title: Vec T-242/16: Žaloba podaná 17. mája 2016 – Stavytskyi/Rada

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/50

         Žaloba podaná 17. mája 2016 – Stavytskyi/Rada
   (Vec T-242/16)
   (2016/C 270/57)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Edward Stavytskyi (Belgicko) (v zastúpení: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey a D. Rovetta, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2016/318 zo 4. marca 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine, ako aj vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2016/311 zo 4. marca 2016, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine v rozsahu v akom sa tieto akty uvádzajú žalobcu na zozname osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že zaradenie na zoznam je protiprávne, keďže postup zaradenia bol zmenený tak, že umožňuje zaradenie na základe samotného trestného stíhania, bez toho, aby bolo vydané súdne rozhodnutie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že Rada uviedla iba nedostatočné a stereotypné odôvodnenie, keďže iba skopírovala text z právnej úpravy upravujúcej zaradenie na zoznam.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že Rada sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keďže nemala dostatočne pevný skutkový základ pre zaradenie žalobcu na základe toho, že bol trestne stíhaný ukrajinskými orgánmi za zneužitie verejných prostriedkov alebo majetku.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že opatrenia prijaté Radou nepredstavujú vo vzťahu k žalobcovi zahraničnopolitické opatrenia, ale opatrenia v rámci medzinárodnej spolupráce v trestnom konaní, ktoré boli teda prijaté na nesprávnom právnom základe.


title: Vec T-79/17: Žaloba podaná 6. februára 2017 – Schoonjans/Komisia

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/42

         Žaloba podaná 6. februára 2017 – Schoonjans/Komisia
   (Vec T-79/17)
   (2017/C 112/58)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Alain Schoonjans (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:
   Vyhlásil a rozhodol, že

               —

               rozhodnutie z 11. apríla 2016, ktorým výberová komisia odmietla pripustiť žalobcu k výberovému konaniu COM/02/AST/16, sa zrušuje,

               —

               Európska komisia je povinná zaplatiť žalobcovi sumu vo výške 5 000 eur ako náhradu škody, ktorá mu bola spôsobená,

               —

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca na podporu svojej žaloby vznáša námietku nezákonnosti oznámenia o výberovom konaní založenú na dvoch žalobných dôvodoch.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 82 ods. 7 podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov (RAA), pretože Komisia obmedzila prístup k internému výberovému konaniu organizovanému pre platovú triedu AST2 len na zmluvných zamestnancov zaradených do skupiny zamestnancov vo funkcii III.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 27 prvého odseku Služobného poriadku úradníkov Európskej únie, lebo táto podmienka pripustenia v každom prípade nie je odôvodnená záujmom služby alebo povahou voľných pracovných miest.


title: Vec C-151/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španielsko) 14. apríla 2008 – N.N. Renta, S.A./Generalidad de Cataluña

text:
               21.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 158/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španielsko) 14. apríla 2008 – N.N. Renta, S.A./Generalidad de Cataluña
   (Vec C-151/08)
   (2008/C 158/17)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: N.N. Renta, S.A.

      Odporkyňa: Generalidad de Cataluña
   Prejudiciálna otázka
   Je zlučiteľné s článkom 33 šiestej smernice Rady 77/388/EHS (1) zo 17. mája 1977 zachovanie progresívnej alebo pomernej dane z listinných právnych aktov v platnosti, keď sa táto daň vzťahuje na formálnu úpravu kúpy uskutočnenej podnikateľom, ktorého činnosť spočíva v kúpe nehnuteľností alebo v nákupe nehnuteľností s cieľom ich neskoršej prestavby alebo prenájmu, pričom plnenie podliehajúce dani, základ dane a osoby podliehajúce dani sú rovnaké ako v prípade dane z pridanej hodnoty, pričom obe dane sa vzťahujú na tú istú kúpno-predajnú transakciu?

      (1)  Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Vec T-620/16: Žaloba podaná 30. augusta 2016 – The Logistical Approach/EUIPO – Idea Groupe (Idealogistic)

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/51

         Žaloba podaná 30. augusta 2016 – The Logistical Approach/EUIPO – Idea Groupe (Idealogistic)
   (Vec T-620/16)
   (2016/C 402/60)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Logistical Approach BV (Uden, Holandsko) (v zastúpení: R. Milchior, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Idea Groupe (Montoir de Bretagne, Francúzsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „Idealogistic“ – prihláška č. 12 318 234.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 20. júna 2016 vo veci R 1435/2015-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               subsidiárne zmenil napadnuté rozhodnutie v rozsahu v akom nesprávne potvrdilo rozhodnutie námietkového oddelenia o zamietnutí zápisu ochrannej známky 012318234 pre služby „poradenstvo v oblasti logistiky, ako je výber itinerárov, zriadenie skladov a výber dopravných prostriedkov“,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 76 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-345/05 R III: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z  22. novembra 2007 – V/Parlament ( Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Zbavenie imunity člena Európskeho parlamentu — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia fumus boni iuris )

text:
               9.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/22

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 22. novembra 2007 – V/Parlament
   (Vec T-345/05 R III)
   („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Zbavenie imunity člena Európskeho parlamentu - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia fumus boni iuris“)
   (2008/C 37/33)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: V (v zastúpení: J. Lofthouse, C. Hayes, barristers, a M. Monan, solicitor)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: H. Krück, D. Moore a M. Windisch, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na preskúmanie jeho prvého a druhého návrhu na nariadenie predbežného opatrenia, ktoré zamietol uzneseniami predseda Súdu prvého stupňa zo 16. marca a z 27. júna 2007, V/Parlament T-345/05 R a T-345/05 R II, neuverejnené v Zbierke
   Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní vo veci samej.


title: Vec C-287/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Centrale Raad Van Beroep z  15. júla 2005 , ktorý súvisí s konaním: D.P.V. Hendrix proti Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekerimgen

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Centrale Raad Van Beroep z 15. júla 2005, ktorý súvisí s konaním: D.P.V. Hendrix proti Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekerimgen
   (Vec C-287/05)
   (2005/C 296/18)
   Jazyk konania: holandčina
   Centrale Raad Van Beroep podal uznesením z 15. júla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: D.P.V. Hendrix proti Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekerimgen a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 18. júla 2005.
   Centrale Raad Van Beroep žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Má byť Wajong dávka uvedená v prílohe IIa nariadenia č. 1408/71 (1), považovaná za osobitnú nepríspevkovú dávku v zmysle článku 4 ods. 2a nariadenia č. 1408/71, takže na osoby ako odvolateľ vo veci samej sa použije len systém koordinácie stanovený v článku 10a? Je pre odpoveď na túto otázku dôležité, či dotknutý subjekt pôvodne dostal AAW dávku pre mladých postihnutých (financovanú z príspevkov), ktorá bola od 1. januára 1998 zmenená na Wajong dávku?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: môže sa pracovník odvolať na článok 39 ES vykonaný článkom 7 nariadenia č. 1612/68 (2) voči členskému štátu, ktorého je štátnym príslušníkom, ak pracoval výlučne v tomto členskom štáte, avšak býva na území iného členského štátu?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú a druhú otázku: treba článok 39 ES vykonaný článkom 7 ods. 2 nariadenia č. 1612/68 vykladať v tom zmysle, že je s ním vždy v súlade ustanovenie zákona, v ktorom poskytovanie alebo pokračovanie v poskytovaní dávky je závislé od toho, že dotknutý subjekt má svoje bydlisko na území členského štátu, ktorého právna úprava sa uplatňuje, ak táto právna úprava stanovuje osobitnú nepríspevkovú dávku v zmysle článku 4 ods. 2a nariadenia č. 1408/71 a je uvedená v prílohe IIa tohto nariadenia?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na prvú a druhú otázku a zápornej odpovede na tretiu otázku: treba právo Spoločenstva (najmä článok 7 ods. 2 nariadenia č. 1612/68 a 39 ES ako aj článok 12 ES a článok 18 ES) vykladať tak, že možno v charakteristikách Wajong nájsť dostatočné právne odôvodnenie pre namietanie podmienky bydliska voči občanovi Únie, ktorý pracuje výhradne v Holandsku a na základe tejto skutočnosti podlieha výlučne holandským právnym predpisom?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149 z 5. júla 1971, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35).

      (2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1612/68 z 15. októbra 1968 o slobode pohybu pracovníkov v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 257 z 19. októbra 1968, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 15).


title: Vec T-241/10: Žaloba podaná 24. mája 2010 — Poľsko/Komisia

text:
               31.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/47

         Žaloba podaná 24. mája 2010 — Poľsko/Komisia
   (Vec T-241/10)
   ()
   2010/C 209/71
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Poľská republika (v zastúpení: M. Szpunar, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyňa

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie 2010/152/EÚ z 11. marca 2010, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) [oznámené pod číslom K(2010) 1317] (1), v rozsahu, v ktorom sú v ňom z financovania Únie vylúčené sumy vo výške 279 794 442,15 PLN a 25 583 996,81 eura, ktoré vynaložila platobná agentúra akreditovaná Poľskou republikou,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   V napadnutom rozhodnutí je stanovená finančná oprava chýb v systéme identifikácie a kontroly poľnohospodárskych pozemkov v rokoch 2005 a 2006, ktoré majú spočívať v tom, že vektorovanie systému pozemkových parciel nebolo ukončené, že boli schválené platby na neoprávnené pozemky, že bol v regiónoch s vysokou mierou chýb (Województwo opolskie) vykonaný príliš malý počet kontrol na mieste a že boli nesprávne uplatnené ustanovenia v súvislosti s úmyselným nesúladom.
   Žalobkyňa spochybňuje existenciu vytýkaných chýb a proti napadnutému rozhodnutiu uvádza tieto žalobné dôvody:

               Po prvé uplatňuje porušenie článku 7 ods. 4 prvého pododseku nariadenia (ES) č. 1258/1999 (2) a článku 31 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1290/2005 (3), ako aj pokynov stanovených v dokumente VI/5330/97, pretože finančná oprava bola vykonaná na základe nesprávneho zistenia skutkového stavu a nesprávneho právneho posúdenia, hoci poľské orgány vynaložili výdavky v súlade s právom Európskej únie.

               Žiadna z údajných chýb, ktoré boli dôvodom na finančnú opravu, sa v skutočnosti nestala, a výdavky vylúčené napadnutým rozhodnutím z financovania Európskou úniou boli uskutočnené v súlade s právom Európskej únie.

               Systém identifikácie poľnohospodárskych pozemkov uplatňovaný v Poľsku v rokoch 2005 až 2006 úplne bezo zbytku zodpovedal požiadavkám článku 20 nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003 (4) a článku 6 nariadenia Komisie (ES) č. 796/2004 (5); v mnohých ohľadoch tieto požiadavky značne prevyšoval a zabezpečoval prísnu ochranu finančných záujmov Európskej únie.

               Vnútroštátne postupy uplatňované v rokoch 2005 a 2006 umožňovali účinne a objektívne zisťovať, či žiadateľ v prípade nadhodnotených údajov o výmere plôch pozemkov prihlásených na platby konal, alebo či nekonal úmyselne, pričom v sporných prípadoch sa vyžadovalo súdne rozhodnutie a dodržiavala sa zásada prezumpcie neviny.

               Uznávanie plôch na platby prebiehalo v súlade s predpokladmi pre oprávnenosť plôch, pretože podľa Aktu o pristúpení je predpokladom oprávnenosti plochy jej zachovanie v dobrom poľnohospodárskom stave (DPS) k 30. júnu 2003, zatiaľ čo zachovanie plochy v dobrom poľnohospodárskom stave a v dobrom ekologickom stave (DPES) ku dňu kontroly nepredstavuje predpoklad pre oprávnenosť tejto plochy, ale podmienku, ktorej nesplnenie vedie k zníženiu sumy na vyplatenie.

               Počet kontrol na mieste vykonaných v roku 2005 vo Województwo opolskie zodpovedal požiadavkám článku 26 nariadenia (ES) č. 796/2004.

               Po druhé uplatňuje žalobkyňa porušenie článku 7 ods. 4 štvrtého pododseku nariadenia č. 1258/1999 a článku 31 ods. 2 nariadenia č. 1290/2005, porušenie pokynov stanovených v dokumente VI/5330/97, ako aj porušenie zásady proporcionality, pretože paušálna oprava je v pomere k nebezpečenstvu straty pre rozpočet Európskej únie krajne prevýšená.

               Aj keby systém kontrol a sankcií stanovený poľskými orgánmi vykazoval určité chyby, čo nevykazuje, boli by tieto chyby natoľko nevýznamné, že by sa nebezpečenstvo pre rozpočet Únie týkalo sumy omnoho nižšej než je oprava vykonaná Komisiou v napadnutom rozhodnutí. To sa týka najmä výšky opravy vykonanej Komisiou z toho dôvodu, že údajne nebolo ukončené vektorovanie systému pozemkových parciel a že v roku 2005 bol vo Województwo opolskie vykonaný príliš malý počet kontrol.

      (1)  Ú. v. EÚ L 63, s. 7.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1258/1999 zo 17. mája 1999 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. ES L 160, s. 103; Mim. vyd. 03/025, s. 414).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 209, s. 1).

      (4)  Nariadenie Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Ú. v. EÚ L 270, s. 1; Mim. vyd. 03/040, s. 269).

      (5)  Nariadenie Komisie (ES) č. 796/2004 z 21. apríla 2004, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá na uplatňovanie krížového plnenia, modulácie a integrovaného správneho a kontrolného systému uvedeného v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá pre režimy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov (Ú. v. EÚ L 141, s. 18; Mim. vyd. 03/044, s. 243).


title: Spojené veci C-537/12 a C-116/13: Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. novembra 2013 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n 1 de Catarroja, Juzgado de Primera Instancia n ° 17 de Palma de Mallorca – Španielsko) – Banco Popular Español SA/Maria Teodolina Rivas Quichimbo, Wilmar Edgar Cun Pérez (C-537/12) a Banco de Valencia SA/Joaqín Valldeperas Tortosa, María Ángeles Miret Jaume (C-116/13) (Smernica 93/13/EHS — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Zmluvy uzatvorené so spotrebiteľmi — Hypotekárny úver — Konanie o výkone rozhodnutia týkajúceho sa nehnuteľnosti zaťaženej hypotékou — Právomoci vnútroštátneho súdu rozhodujúceho o výkone rozhodnutia — Nekalé podmienky — Kritériá posúdenia)

text:
               7.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/3

         Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. novembra 2013 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n 1 de Catarroja, Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca – Španielsko) – Banco Popular Español SA/Maria Teodolina Rivas Quichimbo, Wilmar Edgar Cun Pérez (C-537/12) a Banco de Valencia SA/Joaqín Valldeperas Tortosa, María Ángeles Miret Jaume (C-116/13)
   (Spojené veci C-537/12 a C-116/13) (1)

   ((Smernica 93/13/EHS - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Zmluvy uzatvorené so spotrebiteľmi - Hypotekárny úver - Konanie o výkone rozhodnutia týkajúceho sa nehnuteľnosti zaťaženej hypotékou - Právomoci vnútroštátneho súdu rozhodujúceho o výkone rozhodnutia - Nekalé podmienky - Kritériá posúdenia))
   2014/C 102/04
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 1 de Catarroja, Juzgado de Primera Instancia no 17 de Palma de Mallorca

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Banco Popular Español SA (C-537/12), Banco de Valencia SA Jaume (C-116/13)

      Žalovaní: Maria Teodolina Rivas Quichimbo, Wilmar Edgar Cun Pérez (C-537/12), Joaqín Valldeperas Tortosa, María Ángeles Miret Jaume (C-116/13)

      Predmet veci

   C-537/12
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Juzgado de Primera Instancia e Instrucción – Výklad smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288) – Ochrana spotrebiteľov v oblasti hypotekárneho úveru – Dôvod námietky uvádzaný v exekučnom konaní založený na nekalej povahe podmienky uvedenej v úverovej zmluve – Vnútroštátna právna úprava občianskeho konania uplatniteľná na exekučné konanie vylučujúca takýto dôvod námietky – Nemožnosť vnútroštátneho súdu posúdiť nekalú povahu takejto podmienky
   C-116/13
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Juzgado de Primera Instancia de Palma de Mallorca – Výklad článku 3 ods. 1 a 3, článku 7 a bodu 1 písm. e) a g), ako aj bodu 2 písm. a) prílohy smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288) – Ochrana spotrebiteľov v oblasti hypotekárneho úveru – Vnútroštátna právna úprava o občianskom konaní, uplatniteľná na konanie o hypotekárnej exekúcii – Právomoc vnútroštátneho súdu

      Výrok

               1.

               Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, akou je právna úprava vo veci samej, ktorá neumožňuje súdu rozhodujúcemu o výkone rozhodnutia v rámci konania o výkone rozhodnutia týkajúceho sa nehnuteľnosti zaťaženej hypotékou ani preskúmať ex offo alebo na návrh spotrebiteľa nekalú povahu podmienky, ktorá je obsiahnutá v zmluve, z ktorej vyplýva tento vymáhaný dlh a ktorá je podkladom pre exekučný titul, ani prijať predbežné opatrenia, predovšetkým prerušiť výkon rozhodnutia, ak je prijatie takýchto opatrení nevyhnutné na zaručenie plnej účinnosti konečného rozhodnutia súdu rozhodujúceho v určovacom konaní, ktorý je príslušný overiť nekalú povahu tejto podmienky.

               2.

               Článok 3 ods. 1 a 3 smernice 93/13, ako aj bod 1 písm. e) a g) a bod 2 písm. a) prílohy tejto smernice sa majú vykladať v tom zmysle, že na účely posúdenia nekalej povahy podmienky predčasnej splatnosti hypotekárneho úveru, akou je podmienka vo veci samej, zvláštny význam má najmä:

                           —

                           či právo predajcu alebo dodávateľa jednostranne vypovedať zmluvu závisí od toho, že si spotrebiteľ nesplnil povinnosť, ktorá je v spornom zmluvnom vzťahu podstatná,

                           —

                           či sa táto možnosť priznáva v prípadoch, v ktorých je takéto nesplnenie povinnosti dostatočne závažné vo vzťahu k obdobiu splácania úveru a jeho výške,

                           —

                           či táto možnosť predstavuje odchýlku od právnych predpisov uplatňovaných v prípade absencie dohody medzi zmluvnými stranami a tým spotrebiteľovi z hľadiska dostupných procesných prostriedkov sťažuje prístup k spravodlivosti a výkonu práva na obranu, a

                           —

                           či vnútroštátne právo stanovuje primerané a účinné prostriedky, ktoré spotrebiteľovi, na ktorého sa takáto podmienka uplatní, umožnia, aby odvrátil účinky takejto splatnosti úveru.

         Vnútroštátnemu súdu prislúcha uskutočniť toto posúdenie na základe všetkých okolností vlastných sporu, ktorý mu bol predložený.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 9.2.2013.

      Ú. v. EÚ C 171, 15.6.2013.


title: Vec T-474/04: Žaloba podaná dňa 10. decembra 2004: Pergan GmbH proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               19.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/27

         Žaloba podaná dňa 10. decembra 2004: Pergan GmbH proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-474/04)
   (2005/C 45/59)
   Jazyk konania: nemčina
   Pergan GmbH, so sídlom v Bocholt (Nemecko), v zastúpení: M. Klusmann a F. Wiemer, Rechtsanwälte, podal 10. decembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               1.

               Zrušil rozhodnutie SG-Greffe (2004) D/204343 z 1. októbra 2004 v časti, v ktorej zamieta žiadosť žalobcu o odstránenie všetkých informácií týkajúcich sa žalobcu v konečnom znení rozhodnutia žalovanej z 10. decembra 2003 o uložení pokuty vo veci COMP/E-2/37.857 – Organické peroxidy, ktoré je určené na zverejnenie.

               2.

               Zaviazal žalovanú nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnutým rozhodnutím žalovaná sčasti zamietla žiadosť žalobcu z 13. júla 2004, aby boli v konečnom znení rozhodnutia žalovanej z 10. decembra 2003 o uložení pokuty vo veci COMP/E-2/37.857 – Organické peroxidy, ktoré bude zverejnené, odstránené všetky informácie týkajúce sa údajného konania žalobcu v rozpore s právom na ochranu hospodárskej súťaže.
   Na odôvodnenie svojej žaloby žalobca najskôr uvádza, že podľa článku 21 nariadenia č. 17/62 môže zverejnenie rozhodnutia o uložení pokuty menovať len zúčastnené podniky. Keďže žalobca nebol adresátom rozhodnutia o uložení pokuty, žalovaná nesmie zverejniť jej zistenia týkajúce sa žalobcu. Ďalej podľa neho žalovaná nesmela prijať nijaké rozhodnutie na ťarchu žalobcu v súvislosti s vykonanými zisteniami. Podľa vyjadrenia žalobcu podľa nariadenia č. 17/62 žalovaná nemá právomoc vydať takéto rozhodnutie a nemôže ani preukázať žiaden legitímny záujem. Napokon žalobca vytýka žalovanej porušenie zásady účinnej právnej ochrany, zakotvenej v článku 47 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie. Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že aj keď ho žalovaná robí zodpovedným za rozsiahle porušenia práva na ochranu hospodárskej súťaže, opomenula mu adresovať rozhodnutie o uložení pokuty a tým obmedzila jeho možnosť právnej ochrany.


title: Vec C-294/05: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  15. decembra 2009 — Európska komisia/Švédske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Dovoz vojenských zariadení a tovaru s dvojakým použitím, civilným a vojenským, oslobodený od cla)

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/3

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 15. decembra 2009 — Európska komisia/Švédske kráľovstvo
   (Vec C-294/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Dovoz vojenských zariadení a tovaru s dvojakým použitím, civilným a vojenským, oslobodený od cla)
   2010/C 51/03
   Jazyk konania: švédčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Ström van Lier, P. Dejmek a G. Wilms, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Švédske kráľovstvo (v zastúpení: A. Kruse a A. Falk, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovaného: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma, splnomocnený zástupca), Fínska republika (v zastúpení: J. Heliskoski, splnomocnený zástupca), Dánske kráľovstvo (v zastúpení: J. Molde, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 2, 9, 10 a 11 nariadenia Rady (EHS, Euratom) č. 1552/1989 z 29. mája 1989, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 88/376/EHS, Euratom o systéme vlastných zdrojov Spoločenstiev [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 155, s. 1), a v období po 31. máji 2000 tých istých článkov nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev (Ú. v. ES L 130, s. 1; Mim. vyd. 01/003, s. 169) — Dovoz vojenských zariadení a materiálu s dvojakým použitím, vojenským a civilným, oslobodený od cla

      Výrok rozsudku

               1.

               Švédske kráľovstvo si tým, že nepriznalo a neodviedlo Komisii Európskych spoločenstiev vlastné zdroje nevybraté v období od 1. januára 1998 od 31. decembra 2002 v súvislosti s dovozom vojenského materiálu a tovaru na civilné a vojenské použitie, ako aj tým, že nezaplatilo úroky z omeškania po tom, čo neodviedlo uvedené vlastné zdroje Komisii Európskych spoločenstiev, nesplnilo povinnosti, ktoré mu až do 31. mája 2000 vyplývali z článkov 2 a 9 až 11 nariadenia Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 z 29. mája 1989, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 88/376/EHS, Euratom o systéme vlastných zdrojov Spoločenstiev, zmenené a doplnené nariadením Rady (ES, Euratom) č. 1355/96 z 8. júla 1996, a povinnosti, ktoré mu od 31. mája 2000 vyplývali z tých istých článkov nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev.

               2.

               Švédske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

               3.

               Spolková republika Nemecko, Fínska republika a Dánske kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 3.9.2005.


title: Vec C-21/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší soud České republiky (Česká republika) 18. januára 2017 – Catlin Europe SE/O. K. Trans Praha spol. s r. o.

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší soud České republiky (Česká republika) 18. januára 2017 – Catlin Europe SE/O. K. Trans Praha spol. s r. o.
   (Vec C-21/17)
   (2017/C 112/28)
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší soud České republiky

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľka: Catlin Europe SE

      Žalobkyňa: O. K. Trans Praha spol. s r. o.

      Prejudiciálna otázka

   Je potrebné článok 20 ods. 2 Nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1896/2006 z 12. decembra 2006 (1), ktorým sa zavádza európske konanie o platobnom rozkaze vykladať tak, že absencia poučenia adresáta o možnosti odmietnuť prijatie doručovanej písomnosti podľa článku 8 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1393/2007 (2) z 13. novembra 2007 o doručovaní súdnych a mimosúdnych písomností v občianskych a obchodných veciach v členských štátoch (doručovanie písomností) a o zrušení nariadenia Rady (ES) č. 1348/2000 (3) (ďalej len „nariadenie o doručovaní písomností“) zakladá právo žalovaného (adresáta) žiadať o preskúmanie európskeho platobného rozkazu podľa článku 20 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1896/2006 z 12. decembra 2006, ktorým sa zavádza európske konanie o platobnom rozkaze (ďalej len „nariadenie o európskom platobnom rozkaze“)?

      (1)  Ú. v. EÚ L 399, 2006, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 324, 2007, s. 79.

      (3)  Ú. v. ES L 160, 2000, s. 37; Mim. vyd. 19/001, s. 227.


title: Vec C-113/08: Žaloba podaná 13. marca 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               9.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 116/17

         Žaloba podaná 13. marca 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-113/08)
   (2008/C 116/29)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. A. Rabanal Suárez a P. Dejmek, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/49/ES (1) zo 14. júna 2006 o kapitálovej primeranosti investičných spoločností a úverových inštitúcií, najmä s jej článkami 17, 22 až 25, 30, 33, 35, 40, 41, 43, 44 a 50 a takisto s prílohami I, II a VII, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Stanovená lehota na prebratie smernice 2006/49/ES do vnútroštátneho práva uplynula 31. decembra 2006.

      (1)  Ú. v. EÚ L 177, s. 201.


title: Vec T-295/13: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. decembra 2015 – Taliansko/Komisia („Jazykový režim — Opravy v oznámeniach o všeobecných výberových konaniach na prijímanie do zamestnania administrátorov — Nové výberové konania — Výber druhého jazyka spomedzi troch jazykov — Nariadenie č. 1 — Článok 1d ods. 1, článok 27 a článok 28 písm. f) služobného poriadku — Zásada zákazu diskriminácie — Proporcionalita“)

text:
               15.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 59/14

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. decembra 2015 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-295/13) (1)

   ((„Jazykový režim - Opravy v oznámeniach o všeobecných výberových konaniach na prijímanie do zamestnania administrátorov - Nové výberové konania - Výber druhého jazyka spomedzi troch jazykov - Nariadenie č. 1 - Článok 1d ods. 1, článok 27 a článok 28 písm. f) služobného poriadku - Zásada zákazu diskriminácie - Proporcionalita“))
   (2016/C 059/14)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci P. Gentili a S. Fiorentino, avvocati dello Stato)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall, B. Eggers a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: J. García-Valdecasas Dorrego, abogado del Estado)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie korigenda k oznámeniu o vyhlásení všeobecného výberového konania EPSO/AD/177/10 na vytvorenie rezervného zoznamu s cieľom prijať do služobného pomeru administrátorov v oblastiach Európska verejná správa, Právo, Ekonómia, Audit, Informačné a komunikačné technológie (Ú. v. EÚ 2013, C 82 A, s. 1), ako aj korigenda k oznámeniam o vyhlásení všeobecných výberových konaní EPSO/AD/178/10 a EPSO/AD/179/10 na vytvorenie rezervných zoznamov s cieľom prijať do služobného pomeru administrátorov v oblastiach Knihoveda a Informačné a audiovizuálne vedy (Ú. v. EÚ 2013, C 82 A, s. 6)

      Výrok rozsudku

               1.

               Korigendum uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie 21. Marca 2013 k oznámeniu o vyhlásení všeobecného výberového konania EPSO/AD/177/10 na vytvorenie rezervného zoznamu s cieľom prijať do služobného pomeru administrátorov v oblastiach Európska verejná správa, Právo, Ekonómia, Audit, Informačné a komunikačné technológie, a korigendum k oznámeniam o vyhlásení všeobecných výberových konaní EPSO/AD/178/10 a EPSO/AD/179/10 na vytvorenie rezervných zoznamov s cieľom prijať do služobného pomeru administrátorov v oblastiach Knihoveda a Informačné a audiovizuálne vedy tak, ako bola ich povaha a ich obsah identifikovaný v bodoch 68 až 70 tohto rozsudku, sa zrušujú.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Talianskej republiky.

               3.

               Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania vzťahujúce sa na svoje vedľajšie účastníctvo.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec C-83/12 PPU: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  10. apríla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — trestné konanie proti Minh Khoa Vo [Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Nariadenie (ES) č. 810/2009 — Vízový kódex Spoločenstva — Články 21 a 34 — Vnútroštátna právna úprava — Nelegálne prevedenie štátnych príslušníkov tretích krajín na územie členského štátu — Víza získané podvodom — Trestnoprávne sankcie prevádzača]

text:
               16.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 174/14

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 10. apríla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — trestné konanie proti Minh Khoa Vo
   (Vec C-83/12 PPU) (1)

   (Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Nariadenie (ES) č. 810/2009 - Vízový kódex Spoločenstva - Články 21 a 34 - Vnútroštátna právna úprava - Nelegálne prevedenie štátnych príslušníkov tretích krajín na územie členského štátu - Víza získané podvodom - Trestnoprávne sankcie prevádzača)
   2012/C 174/20
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Minh Khoa Vo

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesgerichtshof — Výklad článkov 21 a 34 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 243, s. 1) — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca trestnoprávnu sankciu pre prevádzača, ktorý protiprávne prevedie cudzincov na vnútroštátne územie — Uplatniteľnosť sankcií, pokiaľ ide o cudzincov, ktorí podvodom získali od príslušného orgánu iného členského štátu vízum, avšak ešte nebolo zrušené na základe uvedeného nariadenia

      Výrok rozsudku

   Články 21 a 34 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva (vízový kódex), sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby vnútroštátna právna úprava stanovila trestnosť prevádzačstva v prípadoch, keď prevádzané osoby, štátni príslušníci tretích krajín, disponujú vízom, ktoré získali podvodom tým, že podviedli príslušné orgány členského štátu udeľujúce víza ohľadom skutočného účelu ich vycestovania, a to bez predchádzajúceho zrušenia tohto víza.

      (1)  Ú. v. EÚ C 126, 28.4.2012.


title: Vec C-491/14: Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) z 10. marca 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil no 3 de Madrid – Španielsko) – Rosa dels Vents Assessoria SL/U Hostels Albergues Juveniles SL (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Ochranné známky — Smernica 2008/95/ES — Článok 5 ods. 1 — Pojem „tretia osoba“ — Majiteľ neskoršej ochrannej známky)

text:
               29.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/13

         Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) z 10. marca 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil no 3 de Madrid – Španielsko) – Rosa dels Vents Assessoria SL/U Hostels Albergues Juveniles SL
   (Vec C-491/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Ochranné známky - Smernica 2008/95/ES - Článok 5 ods. 1 - Pojem „tretia osoba“ - Majiteľ neskoršej ochrannej známky))
   (2015/C 213/19)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Mercantil no 3 de Madrid

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rosa dels Vents Assessoria SL

      Žalovaná: U Hostels Albergues Juveniles SL

      Výrok

   Článok 5 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok sa má vykladať v tom zmysle, že výlučné právo majiteľa ochrannej známky zakázať akejkoľvek tretej osobe, aby v obchodnom styku používala označenia, ktoré sú zhodné alebo podobné s jeho ochrannou známkou, sa vzťahuje aj na tretiu osobu, ktorá je majiteľom neskoršej ochrannej známky, pričom nie je potrebné aby bola táto posledná uvedená ochranná známka najskôr vyhlásená za neplatnú.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2015.


title: Vec T-619/16: Žaloba podaná 30. augusta 2016 – Sicignano/EUIPO – Inprodi (GiCapri „a giacchett’e capri“)

text:
               24.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/45

         Žaloba podaná 30. augusta 2016 – Sicignano/EUIPO – Inprodi (GiCapri „a giacchett’e capri“)
   (Vec T-619/16)
   (2016/C 392/59)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Pasquale Sicignano (Santa Maria la Carità, Taliansko) (v zastúpení: A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli, G. Petrocchi, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Inghirami Produzione Distrinuzione SpA (Inprodi) (Miláno, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobca.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovné prvky „GiCapri ‚a giacchett’e capri‘“ – prihláška č. 12 512 778.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 2. júna 2016 vo veci R 806/2015–5.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 2. Júna 2016 vo veci R 806/2015–5, ktorým sa zamietla prihláška zloženej ochrannej známky GiCapri „a giacchett’e capri“ pre triedy výrobkov 18, 25 a 35, a v nadväznosti na to povolil zápis;

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť žalobcovi trovy, poplatky a odmeny týkajúce tohto konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-354/13: Žaloba podaná 4. júla 2013 — Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks/Komisia

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/43

         Žaloba podaná 4. júla 2013 — Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks/Komisia
   (Vec T-354/13)
   2013/C 260/78
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks a i. (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: I. Jung, M. Teworte-Vey, A. Renvert a J. T. Saatkamp, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie žalovanej z 8. apríla 2013 vo veciach „Kołocz śląski/Kołacz śląski“ — Schlesischer Streuselkuchen (Ref. Ares [2013] 619104 — 10. apríl 2013).

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod: Nesprávny právny základ

                           —

                           Žalobca uvádza, že žalovaná svoje rozhodnutie o žiadosti žalobcu o zrušenie zápisu „Kołocz śląski/Kołacz śląski“ ako zemepisného označenia nesprávne oprela o nariadenie (EÚ) č. 1151/2012 (1) platné v čase vydania rozhodnutia žalovanej, pričom ho mala oprieť o staršie nariadenie (ES) č. 510/2006 (2) platné v čase podania žiadosti žalobcu. Tým žalovaná porušila zásadu tempus regit actum.

                           —

                           Žalobca ďalej uvádza, že žiadosť o zrušenie zápisu je podľa nariadenia č. 510/2006 prípustná a dôvodná. V tejto súvislosti okrem iného uvádza, že existujú dva dôvody na zrušenie (predmetné označenie je druhovým názvom v zmysle článku 3 ods. 1 nariadenia č. 510/2006; zemepisná oblasť Schlesiens bola v zápise nesprávne vymedzená) v zmysle článku 12 ods. 2 nariadenia č. 510/2006 a že odlišný výklad a odlišné uplatňovanie tohto ustanovenia by porušil základné práva pekární v Spolkovej republike Nemecko.

               2.

               Druhý žalobný dôvod: Porušenie nariadenia č. 1151/2012

                           —

                           Žalobca uvádza, že žiadosť by bola prípustná a dôvodná dokonca aj vtedy, ak by bola posudzovaná na základe nariadenia č. 1151/2012.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 z 21. novembra 2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny (Ú. v. EÚ L 343, s. 1).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 510/2006 z 20. marca 2006 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín (Ú. v. EÚ L 93, s. 12).


title: Vec T-325/04: Žaloba podaná dňa 5. augusta 2004: Citicorp proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               6.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/31

         Žaloba podaná dňa 5. augusta 2004: Citicorp proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-325/04)
   (2004/C 273/61)
   Jazyk konania: angličtina
   Citicorp, so sídlom v New Yorku (Spojené štáty), v zastúpení: Dr V. von Bomhard, Dr A. Renck, Dr. C. Schulte a Dr. A. Pohlmann, advokáti, podal 5. augusta 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu.
   Link Interchange Network Ltd. bol tiež účastníkom konania pred odvolacím senátom.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo dňa 18. mája 2004 vo veci R0789/2002-1;

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

         Dôvody žaloby a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky spoločenstva:

               Citicorp

               Dotknutá ochranná známka spoločenstva:

               Slovná ochranná známka „Wordlink“ (prihláška č. 111880)

               Tovary a služby:

               Trieda 9, 16 a 36

               Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, na ktorom sa zakladala námietka:

               Link Interchange Network Ltd.

               Ochranná známka alebo označenie, na ktorom sa zakladala námietka:

               Národná slovná a obrazová ochranná známka „LINK“ pre služby v triede 36 (bankové služby pre bankomaty, prevod prostriedkov a platobné služby, finančné informačné služby)

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva pre finančné a peňažné obchody v triede 36

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zamietnutie odvolania

               Dôvody žaloby:

               Porušenie článkov 73 a 74 nariadenia č. 40/94 (1) a článku 8 odsek 1 b) tohto nariadenia

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES 1994 L 11, s. 1)


title: Výmaz veci C-461/04

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/32

         Výmaz veci C-461/04 (1)

   (2006/C 60/64)

      (Jazyk konania: holandčina)

   Uznesením zo 16. novembra 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-461/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Holandskému kráľovstvu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 314, 18.12.2004.


title: Vec F-110/15: Žaloba podaná 29. júla 2015 – ZZ/Komisia

text:
               5.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/36

         Žaloba podaná 29. júla 2015 – ZZ/Komisia
   (Vec F-110/15)
   (2015/C 328/34)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Orlandi, T. Martin, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie návrhu na prevod žalobcových práv na dôchodok do dôchodkového systému Únie, ktorý uplatňuje nové všeobecné vykonávacie ustanovenia (VVU) k článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku, a uloženie povinnosti žalovanej predbežne zaplatiť jedno euro ako náhradu za údajne spôsobenú ujmu

      Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť článok 9 všeobecných vykonávacích ustanovení z 15. júla 2011 k článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku za protiprávny,

               —

               zrušiť rozhodnutie z 10. marca 2015 o bonifikácii práv na dôchodok, ktoré žalobca nadobudol pred nástupom do služby v rámci ich prevodu do dôchodkového systému inštitúcií Európskej únie na základe všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku z 15. júla 2011,

               —

               subsidiárne, uložiť Európskej komisii povinnosť predbežne zaplatiť jedno euro ako náhradu za ujmu, ktorá bola údajne spôsobená žalobcovi,

               —

               uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.


title: Vec C-375/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden 3. augusta 2007 – Staatssecretaris van Financiën/Heuschen & Schrouff Oriental Foods Trading BV

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden 3. augusta 2007 – Staatssecretaris van Financiën/Heuschen & Schrouff Oriental Foods Trading BV
   (Vec C-375/07)
   (2007/C 269/45)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Staatssecretaris van Financiën

      Odporkyňa: Heuschen & Schrouff Oriental Foods Trading BV
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Patria také plátky, aké sú opísané v prílohe nariadenia Komisie (ES) č. 1196/97 z 27. júna 1997 … (1), do položky 1905 kombinovanej nomenklatúry, pokiaľ ide o plátky vyrobené z ryžovej múky, soli a vody, ktoré boli vysušené, ale neboli podrobené tepelnému spracovaniu?

               2.

               Je nariadenie (ES) č. 1196/97 s ohľadom na odpoveď na vyššie uvedenú otázku platné?

               3.

               Má sa článok 871 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa stanovuje colný kódex Spoločenstva [neoficiálny preklad] (2), v znení nariadenia Komisie (ES) č. 1677/98 z 29. júla 1998 (3), vykladať v tom zmysle, že v prípade, ak je colný orgán na základe tohto článku 871 ods. 1 povinný predložiť vec Komisii predtým, než môže v tejto veci rozhodnúť o upustení od dodatočného zaúčtovania, vnútroštátny súd, ktorý rozhoduje o žalobe osoby povinnej zaplatiť clo podanej proti rozhodnutiu colného orgánu vykonať dodatočné zaúčtovanie, nie je oprávnený zrušiť dodatočné zaúčtovanie preto, že považuje podmienky článku 220 ods. 2 písm. b) colného kódexu pre (nevyhnutnosť) upustenia od dodatočného zaúčtovania za splnené, pokiaľ tento záver nepodporuje Komisia?

               4.

               V prípade, že odpoveď na tretiu otázku znie tak, že okolnosť, že Komisii je v oblasti dodatočného výberu cla priznaná rozhodovacia právomoc, neobmedzuje právomoc vnútroštátneho súdu, ktorý musí rozhodnúť o žalobe týkajúcej sa dodatočného výberu cla, obsahuje právo Spoločenstva nejaké iné ustanovenie, ktoré zaisťuje jednotné uplatňovanie práva Spoločenstva, pokiaľ v konkrétnom prípade Komisia a vnútroštátny súd odlišne posúdia kritériá, ktoré sa uplatňujú v rámci článku 220 colného kódexu (4) na účely určenia, či osoba povinná zaplatiť clo mohla zistiť chybu colného orgánu?

      (1)  Nariadenie o zatriedení určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry (Ú. v. ES L 170, s. 13; Mim. vyd. 02/008, s. 314).

      (2)  Ú. v. ES L 253, s. 1.

      (3)  Ú. v. ES L 212, s. 18.

      (4)  Ú. v. ES L 302, s. 1.


title: Vec C-172/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichts des Saarlandes (Nemecko) 30. marca 2007 – Lekárnička Helga Neumann-Seiwert/Saarland a Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales, vedľajší účastník konania DocMorris N.V.

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichts des Saarlandes (Nemecko) 30. marca 2007 – Lekárnička Helga Neumann-Seiwert/Saarland a Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales, vedľajší účastník konania DocMorris N.V.
   (Vec C-172/07)
   (2007/C 140/19)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Verwaltungsgerichts des Saarlandes
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: lekárnička Helga Neumann-Seiwert

      Žalovaní: Saarland a Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales

      Vedľajší účastník konania: DocMorris N.V.
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa ustanovenia týkajúce sa slobody usadenia sa kapitálových spoločností (články 43 ES a 48 ES) vykladať v tom zmysle, že im odporuje zákaz vlastniť lekárne inými ako určenými subjektami, ktorý je zakotvený v § 2 ods. 1 bodoch 1 až 4 a 7, v § 7 prvej vete a v § 8 prvej vete Gesetz über das Apothekenwesen (zákona o lekárnictve, ďalej len „ApoG“), v znení z 15. októbra 1980 (BGBl. I s. 1993), naposledy zmeneného a doplneného článkom 34 naradenia z 31. októbra 2006 (BGBl. I s. 2407)?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
               Je vnútroštátny orgán na základe práva Spoločenstva, najmä vzhľadom na článok 10 ES a zásadu potrebného účinku práva Spoločenstva oprávnený a povinný neuplatňovať ustanovenia vnútroštátneho práva, ktoré považuje za nezlučiteľné s právom Spoločenstva, aj v prípade, ak nejde o zjavné porušenie práva Spoločenstva, a ak dotknuté ustanovenia neboli Súdnym dvorom Európskych spoločenstiev vyhlásené za nezlučiteľné s právom Spoločenstva?


title: Vec C-612/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 23. decembra 2010 — Jaroslaw Wawrzyniak/Agentur für Arbeit Mönchengladbach — Familienkasse

text:
               2.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 23. decembra 2010 — Jaroslaw Wawrzyniak/Agentur für Arbeit Mönchengladbach — Familienkasse
   (Vec C-612/10)
   2011/C 103/20
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Jaroslaw Wawrzyniak

      Žalovaná: Agentur für Arbeit Mönchengladbach — Familienkasse

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 14 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1408/71 (1) vykladať v tom zmysle, že odníma členskému štátu, ktorý je podľa tohto nariadenia nepríslušný, do ktorého bol pracovník vyslaný a ktorý nie je ani členským štátom bydliska detí pracovníka, v každom prípade právomoc priznať vyslanému pracovníkovi rodinné dávky, ak mu vyslaním do tohto členského štátu nevznikla ujma na právach?

               2.

               V prípade, ak Súdny dvor odpovie na prvú otázku záporne:
               Má sa článok 14 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1408/71 vykladať v tom zmysle, že členský štát, ktorý nie je príslušný a do ktorého je pracovník vyslaný, je v každom prípade oprávnený priznať rodinné dávky iba vtedy, ak je nesporné, že v inom členskom štáte neexistuje žiaden nárok na porovnateľné rodinné dávky?

               3.

               Ak aj na túto otázku Súdny dvor odpovie záporne:
               Odporuje ustanovenie vnútroštátneho práva, akým je § 65 ods. 1 prvá veta bod 2 v spojení s § 65 ods. 2 EStG, ktoré vylučuje nárok na rodinné dávky v prípade, ak má byť porovnateľná dávka vyplatená v zahraničí alebo by mohla byť vyplatená na základe príslušnej žiadosti, právnym predpisom Spoločenstva alebo Únie?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na túto otázku:
               Akým spôsobom je potrebné postupovať pri súbehu nároku v príslušnom štáte, ktorý je zároveň členským štátom bydliska detí, a nároku v štáte, ktorý nie je príslušný a nie je ani členským štátom bydliska detí?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35) v znení zmien a doplnkov.


title: Vec T-387/08: Žaloba podaná 1. septembra 2008 – Evropaïki Dynamiki/Úrad pre úradné publikácie Európskych spoločenstiev

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/49

         Žaloba podaná 1. septembra 2008 – Evropaïki Dynamiki/Úrad pre úradné publikácie Európskych spoločenstiev
   (Vec T-387/08)
   (2008/C 301/83)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre úradné publikácie Európskych spoločenstiev
   Návrhy
   Žalobkyňa navrhuje

               —

               zrušiť rozhodnutie Úradu pre úradné publikácie Európskych spoločenstiev (OPOCE), ktoré jej bolo oznámené listom z 20. júna 2008 a ktorým bola odmietnutá jej ponuka predložená ako odpoveď na vyhlásenie verejného obstarávania AO 10185 „Počítačové služby – Údržba systémov SEI-BUD/AMD/CR a podporné služby“ (Ú. v. EÚ 2008/S 43-058884) a zákazka zadaná úspešnému uchádzačovi,

               —

               zaviazať OPOCE na náhradu škody vo výške 1 444 930 eur, ktorá jej vznikla v súvislosti s dotknutým verejným obstarávaním,

               —

               zaviazať OPOCE na náhradu trov konania, ako aj ďalších trov a výdavkov vynaložených v súvislosti s podaním tejto žaloby aj v prípade, že predmetná žaloba bude zamietnutá.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V prejednávanej veci žalobkyňa navrhuje zrušiť rozhodnutie žalovaného o odmietnutí jej ponuky ako odpovede na vyhlásenie verejného obstarávania AO 10185 „Počítačové služby – Údržba systémov SEI-BUD/AMD/CR a podporné služby“ a o zadaní zákazky úspešnému uchádzačovi. Žalobkyňa navyše požaduje náhradu škody, ktorá jej vznikla v súvislosti s týmto verejným obstarávaním.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza, že žalovaný zadaním uvedenej zákazky inému uchádzačovi porušil svoje povinnosti stanovené v rozpočtových pravidlách (1), vo vykonávacích predpisoch k týmto pravidlám a v smernici 2004/18/ES (2), ako aj zásady transparentnosti, rovnosti zaobchádzania a proporcionality.
   Žalobkyňa okrem toho uvádza, že verejný obstarávateľ porušil svoju povinnosť dostatočne odôvodniť svoje rozhodnutie, stanovenú v spomenutých vykonávacích predpisoch. Žalobkyňa ďalej tvrdí, že verejný obstarávateľ uplatnil kritériá, ktoré neboli výslovne uvedené vo vyhlásení verejného obstarávania, pomiešal kritéria vyhodnotenia ponúk s kritériami zadania zákazky, čím nedodržal špecifikáciu verejného obstarávania a dopustil sa viacerých zjavný chýb v posúdení, čo viedlo k odmietnutiu ponuky žalobkyne.
   Žalobkyňa teda navrhuje, zrušiť rozhodnutie o odmietnutí jej ponuky a o zadaní zákazky úspešnému uchádzačovi a žalovaného zaviazať, aby okrem trov konania žalobkyne vzniknutých v súvislosti s podaním žaloby nahradil rovnako škodu, ktorá žalobkyni vznikla vo verejnom obstarávaní.

      (1)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 248, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 74).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 14; Mim. vyd. 06/007, s. 132).


title: Vec T-347/12 P: Odvolanie podané 8. januára 2013 : Dana Mocová proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  13. júna 2012 vo veci F-41/11, Mocová/Komisia

text:
               23.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/17

         Odvolanie podané 8. januára 2013: Dana Mocová proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 13. júna 2012 vo veci F-41/11, Mocová/Komisia
   (Vec T-347/12 P)
   2013/C 86/28
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Dana Mocová (Praha, Česká republika) (v zastúpení: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy

   Odvolateľka navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 13. júna 2012 vo veci F-41/11, Dana Mocová/Európska komisia,

               —

               zrušil rozhodnutie, ktorým sa zamieta žiadosť odvolateľky o obnovenie zmluvy,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania v oboch stupňoch.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza dva odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, pokiaľ ide o rozsah zásady zákonnosti, keďže Súd pre verejnú službu zastával názor jednak, že odôvodnenie orgánu povereného uzatváraním zmlúv (ďalej len „OPUZ“) v štádiu zamietnutia sťažnosti môže byť nahradené a zmenené odôvodnením podaným počas zamietnutia žiadosti odvolateľky o predĺženie jej zmluvy dočasného zamestnanca, a jednak, že odôvodnenie je právoplatné napriek tomu, že sa zakladalo na skutočnostiach preukázaných až po prijatí napadnutého rozhodnutia. Odvolateľka uvádza, že:

                           —

                           ak v danom prípade nebola zmluva odvolateľky predĺžená z dôvodu pravidla zabrániť presiahnutiu ôsmych rokov, nemohol OPUZ v odpovedi na sťažnosť tvrdiť, že zmluva nebola predĺžená z dôvodu rozpočtových obmedzení, zásluh odvolateľky a služobných dôvod, čo neskôr pred Súdom pre verejnú službu obmedzil na rozpočtové obmedzenia.

                           —

                           Súd pre verejnú službu bol v rozpore s tým, čo uviedol v bode 50 napadnutého rozsudku, povinný preskúmať námietku nezákonnosti podanú voči pravidlu nepresiahnutia ôsmych rokov, nakoľko bol tento dôvod podaný v okamihu zamietnutia žiadosti o predĺženie zmluvy dočasného zamestnanca.

               2.

               Druhý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, keďže Súd pre verejnú službu zastával názor, že OPUZ prijal napadnuté rozhodnutie zo služobných dôvodov napriek tomu, že Súd pre verejnú službu konštatoval, že Komisia počas pojednávania priznala, že v prípade napadnutého rozhodnutia mohli byť v prvom stupni uvedené na odôvodnenie len rozpočtové obmedzenia. Odvolateľka okrem toho uvádza, že Súd pre verejnú službu si nesplnil povinnosť odôvodnenia a povinnosť preskúmať všetky pred ním uvádzané porušenia práva, keď nepoukázal na tvrdenie odvolateľky týkajúce sa zrušenia miesta z dôvodu rozpočtových obmedzení a vzniku nového miesta pre dočasného zamestnanca v platovej triede AD9.


title: Vec T-58/07: Žaloba podaná 23. februára 2007 – BYK-Chemie/ÚHVT – (Substance for Success)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/48

         Žaloba podaná 23. februára 2007 – BYK-Chemie/ÚHVT – (Substance for Success)
   (Vec T-58/07)
   (2007/C 95/96)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: BYK-Chemie GmbH (Wesel, Nemecko) (v zastúpení: J. Kroher a A. Hettenkofer, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 9. januára 2007 (vec R0816/2006-4),

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „Substance for Success “pre výrobky a služby zaradené do tried 1, 40-42 (prihláška č. 3 660 552).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 (1), keďže prihlasovaná ochranná známka má rozlišovaciu spôsobilosť a nie je ju potrebné uvoľniť ju za účelom prepustenia do obehu.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/01, s. 146).


title: Vec T-92/10: Žaloba podaná 17. februára 2010 — Ferriera Valsabbia a Valsabbia Investimenti/Komisia

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/62

         Žaloba podaná 17. februára 2010 — Ferriera Valsabbia a Valsabbia Investimenti/Komisia
   (Vec T-92/10)
   2010/C 113/94
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Ferriera Valsabbia SpA (Odolo, Taliansko) Valsabbia Investimenti SpA (Odolo, Taliansko) (v zastúpení: D. Fosselard, avvocato, S. Amoruso, avvocato, L. Vitolo, avvocato)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkýň

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2009) 7492 v konečnom znení z 30. septembra 2009 vo veci COMP/37.956 — Výstuž do betónu, opätovné prijatie, (ďalej len „rozhodnutie“), zmenené a doplnené rozhodnutím Komisie K(2009) 9912 v konečnom znení z 8. decembra 2009 (ďalej len „doplňujúce rozhodnutie“) v rozsahu, v akom konštatuje, že Ferriera Valsabbia SpA a Valsabbia Investimenti SpA porušili článok 65 Zmluvy ESUO a ukladá obidvom týmto spoločnostiam solidárne pokutu vo výške 10,25 milióna eur,

               —

               subsidiárne zrušiť článok 2 rozhodnutia, ktorým sa žalobkyniam ukladá pokuta, alebo

               —

               podporne znížiť výšku uloženej pokuty,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú obdobné ako tie, ktoré boli uvedené v iných žalobách namierených proti tomu istému rozhodnutiu. Osobitne žalobkyne uvádzajú toto:

               —

               nedostatok právomoci Komisie sankcionovať porušenie článku 65 Zmluvy ESUO po uplynutí doby jej platnosti a v každom prípade použitie článkov 7 ods. 1 a 23 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1/2003 (1) ako právneho základu,

               —

               porušenie ich práva na obranu v rámci konania vedeného Komisiou,

               —

               porušenie článku 65 ods. 1 Zmluvy ESUO z dôvodu, že skutky opísané v rozhodnutí nepredstavujú jednotný a stály kartel,

               —

               porušenie usmernení k metóde stanovovania pokút a zásady rovnosti a proporcionality.

         V tejto súvislosti žalobkyne konkrétne uvádzajú, že ich zaradenie do prvej skupiny podnikov, ktorým bola uložená najvyššia základná pokuta, je zjavne nezákonné, pretože Komisia pri určení výšky pokuty nesprávne uplatnila ich osobitný vplyv na trhu a neaplikovala jednotným spôsobom kritérium celkovej veľkosti podniku. Okrem toho sa v konaní, v ktorom sa určila pokuta nepostupovalo správne, pokiaľ ide o posúdenie poľahčujúcich okolností. Na záver neprimeraná dĺžka konania im mala spôsobiť závažnú ujmu na práve na spravodlivé konanie v primeranej lehote.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec C-308/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Alicante (Španielsko) 25. júna 2015 – Banco Popular Español, S.A./Emilio Irles López a Teresa Torres Andreu

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Alicante (Španielsko) 25. júna 2015 – Banco Popular Español, S.A./Emilio Irles López a Teresa Torres Andreu
   (Vec C-308/15)
   (2015/C 279/30)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Audiencia Provincial de Alicante

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Banco Popular Español, S.A.

      Odporcovia v odvolacom konaní: Emilio Irles López a Teresa Torres Andreu

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je so zásadou nezáväznosti uznanou v článku 6 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS (1) z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách zlučiteľné, aby reštitučné nároky vyplývajúce z určenia neplatnosti podmienky stanovujúcej minimálnu úrokovú sadzbu uvedenej v zmluve o úvere z dôvodu nekalej povahy tejto podmienky, nemali spätnú účinnosť od dátumu uzavretia zmluvy, ale od neskoršieho dátumu?

               2.

               Je kritérium dobrej viery dotknutých osôb, ktoré slúži ako základ pre obmedzenie spätnej účinnosti vyplývajúcej z nekalej podmienky, autonómnym pojmom práva Únie, ktorý majú všetky členské štáty vykladať jednotne?

               3.

               V prípade kladnej odpovede, aké predpoklady treba zohľadniť pri určovaní existencie dobrej viery dotknutých osôb?

               4.

               V každom prípade, je v súlade s dobrou vierou dotknutých osôb postup predajcu alebo dodávateľa[, ktorý] pri uzatváraní zmluvy vyvolal nedostatok transparentnosti, ktorý spôsobil nekalú povahu podmienky?

               5.

               Je riziko vážnych ťažkostí, ktoré slúži ako základ pre obmedzenie spätnej účinnosti vyplývajúcej z nekalej podmienky, autonómnym pojmom práva Únie, ktorý sa má vykladať jednotne?

               6.

               V prípade kladnej odpovede, aké kritériá by sa mali vziať do úvahy?

               7.

               Má sa pri posudzovaní rizika vážnych ťažkostí vziať do úvahy len riziko, ktoré môže vzniknúť predajcovi alebo dodávateľovi, alebo sa má vziať do úvahy aj škoda, ktorú utrpia spotrebitelia v dôsledku toho, že im nebudú v plnej výške vrátené sumy zaplatené na základe uvedenej podmienky stanovujúcej minimálnu úrokovú sadzbu?

               8.

               Je so zásadou nezáväznosti nekalých podmienok pre spotrebiteľa uznanou v článku 6 ods. 1 smernice 93/13/EHS a s právom na účinnú súdnu ochranu uznaným v článku 47 Charty základných práv Európskej únie (2) zlučiteľné automatické rozšírenie tohto obmedzenia reštitučných účinkov vyplývajúcich z neplatnosti podmienky stanovujúcej minimálnu úrokovú sadzbu, o ktorom sa rozhodlo v konaní o žalobe podanej združením spotrebiteľov proti [trom] finančným inštitúciám, na individuálne žaloby o neplatnosť podmienky stanovujúcej minimálnu úrokovú sadzbu z dôvodu nekalej povahy tejto podmienky podané zákazníkmi, ktorí ako spotrebitelia uzavreli zmluvu o hypotekárnom úvere s rôznymi finančnými inštitúciami?

      (1)  Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.

      (2)  Ú. v. ES C 364, s. 1.


title: Vec T-529/15: Žaloba podaná 8. septembra 2015 – Intesa Sanpaolo/ÚHVT (START UP INITIATIVE)

text:
               9.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/37

         Žaloba podaná 8. septembra 2015 – Intesa Sanpaolo/ÚHVT (START UP INITIATIVE)
   (Vec T-529/15)
   (2015/C 371/38)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Intesa Sanpaolo SpA [Torino (TO), Taliansko] (v zastúpení: P. Pozzi, F. Braga, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „START UP INITIATIVE“ – prihláška č. 13 011 838.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 29. júna 2015 vo veci R 2777/2014-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               konštatoval porušenie a nesprávne uplatnenie článku 7 ods. 1 písm. b) a článku 7 ods. 2 nariadenia č. 207/2009,

               —

               konštatoval porušenie článku 75 nariadenia č. 207/2009,

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a článku 7 ods. 2 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 75 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-280/11 P: Odvolanie podané 6. júna 2011 : Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z  22. marca 2011 vo veci T-233/09, Access Info Europe/Rada Európskej únie

text:
               13.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/6

         Odvolanie podané 6. júna 2011: Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 22. marca 2011 vo veci T-233/09, Access Info Europe/Rada Európskej únie
   (Vec C-280/11 P)
   2011/C 238/11
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Rada Európskej únie (v zastúpení: G. Maganza, B. Driessen, Cs. Fekete, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Access Info Europe, Helénska republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska)

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok, ktorým Všeobecný súd zrušil rozhodnutie Rady o zamietnutí sprístupnenia požadovaných dokumentov,

               —

               vydať konečný rozsudok vo veci, ktorá je predmetom odvolania, a

               —

               uložiť žalobcovi vo veci T-233/09 povinnosť nahradiť trovy konania Rady, ktoré vynaložila v tejto veci a v následnom odvolacom konaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Rada chce na úvod pripomenúť, že k prijatiu napadnutého rozhodnutia 26. februára 2009 došlo pred nadobudnutím platnosti Lisabonskej zmluvy 1. decembra 2009. Zmluvný rámec uplatniteľný na účely tejto veci je teda zmluvný rámec vytvorený Zmluvou o Európskej únii a Zmluvou o založení Európskeho spoločenstva pred nadobudnutím platnosti Lisabonskej zmluvy.
   Rada uvádza, že po prvé sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia svojím výkladom a uplatnením výnimky stanovenej v článku 4 ods. 3 prvom pododseku nariadenia č. 1049/2001 (1), keďže jeho závery nie sú v súlade s uplatniteľnými ustanoveniami Zmluvy, a najmä neberú do úvahy hranice zásady širšieho prístupu k legislatívnym činnostiam inštitúcií, ktoré stanovila Zmluva a sekundárne právo z dôvodu zachovania efektívnosti rozhodovania inštitúcií.
   Po druhé Rada tvrdí, že úvahy Všeobecného súdu nie sú v súlade s judikatúrou Súdneho dvora, ktorá inštitúciám umožňuje, aby sa opierali o všeobecné úvahy.
   Po tretie Rada uvádza, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že uplatnil „vyžadovaný právny a skutkový štandard“ na prejednávanú vec, aby preskúmal dôvody, ktoré viedli Radu k odôvodneniu uplatnenia výnimky podľa článku 4 ods. 3 prvého pododseku nariadenia. Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že vyžadoval dôkazy o negatívnych účinkoch na rozhodovací proces, nezohľadnil význam raného štádia rozhodovacieho procesu na posúdenie vplyvu úplného sprístupnenia a nezobral do úvahy citlivosť požadovaného dokumentu.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec T-312/17: Žaloba podaná 1. júna 2017 – Campbell/Komisia

text:
               31.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/31

         Žaloba podaná 1. júna 2017 – Campbell/Komisia
   (Vec T-312/17)
   (2017/C 249/47)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Liam Campbell (Dundalk, Írsko) (v zastúpení: J. MacGuill, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie zo 7. apríla 2017, ktorým sa zamieta jeho prístup k dokumentom týkajúcim sa konania o nesplnení povinnosti proti Litve z dôvodu údajného neprebratia smernice 2010/64/EÚ. (1)

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná v rozpore s relevantnou judikatúrou konkrétne neposúdila žiadosť o prístup k dokumentom podľa nariadenia č. 1049/2001.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že žalovaná sa protiprávne opierala o isté všeobecné predpoklady týkajúce sa sprístupnenia dokumentov, a to v rozpore so zásadami, ktoré boli identifikované v relevantnej judikatúre.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že žalovaná neuskutočnila konkrétne a účinné preskúmanie ohrozenia v súvislosti s každým dokumentom, a to rovnako v rozpore s relevantnou judikatúrou.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že žalovaná v rozpore s judikatúrou neuskutočnila konkrétne a účinné preskúmanie prípadného čiastočného prístupu.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení zo strany žalovanej v súvislosti s existenciou prevažujúceho verejného záujmu, a to v rozpore so zásadami judikatúry.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/64/EÚ z 20. októbra 2010 o práve na tlmočenie a preklad v trestnom konaní (Ú. v. EÚ L 280, 2010, s. 1).


title: Vec C-476/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Berlin (Nemecko) 29. októbra 2007 – M.C.O. Congres/suxess GmbH

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Berlin (Nemecko) 29. októbra 2007 – M.C.O. Congres/suxess GmbH
   (Vec C-476/07)
   (2008/C 22/44)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Landgericht Berlin
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: M.C.O. Congres

      Žalovaná: suxess GmbH
   Prejudiciálna otázka
   Má sa článok 9 ods. 2 písm. e) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (1), naposledy zmenenej a doplnenej smernicou z 22. októbra 1999 (Ú. v. ES L 227, s. 34; Mim. vyd. 09/001, s. 330) vykladať v tom zmysle, že v prípade, ak ide o iné služby [poskytované] v súvislosti so športovými a kultúrnymi akciami podľa článku 259 A 4a Code Général des Impôts takou formou, že sa zákazníkovi povolia reklamy na plochách, v lokalitách, kde sa konajú akcie, a na tričkách, tak sa tieto iné služby majú považovať za reklamné služby v zmysle článku 9 ods. 2 šiestej smernice Rady (EHS) 77/388 zo 17. mája 1977 s následkom, že sa považujú za poskytnuté na mieste, kde má zákazník tejto služby sídlo svojej hospodárskej činnosti?

      (1)  Ú. v. ES L 145, s. 1.


title: Vec T-283/10: Žaloba podaná 25. júna 2010 — Milux/ÚHVT (BMICONTROL)

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/48

         Žaloba podaná 25. júna 2010 — Milux/ÚHVT (BMICONTROL)
   (Vec T-283/10)
   ()
   2010/C 234/85
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Milux Holding S.A. (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: J. Bojs, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 17. júna 2010 vo veci R 1435/2009-4,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „BMICONTROL“ pre tovary a služby tried 9, 10 a 44.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 v rozsahu, v akom odvolací senát nesprávne uplatnil zásadu rovnosti zaobchádzania v skutkových okolnostiach prejednávanej veci; subsidiárne, porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 v rozsahu, v akom odvolací senát dospel k nesprávnemu záveru, že ochranná známka, o ktorej zápis sa žiada, nemá dostatočnú rozlišovaciu spôsobilosť.


title: Vec T-413/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. apríla 2013 — SOZA/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Autorské práva týkajúce sa verejného predvádzania hudobných diel prostredníctvom internetu, satelitu a káblovej retransmisie — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Rozdelenie geografického trhu — Dvojstranné dohody medzi vnútroštátnymi organizáciami kolektívnej správy — Zosúladený postup vylučujúci možnosť udeľovať licencie pre viaceré územia a multirepertoárové licencie — Dôkaz — Prezumpcia neviny“ )

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/29

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. apríla 2013 — SOZA/Komisia
   (Vec T-413/08) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Autorské práva týkajúce sa verejného predvádzania hudobných diel prostredníctvom internetu, satelitu a káblovej retransmisie - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Rozdelenie geografického trhu - Dvojstranné dohody medzi vnútroštátnymi organizáciami kolektívnej správy - Zosúladený postup vylučujúci možnosť udeľovať licencie pre viaceré územia a multirepertoárové licencie - Dôkaz - Prezumpcia neviny)
   2013/C 156/49
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Slovenský ochranný zväz autorský pre práva k hudobným dielam (SOZA) (Bratislava, Slovensko) (v zastúpení: M. Favart, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre, A. Biolan a J. Bourke, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Neuilly-sur-Seine, Francúzsko) (v zastúpení: J.-F. Bellis a K. Van Hove, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 3435 v konečnom znení zo 16. júla 2008 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/C2/38.698 — CISAC)

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 3 rozhodnutia Komisie K(2008) 3435 v konečnom znení zo 16. júla 2008 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/C2/38.698 — CISAC) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka Slovenského ochranného zväzu autorského pre práva k hudobným dielam (SOZA).

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008.


title: Vec C-127/14: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 2. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa – Lotyšsko) – Andrejs Surmačs/Finanšu un kapitāla tirgus komisija (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 94/19/ES — Príloha I bod 7 — Systém ochrany vkladov — Vylúčenie niektorých vkladateľov zo systému ochrany vkladov — Vylúčenie „vedúceho pracovníka“)

text:
               26.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 354/7

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 2. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa – Lotyšsko) – Andrejs Surmačs/Finanšu un kapitāla tirgus komisija
   (Vec C-127/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 94/19/ES - Príloha I bod 7 - Systém ochrany vkladov - Vylúčenie niektorých vkladateľov zo systému ochrany vkladov - Vylúčenie „vedúceho pracovníka“))
   (2015/C 354/08)
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākā tiesa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Andrejs Surmačs

      Žalovaný: Finanšu un kapitāla tirgus komisija

      Výrok rozsudku

               1.

               Vklady vylúčené podľa prílohy I bodu 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 94/19/ES z 30. mája 1994 o systémoch ochrany vkladov, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/14/ES z 11. marca 2009, sú v nej uvedené taxatívne, takže členské štáty nemôžu vo vnútroštátnom práve na účely vyňatia zo systému ochrany vkladov stanoviť ďalšie kategórie vkladateľov, ktorí nepatria z hľadiska vykonávaných funkcií pod pojmy vymenované v uvedenom bode.

               2.

               Príloha I bod 7 smernice 94/19, zmenenej a doplnenej smernicou 2009/14, sa má vykladať v tom zmysle, že členské štáty môžu vylúčiť z ochrany vkladov stanovenej touto smernicou ako vedúceho pracovníka osoby, ktoré z dôvodu funkcie zastávanej v rámci úverovej inštitúcie disponujú bez ohľadu na názov tejto funkcie takou úrovňou informácií a kompetencií, ktorá im umožňuje posúdiť skutočnú finančnú situáciu a riziká spojené s činnosťou úverovej inštitúcie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 159, 26.5.2014.


title: Vec T-303/17: Žaloba podaná 18. mája 2017 – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (4000)

text:
               17.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 231/46

         Žaloba podaná 18. mája 2017 – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (4000)
   (Vec T-303/17)
   (2017/C 231/58)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Nemecko) (v zastúpení: M.-C. Simon, Rechtsanwältin)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Čína)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Sporná ochranná známka: označenie „4000“ – ochranná známka Európskej únie č. 12 333 548.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 8. marca 2017 vo veci R 654/2016-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania,

               —

               uložil ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania v prípade, že vstúpi do konania ako vedľajší účastník konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 75 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie zásady rovnosti zaobchádzania a zásady riadnej správy veci verejných.


title: Vec C-286/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 18. mája 2017 – Gabriele Ossenbeck/TUIfly GmbH

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 18. mája 2017 – Gabriele Ossenbeck/TUIfly GmbH
   (Vec C-286/17)
   (2017/C 283/29)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Hannover

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Gabriele Ossenbeck

      Žalovaná: TUIfly GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje neprítomnosť z dôvodu práceneschopnosti značnej časti pracovníkov potrebných na uskutočnenie letov prevádzkujúceho leteckého dopravcu mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 (1)? V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Aká vysoká musí byť miera neprítomnosti na uznanie takej okolnosti?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Predstavuje spontánna neprítomnosť značnej časti pracovníkov potrebných na uskutočnenie letov prevádzkujúceho leteckého dopravcu z dôvodu prerušenia práce, ktoré nie je z hľadiska pracovného práva ani právnej úpravy kolektívnych zmlúv legitímne (tzv. divý štrajk), mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004? V prípade kladnej odpovede na druhú otázku: Aká vysoká musí byť miera neprítomnosti na uznanie takej okolnosti?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú alebo druhú otázku: Je potrebné, aby mimoriadna okolnosť nastala pri samotnom zrušenom lete alebo je prevádzkujúci letecký dopravca oprávnený vypracovať nový letový plán z dôvodov hospodárnosti?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na prvú alebo druhú otázku: Vzťahuje sa pojem „dalo sa zabrániť“ na mimoriadnu okolnosť alebo na dôsledky vzniku mimoriadnej okolnosti?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91; Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec C-567/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené kráľovstvo) 10. novembra 2016 – Merck Sharp/Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené kráľovstvo) 10. novembra 2016 – Merck Sharp/Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
   (Vec C-567/16)
   (2017/C 022/20)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Merck Sharp

      Žalovaný: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa oznámenie o skončení konania vydané referenčným členským štátom podľa článku 28 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES (1) zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch, pred uplynutím doby platnosti patentu považovať za rovnocenné vydanému povoleniu na uvedenie na trh v zmysle článku 3 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 (2) zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá (ďalej len „nariadenie DOO“), takže žiadateľ o DOO v dotknutom členskom štáte je oprávnený požiadať o DOO a má nárok na DOO na základe oznámenia o skončení konania?

               2.

               Ak je odpoveď na prvú otázku záporná, je za okolností opísaných v prvej otázke absencia vydaného povolenia na uvedenie na trh v dotknutom členskom štáte v deň podania žiadosti o DOO v tomto členskom štáte nedostatkom, ktorý možno odstrániť podľa článku 10 ods. 3 nariadenia DOO po tom, čo bude vydané povolenie na uvedenie na trh?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, 2001, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá (Ú. v. EÚ L 152, 2009, s. 1).


title: Vec T-264/12: Žaloba podaná 7. júna 2012 — UTi Worldwide a i./Komisia

text:
               4.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/14

         Žaloba podaná 7. júna 2012 — UTi Worldwide a i./Komisia
   (Vec T-264/12)
   2012/C 235/35
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: UTi Worldwide, Inc. (Tortola, Britské Panenské ostrovy), UTi Nederland BV (Schiphol, Holandsko) a UTi Worldwide (UK) Ltd (Reading, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: P. Kirch, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil články 1 a 2 rozhodnutia Komisie C(2012) 1959 final z 28. marca 2012 vo veci COMP/39462 — „Prepravné služby“ — v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň,

               —

               subsidiárne, zrušil článok 2 rozhodnutia z 28. marca 2012 v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň, a v súlade s tým zrušil alebo znížil výšku pokuty,

               —

               zabezpečil, aby sa jeho zistenia a rozhodnutie týkajúce sa UTi Nederland a UTi UK uplatnili na UTi Worldwide, Inc. ako na materskú spoločnosť, ktorá sa nepodieľala na skutočnostiach vedúcich k prijatiu rozhodnutia, ale voči ktorej bola v zmysle ustanovení tohto rozhodnutia vyvodená zodpovednosť za dcérske spoločnosti, a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú dva žalobné dôvody, pričom každý z nich sa skladá z troch častí.

               1.

               Prvý žalobný dôvod na podporu prvej časti návrhov uvádza, že žalobkyne neporušili článok 101 ZFEÚ a článok 53 Dohody o EHP:

                           —

                           Komisia sa dopustila zjavnej chyby, keď zaradila žalobkyne do údajného kartelu Systém automatického preukázania („AMS“) a nesprávne posúdila skutočnosti a nevykonala úplnú a správnu analýzu vlastných dôkazných záznamov, keďže:

                                       —

                                       Komisia nesprávne posúdila skutočnosti vo vlastných dôkazných záznamoch,

                                       —

                                       rozhodnutie nesprávne uvádza rozsah rozhovorov vedených v rámci združenia Freight Forward International („FFI“),

                                       —

                                       členovia FFI sa nedohodli na cenách alebo na rozsahu cien,

                                       —

                                       žalobkyne a iní špeditéri ukladali poplatky AMS selektívne s cieľom dosiahnuť konkurenčnú výhodu,

                                       —

                                       Komisia nezohľadnila jasné dôkazy o tom, že členstvo žalobkýň v FFI nepreukazuje ich účasť na cenovom karteli AMS, a

                                       —

                                       Komisia nezohľadnila jasné dôkazy o tom, že žalobkyne ukladali svoje poplatky AMS nezávisle, na základe poplatkov AMS nákladných leteckých dopravcov a iných skutočností ovplyvňujúcich ceny na trhu.

                           —

                           Komisia nepreukázala, že žalobkyne sa zúčastnili na akejkoľvek dohode, ktorá by porušovala hospodársku súťaž v zmysle článku 101 ods. 1 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP, keďže:

                                       —

                                       účasť žalobkýň na šiestich stretnutiach a konferenčných hovoroch FFI z právneho hľadiska neznamená porušenie článku 101 ZFEÚ a

                                       —

                                       rozhodnutie neobsahuje nijaký dôkaz o tom, že sa žalobkyne zúčastnili akýchkoľvek dvojstranných alebo viacstranných rozhovorov mimo FFI o poplatkoch AMS.

                           —

                           Poplatok AMS nemá „podstatný vplyv“ na hospodársku súťaž, keďže:

                                       —

                                       poplatok AMS tvoril zanedbateľnú časť z celkovej ceny prepravy a

                                       —

                                       poplatok AMS bol nevyhnutný vzhľadom na rozhodnutie nákladných leteckých dopravcov zaviesť poplatok a z toho vyplýva, že nemal podstatný vplyv na trh.

               2.

               Druhý žalobný dôvod na podporu druhej časti návrhov uvádza, že rozhodnutie Komisie o uložení pokuty je v rozpore s článkom 23 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 (1), s usmerneniami samotnej Komisie o pokutách (2) a so zásadou proporcionality a obsahuje chybný výpočet:

                           —

                           Komisia neuplatnila koncept „závažnosti“ v zmysle článku 23 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 a článku 19 a 20 usmernení o pokutách, keďže:

                                       —

                                       žalobkyne sa v skutočnosti nezúčastnili uvedeného porušenia,

                                       —

                                       údajné porušenie sa v skutočnosti nerealizovalo a

                                       —

                                       úkony žalobkýň neboli individualizované vo vzťahu k celkovému správaniu všetkých dotknutých účastníkov.

                           —

                           Komisia porušila zásadu proporcionality, keďže:

                                       —

                                       uplatnenie 16 % sadzby je neprimerané vzhľadom na právnu úpravu a skutkové okolnosti daného prípadu,

                                       —

                                       výpočty vychádzajúce z celého trhu prepravných služieb sú neprimerané,

                                       —

                                       uplatnenie koeficientu trvania je neprimerané a

                                       —

                                       zahrnutie dodatočnej sumy do východiskovej sumy je neprimerané.

                           —

                           Pokuta, ktorú Komisia uložila UTi Worldwide, Inc. individuálne ako materskej spoločnosti, je matematickým vzorcom Komisie umelo a chybne nadhodnotená.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

      (2)  Usmernenia k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (Ú. v. EÚ C 210, s. 2).