title: Vec T-379/11: Žaloba podaná 21. júla 2011 — Hüttenwerke Krupp Mannesmann a i./Komisia

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/55

         Žaloba podaná 21. júla 2011 — Hüttenwerke Krupp Mannesmann a i./Komisia
   (Vec T-379/11)
   2011/C 269/122
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH (Duisburg, Nemecko), ROGESA Roheisengesellschaft Saar mbH (Dillingen, Nemecko), Salzgitter Flachstahl GmbH (Salzgitter, Nemecko), ThyssenKrupp Steel Europe AG (Duisburg, Nemecko), voestalpine Stahl GmbH (Linz, Rakúsko) (v zastúpení: S. Altenschmidt a C. Dittrich, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 27. apríla 2011, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES, platné v celej Únii (K[2001] 2772, Ú. v. EÚ L 130, s. 1 a nasl.),

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne napádajú rozhodnutie Komisie z 27. apríla 2011, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES, platné v celej Únii (1). Navrhujú, aby bolo v celom rozsahu zrušené.
   Na podporu žaloby uvádzajú žalobkyne šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod: porušenie článku 10a smernice 2003/87ES (2) referenčnou úrovňou pre spekanú rudu
               Žalobkyne sa dovolávajú protiprávnosti hodnôt referenčných úrovní, ktoré sú uvedené v prílohe I napadnutého rozhodnutia.

                           —

                           nezlučiteľnosť s článkom 10a ods. 2 smernice 2003/87
                           Žalobkyne uvádzajú, že stanovenie referenčnej úrovne pre spekanú rudu porušuje článok 10a ods. 2 smernice 2003/87, lebo Komisia pri určení priemerného výkonu, ktorý v danom odvetví alebo pododvetví dosiahlo 10 % najúčinnejších zariadení v Únii, ako východiskového bodu pre určenie referenčnej úrovne zohľadnila zariadenie na výrobu peliet. Pelety sú ale iný produkt ako spekaná ruda a zariadenia na výrobu peliet preto nesmeli byť zohľadnené pri určení 10 % najúčinnejších zariadení na spekanie rudy.

                           —

                           nezlučiteľnosť s článkom 10a ods. 1 smernice 2003/87
                           Stanovenie referenčnej úrovne pre spekanú rudu je nezlučiteľné aj s článkom 10a ods. 1 smernice 2003/87, lebo Komisia korigovala údaje pri stanovení referenčnej úrovne pre spekanú rudu. To nezodpovedá kritériám pre stanovenie referenčných úrovní, ktoré sú uvedené v článku 10a ods. 1 smernice 2003/87.

               2.

               Druhý žalobný dôvod: porušenie článku 10a smernice 2003/87/ES referenčnou úrovňou pre horúci kov
               Rovnako stanovenie referenčnej úrovne pre horúci kov porušuje článok 10a smernice 2003/87, lebo Komisia nezohľadnila celý obsah uhlíka odpadových plynov, ktoré vznikajú pri výrobe železa a ocele, vrátane ich použitia na výrobu elektrickej energie, ale vykonala zrážky vo výške približne 25 %. Zo znenia článku 10 ods. 1 tretieho pododseku druhej vety smernice 2003/87, štruktúry i účelu smernice a z jej historického výkladu vyplýva, že Komisia nie je na také zrážky oprávnená.

               3.

               Tretí žalobný dôvod: porušenie povinnosti odôvodnenia podľa článku 296 ods. 2 ZFEÚ
               Žalobkyne ďalej tvrdia, že Komisia svoje rozhodnutie dostatočne neodôvodnila. Odôvodnenie stanovenia referenčných úrovní je nepostačujúce. Ani obavy týkajúce sa možného narušenia hospodárskej súťaže, ktoré Komisia uviedla, nie sú riadne odôvodnené. To porušuje článok 296 ods. 2 ZFEÚ.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod: porušenie zásady proporcionality
               Napadnuté rozhodnutie porušuje vo vzťahu k stanoveniu referenčných úrovní pre spekanú rudu a horúci kov aj zásadu proporcionality.

               5.

               Piaty žalobný dôvod: porušenie zásady rovnosti zaobchádzania
               Okrem toho sa žalobkyne dovolávajú porušenia zásady rovnosti.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod: nevyhnutnosť zrušenia celého rozhodnutia
               Žalobkyne zastávajú názor, že rozhodnutie musí byť zrušené v celom rozsahu, lebo pri zrušení obmedzenom výlučne na referenčné úrovne pre spekanú rudu a horúci kov by sa v dôsledku úpravy článku 10 ods. 2 písm. b) v spojení s článkom 3 písm. c) napadnutého rozhodnutia automaticky uplatnil na pridelenie bezodplatných kvót záložný prístup. To by pre žalobkyne vyústilo do ešte horšieho výsledku, než keby boli uplatnené nesprávne hodnoty referenčných úrovní Komisie pre spekanú rudu a horúci kov.

      (1)  Ú. v. EÚ L 130, s. 1.

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631).


title: Vec F-62/06: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  13. februára 2007 – Guarneri/Komisia (Úradníci — Odmena — Rodinné prídavky — Príspevok na nezaopatrené dieťa — Pravidlo na zamedzenie súbehu uplatniteľné na vnútroštátne dávky)

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/30

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 13. februára 2007 – Guarneri/Komisia
   (Vec F-62/06) (1)

   (Úradníci - Odmena - Rodinné prídavky - Príspevok na nezaopatrené dieťa - Pravidlo na zamedzenie súbehu uplatniteľné na vnútroštátne dávky)
   (2007/C 69/60)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Daniela Guarneri (Woluwe-Saint-Étienne, Belgicko) (v zastúpení: E. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Curall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie jednak rozhodnutia Komisie z 5. augusta 2005, ktorým sa podľa pravidla na zamedzenie súbehu dávok podľa článku 67 ods. 2 služobného poriadku odpočítava od rodinných prídavkov vyplácaných žalobkyni belgický sirotský dôchodok, a jednak rozhodnutia menovacieho orgánu zo 14. februára 2006, ktorým sa zamieta sťažnosť podaná žalobkyňou proti napadnutému rozhodnutiu
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev z 5. augusta 2005 sa zrušuje v rozsahu, v akom uskutočňuje odpočet výšky belgického sirotského dôchodku poberaného pani Guarneri od príspevku na nezaopatrené dieťa, ktorý jej je vyplácaný.

               2.

               Zostávajúca časť návrhov sa zamieta.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

               4.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 15.7.2006, s. 35.


title: Vec C-98/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  1. júna 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret – Dánsko) – De Danske Bilimportører/Skatteministeriet (Šiesta smernica o DPH — Článok 11 A ods. 2 písm. a) a článok 11 A ods. 3 písm. c) — Základ dane — Daň z evidencie nových motorových vozidiel)

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/7

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 1. júna 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret – Dánsko) – De Danske Bilimportører/Skatteministeriet
   (Vec C-98/05) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 11 A ods. 2 písm. a) a článok 11 A ods. 3 písm. c) - Základ dane - Daň z evidencie nových motorových vozidiel)
   (2006/C 178/10)
   Jazyk konania: dánčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Østre Landsret
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: De Danske Bilimportører

      Žalovaný: Skatteministeriet
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Østre Landsret – Výklad článku 11 A ods. 2 písm. a) a článku 11 A ods. 3 písm. c) Šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1, Mim. vyd. 09/001, s. 23) – Zahrnutie dane z evidencie vozidla do základu dane týkajúcej sa predaja nového motorového vozidla
   Výrok rozsudku
   V rámci kúpnej zmluvy, ktorá stanovuje, že v súlade so spôsobom používania, na ktoré určil vozidlo kupujúci, predajca dodá toto vozidlo so zaevidovaním a za cenu zahŕňajúcu daň z evidencie nových motorových vozidiel, ktorú zaplatil pred dodaním, nespadá táto daň, ktorej zdaniteľným plnením nie je uvedené dodanie, ale prvé zaevidovanie vozidla na vnútroštátnom území, do pojmu dane, clá, odvody a poplatky v zmysle článku 11 A ods. 2 písm. a) Šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia. Taká daň zodpovedá sume, ktorú platiteľ dane získal od kupujúceho vozidla ako náhradu výdavkov vynaložených v jeho mene a na jeho účet v zmysle ods. 3 písm. c) rovnakého ustanovenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 20.4.2005.


title: Vec C-228/05: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. septembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria di primo grado di Trento – Taliansko) – Stradasfalti Srl/Agenzia delle Entrate Ufficio di Trento (Šiesta smernica o DPH — Článok 17 ods. 7 a článok 29 — Právo na odpočet DPH na vstupe)

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/15

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. septembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria di primo grado di Trento – Taliansko) – Stradasfalti Srl/Agenzia delle Entrate Ufficio di Trento
   (Vec C-228/05) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 17 ods. 7 a článok 29 - Právo na odpočet DPH na vstupe)
   (2006/C 281/23)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Commissione tributaria di primo grado di Trento
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Stradasfalti Srl

      Žalovaný: Agenzia delle Entrate Ufficio di Trento
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Commissione tributaria di primo grado di Trento – Výklad článku 17 ods. 7 a článku 29 smernice 77/388/EHS: Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) – Právo na odpočet DPH na vstupe – Vnútroštátne ustanovenie obmedzujúce právo na odpočet bez konzultácie s výborom stanoveným v článku 29 smernice
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 17 ods. 7 prvá veta šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia ukladá členským štátom, aby na účel dodržania procesnej povinnosti konzultácie podľa článku 29 tej istej smernice informovali poradný výbor pre daň z pridanej hodnoty zriadený týmto článkom o tom, že zamýšľajú prijať vnútroštátne opatrenie odchyľujúce sa od všeobecného systému odpočtov dane z pridanej hodnoty a poskytli tomuto výboru dostatočné informácie na to, aby mu umožnili opatrenie preskúmať s úplnou znalosťou veci.

               2.

               Článok 17 ods. 7 prvá veta šiestej smernice 77/388 sa má vykladať v tom zmysle, že nepovoľuje členskému štátu, aby vylúčil tovary zo systému odpočtov dane z pridanej hodnoty bez predchádzajúcej konzultácie s poradným výborom pre daň z pridanej hodnoty zriadeným článkom 29 uvedenej smernice. Toto ustanovenie nepovoľuje členskému štátu ani to, aby prijal opatrenia vylučujúce tovary zo systému odpočtov tejto dane, ktoré neobsahujú údaj o ich časovom obmedzení a/alebo ktoré sú súčasťou štrukturálnych adaptačných opatrení, ktorých cieľom je znížiť deficit štátneho rozpočtu a umožniť splatenie štátneho dlhu.

               3.

               Pokiaľ výnimka zo systému odpočtov nebola zavedená v súlade s článkom 17 ods. 7 šiestej smernice 77/388, nemôžu sa vnútroštátne daňové orgány odvolávať proti platiteľovi dane na ustanovenie odchyľujúce sa od zásady práva na odpočet DPH formulovanej v článku 17 ods. 1 tejto smernice. Platiteľ dane, ktorý podliehal tomuto odchylnému ustanoveniu, musí mať právo prepočítať svoj dlh na dani z pridanej hodnoty v súlade s ustanoveniami článku 17 ods. 2 šiestej smernice 77/388, pokiaľ boli tovary alebo služby použité na účely zdaniteľných plnení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 193, 6.8.2005.


title: Vec C-399/10 P: Odvolanie podané 4. augusta 2010 : Bouygues SA a Bouygues Télécom SA proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia rozšírená komora) z  21. mája 2010 v spojených veciach T-425/04, T-444/04, T-450/04 a T-456/04, Francúzsko a i./Komisia

text:
               20.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 317/14

         Odvolanie podané 4. augusta 2010: Bouygues SA a Bouygues Télécom SA proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia rozšírená komora) z 21. mája 2010 v spojených veciach T-425/04, T-444/04, T-450/04 a T-456/04, Francúzsko a i./Komisia
   (Vec C-399/10 P)
   ()
   2010/C 317/27
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Bouygues SA, Bouygues Télécom SA (v zastúpení: J. Vogel, F. Sureau a D. Theophile, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Francúzska republika, France Télécom SA, Association française des opérateurs de réseaux et services de télécommunications (AFORS Télécom)

      Návrhy odvolateľkýň

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 21. mája 2010 v spojených veciach T-425/04, T-444/04, T-450/04 a T-456/04,

               —

               novým rozhodnutím vyhovieť návrhom spoločností Bouygues SA a Bouygues Télécom SA, v ktorých sa domáhajú: 1) zrušenia článku 1 rozhodnutia Komisie 2006/621/ES (1) len v rozsahu, v akom sa v tomto článku síce implicitne, ale nevyhnutne odmietla kvalifikácia vyhlásení Francúzskej republiky z júla, septembra a októbra 2002 ako pomoc, a 2) zrušenia článku 2 rozhodnutia, čo bude mať za následok vrátenie konštatovanej podpory spoločnosti France Télécom zo strany Francúzskej republiky,

               —

               subsidiárne v prípade, že by Súdny dvor rozhodol, že stav konania nedovoľuje, aby sa vo veci rozhodlo, vrátiť vec na rozhodnutie Všeobecnému súdu v spojených veciach T-425/04, T-444/04, T-450/04 a T-456/04 s prihliadnutím na právny názor Súdneho dvora,

               —

               zaviazať Komisiu, spoločnosť France Télécom a Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania Bouygues SA a Bouygues Télécom SA uvádzajú dva odvolacie dôvody.
   V prvom odvolacom dôvode, ktorý sa delí na tri časti, odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď potvrdil analýzu Komisie, podľa ktorej vyhlásenia Francúzskej republiky z júla, septembra a októbra 2002, nepredstavujú, či už osobitne alebo spoločne, jednu štátnu pomoc alebo viaceré štátne pomoci. Všeobecný súd tak podľa nich nesprávne vyložil pojem poskytnutie štátnych prostriedkov v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keď rozhodol, že vyhlásenia o podpore môžu mať za následok použitie štátnych prostriedkov len pod podmienkou, že sa v nich uvedie forma a suma predpokladanej podpory a že sa uplatnia bezprostredne, určito a právne záväzne (prvá časť). Všeobecný súd okrem toho podľa nich nesprávne vyložil vnútroštátne právne normy predložené Komisii, keď uviedol, že podľa týchto noriem má prísľub podpory záväzný charakter, ak presne stanovuje podmienky a výšku sľúbenej podpory a nie je podmienený neplnením zo strany dlžníka, zatiaľ čo podľa vnútroštátneho práva prísľub zaväzuje svojho autora, pokiaľ ide o jeho výsledok. Podmienka finančných ťažkostí podľa nich nebráni záväzku ručenia a skutočnosť, že sa štát správa tak, že vzbudzuje presvedčenie, že bude konať určitým spôsobom, môže zakladať jeho zodpovednosť (druhá časť). Všeobecných súd podľa nich napokon nesprávne vyložil pojem poskytnutie štátnych prostriedkov v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keď rozhodol, že toto poskytnutie sa nemôže odvíjať od reakcie trhov, ktorá pre štát predstavuje povinnosť napraviť problémy s financovaním France Télécom (tretia časť).
   Vo svojom druhom odvolacom dôvode, ktorý sa delí na dve časti, odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia v súvislosti s kvalifikáciou akcionárskej pôžičky poskytnutej štátom spoločnosti France Télécom prostredníctvom úverovej linky vo výške 9 miliárd eur v decembri 2002 ako pomoci. V tejto súvislosti spoločnosti Bouygues SA a Bouygues Télécom SA uvádzajú, že po prvé Všeobecný súd nesprávne vyložil pojem pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keď rozhodol, že výhoda vyplývajúca z oznámenia o otvorení úverovej linky nemá dostatočnú súvislosť s prevodom prostriedkov vyplývajúcich z tohto otvorenia, aby bolo možné vysloviť záver, že ide o štátnu pomoc. Odvolateľky poukazujú na skutočnosť, že Všeobecný súd nesprávne vyžaduje, aby sa výhoda a použitie zdrojov navzájom zlúčili.
   Odvolateľky po druhé uvádzajú, že Všeobecný súd nesprávne vyložil pojem výhoda v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keď odlišne posúdil poskytnutie sumy 9 miliárd eur spoločnosti France Télécom a konštatoval, že neobsahuje žiadnu výhodu vo forme navýšenia finančných prostriedkov pre France Télécom bez toho, aby pri posudzovaní existencie tejto výhody prihliadol na to, že tieto opatrenia mali ubezpečujúci účinok.

      (1)  Rozhodnutie Komisie 2006/621/ES z 2. augusta 2004 o štátnej podpore, ktorú Francúzsko poskytlo spoločnosti France Télécom (Ú. v. EÚ L 257, s. 11).


title: Vec T-299/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  20. júna 2008 – Leclercq/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Nečinnosť žalobcu — Zastavenie konania )

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/52

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 20. júna 2008 – Leclercq/Komisia
   (Vec T-299/06) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Nečinnosť žalobcu - Zastavenie konania“)
   (2008/C 209/93)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sylvie Leclercq (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Joris a P. Costa de Oliveira, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu: Fínska republika (v zastúpení: J. Helioskoski, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 27. júla 2006, ktorým sa žalobkyni zamieta poskytnutie prístupu k určitým dokumentom v zmysle nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331)
   Výrok uznesenia

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Pani Sylvie Leclercq je povinná znášať svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania Komisie. Fínska republika je povinná znášať svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 3.12.2006.


title: Vec T-103/10 P(R)-R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  28. apríla 2010 — Parlament/U ( „Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Verejná služba — Úradníci — Rozhodnutie o prepustení — Uznesenie predsedu Súdu pre verejnú službu Európskej únie vydané v konaní o nariadení predbežného opatrenia — Návrh na odklad výkonu — Zastavenie konania“ )

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/40

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 28. apríla 2010 — Parlament/U
   [Vec T-103/10 P(R)-R]
   („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Verejná služba - Úradníci - Rozhodnutie o prepustení - Uznesenie predsedu Súdu pre verejnú službu Európskej únie vydané v konaní o nariadení predbežného opatrenia - Návrh na odklad výkonu - Zastavenie konania“)
   2010/C 179/71
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Európsky parlament (v zastúpení: S. Seyr a K. Zejdová, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: U (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: F. Moyse a A. Salerno, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu uznesenia predsedu Súdu pre verejnú službu Európskej únie z 18. decembra 2009, U/Parlament (F-92/09 R, zatiaľ neuverejnené v Zbierke)

      Výrok uznesenia

               1.

               Konanie o návrhu na nariadenie predbežného opatrenia podanom Európskym parlamentom sa zastavuje.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-416/13: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 13. novembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Oviedo – Španielsko) – Mario Vital Pérez/Ayuntamiento de Oviedo (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sociálna politika – Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní – Charta základných práv Európskej únie – Článok 21 – Smernica 2000/78/ES – Článok 2 ods. 2, článok 4 ods. 1 a článok 6 ods. 1 – Diskriminácia na základe veku – Vnútroštátne ustanovenie – Podmienka prijatia príslušníkov miestnej polície do zamestnania – Určenie vekovej hranice maximálne 30 rokov – Odôvodnenia)

text:
               19.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/6

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 13. novembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Oviedo – Španielsko) – Mario Vital Pérez/Ayuntamiento de Oviedo
      (Vec C-416/13) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní - Charta základných práv Európskej únie - Článok 21 - Smernica 2000/78/ES - Článok 2 ods. 2, článok 4 ods. 1 a článok 6 ods. 1 - Diskriminácia na základe veku - Vnútroštátne ustanovenie - Podmienka prijatia príslušníkov miestnej polície do zamestnania - Určenie vekovej hranice maximálne 30 rokov - Odôvodnenia)
      (2015/C 016/07)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Oviedo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Mario Vital Pérez

         Žalovaný: Ayuntamiento de Oviedo

         Výrok rozsudku

      Článok 2 ods. 2, článok 4 ods. 1 a článok 6 ods. 1 písm. c) smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ako je dotknutá vo veci samej, ktorá stanovuje maximálny vek na prijatie príslušníkov miestnej polície do zamestnania na 30 rokov.

         (1)  Ú. v. EÚ C 325, 9.11.2013.


title: Vec T-576/12: Žaloba podaná 31. decembra 2012 — Łaszkiewicz/ÚHVT — Capital Safety Group EMEA (PROTEKT)

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/27

         Žaloba podaná 31. decembra 2012 — Łaszkiewicz/ÚHVT — Capital Safety Group EMEA (PROTEKT)
   (Vec T-576/12)
   2013/C 108/71
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: poľština

      Účastníci konania

      Žalobca: Grzegorz Łaszkiewicz (Łódź, Poľsko) (v zastúpení: J. Gwiazdowska, advokátka [radca prawny])

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Capital Safety Group EMEA, SAS (Carros Cedex, Francúzsko)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 24. októbra 2012 vo veci R 700/2011-4 v celom rozsahu,

               —

               vydal konečný rozsudok, pokiaľ to stav konania dovoľuje a tým povolil zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 8478331,

               —

               subsidiárne, pokiaľ to stav konania dovoľuje, vrátil vec na nové rozhodnutie štvrtému odvolaciemu senátu v súlade so záväznými kritériami stanovenými Súdnym dvorom,

               —

               zaviazal Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania, vrátane trov konania žalobcu v konaní pred odvolacím senátom a námietkovým oddelením Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu,

               —

               vykonal dôkazy uvedené v žalobe.

               —

               uskutočnil konanie v písomnej forme a v poľštine ako jazyku konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka so slovným prvkom „protekt“ pre tovary zaradené do tried 6, 7, 9, 22 a 25 — prihláška č. 008478331.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Capital Safety Group EMEA, SAS.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovné ochranné známky Spoločenstva Protecta, zapísané pre tovary zaradené do tried 6, 7 a 9.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočne vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článkov 75 a 76 nariadenia č. 207/2009, ako aj pravidiel 50 a 52 nariadenia Komisie č. 2868/95.


title: Vec C-187/08: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  3. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/32

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 3. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-187/08) (1)

   (2009/C 69/72)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 158, 21.6.2008.


title: Vec T-38/11: Žaloba podaná 21. januára 2011 — Cathay Pacific Airways/Komisia

text:
               5.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/32

         Žaloba podaná 21. januára 2011 — Cathay Pacific Airways/Komisia
   (Vec T-38/11)
   2011/C 72/50
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cathay Pacific Airways Ltd (v zastúpení: D. Vaughan, QC, R. Kreisberger, barister, B. Bär-Bouyssière, advokát, a M. Rees, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť článok 2 rozhodnutia Komisie v rozsahu, v akom sa vzťahuje na žalobkyňu,

               —

               zrušiť článok 3 rozhodnutia Komisie v rozsahu, v akom sa vzťahuje na žalobkyňu,

               —

               zrušiť článok 5 rozhodnutia Komisie v rozsahu, v akom ukladá pokutu 57 120 000 eur Cathay Pacific alebo, subsidiárne, znižuje výšku tejto pokuty, a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa žiada zrušenie rozhodnutia Komisie K(2010) 7694 v konečnom znení z 9. novembra 2010 vo veci COMP/39.258 — Nákladná letecká doprava v rozsahu, v akom Komisia konštatovala, že žalobkyňa sa dopustila porušenia článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP tým, že koordinovala rôzne zložky ceny, ktoré bolo treba zohľadniť pre služby nákladnej leteckej dopravy v súvislosti s i) palivovým príplatkom; ii) bezpečnostným príplatkom; iii) odmietnutím zaplatiť poplatky za príplatky, a to na spojeniach i) medzi letiskami na území EHP a letiskami mimo územia EHP a ii) medzi letiskami nachádzajúcimi sa v krajinách, ktoré sú zmluvnou stranou Dohody EHP a ktoré nie sú členskými štátmi a letiskami nachádzajúcimi sa v tretích krajinách. Subsidiárne žalobkyňa požaduje zrušenie alebo podstatné zníženie výšky pokuty, ktorá jej bola uložená.
   Žalobkyňa uplatňuje na podporu svojej žaloby osem žalobných dôvodov:

               1.

               V rámci svojho prvého dôvodu žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, ako aj zjavne nesprávneho posúdenia, keď sa domnievala, že žalobkyňa sa podieľala na celkovom jednotnom a nepretržitom porušení. Väčšina skutočností uvedených v rozhodnutí proti žalobkyni:

                           —

                           nie sú porušením, lebo sa týkajú výmeny informácií prístupných verejnosti, alebo

                           —

                           sú súčasťou povinného kolektívneho zákonného schvaľovacieho konania alebo

                           —

                           nedošlo k nim v období, keď malo byť spáchané porušenie, alebo nepatria do právomoci Komisie.

                     Okrem toho Komisia nepreukázala, že na základe činností žalobkyne uvedených v rozhodnutí je možné preukázať, že žalobkyňa pristúpila k spoločnému plánu, ktorý mal za cieľ sledovať spoločný cieľ.

               2.

               V rámci svojho druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, ako aj zjavne nesprávneho posúdenia, keď sa domnievala, že žalobkyňa nemala povinnosť zúčastniť sa konania týkajúceho sa kolektívnej žiadosti na účely schválenia príplatkov Ministerstvom civilného letectva osobitnej administratívnej oblasti Hongkong Čínskej ľudovej republiky. Ako toto ministerstvo spresnilo vo svojom liste predsedovi Európskej komisie z 3. septembra 2009, dopravcovia sú povinní odsúhlasiť podrobnosti kolektívnych žiadostí, vrátane výšky príplatku, ktorého schválenie sa požaduje, a majú povinnosť účtovať príplatky stanovené týmto ministerstvom.

               3.

               V rámci svojho tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď sa domnievala, že tvrdenie o povinnosti uloženej štátom sa neuplatňuje na správanie žalobkyne v Hongkongu (rovnako ako v Indii, na Srí Lanke, v Japonsku, na Filipínach a v Singapúre) a okrem toho sa domnieva, že závery Komisie, podľa ktorých predstavuje správanie žalobkyne porušenie článku 101 ZFEÚ, sú zjavne postihnuté vadou.

               4.

               V rámci svojho štvrtého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatovala porušenie, a že toto konštatovanie predstavuje priamy zásah do vnútorných záležitostí Hongkongu,

                           —

                           a tým porušuje zásadu zdvorilosti a zásadu nezasahovania medzinárodného verejného práva, a

                           —

                           a vyvoláva kolíziu jurisdikcií, čím je ohrozená zásada právnej istoty.

               5.

               V rámci svojho piateho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho právneho posúdenia tým, ako pristupovala k zákonnému režimu v Hongkongu v porovnaní s tým, ako pristupovala k zákonnému režimu v Dubaji. Komisia by mala rozhodnúť, že sa predmetné porušenie nevzťahuje na spoločnosť Cathay Pacific a Hongkong na rovnakom základe ako v prípade Dubaja.

               6.

               V rámci svojho šiesteho dôvodu žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že sa domnievala, že jej činnosti v Hongkongu a v ďalších tretích regulovaných krajinách, mohli brániť, obmedzovať nebo narušiť hospodársku súťaž v rámci Európskej únie alebo EHP. Komisia sa ani nedomnievala, že porušenie malo protisúťažné účinky.

               7.

               V rámci svojho siedmeho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že Komisia nemá žiadnu právomoc rozhodovať o porušení článku 101 ZFEÚ a ukladať pokuty vo vzťahu k letom z Hongkongu a ďalších tretích krajín do krajín EHP, lebo nedošlo k ovplyvneniu hospodárskej súťaže alebo obchodu v rámci EÚ.

               8.

               V rámci svojho ôsmeho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že ani keby nebolo rozhodnuté, že žalobkyňa sa nedopustila porušenia, pokuta by mala byť zrušená alebo znížená. Podľa žalobkyne je hodnota predajov zohľadnená Komisiou zjavne nadhodnotená a Komisia nezohľadnila úroveň osobnej účasti žalobkyne. Žalobkyňa žiada Všeobecný súd, aby využil svoju neobmedzenú právomoc v zmysle článku 261 ZFEÚ a uložil jej symbolickú pokutu alebo pokutu významne znížil.


title: Vec C-355/09: Žaloba podaná 3. septembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko

text:
               24.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/16

         Žaloba podaná 3. septembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko
   (Vec C-355/09)
   2009/C 256/30
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Oliver, A.-A. Gilly, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Írsko

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Írsko si tým, že neprijalo vnútroštátne opatrenia potrebné na prebratie článkov 10 a 12 nariadenia (ES) č. 273/2004 (1), neinformovalo o týchto opatreniach podľa článku 16 tohto nariadenia a neprijalo vnútroštátne opatrenia potrebné na prebratie článku 26 ods. 3 a článku 31 nariadenia (ES) č. 111/2005 (2), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z nariadenia (ES) č. 273/2004 o prekurzoroch drog a nariadenia (ES) č. 111/2005, ktorým sa stanovujú pravidlá sledovania obchodu s drogovými prekurzormi medzi Spoločenstvom a tretími krajinami,

               —

               zaviazať Írsko na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Členské štáty musia v lehotách stanovených v týchto nariadeniach prijať opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s ustanoveniami nariadení a informovať Komisiu o týchto opatreniach. Írska vláda neprijala opatrenia potrebné na prebratie článkov 10, 12 a 16 nariadenia (ES) č. 273/2004 o prekurzoroch drog a ani o nich neinformovala. Írska vláda tiež neprijala opatrenia v súlade s článkom 26 ods. 3 a článkom 31 nariadenia (ES) č. 111/2005, ktorým sa stanovujú pravidlá sledovania obchodu s drogovými prekurzormi medzi Spoločenstvom a tretími krajinami.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 273/2004 z 11. februára 2004 o prekurzoroch drog (Ú. v. EÚ L 47, s. 1; Mim. vyd. 15/008, s. 46).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 111/2005 z 22. decembra 2004, ktorým sa stanovujú pravidlá sledovania obchodu s drogovými prekurzormi medzi Spoločenstvom a tretími krajinami (Ú. v. EÚ L 22, s. 1).


title: Vec C-468/11: Uznesenie predsedu druhej komory Súdneho dvora z  24. júla 2013 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo

text:
               19.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/8

         Uznesenie predsedu druhej komory Súdneho dvora z 24. júla 2013 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-468/11) (1)

   2013/C 304/14
   Jazyk konania: španielčina
   Predsedníčka druhej komory Súdneho dvora nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 340, 19.11.2011.


title: Vec T-416/11: Žaloba podaná 29. júla 2011 — Biotronik SE/ÚHVT — Cardios Sistemas (CARDIO MANAGER)

text:
               8.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 298/21

         Žaloba podaná 29. júla 2011 — Biotronik SE/ÚHVT — Cardios Sistemas (CARDIO MANAGER)
   (Vec T-416/11)
   2011/C 298/39
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Biotronik SE & Co. KG (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: A. Reich a S. Pietzcker, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Cardios Sistemas Comercial e Industrial Ltda (Sao Paulo, Brazília)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje:

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 27. mája 2011 vo veci R 1156/2010-2,

               —

               vyhovieť námietke proti zápisu ochrannej známky Spoločenstva č. 5378071 pre všetky tovary a služby v triedach 9 a 10,

               —

               subsidiárne, vrátiť námietku Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu na nové preskúmanie v súlade s rozsudkom Súdneho dvora,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľka ochrannej známky Spoločenstva: Cardios Sistemas Comercial e Industrial Ltda.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „CARDIO MANAGER“ pre tovary v triedach 9 a 10 — prihláška č. 5 378 071.

      Majiteľka ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka „CardioMessenger“ pre tovary v triedach 9 a 10.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: na jednej strane porušenie článku 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009 v spojení s pravidlom 22 ods. 3 a 4 nariadenia č. 2868/95, pretože sa používanie ochrannej známky „CardioMessenger“ preukázalo z časového aj územného hľadiska a tiež z hľadiska rozsahu a druhu používania ochrannej známky a na druhej strane porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 41 nariadenia č. 207/2009, pretože medzi kolidujúcimi ochrannými známkami existuje pravdepodobnosť zámeny.


title: Vec T-413/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 5. októbra 2015 – Grigoriadis a i./Parlament a i. („Žaloba na nečinnosť a žaloba o náhradu škody — Reštrukturalizáciu gréckeho verejného dlhu — Zapojenie súkromného sektora — Ujma vyplývajúca zo zníženia hodnoty pohľadávok — Vyhlásenia hláv štátov alebo predsedov vlád eurozóny a inštitúcií Únie — Vyhlásenie Eurogroup — Nespresnenie príčinnej súvislosti s uvádzanou ujmou — Neprípustnosť“)

text:
               23.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/57

         Uznesenie Všeobecného súdu z 5. októbra 2015 – Grigoriadis a i./Parlament a i.
   (Vec T-413/14) (1)

   ((„Žaloba na nečinnosť a žaloba o náhradu škody - Reštrukturalizáciu gréckeho verejného dlhu - Zapojenie súkromného sektora - Ujma vyplývajúca zo zníženia hodnoty pohľadávok - Vyhlásenia hláv štátov alebo predsedov vlád eurozóny a inštitúcií Únie - Vyhlásenie Eurogroup - Nespresnenie príčinnej súvislosti s uvádzanou ujmou - Neprípustnosť“))
   (2015/C 389/65)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Grigoris Grigoriadis (Atény, Grécko), Faidra Grigoriadou, (Atény), Ioannis Tsolias (Solún, Grécko), Dimitrios Alexopoulos (Solún), Nikolaos Papageorgiou (Atény) a Ioannis Marinopoulos, (Atény) (v zastúpení: C. Papadimitriou, avocat)

      Žalovaní: Európsky parlament (v zastúpení: A. Troupiotis a L. Visaggio, splnomocnení zástupcovia); Európska rada; Eurogroup; Rada Európskej únie (v zastúpení: A. de Gregorio Merino a M. Balta, splnomocnení zástupcovia); Európska komisia (v zastúpení: J.-P. Keppenne a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia); a Európska centrálna banka (ECB) (v zastúpení: P. Papapaschalis a P. Senkovic, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na určenie, že žalovaní v rozpore s právom nekonali s cieľom, aby dlhopisy držané žalobcami neboli dotknuté programom účasti súkromného sektora na programe financovania dlhu (PSI), znižujúcim hodnotu gréckeho štátneho dlhu, a návrh na náhradu škody údajne spôsobenej žalobcom v dôsledku tohto protiprávneho opomenutia

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Grigoris Grigoriadis, Faidra Grigoriadou, Ioannis Tsolias, Dimitrios Alexopoulos, Nikolaos Papageorgiou a Ioannis Marinopoulos sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 439, 8.12.2014.


title: Vec C-227/07: Žaloba podaná 8. mája 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/16

         Žaloba podaná 8. mája 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika
   (Vec C-227/07)
   (2007/C 199/26)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Shotter a K. Mojzesowicz, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               konštatovať, že Poľská republika si tým, že správne neprebrala do vnútroštátneho práva smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2002/19/ES o prístupe a prepojení elektronických komunikačných sietí a príslušných zariadení (prístupová smernica) (1) a najmä jej článok 4 ods. 1 týkajúci sa povinnosti dohodnúť vzájomné prepojenie a článok 5 ods. 1 prvý pododsek týkajúci sa právomoci národného regulačného orgánu podporovať a podľa okolností zabezpečiť v súlade s ustanoveniami tejto smernice zodpovedajúci prístup, prepojenie, ako aj interoperabilitu služieb, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedenej smernice,

               —

               zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/19/ES (smernica o „prístupe“) stanovuje, že operátori verejných komunikačných sietí majú právo a povinnosť dohodnúť vzájomné prepojenie s cieľom poskytovania verejne dostupných komunikačných služieb, aby sa zabezpečilo poskytovanie a interoperabilita služieb v spoločenstve. Takisto vyžaduje, aby národné regulačné orgány mali právomoc podporovať a prípadne zabezpečovať, v súlade s ustanoveniami tejto smernice, zodpovedajúci prístup, prepojenie a interoperabilitu služieb.
   Pokiaľ ide o Poľskú republiku, lehota na prebratie smernice uplynula 30. apríla 2004, v súlade so spojenými ustanoveniami článkov 2 a 54 aktu o pristúpení.
   Podľa poľskej právnej úpravy musia všetci poľskí operátori verejných komunikačných sietí dohodnúť prístup a národný regulačný orgán môže rozhodnúť o ukončení tohto typu rokovaní. Okrem toho v prípade, že strany nedospejú k dohode, národný regulačný orgán môže na návrh jednej z nich prijať rozhodnutie, ktoré nahradí zmluvu a stanoviť tak podnikom povinnosti nezávisle od ich postavenia na trhu. Komisia namieta, že tieto ustanovenia poľského zákona o telekomunikáciách nie sú v súlade s podmienkami článku 4 ods. 1 a článku 5 ods. 1 prvého pododseku smernice o „prístupe“.
   Pokiaľ ide o zavedenie do všeobecných záväzných právnych predpisov povinnosti dohodnúť v dobrej viere zmluvy o prístupe, následkom takéhoto riešenia je uloženie povinnosti dohodnúť sa bez predbežného overenia neprítomnosti efektívnej hospodárskej súťaže na dotknutom trhu a neumožnenie národnému regulačnému orgánu preskúmať dosah povinnosti poskytnúť prístup na dlhodobú hospodársku súťaž na trhu, ako aj zrušiť túto povinnosť v prípade, že hospodárska súťaž na trhu sa zintenzívni.
   Pokiaľ ide o právomoc národného regulačného orgánu prijať rozhodnutie, ktorým sa nahradí zmluva strán, je potrebné poukázať na to, že článok 5 ods. 1 prvý pododsek smernice o „prístupe“ nemôže byť implementovaný všeobecným právnym ustanovením, pretože vyžaduje aby bol vnútroštátny regulačný orgán povolaný konať len v určitých prípadoch. Právomoc prenechaná národným regulačným orgánom v zmysle uvedeného ustanovenia smernice je zjavne obmedzená jednak odkazom na „ciele stanovené v článku 8 smernice 2002/21/ES (2) (Rámcová smernica)“ a na druhej strane požiadavkou vyplývajúcou z článku 5 ods. 3 smernice o „prístupe“. Tieto obmedzenia právomoci národného regulačného orgánu garantujú, že tento orgán bude konať len v istých presne definovaných situáciách. Okrem toho regulačné povinnosti môžu byť uložené len podnikom, ktoré majú výrazné postavenie na trhu alebo bez ohľadu na toto postavenie, v prípadoch uvedených v článku 8 ods. 3 smernice o „prístupe“. Z toho vyplýva, že ak sa národný regulačný orgán rozhodne zasiahnuť, musí to byť na základe právnych ustanovení smernice a to aj v prípade, že sa tento orgán rozhodne uložiť regulačné povinnosti.

      (1)  Ú. v. ES L 108, 24.4.2002, s. 7; Mim. vyd. 13/029, s. 349.

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) Ú. v. ES L 108, 24.4.2002, s. 33; Mim. vyd. 13/029 s. 349.


title: Stanovisko 3/15: Stanovisko Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. februára 2017 – Európska komisia (Stanovisko vydané podľa článku 218 ods. 11 ZFEÚ — Marrákešská zmluva o uľahčení prístupu k uverejneným dielam pre osoby nevidiace, zrakovo postihnuté alebo postihnuté inou poruchou čítania — Článok 3 ZFEÚ — Výlučná vonkajšia právomoc Európskej únie — Článok 207 ZFEÚ — Spoločná obchodná politika — Obchodné aspekty duševného vlastníctva — Medzinárodná zmluva, ktorou môžu byť dotknuté spoločné pravidlá alebo pozmenený rozsah ich pôsobnosti — Smernica 2001/29/ES — Článok 5 ods. 3 písm. b) a článok 5 ods. 4 — Výnimky a obmedzenia v prospech zdravotne postihnutých osôb)

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/3

         Stanovisko Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. februára 2017 – Európska komisia
   (Stanovisko 3/15) (1)

   ((Stanovisko vydané podľa článku 218 ods. 11 ZFEÚ - Marrákešská zmluva o uľahčení prístupu k uverejneným dielam pre osoby nevidiace, zrakovo postihnuté alebo postihnuté inou poruchou čítania - Článok 3 ZFEÚ - Výlučná vonkajšia právomoc Európskej únie - Článok 207 ZFEÚ - Spoločná obchodná politika - Obchodné aspekty duševného vlastníctva - Medzinárodná zmluva, ktorou môžu byť dotknuté spoločné pravidlá alebo pozmenený rozsah ich pôsobnosti - Smernica 2001/29/ES - Článok 5 ods. 3 písm. b) a článok 5 ods. 4 - Výnimky a obmedzenia v prospech zdravotne postihnutých osôb))
   (2017/C 112/04)
   Jazyk konania: všetky úradné jazyky

      Žiadateľka

   Európska komisia (v zastúpení: B. Hartmann, F. Castillo de la Torre a J. Samnadda, splnomocnení zástupcovia)

      Stanovisko

   Uzavretie Marákešskej zmluvy o uľahčení prístupu k uverejneným dielam pre osoby nevidiace, zrakovo postihnuté alebo postihnuté inou poruchou čítania patrí do výlučnej právomoci Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 21.9.2015.


title: Vec C-229/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Verden (Nemecko) 12. mája 2014 – Ender Balkaya/Kiesel Abbruch- und Recycling Technik GmbH

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Verden (Nemecko) 12. mája 2014 – Ender Balkaya/Kiesel Abbruch- und Recycling Technik GmbH
   (Vec C-229/14)
   2014/C 303/10
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Arbeitsgericht Verden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ender Balkaya

      Žalovaná: Kiesel Abbruch- und Recycling Technik GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa relevantné právo Únie, predovšetkým článok 1 ods. 1 písm. a) smernice Rady 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania (1), vykladať tak, že bráni takým vnútroštátnym zákonným ustanoveniam alebo zvyklostiam, ktoré pri zisťovaní počtu zamestnancov podľa tohto predpisu nezohľadňujú člena vedenia kapitálovej spoločnosti, a to ani vtedy, ak tento člen svoju činnosť uskutočňuje pod vedením alebo kontrolou iného orgánu tejto spoločnosti, za túto činnosť dostáva odmenu a sám nevlastní žiadne podiely v spoločnosti?

               2.

               Má sa relevantné právo Únie, predovšetkým článok 1 ods. 1 písm. a) smernice Rady 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania vykladať tak, že striktne vyžaduje, aby sa pri zisťovaní počtu zamestnancov podľa tohto predpisu za zamestnancov považovali aj tie osoby, ktoré bez nároku na odmenu od zamestnávateľa prakticky spolupracujú so zamestnávateľom s cieľom získať alebo si prehĺbiť vedomosti alebo absolvovať odborné vzdelávanie, pričom sú finančne podporované a uznané verejnými orgánmi príslušnými na podporu zamestnanosti („praktikant“), alebo je prenechané členským štátom, aby v tomto smere prijali vnútroštátne ustanovenia alebo zvyklosti?

      (1)  Ú. v. ES L 225, s. 16; Mim. vyd. 05/003, s. 327.


title: Vec T-200/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. mája 2017 – Gfi PSF/Komisia („Verejné zákazky na služby — Zadávacie konanie — Rozvoj, údržba, vývoj a technická podpora pre internetové stránky — Odmietnutie ponuky uchádzača — Prijatá ponuka, ktorá už bola otvorená — Článok 111 ods. 4 písm. b) finančného nariadenia“)

text:
               19.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. mája 2017 – Gfi PSF/Komisia
   (Vec T-200/16) (1)

   ((„Verejné zákazky na služby - Zadávacie konanie - Rozvoj, údržba, vývoj a technická podpora pre internetové stránky - Odmietnutie ponuky uchádzača - Prijatá ponuka, ktorá už bola otvorená - Článok 111 ods. 4 písm. b) finančného nariadenia“))
   (2017/C 195/34)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Gfi PSF Sàrl (Leudelange, Luxembursko) (v zastúpení: F. Moyse, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: S. Delaude a S. Lejeune, splnomocnené zástupkyne)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ o neplatnosť rozhodnutí Úradu pre vydávanie publikácií Európskej únie (ÚVP) z 2. a 16. marca 2016, ktorými bola odmietnutá ponuka predložená žalobkyňou v rámci zadávacieho konania týkajúceho sa najmä rozvoja, údržby, vývoja a technickej podpory pre internetové stránky tohto úradu (Ú. v. EÚ 2015/S 251 459901), a v prípade potreby potvrdzujúceho rozhodnutia ÚVP z 22. apríla 2016 na jednej strane a návrh založený na článku 268 ZFEÚ na náhradu škody, ktorá bola žalobkyni spôsobená týmito rozhodnutiami, na druhej strane

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Gfi PSF Sàrl je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 222, 20.6.2016.


title: Vec C-453/12: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  8. decembra 2014 – Európska komisia/Rada Európskej únie

text:
               23.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/27

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 8. decembra 2014 – Európska komisia/Rada Európskej únie
   (Vec C-453/12) (1)

   (2015/C 065/37)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 379, 8.12.2012.


title: Vec C-273/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Baranya Megyei Bíróság (Maďarsko) 3. júna 2011 — Mecsek-Gabona Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Baranya Megyei Bíróság (Maďarsko) 3. júna 2011 — Mecsek-Gabona Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Vec C-273/11)
   2011/C 269/44
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Baranya Megyei Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Mecsek-Gabona Kft.

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 138 ods. 1 smernice 2006/112/ES (1) vykladať v tom zmysle, že dodanie tovaru je oslobodené od DPH v prípade, keď bol tovar predaný kupujúcemu, ktorý bol v čase uzavretia kúpnej zmluvy zaregistrovaný na účely DPH v inom členskom štáte, a v kúpnej zmluve bolo dohodnuté, že dispozičné a vlastnícke právo prechádza na kupujúceho pri naložení tovaru do dopravného prostriedku a že kupujúci má povinnosť prepraviť tovar do iného členského štátu?

               2.

               Stačí na oslobodenie tovaru od DPH, keď sa predávajúci presvedčí o tom, že predaný tovar bol prepravený dopravnými prostriedkami zaregistrovanými v zahraničí, a keď má nákladné listy CMR, ktoré mu kupujúci poslal späť, alebo sa musí ubezpečiť, že predaný tovar prekročil štátne hranice a bol prepravený na územie v rámci Spoločenstva?

               3.

               Môže byť skutočnosť, že dodanie tovaru je oslobodené od DPH, spochybnená iba tým, že daňové úrady iného členského štátu zrušili daňové identifikačné číslo Spoločenstva kupujúceho so spätným účinkom, čiže k dobe pred dodaním tovaru?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec C-265/14 P: Uznesenie predsedu tretej komory Súdneho dvora z 1. septembra 2015 – Cemex SAB. de CV, New Sunward Holding BV, Cemex España, SA, Cemex Deutschland AG, Cemex UK, Cemex Czech Operations s.r.o., Cemex France Gestion, Cemex Austria AG/Európska komisia

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/23

         Uznesenie predsedu tretej komory Súdneho dvora z 1. septembra 2015 – Cemex SAB. de CV, New Sunward Holding BV, Cemex España, SA, Cemex Deutschland AG, Cemex UK, Cemex Czech Operations s.r.o., Cemex France Gestion, Cemex Austria AG/Európska komisia
   (Vec C-265/14 P) (1)

   (2015/C 398/29)
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 253, 4.8.2014.


title: Vec C-350/16: Odvolanie podané 24. augusta 2016: Salvatore Aniello Pappalardo, Pescatori La Tonnara Soc. coop., Fedemar Srl, Testa Giuseppe & C. s.n.c, Pescatori San Pietro Apostolo Srl, Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo & C., Valentino Pesca s.a.s., di Camplone Arnaldo & C. proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 27. apríla 2016 vo veci T–316/13, Pappalardo a i./Komisia

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/28

         Odvolanie podané 24. augusta 2016: Salvatore Aniello Pappalardo, Pescatori La Tonnara Soc. coop., Fedemar Srl, Testa Giuseppe & C. s.n.c, Pescatori San Pietro Apostolo Srl, Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo & C., Valentino Pesca s.a.s., di Camplone Arnaldo & C. proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 27. apríla 2016 vo veci T–316/13, Pappalardo a i./Komisia
   (Vec C-350/16)
   (2016/C 343/41)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Salvatore Aniello Pappalardo, Pescatori La Tonnara Soc. coop., Fedemar Srl, Testa Giuseppe & C. s.n.c, Pescatori San Pietro Apostolo Srl, Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo & C., Valentino Pesca s.a.s., di Camplone Arnaldo & C (v zastúpení: V. Cannizzaro a L. Caroli, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy

   Odvolatelia navrhujú, aby Súdny dvor:

               —

               v prvom rade zrušil rozsudok Súdneho dvora z 27. apríla 2016 vo veci T-316/13 a vrátil vec Všeobecnému súdu, aby o nej rozhodol v súlade s právnymi zásadami určenými Súdnym dvorom,

               —

               subsidiárne, ak Súdny dvor usúdi, že okolnosti veci to dovoľujú, v súlade s článkom 61 Štatútu Súdneho dvora rozhodnúť vo veci samej o návrhu podanom účastníkmi konania v pôvodnej žalobe podanej Všeobecnému súdu, konkrétne:

                           1.

                           konštatovať mimozmluvnú zodpovednosť Komisie za ujmu spôsobenú odvolateľkám prijatím nariadenia Komisie (ES) č. 530/2008 z 12. júna 2008, ktorým sa ustanovujú núdzové opatrenia, pokiaľ ide o lov tuniaka modroplutvého plavidlami s kruhovými záťahovými sieťami v Atlantickom oceáne na východ od 45o západnej dĺžky a v Stredozemnom mori, ktoré Súdny dvor vyhlásil za neplatné svojim rozsudkom zo 17. marca 2011, AJD Tuna, C-221/09 (EU:C:2011:153),

                           2.

                           v dôsledku toho zaviazať Komisiu na náhradu škody spôsobenej odvolateľkám,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               I.

               Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď vylúčil relevantnosť uznesenia Všeobecného súdu zo 14. februára 2012 vo veci T-305/08, pokiaľ ide o určenie dosahu vyhlásenia neplatnosti nariadenia č. 530/2008 v rozsudku AJD Tuna.
               Na to, aby Všeobecný súd vo svojom uznesení zo 14. februára 2012 rozhodol o zastavení konania vo veci T-305/08, vyložil rozsudok AJD Tuna v tom zmysle, že tento rozsudok v plnom rozsahu vyhovel návrhom žalobkyne v dotknutej veci smerujúcim k vyhláseniu neplatnosti článku 1 nariadenia č. 530/2008. Predmetom výroku uznesenia zo 14. februára 2012 teda bolo určenie dosahu vyhlásenia neplatnosti v rozsudku AJD Tuna.
               Z toho vyplýva, že v rozhodnutí, ktoré je predmetom tohto odvolania, mal Všeobecný súd uplatniť vyhlásenie neplatnosti nariadenia č. 530/2008 v rozsudku AJD Tuna v súlade s dosahom určeným uznesením Všeobecného súdu zo 14. februára 2012 vo veci T-305/08.

               II.

               Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď usúdil, že porušenie zásady zákazu diskriminácie nariadením č. 530/2008 nepredstavuje zjavné a závažné porušenie.
               Všeobecný súd nezohľadnil okolnosť, že zjavnosť a závažnosť porušenia zásady zákazu diskriminácie už vyplývala z rozsudku AJD Tuna. Okrem toho Všeobecný súd neuplatnil zásady stanovené svojou vlastnou judikatúrou v rozsudku z 11. júla 2007, Schneider Electric/Komisia, T-351/03 (EU:T:2007:212) a rozsudku z 3. marca 2010, Artegodan/Commission, T-429/05 (EU:T:2010:60). Všeobecný súd napokon neuplatnil kritérium vyslovené Súdnym dvorom v jeho rozsudku zo 16. júla 2009, Komisia/Schneider Electric, C-440/07 P (EU:C:2009:459).


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. septembra 2004 vo veci C-248/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Znečistenie a škodlivé účinky — Ochrana pôdy — Splaškové kaly — Prenos neúplných informácií za roky 1995 až 1997 — Články 10 a 17 smernice č. 86/278/EHS)

text:
               6.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/2

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   zo 16. septembra 2004
   vo veci C-248/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Znečistenie a škodlivé účinky - Ochrana pôdy - Splaškové kaly - Prenos neúplných informácií za roky 1995 až 1997 - Články 10 a 17 smernice č. 86/278/EHS)
   (2004/C 273/03)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci C-248/02, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: H. Støvlbæk a R. Amorosi) proti Talianskej republike (splnomocnený zástupca: I. M. Braguglia, za právnej pomoci: M. Fiorilli), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES zo dňa 8. júla 2002, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia R. Schingten a K. Schiemann (spravodajca), generálny advokát: C. Stix-Hackl, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 16. septembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Talianska republika si tým, že neposkytla žiadne informácie o priemernej ročnej hodnote koncentrácií (mg/kg sušiny) ťažkých kovov (kadmium, meď, nikel, olovo, zinok, ortuť a chróm), ani dusíka a fosforu obsiahnutých v splaškovom kale;

                           —

                           tým, že neposkytla žiadne informácie o množstve (t/rok) splaškových kalov vyprodukovaných vo forme sušiny;

                           —

                           tým, že neposkytla požadované informácie o ročných množstvách splaškových kalov používaných v poľnohospodárstve vo forme sušiny, s výnimkou informácií týkajúcich sa regiónu Friuli-Venezia-Gulia (1995 až 1997), autonómnej provincie Bolzano (1995), regiónu Emilia-Romagna, ako aj regiónov Liguria a Kalábria, pri ktorých bolo uvedené, že splaškové kaly v poľnohospodárstve nepoužívajú;

                           —

                           nezabezpečila, prinajmenšom pokiaľ ide o regióny Lombardsko, Emilia-Romagna, Toskánsko, Abruzzi, Kampánia, Údolie Aosty, Sicília a Marche, aktuálne vedenie záznamov, ktoré registrujú zloženie a vlastnosti kalov vo vzťahu k ukazovateľom uvedeným v prílohe II A smernice Rady z 12. júna 1986 o ochrane životného prostredia a najmä pôdy pri použití splaškových kalov v poľnohospodárstve, a

                           —

                           nezabezpečila aktuálne vedenie záznamov, ktoré registrujú množstvá vyprodukovaných kalov (na celom štátnom území) a množstvá kalov dodané na použitie v poľnohospodárstve, prinajmenšom pokiaľ ide o regióny Abruzzi, Kampánia, Toskánsko a Sicília,

                     nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 10 odsek 1 písmeno a) a b), ako aj z článku 17 smernice č. 86/278 v znení smernice Rady č. 91/692/EHS z 23. decembra 1991, ktorá štandardizuje a racionalizuje správy o vykonávaní určitých smerníc, ktoré súvisia so životným prostredím.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 202 z 24.8.2002


title: Vec C-254/09 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  2. septembra 2010 — Calvin Klein Trademark Trust/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Zafra Marroquineros, S.L. (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Slovná ochranná známka CK CREACIONES KENNYA — Námietka majiteľa, okrem iného, obrazovej ochrannej známky Spoločenstva CK Calvin Klein a národných ochranných známok CK — Zamietnutie námietky)

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/12

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 2. septembra 2010 — Calvin Klein Trademark Trust/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Zafra Marroquineros, S.L.
      (Vec C-254/09 P) (1)

      (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Slovná ochranná známka CK CREACIONES KENNYA - Námietka majiteľa, okrem iného, obrazovej ochrannej známky Spoločenstva CK Calvin Klein a národných ochranných známok CK - Zamietnutie námietky)
      (2010/C 288/18)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Calvin Klein Trademark Trust (v zastúpení: T. Andrade Boué, abogado)

         Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Mondéjar Ortuño, splnomocnený zástupca), Zafra Marroquineros, S.L. (v zastúpení: J. E. Martín Álvarez, abogado)

         Predmet veci

      Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (šiesta komora) zo 7. mája 2009, Calvin Klein Trademark Trust/ÚHVT a Zafra Marroquineros, S.L. (T-185/07), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu podanú proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 29. marca 2007 (vec R 314/2006-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Calvin Klein Trademark Trust a Zafra Marroquineros, S.L.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Spoločnosť Calvin Klein Trademark Trust je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 205, 29.8.2009.


title: Vec C-50/07: Žaloba podaná 5. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/10

         Žaloba podaná 5. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-50/07)
   (2007/C 69/23)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Stromsky a S. Pardo Quintillán, splnomocnení zástupcovia)

      Žalované: Španielske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/24/ES (1) z 31. marca 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES ustanovujúca zákonník spoločenstva o liekoch na humánne použitie o tradičné rastlinné lieky, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 2 tejto smernice,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2004/24/ES do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 30. októbra 2005.

      (1)  Ú. v. EÚ L 136, s. 85; Mim. vyd. 13/034 s. 313.


title: Vec T-813/14: Žaloba podaná 16. decembra 2014 – Liu/ÚHVT – DSN Marketing (Cases for portable computers)

text:
               23.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/40

         Žaloba podaná 16. decembra 2014 – Liu/ÚHVT – DSN Marketing (Cases for portable computers)
   (Vec T-813/14)
   (2015/C 065/56)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Min Liu (Guangzhou, Čína) (v zastúpení: R. Bailly a S. Zhang, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: DSN Marketing Ltd (Crawley, Spojené kráľovstvo)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ sporného dizajnu: žalobca.

      Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva č. 002044180-0001.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. októbra 2014 vo veci R 1864/2013-3.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 a 2 nariadenia č. 2245/2002.


title: Vec F-34/05: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo  14. júna 2006  – Lebedef a i./Komisia (Pracovné prostredie — Jazyk výpočtovej techniky poskytnutej zamestnancom Komisie — Neprípustnosť — Záujem konať — Akt spôsobujúci ujmu — Vnútorné organizačné opatrenia)

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/41

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 14. júna 2006 – Lebedef a i./Komisia
   (Vec F-34/05) (1)

   (Pracovné prostredie - Jazyk výpočtovej techniky poskytnutej zamestnancom Komisie - Neprípustnosť - Záujem konať - Akt spôsobujúci ujmu - Vnútorné organizačné opatrenia)
   (2006/C 178/77)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Giorgio Lebedef (Luxemburg, Luxembursko), Armand Imbert (Brusel, Belgicko), Jean-Marie Rousseau (Brusel, Belgicko) a Maria Rosario Domenech Cobo (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: G. Bounéou a F. Frabetti, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Joris a P. Costa de Oliveira, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia, ktorým Komisia Európskych spoločenstiev zamietla žiadosť žalobcov o poskytnutie výpočtovej techniky v ich materinskom jazyku alebo v inom úradnom jazyku Európskej únie podľa ich výberu, a nie výlučne v anglickom jazyku.
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 193, 6.8.2005 (vec najskôr zapísaná pod číslom T-204/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec T-673/14: Žaloba podaná 22. septembra 2014 – Taliansko/Komisia

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/52

         Žaloba podaná 22. septembra 2014 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-673/14)
   2014/C 409/73
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: A. De Stefano, avvocato dello Stato, G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Talianska vláda napadla na Všeobecnom súde Európskej únie rozhodnutie Komisie C(2014) 4537 final z 9. júla 2014, oznámené 10. júla 2014, týkajúce sa založenia spoločnosti Airport Handling S.p.A. spoločnosťou SEA S.p.A.
   Týmto opatrením Komisia rozhodla o začatí konania vo veci formálneho zisťovania proti Talianskej republike, keďže sa predovšetkým domnievala:

               —

               že založenie spoločnosti Airport Handling S.p.A. spoločnosťou SEA S.p.A. a súvisiaci kapitálový vklad vo výške 25 miliónov eur predstavuje štátnu pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom,

               —

               že spoločnosť Airport Handling S.p.A. sa musí považovať za právnu nástupkyňu spoločnosti SEA Handling S.p.A., a preto je príjemcom pomoci poskytnutej SEA Handling S.p.A., ktorá bola predmetom rozhodnutia C(2012) 9448 final, dôsledkom čoho je prechod záväzku SEA Handling S.p.A. vrátiť túto pomoc na Airport Handling S.p.A.

         Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení a na nesprávnom uplatnení zásady lojálnej spolupráce, ako aj článkov 10 a 13 nariadenia (ES) č. 659/1999.

                           —

                           Napadnuté rozhodnutie bolo prijaté bez toho, aby sa zohľadnili dôkazy a skutočnosti oznámené talianskymi orgánmi počas fázy pred vyšetrovaním a v rozpore so zásadou, ktorá bola mnohokrát potvrdená Súdnym dvorom, podľa ktorej Komisia a členské štáty musia lojálne spolupracovať s cieľom prekonať všetky ťažkosti, ktoré vzniknú v rámci výkonu rozhodnutia o vrátení štátnej pomoci.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení a na nesprávnom uplatnení zásady náležitej starostlivosti a nestrannosti postupu správneho orgánu.

                           —

                           Komisia nepreskúmala s požadovanou obozretnosťou informácie poskytnuté talianskymi orgánmi v rámci fázy pred vyšetrovaním a v dôsledku toho založila napadnuté rozhodnutie na nesprávne zistenom skutkovom stave.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení a na nesprávnom uplatnení zásady obozretnosti a proporcionality postupu správneho orgánu.

                           —

                           Napadnuté rozhodnutie porušuje tieto zásady, ktoré vyžadujú počkať aspoň na výsledok konaní začatých na prvom stupni proti rozhodnutiu C(2012) 9448 final z 19. decembra 2012, v dôsledku čoho predčasne zasahuje do činnosti podniku v štádiu jej začatia.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení a na nesprávnom uplatnení článkov 108, 120, 145 a 146 ZFEÚ.

                           —

                           Na základe skresleného opisu skutkového stavu napadnuté rozhodnutie bráni SEA S.p.A. v jej pôsobení na trhu služieb prevádzky letísk na letiskách v Miláne a v zaručení kontinuity týchto služieb v postavení prevádzkovateľa týchto letísk.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený porušení a na nesprávnom uplatnení článku 108 ZFEÚ v rozsahu, v akom toto rozhodnutie potvrdzuje existenciu kontinuity medzi činnosťami spoločností SEA Handling a Airport Handling.

                           —

                           Napadnuté rozhodnutie nesprávne vyvodzuje existenciu kontinuity medzi spoločnosťami SEA Handling S.p.A. a Airport Handling S.p.A.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na porušení a na nesprávnom uplatnení článku 108 ZFEÚ v rozsahu, v akom sa údajná pomoc pripisuje štátu.

                           —

                           Napadnuté rozhodnutie nesprávne pripisuje štátnemu orgánu rozhodnutie SEA S.p.A. založiť Airport Handling S.p.A. a poskytnúť tejto spoločnosti jej počiatočné základné imanie.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod založený na porušení a na nesprávnom uplatnení článku 108 ZFEÚ v súvislosti s údajnou absenciou hospodárskej racionálnosti.

                           —

                           Napadnuté rozhodnutie nesprávne uvádza, že rozhodnutie SEA S.p.A. o založení Airport Handling S.p.A. nezodpovedá konaniu obozretného hospodárskeho subjektu pôsobiaceho v trhovom hospodárstve.


title: Vec C-192/09: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  11. novembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/28

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 11. novembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-192/09) (1)

   2010/C 51/52

      Jazyk konania: holandčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 180, 1.8.2009.


title: Vec F-45/06: Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 16. septembra 2010 — Avendano a i./Komisia

text:
               20.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 317/50

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 16. septembra 2010 — Avendano a i./Komisia
   (Vec F-45/06) (1)

   ()
   2010/C 317/92
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 143, 17.6.2006, s. 39.


title: Vec T-507/13: Žaloba podaná 23. septembra 2013 — SolarWorld a i./Komisia

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/50

         Žaloba podaná 23. septembra 2013 — SolarWorld a i./Komisia
   (Vec T-507/13)
   2013/C 325/80
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: SolarWorld AG (Bonn, Nemecko), Brandoni solare SpA (Castelfidardo, Taliansko), Global Sun Ltd (Sliema, Malta), Silicio Solar, SAU (Puertollano, Španielsko) a Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: L. Ruessmann, advokát, a J. Beck, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie 2013/423/EÚ z 2. augusta 2013, ktorým sa prijíma záväzok ponúknutý v súvislosti s antidumpingovým konaním týkajúcim sa dovozu fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov a doštičiek) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení práva žalobkýň na spravodlivý proces, porušení zásady riadnej správy vecí verejných, práva žalobkýň na obhajobu a článkov 8 ods. 4 a 19 ods. 2 základného antidumpingového nariadenia (1) v rozsahu, v akom:

                           —

                           Komisia dosiahla v prospech mnohých čínskych výrobcov a vývozcov dohodu s čínskou vládou a čínskou obchodnou komorou týkajúcu sa dovozu a vývozu elektroniky, pričom riadne nezverejnila základné podmienky predmetného záväzku;

                           —

                           Komisia neumožnila dotknutým účastníkom konania predložiť včas užitočné pripomienky, pokiaľ ide o ponúkaný záväzok prijatý napadnutým rozhodnutím.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení a porušení článku 6 ods. 1 a článku 8 ods. 1 základného antidumpingového nariadenia v rozsahu, v akom sa napadnuté rozhodnutie svojvoľne odchyľuje od záverov vyšetrovania Komisie a stanovuje minimálnu dovoznú cenu, ktorá je zjavne nevhodná na odstránenie ujmy spôsobenej výrobcom v EÚ.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 101 ods. 1 ZFEÚ v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie akceptuje a posilňuje horizontálny cenový kartel, a porušuje zákaz akéhokoľvek narušenia hospodárskej súťaže na vnútornom trhu stanovený ZFEÚ.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009, o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, s. 51).


title: Vec T-383/14: Žaloba podaná 30. mája 2014 – Europower/Komisia

text:
               21.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/31

         Žaloba podaná 30. mája 2014 – Europower/Komisia
   (Vec T-383/14)
   2014/C 235/42
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Europower SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: G. Cocco a L. Salomoni, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie, ktorým sa zamieta ponuka predložená spoločnosťou Europower S.p.A. vo verejnom obstarávaní, ktorého predmetom je výstavba a údržba trigeneračnej jednotky s plynovou turbínou, a ktorým sa zadala zákazka inému uchádzačovi;

               —

               zrušil rozhodnutie týkajúce sa vlastností a výhod prijatej ponuky;

               —

               zrušil rozhodnutie, ktorým sa zamieta poskytnutie kópie dokumentov, o ktoré žalobkyňa požiadala 7. apríla 2004, a v dôsledku toho prijal všetky potrebné rozhodnutia na účely poskytnutia týchto dokumentov;

               —

               zrušil následné rozhodnutie o zamietnutí prístupu prijaté na základe jej opakovanej žiadosti;

               —

               zrušil všetky ďalšie akty, skoršie alebo súvisiace, vrátane neznámych, a najmä zápisnice zo zadávacieho konania, prípadnú zmluvu uzavretú s úspešným uchádzačom, overenia týkajúce sa dodržania podmienok vyhlásených verejným obstarávateľom, teda všetky tieto neznáme akty, s výhradou predloženia nových žalobných dôvodov v zmysle článku 48 ods. 2 rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.

         Subsidiárne, aby:

               —

               čiastočne zrušil oznámenie o vyhlásení zadávacieho konania;

               —

               čiastočne zrušil administratívnu prílohu oznámenia o vyhlásení zadávacieho konania;

               —

               nakoniec zaviazal Komisia na náhradu spôsobenej škody, a to v rozsahu stanovenom v priebehu konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba sa podáva proti rozhodnutiu, ktorým sa zamieta ponuka predložená žalobkyňou v zadávacom konaní, ktoré je tiež predmetom veci T-355/14, STC/Komisia.
   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení základných formálnych náležitostí, porušení zásady rovnosti zaobchádzania upravenej v článku 148 nariadenia 1268/2012 (1), porušení článku 113 nariadenia 966/2012 (2), porušení právnej úpravy týkajúcej sa zadávacích konaní, ako aj na existencii zneužitia právomoci v prejednávanej veci.

                           —

                           V tomto ohľade žalobkyňa tvrdí, že na účely účasti v zadávacom konaní bolo potrebné splniť podmienky technickej spôsobilosti upravené v bode II.2.3 oznámenia o vyhlásení zadávacieho konania, ktoré pod hrozbou vylúčenia požadovali, aby uchádzač priamo už zhotovil minimálne dve kogeneračné jednotky s elektrickým výkonom najmenej 8 MW. Úspešný uchádzač mal byť vylúčený, lebo nespĺňal uvedené minimálne podmienky požadované právnou úpravou týkajúcou sa zadávacích konaní.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 149 nariadenia 1268/2012, porušení článku 113 nariadenia 966/2012, porušení smernice 2004/18 (3) (odôvodnenia 39), ako aj na existencii zneužitia právomoci v prejednávanej veci.

                           —

                           V tomto ohľade žalobkyňa tvrdí, že zadanie zákazky je protiprávne, keďže nebolo dôvodné, aby úspešný uchádzač získal taký počet bodov, aký mu bol udelený, keďže vyhodnotenie technickej ponuku na základe kritérií stanovených Komisiou sa musí nevyhnutne opierať o prevádzkovú účinnosť zariadenia, a nie o jednostranné vyhlásenie uchádzača. V dôsledku toho došlo k porušeniu transparentnosti a rovnosti zaobchádzania s konkurentmi v zadávacom konaní.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 112 nariadenia 966/2012, porušení zásady utajenosti obsahu ponúk stanovenej v článku 111 nariadenia 966/2012, porušení článkov 157 a 159 nariadenia 1268/2012, ako aj na existencii zneužitia právomoci v prejednávanej veci.

                           —

                           V tomto ohľade žalobkyňa tvrdí, že úkony v rámci zadávania zákaziek vedúce k zadaniu zákazky sa uskutočnili v priebehu jediného stretnutia, na ktorom boli v rovnakom čase preskúmané administratívne dokumenty nevyhnutné pre účasť na zadávacom konaní, technická ponuka a hospodárska ponuka. Tento spôsob postupu je v rozpore so zásadou utajenia a zásadou oddeleného posudzovania ponúk.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení zásad rovnosti zaobchádzania a transparentnosti, porušení článkov 15 a 298 ZFEÚ, porušení článku 102 nariadenia 966/2012, porušení článku 6 smernice 2004/18, ako aj na existencii zneužitia právomoci v prejednávanej veci.

                           —

                           V tomto ohľade žalobkyňa tvrdí, že v nadväznosti na rozhodnutie o zamietnutí predloženej ponuky Komisia oznámila len tabuľku s udelenými bodmi a potom protiprávne odmietla prístup k požadovaným dokumentom, a to aj v nadväznosti na opakovanú žiadosť podanú žalobkyňou na základe článku 7 a nasl. nariadenia 1049/2001 (4).

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení zásad rovnosti zaobchádzania a transparentnosti, porušení článkov 157 a 158 nariadenia 1268/2012, ako aj na existencii zneužitia právomoci v prejednávanej veci.

                           —

                           V tomto ohľade žalobkyňa tvrdí, že neposkytnutie kópie zápisníc zo zadávacieho konania a rozhodnutí o konečnom zadaní zákazky v rozpore s článkom 157 nariadenia 1268/2012 zabránilo žalobkyni oboznámiť sa odôvodnením vyplývajúcim z týchto ustanovení.

      (1)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie (Ú. v. EÚ L 362, s. 1).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. EÚ L 298, s. 1).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132).

      (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: vec C-257/08: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  20. januára 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/28

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 20. januára 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (vec C-257/08) (1)

   2009/C 113/55

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 15.8.2008.


title: Vec T-375/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Hansa Metallwerke a i./Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandský a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP — Koordinácia zvyšovania cien a výmena citlivých obchodných informácií — Spolupráca počas správneho konania — Oznámenie o spolupráci z roku 2002 — Zníženie pokuty — Usmernenia k metóde stanovenia pokút z roku 2006 — Zákaz retroaktivity“ )

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/25

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Hansa Metallwerke a i./Komisia
   (Vec T-375/10) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandský a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP - Koordinácia zvyšovania cien a výmena citlivých obchodných informácií - Spolupráca počas správneho konania - Oznámenie o spolupráci z roku 2002 - Zníženie pokuty - Usmernenia k metóde stanovenia pokút z roku 2006 - Zákaz retroaktivity)
   2013/C 325/41
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Hansa Metallwerke AG (Stuttgart, Nemecko), Hansa Nederland BV (Nijkerk, Holandsko), Hansa Italiana Srl (Castelnuovo del Garda, Taliansko), Hansa Belgium (Asse, Belgicko) a Hansa Austria GmbH (Salzburg, Rakúsko) (v zastúpení: H.- J. Hellmann a C. Malz, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Antoniadis a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Simm a F. Florindo Gijón, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2010) 4185 v konečnom znení z 23. júna 2010 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39.092 — Kúpeľňové doplnky a príslušenstvo) a subsidiárne návrh na zníženie pokuty, ktorá bola žalobkyniam uložená v tomto rozhodnutí

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Hansa Metallwerke AG, Hansa Nederland BV, Hansa Italiana Srl, Hansa Belgium a Hansa Austria GmbH znášajú vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

               3.

               Rada Európskej únie znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010.


title: Vec C-429/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Spojené kráľovstvo) 29. septembra 2008 – Karen Murphy/Media Protection Services Limited

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Spojené kráľovstvo) 29. septembra 2008 – Karen Murphy/Media Protection Services Limited
   (Vec C-429/08)
   (2008/C 301/42)
   Jazyk konania: angličtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľka: Karen Murphy

      Odporca: Media Protection Services Limited
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Za akých okolností je zariadenie podmieneného prístupu „nezákonným zariadením“ v zmysle článku 2 písm. e) smernice 98/84/ES (1)?

               2.

               Je zariadenie podmieneného prístupu „nezákonným zariadením“, ak je nadobudnuté za okolností, že:

                           i)

                           zariadenie podmieneného prístupu bolo vyrobené poskytovateľom služby alebo s jeho súhlasom a bolo pôvodne dodané s obmedzeným zmluvným povolením na používanie zariadenia na získanie prístupu k chránenej službe iba v prvom členskom štáte, pričom bolo používané na získanie prístupu k tejto chránenej službe v inom členskom štáte? a/alebo

                           ii)

                           zariadenie podmieneného prístupu bolo vyrobené poskytovateľom služby alebo s jeho súhlasom a bolo pôvodne získané a/alebo aktivované na základe uvedenia falošného mena a adresy bydliska v prvom členskom štáte, čím sa obišli územné zmluvné podmienky uložené na vývoz takýchto zariadení na používanie mimo prvého členského štátu? a/alebo

                           iii)

                           zariadenie podmieneného prístupu bolo vyrobené poskytovateľom služby alebo s jeho súhlasom a bolo pôvodne dodané so zmluvnou podmienkou, že bude používané iba na domáce alebo súkromné účely a nie na komerčné účely, (pri ktorých sa platí vyššie predplatné), ale bolo používané v Spojenom kráľovstve na komerčné účely, konkrétne na predvádzanie priamych futbalových vysielaní v hostinci?

               3.

               Ak je odpoveď na akúkoľvek časť otázky č. 2 záporná, vylučuje článok 3 ods. 2 tejto smernice, aby sa členský štát odvolával na vnútroštátne právo, ktoré zakazuje používanie takéhoto zariadenia podmieneného prístupu za okolností uvedených v otázke č. 2?

               4.

               Ak je odpoveď na akúkoľvek časť otázky č. 2 záporná, je článok 3 ods. 2 tejto smernice neplatný:

                           a)

                           z dôvodu, že je diskriminačný a/alebo neprimeraný, a/alebo

                           b)

                           z dôvodu, že je v rozpore s voľným pohybom podľa Zmluvy, a/alebo

                           c)

                           z akéhokoľvek iného dôvodu?

               5.

               Ak je odpoveď na otázku č. 2 kladná, sú článok 3 ods. 1 a článok 4 tejto smernice neplatné z dôvodu, že členským štátom ukladajú povinnosť zaviesť obmedzenia na dovoz z iných členských štátov a iné obchodovanie s „nezákonnými zariadeniami“ za okolností, keď tieto zariadenia môžu byť legálne dovážané a/alebo používané na príjem cezhraničných satelitných vysielacích služieb v zmysle pravidiel o voľnom pohybe tovarov podľa článkov 28 a 30 Zmluvy ES a/alebo slobodnom poskytovaní a prijímaní služieb podľa článku 49 Zmluvy ES?

         O výklade článkov 12, 28, 30 a 49 Zmluvy ES

               6.

               Vylučuje článok 28 ES, článok 30 ES alebo článok 49 ES uplatňovanie vnútroštátneho práva [akým je článok 297 Copyright Designs and Patents Act 1988 (zákon o autorskom práve, úžitkových vzoroch a patentoch z roku 1988)], podľa ktorého je podvodný príjem programu zahrnutého vo vysielacej službe poskytovanej z miesta v Spojenom kráľovstve s úmyslom vyhnúť sa zaplateniu akéhokoľvek poplatku účtovanému za príjem programu prečinom za akýchkoľvek z nasledujúcich okolností:

                           i)

                           zariadenie podmieneného prístupu bolo vyrobené poskytovateľom služby alebo s jeho súhlasom a bolo pôvodne dodané s obmedzeným zmluvným povolením na používanie zariadenia na získanie prístupu k chránenej službe iba v prvom členskom štáte, pričom bolo používané na získanie prístupu k tejto chránenej službe v inom členskom štáte (v danom prípade v Spojenom kráľovstve)? a/alebo

                           ii)

                           zariadenie podmieneného prístupu bolo vyrobené poskytovateľom služby alebo s jeho súhlasom a bolo pôvodne získané a/alebo aktivované na základe uvedenia falošného mena a adresy bydliska v prvom členskom štáte, čím sa obišli územné zmluvné podmienky uložené na vývoz takýchto zariadení na používanie mimo prvého členského štátu? a/alebo

                           iii)

                           zariadenie podmieneného prístupu bolo vyrobené poskytovateľom služby alebo s jeho súhlasom a bolo pôvodne dodané so zmluvnou podmienkou, že bude používané iba na domáce alebo súkromné účely a nie na komerčné účely, (pri ktorých sa platí vyššie predplatné), ale bolo používané v Spojenom kráľovstve na komerčné účely, konkrétne na predvádzanie priamych futbalových vysielaní v hostinci?

               7.

               Je uplatňovanie predmetného vnútroštátneho práva v každom prípade vylúčené z dôvodu diskriminácie v rozpore s článkom 12 ES alebo preto, lebo vnútroštátne právo je uplatňované na programy zahrnuté vo vysielacej službe poskytovanej z miesta v Spojenom kráľovstve, ale nie z iného členského štátu?

         O výklade článku 81 Zmluvy ES

               8.

               Ak poskytovateľ programového obsahu uzatvára rad výlučných licenčných zmlúv pre územie jedného alebo viacerých členských štátov, podľa ktorých je vysielateľ oprávnený vysielať programový obsah iba v rámci tohto územia (vrátane vysielania prostredníctvom satelitu), a v každej licencii je zahrnutá zmluvná povinnosť vysielateľa predchádzať tomu, aby jeho satelitné dekóderové karty, ktoré umožňujú príjem programového obsahu, na ktorý sa vzťahuje licencia, boli používané mimo územia, na ktoré sa vzťahuje licencia, aké kritérium má vnútroštátny súd použiť a aké okolnosti má zohľadniť pri rozhodovaní, či zmluvné obmedzenie odporuje zákazu stanovenému článkom 81 ods. 1?
               Najmä:

                           a)

                           Má sa článok 81 ods. 1 vykladať v tom zmysle, že sa uplatní na tento záväzok iba z toho dôvodu, že tento záväzok údajne smeruje k vylúčeniu, obmedzeniu alebo skresleniu hospodárskej súťaže?

                           b)

                           Ak áno, má byť tiež preukázané, že zmluvný záväzok značne bráni, obmedzuje alebo skresľuje hospodársku súťaž, aby spadal pod zákaz stanovený článkom 81 ods. 1?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/84/ES z 20. novembra 1998 o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu (Ú. v. ES L 320, s. 54; Mim. vyd. 06/003, s. 147).


title: Vec T-289/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  22. apríla 2009 — CESD-Communautaire/Komisia [ Verejné zákazky — Konštatovanie závažného porušenia zmluvy — Článok 93 ods. 1 písm. f) nariadenia (ES, Euratom) č. 1605/2002 — Žaloba o neplatnosť — Skutkový a právny omyl — Príslušnosť Súdu — Záujem na konaní — Prípustnosť — Zneužitie právomoci — Zjavne nesprávne posúdenie — Odôvodnenie — Práva na obranu ]

text:
               6.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/13

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 22. apríla 2009 — CESD-Communautaire/Komisia
   (vec T-289/06) (1)

   („Verejné zákazky - Konštatovanie závažného porušenia zmluvy - Článok 93 ods. 1 písm. f) nariadenia (ES, Euratom) č. 1605/2002 - Žaloba o neplatnosť - Skutkový a právny omyl - Príslušnosť Súdu - Záujem na konaní - Prípustnosť - Zneužitie právomoci - Zjavne nesprávne posúdenie - Odôvodnenie - Práva na obranu“)
   2009/C 129/21
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Centre européen pour la statistique et le développement ASBL(CESD-Communautaire) (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: D. Grisay a D. Piccininno, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Wilms a J.-F. Pasquier, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie listu Komisie z 11. augusta 2006, ktorým Komisia informovala žalobcu, že prijala rozhodnutie, v ktorom konštatovala vážne porušenia, pokiaľ ide o tri zmluvy uvedené v tomto liste na základe článku 93 ods. 1 písm. f) nariadenia (ES, Euratom) č. 1605/2002, z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 248, s. 1; Mim. vyd. 01/04, s. 74)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Le Centre européen pour la statistique et le développement ASBL (CESD-Communautaire)sa zaväzuje na náhradu trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 310, 16.12.2006.