title: Vec C-656/19: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Szegedi Törvényszék – Maďarsko) – BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) – Smernica 2006/112/ES – Oslobodenie od dane pri vývoze – Článok 146 ods. 1 písm. b) – Tovar odoslaný alebo prepravený mimo Európskej únie nadobúdateľom, ktorý nie je usadený na území dotknutého členského štátu – Článok 147 – „Tovar, ktorý sa má prevážať v osobnej batožine cestujúcich“, ktorí nie sú usadení v Únii – Pojem – Tovary, ktoré skutočne opustili územie Únie – Dôkaz – Odmietnutie oslobodenia od dane pri vývoze – Zásady daňovej neutrality a proporcionality – Podvod)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/6

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Szegedi Törvényszék – Maďarsko) – BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Vec C-656/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Oslobodenie od dane pri vývoze - Článok 146 ods. 1 písm. b) - Tovar odoslaný alebo prepravený mimo Európskej únie nadobúdateľom, ktorý nie je usadený na území dotknutého členského štátu - Článok 147 - „Tovar, ktorý sa má prevážať v osobnej batožine cestujúcich“, ktorí nie sú usadení v Únii - Pojem - Tovary, ktoré skutočne opustili územie Únie - Dôkaz - Odmietnutie oslobodenia od dane pri vývoze - Zásady daňovej neutrality a proporcionality - Podvod)
      (2021/C 62/05)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Szegedi Törvényszék

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft.

         Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Oslobodenie od dane stanovené v článku 147 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty v prospech „tovaru, ktorý sa má prevážať v osobnej batožine cestujúcich“ treba vykladať v tom zmysle, že toto oslobodenie od dane sa nevzťahuje na tovar, ktorý jednotlivec, ktorý nie je usadený v Európskej únii, odnáša so sebou mimo Európskej únie na obchodné účely s cieľom jeho opätovného predaja v treťom štáte.

                  2.

                  Článok 146 ods. 1 písm. b) a článok 147 smernice 2006/112 sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej judikatúre, podľa ktorej ak daňový orgán konštatuje, že podmienky pre oslobodenie od dane z pridanej hodnoty (DPH) stanovené pre tovar, ktorý sa má prevážať v osobnej batožine cestujúcich, nie sú splnené, ale že predmetný tovar nadobúdateľ skutočne prepravil mimo Európskej únie, je povinný preskúmať, či oslobodenie od DPH stanovené v tomto článku 146 ods. 1 písm. b) možno uplatniť na predmetné dodanie, aj keď uplatniteľné colné formality neboli splnené a keď nadobúdateľ pri kúpe nemal úmysel uplatňovať toto posledné uvedené oslobodenie od dane.

                  3.

                  Článok 146 ods. 1 písm. b) a článok 147 smernice 2006/112, ako aj zásady daňovej neutrality a proporcionality sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej praxi, podľa ktorej daňová správa automaticky odmieta poskytnúť zdaniteľnej osobe výhodu oslobodenia od dane z pridanej hodnoty (DPH) stanovenú jedným a druhým z týchto ustanovení, ak konštatuje, že táto zdaniteľná osoba v zlej viere vystavila tlačivo, na základe ktorého nadobúdateľ uplatňoval oslobodenie od dane stanovené v tomto článku 147, hoci sa preukázalo, že dotknutý tovar opustil územie Európskej únie. Za takýchto okolností sa poskytnutie výhody oslobodenia od DPH stanoveného v tomto článku 146 ods. 1 písm. b) musí odmietnuť, ak porušenie formálnej požiadavky má za následok znemožnenie predloženia istého dôkazu o tom, že hmotnoprávne požiadavky podmieňujúce uplatnenie tohto oslobodenia od dane boli splnené, alebo ak bolo preukázané, že uvedená zdaniteľná osoba vedela alebo mala vedieť, že predmetná transakcia je súčasťou podvodu ohrozujúceho fungovanie spoločného systému DPH.

         (1)  Ú. v. EÚ C 95, 23.3.2020.


title: Vec C-667/19: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Warszawie – Poľsko) – A. M./E. M. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Aproximácia právnych predpisov – Kozmetické výrobky – Nariadenie (ES) č. 1223/2009 – Článok 19 – Informácie pre spotrebiteľov – Označovanie – Údaje, ktoré musia byť uvedené na vnútornom a vonkajšom obale – Označovanie v cudzom jazyku – „Funkcia kozmetického výrobku“ – Pojem – Obaly kozmetických výrobkov, ktoré obsahujú odkaz na detailný katalóg výrobkov zostavený v jazyku spotrebiteľa)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/7

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Warszawie – Poľsko) – A. M./E. M.
      (Vec C-667/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Kozmetické výrobky - Nariadenie (ES) č. 1223/2009 - Článok 19 - Informácie pre spotrebiteľov - Označovanie - Údaje, ktoré musia byť uvedené na vnútornom a vonkajšom obale - Označovanie v cudzom jazyku - „Funkcia kozmetického výrobku“ - Pojem - Obaly kozmetických výrobkov, ktoré obsahujú odkaz na detailný katalóg výrobkov zostavený v jazyku spotrebiteľa)
      (2021/C 62/06)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: A. M.

         Žalovaný: E. M.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 19 ods. 1 písm. f) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1223/2009 z 30. novembra 2009 o kozmetických výrobkoch sa má vykladať v tom zmysle, že informácia o „funkcii kozmetického výrobku“, ktorá má byť podľa tohto ustanovenia uvedená na vnútornom a vonkajšom obale takéhoto výrobku, musí svojou povahou spotrebiteľa jasne informovať o používaní a spôsobe použitia výrobku, aby sa tak zabezpečilo, že tento výrobok môžu spotrebitelia bezpečne používať a nepoškodia si zdravie, a nemôže sa teda obmedzovať len na informáciu o cieľoch sledovaných použitím výrobku, ako sú uvedené v článku 2 ods. 1 písm. a) tohto nariadenia. Vnútroštátnemu súdu prináleží, aby vzhľadom na charakteristiky a vlastnosti dotknutého výrobku, ako aj na očakávanie priemerného spotrebiteľa, ktorý je riadne informovaný a primerane pozorný a obozretný, overil povahu a rozsah informácie, ktorá musí byť z tohto dôvodu uvedená na vnútornom a vonkajšom obale výrobku, aby bolo možné ho používať bez ohrozenia ľudského zdravia.

                  2.

                  Článok 19 ods. 2 nariadenia č. 1223/2009 sa má vykladať v tom zmysle, že údaje uvedené v článku 19 ods. 1 písm. d), f) a g) tohto nariadenia, a to údaje týkajúce sa príslušných upozornení, ktoré treba dodržať pri používaní kozmetického výrobku, funkcie tohto výrobku a jeho zložiek, sa nemôžu nachádzať v podnikovom katalógu, na ktorý odkazuje symbol uvedený v prílohe VII bode 1 uvedeného nariadenia, ktorý je vyznačený na vonkajšom alebo vnútornom obale uvedeného výrobku.

         (1)  Ú. v. EÚ C 406, 2.12.2019.


title: Vec C-710/19: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État – Belgicko) – G. M. A./État belge (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Voľný pohyb osôb – Článok 45 ZFEÚ – Občianstvo Únie – Smernica 2004/38/ES – Právo pobytu na viac ako tri mesiace – Článok 14 ods. 4 písm. b) – Uchádzači o zamestnanie – Primeraná lehota na účely oboznámenia sa s ponukami zamestnania, ktoré by uchádzačovi o zamestnanie mohli vyhovovať, a na účely uskutočnenia krokov, ktoré mu umožnia, aby bol prijatý do zamestnania – Požiadavky stanovené hostiteľským členským štátom pre uchádzača o zamestnanie počas tejto lehoty – Podmienky práva na pobyt – Povinnosť sústavne hľadať zamestnanie a mať skutočnú šancu zamestnať sa)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/8

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État – Belgicko) – G. M. A./État belge
      (Vec C-710/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Voľný pohyb osôb - Článok 45 ZFEÚ - Občianstvo Únie - Smernica 2004/38/ES - Právo pobytu na viac ako tri mesiace - Článok 14 ods. 4 písm. b) - Uchádzači o zamestnanie - Primeraná lehota na účely oboznámenia sa s ponukami zamestnania, ktoré by uchádzačovi o zamestnanie mohli vyhovovať, a na účely uskutočnenia krokov, ktoré mu umožnia, aby bol prijatý do zamestnania - Požiadavky stanovené hostiteľským členským štátom pre uchádzača o zamestnanie počas tejto lehoty - Podmienky práva na pobyt - Povinnosť sústavne hľadať zamestnanie a mať skutočnú šancu zamestnať sa)
      (2021/C 62/07)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d'État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: G. M. A.

         Žalovaný: État belge

         Výrok rozsudku

      Článok 45 ZFEÚ a článok 14 ods. 4 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, sa majú vykladať v tom zmysle, že hostiteľský členský štát je povinný poskytnúť občanovi Únie primeranú lehotu, ktorá začína plynúť od okamihu, keď sa tento občan Únie zaregistroval ako uchádzač o zamestnanie, s cieľom umožniť mu, aby sa oboznámil s ponukami zamestnania, ktoré mu môžu vyhovovať, a prijal opatrenia potrebné na to, aby bol prijatý do zamestnania.
      Počas tejto lehoty môže hostiteľský členský štát vyžadovať, aby uchádzač o zamestnanie predložil dôkaz, že si hľadá zamestnanie. Až po uplynutí tejto lehoty môže tento členský štát vyžadovať, aby uchádzač o zamestnanie preukázal nielen to, že si sústavne hľadá zamestnanie, ale aj to, že má skutočnú šancu zamestnať sa.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 25.11.2019.


title: Vec C-801/19: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upravni sud u Zagrebu – Chorvátsko) – FRANCK d.d. Zagreb/Ministarstvo financija Republike Hrvatske Samostalni sektor za drugostupanjski upravni postupak (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Daň z pridanej hodnoty (DPH) – Smernica 2006/112/ES – Oslobodenia od dane – Článok 135 ods. 1 písm. b) a d) – Pojmy „poskytovanie úverov“ a „iné obchodovateľné nástroje“ – Komplexné transakcie – Hlavné plnenie – Poskytnutie finančných prostriedkov za poplatok – Prevod zmenky na faktoringovú spoločnosť a získaných peňazí na vystaviteľa zmenky)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/8

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upravni sud u Zagrebu – Chorvátsko) – FRANCK d.d. Zagreb/Ministarstvo financija Republike Hrvatske Samostalni sektor za drugostupanjski upravni postupak
      (Vec C-801/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Oslobodenia od dane - Článok 135 ods. 1 písm. b) a d) - Pojmy „poskytovanie úverov“ a „iné obchodovateľné nástroje“ - Komplexné transakcie - Hlavné plnenie - Poskytnutie finančných prostriedkov za poplatok - Prevod zmenky na faktoringovú spoločnosť a získaných peňazí na vystaviteľa zmenky)
      (2021/C 62/08)
      Jazyk konania: chorvátčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Upravni sud u Zagrebu

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: FRANCK d.d. Zagreb

         Žalovaná: Ministarstvo financija Republike Hrvatske Samostalni sektor za drugostupanjski upravni postupak

         Výrok rozsudku

      Článok 135 ods. 1 písm. b) a d) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že oslobodenie od dane z pridanej hodnoty (DPH), ktoré tieto ustanovenia upravujú so zreteľom na poskytovanie úverov a transakcie týkajúce sa iných obchodovateľných nástrojov, sa uplatní na transakciu, ktorá spočíva v tom, že zdaniteľná osoba poskytne druhej zdaniteľnej osobe za poplatok finančné prostriedky získané od faktoringovej spoločnosti v dôsledku toho, že na túto spoločnosť previedla zmenku vystavenú druhou zdaniteľnou osobou, pričom prvá zdaniteľná osoba ručí za to, že uvedená zmenka bude danej faktoringovej spoločnosti uhradená v okamihu jej splatnosti.

         (1)  Ú. v. EÚ C 27, 27.1.2020.


title: Vec C-849/19: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 17. decembra 2020 – Európska komisia/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Životné prostredie – Smernica 92/43/EHS – Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a voľne rastúcich rastlín – Osobitné chránené územia – Člnok 4 ods. 4 – Povinnosť stanoviť ciele ochrany – Článok 6 ods. 1 – Povinnosť prijať opatrenia na ochranu – Rozhodnutie 2006/613/ES – Stredomorský biogeografický región)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/9

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 17. decembra 2020 – Európska komisia/Helénska republika
      (Vec C-849/19) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Smernica 92/43/EHS - Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a voľne rastúcich rastlín - Osobitné chránené územia - Člnok 4 ods. 4 - Povinnosť stanoviť ciele ochrany - Článok 6 ods. 1 - Povinnosť prijať opatrenia na ochranu - Rozhodnutie 2006/613/ES – Stredomorský biogeografický región)
      (2021/C 62/09)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouchagiar a C. Hermes, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: E. Skandalou, splnomocnený zástupca.)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Helénska republika tým, že v stanovených lehotách neprijala potrebné opatrenia na dosiahnutie cieľov ochrany a vhodných opatrení na ochranu v súvislosti s 239 lokalitami európskeho významu, ktoré sa nachádzajú na jej území a sú uvedené v rozhodnutí Komisie 2006/613/ES z 19. júla 2006, ktorým sa v súlade so smernicou Rady 92/43/EHS prijíma zoznam území európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 4 a článku 6 ods. 1 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín, zmenenej smernicou Rady 2006/105/ES z 20. novembra 2006.

                  2.

                  Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 19, 20.1.2020.


title: Spojené veci C-354/20 PPU a C-412/20 PPU: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam – Holandsko) – Výkon európskych zatykačov vydaných proti L (C-354/20 PPU), P (C-412/20 PPU) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Naliehavé prejudiciálne konanie – Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach – Európsky zatykač – Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV – Článok 1 ods. 3 – Článok 6 ods. 1 – Postupy odovzdávania osôb medzi členskými štátmi – Podmienky vykonania – Charta základných práv Európskej únie – Článok 47 druhý odsek – Právo na prístup k nezávislému a nestrannému súdu – Systémové alebo všeobecné nedostatky – Pojem „súdny orgán vydávajúci zatykač“ – Zohľadnenie vývoja, ktorý nastal po vydaní dotknutého európskeho zatykača – Povinnosť vykonávajúceho súdneho orgánu konkrétne a presne overiť existenciu závažných a preukázaných dôvodov domnievať sa, že dotknutá osoba bude v prípade odovzdania vystavená skutočnému riziku porušenia jej práva na spravodlivý proces)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/10

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam – Holandsko) – Výkon európskych zatykačov vydaných proti L (C-354/20 PPU), P (C-412/20 PPU)
      (Spojené veci C-354/20 PPU a C-412/20 PPU) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Naliehavé prejudiciálne konanie - Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach - Európsky zatykač - Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV - Článok 1 ods. 3 - Článok 6 ods. 1 - Postupy odovzdávania osôb medzi členskými štátmi - Podmienky vykonania - Charta základných práv Európskej únie - Článok 47 druhý odsek - Právo na prístup k nezávislému a nestrannému súdu - Systémové alebo všeobecné nedostatky - Pojem „súdny orgán vydávajúci zatykač“ - Zohľadnenie vývoja, ktorý nastal po vydaní dotknutého európskeho zatykača - Povinnosť vykonávajúceho súdneho orgánu konkrétne a presne overiť existenciu závažných a preukázaných dôvodov domnievať sa, že dotknutá osoba bude v prípade odovzdania vystavená skutočnému riziku porušenia jej práva na spravodlivý proces)
      (2021/C 62/10)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank Amsterdam

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      L (C-354/20 PPU), P (C-412/20 PPU)

         Výrok rozsudku

      Článok 6 ods. 1 a článok 1 ods. 3 rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi, zmeneného rámcovým rozhodnutím Rady 2009/299/SVV z 26. februára 2009, sa majú vykladať v tom zmysle, že keď má vykonávajúci súdny orgán, ktorý má rozhodovať o odovzdaní osoby, na ktorú bol vydaný európsky zatykač, k dispozícii dôkazy o systémových alebo všeobecných nedostatkoch v nezávislosti súdnej moci v členskom štáte, ktorý vyhlásil tento zatykač, ktoré existovali v čase jeho vydania alebo nastali po tomto vydaní, tento orgán nemôže uprieť postavenie „súdneho orgánu vydávajúceho zatykač“ súdu, ktorý vydal uvedený zatykač, a nemôže predpokladať, že existujú závažné a preukázané dôvody domnievať sa, že táto osoba bude v prípade odovzdania do členského štátu vydávajúceho zatykač vystavená skutočnému riziku porušenia jej základného práva na spravodlivý proces zaručeného v článku 47 druhom odseku Charty základných práv Európskej únie bez vykonania konkrétneho a presného overenia, ktoré zohľadní najmä osobnú situáciu uvedenej osoby, povahu daného protiprávneho konania, ako aj skutkové okolnosti, na základe ktorých bol uvedený európsky zatykač vydaný, ako sú napríklad vyhlásenia verejných orgánov, ktoré môžu zasiahnuť do preskúmania jednotlivého prípadu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2020.

         Ú. v. EÚ C 378, 9.11.2020.


title: Vec C-416/20 PPU: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg – Nemecko) – Výkon európskych zatykačov vydaných proti TR (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Naliehavé prejudiciálne konanie – Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach – Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV – Európsky zatykač – Článok 4a ods. 1 – Postupy odovzdávania osôb medzi členskými štátmi – Podmienky vykonania – Dôvody pre nepovinné nevykonanie – Výnimky – Povinné vykonanie – Trest uložený v neprítomnosti – Útek stíhanej osoby – Smernica (EÚ) 2016/343 – Články 8 a 9 – Právo byť prítomný na konaní pred súdom – Požiadavky v prípade odsúdenia v neprítomnosti – Overenie pri odovzdávaní odsúdenej osoby)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/11

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 17. decembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg – Nemecko) – Výkon európskych zatykačov vydaných proti TR
      (Vec C-416/20 PPU) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Naliehavé prejudiciálne konanie - Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach - Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV - Európsky zatykač - Článok 4a ods. 1 - Postupy odovzdávania osôb medzi členskými štátmi - Podmienky vykonania - Dôvody pre nepovinné nevykonanie - Výnimky - Povinné vykonanie - Trest uložený v neprítomnosti - Útek stíhanej osoby - Smernica (EÚ) 2016/343 - Články 8 a 9 - Právo byť prítomný na konaní pred súdom - Požiadavky v prípade odsúdenia v neprítomnosti - Overenie pri odovzdávaní odsúdenej osoby)
      (2021/C 62/11)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: TR

         za účasti: Generalstaatsanwaltschaft Hamburg

         Výrok rozsudku

      Článok 4a rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi zmenený rámcovým rozhodnutím Rady 2009/299/SVV z 26. februára 2009 sa má vykladať v tom zmysle, že vykonávajúci súdny orgán nemôže, ak dotknutá osoba znemožnila svoje osobné predvolanie a osobne sa nezúčastnila na súdnom konaní z dôvodu svojho úteku do vykonávajúceho členského štátu, odmietnuť vykonať európsky zatykač vydaný na účely výkonu trestu odňatia slobody alebo ochranného opatrenia len z toho dôvodu, že nemá záruku, že v prípade odovzdania do členského štátu, ktorý vydal zatykač, bude rešpektované právo na obnovu konania vymedzené v článkoch 8 a 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/343 z 9. marca 2016 o posilnení určitých aspektov prezumpcie neviny a práva byť prítomný na konaní pred súdom v trestnom konaní.

         (1)  Ú. v. EÚ C 390, 16.11.2020.


title: Vec C-349/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) (Spojené kráľovstvo) 29. júla 2020 – NB, AB/Secretary of State for the Home Department; Vedľajší účastník: United Nations High Commissioner for Refugees

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/11

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) (Spojené kráľovstvo) 29. júla 2020 – NB, AB/Secretary of State for the Home Department; Vedľajší účastník: United Nations High Commissioner for Refugees
      (Vec C-349/20)
      (2021/C 62/12)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      First-tier Tribunal (Immigration and Asylum Chamber)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolatelia: NB, AB

         Odporca: Secretary of State for the Home Department

         Vedľajší účastník: United Nations High Commissioner for Refugees

         Prejudiciálne otázky

      Pri posudzovaní, či došlo k zániku ochrany alebo pomoci zo strany UNRWA (1) v zmysle druhej vety článku 12 ods. 1 písm. a) kvalifikačnej smernice (2) Palestínčanovi bez štátnej príslušnosti zaregistrovanému agentúrou UNRWA, pokiaľ ide o pomoc poskytovanú osobám so zdravotným postihnutím:

                  1.

                  Zohľadňujú sa pri tomto posúdení výlučne len minulé okolnosti, ktoré údajne mali donútiť žiadateľa, aby opustil oblasť pôsobenia UNRWA, v čase, keď túto oblasť opustil, alebo ide aj o posúdenie ex nunc, do budúcnosti, teda či žiadateľ môže v súčasnosti využívať takúto ochranu alebo pomoc?

                  2.

                  V prípade, ak je odpoveď na otázku 1 taká, že posúdenie zahŕňa aj posúdenie do budúcnosti, je legitímne analogicky vychádzať z ustanovenia článku 11 o skončení, že ak žiadateľ dokáže preukázať v minulosti existujúci kvalifikačný dôvod, na základe ktorého opustil oblasť UNRWA, členskému štátu prináleží, aby preukázal, že takýto dôvod už viac neexistuje?

                  3.

                  Na to, aby na odchod takejto osoby existovali objektívne opodstatnené dôvody súvisiace s ochranou alebo pomocou poskytovanou zo strany UNRWA, je potrebné preukázať úmyselné spôsobenie ujmy alebo odmietnutie poskytnutia pomoci (konaním alebo opomenutím konať) zo strany UNRWA alebo štátu, v ktorom pôsobí?

                  4.

                  Je relevantné zohľadniť pomoc poskytnutú týmto osobám aktérmi občianskej spoločnosti akými sú mimovládne organizácie?

         (1)  Agentúra Organizácie Spojených národov pre pomoc a prácu v prospech palestínskych utečencov na Blízkom východe.

         (2)  Smernica Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany [o minimálnych normách pre uznanie a postavenie štátnych príslušníkov tretích krajín alebo osôb bez štátnej príslušnosti ako utečencov alebo osôb, ktoré potrebujú medzinárodnú ochranu z iných dôvodov, a o obsahu poskytnutej ochrany – neoficiálny preklad] (ďalej len „kvalifikačná smernica“).


title: Vec C-453/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Úřad pro přístup k dopravní infrastruktuře (Česká republika) 23. septembra 2020 – CityRail a.s./Správa železnic, státní organizace

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Úřad pro přístup k dopravní infrastruktuře (Česká republika) 23. septembra 2020 – CityRail a.s./Správa železnic, státní organizace
      (Vec C-453/20)
      (2021/C 62/13)
      Jazyk konania: čeština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Úřad pro přístup k dopravní infrastruktuře

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: CityRail a.s.

         Žalovaná: Správa železnic, státní organizace

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je miesto nakládky a vykládky pre prepravu vecí vrátane súvisiacej koľaje súčasťou železničnej infraštruktúry v zmysle článku 3 ods. 3 smernice 2012/34 (1)?

                  2.

                  Je v súlade so smernicou 2012/34, že manažér infraštruktúry môže kedykoľvek zmeniť v neprospech dopravcov výšku cien za použitie železničnej infraštruktúry alebo servisného zariadenia?

                  3.

                  Je smernica 2012/34 podľa článku 288 Zmluvy o fungovaní Európskej únie záväzná pre štátnu organizáciu Správa železnic?

                  4.

                  Možno považovať za diskriminačné pravidlá uvedené v podmienkach používania siete, pokiaľ sú v rozpore s takými predpismi EÚ, ktoré je Správa železnic povinná dodržiavať?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/34/EÚ z 21. novembra 2012, ktorou sa zriaďuje jednotný európsky železničný priestor (Ú. v. EÚ L 343, 2012, s. 32).


title: Vec C-577/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 4. novembra 2020 – A

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/13

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 4. novembra 2020 – A
      (Vec C-577/20)
      (2021/C 62/14)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Korkein hallinto-oikeus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: A

         Ďalší účastník konania: Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa základné slobody zaručené Zmluvou o Európskej únii a smernica 2005/36/ES (1) vykladať v tom zmysle, že príslušný orgán hostiteľského členského štátu musí právo žiadateľa na výkon regulovaného povolania posúdiť podľa článkov 45 a 49 ZFEÚ a súvisiacej judikatúry (najmä rozsudok zo 7. mája 1991, C-340/89 (2), Vlassopoulou, EU:C:1991:193 a rozsudok zo 6. októbra 2015, C-298/14 (3), Brouillard, EU:C:2015:652), aj keď sú v článku 13 ods. 2 smernice 2005/36/ES zjednotené podmienky pre výkon regulovaného povolania, v zmysle ktorých hostiteľský členský štát musí povoliť výkon povolania žiadateľovi, ktorý disponuje dokladom o formálnej kvalifikácii zo štátu, v ktorom toto povolanie nie je regulované, avšak ktorý nespĺňa požiadavku na výkon povolania stanovenú v tomto ustanovení smernice?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku: bráni právo Únie s ohľadom na úvahy vo veci C-298/14, Brouillard, EU:C:2015:652 (bod 55 rozsudku) týkajúce sa výlučných kritérií na posúdenie rovnocennosti osvedčení, tomu, aby príslušný orgán hostiteľského členského štátu v situácii, o akú ide v spore v tomto konaní, založil svoje posúdenie rovnocennosti kvalifikácie aj na iných informáciách, ako sú informácie predložené poskytovateľom vzdelávania alebo orgánmi iného členského štátu o presnom obsahu a priebehu štúdia?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií (Ú. v. EÚ L 255, 2005, s. 22).

         (2)  Rozsudok Súdneho dvora zo 7. mája 1991, Vlassopoulou (C-340/89 EU:C:1991:193).

         (3)  Rozsudok Súdneho dvora zo 6. októbra 2015, Brouillard (C-298/14, EU:C:2015:652).


title: Vec C-606/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Düsseldorf (Nemecko) 17. novembra 2020 – EZ/Iberia Lineas Aereas de Espana, Sociedad Unipersonal

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/13

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Düsseldorf (Nemecko) 17. novembra 2020 – EZ/Iberia Lineas Aereas de Espana, Sociedad Unipersonal
      (Vec C-606/20)
      (2021/C 62/15)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Düsseldorf

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: EZ

         Žalovaná: Iberia Lineas Aereas de Espana, Sociedad Unipersonal

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 20 prvá veta Dohovoru o zjednotení niektorých pravidiel pre medzinárodnú leteckú dopravu uzavretého 28. mája 1999 v Montreale, ktorý Európske spoločenstvo podpísalo 9. decembra 1999 a ktorý bol schválený v jeho mene rozhodnutím Rady 2001/539/ES z 5. apríla 2001 (1) a vstúpil do platnosti 28. júna 2004, vykladať v tom zmysle, že dopravca je úplne alebo čiastočne oslobodený od zodpovednosti z dôvodu straty batožiny podľa článku 17 ods. 2 Montrealského dohovoru, ak cestujúci neprepravuje nové, resp. zánovné elektronické zariadenia, ako je kompaktný fotoaparát, tablet (IPad) a bezdrôtové slúchadlá, v príručnej batožine, ale v zapísanej batožine, pričom to neoznámi dopravcovi, hoci cestujúci mohol prepravovať tieto elektronické zariadenia v príručnej batožine a nebolo neprimerané požadovať to od neho?

         (1)  2001/539/ES: Rozhodnutie Rady z 5. apríla 2001 o uzavretí Európskym spoločenstvom dohovoru o zjednotení niektorých pravidiel pre medzinárodnú leteckú dopravu (Montrealský dohovor) (Ú. v. ES L 194, 2001, s. 38).


title: Vec C-632/20 P: Odvolanie podané 24. novembra 2020: Španielske kráľovstvo proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 23. septembra 2020 vo veci T-370/19, Španielsko/Komisia

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/14

      Odvolanie podané 24. novembra 2020: Španielske kráľovstvo proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 23. septembra 2020 vo veci T-370/19, Španielsko/Komisia
      (Vec C-632/20 P)
      (2021/C 62/16)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: S. Centeno Huerta, splnomocnená zástupkyňa)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľa

                  —

                  vyhovieť predmetnému odvolaniu a zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020, vo veci T-370/19 proti Európskej komisii,

                  —

                  rozhodnúť o žalobe o neplatnosť tak, že sa zruší rozhodnutie Komisie z 18. marca 2019 o účasti národného regulačného orgánu Kosova v Orgáne európskych regulátorov pre elektronické komunikácie (1) a

                  —

                  v každom prípade zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Španielske kráľovstvo podáva odvolanie proti rozsudku Všeobecného súdu z 23. septembra 2020, vo veci T-370/19 proti Európskej komisii, a to z nasledujúcich dôvodov:

                  —

                  Nesprávny výklad pojmu „tretia krajina“ na účely článku 35 nariadenia 2018/1971 (2) vo svetle Zmlúv o EÚ a vo svetle medzinárodného práva.

                  —

                  Nesprávny výklad a uplatnenie článku 111 DSP Kosovo v spojení s článkom 35 nariadenia 2018/1971, keďže boli nesprávne vyložené dôsledky absencie postoja Európskej únie k štatútu Kosova v medzinárodnom práve.

                  —

                  Nesprávny výklad článku 35 nariadenia 2018/1971 v spojení s článkom 111 DSP Kosovo, keďže uvádzaná spolupráca nezahŕňa účasť v BEREC a v Rade regulačných orgánov Úradu BEREC.

                  —

                  Nesprávne právne posúdenie spočívajúce v tom, že Všeobecný súd považoval článok 17 ZEÚ za platný právny základ pre vydanie napadnutého rozhodnutia.

                  —

                  Nesprávny výklad článku 35 ods. 2 nariadenia 2018/1971, keďže Všeobecný súd sa domnieval, že Európska komisia môže prijímať pracovné normy jednostranne.

            Vyhovenie ktorémukoľvek z týchto dôvodov bude mať za následok vyhovenie odvolaniu a následne preskúmanie žaloby o neplatnosť a jej vyhovenie, v dôsledku čoho bude zrušené rozhodnutie Komisie z 18. marca 2019 o účasti národného regulačného orgánu Kosova v Orgáne európskych regulátorov pre elektronické komunikácie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 115, 2019, s. 26.

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1971 z 11. decembra 2018, ktorým sa zriaďuje Orgán európskych regulátorov pre elektronické komunikácie (BEREC) a Agentúra na podporu orgánu BEREC (Úrad BEREC), ktorým sa mení nariadenie (EÚ) 2015/2120 a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1211/2009 (Ú. v. EÚ L 321, 2018, s. 1).


title: Vec C-633/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 25. novembra 2020 – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./TC Medical Air Ambulance Agency GmbH

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/15

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 25. novembra 2020 – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./TC Medical Air Ambulance Agency GmbH
      (Vec C-633/20)
      (2021/C 62/17)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca a navrhovateľ v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Žalovaná a odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: TC Medical Air Ambulance Agency GmbH

         Prejudiciálna otázka

      Je podnik, ktorý v poisťovni ako poistník udržiava pre svojich zákazníkov poistenie pre prípad ochorenia v zahraničí, ako aj poistenie nákladov na repatriáciu zo zahraničia a z tuzemska ako skupinové poistenie, distribuuje spotrebiteľom členstvo, ktoré oprávňuje využívať poistné plnenia v prípade ochorenia alebo úrazu v zahraničí, a od nabraných členov inkasuje odplatu za získanú poistnú ochranu, sprostredkovateľom poistenia v zmysle článku 2 bodov 3 a 5 smernice 2002/92 (1) a článku 2 ods. 1 bodov 1, 3 a 8 smernice 2016/97 (2)?

         (1)  Smernica 2002/92/ES Európskeho parlamentu a Rady z 9. decembra 2002 o sprostredkovaní poistenia (Ú. v. ES L 9, 2003, s. 3; Mim. vyd. 06/004, s. 330).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/97 z 20. januára 2016 o distribúcii poistenia (Ú. v. EÚ L 26, 2016, s. 19).


title: Vec C-636/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Pécsi Törvényszék (Maďarsko) 25. novembra 2020 – Tolnatext Bt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/16

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Pécsi Törvényszék (Maďarsko) 25. novembra 2020 – Tolnatext Bt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Vec C-636/20)
      (2021/C 62/18)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Pécsi Törvényszék

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Tolnatext Bt

         Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa ustanovenia článku 22 ods. 6 a článku 29 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013 (1), ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie, vykladať v tom zmysle, že v konaniach, ktoré vedie colný orgán, ktorý nekoná ako súdny orgán, je potrebné, aby tento orgán priznal právo na vypočutie tak v prípade konaní začatých ex offo, ako aj v prípade konaní začatých na návrh?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013 z 9. októbra 2013, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie (Ú. v. EÚ L 269, 2013, s. 1).


title: Vec C-648/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Westminster Magistrates’ Court (Spojené kráľovstvo) 1. decembra 2020 – Oblastná prokuratúra Svištov/PI

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/16

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Westminster Magistrates’ Court (Spojené kráľovstvo) 1. decembra 2020 – Oblastná prokuratúra Svištov/PI
      (Vec C-648/20)
      (2021/C 62/19)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Westminster Magistrates’ Court

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Oblastná prokuratúra Svištov

         Žalovaný: PI

         Prejudiciálna otázka

      Ak sa žiada o odovzdanie požadovanej osoby na účely trestného stíhania a rozhodnutie o vydaní príslušného vnútroštátneho zatykača a rozhodnutie o vydaní európskeho zatykača vydá pred odovzdaním prokurátor bez akejkoľvek účasti súdu, je požadovanej osobe poskytnutá dvojúrovňová ochrana predpokladaná Súdnym dvorom vo veci Bob-Dogi, C-241/15 (1), ak:

                  a.

                  účinok vnútroštátneho zatykača je obmedzený na zadržanie fyzickej osoby najviac na 72 hodín, aby bola predvedená pred súd; a

                  b.

                  po odovzdaní závisí výlučne od rozhodnutia súdu, či na základe všetkých okolností veci rozhodne o prepustení alebo pokračovaní väzby?

         (1)  Rozsudok z 1. júna 2016 (ECLI:EU:C:2016:385).


title: Vec C-659/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 4. decembra 2020 – ET/Ministerstvo životního prostředí

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 4. decembra 2020 – ET/Ministerstvo životního prostředí
      (Vec C-659/20)
      (2021/C 62/20)
      Jazyk konania: čeština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Nejvyšší správní soud

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: ET

         Žalovaný: Ministerstvo životního prostředí

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Sú súčasťou „chovného rodičovského páru“ v zmysle nariadenia Komisie (ES) č. 865/2006 (1) zo 4. mája 2006, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá týkajúce sa vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 338/97 o ochrane druhov voľne žijúcich živočíchov a rastlín reguláciou obchodu s nimi, exempláre, ktoré sú rodičmi exemplárov chovaných príslušným chovateľom, hoci ten ich nikdy nevlastnil ani nemal v držbe?

                  2.

                  Pokiaľ je odpoveď na prvú otázku taká, že rodičovské exempláre nie sú súčasťou chovného rodičovského páru, sú príslušné orgány oprávnené pri skúmaní splnenia podmienky podľa článku 54 bodu 2 nariadenia Komisie (ES) č. 865/2006, spočívajúcej v legálnom zostavení rodičovského páru, ktorý zároveň neohrozuje prežitie voľne žijúcich exemplárov, preverovať pôvod týchto rodičovských exemplárov, a na základe neho posudzovať, či bol chovný rodičovský pár zostavený v súlade s pravidlami uvedenými v článku 54 bode 2 tohto nariadenia?

                  3.

                  Možno pri skúmaní splnenia podmienky podľa článku 54 bodu 2 nariadenia Komisie (ES) č. 865/2006, spočívajúcej v legálnom zostavení rodičovského páru, ktorý zároveň neohrozuje prežitie voľne žijúcich exemplárov, zohľadňovať ďalšie okolnosti veci (najmä dobrá viera pri prevode exemplárov a legitímna dôvera, že s ich prípadnými potomkami bude možno obchodovať, prípadne aj menej prísna zákonná úprava účinná v Českej republike pred pristúpením k Európskej únii)?

         (1)  Ú. v. EÚ L 166, 2006, s. 1.


title: Vec C-660/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 4. decembra 2020 – MK/Lufthansa CityLine GmbH

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 4. decembra 2020 – MK/Lufthansa CityLine GmbH
      (Vec C-660/20)
      (2021/C 62/21)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesarbeitsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: MK

         Odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Lufthansa CityLine GmbH

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Zaobchádza sa podľa vnútroštátneho zákonného predpisu s pracovníkmi na kratší pracovný čas nevýhodnejším spôsobom ako s porovnateľnými pracovníkmi na plný úväzok v zmysle doložky 4 bodu 1 rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorá sa nachádza v prílohe smernice 97/81/ES (1), ak tento predpis dovoľuje, aby dodatočná odmena pre pracovníkov na kratší pracovný čas a pracovníkov na plný úväzok jednotne závisela od prekročenia rovnakého počtu odpracovaných hodín, a tým dovoľuje, aby sa vychádzalo z celkovej odmeny, a nie z mzdovej zložky dodatočnej odmeny?

                  2.

                  V prípade, ak je odpoveď na prvú otázku kladná:
                  Je vnútroštátny zákonný predpis, ktorý dovoľuje, aby nárok na dodatočnú odmenu v prípade pracovníkov na kratší pracovný čas a pracovníkov na plný úväzok jednotne závisel od prekročenia rovnakého počtu odpracovaných hodín, v súlade s doložkou 4 bodom 1 a so zásadou časového pomeru (pro rata temporis) zakotvenou v doložke 4 bode 2 rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorá sa nachádza v prílohe smernice 97/81/ES, ak je účelom dodatočnej odmeny kompenzovať osobitnú pracovnú záťaž?

         (1)  Smernica Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 týkajúca sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC (Ú. v. ES L 14, 1998, s. 9; Mim. vyd. 05/003, s. 267).


title: Vec C-687/20: Žaloba podaná 17. decembra 2020 – Európska komisia/Portugalská republika

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/18

      Žaloba podaná 17. decembra 2020 – Európska komisia/Portugalská republika
      (Vec C-687/20)
      (2021/C 62/22)
      Jazyk konania: portugalčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Noll-Ehlers, G. Braga da Cruz, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Portugalská republika

         Návrhy žalobkyne

      Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  určil, že Portugalská republika tým, že nevypracovala strategické hlukové mapy pre päť väčších ciest, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 7 ods. 2 prvého pododseku smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/49/ES z 25. júna 2002, ktorá sa týka posudzovania a riadenia environmentálneho hluku (1),

                  —

                  určil, že Portugalská republika tým, že nevypracovala akčné plány pre aglomerácie Amadora a Porto, akčné plány pre 236 väčších ciest a 55 väčších železničných tratí, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 8 ods. 2 uvedenej smernice,

                  —

                  určil, že Portugalská republika tým, že Komisii neposkytla údaje zo strategických hlukových máp pre päť väčších ciest a ďalej tým, že Komisii neposkytla zhrnutia akčných plánov týkajúcich sa aglomerácií Porto a Amadora, ako aj 236 väčších ciest a 55 väčších železničných tratí, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku. 10 ods. 2 uvedenej smernice v spojení s jej prílohou VI,

                  —

                  zaviazal Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/49/ES z 25. júna 2002, ktorá sa týka posudzovania a riadenia environmentálneho hluku a na účely tohto konania mali portugalské orgány:

                  1.

                  Po prvé podľa článku 7 ods. 2 druhého pododseku smernice 2002/49 informovať Komisiu najneskôr do 31. decembra 2008 o všetkých aglomeráciách a o všetkých väčších cestách a väčších železničných tratiach na svojom území.

                  2.

                  Po druhé podľa článku 7 ods. 2 prvého pododseku smernice 2002/49 vypracovať, a to najneskôr do 30. júna 2012, strategické hlukové mapy, ktoré budú dokumentovať situáciu v referenčnom roku 2011 pre všetky aglomerácie a pre všetky väčšie cesty a väčšie železničné trate. Podľa článku 10 ods. 2 smernice vo spojení s jeho prílohou VI mali portugalské orgány tiež Komisii odoslať, a to najneskôr do 30. decembra 2012, informácie o strategických hlukových mapách.

                  3.

                  Po tretie podľa článku 8 ods. 2 smernice vypracovať, a to najneskôr do 18. júla 2013, akčné plány pre všetky aglomerácie, väčšie cesty, ako aj väčšie železničné trate na ich území. Podľa článku 10 ods. 2 smernice v spojení s jej prílohou VI mali portugalské orgány Komisii taktiež odoslať, a to najneskôr do 18. januára 2014, zhrnutia týchto akčných plánov.

            Je potrebné zdôrazniť, že vyššie uvedené povinnosti portugalských orgánov predstavujú tri po sebe nasledujúce kroky stanovené smernicou 2002/49, pričom druhá a tretia etapa vychádza z bezprostredne predchádzajúcej etapy.

         (1)  Ú. v. ES L 189, 2002, s. 12; Mim. vyd. 15/007, s. 101.


title: Vec C-690/20 P: Odvolanie podané 18. decembra 2020: Casino, Guichard-Perrachon a Achats Marchandises Casino proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 5. októbra 2020 vo veci T-249/17, Casino, Guichard-Perrachon a AMC/Komisia

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/19

      Odvolanie podané 18. decembra 2020: Casino, Guichard-Perrachon a Achats Marchandises Casino proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 5. októbra 2020 vo veci T-249/17, Casino, Guichard-Perrachon a AMC/Komisia
      (Vec C-690/20 P)
      (2021/C 62/23)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľky: Casino, Guichard-Perrachon, Achats Marchandises Casino (v zastúpení: O. de Juvigny, A. Sunderland, I. Simic, G. Aubron, avocats)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Rada Európskej únie

         Návrhy odvolateliek

      Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil bod 2 výroku rozsudku, ktorý 5. októbra 2020 vydal Všeobecný súd vo veci T-349/17,

                  —

                  vyhovel návrhom, ktoré odvolateľky predložili v prvostupňovom konaní a teda na základe článkov 263 a 277 ZFEÚ v celom rozsahu zrušil rozhodnutie Európskej komisie C(2017) 1054 z 9. februára 2017,

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy tohto odvolacieho konania, ako aj trovy vynaložené v prvostupňovom konaní pred Všeobecným súdom.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľky tvrdia, že napadnutý rozsudok porušuje:

                  1.

                  článok 7 Charty základných práv Európskej únie a požiadavku ochrany proti svojvoľným zásahom verejnej moci v súkromnej oblasti osoby, článok 19 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 a článok 3 nariadenia Európskej komisie (ES) č. 773/2004 v rozsahu, v akom Všeobecný súd rozhodol, že (i) tieto ustanovenia neukladajú Komisii povinnosť zaznamenávať ústne vyhlásenia dodávateľov a ii) zhrnutia z týchto stretnutí jednostranne vypracované službami Komisie predstavujú platný dôkaz, že disponovala nepriamymi dôkazmi odôvodňujúcimi prijatie jej rozhodnutia C(2017) 1054,

                  2.

                  článok 7 Charty a požiadavku ochrany proti svojvoľným zásahom verejnej moci v súkromnej oblasti osoby, pretože Všeobecný súd rozhodol, že základné právo na rešpektovanie obydlia neukladá povinnosť, aby rozhodnutie Komisie C(2017) 1054:

                              i)

                              časovo obmedzilo výkon kontrolných právomocí Komisie, a

                              ii)

                              obmedzilo osoby a priestory, ktoré možno podrobiť kontrole,

                  3.

                  článok 47 Charty, pretože Všeobecný súd rozhodol, že právny režim uplatniteľný na kontroly Komisie uspokojuje základné právo na účinný prostriedok nápravy.


title: Vec C-693/20 P: Odvolanie podané 21. decembra 2020: Intermarché Casino Achats proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 5. októbra 2020 vo veci T-254/17, Intermarché Casino Achats/Komisia

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/20

      Odvolanie podané 21. decembra 2020: Intermarché Casino Achats proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 5. októbra 2020 vo veci T-254/17, Intermarché Casino Achats/Komisia
      (Vec C-693/20 P)
      (2021/C 62/24)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Intermarché Casino Achats (v zastúpení: Y. Utzschneider, J. Jourdan, C. Mussi, S. Eder, avocats)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Rada Európskej únie

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  čiastočne zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 5. októbra 2020 vo veci T-254/17 v rozsahu, v akom čiastočne zamietol žalobu, ktorú podala Intermarché Casino Achats, ktorej predmetom je zrušenie rozhodnutia Európskej komisie z 9. februára 2017 prijatého na základe článku 20 ods. 1 a 4 nariadenia č. 1/2003 (vec AT.40466 – Tute 1) a v rozsahu, v akom odvolateľke uložil povinnosť nahradiť trovy konania,

                  —

                  zrušil článok 1(a) rozhodnutia Komisie z 9. februára 2017 vo vyššie uvedenej veci AT.40466,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľka svojim prvým odvolacím dôvodom tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že zamietol námietku protiprávnosti článku 20 ods. 1 a 4 nariadenia č. 1/2003 založenú na neexistencii opravných prostriedkov vhodných proti vykonávaniu inšpekcií, čo je v rozpore s požiadavkami na účinný prostriedok nápravy zakotvený v článku 47 Charty základných práv a v judikatúre Európskeho súdu pre ľudské práva.
      Odvolateľka vo svojom druhom odvolacom dôvode uvádza, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že sa domnieval, že dokumenty predložené Komisiou na preukázanie existencie závažných nepriamych dôkazov porušenia ku dňu inšpekcie bolo možné zohľadniť bez dodržania formalít stanovených v nariadení č. 1/2003 a nariadení č. 773/2004. Toto nesprávne posúdenie poznačilo záver Všeobecného súdu, podľa ktorého Komisia disponovala závažnými nepriamymi dôkazmi o existencii porušenia uvedeného v článku 1(a) rozhodnutia o inšpekcii. Všeobecný súd teda tým, že odmietol zrušiť článok 1(a) rozhodnutia o inšpekcii, porušil právo na rešpektovanie obydlia zakotvené v článku 7 Charty základných práv.
      Odvolateľka vo svojom treťom odvolacom dôvode tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že konštatoval, že právo na rešpektovanie obydlia zakotvené v článku 7 Charty základných práv neukladá povinnosť, aby rozhodnutie o inšpekcii stanovilo hranicu trvania inšpekcií, a tým, že z tohto dôvodu odmietol zrušiť toto rozhodnutie.


title: Vec C-725/20 P: Odvolanie podané 28. decembra 2020: Maria Teresa Coppo Gavazzi a i. proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma rozšírená komora) z 15. októbra 2020 v spojených veciach T-389/19 až T-394/19, T-397/19, T-398/19, T-403/19, T-404/19, T-406/19, T-407/19, T-409/19 až T-414/19, T-416/19 až T-418/19, T-420/19 až T-422/19, T-425/19 až T-427/19, T-429/19 až T-432/19, T-435/19, T-436/19, T-438/19 až T-442/19, T-444/19 až T-446/19, T-448/19, T-450/19 až T-454/19, T-463/19 a T-465/19, Coppo Gavazzi a i./Parlament

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/21

      Odvolanie podané 28. decembra 2020: Maria Teresa Coppo Gavazzi a i. proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma rozšírená komora) z 15. októbra 2020 v spojených veciach T-389/19 až T-394/19, T-397/19, T-398/19, T-403/19, T-404/19, T-406/19, T-407/19, T-409/19 až T-414/19, T-416/19 až T-418/19, T-420/19 až T-422/19, T-425/19 až T-427/19, T-429/19 až T-432/19, T-435/19, T-436/19, T-438/19 až T-442/19, T-444/19 až T-446/19, T-448/19, T-450/19 až T-454/19, T-463/19 a T-465/19, Coppo Gavazzi a i./Parlament
      (Vec C-725/20 P)
      (2021/C 62/25)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Odvolatelia: Maria Teresa Coppo Gavazzi, Cristiana Muscardini, Luigi Vinci, Agostino Mantovani, Anna Catasta, Vanda Novati, Francesco Enrico Speroni, Maria Di Meo, Giuseppe Di Lello Finuoli, Raffaele Lombardo, Olivier Dupuis, Leda Frittelli, Livio Filippi, Vincenzo Viola, Antonio Mussa, Mauro Nobilia, Sergio Camillo Segre, Stefano De Luca, Riccardo Ventre, Mirella Musoni, Francesco Iacono, Vito Bonsignore, Claudio Azzolini, Vincenzo Aita, Mario Mantovani, Vincenzo Mattina, Romano Maria La Russa, Giorgio Carollo, Fiammetta Cucurnia, na vlastný účet a v postavení dediča Giulietto Chiesa, Roberto Costanzo, Giorgio Gallenzi, v postavení dediča Giulio Cesare Gallenzi, Vitaliano Gemelli, Pasqualina Napoletano, Ida Panusa (v zastúpení: M. Merola, advokát)

         Ďalší účastník konania: Európsky parlament

         Návrhy odvolateľov

      Odvolatelia navrhujú, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil napadnutý rozsudok,

                  —

                  vrátil vec T-453/19 Panusa/Parlament Všeobecnému súdu na skúmanie vo veci samej,

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutia týkajúce sa ostatných odvolateľov,

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu povinnosť nahradiť trovy prvostupňového a odvolacieho konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

            Vo svojom prvom odvolacom dôvode
          odvolatelia tvrdia, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď sa domnieval, že napadnuté rozhodnutia, ktoré mu boli predložené, nesúviseli s nárokom na dôchodok a nemali naň vplyv a rozhodol teda, že boli v súlade so všeobecnými zásadami a Chartou základných práv Európskej únie. Nesprávne posúdenie vyplýva zo skutočnosti, že sa dopustil abstraktného a svojvoľného rozlišovania medzi nárokom na dôchodok a nárokom na vyplácanie dávok. Napadnuté rozhodnutia porušili samotný nárok na dôchodok a sú teda v rozpore nie len s ustanoveniami uvedenými vo vykonávacích pravidlách k štatútu poslancov, ale aj s právom na vlastníctvo, sú okrem toho v rozpore so zásadami proporcionality, právnej istoty a ochrany legitímnych očakávaní.

            Vo svojom druhom odvolacom dôvode
          odvolatelia tvrdia, že Všeobecný súd sa dopustil viacerých nesprávnych posúdení pri skúmaní procesných dôvodov zrušenia, na ktoré sa odvolávali žalobkyne v prvostupňovom konaní, konkrétne dôvodu týkajúceho sa určenia riadneho právneho základu napadnutých rozhodnutí, právomoci vedúceho oddelenia, ktorý prijal akt a nedostatku odôvodnenia. Všeobecný súd mal uviesť, že napadnuté rozhodnutia vychádzajú z ustanovenia, ktoré už bolo zrušené a vzhľadom na to, že ide o mimoriadne správne akty, mali byť prijaté Predsedníctvom Európskeho parlamentu. Všeobecný súd navyše neprimerane rozšíril možnosť odôvodnenia odkazom na iné dokumenty. Odôvodnenie totiž nie je uvedené v napadnutých rozhodnutiach, ale len v stanovisku právnej služby Európskeho parlamentu, na ktoré sa v napadnutých rozhodnutiach a v prípravných aktoch ani výslovne neodkazuje.

            Vo svojom treťom odvolacom dôvode
          odvolateľka vo veci T-453/19 tvrdí, že došlo k nesprávnemu právnemu posúdeniu pri vyhlásení neprípustnosti jej veci z dôvodu nedostatku záujmu na konaní. Všeobecný súd totiž neposúdil možnosť, aby poskytnutie dôchodku, ktorého je odvolateľka príjemcom bol založený na inom právnom základe, aj keď táto otázka bola prejednaná na pojednávaní. Keďže tento odlišný právny základ zaručuje odvolateľke vyššie dávky, existuje záujem na konaní.


title: Vec C-728/19: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 13. februára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) – Spojené kráľovstvo) – Beverly Hills Teddy Bear Company/PMS International Group

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/22

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 13. februára 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) – Spojené kráľovstvo) – Beverly Hills Teddy Bear Company/PMS International Group
      (Vec C-728/19) (1)

      (2021/C 62/26)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 423, 16.12.2019.


title: Spojené veci T-236/17 a T-596/19: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2020 – Balti Gaas/Komisia a INEA („Finančná pomoc na základe nástroja na prepájenie Európy na obdobie 2014-2020 – Oblasť transeurópskych energetických sietí – Výzvy na predkladanie návrhov – Žaloba na nečinnosť – Neexistencia výzvy konať – Neprípustnosť – Žaloba o neplatnosť – Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou – Prípravný akt – Čiastočná neprípustnosť – Rozhodnutie zamietajúce návrh – Zjavne nesprávne posúdenia – Povinnosť odôvodnenia – Právomoc Komisie“)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/23

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2020 – Balti Gaas/Komisia a INEA
      (Spojené veci T-236/17 a T-596/19) (1)

      („Finančná pomoc na základe nástroja na prepájenie Európy na obdobie 2014-2020 - Oblasť transeurópskych energetických sietí - Výzvy na predkladanie návrhov - Žaloba na nečinnosť - Neexistencia výzvy konať - Neprípustnosť - Žaloba o neplatnosť - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Prípravný akt - Čiastočná neprípustnosť - Rozhodnutie zamietajúce návrh - Zjavne nesprávne posúdenia - Povinnosť odôvodnenia - Právomoc Komisie“)
      (2021/C 62/27)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Balti Gaas OÜ (Talin, Estónsko) (v zastúpení: E. Tamm, advokát)

         Žalované: Európska komisia (v zastúpení: O. Beynet a Y. Marinova, splnomocnení zástupcovia) Výkonná agentúra pre inovácie a siete (v zastúpení: I. Ramallo a L. Di Paolo, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Estónska republika (v zastúpení: N. Grünberg, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia údajne obsiahnutého v liste INEA zo 17. februára 2017 týkajúceho sa návrhu žalobkyne v nadväznosti na druhú výzvu na predkladanie návrhov v roku 2016 v rámci nástroja na prepájanie Európy (NPE), na základe viacročného pracovného programu prijatého v rámci vykonávacieho rozhodnutia Komisie C(2016) 1587 final zo 17. marca 2016, ktorým sa mení vykonávacie rozhodnutie Komisie C(2014) 2080, ktorým sa ustanovuje viacročný pracovný program poskytovania finančnej pomoci v oblasti transeurópskych energetických sietí na základe NPE na obdobie 2014-2020 (vec T-236/17), a ďalej návrh podaný na základe článku 265 ZFEÚ na určenie, že Komisia protiprávne neprijala odôvodnené rozhodnutie o uvedenom návrhu žalobkyne, a subsidiárne návrh na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisia C(2017) 1593 final zo 14. marca 2017 o výbere a poskytnutí grantov na opatrenia na podporu projektov spoločného záujmu v rámci NPE v oblastiach transeurópskych energetických sietí (vec T-596/17)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloby sa zamietajú.

                  2.

                  Výkonná agentúra pre inovácie a siete (INEA) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené spoločnosťou Balti Gaas OÜ vo veci T-236/17, v ktorej Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

                  3.

                  Balti Gaas znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii vo veci T-596/17.

                  4.

                  Estónska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 221, 10.7.2017.


title: Vec T-442/17 RENV: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2020 – RN/Komisia („Verejná služba – Úradníci – Pozostalý manžel – Pozostalostný dôchodok – Články 18 a 20 prílohy VIII služobného poriadku – Podmienky oprávnenosti – Dĺžka manželstva – Námietka nezákonnosti – Rovnosť zaobchádzania – Zásada zákazu diskriminácie na základe veku – Proporcionalita – Pojem ‚manžel/manželka‘“)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/24

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2020 – RN/Komisia
      (Vec T-442/17 RENV) (1)

      („Verejná služba - Úradníci - Pozostalý manžel - Pozostalostný dôchodok - Články 18 a 20 prílohy VIII služobného poriadku - Podmienky oprávnenosti - Dĺžka manželstva - Námietka nezákonnosti - Rovnosť zaobchádzania - Zásada zákazu diskriminácie na základe veku - Proporcionalita - Pojem ‚manžel/manželka‘“)
      (2021/C 62/28)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: RN (v zastúpení: F. Moyse, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Gattinara a B. Mongin, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európsky parlament (v zastúpení: M. Ecker a E. Taneva, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie z 24. septembra 2014, ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobkyne o priznanie pozostalostného dôchodku

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Európskej komisie z 24. septembra 2014, ktorým bola zamietnutá žiadosť RN o priznanie pozostalostného dôchodku, sa zrušuje.

                  2.

                  Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli RN v konaní vo veci F-104/15 a v tomto konaní po vrátení veci.

                  3.

                  Komisia a RN znášajú svoje vlastné trovy konania vo veci T-695/16 P.

                  4.

                  Európsky parlament znáša svoje vlastné trovy konania vo veci F-104/15 a trovy tohto konania po vrátení veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 302, 14.9.2015.


title: Vec T-93/18: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2020 – International Skating Union/Komisia („Hospodárska súťaž – Združenie podnikov – Súťaže v rýchlokorčuľovaní – Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ – Právna úprava športového zväzu – Rovnováha medzi právom hospodárskej súťaže a osobitnou povahou športu – Športové stávky – Športový arbitrážny súd – Usmernenia k metóde stanovenia pokút – Územná pôsobnosť článku 101 ZFEÚ – Obmedzenie hospodárskej súťaže na základe cieľa – Opatrenia na nápravu“)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/24

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2020 – International Skating Union/Komisia
      (Vec T-93/18) (1)

      („Hospodárska súťaž - Združenie podnikov - Súťaže v rýchlokorčuľovaní - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ - Právna úprava športového zväzu - Rovnováha medzi právom hospodárskej súťaže a osobitnou povahou športu - Športové stávky - Športový arbitrážny súd - Usmernenia k metóde stanovenia pokút - Územná pôsobnosť článku 101 ZFEÚ - Obmedzenie hospodárskej súťaže na základe cieľa - Opatrenia na nápravu“)
      (2021/C 62/29)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: International Skating Union (Lausanne, Švajčiarsko) (v zastúpení: J.-F. Bellis, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: H. van Vliet, G. Meesen a F. van Schaik, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Mark Jan Hendrik Tuitert (Hoogmade, Holandsko), Niels Kerstholt (Zeist, Holandsko), European Elite Athletes Association (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: B. Braeken a J. Versteeg, advokáti)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2017) 8230 final z 8. decembra 2017 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec AT/40208 – Pravidlá Medzinárodnej korčuliarskej únie na určovanie oprávnenosti)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Články 2 a 4 rozhodnutia Komisie C(2017) 8230 final z 8. decembra 2017 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec AT/40208 – Pravidlá Medzinárodnej korčuliarskej únie na určovanie oprávnenosti) sa zrušujú v rozsahu, v akom Komisia tým, že ukladá International Skating Union pod hrozbou penále povinnosť ukončiť konštatované porušenie, odkazuje na rozhodcovský poriadok a požaduje jeho zmenu v prípade zachovania systému predchádzajúceho povolenia.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  International Skating Union a Komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

                  4.

                  European Elite Athletes Association, páni Jan Hendrik Tuitert a Niels Kersholt znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 142, 23.4.2018.


title: Vec T-515/18: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2020 – Fakro/Komisia („Hospodárska súťaž – Zneužitie dominantného postavenia – Trh so strešnými oknami a lemovacími lištami – Rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti – Článok 7 nariadenia (ES) č. 773/2004 – Prístup k spisu – Zásada riadnej správy vecí verejných – Primeraná lehota – Zjavne nesprávne posúdenie – Povinnosť odôvodnenia – Neexistencia záujmu Únie – Pravdepodobnosť možnosti preukázať existenciu porušenia – Predátorské ceny – ‚Útočné značky‘ – Zľavy – Výlučnosť“)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/25

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2020 – Fakro/Komisia
      (Vec T-515/18) (1)

      („Hospodárska súťaž - Zneužitie dominantného postavenia - Trh so strešnými oknami a lemovacími lištami - Rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti - Článok 7 nariadenia (ES) č. 773/2004 - Prístup k spisu - Zásada riadnej správy vecí verejných - Primeraná lehota - Zjavne nesprávne posúdenie - Povinnosť odôvodnenia - Neexistencia záujmu Únie - Pravdepodobnosť možnosti preukázať existenciu porušenia - Predátorské ceny - ‚Útočné značky‘ - Zľavy - Výlučnosť“)
      (2021/C 62/30)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Fakro sp. z o.o. (Nowy Sącz, Poľsko) (v zastúpení: A. Radkowiak-Macuda a Z. Kiedacz, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: M. Farley, I. Rogalski a J. Szczodrowski, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, M. Wiącek a M. Rzotkiewicz, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutie Komisie C(2018) 3864 final zo 14. júna 2018, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobkyne týkajúca sa údajných porušení článku 102 ZFEÚ na trhu so strešnými oknami a lemovacími lištami (vec AT.40026 – Velux)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Fakro sp. z o.o., Európska komisia a Poľská republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 427, 26.11.2018.


title: Vec T-541/18: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2020 – Changmao Biochemical Engineering/Komisia („Dumping – Dovoz kyseliny vínnej s pôvodom v Číne – Predĺženie konečného antidumpingového cla – Stanovenie normálnej hodnoty – Protokol o pristúpení Číny k WTO – Metóda analogickej krajiny – Článok 2 ods. 7 a článok 11 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2016/1036 – Zraniteľnosť výrobného odvetvia Únie – Pravdepodobnosť opakovaného výskytu ujmy – Právo na obranu – Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/26

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2020 – Changmao Biochemical Engineering/Komisia
      (Vec T-541/18) (1)

      („Dumping - Dovoz kyseliny vínnej s pôvodom v Číne - Predĺženie konečného antidumpingového cla - Stanovenie normálnej hodnoty - Protokol o pristúpení Číny k WTO - Metóda analogickej krajiny - Článok 2 ods. 7 a článok 11 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2016/1036 - Zraniteľnosť výrobného odvetvia Únie - Pravdepodobnosť opakovaného výskytu ujmy - Právo na obranu - Povinnosť odôvodnenia“)
      (2021/C 62/31)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (Changzhou, Čína) (v zastúpení: K. Adamantopoulos a P. Billiet, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Demeneix a M. França, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Distillerie Bonollo SpA (Formigine, Taliansko), Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA (Borgoricco, Taliansko), Caviro Distillerie Srl (Faenza, Taliansko), (v zastúpení: R. MacLean, solicitor)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2018/921 z 28. júna 2018, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz kyseliny vínnej s pôvodom v Čínskej ľudovej republike po revíznom prešetrovaní pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 (Ú. v. EÚ L 164, 2018, s. 14)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Spoločnosť Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 408, 12.11.2018.


title: Vec T-315/19: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2020 – BT/Komisia („Verejná služba – Úradníci – Pozostalý partner – Pozostalostný dôchodok – Články 18 a 20 prílohy VIII služobného poriadku – Podmienky oprávnenosti – Dĺžka manželstva – Námietka protiprávnosti – Rovnosť zaobchádzania – Zásada zákazu diskriminácie na základe veku – Proporcionalita“)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/27

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2020 – BT/Komisia
      (Vec T-315/19) (1)

      („Verejná služba - Úradníci - Pozostalý partner - Pozostalostný dôchodok - Články 18 a 20 prílohy VIII služobného poriadku - Podmienky oprávnenosti - Dĺžka manželstva - Námietka protiprávnosti - Rovnosť zaobchádzania - Zásada zákazu diskriminácie na základe veku - Proporcionalita“)
      (2021/C 62/33)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: BT (v zastúpení: J.-N. Louis, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Mongin, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu: Association internationale des anciens de l’Union européenne (AIACE Internationale) (v zastúpení: J. Van Rossum, avocat)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európsky parlament (v zastúpení: J. Van Pottelberge a J. Steele, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a R. Meyer, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ, ktorého predmetom je návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 20. júla 2018, ktorým sa zamieta žiadosť žalobkyne o priznanie pozostalostného dôchodku

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Komisie z 20. júla 2018, ktorým sa zamieta žiadosť BT o priznanie pozostalostného dôchodku, sa zrušuje.

                  2.

                  Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila BT.

                  3.

                  Európsky parlament a Rada Európskej únie znášajú každý svoje vlastné trovy konania.

                  4.

                  Association internationale des anciens de l’Union européenne (AIACE Internationale) znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 246, 22.7.2019.


title: Vec T-521/19: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2020 – Haswani/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia voči Sýrii – Zmrazenie finančných prostriedkov – Právna sila rozhodnutej veci – Lehota na podanie žaloby – Povinnosť odôvodnenia – Nesprávne posúdenie – Proporcionalita“)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/28

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2020 – Haswani/Rada
      (Vec T-521/19) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia voči Sýrii - Zmrazenie finančných prostriedkov - Právna sila rozhodnutej veci - Lehota na podanie žaloby - Povinnosť odôvodnenia - Nesprávne posúdenie - Proporcionalita“)
      (2021/C 62/34)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: George Haswani (Yabroud, Sýria) (v zastúpení: G. Karouni, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. Limonet a V. Piessevaux, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Po prvé návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Rady (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ, L 141, 2016, s. 125), vykonávajúceho nariadenia Rady (EÚ) 2016/840 z 27. mája 2016, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ, L 141, 2016, s. 30), rozhodnutia Rady (SZBP) 2017/917 z 29. mája 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 139, 2017, s. 62), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2017/907 z 29. mája 2017, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ L 139, 2017, s. 15), vykonávacieho rozhodnutia Rady (SZBP) 2017/1245 z 10. júla 2017, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 178, 2017, s. 13), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2017/1241 z 10. júla 2017, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ L 178, 2017, s. 1), rozhodnutia Rady (SZBP) 2018/778 z 28. mája 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 131, 2018, s. 16), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2018/774 z 28. mája 2018, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ L 131, 2018, s. 1), rozhodnutia Rady (SZBP) 2019/806 zo 17. mája 2019, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 132, 2019, s. 36), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2019/798 zo 17. mája 2019, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ L 132, 2019, s. 1), rozhodnutia Rady (SZBP) 2020/719 z 28. mája 2020, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 168, 2020, s. 66), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2020/716 z 28. mája 2020, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ L 168, 2020, s. 1), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcu, a po druhé návrh podaný na základe článku 268 ZFEÚ na náhradu škody, ktorá bola žalobcovi v dôsledku týchto aktov údajne spôsobená

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  George Haswani je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 305, 9.9.2019.


title: Vec T-3/20: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2020 – Forbo Financial Services/EUIPO – Windmöller (Canoleum) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Canoleum – Staršia medzinárodná slovná ochranná známka MARMOLEUM – Relatívny dôvod zamietnutia – Oneskorené podanie písomného odôvodnenia odvolania – Neprípustnosť odvolania podaného na odvolací senát – Žiadosť o uvedenie do predchádzajúceho stavu – Náhla choroba advokáta zastupujúceho žalobcu – Povinnosť náležitej starostlivosti – Dôkazná hodnota čestného vyhlásenia advokáta“)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/29

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2020 – Forbo Financial Services/EUIPO – Windmöller (Canoleum)
      (Vec T-3/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Canoleum - Staršia medzinárodná slovná ochranná známka MARMOLEUM - Relatívny dôvod zamietnutia - Oneskorené podanie písomného odôvodnenia odvolania - Neprípustnosť odvolania podaného na odvolací senát - Žiadosť o uvedenie do predchádzajúceho stavu - Náhla choroba advokáta zastupujúceho žalobcu - Povinnosť náležitej starostlivosti - Dôkazná hodnota čestného vyhlásenia advokáta“)
      (2021/C 62/35)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Forbo Financial Services AG (Baar, Švajčiarsko) (v zastúpení: S. Fröhlich, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Windmöller GmbH (Augustdorf, Nemecko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 9. októbra 2019 (vec R 773/2019-2), týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Forbo Financial Services a Windmöller

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 9. októbra 2019 (vec R 773/2019-2) sa zrušuje.

                  2.

                  EUIPO je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 77, 9.3.2020.


title: Vec T-118/20: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2020 – Voco/EUIPO (Tvar balenia) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Európskej únie – Tvar balenia – Absolútny dôvod zamietnutia – Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti – Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/30

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2020 – Voco/EUIPO (Tvar balenia)
      (Vec T-118/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Európskej únie - Tvar balenia - Absolútny dôvod zamietnutia - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2021/C 62/36)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Voco GmbH (Cuxhaven, Nemecko) (v zastúpení: C. Spintig a S. Pietzcker, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: R. Cottrell a A. Söder, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 4. decembra 2019 (vec R 978/2019-5) týkajúcemu sa prihlášky trojrozmerného označuje predstavujúceho tvar balenia ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) zo 4. decembra 2019 (vec R 978/2019-5) sa zrušuje.

                  2.

                  EUIPO je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 129, 20.4.2020.


title: Vec T-146/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 18. decembra 2020 – Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland a i./Komisia („Štátna pomoc – Zrušenie napadnutého aktu – Zánik predmetu sporu – Zastavenie konania“)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/30

      Uznesenie Všeobecného súdu z 18. decembra 2020 – Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland a i./Komisia
      (Vec T-146/16) (1)

      („Štátna pomoc - Zrušenie napadnutého aktu - Zánik predmetu sporu - Zastavenie konania“)
      (2021/C 62/37)
      Jazyk konania: holandčina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Vereniging tot Behoud van Natuurmonumenten in Nederland („s-Graveland“ Holandsko) a 12 ďalších žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe uznesenia (v zastúpení: P. Kuypers a M. de Wit, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P.-J. Loewenthal a S. Noë, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcov: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. Bulterman, J. Langer a M. Noort, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ, ktorého predmetom je zrušenie rozhodnutia Komisie C(2015) 5929 z 2. septembra 2015 týkajúceho sa štátnej pomoci v súvislosti s dotovaným nadobudnutím alebo bezplatným poskytnutím prírodných oblastí (štátna pomoc SA.27301 (2015/NN) – Holandsko), ktorých zoznam je uverejnený v Úradnom vestníku Európskej únie (Ú. v. EÚ C 9, 2016, s. 1)

         Výrok

                  1.

                  Konanie o tejto žalobe sa zastavuje.

                  2.

                  Konanie o návrhu na vstup Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters a štyroch ďalších strán, ktorých mená sú uvedené v prílohe II, navrhujúcich vstup do konania ako vedľajší účastníci konania, sa zastavuje.

                  3.

                  Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

                  4.

                  Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters a štyri ďalšie strany, ktorých mená sú uvedené v prílohe II, navrhujúce vstup do konania ako vedľajší účastníci konania, znášajú trovy konania súvisiace s ich návrhom na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 191, 30.5.2016.


title: Vec T-568/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 18. decembra 2020 – Micreos Food Safety/Komisia („Žaloba o neplatnosť – Verejné zdravie – Nariadenie (ES) č. 853/2004 – Výrobok založený na fágu používaný na zníženie prítomnosti patogénnej baktérie Listeria monocytogenes v potravinách živočíšneho pôvodu pripravených na priamu konzumáciu – Zamietnutie žiadosti o schválenie Listex™ P100 ako dekontaminantu v potravinách živočíšneho pôvodu, ktoré sú pripravené na konzumáciu – Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou – Akt, ktorého účelom nie je vyvolať záväzné právne účinky – Čisto potvrdzujúci akt – Informačný akt – Neprípustnosť“)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/31

      Uznesenie Všeobecného súdu z 18. decembra 2020 – Micreos Food Safety/Komisia
      (Vec T-568/19) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Verejné zdravie - Nariadenie (ES) č. 853/2004 - Výrobok založený na fágu používaný na zníženie prítomnosti patogénnej baktérie Listeria monocytogenes v potravinách živočíšneho pôvodu pripravených na priamu konzumáciu - Zamietnutie žiadosti o schválenie Listex™ P100 ako dekontaminantu v potravinách živočíšneho pôvodu, ktoré sú pripravené na konzumáciu - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Akt, ktorého účelom nie je vyvolať záväzné právne účinky - Čisto potvrdzujúci akt - Informačný akt - Neprípustnosť“)
      (2021/C 62/38)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Micreos Food Safety BV (Wageningue, Holandsko) (v zastúpení: S. Pappas, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Eggers, W. Farrell a I. Galindo Martín, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ o neplatnosť údajných rozhodnutí Komisie zo 17. júna 2019, ktorými Komisia po prvé zamietla pôvodnú žiadosť žalobcu o schválenie Listex™ P100 ako dekontaminantu v potravinách živočíšneho pôvodu pripravených na konzumáciu, alebo prehodnotila uvedenú žiadosť, po druhé, zamietla jej alternatívnu žiadosť považovať tento výrobok za nedekontaminujúcu technologickú pomocnú látku a po tretie zakázala uvedenie uvedeného výrobku na trh v Európskej únii ako technologickej pomocnej látky pre tieto potraviny

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Micreos Food Safety BV je povinná nahradiť trovy konania vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 372, 4.11.2019.


title: Vec T-872/19: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. decembra 2020 – IM/EIB („Žaloba o neplatnosť – Inštitucionálne právo – Pozícia generálneho riaditeľa EIF – Oznámenie o voľnom pracovnom mieste – Zamietnutie kandidatúry žalobcu – Neexistencia autonómie opravných prostriedkov – Lehota na podanie žaloby – Neprípustnosť“)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/32

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. decembra 2020 – IM/EIB
      (Vec T-872/19) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Inštitucionálne právo - Pozícia generálneho riaditeľa EIF - Oznámenie o voľnom pracovnom mieste - Zamietnutie kandidatúry žalobcu - Neexistencia autonómie opravných prostriedkov - Lehota na podanie žaloby - Neprípustnosť“)
      (2021/C 62/39)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: IM (v zastúpení: D. Giabbani, avocat)

         Žalovaná: Európska investičná banka (v zastúpení: T. Gilliams, G. Faedo a M. Loizou, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Currall a B. Wägenbaur, avocats)

         Predmet veci

      Žaloba podaná na základe článku 268 ZFEÚ o náhradu škody, ktorá bola žalobcovi údajne spôsobená rozhodnutiami z 3. a 9. októbra 2019, ktorými EIB zamietla jeho kandidatúru na pozíciu generálneho riaditeľa Európskeho investičného fondu (EIF)

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  IM je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 68, 2.3.2020.


title: Vec T-37/20: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. decembra 2020 – Spojené kráľovstvo/Komisia („Žaloba o neplatnosť – EPZF a EPFRV – Lehota na podanie žaloby – Začiatok plynutia lehoty – Oznámenie a uverejnenie – Neexistencia ospravedlniteľného omylu – Omeškanie – Neprípustnosť“)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/32

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. decembra 2020 – Spojené kráľovstvo/Komisia
      (Vec T-37/20) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - EPZF a EPFRV - Lehota na podanie žaloby - Začiatok plynutia lehoty - Oznámenie a uverejnenie - Neexistencia ospravedlniteľného omylu - Omeškanie - Neprípustnosť“)
      (2021/C 62/40)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: S. Brandon, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci T. Buley, barrister)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Aquilina s A. Sauka, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na neplatnosť vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2019/1835 z 30. októbra 2019, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 279, 2019, s. 98), v rozsahu, v akom sa toto vykonávacie rozhodnutie týka niektorých výdavkov, ktoré vynaložilo Spojené kráľovstvo

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Nie je potrebné rozhodnúť o návrhoch Českej republiky a Francúzskej republiky na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

                  3.

                  Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znáša vlastné trovy konania a je povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

                  4.

                  Česká republika a Francúzska republika znášajú vlastné trovy konania týkajúce sa ich návrhov na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 95, 23.3.2020.


title: Vec T-80/20: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. decembra 2020 – IM/EIB a EIF („Žaloba o neplatnosť – Inštitucionálne právo – Pozícia generálneho riaditeľa EIF – Zamietnutie kandidatúry žalobcu – Vymenovanie iného kandidáta – Nedostatok záujmu na konaní – Neprípustnosť“)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/33

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. decembra 2020 – IM/EIB a EIF
      (Vec T-80/20) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Inštitucionálne právo - Pozícia generálneho riaditeľa EIF - Zamietnutie kandidatúry žalobcu - Vymenovanie iného kandidáta - Nedostatok záujmu na konaní - Neprípustnosť“)
      (2021/C 62/41)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: IM (v zastúpení: D. Giabbani, avocat)

         Žalovaní: Európska investičná banka (v zastúpení: T. Gilliams, G. Faedo a M. Loizou, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Currall a B. Wägenbaur, avocats), Európsky investičný fond (v zastúpení: N. Panayotopoulos a F. Dascalescu, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Currall a B. Wägenbaur, avocats)

         Predmet veci

      Žaloba podaná na základe článku 263 ZFEÚ o neplatnosť rozhodnutia EIF z 11. decembra 2019 o vymenovaní nového generálneho riaditeľa EIF

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  IM je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 103, 30.3.2020.


title: Vec T-161/20: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. decembra 2020 – Ighoga Region 10/Komisia („Štátna pomoc – Výstavba kongresového centra a hotela v Ingolstadte – Sťažnosť – Žaloba na nečinnosť – Zaujatie stanoviska majúce na následok ukončenie nečinnosti – Zastavenie konania“)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/33

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. decembra 2020 – Ighoga Region 10/Komisia
      (Vec T-161/20) (1)

      („Štátna pomoc - Výstavba kongresového centra a hotela v Ingolstadte - Sťažnosť - Žaloba na nečinnosť - Zaujatie stanoviska majúce na následok ukončenie nečinnosti - Zastavenie konania“)
      (2021/C 62/42)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Interessengemeinschaft der Hoteliers und Gastronomen Region 10 eV (Ighoga Region 10) (Ingolstadt, Nemecko) (v zastúpení: A. Bartosch, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Stromsky a K. Blanck, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 265 ZFEÚ na určenie, že Komisia sa protiprávne zdržala prijatia konečného rozhodnutia o ukončení predbežného konania o preskúmaní týkajúceho sa údajnej štátnej pomoci SA.48582 (2017/FC) poskytnutej zo strany Nemecka v prospech skupiny Maritim a spoločnosti KHI Immobilien GmbH

         Výrok

                  1.

                  Konanie sa zastavuje.

                  2.

                  Európska komisia znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Interessengemeinschaft der Hoteliers und Gastronomen Region 10 eV (Ighoga Region 10).

         (1)  Ú. v. EÚ C 175, 25.5.2020.


title: Vec T-289/20: Uznesenie Všeobecného súdu z 18. decembra 2020 – Facegym/EUIPO (FACEGYM) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie FACEGYM – Absolútny dôvod zamietnutia – Opisný charakter – Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Žaloba zjavne bez právneho základu“)

text:
               22.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 62/34

      Uznesenie Všeobecného súdu z 18. decembra 2020 – Facegym/EUIPO (FACEGYM)
      (Vec T-289/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie FACEGYM - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Žaloba zjavne bez právneho základu“)
      (2021/C 62/43)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Facegym Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. Edenborough, QC)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, J. Crespo Carrillo a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 27. februára 2020 (vec R 70/2020 5) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia FACEGYM ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Facegym Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 247, 27.7.2020.