej schopnosti uchádzačov a najmä na tom, že podmienka týkajúca sa „technickej schopnosti“ účastníkov verejného obstarávania bola porušená z toho dôvodu, že úspešnému uchádzačovi chýba jedna z lekárskych špecializácií požadovaných oznámením a mal byť vylúčený.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality a povinnosti spresniť kritériá hodnotenia ponúk, ktoré by umožnili uskutočniť porovnávacie hodnotenie ponúk, keďže použitím „kvality pohovoru“ ako kritéria hodnotenia ponúk Cedefop porušil uvedenú zásadu a porušil uvedenú povinnosť, pretože toto kritérium bolo formulované natoľko vágnym spôsobom, že súťažiaci nemali možno určiť, ktorá bola najlepšia schopnosť, ktorú mali mať, aby mohli získať najvyšší možný počet bodov.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že napadnutá zmluva o poskytovaní služieb porušuje služobný poriadok úradníkov Európskej únie v spojení s vnútroštátnou právnou úpravou, keďže Cedefop, žalovaný ako verejný orgán, ktorý zamestnáva viac než 50 zamestnancov, nerešpektoval svoju povinnosť využiť výlučne služby lekára so špecializáciou v odbore všeobecného lekárstva.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení zásady transparentnosti, keďže žalovaný Cedefop tým, že neoznámil žalobcovi informácie, o ktoré žiadal vo svojej žiadosti z 15. októbra 2012 a vo svojej opakovanej žiadosti z 19. novembra 2012, porušil ustanovenia článku 100 ods. 2 nariadenia o rozpočtových pravidlách č. 1605/2002/ES a ustanovenia článku 149 ods. 3 nariadenia č. 2342/2002/ES, lebo toto zamietané rozhodnutie neodôvodnil podľa uvedených ustanovení.
               Nakoniec žalobca tvrdí, že jeho žiadosť o náhradu škody je dôvodná, keďže je v súlade s článkom 44 ods. 1 písm. c) rokovacieho poriadku, a že jeho žaloba uvádza skutočnosti, z ktorých vyplýva, že podmienky umožňujúce preukázať mimozmluvnú zodpovednosť Cedefop, ako sú definované článkom 340 ZFEÚ, sú splnené.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132).


title: Vec T-436/17: Žaloba podaná 12. júla 2017 – ClientEarth a i./Komisia

text:
               11.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/33

         Žaloba podaná 12. júla 2017 – ClientEarth a i./Komisia
   (Vec T-436/17)
   (2017/C 300/41)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: ClientEarth (Londýn, Spojené kráľovstvo), European Environmental Bureau (EEB) (Brusel, Belgicko), The International Chemical Secretariat (Göteborg, Švédsko), International POPs Elimination Network (IPEN) (Göteborg) (v zastúpení: A. Jones, barrister)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie C(2017) 2914 final z 2. mája 2017, ktorým bolo odmietnuté preskúmať rozhodnutie Komisie C(2016) 5644 o udelení povolenia na niektoré využívania žltého sulfochrománu olovnatého a červeného chromán-molybdénan-síranu olovnatého podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) (Ú. v. EÚ L 396, 2006, s. 1),

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie C(2016) 5644,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania vynaložených žalobkyňami, a

               —

               nariadil ďalšie prípadné vhodné opatrenia.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že rozhodnutie C(2017) 2914 final je postihnuté zjavne nesprávnym právnym posúdením, pokiaľ ide o údajný súlad žiadosti spoločnosti DCC Maastricht BV o povolenie v zmysle článku 62 a článku 60 ods. 7 nariadenia REACH.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že rozhodnutie C(2017) 2914 final je postihnuté zjavne nesprávnym právnym posúdením a nesprávnym posúdením podľa článku 60 ods. 4 nariadenia REACH, pokiaľ ide o socioekonomické posúdenie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že rozhodnutie C(2017) 2914 final je postihnuté zjavne nesprávnym posúdením podľa článku 60 ods. 4 a 5 nariadenia REACH, pokiaľ ide o analýzu alternatív.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že rozhodnutie C(2017) 2914 final je postihnuté zjavne nesprávnym právnym posúdením v súvislosti s uplatnením všeobecných zásad práva Únie, vrátane povinnosti uviesť odôvodnenie a zásady opatrnosti, v kontexte postupu povoľovania podľa nariadenia REACH.


title: Vec C-219/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Milano (Taliansko) 16. júna 2009 — Vitra Patente AG/High Tech Srl

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Milano (Taliansko) 16. júna 2009 — Vitra Patente AG/High Tech Srl
   (Vec C-219/09)
   2009/C 205/40
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Milano

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Vitra Patente AG

      Žalovaná: High Tech Srl

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 17 a 19 smernice 98/71/ES (1) vykladať v tom zmysle, že pri uplatnení vnútroštátneho zákona členského štátu, ktorý prispôsobuje vnútroštátny právny poriadok uvedenej smernici, môže možnosť priznaná tomuto členskému štátu, aby autonómne určil rozsah ochrany a podmienky, ktorým taká ochrana podlieha, zahŕňať aj vylúčenie tejto ochrany pre priemyselné dizajny alebo vzory, ktoré — hoci spĺňajú podmienky pre ochranu podľa autorského práva — sú považované za patriace do verejnej domény pred dátumom, keď nadobudli účinnosť vnútroštátne preberacie právne predpisy, keďže nikdy neboli zapísané ako priemyselné dizajny alebo vzory, alebo pretože zápis bol k tomuto dátumu už neplatný?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, majú sa články 17 a 19 smernice 98/71/ES vykladať v tom zmysle, že možnosť priznaná členskému štátu, aby autonómne určil rozsah ochrany a podmienky, ktorým taká ochrana podlieha, môže zahŕňať aj vylúčenie tejto ochrany v prípade, ak tretia osoba — bez toho, aby mala povolenie od majiteľa autorských práv k priemyselným dizajnom a vzorom — už vyrábala a predávala na štátnom území výrobky vyrobené podľa týchto priemyselných dizajnov a vzorov, ktoré sa stali súčasťou verejnej domény pred dátumom, keď nadobudli účinnosť vnútroštátne preberacie právne predpisy?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na prvú a druhú otázku, majú sa články 17 a 19 smernice 98/71/ES vykladať v tom zmysle, že možnosť priznaná členskému štátu, aby autonómne určil rozsah ochrany a podmienky, ktorým taká ochrana podlieha, môže zahŕňať aj vylúčenie tejto ochrany v prípade, ak tretia osoba — bez toho, aby mala povolenie od majiteľa autorských práv k priemyselným dizajnom a vzorom — už vyrábala a predávala na štátnom území výrobky vyrobené podľa týchto priemyselných dizajnov a vzorov, a táto výnimka je stanovená na značne dlhé obdobie (desať rokov)?

      (1)  Ú. v. ES L 289, s. 28; Mim. vyd. 13/021, s. 120.


title: Vec T-284/14: Žaloba podaná 5. mája 2014 – Dyckerhoff Polska/Komisia

text:
               28.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/20

         Žaloba podaná 5. mája 2014 – Dyckerhoff Polska/Komisia
   (Vec T-284/14)
   2014/C 245/27
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dyckerhoff Polska sp. z o.o. (Nowiny, Poľsko) (v zastúpení: K. Kowalczyk, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie 2013/448/EÚ z 5. septembra 2013 o vnútroštátnych vykonávacích opatreniach na prechodné bezodplatné pridelenie emisných kvót skleníkových plynov v súlade s článkom 11 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (Ú. v. EÚ L 240, s. 27).

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod

                           —

                           Prijaté rozhodnutie je v rozpore s právom EÚ, predovšetkým smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003 a s rozhodnutím Komisie 2010/2/EÚ z 24. decembra 2009.

               2.

               Druhý žalobný dôvod

                           —

                           Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania z dôvodu stanovenia jednotného medziodvetvového korekčného faktora pre všetky odvetvia a v dôsledku toho nezohľadnenia skutočnosti, že s odvetviami, ktoré sa považujú za odvetvia a pododvetvia, ktoré čelia vysokému riziku úniku uhlíka, vrátane odvetvia výroby cementu, sa musí zaobchádzať inak ako s odvetviami, ktoré nečelia takémuto vysokému riziku,
                           a porušenie zásady proporcionality.

               3.

               Tretí žalobný dôvod

                           —

                           Podľa článku 277 ZFEÚ neuplatniteľnosť článku 10a ods. 5 smernice 2003/87/ES a článku 15 ods. 3 rozhodnutia Komisie 2011/278/EÚ, na základe ktorých bolo prijaté sporné rozhodnutie v rozsahu, v akom je možné uplatniť tieto ustanovenia bez ohľadu na článok 10a ods. 12 až 18 smernice 2003/87/ES, článok 16 rozhodnutia Komisie 2011/278/EÚ a rozhodnutie Komisie 2010/2/EÚ, ktoré potvrdzujú potrebu osobitne postupovať v týchto odvetviach a pododvetviach, ktoré čelia vysokému riziku úniku uhlíka a neuplatniteľnosť medziodvetvového korekčného faktora pre všetky odvetvia prijatého Komisiou.


title: Vec C-573/13: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 15. januára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband eV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Nariadenie (ES) č. 1008/2008 – Letecké dopravné služby – Článok 23 ods. 1 druhá veta – Transparentnosť cien – Elektronický rezervačný systém – Letecké cestovné – Uvádzanie vždy konečnej ceny)

text:
               2.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/6

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 15. januára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband eV
      (Vec C-573/13) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (ES) č. 1008/2008 - Letecké dopravné služby - Článok 23 ods. 1 druhá veta - Transparentnosť cien - Elektronický rezervačný systém - Letecké cestovné - Uvádzanie vždy konečnej ceny)
      (2015/C 073/08)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Air Berlin plc & Co. Luftverkehrs KG

         Žalovaný: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband eV

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 23 ods. 1 druhá veta nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 z 24. septembra 2008 o spoločných pravidlách prevádzky leteckých dopravných služieb v Spoločenstve sa má vykladať v tom zmysle, že v rámci elektronického rezervačného systému ako vo veci samej, sa konečná cena, ktorá sa má zaplatiť, má uviesť pri každej informácii o cenách za letecké dopravné služby vrátane prvej informácie o týchto cenách.

                  2.

                  Článok 23 ods. 1 druhá veta nariadenia č. 1008/2008 sa má vykladať v tom zmysle, že v rámci elektronického rezervačného systému ako vo veci samej, sa konečná cena, ktorá sa má zaplatiť, nemá uvádzať len pri leteckej dopravnej službe, ktorú si zákazník vyberie, ale aj pri každej leteckej dopravnej službe, ktorej cena sa zobrazí.

         (1)  Ú. v. EÚ C 71, 8.3.2014.


title: Vec T-356/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  8. júna 2011 — Komisia/Association Fédération Club B2A

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/30

         Uznesenie Všeobecného súdu z 8. júna 2011 — Komisia/Association Fédération Club B2A
   (Vec T-356/09) (1)

   2011/C 226/60
   Jazyk konania: francúzština
   Predsedníčka štvrtej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 267, 7.11.2009.


title: Vec T-63/15: Žaloba podaná 9. februára 2015 – Shoe Branding Europe/ÚHVT (Paralelné pruhy)

text:
               30.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/37

      Žaloba podaná 9. februára 2015 – Shoe Branding Europe/ÚHVT (Paralelné pruhy)
      (Vec T-63/15)
      (2015/C 107/49)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Shoe Branding Europe BVBA (Oudenaarde, Belgicko) (v zastúpení: J. Løje, lawyer)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

         Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

         Dotknutá sporná ochranná známka: Obrazová ochranná známka Spoločenstva (vyobrazenie dvoch paralelných pruhov) – Prihláška č. 10 926 764.

         Napadnuté rozhodnutie: Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 3. decembra 2014 vo veci R 2560/2013-5.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-88/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Roermond (Holandsko) 20. februára 2012 — trestné konanie proti Jibrilovi Jaoovi

text:
               28.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 126/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Roermond (Holandsko) 20. februára 2012 — trestné konanie proti Jibrilovi Jaoovi
   (Vec C-88/12)
   2012/C 126/14
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Roermond

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Jibril Jaoo

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je článok 4.17a Vreemdelingenbesluit 2000 v rozpore so zákazom hraničných kontrol v zmysle článku 20 Kódexu schengenských hraníc alebo rovnocenných kontrol s hraničnými kontrolami v zmysle článku 21 Kódexu schengenských hraníc (1)?

               2.

               V prípade kladnej odpovede, môžu sa osoby, ktoré nie sú občanmi Únie alebo osoby, ktoré nemajú povolenie na pobyt v žiadnom z členských štátov Európskej únie, dovolávať tohto predpisu?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc) (Ú. v. EÚ L 105, s. 1).


title: Vec C-219/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 25. apríla 2017 – Silvio Berlusconi, Finanziaria d’investimento Fininvest SpA (Fininvest)/Banca d’Italia, Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 25. apríla 2017 – Silvio Berlusconi, Finanziaria d’investimento Fininvest SpA (Fininvest)/Banca d’Italia, Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)
   (Vec C-219/17)
   (2017/C 283/20)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Silvio Berlusconi, Finanziaria d’investimento Fininvest SpA (Fininvest)

      Žalovaní: Banca d’Italia, Istituto per la Vigilanza Sulle Assicurazioni (IVASS)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa ustanovenia článku 263 prvého, druhého a tretieho odseku v spojení s ustanovením článku 256 odsekom 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladať v tom zmysle, že na žalobu podanú proti správnym aktom, týkajúcim sa začatia konania, dokazovania a nezáväzných návrhov, ktoré prijali príslušné vnútroštátne orgány (špecifikované v bode 1 tohto uznesenia) v rámci konania upraveného v článkoch 22 a 23 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 (1), v článku 1 piateho odseku, v článku 4 odseku 1 písm. c) a v článku 15 nariadenia Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013 (2), v článkoch 85, 86 a 87 nariadenia Európskej centrálnej banky č. 468/2014 zo 16. apríla 2014 (3), ako aj v článkoch 19, 22 a 25 talianskeho Testo unico bancario (kodifikované znenie zákonov o bankovníctve), sa vzťahuje právomoc súdov Únie alebo právomoc vnútroštátnych súdov?

               2.

               Možno konkrétne konštatovať právomoc súdov Únie v prípade, že napadnuté akty nie sú predmetom všeobecnej žaloby o neplatnosť, ale žaloby o neplatnosť úkonu z dôvodu údajného porušenia alebo obchádzania res iudicata vyplývajúcej z rozsudku Consiglio di Stato (Štátna rada, Taliansko) č. 882/2016 z 3. marca 2016, podaného v rámci konania vo veci žaloby na splnenie súdom uloženej povinnosti správneho orgánu podľa článkov 112 a nasledujúcich talianskeho Codice del processo amministrativo (Správny súdny poriadok) – t. j. v rámci osobitého inštitútu vnútroštátnej úpravy správneho súdneho konania –, pričom rozhodnutie o tomto návrhu predpokladá výklad a určenie objektívnych hraníc rozsúdenej veci vyplývajúcej z uvedeného rozsudku, a to podľa vnútroštátnej právnej úpravy?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES (Ú. v. EÚ L 176, 2013, s. 338).

      (2)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (Ú. v. EÚ L 287, 2013, s. 63).

      (3)  Nariadenie Európskej centrálnej banky (EÚ) č. 468/2014 zo 16. apríla 2014 o rámci pre spoluprácu v rámci jednotného mechanizmu dohľadu medzi Európskou centrálnou bankou, príslušnými vnútroštátnymi orgánmi a určenými vnútroštátnymi orgánmi (nariadenie o rámci JMD) (ECB/2014/17) (Ú. v. EÚ L 141, 2014, s. 1).


title: Vec T-416/06: Žaloba podaná 29. decembra 2006 – Sumitomo Chemical Agro Europe/Komisia

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/43

         Žaloba podaná 29. decembra 2006 – Sumitomo Chemical Agro Europe/Komisia
   (Vec T-416/06)
   (2007/C 42/76)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sumitomo Chemical Agro Europe SAS (Saint Didier, Francúzsko) (v zastúpení: K. Van Maldegem a C. Mereu, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               nariadiť žalovanej, ak je to nevyhnutné aj nariadením predbežného opatrenia, vykonať opravu faktickej chyby v prílohe I časti A a zmeniť „0,75 g“ na „0,75 kg“,

               —

               nariadiť zrušenie nasledujúcich ustanovení smernice 2006/132:

                           Článok 3 ods. 2

                           :

                              „do 30. júna 2008“

                           Príloha I

                           :

                              „30. júna 2008“

                           Príloha I časť A

                           :

                              „pre tieto plodiny“

                                          „—

                                          šalátové uhorky v sklíčkach (uzavreté hydroponické systémy),

                                          —

                                          slivky (na spracovanie)“

                           Príloha I časť B

                           :

                              „Členské štáty majú povinnosť vyžadovať predloženie ďalších štúdií o vlastnostiach procymidonov, ktoré môžu narušiť činnosť žliaz s vnútorným vylučovaním, do dvoch rokov od prijatia pokynov ku skúškam ohľadom poškodenia žliaz s vnútorným vylučovaním vydaných Organizáciou pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD). Členské štáty zabezpečia, aby oznamovateľ, na ktorého žiadosť bol procymidon zaradený do tejto prílohy, predložil tieto štúdie Komisii do dvoch rokov od prijatia vyššie uvedených pokynov ku skúškam.“,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Smernica Rady 91/414 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (1) stanovuje, že členské štáty nepovolia prípravok na ochranu rastlín, okrem prípadu, že jeho účinné látky sú uvedené v prílohe I a boli splnené podmienky tam stanovené. Žalobkyňa navrhuje čiastočné zrušenie smernice Komisie 2006/132, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/141/EHS s cieľom zaradiť procymidon (2) medzi účinné látky v rozsahu, v ktorom táto smernica i) iba v obmedzenom rozsahu zaraďuje procymidon do prílohy I smernice 91/414; ii) stanoví konkrétne podmienky pre dovolené použitie, a iii) zakotvuje obmedzenú dobu 18 mesiacov pre platnosť obmedzeného zaradenia do prílohy I.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza, že napadnutá smernica porušuje článok 1 ods. 1, článok 2 ods. 1 a článok 5 ods. 1 a 4 smernice 91/414. Žalobkyňa ďalej tvrdí, že napadnutá smernica je v rozporu s článkom 5 ods. 5 smernice 91/414, a že Komisia tak prekročila svoju diskrečnú právomoc.
   Žalobkyňa okrem toho tvrdí, že napadnutá smernica má procesnú vadu, keďže Komisia je povinná prijať predpisy v takej podobe, v akej boli predložené Stálemu výboru pre potravinový reťazec a zdravie zvierat a Rade, bez ich upravovania pred ich konečným prijatím.
   Žalobkyňa ďalej uvádza, že napadnutá smernica porušuje legitimní očakávania žalobkyne, ako aj zásady riadnej správy, subsidiarity, proporcionality, právnej istoty, rovnosti zaobchádzania a dokonalosti a nezávislosti vedeckého názoru. Žalobkyňa tiež tvrdí, že napadnutá smernica neobsahuje dostatočné odôvodnenie, a teda je porušená povinnosť odôvodnenia.
   Nakoniec žalobkyňa uvádza, že napadnutá smernice zasahuje do jej práva vykonávať obchodné činnosti a porušuje jej vlastnícke právo.

      (1)  Smernica Rady z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (Ú. v. ES L 230, 1991, s. 1; Mim. vyd. 03/11, s. 332).

      (2)  Smernica Komisie 2006/132/ES z 11. decembra 2006, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/141/EHS s cieľom zaradiť procymidone medzi účinné látky (Ú. v. EÚ L 349, s. 22).


title: Vec T-630/16: Žaloba podaná 5. septembra 2016 – Dehtochema Bitumat/Európska chemická agentúra

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/53

         Žaloba podaná 5. septembra 2016 – Dehtochema Bitumat/Európska chemická agentúra
   (Vec T-630/16)
   (2016/C 402/63)
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dehtochema Bitumat, s. r. o. (Bělá pod Bezdězem, Česká republika) (v zastúpení: P. Holý, advokát)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra (ECHA)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil a vyhlásil za neplatné rozhodnutie Európskej chemickej agentúry zo 7. júla 2016, podľa ktorého má byť žalobkyňa naďalej považovaná za veľký podnik a v dôsledku toho nemá nárok na zníženie poplatku pre stredný podnik, a povolil odklad výkonu tohto rozhodnutia.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa žalobkyne žalovaná svojím vyššie uvedeným rozhodnutím a postupom zneužila svoju právomoc a porušila zásady zákonnosti a právnej istoty.
   Žalobkyňa tvrdí, že žalovaná pri overovaní postavenia malého alebo stredného podniku (MSP) nesprávne vyhodnotila nezávislosť podniku žalobkyne a nesprávne zahrnula do výpočtu počtu zamestnancov a výšky ročného obratu podniku žalobkyne aj údajne prepojené či partnerské spoločnosti, ktoré však nie sú prepojenými ani partnerskými spoločnosťami s podnikom žalobkyne v zmysle nariadenia Komisie (ES) č. 340/2008 a odporúčania Komisie 2003/361/ES.
   Žalobkyňa sa domnieva, že vyhlásenie žalobkyne o nesprávnosti veľkosti podniku, ktoré urobila na výzvu žalovanej z 2. júna 2016, urobila v podstate s dôverou v posúdenie zo strany žalovanej a s prísľubom nižšieho poplatku.
   Žalobkyňa poukazuje na skutočnosť, že mala pozastavenú registráciu a výslovne žalovanej oznámila, že príslušné výrobky (látku podliehajúcu registrácii) už od roku 2011 nevyrába.
   Žalobkyňa tvrdí, že z článku 13 ods. 4 nariadenia Komisie (ES) č. 340/2008 vyplýva, že nárok na znížený poplatok pri registrácii vzniká v prípade, keď je možné nárok preukázať a je teda vhodné, na rozdiel od názoru žalovanej, umožniť toto dokazovanie.


title: Vec F-123/13: Žaloba podaná 18. decembra 2013 — ZZ/Komisia

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/54

         Žaloba podaná 18. decembra 2013 — ZZ/Komisia
   (Vec F-123/13)
   2014/C 52/106
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: P. Joassart, avocat)

      Žalovaná: Komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, ktorým bola s okamžitou platnosťou vypovedaná pracovná zmluva žalobcu ako zmluvného zamestnanca

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie o prepustení oznámené listom zo 7. marca 2013,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec T-179/14 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  10. júna 2014 – Schmiedewerke Gröditz/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Štátna pomoc — Vnútroštátna podpora výroby elektriny z obnoviteľných zdrojov — Rozhodnutie Komisie začať konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci — Návrh na odklad výkonu — Naliehavosť — Fumus boni juris“ )

text:
               22.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 329/16

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 10. júna 2014 – Schmiedewerke Gröditz/Komisia
   (Vec T-179/14 R)
   ((„Predbežné opatrenie - Štátna pomoc - Vnútroštátna podpora výroby elektriny z obnoviteľných zdrojov - Rozhodnutie Komisie začať konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci - Návrh na odklad výkonu - Naliehavosť - Fumus boni juris“))
   2014/C 329/22
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Schmiedewerke Gröditz GmbH (Gröditz, Nemecko) (v zastúpení: H. Höfler, C. Kahle a V. Winkler, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad právnych účinkov rozhodnutia, ktorým Komisia začala konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci týkajúce sa nemeckého zákona o obnoviteľných energiách

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               Rozhodnutie zo 7. apríla 2014, Schmiedewerke Gröditz/Komisia (T-179/14 R) sa zrušuje.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-59/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Bundesgerichtshof z 2. decembra 2004, ktorý súvisí s konaním: Siemens AG proti VIPA Gesellschaft für Visualisierung und Prozeßautomatisierung mbH

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Bundesgerichtshof z 2. decembra 2004, ktorý súvisí s konaním: Siemens AG proti VIPA Gesellschaft für Visualisierung und Prozeßautomatisierung mbH
   (Vec C-59/05)
   (2005/C 82/39)
   Jazyk konania: nemčina
   Bundesgerichtshof (Nemecko) podal uznesením z 2. decembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, ktorý súvisí s konaním: Siemens AG proti VIPA Gesellschaft für Visualisierung und Prozeßautomatisierung GmbH a bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 10. februára 2005. Bundesgerichtshof (Nemecko) žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich prejudiciálnych otázkach týkajúcich sa výkladu článku 3a ods. 1 písm. g) smernice Rady 84/450/EHS z 10. septembra 1984 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa klamlivej reklamy (1) v znení smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/55/ES (2) zo 6. októbra 1997:

               1.

               Dôjde k využitiu dobrého mena „iných identifikačných označení“ súťažiteľa nekalým spôsobom v zmysle článku 3a ods. 1 písm. g) smernice 84/450/EHS, keď zadávateľ reklamy vo svojej podstate identicky prevezme identifikačné označenie súťažiteľa známe v odborných kruhoch (tu: systém čísel objednávok) a zohľadní identické prevzatie v reklame?

               2.

               Je pri preskúmaní nekalosti využitia dobrého mena v zmysle článku 3a ods. 1 písm. g) smernice 84/450/ES určujúcim faktorom výhoda identického prevzatia pre zadávateľa reklamy a spotrebiteľa?

      (1)  Ú. v. ES L 250, s. 17.

      (2)  Ú. v. ES L 290, s. 18.


title: Vec C-308/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 29. mája 2017 – Helénska republika/Leo Kuhn

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 29. mája 2017 – Helénska republika/Leo Kuhn
   (Vec C-308/17)
   (2017/C 283/30)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalovaná a navrhovateľka v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Helénska republika

      Žalobca a odporca v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Leo Kuhn

      Prejudiciálne otázky

   Má sa článok 7 bod 1 písm. a) nariadenia č. 1215/2012 (1) vykladať v tom zmysle, že:

               1.

               Miesto zmluvného plnenia v zmysle tohto ustanovenia sa aj v prípade opakovaného zmluvného prevodu pohľadávky, tak ako v tejto veci, určí podľa prvej zmluvnej dohody?

               2.

               Skutočné miesto zmluvného plnenia v prípade uplatnenia nároku na splnenie podmienok štátneho dlhopisu, akým je dlhopis, ktorý v tejto konkrétnej veci emitovala Helénska republika resp. v prípade náhrady škody spôsobenej neuspokojením tohto nároku, je stanovené už v okamihu zaplatenia úrokov z takéhoto štátneho dlhopisu na účet vlastníka účtu s vnútroštátnymi cennými papiermi?

               3.

               Okolnosť, že na základe prvej zmluvnej dohody bolo založené zákonné miesto plnenia v zmysle článku 7 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1215/2012 bráni konštatovaniu, v zmysle ktorého neskoršie skutočné zmluvné plnenie vedie k vzniku ďalšieho miesta zmluvného plnenia podľa tohto ustanovenia?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 1).


title: Veci T-139/10, T-208/10 až T-285/10 a T-349/10 až T-352/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  21. marca 2011 — Milux/ÚHVT (REFLUXCONTROL a i.) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Zastúpenie žalobkyne advokátom, ktorý nemá postavenie tretej osoby — Neprípustnosť“ )

text:
               14.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/27

         Uznesenie Všeobecného súdu z 21. marca 2011 — Milux/ÚHVT (REFLUXCONTROL a i.)
   (Veci T-139/10, T-208/10 až T-285/10 a T-349/10 až T-352/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Zastúpenie žalobkyne advokátom, ktorý nemá postavenie tretej osoby - Neprípustnosť)
   2011/C 145/46
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Milux Holding SA (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: J. Bojs, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Schäffner, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloby podané proti rozhodnutiam štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT, a to proti rozhodnutiu z 13. januára 2010 (vec R 1134/2009-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia REFLUXCONTROL ako ochrannej známky Spoločenstva (vec T-139/10), rozhodnutiu z 29. apríla 2010 (vec R 1432/2009-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia ANEURYSMCONTROL ako ochrannej známky Spoločenstva (vec T-280/10), rozhodnutiu z 29. apríla 2010 (vec R 1433/2009-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia APPETITECONTROL ako ochrannej známky Spoločenstva (vec T-281/10), rozhodnutiu z 8. júna 2010 (vec R 1434/2009-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia STOMACONTROL ako ochrannej známky Spoločenstva (vec T-282/10), rozhodnutiu zo 17. júna 2010 (vec R 1435/2009-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia BMICONTROL ako ochrannej známky Spoločenstva (vec T-283/10), rozhodnutiu z 3. júna 2010 (vec R 1438/200-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia IMPLANTCONTROL ako ochrannej známky Spoločenstva (vec T-284/10), rozhodnutiu z 29. apríla 2010 (vec R 1444/2009-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia CHEMOCONTROL ako ochrannej známky Spoločenstva (vec T-285/10), rozhodnutiu z 29. júna 2010 (vec R 1436/2009-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia OVUMCONTROL ako ochrannej známky Spoločenstva (vec T-349/10), rozhodnutiu z 2. júla 2010 (vec R 1437/2009-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia HEARTCONTROL ako ochrannej známky Spoločenstva (vec T-350/10), rozhodnutiu z 28. júla 2010 (vec R 1439/2009-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia VESICACONTROL ako ochrannej známky Spoločenstva (vec T-351/10) a rozhodnutiu z 28. júla 2010 (vec R 1443/2009-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia RECTALCONTROL ako ochrannej známky Spoločenstva (vec T-352/10)

      Výrok

               1.

               Veci T-139/10, T-280/10 až T-285/10 a T-349/10 až T-352/10 sa spájajú na účely uznesenia.

               2.

               Žaloby sa odmietajú ako neprípustné.

               3.

               Spoločnosť Milux Holding SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 148, 5.6.2010.


title: Vec F-48/13: Žaloba podaná 21. mája 2013 — ZZ/Parlament

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/63

         Žaloba podaná 21. mája 2013 — ZZ/Parlament
   (Vec F-48/13)
   2013/C 207/111
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ZZ (v zastúpení: C. Bernard-Glanz, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Predmet a opis sporu

   Návrh na zrušenie hodnotiacej správy týkajúcej sa žalobkyne za rok 2011

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť hodnotiacu správu týkajúcu sa žalobkyne za rok 2011 v konečnom znení zmenenom a upravenom rozhodnutiami menovacieho orgánu z 18. júla 2012 a 29. januára 2013,

               —

               zrušiť rozhodnutie z 29. januára 2013, ktorým menovací orgán zamietol sťažnosť podanú podľa článku 90 ods. 2 služobného poriadku úradníkov,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.


title: Vec T-576/15: Žaloba podaná 1. októbra 2015 – VIK/Komisia

text:
               11.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/29

         Žaloba podaná 1. októbra 2015 – VIK/Komisia
   (Vec T-576/15)
   (2016/C 007/40)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: VIK Verband der Industriellen Energie- und Kraftwirtschaft e. V. (Essen, Nemecko) (v zastúpení: C Kahle, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušila na základe článku 264 ZFEÚ rozhodnutie Komisie z 25. novembra 2014 v konaní „Štátna pomoc SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN) – Nemecko, Podpora elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov a nižší príplatok EEG pre energeticky náročných odberateľov“ C(2014)8786 final, zverejnené v Úradnom vestníku (Ú. v. EÚ L 250, s. 122, 25. septembra 2015) v rozsahu, v akom:

                           —

                           žalovaná v článku 1 a článku 3 bode 1 rozhodnutia označila podporu na výrobu elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov, ako aj stanovenie stropu príplatku EEG na základe zákona EEG z roku 2012 ako novú pomoc,

                           —

                           žalovaná v článku 2 a článku 3 bode 2, ako aj v článkoch 6 a 7 konštatovala nezlučiteľnosť osobitného systému náhrad s vnútorným trhom a uložila povinnosť vrátiť pomoci,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod: neexistencia výhody

                           —

                           Žalobca tvrdí, že osobitný systém náhrad nepredstavuje pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keďže strop príplatku EEG nepredstavuje poskytnutie výhody užívateľom s vysokou spotrebou energie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod: neexistencia selektivity

                           —

                           Žalobca tiež tvrdí, že osobitný systém náhrad nepredstavuje pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keďže nebola splnená podmienka vyplývajúca zo selektivity. Užívatelia s vysokou spotrebou energie nie sú zvýhodnení v porovnaní s ostatnými podnikmi, ktoré sa nachádzajú v situácii, ktorá je z vecného a právneho hľadiska porovnateľná. Okrem toho je strop príplatku EEG odôvodnený povahou a systematikou právnej úpravy.

               3.

               Tretí žalobný dôvod: neexistencia štátnej povahy zdrojov

                           —

                           Žalobca na tomto mieste uvádza, že ani systém spolkového vyrovnávacieho mechanizmu, ani osobitná náhrada podľa zákona EEG z roku 2012 nevedú k poskytovaniu štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keďže štátne zdroje nenesú žiadne bremeno.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod: neexistencia narušenia hospodárskej súťaže

                           —

                           Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že stanovenie stropu pre príplatok EEG slúži výlučne na kompenzáciu súťažného znevýhodnenia, ktoré užívatelia s vysokou spotrebou elektrickej energie/podniky s vysokou energetickou náročnosťou musí niesť v porovnaní s inými odvetviami činností v iných krajinách z dôvodu úhrady príplatku EEG.

               5.

               Piaty žalobný dôvod: zlučiteľnosť podpory so spoločným trhom

                           —

                           Žalobca tvrdí, že aj keby mal byť strop príplatku EEG označený za pomoc, je táto pomoc zlučiteľná so spoločným trhom. Strop nenarušuje hospodársku súťaž, ale naopak kompenzuje súťažné znevýhodnenie dotknutých podnikov.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod: neexistencia novej pomoci

                           —

                           Žalobca dodáva, že aj keby Všeobecný súd označil osobitný systém náhrad za pomoc, išlo by o existujúcu podporu, na ktorú sa konanie podľa článku 6 nariadenia (ES) č. 659/1999 (1) neuplatňuje.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod: porušenie všeobecných zásad ochrany legitímneho očakávania a právnej istoty

                           —

                           Žalobca v tejto súvislosti zdôrazňuje, že žalovaná schválením zákona EEG z roku 1992 vytvorila legitímne očakávanie, ktoré bolo konečným rozhodnutím narušené.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec C-457/13 P: Odvolanie podané 12. augusta 2013 : Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z  30. mája 2013 vo veci T-454/10, Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon)/Európska komisia

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/42

         Odvolanie podané 12. augusta 2013: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 30. mája 2013 vo veci T-454/10, Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon)/Európska komisia
   (Vec C-457/13 P)
   2013/C 344/73
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: A. Marcoulli, K. Skelly, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon), Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari (AIIPA), Confederatione Cooperative Italiane

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu v celom rozsahu,

               —

               rozhodol vo veci s konečnou platnosťou tak, že návrhy vo veciach T-454/10 a T-482/10 vyhlási za neprípustné a/alebo nedôvodné,

               —

               uložil žalobcom v prvostupňovom konaní povinnosť nahradiť trovy prvostupňového konania a odvolacieho konania,

         V prípade, že Súdny dvor potvrdí rozsudok Všeobecného súdu, Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               ponechal účinky druhého pododseku článku 52 ods. 2a nariadenia č. 1580/2007 (1) a článku 50 ods. 3 vykonávacieho nariadenia č. 543/2001 (2), ako aj článku 60 ods. 7 tohto nariadenia v platnosti v rozsahu, v akom boli platby v prospech organizácií výrobcov uskutočnené v súlade s týmito ustanoveniami do 15. októbra roku vydania rozsudku Súdneho dvora alebo v období potom, pokiaľ to Súdny dvor považuje za primerané vo vzťahu k platbám týkajúcim sa operačných programov, ktoré boli schválené pred 30. májom 2013.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia v tejto veci navrhuje, aby Súdny dvor zrušil napadnutý rozsudok Všeobecného súdu, s konečnou platnosťou rozhodol vo veci tak, že návrhy vo veciach T-454/10 a T-482/10 vyhlási za neprípustné a/alebo nedôvodné, a uložil žalobcom v prvostupňovom konaní povinnosť nahradiť trovy prvostupňového konania a tohto odvolacieho konania.
   Toto odvolanie bolo podané v nadväznosti na žaloby, ktoré podali žalobcovia v prvostupňovom konaní, ktorí navrhovali zrušiť (i) článok 52 ods. 2a a prílohu VIII nariadenia Komisie (ES) č. 1580/2007, ako aj (ii) článok 50 ods. 3 a článok 60 ods. 7 nariadenia Komisie č. 543/2001.
   Žalobcovia v prvostupňovom konaní sú spracovatelia ovocia a zeleniny, ktorí poukazovali na to, že uvedené ustanovenia nepriamo umožňujú, aby niektoré činnosti organizácií výrobcov boli financované z prostriedkov Únie.
   Všeobecný súd usúdil, že žaloby sú prípustné. Všeobecný súd rozhodol, že priznanie pomoci organizáciám výrobcov, ktorých výrobky boli buď spracované samotnou organizáciou alebo treťou stranou v jej mene, predstavovalo priznanie pomoci na spracovanie, ktoré nepatrí do pôsobnosti nariadenia o jednotnej spoločnej organizácii trhov (3). Navyše Všeobecný súd rozhodol, že Komisia nebola oprávnená poskytnúť pomoc, ktorá diskriminovala spracovateľov, ktorí nie sú členmi organizácie výrobcov, a zvýhodňovala organizácie výrobcov v rozsahu, v akom uskutočňovali spracovateľské činnosti.
   Komisia tvrdí, že Všeobecný súd sa tým, že dospel k týmto záverom, dopustil troch pochybení.
   Po prvé Komisia tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil pochybenia, keď usúdil, že žaloby žalobcov sú prípustné. Komisia uvádza, že predmetné opatrenia sú všeobecne záväznými regulačnými opatreniami, čo vyžaduje prijatie vykonávacích opatrení zo strany členských štátov na účely vzniku právnych účinkov. Okrem toho Komisia tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil pochybenia, keď usúdil, že predmetné opatrenia sa priamo týkajú žalobcov. Všeobecný súd tým, že dospel k tomuto záveru, rozhodol, že žalobcovia boli v rovnakom postavení ako konkurenti príjemcov štátnej pomoci. Komisia sa domnieva, že Všeobecný súd sa tým, že dospel k tomuto záveru, dopustil pochybenia.
   Pokiaľ ide o vec samú, Komisia tvrdí, že Všeobecný súd poskytol nesprávny výklad ustanovení nariadenia o jednotnej spoločnej organizácii trhov a najmä primerane nezohľadnil mieru voľnej úvahy, ktorú Komisii priznala Rada na účely prijímania vykonávacích pravidiel pre nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov.
   Komisia napokon tvrdí, že Všeobecný súd poskytol nesprávny výklad zásady zákazu diskriminácie tak, ako by sa uplatňovala na režimy finančnej pomoci vyplývajúce z nariadenia o jednotnej spoločnej organizácii trhov.
   V prípade, že sa Súdny dvor rozhodne zamietnuť toto odvolanie, Komisia navrhuje, aby Súdny dvor uplatnil svoju voľnú úvahu na základe článku 264 ZFEÚ na účely pozastavenia účinkov svojho rozsudku do 15. októbra roku vydania svojho rozsudku. Účelom tohto návrhu Komisie je zabezpečiť, aby mal rozsudok rovnaké účinky na všetky organizácie výrobcov bez toho, aby im spôsoboval neprimerané ťažkosti.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1580/2007 z 21. decembra 2007, ktorým sa ustanovujú vykonávacie pravidlá pre nariadenia Rady (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96 a (ES) č. 1182/2007 v sektore ovocia a zeleniny (Ú. v. EÚ L 350, s. 1).

      (2)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 543/2011 zo 7. júna 2011, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o sektory ovocia a zeleniny a spracovaného ovocia a zeleniny (Ú. v. EÚ L 157, s. 1).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (Ú. v. EÚ L 299, s. 1).


title: Vec C-171/06 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  15. marca 2007 – T.I.M.E. ART Uluslararasi Saat Ticareti ve diş Ticaret AŞ/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Devinlec Développement Innovation Leclerc SA (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 8 ods. 1 písm. b) — Obrazová ochranná známka — Námietka majiteľa skoršej národnej ochrannej známky — Pravdepodobnosť zámeny)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/13

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 15. marca 2007 – T.I.M.E. ART Uluslararasi Saat Ticareti ve diş Ticaret AŞ/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Devinlec Développement Innovation Leclerc SA
   (Vec C-171/06 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 8 ods. 1 písm. b) - Obrazová ochranná známka - Námietka majiteľa skoršej národnej ochrannej známky - Pravdepodobnosť zámeny)
   (2007/C 95/22)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: T.I.M.E. ART Uluslararasi Saat Ticareti ve diş Ticaret AŞ (v zastúpení: M. Francetti a F. Jacobacci, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral a J. Novais Gonçalves, splnomocnení zástupcovia), Devinlec Développement Innovation Leclerc SA (v zastúpení: J.-P. Simon)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z 12. januára 2006 vo veci T-147/03, Devinlec Développement Innovation Leclerc SA/ÚHVT, ktorým sa zrušuje na návrh majiteľa národnej obrazovej ochrannej známky „QUANTIEME “pre výrobky tried 14 a 18 rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu ÚHVT R 109/2002-3 z 30. januára 2003 zrušujúce rozhodnutie námietkového oddelenia o zamietnutí zápisu obrazovej ochrannej známky Spoločenstva „QUANTUM “pre výrobky triedy 14
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               T.I.M.E. ART Uluslararasi Saat Ticareti ve diş Ticaret AŞ je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 121, 20.5.2006.


title: Vec C-122/05: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  18. mája 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2003/87/ES — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               15.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/10

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 18. mája 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-122/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2003/87/ES - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2006/C 165/17)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: U. Wölker a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: I. M. Braguglia, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci M. G. Aiello, advokát)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Nesprávne prebratie smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2003/87/ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Spoločenstve a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. ES L 275, s. 32) v stanovenej lehote
   Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že neprijala v stanovenej lehote všetky zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady č. 2003/87/ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Spoločenstve a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 115, 14.5.2005.


title: Vec F-55/15: Žaloba podaná 16. apríla 2015 – ZZ/Komisia

text:
               29.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/45

         Žaloba podaná 16. apríla 2015 – ZZ/Komisia
   (Vec F-55/15)
   (2015/C 213/73)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: L. Levi a A. Tymen, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie v rozsahu, v akom sa odňal žalobcovi príspevok za pobyt v zahraničí a ponechal príspevok na expatriáciu a subsidiárne v rozsahu, v akom nariaďuje vrátenie súm neoprávnených platieb, ako aj náhradu údajne spôsobenej nemajetkovej a majetkovej ujmy

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie z 18. júla 2014, ktorým sa mu odníma príspevok za pobyt v zahraničí a ostáva mu príspevok na expatriáciu so spätnou účinnosťou od 1. júla 2009,

               —

               subsidiárne zrušiť rozhodnutie z 18. júla 2014, v ktorom sa mu ním nariaďuje vrátenie súm neoprávnených platieb,

               —

               v prípade potreby a ešte subsidiárnejšie zrušiť rozhodnutie zo 7. januára 2015, ktorým sa zamietla sťažnosť žalobcu z 12. septembra 2014, v rozsahu, v akom sa zamieta zníženie mesačných zrážok uložených podľa článku 85 služobného poriadku,

               —

               nariadiť náhradu majetkovej škody vzniknutej žalobcovi,

               —

               nariadiť náhradu nemajetkovej ujmy vzniknutej žalobcovi vo výške 10  000 eur,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu všetkých trov konania.


title: Vec T-13/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 27. júna 2017 – Deutsche Post/EUIPO – Media Logistik (PostModern) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie PostModern — Skoršia národná slovná ochranná známka POST a skoršia slovná ochranná známka Európskej únie Deutsche Post — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Dôkazy predložené prvýkrát Všeobecnému súdu“)

text:
               7.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. júna 2017 – Deutsche Post/EUIPO – Media Logistik (PostModern)
   (Vec T-13/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie PostModern - Skoršia národná slovná ochranná známka POST a skoršia slovná ochranná známka Európskej únie Deutsche Post - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Dôkazy predložené prvýkrát Všeobecnému súdu“))
   (2017/C 256/18)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deutsche Post AG (Bonn, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne K. Hamacher a C. Giersdorf, neskôr K. Hamacher a napokon K. Hamacher a G. Müllejans, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Hanne, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Media Logistik GmbH (Drážďany, Nemecko) (v zastúpení: S. Risthaus, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 3. novembra 2014 (vec R 2063/2013-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Deutsche Post a Media Logistik

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Spoločnosť Deutsche Post AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 30.3.2015.


title: Vec T-344/06: Žaloba podaná 4. decembra 2006 – Total/Komisia

text:
               27.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 20/17

         Žaloba podaná 4. decembra 2006 – Total/Komisia
   (Vec T-344/06)
   (2007/C 20/24)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Total SA (Courbevoie, Francúzsko) (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, L. Godfroid a A. Lamothe, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť na základe článku 230 ES rozhodnutie Komisie z 13. septembra 2006 vo veci COMP/F/38.456, v rozsahu v akom uvádza TOTAL SA v článkoch 1(m), 2(m), 3 a 4,

               —

               subsidiárne, zrušiť články 1(m) a 2(m) a znížiť príslušným spôsobom sumu pokuty, ktorú bola spoločnosť TOTAL SA povinná zaplatiť na základe uvedeného rozhodnutia,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca sa v tejto žalobe domáha čiastočného zrušenia rozhodnutia Komisie K(2006) 4090, konečné znenie, z 13. septembra 2006, o spôsobe uplatnenia článku 81 ES (vec COMP/F/38.456 – Asfalt – Holandsko), týkajúceho sa dohôd a zosúladených postupov, ktorých cieľom bolo stanovenie, v prípade predaja a nákupu cestného asfaltu v Holandsku, hrubej ceny, jednotného poskytnutia zľavy na hrubú cenu pre zúčastnených staviteľov ciest a menšieho maximálneho poskytnutia zľavy na hrubú cenu pre ostatných staviteľov ciest. Subsidiárne navrhuje zrušenie alebo aspoň podstatné zníženie sumy pokuty, ktorá mu bola uložená napadnutým rozhodnutím.
   Žaloba sa zakladá na piatich hlavných žalobných dôvodoch.
   Po prvé, žalobca tvrdí, že Komisia porušila pravidlá týkajúce sa toho, či pripísať materskej spoločnosti činnosť jej dcérskej spoločnosti. Uvádza, že Komisia mu nesprávne pripísala sporné porušenie, ktorého sa dopustila jej dcérska spoločnosť TOTAL Nederland NV a v dôsledku toho ho považovala za spoločne a nerozdielne zodpovedného za uvedené porušenia. Tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že sa domnievala, že to, že žalobca vlastní celý obchodný podiel svojej dcérskej spoločnosti postačuje na zachovanie si výkonu rozhodujúceho vplyvu na poslednú uvedenú spoločnosť. Žalobca vytýka takisto Komisii, že sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že vážne nepreskúmala všetky skutočnosti umožňujúce zistiť subjekty, ktoré boli prípadne zodpovedné za predmetné činnosti v rámci skupiny Total.
   Po druhé, žalobca vytýka Komisii, že porušila pravidlá dokazovania tým, že nepreukázala výkon dominantného vplyvu žalobcu na obchodnú politiku svojej dcérskej spoločnosti TOTAL Nederland NV na predmetnom trhu a tým, že nezohľadnila skutočnosti, ktoré uviedol TOTAL SA s cieľom umožniť určenie, ktorý subjekt v rámci skupiny Total bol zodpovedný za porušenie.
   Okrem toho žalobca uvádza, že Komisia porušila zásadu zákazu svojvôle tým, že v napadnutom rozhodnutí tvrdila, že disponuje právomocou voľnej úvahy pri rozhodovaní, ktoré subjekty v rámci podniku bude považovať za zodpovedné za porušenie.
   Napokon žalobca uvádza, že Komisia porušila zásadu správneho úradného postupu tým, že nezaslala žiadosti o informácie TOTAL SA pri vyšetrovaní.
   Subsidiárne uvádza žalobca dva žalobné dôvody na podporu návrhu na zrušenie, alebo prinajmenšom na zníženie pokuty, ktorá mu bola uložená napadnutým rozhodnutím. Uvádza, že Komisia porušila pravidlá uplatniteľné na ukladanie pokút. Tvrdí, že ak by sa aj skutočnosti mali pripísať TOTAL SA, dátum, z ktorého vychádzala Komisia na definovanie začiatku jeho účasti na porušení, nie je správny a Komisia z právneho hľadiska dostatočne v tomto smere svoje rozhodnutie neodôvodnila. Žalobca okrem toho uvádza, že Komisia nedodržala zásadu proporcionality tým, že uplatnila odstrašujúci násobný koeficient 1,5 vychádzajúci z celosvetového obratu skupiny Total za predmetné obdobie, hoci žalobcovi nebola vytýkaná za časť tohto obdobia žiadna skutočnosť.


title: Vec F-45/07: Žaloba podaná 16. mája 2007 – Wolfgang A. Mandt/Európsky parlament

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/43

         Žaloba podaná 16. mája 2007 – Wolfgang A. Mandt/Európsky parlament
   (Vec F-45/07)
   (2007/C 183/84)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Wolfgang A. Mandt (Kreuztal, Nemecko) (v zastúpení: B. Kolb, Rechtsanwältin)

      Žalovaný: Európsky parlament
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie z 8. februára 2007 o znížení vdoveckého dôchodku žalobcu o 50 %,

               —

               uložiť žalovanému, aby žalobcovi so spätnou účinnosťou od 1. apríla 2006 zaplatil a naďalej každý mesiac vyplácal ďalších 50 % vdoveckého dôchodku po jeho zosnulej manželke Gisele Neumann.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Európsky parlament znížil žalobcovi o 50 % jeho vdovecký dôchodok ako vdovcovi po pani Gisele Neumann s odkazom na neuznanie právoplatného belgického rozsudku o rozvode vydaného proti jej prvému manželovi vysúdeného zosnulou manželkou v roku 1995.
   Žaloba je podaná proti neuznaniu tohoto rozsudku, ako i proti nariadeniu Rady (ES) č. 2201/2203 z 24. novembra 2003. Žalobca uvádza, že je jediným „pozostalým manželom“, pretože manželstvo medzi ním a zosnulou sa uzatvorilo v súlade s platným právom (článok 18 prílohy VIII Služobného poriadku).


title: Vec T-477/14: Žaloba podaná 26. júna 2014 – Caamaño Sistemas Metálicos a i./Komisia

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/50

         Žaloba podaná 26. júna 2014 – Caamaño Sistemas Metálicos a i./Komisia
   (Vec T-477/14)
   2014/C 261/78
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Caamaño Sistemas Metálicos, SL (Coruña, Španielsko), Blumaq, SA (Castellón, Španielsko), Grupo Ibérica de Congelados, SA (Vigo, Španielsko) a Inversiones Rentaragon, SA (Zaragoza, Španielsko) (v zastúpení: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero a A. Lamadrid de Pablo, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom súbor opatrení, ktoré podľa Komisie predstavujú takzvaný španielsky systém daňového leasingu, kvalifikuje ako novú štátnu pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom,

               —

               subsidiárne zrušil články 1 a 4 napadnutého rozhodnutia, ktoré ako príjemcov údajnej pomoci a ako jediných adresátov príkazu na vrátenie určujú investorov AIE (hospodárskych záujmových združení),

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom nariaďuje vrátenie údajnej pomoci,

               —

               zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom rozhoduje o legalite súkromných zmlúv medzi investormi a ďalšími subjektmi, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia sú zhodné s dôvodmi a hlavnými tvrdeniami, ktoré boli uvedené vo veci T-700/13, Bankia/Komisia.


title: Vec C-74/06: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  20. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Článok 90 ES — Daň z evidencie dovezených ojazdených motorových vozidiel — Určenie zdaniteľnej hodnoty — Amortizácia motorových vozidiel založená výlučne na veku — Zverejnenie kritérií výpočtu — Možnosť napadnúť uplatnenie paušálneho spôsobu výpočtu)

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/11

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 20. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-74/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 90 ES - Daň z evidencie dovezených ojazdených motorových vozidiel - Určenie zdaniteľnej hodnoty - Amortizácia motorových vozidiel založená výlučne na veku - Zverejnenie kritérií výpočtu - Možnosť napadnúť uplatnenie paušálneho spôsobu výpočtu)
   (2007/C 269/22)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Triantafyllou, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: P. Mylonopoulos a K. Boskovits, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 90 ES – Diskriminačná daň na dovezené ojazdené automobily
   Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika si tým, že uplatňovala s cieľom určenia zdaniteľnej hodnoty pre vyrubenie dane z evidencie ojazdených motorových vozidiel dovezených na grécke územie z iného členského štátu, jediné kritérium amortizácie založené iba na veku týchto motorových vozidiel a podľa ktorého zníženie o 7 % je stanovené v prípade motorových vozidiel starších ako šesť mesiacov až do veku dvanástich mesiacov, alebo 14 % v prípade motorových vozidiel starších ako jeden rok, čo nezaručuje, aby dlžná daň nepresiahla, aj keby išlo len o niekoľko prípadov, sumu zostatkovej dane zahrnutej v hodnote podobných ojazdených motorových vozidiel už zaevidovaných v tuzemsku, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 90 ES.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Helénska republika a Komisia Európskych spoločenstiev znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 108, 6.5.2006.


title: Vec C-275/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden 2. júna 2010 — Residex Capital IV CV/Gemeente Rotterdam

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden 2. júna 2010 — Residex Capital IV CV/Gemeente Rotterdam
   (Vec C-275/10)
   ()
   2010/C 246/30
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Residex Capital IV CV

      Odporkyňa: Gemeente Rotterdam

      Prejudiciálna otázka

   Sú vnútroštátne súdy podľa článku 88 ods. 3 poslednej vety ES (teraz článok 108 ods. 3 ZFEÚ) v prípade ako vo veci samej, v ktorom je protiprávna pomoc vykonaná tak, že dlžník na základe záruky poskytnutej veriteľovi získa od veriteľa úver, ktorý by pre neho za zvyčajných trhových podmienok nebol dostupný, v rámci svojej povinnosti odstrániť následky tejto protiprávnej pomoci povinné alebo v každom prípade oprávnené zrušiť záruku, aj keby to zároveň neviedlo k zrušeniu úveru poskytnutého na základe tejto záruky?


title: Vec C-386/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 14. augusta 2007 – Hospital Consulting Srl, ATI HC, Kodak SpA, Tecnologie Sanitarie SpA/Esaote SpA, ATI, Ital Tbs Telematic & Biomedical Service SpA, Draeger Medica Italia SpA, Officina Biomedica Divisione Servizi SpA

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 14. augusta 2007 – Hospital Consulting Srl, ATI HC, Kodak SpA, Tecnologie Sanitarie SpA/Esaote SpA, ATI, Ital Tbs Telematic & Biomedical Service SpA, Draeger Medica Italia SpA, Officina Biomedica Divisione Servizi SpA
   (Vec C-386/07)
   (2007/C 283/14)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Consiglio di Stato
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľky: Hospital Consulting Srl, ATI HC, Kodak SpA, Tecnologie Sanitarie SpA

      Ďalší účastníci konania: Esaote SpA, ATI, Ital Tbs Telematic & Biomedical Service SpA, Draeger Medica Italia SpA, Officina Biomedica Divisione Servizi SpA
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje zákaz odchýliť sa od minimálnych odmien a poplatkov, ktoré sú stanovené za služby poskytované advokátom, zvýhodnenie pre členov dotknutej profesijnej komory a to v rozpore s článkami 81 a 10 (predtým článkami 85 a 5) Zmluvy?

               2.

               Je zákaz toho, aby súd mohol znížiť pri určovaní výšky trov konania minimálne hranice určené jednotlivými položkami tabuľky za použitia zákazu odchýliť sa od minimálnych odmien a poplatkov stanovených za služby poskytované advokátom zvýhodnením pre členov dotknutej profesijnej komory v rozpore s článkami 81 a 10 Zmluvy?

               3.

               Nepredstavuje povinnosť odôvodnenia stanovenú pre zníženie odmien pod minimálnu sadzbu, ktorá je v rozpore s praxou správnych súdov pri určovaní výšky trov konania na základe rôznorodých skutočností vyplývajúcich z konania, a nie na základe skutočnej hospodárskej hodnoty predmetu sporu, obmedzenie trvalého výkonu povolania advokáta v inom členskom štáte, ako je ten, v ktorom bola získaná kvalifikácia, ktoré zaručuje siedme odôvodnenie smernice 98/5/ES (1) zo 16. februára 1998?

      (1)  Ú. v. ES L 77, 14.3.1998, s. 36; Mim. vyd. 06/003, s. 83.


title: Vec C-424/09: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  5. apríla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias — Grécko) — Christina Ioanni Toki/Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton (Smernica 89/48/EHS — Článok 3 prvý odsek písm. a) a b) — Uznávanie diplomov vyššieho vzdelania — Environmentálny inžinier — Činnosť pokladaná za regulovanú odbornú činnosť — Uplatniteľný systém uznávania — Pojem „odborná prax“ )

text:
               21.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/6

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 5. apríla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias — Grécko) — Christina Ioanni Toki/Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton
   (Vec C-424/09) (1)

   (Smernica 89/48/EHS - Článok 3 prvý odsek písm. a) a b) - Uznávanie diplomov vyššieho vzdelania - Environmentálny inžinier - Činnosť pokladaná za regulovanú odbornú činnosť - Uplatniteľný systém uznávania - Pojem „odborná prax“)
   2011/C 152/09
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Symvoulio tis Epikrateias

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Christina Ioanni Toki

      Žalovaný: Ypourgos Ethnikis paideias kai Thriskevmaton

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Symvoulio tis Epikrateias — Výklad článku 4 ods. 1 písm. b) smernice Rady 89/48/EHS z 21. decembra 1988 o všeobecnom systéme uznávania diplomov vyššieho vzdelania udelených pri ukončení odborného vzdelávania a prípravy v dĺžke trvania aspoň troch rokov (Ú. v. ES L 19, s. 16; Mim. vyd. 05/001, s. 337) — Výklad článku 1 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/19/ES zo 14. mája 2001, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 89/48/EHS a 92/51/EHS o všeobecnom systéme uznávania odborných kvalifikácií a smernice Rady 77/452/EHS, 77/453/EHS, 78/686/EHS, 78/687/EHS, 78/1026/EHS, 78/1027/EHS, 80/154/EHS, 80/155/EHS, 85/384/EHS, 85/432/EHS, 85/433/EHS a 93/16/EHS týkajúce sa povolaní zdravotná sestra zodpovedná za všeobecnú starostlivosť, zubný lekár, veterinárny lekár, pôrodná asistentka, architekt, farmaceut a lekár (Ú. v. ES L 206, s. 1; Mim. vyd. 05/004, s. 138) — Prístup k regulovanému povolaniu alebo jeho výkon za rovnakých podmienok ako sú tie vnútroštátne — Povolanie environmentálny inžinier — Pojem „odborná prax“

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 3 prvý odsek písm. b) smernice Rady 89/48/EHS z 21. decembra 1988 o všeobecnom systéme uznávania diplomov vyššieho vzdelania udelených pri ukončení odborného vzdelávania a prípravy v dĺžke trvania aspoň troch rokov, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/19/ES zo 14. mája 2001, sa musí vykladať v tom zmysle, že systém uznávania, ktorý stanovuje, sa uplatňuje v prípade, ak sa na dotknuté povolanie v členskom štáte pôvodu vzťahuje článok 1 písm. d) druhý pododsek tejto smernice bez ohľadu na to, či dotknutá osoba je alebo nie je plnoprávnym členom príslušného združenia alebo organizácie.

               2.

               Na to, aby sa mohla zohľadniť na účely článku 3 prvého odseku písm. b) smernice 89/48, zmenenej a doplnenej smernicou 2001/19, odborná prax, ktorou žiadateľ odôvodňuje žiadosť o povolenie vykonávania regulovaného povolania v hostiteľskom členskom štáte, musia byť splnené tieto tri podmienky:

                           —

                           uvádzaná prax musí byť prácou na plný úväzok počas minimálne dvoch rokov v priebehu predchádzajúcich desiatich rokov,

                           —

                           táto práca musí pozostávať zo sústavného a pravidelného vykonávania súboru odborných činností, ktoré charakterizujú toto povolanie v členskom štáte pôvodu bez toho, aby táto práca zahŕňala všetky tieto činnosti, a

                           —

                           povolanie, ktoré sa spravidla vykonáva v členskom štáte pôvodu, musí byť z hľadiska zahrnutých činností rovnocenné s povolaním, na vykonávanie ktorého bola v hostiteľskom členskom štáte podaná žiadosť o povolenie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Vec C-241/09: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  9. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles — Belgicko) — Fluxys SA/Commission de régulation de l’électricité et du gaz (Komisia pre reguláciu elektroenergetiky a plynárenstva, CREG) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Právomoc Súdneho dvora — Čiastočné späťvzatie žalobcu vo veci samej — Zmena referenčného právneho rámca — Odpoveď Súdneho dvora, ktorá už nie je potrebná na vyriešenie sporu — Zastavenie konania)

text:
               19.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/8

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 9. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles — Belgicko) — Fluxys SA/Commission de régulation de l’électricité et du gaz (Komisia pre reguláciu elektroenergetiky a plynárenstva, CREG)
   (Vec C-241/09) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Právomoc Súdneho dvora - Čiastočné späťvzatie žalobcu vo veci samej - Zmena referenčného právneho rámca - Odpoveď Súdneho dvora, ktorá už nie je potrebná na vyriešenie sporu - Zastavenie konania)
   2011/C 55/12
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d’appel de Bruxelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Fluxys SA

      Žalovaná: Commission de régulation de l’électricité et du gaz (Komisia pre reguláciu elektroenergetiky a plynárenstva, CREG)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Cour d’appel de Bruxelles — Výklad článkov 1, 2 a 18 smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2003/55/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa ruší smernica 98/30/ES (Ú. v. EÚ L 176, s. 57; Mim. vyd. 12/002, s. 230), ako aj článku 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1775/2005 z 28. septembra 2005 o podmienkach prístupu do prepravných sietí pre zemný plyn (Ú. v. EÚ L 289, s. 1) — Úprava pravidiel určovania celkového príjmu správcov sietí v prípade výskytu výnimočných okolností v priebehu regulovaného obdobia z vlastného podnetu — Zlučiteľnosť vlastnej tarifikácie činností tranzitu odlišnej od tej, ktorá sa uplatňuje na činnosti prepravy a skladovania, s právom Spoločenstva

      Výrok rozsudku

   Nie je už potrebné odpovedať na prejudiciálnu otázku položenú vo veci C-241/09.

      (1)  Ú. v. EÚ C 205, 29.8.2009.


title: Vec T-329/10: Žaloba podaná 10. augusta 2010 — Fraas/ÚHVT (károvaný vzor čiernej, šedej a tmavočervenej farby)

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/45

      Žaloba podaná 10. augusta 2010 — Fraas/ÚHVT (károvaný vzor čiernej, šedej a tmavočervenej farby)
      (Vec T-329/10)
      ()
      (2010/C 288/86)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Nemecko) (v zastúpení: G. Würtenberger a R. Kunze, Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

         Návrhy žalobkyne

                  —

                  zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 7. júna 2010 vo veci R 191/2010-4,

                  —

                  zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

         Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka znázorňujúca károvaný vzor čiernej, šedej a tmavočervenej farby pre výrobky zaradené do tried 18, 24 a 25.

         Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

         Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

         Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) v spojení s článkom 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), pretože predmetná ochranná známka Spoločenstva má rozlišovaciu spôsobilosť, ako aj porušenie článkov 75 a 76 nariadenia (ES) č. 207/2009, pretože odvolací senát sa nezaoberal rozsiahlymi vecnými a právnymi tvrdeniami žalobkyne.

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-126/09: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  12. novembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/44

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 12. novembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-126/09) (1)

   2010/C 63/74

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 141, 20.6.2009.