title: Vec T-508/19: Žaloba podaná 15. júla 2019 — Mead Johnson Nutrition (Asia Pacific) a iní/Komisia

text:
               2.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/85

      Žaloba podaná 15. júla 2019 — Mead Johnson Nutrition (Asia Pacific) a iní/Komisia
      (Vec T-508/19)
      (2019/C 295/111)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Mead Johnson Nutrition (Asia Pacific) Pte Ltd (Singapur, Singapur), MJN Global Holdings BV (Amsterdam, Holandsko), Mead Johnson BV (Nijmegen, Holandsko), Mead Johnson Nutrition Co. (Chicago, Illinois, Spojené štáty) (v zastúpení: C. Quigley, QC, M. Whitehouse a P. Halford, solicitors)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie C(2018) 7848 alebo subsidiárne zrušil články 1, 2 a 5 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkýň,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby o neplatnosť článku 1 ods. 2 napadnutého rozhodnutia, ako aj článku 5 ods. 1 a článku 5 ods. 2 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom sa uplatňujú na nariadenie vymáhania od žalobkýň, žalobkyne uvádzajú šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia príslušných ustanovení zákona o dani z príjmov z roku 2010 (ďalej len „ITA 2010“).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia alebo zjavne nesprávneho posúdenia, keď klasifikovala nezdanenie licenčných poplatkov z nepodnikateľskej činnosti podľa ITA 2010 ako „výnimku“, „oslobodenie“ alebo „implicitné oslobodenie“ od gibraltárskeho systému dane z príjmu právnických osôb, čo viedlo k vzniku režimu štátnej pomoci podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ, pričom nezdanenie licenčných poplatkov z nepodnikateľskej činnosti bolo platnou voľbou v rámci daňovej a hospodárskej zvrchovanosti Gibraltáru.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia alebo zjavne nesprávneho posúdenia, keď neidentifikovala žiadne hospodárske zvýhodnenie v zmysle a v pôsobnosti článku 107 ods. 1 ZFEÚ vyplývajúce z nezdanenia licenčných poplatkov z nepodnikateľskej činnosti podľa ITA 2010.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia alebo zjavne nesprávneho posúdenia, keď nesprávne kvalifikovala nezdanenie licenčných poplatkov z nepodnikateľskej činnosti podľa ITA 2010 ako selektívnu výhodu v zmysle a v pôsobnosti článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia sa aj v prípade existencie takejto selektívnej výhody, čo žalobkyne popierajú, dopustila nesprávneho právneho posúdenia alebo zjavne nesprávneho posúdenia, keď určila, že takáto výhoda zahŕňa tiež nezdanenie licenčných poplatkov z nepodnikateľskej činnosti, ktoré (ako v prípade žalobkýň) v skutočnosti nevznikli alebo nemali pôvod na Gibraltári.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia alebo zjavne nesprávneho posúdenia, keď kvalifikovala údajnú pomoc ako novú pomoc namiesto existujúcej pomoci.

            Okrem toho na podporu svojej žaloby o neplatnosť článku 2 napadnutého rozhodnutia, ako aj článku 5 ods. 1 a článku 5 ods. 2 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom sa uplatňujú na nariadenie vymáhania od žalobkýň, žalobkyne uvádzajú štyri žalobné dôvody:

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 108 ods. 2 ZFEÚ a článku 6 rokovacieho poriadku.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že rozhodnutie o dani vystavené žalobkyniam za rok 2012 bolo v súlade s ITA 2010 a nepredstavovalo individuálnu štátnu pomoc.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia v súvislosti s významom a účinkom rozhodnutia o dani z roku 2012.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na zneužití právomoci Komisiou.


title: Vec T-509/19: Žaloba podaná 16. júla 2019 — Asolo/EUIPO — Red Bull (FLÜGEL)

text:
               2.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/86

      Žaloba podaná 16. júla 2019 — Asolo/EUIPO — Red Bull (FLÜGEL)
      (Vec T-509/19)
      (2019/C 295/112)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Asolo LTD (Limassol, Cyprus) (v zastúpení: W. Pors, lawyer)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Rakúsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie FLÜGEL — ochranná známka Európskej únie č. 637 686

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 15. mája 2019 vo veci R 201/2019-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  zamietol návrh na vyhlásenie neplatnosti;

                  —

                  uložil EUIPO a spoločnosti Red Bull povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 70 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 60 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 8 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-615/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 21. júna 2019 — Ardigo a UO/Komisia

text:
               2.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/89

      Uznesenie Všeobecného súdu z 21. júna 2019 — Ardigo a UO/Komisia
      (Vec T-615/17) (1)

      (2019/C 295/114)
      Jazyk konania: francúzština
      Predsedníčka prvej komory nariadila výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 382, 13.11.2017.


title: Vec C-393/17: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 4. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen — Belgicko) — trestné konanie proti Freddymu Lucienovi Magdalena Kirschsteinovi, Thierrymu Fransovi Adeline Kirschsteinovi (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2005/29/ES — Nekalé obchodné praktiky — Pôsobnosť — Pojem „obchodné praktiky“ — Smernica 2006/123/ES — Služby na vnútornom trhu — Trestné právo — Systémy udeľovania povolení — Vysokoškolské vzdelávanie — Diplom, ktorým sa udeľuje titul „magister“ — Zákaz udeľovať určité tituly bez akreditácie)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/3

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 4. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen — Belgicko) — trestné konanie proti Freddymu Lucienovi Magdalena Kirschsteinovi, Thierrymu Fransovi Adeline Kirschsteinovi
      (Vec C-393/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2005/29/ES - Nekalé obchodné praktiky - Pôsobnosť - Pojem „obchodné praktiky“ - Smernica 2006/123/ES - Služby na vnútornom trhu - Trestné právo - Systémy udeľovania povolení - Vysokoškolské vzdelávanie - Diplom, ktorým sa udeľuje titul „magister“ - Zákaz udeľovať určité tituly bez akreditácie)
      (2019/C 305/03)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hof van beroep te Antwerpen

         Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      Freddy Lucien Magdalena Kirschstein, Thierry Frans Adeline Kirschstein

         za účasti: Vlaamse Gemeenschap

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“), sa má vykladať v tom zmysle, že sa neuplatňuje na takú vnútroštátnu právnu úpravu, o akú ide vo veci samej, ktorá stanovuje trestnoprávnu sankciu pre osoby, ktoré bez predchádzajúcej akreditácie od príslušného orgánu udeľujú titul „magister“.

                  2.

                  Článok 1 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu v spojení s článkami 9 a 10 tejto smernice sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá stanovuje trestnoprávnu sankciu pre osoby, ktoré bez predchádzajúcej akreditácie od príslušného orgánu udeľujú titul „magister“, za predpokladu, že podmienky, ktorým podlieha priznanie akreditácie udeľovať tento titul, sú zlučiteľné s článkom 10 ods. 2 tejto smernice, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 300, 11.9.2017.


title: Vec T-476/19: Žaloba podaná 4. júla 2019 — AstraZeneca a i./Komisia

text:
               16.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/22

      Žaloba podaná 4. júla 2019 — AstraZeneca a i./Komisia
      (Vec T-476/19)
      (2019/C 312/20)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: AstraZeneca (Cambridge, Spojené kráľovstvo), AstraZeneca Treasury Ltd (Cambridge) a AstraZeneca Intermediate Holdings Ltd (Cambridge) (v zastúpení: J. Lesar, solicitor a K. Beal, QC)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie C(2019) 2526 final z 2. apríla 2019 o štátnej pomoci SA.44896, ktorú implementovalo Spojené kráľovstvo v súvislosti pravidlami CFC Group Financing Exemption (pre oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností pre kontrolované zahraničné spoločnosti),

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú deväť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia nesprávne uplatnila článok 107 ods. 1 ZFEÚ a/alebo sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia alebo hodnotenia pri výbere referenčného rámca pre analýzu daňového režimu. Komisia mala referenčný rámec považovať za daňový režim právnických osôb Spojeného kráľovstva, nielen za režim kontrolovaných zahraničných spoločností (CFC).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia pri uplatnení článku 107 ods. 1 ZFEÚ a/alebo sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia alebo hodnotenia, keď nesprávne pristúpila k analýze režimu CFC. Komisia v odôvodneniach 124 až 126 napadnutého rozhodnutia nesprávne považovala ustanovenia kapitoly 9 časti 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákona Spojeného kráľovstva o daniach z roku 2010 (medzinárodné a iné ustanovenia)] za výnimku zo všeobecnej daňovej povinnosti uvedenú v kapitole 5.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia pri uplatnení článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keď v odôvodneniach 127 až 151 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že kritérium selektívnosti sa dodržalo v tom, že so skutkovo a právne podobnými situáciami v týchto spoločnostiach sa nakladalo rozdielne.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že 75 % oslobodenie od dane podľa ods. 3711D Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 je odôvodnené povahou a celkovou štruktúrou daňového systému.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že uloženie daňovej povinnosti na CFC v súlade s oslobodením podľa kapitoly 9 časti 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 ako schéma porušuje slobodu žalobkýň usadiť sa v rozpore s článkom 49 ZFEÚ.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že došlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu alebo hodnoteniu týkajúcemu sa 75 % oslobodenia a fixného pomeru.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Komisie nie je v súlade so všeobecnou zásadou práva Únie týkajúcou sa zákazu diskriminácie alebo rovnosti.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď analogicky uplatnila ustanovenia smernice Rady (EÚ) 2016/1164 (1) alebo sa ich bezdôvodne pridržiavala, hoci sa táto smernica neuplatňovala ratione temporis.

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia pri uplatnení článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keď v odôvodnení 176 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že existuje skupina príjemcov (vrátane žalobkýň) a že žalobkyniam sa poskytla pomoc, ktorá sa musí spätne vymáhať podľa článku 2 ods. 1 napadnutého rozhodnutia.

         (1)  Smernica Rady (EÚ) 2016/1164 z 12. júla 2016, ktorou sa stanovujú pravidlá proti praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam, ktoré majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu (Ú. v. EÚ L 193, 2016, s. 1).


title: Vec T-484/19: Žaloba podaná 4. júla 2019 — Pearson Loan Finance a i./Komisia

text:
               16.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/27

      Žaloba podaná 4. júla 2019 — Pearson Loan Finance a i./Komisia
      (Vec T-484/19)
      (2019/C 312/23)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Pearson Loan Finance Unlimited (Londýn, Spojené kráľovstvo), Pearson Overseas Holdings Ltd (Londýn) a Pearson International Finance Ltd (Londýn) (v zastúpení: A. von Bonin a O. Brouwer, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie C(2019) 2526 final z 2. apríla 2019 o štátnej pomoci SA.44896, ktorú implementovalo Spojené kráľovstvo v súvislosti pravidlami CFC Group Financing Exemption (pre oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností pre kontrolované zahraničné spoločnosti),

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnych právnych posúdeniach, zjavne nesprávnych posúdeniach a porušení povinnosti odôvodnenia pri identifikácii referenčného systému v napadnutom rozhodnutí.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na nesprávnych právnych posúdeniach, zjavne nesprávnych posúdeniach a porušení povinnosti odôvodnenia v súvislosti s charakteristikou oslobodenia od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností v napadnutom rozhodnutí ako výnimky z riadneho fungovania referenčného systému.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnych právnych posúdeniach a zjavne nesprávnych posúdeniach v súvislosti s konštatovaním v napadnutom rozhodnutí týkajúcim sa toho, že oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností diskriminuje niektoré hospodárske subjekty.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na nesprávnych právnych posúdeniach a zjavne nesprávnych posúdeniach v napadnutom rozhodnutí, kde sa konštatuje, že oslobodenie od dane z príjmov z financovania skupinových spoločností nie je odôvodnené povahou a celkovou štruktúrou referenčného systému.


title: Vec T-571/19: Žaloba podaná 16. augusta 2019 — Muratbey Gida/EUIPO (syr korbáčovitého tvaru)

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/75

      Žaloba podaná 16. augusta 2019 — Muratbey Gida/EUIPO (syr korbáčovitého tvaru)
      (Vec T-571/19)
      (2019/C 328/83)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Muratbey Gida Sanayi Ve Ticaret AȘ (Istanbul, Turecko) (v zastúpení: M. Schork, Rechtsanwältin)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: trojrozmerná ochranná známka Európskej únie v čiernej a bielej farbe (syr korbáčovitého tvaru) — prihláška č. 17 912 280

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 13. júna 2019 vo veci R 107/2019-4.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec C-603/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Špecializovaný trestný súd (Slovensko) 9. augusta 2019 – Úrad špeciálnej prokuratúry Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky v. TG, UF

text:
               14.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 348/11

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Špecializovaný trestný súd (Slovensko) 9. augusta 2019 – Úrad špeciálnej prokuratúry Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky v. TG, UF
      (Vec C-603/19)
      (2019/C 348/12)
      Jazyk konania: slovenčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Špecializovaný trestný súd

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Úrad špeciálnej prokuratúry Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky

         Žalovaní: TG, UF

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2012/29/EÚ (1) zo dňa 25. októbra 2012, ktorou sa stanovujú minimálne normy v oblasti práv, podpory a ochrany obetí trestných činov v rozsahu práv (najmä právo na aktívnu účasť poškodeného v trestnom konaní a právo na náhradu škody v trestnom konaní), ktoré zo svojej povahy nepatria iba fyzickej osobe ako cítiacej bytosti, aplikovateľná aj na právnické osoby a štát resp. štátne orgány, ak im vnútroštátne právne predpisy priznávajú postavenie poškodeného v trestnom konaní?

                  2.

                  Je v súlade s čl. 17 a čl. 47 Charty základných práv Európskej únie, čl. 325 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a čl. 38 ods. 1 písmeno h) Nariadenia Rady (ES) č. 1260/1999 (2) zo dňa 21. júna 1999 v spojení s Nariadením Komisie (ES) č. 1681/94 (3) zo dňa 11. júla 1994, taká právna úprava a rozhodovacia prax (4), podľa ktorej si štát nemôže v trestnom konaní uplatňovať náhradu škody spôsobenej mu podvodným konaním obvineného, ktoré má za následok spreneveru prostriedkov z rozpočtu Európskej Únie a kedy podľa §256 odsek 3 Trestného poriadku, nemôže ani podať opravný prostriedok proti uzneseniu, ktorým súd rozhodne, že štát alebo príslušný štátny orgán sa ako poškodený s nárokom na náhradu škody na hlavné pojednávanie nepripúšťa a nemá k dispozícii ani iný typ konania, v ktorom by sa mohol voči obvinenému domáhať svojho nároku, v dôsledku čoho ani nemožno zaistiť jeho nárok na náhradu škody na majetku a majetkových právach obvineného podľa §50 Trestného poriadku a nárok sa tak stáva de facto nevymožiteľným?

                  3.

                  Má sa pojem „ten istý podnik“ podľa § čl. 2 Nariadenia Rady (ES) č. 994/98 (5) zo dňa 07. mája 1998 v spojení s čl. 2 ods. 2 Nariadenia Komisie (ES) č. 69/2001 (6) zo dňa 12. januára 2001 vykladať len formálne v tom zmysle, že rozhodujúcim kritériom je, či sa podľa vnútroštátneho právneho poriadku jedná len o subjekty so samostatnou právnou subjektivitou, a teda štátnu pomoc do výšky 100 000,- EUR možno poskytnúť každej takejto spoločnosti, alebo je rozhodujúci faktický spôsob fungovania a riadenia týchto spoločností vzájomne prepojených tými istými osobami, akoby išlo o systém pobočiek riadených z jednej centrálnej spoločnosti, hoci podľa vnútroštátnej právnej úpravy majú tieto spoločnosti samostatnú právnu subjektivitu, a takéto spoločnosti treba považovať za „ten istý podnik“ a poskytnúť mu štátnu pomoc ako celku do výšky 100 000,- EUR len raz?

                  4.

                  Má sa pod pojmom „škoda“ na účely Dohovoru o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (7) zo dňa 26. júla 1995 rozumieť len tá časť neoprávnene získaných finančných prostriedkov, ktorá priamo súvisí s podvodným konaním alebo aj skutočne realizované a pravdivo dokladované náklady a použitie príspevku, ak z dokazovania vyplynie, že ich vynaloženie bolo nevyhnutné na účely zamaskovania podvodného konania, oddialenia odhalenia podvodného konania a získania celého objemu priznanej štátnej pomoci?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/29/EÚ z 25. októbra 2012, ktorou sa stanovujú minimálne normy v oblasti práv, podpory a ochrany obetí trestných činov a ktorou sa nahrádza rámcové rozhodnutie Rady 2001/220/SVV, Ú. v. EÚ 2012, L 315, s. 57.

         (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1260/1999 z 21. júna 1999 o všeobecných ustanoveniach o štrukturálnych fondoch, Ú. v. ES 1999, L 161, s. 1, Mim. vyd. 14/001, s. 31.

         (3)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1681/94 z 11. júla 1994 o nezrovnalostiach a získavaní neoprávnene vyplatených čiastok späť v súvislosti s financovaním štrukturálnych politík a o organizácii informačného systému v tejto oblasti, Ú. v. ES 1994, L 178, s. 43, Mim. vyd. 14/001, s. 23.

         (4)  Stanovisko trestnoprávneho kolégia Najvyššieho súdu Slovenskej republiky zo dňa 29. novembra 2017.

         (5)  Nariadenie Rady (ES) č. 994/98 zo 7. mája 1998 o uplatňovaní článkov 92 a 93 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva na určité kategórie horizontálnej štátnej pomoci, Ú. v. ES 1998, L 142, s. 1, Mim. vyd. 08/001, s. 312.

         (6)  Nariadenie Komisie (ES) č. 69/2001 z 12. januára 2001 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy ES pri pomoci de minimis, Ú. v. ES 2001, L 10, s. 30, Mim. vyd. 08/002, s. 138.

         (7)  Dohovor vypracovaný na základe článku K.3 Zmluvy o Európskej únii o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev, Ú. v. ES 1995, C 316, p. 49.


title: Vec T-66/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. septembra 2019 – BQ/Súdny dvor Európskej únie („Verejné zákazky na služby – Verejné obstarávanie – Verejné obstarávanie Súdnym dvorom Európskej únie – Externí prekladatelia – Výberové konanie – Zamietnutie ponuky uchádzača – Povinnosť odôvodnenia – Zjavne nesprávne posúdenie“)

text:
               11.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/61

      Rozsudok Všeobecného súdu z 10. septembra 2019 – BQ/Súdny dvor Európskej únie
      (Vec T-66/18) (1)

      („Verejné zákazky na služby - Verejné obstarávanie - Verejné obstarávanie Súdnym dvorom Európskej únie - Externí prekladatelia - Výberové konanie - Zamietnutie ponuky uchádzača - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie“)
      (2019/C 383/69)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: BQ (v zastúpení: E. Kleani, advokátka)

         Žalovaný: Súdny dvor Európskej únie (v zastúpení: J. Inghelram, Á. Almendros Manzano a V. Hanley-Emilsson, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Súdneho dvora Európskej únie z 23. novembra 2017, ktorým sa zamieta ponuka žalobkyne na účely uzavretia rámcovej zmluvy na preklad právnych textov z nemčiny do gréčtiny

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  BQ je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 134, 16.4.2018.


title: Vec T-472/19 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 19. augusta 2019 – BASF/Komisia („Konanie o nariadení predbežného opatrenia – Liek – Povolenie na uvedenie na trh – Etylestery omega-3-kyselín – Neexistencia naliehavosti“)

text:
               11.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/61

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 19. augusta 2019 – BASF/Komisia
      (Vec T-472/19 R)
      („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Liek - Povolenie na uvedenie na trh - Etylestery omega-3-kyselín - Neexistencia naliehavosti“)
      (2019/C 383/70)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: BASF AS (Oslo, Nórsko) (v zastúpení: E. Wright, A. Rusanov a H. Boland, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Haasbeek a A. Sipos, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na nariadenie predbežného opatrenia na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ spočívajúci v odklade vykonateľnosti vykonávacieho rozhodnutia Komisie zo 6. júna 2019 týkajúceho sa, v rámci článku 31 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES, povolení uvedenia na trh humánnych liekov obsahujúcich „etylestery omega-3 kyselín“ na perorálne podanie v rámci sekundárnej prevencie po infarkte myokardu [C(2019)4336 final]

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-599/19: Žaloba podaná 5. septembra 2019 – EM/Parlament

text:
               11.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/63

      Žaloba podaná 5. septembra 2019 – EM/Parlament
      (Vec T-599/19)
      (2019/C 383/72)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: EM (v zastúpení: M. Casado García-Hirschfeld, advokátka)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú,

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie z 31. októbra 2018, ktoré bolo potvrdené rozhodnutím o zamietnutí sťažnosti žalobcu z 24. mája 2019,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť majetkovú ujmy vo výške 165 000 eur, ako aj nemajetkovú ujmu v odhadovanej výške 50 000 eur,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článkov 1 a 31 Charty základných práv, porušení článku 12 a článku 12a ods. 3 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie, porušení povinnosti asistencie a zneužití právomoci.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti riadnej správy vecí verejných, porušení povinnosti starostlivosti a existencii zjavne nesprávneho posúdenia.


title: Vec T-603/19: Žaloba podaná 9. septembra 2019 – Helsingin Bussiliikenne/Komisia

text:
               11.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/64

      Žaloba podaná 9. septembra 2019 – Helsingin Bussiliikenne/Komisia
      (Vec T-603/19)
      (2019/C 383/73)
      Jazyk konania: fínčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Helsingin Bussiliikenne Oy (Helsinki, Fínsko) (v zastúpení: O. Hyvönen a N. Rosenlund, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  v celom rozsahu alebo čiastočne zrušil rozhodnutie Komisie z 28. júna 2019 týkajúce sa údajnej štátnej pomoci SA.33846 (2015/C) (ex 2011/CP),

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť všetky trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni, zvýšené o zákonné úroky.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza nasledujúcich päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia porušila článok 108 ods. 2 ZFEÚ a článok 6 ods. 1 nariadenia 2015/1589, a že počas postupu preskúmania sa dopustila závažného procesného pochybenia a porušila práva žalobkyne.

                              —

                              Žalobkyni mala byť predtým, ako bolo prijaté napadnuté rozhodnutie, priznaná možnosť byť vypočutá a mala byť vyzvaná, aby počas formálneho zisťovania predložila svoje pripomienky, pretože napadnuté rozhodnutie ju označuje za príjemcu pomoci a priamo sa je týka.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení zo strany Komisie.

                              —

                              Komisia vec dostatočne neprešetrila a teda svoje rozhodnutie prijala na základe nedostatočných a chybných informácií.

                              —

                              Nesprávne posúdenie zo strany Komisie sa týka prinajmenšom toho, či prevod činnosti bol v súlade s podmienkami trhu, ako aj toho, aký bol jeho cieľ a hospodárska logika.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že odôvodnenie napadnutého rozhodnutia nespĺňa požiadavky článku 296 ZFEÚ a súvisiacej judikatúry.

                              —

                              Táto výhrada sa týka najmä odôvodnenia týkajúceho sa otázky súladu ceny, za ktorú bola prevedená činnosť HelB, s trhovými podmienkami.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore so všeobecnými zásadami práva Únie, najmä so zásadou legitímnej dôvery a zásadou proporcionality.

                              —

                              Žalobkyňa sa mohla legitímne domnievať, na jednej strane, že preskúmanie uskutočnené Komisiou sa bude týkať len opatrení a osôb uvedených v rozhodnutí o začatí formálneho preskúmania, a na druhej strane, že ak by sa preskúmanie rozšírilo na predaj činnosti alebo na ňu samu, Komisia by v dôsledku toho rozšírila rozhodnutie týkajúce sa formálneho preskúmania a vypočula ju.

                              —

                              Povinnosť vrátenia pomoci je, pokiaľ ide o pôvodného príjemcu, v každom prípade potrebné považovať za v rozpore so zásadou proporcionality vzhľadom na to, že prevyšuje cenu, ktorá bola skutočne zaplatená za nákup činnosti, a pokiaľ ide o žalobkyňu, prekračuje rozdiel medzi predajnou cenou, ktorá bola údajne podhodnotená, a trhovou hodnotou.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie vychádza zo zjavne nesprávneho uplatnenia článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

                              —

                              Opatrenia uvedené v rozhodnutí Komisie neobsahovali žiadnu zakázanú štátnu pomoc.

                              —

                              Žiadne z opatrení, ktoré Komisia označila za zakázanú štátnu pomoc, sa nevzťahovalo na žalobkyňu.


title: Vec T-605/19: Žaloba podaná 9. septembra 2019 – EP/Komisia

text:
               11.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/65

      Žaloba podaná 9. septembra 2019 – EP/Komisia
      (Vec T-605/19)
      (2019/C 383/74)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: EP (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie o nepovýšení žalobcu do platovej triedy AD 9 v rámci povyšovania v roku 2018,

                  —

                  zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nedostatočnom odôvodnení poskytnutom v zamietavej odpovedi na sťažnosť, osobitne s ohľadom na skutočnosť, že spoločný výbor pre povýšenia odporučil žalobcu povýšiť.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 45 Služobného poriadku úradníkov Európskej Únie (ďalej len „Služobný poriadok“), ktorého sa menovací orgán dopustil, keď nepristúpil k vykonaniu účinného porovnávacieho hodnotenia zásluh všetkých úradníkov prichádzajúcich do úvahy na povýšenie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnych posúdeniach, ktorými je v každom prípade napadnuté rozhodnutie zaťažené na základe jeho dostupného odôvodnenia.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 24b Služobného poriadku a článku 1 šiesteho odseku prílohy II Služobného poriadku, ku ktorému došlo tým, že žalobcovi bola uložená sankcia z dôvodu úloh, ktoré vykonáva v rámci zastupovania zamestnancov.


title: Vec T-627/19: Žaloba podaná 20. septembra 2019 – Shindler a i./Komisia

text:
               11.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/66

      Žaloba podaná 20. septembra 2019 – Shindler a i./Komisia
      (Vec T-627/19)
      (2019/C 383/75)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Harry Shindler (Porto d’Ascoli, Taliansko) a päť ďalších žalobcov (v zastúpení: J. Fouchet, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil explicitné rozhodnutie Európskej komisie z 13. septembra 2019, ktorým sa neuznáva, že by došlo k nečinnosti,

                  —

                  rozhodol, že Európska komisia, neprijala v rozpore s právom:

                              —

                              rozhodnutie o zachovaní občianstva Európskej únie pre britských žalobcov, ktorí vedú súkromný a pracovný život v iných štátoch Európskej únie a ktorí nemali právo hlasovať v súvislosti s rozhodnutím štátu ich pôvodu z Európskej únie z toho dôvodu, že využili svoju slobodu pohybu (15 year-rule), a to bez ohľadu na to, či bude alebo nebude uzavretá dohoda o vystúpení Spojeného kráľovstva z Európskej únie,

                              —

                              záväzné rozhodnutie uplatňované jednotne vo všetkých 27 ostatných členských štátoch Únie, v ktorých žijú aj britskí občania, ktoré obsahuje rôzne opatrenia súvisiace so vstupom, pobytom, sociálnymi právami a profesijnou činnosťou v prípade, že nebude uzavretá dohoda o vystúpení Spojeného kráľovstva z Európskej únie,

            a v dôsledku toho:

                  —

                  zohľadnil túto nečinnosť a

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť, aby každému žalobcovi zaplatila sumu 1 500 eur z titulu ich nákladov na obranu.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení práv, ktoré žalobcom vyplývajú z ich občianstva Európskej únie, a to tak v prípade uzavretia, ako aj neuzavretia dohody o vystúpení. V rámci tohto dôvodu žalobcovia konkrétne uvádzajú:

                              —

                              skutočnosť, že európske zmluvy neuznávajú stratu občianstva Európskej únie v prípade vystúpenia niektorého členského štátu z Únie, a teda porušenie zásady právnej istoty,

                              —

                              porušenie zásady proporcionality,

                              —

                              porušenie práva na súkromný a rodinný život.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na protiprávnej nečinnosti Komisie, ktorá neprijala záväzná opatrenia, ale len odporúčania.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady kontradiktórnosti, slobody pohybu a zásady rovnosti hlasovacieho práva v súvislosti s britským pravidlom „15-year rule“. Žalobcovia v tejto súvislosti usudzujú, že toto pravidlo 15 rokov predstavuje vnútroštátnu právnu normu, ktorá znevýhodňuje niektorých štátnych príslušníkov jedného členského štátu, len preto, že využili svoje právo pobytu a pohybu v inom členskom štáte, a že tento stav predstavuje obmedzenie slobôd uznaných v článku 21 ods. 1 ZFEÚ.


title: Vec T-628/19: Žaloba podaná 20. septembra 2019 – Teva/Komisia a EMA

text:
               11.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/67

      Žaloba podaná 20. septembra 2019 – Teva/Komisia a EMA
      (Vec T-628/19)
      (2019/C 383/76)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Teva BV (Haarlem, Holandsko) (v zastúpení: T. de la Mare, QC, R. Mehta, barrister a G. Morgan, solicitor)

         Žalované: Európska komisia a Európska agentúra pre lieky

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie C(2019)5393 fnal z 11. júla 2019 o zamietnutí povolenia na uvedenie na trh podľa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 (1) pre „Cabazitaxel Teva – cabazitaxel“ (ďalej len „rozhodnutie“) v rozsahu v akom sa uplatňuje na žalobkyňu a,

                  —

                  uložil žalovaným nahradiť žalobkyni trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia neuplatnila správne koncept „globálneho povolenia na uvedenie na trh“ v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník Spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, 2001, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69) a konkrétne koncept „generického“ lieku v zmysle jej článku 10 ods. 2 písm. b).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia a EMA porušili zásadu procesnej spravodlivosti a právo žalobkyne na riadnu správu vecí verejných, najmä prenesením dôkazného bremena na žiadateľov povolení na uvedenie na trh pre generické lieky v rozpore s požiadavkami právnej úpravy EÚ v tejto oblasti.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že týmto postupom Komisia tiež porušila zásadu rovnakého zaobchádzania tým, že so žalobkyňou sa zaobchádzalo odlišne od držiteľa povolenia na uvedenie na trh pre liek Jevtana®/docetaxel.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy Únie pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky (Ú. v. EÚ L 136, 2004, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 229)


title: Vec T-630/19: Žaloba podaná 20. septembra 2019 – AH/Eurofound

text:
               11.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/68

      Žaloba podaná 20. septembra 2019 – AH/Eurofound
      (Vec T-630/19)
      (2019/C 383/77)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: AH (v zastúpení: N. de Montigny, avocate)

         Žalovaná: Európska nadácia pre zlepšovanie životných a pracovných podmienok

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 9. novembra 2018 o zastavení administratívneho vyšetrovania AI-2018/01, ktoré sa začalo na základe sťažnosti žalobcu podanej proti jeho nadriadeným,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť zaplatiť náhradu škody za utrpenú morálnu ujmu, vyčíslenú na 30 000 eur,

                  —

                  uložil protistrane povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza osem žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení zásady riadnej správy vecí verejných, pretože administratíva sa pri spracovaní sťažnosti správala zastrašujúco, obviňujúco a nekonala ani formálne ani obsahovo primerane.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení tabuliek, ktoré upravujú právomoc orgánu oprávneného uzatvárať pracovné zmluvy. Žalobca predovšetkým tvrdí, že jeho sťažnosť spracovala advokátska kancelária a teda nie orgán, ktorý je na to oprávnený. Žalobca tvrdí, že prenesenie tejto právomoci na externého právneho poradcu zabránilo uplatneniu jeho práva na podanie sťažnosti, ktorá bude spracovaná v rámci prijatia a napadnutia správnych rozhodnutí, čo porušuje zásady právnej istoty a transparentnosti.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že o jeho žiadosti o pomoc sa nerozhodlo. V tejto súvislosti žalobca tvrdí, že rozhodnutie spôsobujúce ujmu sa obmedzilo na zamietnutie jeho sťažnosti o obťažovaní a na zastavenie vyšetrovania.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na nedostatočnom odôvodnení napadnutého rozhodnutia.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na konflikte záujmov, nedostatku nezávislosti, neutrality a objektívnosti vyšetrovateľov, ako aj inštitúcie pri výkone administratívneho vyšetrovania a spracovania žiadosti a sťažnosti žalobcu.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení článkov 24 a 12a Služobného poriadku úradníkov Európskej únie, pretože žalovaná sa po prijatí sťažnosti žalobcu správala voči nemu nepriateľsky, čo je nezlučiteľné s povinnosťou starostlivosti a pomoci administratívy.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na porušení práva byť riadne vypočutý, keďže žalovaná žalobcovi neumožnila, aby bol účinne vypočutý s výnimkou ním namietaného obťažovania.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení, ktorého sa dopostila žalobkyňa pri posúdení sťažnosti žalobcu.


title: Vec T-631/19: Žaloba podaná 21. septembra 2019 – BNetzA/ACER

text:
               11.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/69

      Žaloba podaná 21. septembra 2019 – BNetzA/ACER
      (Vec T-631/19)
      (2019/C 383/78)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (BNetzA) (v zastúpení: H. Haller, T. Heitling, L. Reiser, N. Gremminger a V. Vacha, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Agentúra pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ACER)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil nižšie uvedené ustanovenia rozhodnutia žalovanej č. 2/2019 z 21. februára 2019 a v tejto súvislosti vydané rozhodnutie odvolacieho senátu žalovanej č. A-003-2019 z 11. júla 2019:

                              i)

                              článok 5 ods. 5 až 9 prílohy I;

                              ii)

                              článok 10 ods. 4 druhá časť vety a ods. 5 prílohy I;

                              iii)

                              článok 16 ods. 2 druhá veta a ods. 3 písm. d) bod vii) prílohy I;

                              iv)

                              článok 5 ods. 5 až 9 prílohy II;

                              v)

                              článok 17 ods. 3 písm. d) bod vii) prílohy II;

                              vi)

                              všetky ustanovenia príloh I a II, ktoré výslovne odkazujú na ustanovenia uvedené v bodoch i) až v) vyššie;

                  —

                  podporne zrušil rozhodnutie žalovanej č. 2/2019 z 21. februára 2019 v celom rozsahu a v tejto súvislosti vydané rozhodnutie odvolacieho senátu žalovanej č. A-003-2019 z 11. júla 2019;

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza nasledujúce žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na formálnej protiprávnosti napadnutého rozhodnutia
                  Rozhodnutie agentúry ACER je z formálneho hľadiska protiprávne, pretože agentúra ACER vydaním napadnutého rozhodnutia prekročila medze svojej právomoci.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/943 (1)

                              —

                              Agentúra ACER nie je oprávnená stanoviť mechanizmus umožňujúci vylučovať vnútorné sieťové prvky z výpočtu kapacity v rámci predbežného výberu.

                              —

                              Agentúra ACER svojím rozhodnutím i) určila kritické sieťové prvky, ii) stanovila nerovnaké uplatnenie hodnoty PTDF na vnútorné sieťové prvky a na medzioblastné sieťové prvky a iii) zaviedla kritérium účinnosti pre vnútorné sieťové prvky. Je to v rozpore s článkom 16 ods. 4 a 8 nariadenia (EÚ) 2019/943.

                              —

                              Agentúra ACER v napadnutom rozhodnutí stanovila, že konfigurácia ponukových oblastí má byť preverovaná podľa určitej metódy a v rámci určitých lehôt. Je to v rozpore s nariadením (EÚ) 2019/943.

                              —

                              Prevádzkovatelia prenosových sústav sú de facto nútení zabezpečiť na svojich vnútorných sieťových prvkoch 100 % minimálnej obchodnej kapacity a viac pre cezhraničný obchod. Je to v rozpore s nariadením (EÚ) 2019/943.

                              —

                              Agentúra ACER zamýšľa vylúčiť dlhodobo z výpočtu kapacity vnútorné vedenie s hodnotou PTDF menšou než 10 %. Je to v rozpore s nariadením (EÚ) 2019/943.

                              —

                              Zavedením kritéria účinnosti sa obchádza prechodné ustanovenie článku 15 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2019/943.

                              —

                              Rozhodnutie ACER je v rozpore s článkom 14 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2019/943, pretože nezohľadňuje nové investície do sieťovej infraštruktúry.

                              —

                              Agentúra ACER požaduje ďalekosiahle zavádzanie nápravných opatrení. Je to v rozpore s ustanoveniami nariadenia (EÚ) 2019/943.

                              —

                              Agentúra ACER obchádza ustanovenia nariadenia (EÚ) 2019/943 o novej konfigurácii ponukových oblastí.

                              —

                              Agentúra ACER si prisvojuje právomoc k reorganizácii ponukových oblastí, čím porušuje článok 14 ods. 3, 6 až 8 a článok 15 ods. 5 a 7 nariadenia (EÚ) 2019/943.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení nariadenia Komisie (EÚ) 2015/1222 (2)

                              —

                              Kritérium účinnosti zavedené agentúrou ACER núti členské štáty de facto k rekonfigurácii ich ponukových oblastí. Je to v rozpore s ustanoveniami nariadenia (EÚ) 2015/1222.

                              —

                              Agentúra ACER požaduje ďalekosiahle zavádzanie nápravných opatrení. Je to v rozpore s ustanoveniami nariadenia (EÚ) 2015/1222.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality
                  Rozhodnutie ACER je neprimerané, pretože nie je vhodné k dosiahnutiu cieľov nariadenia (EÚ) 2015/1222.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady zákazu diskriminácie
                  Určenie kritických sieťových prvkov a predčasné zavedenie nápravných opatrení na vyriešenie kruhových tokov vedie k nepriamej diskriminácii na základe štátnej príslušnosti.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/943 z 5. júna 2019 o vnútornom trhu s elektrinou (Ú. v. EÚ L 158, 2019, s. 54).

         (2)  Nariadenie Komisie (EÚ) 2015/1222 z 24. júla 2015, ktorým sa stanovuje usmernenie pre prideľovanie kapacity a riadenie preťaženia (Ú. v. EÚ L 197, 2015, s. 24).


title: Vec T-633/19: Žaloba podaná 24. septembra 2019 – Essential Export/EUIPO – Shenzhen Liouyi International Trading (TOTU)

text:
               11.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/71

      Žaloba podaná 24. septembra 2019 – Essential Export/EUIPO – Shenzhen Liouyi International Trading (TOTU)
      (Vec T-633/19)
      (2019/C 383/79)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Essential Export SA (San José, Kostarika) (v zastúpení: A. Tarí Lázaro, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Shenzhen Liouyi International Trading Co. Ltd (Shenzhen, Čína)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie TOTU v červenej a čiernej farbe – prihláška č. 16 736 712

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 22. júla 2019 vo veci R 362/2019-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  priznal žalobkyni náhradu trov konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-635/19: Žaloba podaná 25. septembra 2019 – Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro a i./Komisia

text:
               11.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/72

      Žaloba podaná 25. septembra 2019 – Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro a i./Komisia
      (Vec T-635/19)
      (2019/C 383/80)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Fondazione Cassa di Risparmio di Pesaro (Pesaro, Taliansko), Montani Antaldi Srl (Pesaro), Fondazione Cassa di Risparmio di Fano (Fano, Taliansko), Fondazione Cassa di Risparmio di Jesi (Jesi, Taliansko), Fondazione Cassa di Risparmio della Provincia di Macerata (Macerata, Taliansko) (v zastúpení: A. Sandulli a B. Cimino, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  konštatoval a vyhlásil mimozmluvnú zodpovednosť Európskej komisie za to, že pomocou nezákonných pokynov uložených talianskym vnútroštátnym orgánom zabránila rekapitalizácii banky Banca delle Marche zo strany Fondo Interbancario italiano per Tutela dei Depositi (taliansky medzibankový fond na ochranu vkladov, FITD),

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť škodu spôsobenú žalobcom, vo výške určenej podľa kritérií uvedených v žalobe alebo iným spôsobom považovaným za spravodlivý,

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na prípustnosti návrhu na náhradu škody.

                              —

                              Žalobcovia tvrdia, že údajnú škodu možno pripísať európskej inštitúcii, aj keď opatrenia na riešenie problémov Banca [delle] Marche boli formálne prijaté vnútroštátnym orgánom. Banca d’Italia (talianska centrálna banka) v tejto súvislosti v skutočnosti vôbec neuplatnila diskrečnú právomoc, ale konala na základe presných pokynov vydaných Európskou komisiou. Okrem toho z dôvodu spôsobu, akým Komisia vykonávala svoju vlastnú právomoc, boli žalobcovia zbavení možnosti podať riadnu žalobu o neplatnosť pred Všeobecným súdom, a preto je žaloba o náhradu škody jedinou procesne možnou cestou.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na existencii závažného alebo zjavného porušenia európskeho práva.

                              —

                              V tejto súvislosti tvrdia, že Európska komisia zabránila rekapitalizácii Banca [delle] Marche prostredníctvom FITD na základe predpokladu, že takýto zásah by predstavoval štátnu pomoc. Medzibankový fond je však súkromnoprávnym subjektom, ktorý využíva súkromné zdroje a nepodlieha kontrole žiadneho orgánu verejnej moci, ako to nedávno konštatoval Všeobecný súd vo veci Tercas/Komisia (spojené veci T-98/16, T-196/16 a T-198/16). Išlo teda o úplne zákonný spôsob záchrany podľa trhových pravidiel. Porušenie sa ukazuje ako závažné a zjavné z hľadiska jasného regulačného rámca v tejto oblasti, ustálenej judikatúry európskych súdov a neexistencie diskrečnej právomoci Európskej komisie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na existencii škody.

                              —

                              V tejto súvislosti tvrdia, že zistené konanie Európskej komisie bolo skutočnou a jedinou príčinou škody, ktorá vznikla žalobcom. Z procesných dokumentov totiž vyplýva, že: i) talianske orgány sa snažili o akékoľvek možné alternatívne riešenie situácie Banca delle Marche, ale bolo to znemožnené odporom Európskej komisie; ii) tieto alternatívne riešenia by výrazne obmedzili škodlivé účinky na akcionárov a držiteľov dlhopisov.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na vyčíslení škody.

                              —

                              V tejto súvislosti tvrdia, že škoda je vyčíslená vzhľadom na zostatkovú hodnotu, ktorá by zostala podriadeným dlhopisom a akciám Banca [delle] Marche vo vlastníctve žalobcov, ak by sa namiesto prijatého riešenia uskutočnila rekapitalizácia banky zo strany FITD.


title: Vec T-639/19: Žaloba podaná 25. septembra 2019 – Sánchez Romero Carvajal Jabugo/EUIPO – Embutidos Monells (5Ms MMMMM)

text:
               11.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/73

      Žaloba podaná 25. septembra 2019 – Sánchez Romero Carvajal Jabugo/EUIPO – Embutidos Monells (5Ms MMMMM)
      (Vec T-639/19)
      (2019/C 383/81)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sánchez Romero Carvajal Jabugo, SAU (El Puerto de Santa María, Španielsko) (v zastúpení: J.M. Iglesias Monravá, abogado)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Embutidos Monells, SA (San Miguel de Balenya, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie 5Ms MMMMM – prihláška č. 16 338 998

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 24. júla 2019 veci R 1728/2018-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  v dôsledku toho zamietol prihlášku obrazovej ochrannej známky Európskej únie č. 16338998 5Ms MMMMM pre triedu 29

                  —

                  uložil každému, kto vyjadrí nesúhlas s touto žalobou, povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

      Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: spojené veci T-129/07 a T-130/07: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. septembra 2019 – Írsko a Aughinish Alumina/Komisia („Štátna pomoc – Smernica 2003/96/ES – Spotrebné dane z minerálnych olejov – Minerálne oleje používané ako palivo pri výrobe oxidu hlinitého – Oslobodenie od spotrebnej dane – Selektívna povaha opatrenia – Pokyny Spoločenstva k štátnej pomoci na ochranu životného prostredia 2001“)

text:
               25.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/38

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. septembra 2019 – Írsko a Aughinish Alumina/Komisia
      (spojené veci T-129/07 a T-130/07) (1)

      („Štátna pomoc - Smernica 2003/96/ES - Spotrebné dane z minerálnych olejov - Minerálne oleje používané ako palivo pri výrobe oxidu hlinitého - Oslobodenie od spotrebnej dane - Selektívna povaha opatrenia - Pokyny Spoločenstva k štátnej pomoci na ochranu životného prostredia 2001“)
      (2019/C 399/44)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca vo veci T-129/07: Írsko (v zastúpení: pôvodne D. O’Hagan a E. Alkin, neskôr E Alkin, E. Creedon a A. Joyce, anapokon E. Alkin, A. Joyce, M. Browne a G. Hodge, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. McGarry, SC)

         Žalobkyňa vo veci T-130/07: Aughinish Alumina Ltd (Askeaton, Írsko) (v zastúpení: pôvodne J. Handoll a C. Waterson, neskôr C Waterson a C. Little, solicitors)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne V. Di Bucci, N. Khan, G. Conte a K. Walkerová, neskôr N. Khan a V. Bottka, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloby podané na základe článku 263 ZFEÚ o úplnú alebo čiastočnú neplatnosť rozhodnutia Komisie 2007/375/ES zo 7. februára 2007 o oslobodení od spotrebnej dane z minerálnych olejov používaných ako palivo pri výrobe oxidu hlinitého v Gardanne, v regióne Shannon a na Sardínii, ktoré uplatňujú Francúzsko, Írsko a Taliansko v uvedenom poradí [C 78/2001 (ex NN 22/01), C 79/2001 (ex NN 23/01), C 80/2001 (ex NN 26/01)] (Ú. v. EÚ L 147, 2007, s. 29) v rozsahu, v akom konštatuje existenciu štátnej pomoci, ktorú poskytuje Írsko od 1. januára 2004 na základe oslobodenia minerálnych olejov používaných ako palivo pri výrobe oxidu hlinitého od spotrebnej dane v regióne Shannon (Írsko) a v akom Írsku ukladá povinnosť zabezpečiť vrátenie uvedenej pomoci alebo zrušiť či pozastaviť jej vyplácanie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloby sa zamietajú.

                  2.

                  Írsko je povinné nahradiť trovy konania vo veci T-129/07.

                  3.

                  Aughinish Alumina Ltd je povinná nahradiť trovy konania vo veci T-130/07.

         (1)  Ú. v. EÚ C 140, 23.6.2007.


title: Vec T-417/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. septembra 2019 – Achemos Grupė a Achema/Komisia („Štátna pomoc – Pomoc v prospech spoločnosti Klaipėdos Nafta na účely výstavby a riadenia terminálu LNG v prístave Klaipėda – Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za zlučiteľnú s vnútorným trhom – Článok 106 ods. 2 ZFEÚ – Článok 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ – Rozhodnutie o nevznesení námietok – Bezpečnosť dodávok – Služba všeobecného hospodárskeho záujmu“)

text:
               25.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/39

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. septembra 2019 – Achemos Grupė a Achema/Komisia
      (Vec T-417/16) (1)

      („Štátna pomoc - Pomoc v prospech spoločnosti Klaipėdos Nafta na účely výstavby a riadenia terminálu LNG v prístave Klaipėda - Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za zlučiteľnú s vnútorným trhom - Článok 106 ods. 2 ZFEÚ - Článok 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ - Rozhodnutie o nevznesení námietok - Bezpečnosť dodávok - Služba všeobecného hospodárskeho záujmu“)
      (2019/C 399/46)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Achemos Grupė UAB (Viľnus, Litva) a Achema AB (Jonava, Litva) (v zastúpení: pôvodne R. Martens a C. Maczkovics, neskôr R. Martens a V. Ostrovskis, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: É. Gippini Fournier, N. Kuplewatzky a L. Armati, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Litovská republika (v zastúpení: pôvodne D. Kriaučiūnas a R. Dzikovič, neskôr R. Dzikovič, splnomocnení zástupcovia), Klaipėdos Nafta AB (Klaipėda, Litva) (v zastúpení: K. Kačerauskas a V. Vaitkutė Pavan, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2013) 7884 final z 20. novembra 2013, v ktorom sa štátna pomoc SA.36740 (2013/NN), ktorú Litva priznala spoločnosti Klaipėdos Nafta AB, vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom (Ú. v. EÚ C 161, 2016, s. 1)

         Výrok rozsudku

                  1)

                  Žaloba sa zamieta.

                  2)

                  Achemos Grupė UAB a Achema AB znášajú svoje vlastné trovy konania a trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

                  3)

                  Litovská republika a Klaipėdos Nafta AB znášajú každá svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 371, 10.10.2016.


title: Vec T-153/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. septembra 2019 – FV/Rada („Verejná služba – Úradníci – Hodnotiaca správa – Hodnotenia za roky 2014 a 2015 – Záujem na konaní – Povinnosť odôvodnenia – Zjavne nesprávne posúdenie – Povinnosť starostlivosti“)

text:
               25.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/40

      Rozsudok Všeobecného súdu z 19. septembra 2019 – FV/Rada
      (Vec T-153/17) (1)

      („Verejná služba - Úradníci - Hodnotiaca správa - Hodnotenia za roky 2014 a 2015 - Záujem na konaní - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie - Povinnosť starostlivosti“)
      (2019/C 399/47)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: FV (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a R. Meyer, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná podľa článku 270 ZFEÚ, ktorou žalobca navrhuje zrušenie svojich hodnotiacich správ zostavených za obdobie od 1. januára do 31. decembra 2014, resp. za obdobie od 1. januára do 31. decembra 2015, ktoré boli s konečnou platnosťou prijaté 5. decembra 2016

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  FV znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vzniknuté Rade Európskej únii.

         (1)  Ú. v. EÚ C 382, 13.11.2017.


title: Vec T-228/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. septembra 2019 – Zhejiang Jndia Pipeline Industry/Komisia („Dumping – Dovoz určitého príslušenstva na rúry a rúrky z nehrdzavejúcej ocele používaného na zváranie na tupo, tiež dokončeného, s pôvodom v Číne a na Taiwane – Uloženie konečných antidumpingových ciel – Normálna hodnota – Úpravy – Zjavne nesprávne posúdenie – Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               25.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/42

      Rozsudok Všeobecného súdu z 19. septembra 2019 – Zhejiang Jndia Pipeline Industry/Komisia
      (Vec T-228/17) (1)

      („Dumping - Dovoz určitého príslušenstva na rúry a rúrky z nehrdzavejúcej ocele používaného na zváranie na tupo, tiež dokončeného, s pôvodom v Číne a na Taiwane - Uloženie konečných antidumpingových ciel - Normálna hodnota - Úpravy - Zjavne nesprávne posúdenie - Povinnosť odôvodnenia“)
      (2019/C 399/49)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Zhejiang Jndia Pipeline Industry Co. Ltd (Wenzhou, Čína) (v zastúpení: S. Hirsbrunner, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche, N. Kuplewatzky a E. Schmidt, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: B. Driessen a H. Marcos Fraile, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2017/141 z 26. januára 2017, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitého príslušenstva na rúry a rúrky z nehrdzavejúcej ocele používaného na zváranie na tupo, tiež dokončeného, s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a na Taiwane (Ú. v. EÚ L 22, 2017, s. 14)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Zhejiang Jndia Pipeline Industry Co. Ltd znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

                  3.

                  Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 195, 19.6.2017.


title: Vec T-476/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. septembra 2019 – Arysta LifeScience Netherlands/Komisia („Prípravky na ochranu rastlín – Účinná látka diflubenzurón – Preskúmanie schválenia – Článok 21 nariadenia (ES) č. 1107/2009 – Právo na obranu – Prekročenie právomoci – Zjavne nesprávne posúdenie – Konanie o obnovení schválenia – Článok 14 nariadenia č. 1107/2009 – Uloženie dodatočných obmedzení, ktoré v rámci konania o preskúmaní obmedzujú používanie dotknutej účinnej látky bez toho, aby sa počkalo na rozhodnutie prijaté v konaní o obnovení – Proporcionalita“)

text:
               25.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/43

      Rozsudok Všeobecného súdu z 19. septembra 2019 – Arysta LifeScience Netherlands/Komisia
      (Vec T-476/17) (1)

      („Prípravky na ochranu rastlín - Účinná látka diflubenzurón - Preskúmanie schválenia - Článok 21 nariadenia (ES) č. 1107/2009 - Právo na obranu - Prekročenie právomoci - Zjavne nesprávne posúdenie - Konanie o obnovení schválenia - Článok 14 nariadenia č. 1107/2009 - Uloženie dodatočných obmedzení, ktoré v rámci konania o preskúmaní obmedzujú používanie dotknutej účinnej látky bez toho, aby sa počkalo na rozhodnutie prijaté v konaní o obnovení - Proporcionalita“)
      (2019/C 399/51)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Arysta LifeScience Netherlands BV (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: C. Mereu a M. Grunchard, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Lewis, I. Naglis a G. Koleva, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2017/855 z 18. mája 2017, ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 540/2011, pokiaľ ide o podmienky schválenia účinnej látky diflubenzurón (Ú. v. EÚ L 128, 2017s. 10)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Arysta LifeScience Netherlands BV znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť aj trovy, ktoré vznikli Európskej komisii v rámci tohto konania a konania o nariadení predbežného opatrenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 357, 23.10.2017.


title: Vec T-629/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. septembra 2019 – Česká republika/Komisia (EFRR – ESF – Zníženie finančnej pomoci – Verejné zákazky – Článok 99 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 1083/2006 – Článok 16 písm. b) smernice 2004/18/ES – Osobitná výnimka – Verejné zákazky na služby týkajúce sa nadobudnutia, vývoja, produkcie alebo koprodukcie programového materiálu určeného na vysielanie vysielateľmi)

text:
               25.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/44

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. septembra 2019 – Česká republika/Komisia
      (Vec T-629/17) (1)

      (EFRR - ESF - Zníženie finančnej pomoci - Verejné zákazky - Článok 99 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 1083/2006 - Článok 16 písm. b) smernice 2004/18/ES - Osobitná výnimka - Verejné zákazky na služby týkajúce sa nadobudnutia, vývoja, produkcie alebo koprodukcie programového materiálu určeného na vysielanie vysielateľmi)
      (2019/C 399/52)
      Jazyk konania: čeština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, J. Vláčil a T. Müller, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Arenas a P. Ondrůšek, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna a K. Rudzińska, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie C(2017) 4682 final zo 6. júla 2017, ktorým sa ruší časť pomoci Európskeho sociálneho fondu pre operačný program „Vzdelávanie pre konkurencieschopnosť“ v rámci cieľov „Konvergencia“ a „Regionálna konkurencieschopnosť a zamestnanosť“ v Českej republike a časť pomoci Európskeho fondu regionálneho rozvoja pre operačné programy „Výskum, vývoj a inovácie“ v rámci cieľa „Konvergencia“ v Českej republike a „Technická pomoc“ v rámci cieľov „Konvergencia“ a „Regionálna konkurencieschopnosť a zamestnanosť“ v Českej republike

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Česká republika je povinná nahradiť trovy konania.

                  3.

                  Poľská republika znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 369, 30.10.2017.


title: Vec T-786/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. septembra 2019 – BTC/Komisia („Arbitrážna doložka – Dohoda o grante uzavretá v rámci rámcového programu eTEN týkajúceho sa transeurópskych telekomunikačných sietí – Projekt ‚SafeChemo‘ – Vyšetrovacia správa OLAF-u, v ktorej bola konštatovaná neoprávnenosť niektorých vynaložených výdavkov – Čiastočné vrátenie vyplatených súm – Protinávrh“)

text:
               25.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/45

      Rozsudok Všeobecného súdu z 19. septembra 2019 – BTC/Komisia
      (Vec T-786/17) (1)

      („Arbitrážna doložka - Dohoda o grante uzavretá v rámci rámcového programu eTEN týkajúceho sa transeurópskych telekomunikačných sietí - Projekt ‚SafeChemo‘ - Vyšetrovacia správa OLAF-u, v ktorej bola konštatovaná neoprávnenosť niektorých vynaložených výdavkov - Čiastočné vrátenie vyplatených súm - Protinávrh“)
      (2019/C 399/53)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: BTC Srl (Bolzano, Taliansko) (v zastúpení: L. von Lutterotti a A. Frei, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Katsimerou a B.- R. Killmann, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Jednak návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie po prvé rozhodnutia Komisie Ares(2017) 4709558 z 27. septembra 2017 navrhujúceho vrátenie sumy vyplatenej žalobkyni na základe dohody C046311 na financovanie projektu nazvaného „ePrescription and Automation for a Safe Management of Cytostatistics“ uzavretej v rámci programu eTEN týkajúceho sa transeurópskych telekomunikačných sietí, po druhé listu Komisie Ares(2017) 4790311 z 2. októbra 2017, ktorým sa oznamuje Oznámenie o dlhu č. 3241712708 a po tretie Oznámenie o dlhu č. 3241712708, a jednak návrh založený na článku 272 ZFEÚ na určenie nedôvodnosti návrhu Komisie na vrátenie ako aj protinávrhu na uloženie povinnosti žalobkyni vrátiť protiprávne vyplatenú sumu na vykonanie tejto dohody

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba predložená BTC Srl sa zamieta.

                  2.

                  BTC je povinná zaplatiť Európskej komisii sumu 380 989,49 eura zvýšenú o úroky z omeškania vo výške 3,50 % od 17. novembra 2017 až do úplného vyplatenia tejto sumy.

                  3.

                  BTC znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii.

         (1)  Ú. v. EÚ C 42, 5.2.2018.


title: Vec T-27/181 RENV: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. septembra 2019 – FV/Rada („Verejná služba – Úradníci – Hodnotiaca správa – Hodnotenie za rok 2013 – Záujem na konaní – Povinnosť odôvodnenia – Zjavne nesprávne posúdenie – Povinnosť starostlivosti“)

text:
               25.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/45

      Rozsudok Všeobecného súdu z 19. septembra 2019 – FV/Rada
      (Vec T-27/181 RENV) (1)

      („Verejná služba - Úradníci - Hodnotiaca správa - Hodnotenie za rok 2013 - Záujem na konaní - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie - Povinnosť starostlivosti“)
      (2019/C 399/54)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: FV (v zastúpení: pôvodne L. Levi, neskôr É. Boigelot, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a R. Meyer, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná podľa článku 270 ZFEÚ, ktorou žalobca navrhuje zrušenie svojej hodnotiacej správy zostavenej za obdobie od 1. januára do 31. decembra 2013

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  FV je povinný nahradiť trovy konania vzniknuté vo veci F-40/15 ako aj trovy tohto konania.

                  3.

                  Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania vzniknuté vo veci T-639/16 P.

         (1)  Ú. v. EÚ C 178, 1.6.2015 (vec pôvodne zapísaná do registra Súdu pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-40/13) a postúpená Všeobecnému súdu Európskej únie 1.9.2016.


title: Vec T-65/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. septembra 2019 – Venezuela/Rada („Žaloba o neplatnosť – Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu vo Venezuele – Žaloba podaná tretím štátom – Neexistencia priamej dotknutosti – Neprípustnosť“)

text:
               25.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/46

      Rozsudok Všeobecného súdu z 20. septembra 2019 – Venezuela/Rada
      (Vec T-65/18) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu vo Venezuele - Žaloba podaná tretím štátom - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“)
      (2019/C 399/55)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Venezuelská bolívarovská republika (v zastúpení: Di Gianni a L. Giuliano, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne P. Mahnič a L. Ozola, neskôr P. Mahnič a A. Antoniadis, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie po prvé nariadenia Rady (EÚ) 2017/2063 z 13. novembra 2017 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu vo Venezuele (Ú. v. EÚ L 295, 2017, s. 21), po druhé vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2018/1653 zo 6. novembra 2018, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) 2017/2063 (Ú. v. EÚ L 276, 2018, s. 1) a po tretie rozhodnutia Rady (SZBP) 2018/1656 zo 6. novembra 2018, ktorým sa mení rozhodnutie (SZBP) 2017/2074 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu vo Venezuele (Ú. v. EÚ L 276, 2018, s. 10), v rozsahu, v akom sa ich ustanovenia týkajú Venezuelskej bolívarovskej republiky

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Venezuelská bolívarovská republika znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 134, 16.4.2018.


title: Vec T-225/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. septembra 2019 – Manéa/CdT („Verejná služba – Dočasní zamestnanci – Zmluva na dobu určitú – Rozhodnutie o neobnovení zmluvy žalobkyne – Zrušenie rozhodnutia a prijatie nového rozhodnutia o neobnovení s účinnosťou ku dňu vydania prvého rozhodnutia – Zodpovednosť“)

text:
               25.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/47

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. septembra 2019 – Manéa/CdT
      (Vec T-225/18) (1)

      („Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Zmluva na dobu určitú - Rozhodnutie o neobnovení zmluvy žalobkyne - Zrušenie rozhodnutia a prijatie nového rozhodnutia o neobnovení s účinnosťou ku dňu vydania prvého rozhodnutia - Zodpovednosť“)
      (2019/C 399/56)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Camelia Manéa (Echternach, Luxembursko) (v zastúpení: M.-A. Lucas a M. Bertha advokáti)

         Žalovaný: Prekladateľské stredisko pre orgány Európskej únie (v zastúpení: J. Rikkert a M. Garnier, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ po prvé na zrušenie rozhodnutia CdT z 29. mája 2017 o neobnovení pracovnej zmluvy žalobkyne, po druhé na nariadenie CdT, aby ju opätovne zaradil na pracovné miesto v rámci svojej štruktúry a po tretie na náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy vyplývajúcej jednak zo straty pracovného vzťahu na dobu neurčitú a jednak z rozhodnutia CdT z 12. novembra 2015 o neobnovení pracovného vzťahu žalobkyne

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Camélia Manéa je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 221, 25.6.2018.


title: Vec T-286/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. septembra 2019 – Azarov/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Obmedzujúce opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu na Ukrajine – Zmrazenie finančných prostriedkov – Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov – Ponechanie mena žalobcu na zozname – Povinnosť Rady overiť, či orgán tretieho štátu pri prijatí rozhodnutia dodržal právo na obhajobu a právo na účinnú súdnu ochranu“)

text:
               25.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/48

      Rozsudok Všeobecného súdu z 11. septembra 2019 – Azarov/Rada
      (Vec T-286/18) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu na Ukrajine - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov - Ponechanie mena žalobcu na zozname - Povinnosť Rady overiť, či orgán tretieho štátu pri prijatí rozhodnutia dodržal právo na obhajobu a právo na účinnú súdnu ochranu“)
      (2019/C 399/57)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Mykola Janovyč Azarov (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: A. Egger a G. Lansky, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J. Bauerschmidt a P. Mahni, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba založená na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Rady (SZBP) 2018/333 z 5. marca 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 63, 2018, s. 48) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2018/326 z 5. marca 2018, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 63, 2018, s. 5), v rozsahu, v akom bolo meno žalobcu ponechané na zozname osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahujú tieto reštriktívne opatrenia

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/333 z 5. marca 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2018/326 z 5. marca 2018, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine sa zrušujú v rozsahu, v akom bolo meno Mykolu Janovyča Azarova ponechané na zozname osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahujú tieto reštriktívne opatrenia.

                  2.

                  Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 240, 9.7.2018.


title: Vec C-900/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 6. decembra 2019 – One Voice, Ligue pour la protection des oiseaux/Ministre de la Transition écologique et solidaire

text:
               17.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 54/43

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 6. decembra 2019 – One Voice, Ligue pour la protection des oiseaux/Ministre de la Transition écologique et solidaire
      (Vec C-900/19)
      (2020/C 54/47)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: One Voice, Ligue pour la protection des oiseaux

         Žalovaný: Ministre de la Transition écologique et solidaire

         Vedľajší účastník konania: Fédération nationale des Chasseurs

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa ustanovenia článku 9 ods. 1 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES z 30. novembra 2009 (1) vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby členské štáty povolili používanie takých prostriedkov, zariadení alebo metód používaných na odchyt alebo usmrcovanie, ktoré by mohli viesť k vedľajším úlovkom, hoci len minimálne a na prísne dočasnom základe? Prípadne, aké kritériá týkajúce sa najmä obmedzeného podielu alebo rozsahu týchto vedľajších úlovkov, v zásade neusmrcujúceho charakteru povoleného spôsobu lovu a povinnosti vypustiť náhodne ulovené jedince na slobodu bez toho, aby došlo k ich vážnemu poškodeniu, možno použiť, aby sa kritérium selektívnosti stanovené v týchto ustanoveniach mohlo považovať za splnené?

                  2.

                  Má sa smernica z 30. novembra 2009 vykladať v tom zmysle, že cieľ zachovať používanie spôsobov a prostriedkov lovu vtákov zodpovedajúcich tradičným zvyklostiam na rekreačné účely a za predpokladu splnenia všetkých ostatných podmienok na udelenie takejto výnimky stanovených v písmene c) toho istého odseku, môže odôvodniť neexistenciu iného uspokojivého riešenia v zmysle odseku 1 článku 9 tejto smernice, v dôsledku čoho je možné udeliť výnimku zo zásady zákazu týchto spôsobov a prostriedkov lovu stanovenej v jej článku 8?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES z 30. novembra 2009 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (Ú. v. EÚ L 20, 2010, s. 7).


title: Vec T-831/19: Žaloba podaná 4. decembra 2019 – Palírna U Zeleného stromu/EUIPO – Bacardi (BLEND 42 FIRST CZECH BLENDED VODKA)

text:
               17.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 54/56

      Žaloba podaná 4. decembra 2019 – Palírna U Zeleného stromu/EUIPO – Bacardi (BLEND 42 FIRST CZECH BLENDED VODKA)
      (Vec T-831/19)
      (2020/C 54/62)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: čeština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Palírna U Zeleného stromu a.s. (Ústí nad Labem, Česká republika) (v zastúpení: T. Chleboun, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Bacardi & Co. Ltd (Meyrin, Švajčiarsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa v konaní na Všeobecnom súde

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie BLEND 42 FIRST CZECH BLENDED VODKA vo svetlobielej, červenej, šedej, svetlomodrej, tmavomodrej a oranžovej farbe – prihláška č. 12 946 182

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 5. septembra 2019 vo veci R 2533/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  spojil konania o žalobách proti rozhodnutiu žalovaného z 5. septembra 2019 vo veci R 2531/2018-2, R 2532/2018-2 a R 2533/2018-2,

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil žalovanému a vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila žalobkyňa.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-854/19: Žaloba podaná 17. decembra 2019 – Franz Schröder/EUIPO – RDS Design (MONTANA)

text:
               17.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 54/60

      Žaloba podaná 17. decembra 2019 – Franz Schröder/EUIPO – RDS Design (MONTANA)
      (Vec T-854/19)
      (2020/C 54/65)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Franz Schröder GmbH & Co. KG (Delbrück-Nordhagen, Nemecko) (v zastúpení: L. Pechan a N. Fangmann, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: RDS Design ApS (Allerød, Dánsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie MONTANA – ochranná známka Európskej únie č. 10 708 881

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. októbra 2019 vo veci R 2393/2018-4

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  vyhovel návrhu na vyhlásenie neplatnosti a rozhodol, že ochranná známka Európskej únie č. 10 708 881 je pre sporné výrobky a služby neplatná,

                  —

                  zaviazal EUIPO, a v prípade potreby vedľajšieho účastníka konania pred odvolacím senátom, na náhradu trov konania, vrátane trov, ktoré vznikli v odvolacom konaní.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 95 ods. 1 a 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-855/19: Žaloba podaná 17. decembra 2019 – Franz Schröder/EUIPO – RDS Design (MONTANA)

text:
               17.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 54/61

      Žaloba podaná 17. decembra 2019 – Franz Schröder/EUIPO – RDS Design (MONTANA)
      (Vec T-855/19)
      (2020/C 54/66)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Franz Schröder GmbH & Co. KG (Delbrück-Nordhagen, Nemecko) (v zastúpení: L. Pechan a N. Fangmann, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: RDS Design ApS (Allerød, Dánsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis slovnej ochrannej známky MONTANA označujúci Európsku úniu – medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 1 211 278

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. októbra 2019 vo veci R 1006/2019-4

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  vyhovel návrhu na vyhlásenie neplatnosti a rozhodol, že medzinárodný zápis ochrannej známky č. 1 211 278 je pre sporné výrobky neplatný,

                  —

                  zaviazal EUIPO, a v prípade potreby vedľajšieho účastníka konania pred odvolacím senátom, na náhradu trov konania, vrátane trov, ktoré vznikli v odvolacom konaní.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 95 ods. 1 a 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec C-45/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 29. januára 2020 – E/Finanzamt N

text:
               8.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/4

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 29. januára 2020 – E/Finanzamt N
      (Vec C-45/20)
      (2020/C 191/06)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesfinanzhof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: E

         Žalovaný: Finanzamt N

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni článok 168 písm. a) v spojení s článkom 167 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) vnútroštátnej judikatúre, podľa ktorej nárok na odpočítanie DPH v prípadoch, v ktorých existuje právo voľby v oblasti priradenia v prípade prijímania plnenia, je vylúčený, ak do uplynutia zákonnej lehoty na odovzdanie ročného daňového priznania k DPH nebolo odovzdané rozhodnutie o priradení, ktoré je rozpoznateľné pre finančné orgány?

                  2.

                  Bráni článok 168 písm. a) smernice 2006/112/ES vnútroštátnej judikatúre, podľa ktorej sa predpokladá priradenie do súkromnej oblasti, respektíve existuje takáto domnienka, ak neexistujú (dostatočné) indície pre priradenie k majetku podniku?

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec C-58/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzgericht (Rakúsko) 4. februára 2020 – K/Finanzamt Linz

text:
               8.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/8

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzgericht (Rakúsko) 4. februára 2020 – K/Finanzamt Linz
      (Vec C-58/20)
      (2020/C 191/10)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesfinanzgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: K

         Žalovaný: Finanzamt Linz

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 135 ods. 1 písm. g) smernice 2006/112/ES (1) vykladať v tom zmysle, že pod pojmom „správa podielových fondov“ sa majú rozumieť aj daňové úlohy, ktoré správcovská spoločnosť preniesla na tretiu osobu a ktoré spočívajú v zabezpečení zdaňovania výnosov, ktoré podielnikom plynú z fondov, v súlade so zákonom?

         (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec C-103/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalsko) 27. februára 2020 – RC/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               8.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalsko) 27. februára 2020 – RC/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Vec C-103/20)
      (2020/C 191/13)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: RC

         Žalovaná: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Odporuje vnútroštátna právna úprava, akou je právna úprava v spore vo veci samej, ktorá štandardne podriaďuje ostatné príjmy vyplývajúce z prevodu nehnuteľnosti nachádzajúcej sa v jednom členskom štáte, ak je tento prevod vykonaný rezidentom iného členského štátu, odlišnému daňovému zaobchádzaniu, než aké by sa uplatnilo v súvislosti s rovnakým typom transakcie na ostatné príjmy dosiahnuté rezidentom štátu, v ktorom sa nachádza táto nehnuteľnosť, ale ktorá stanovuje možnosť, aby daňovník nerezident na vlastnú žiadosť bol zdanený rovnako ako daňovník rezident, článkom 12, 18, 39, 43 a 56 ES?

                  2.

                  Odporuje uvedeným ustanoveniam práva Únie konkrétne skutočnosť, že popri sebe existujú:

                              i)

                              predpis, ktorý stanovuje uplatnenie osobitnej daňovej sadzby vo výške 28 % na ostatné príjmy z nehnuteľností dosiahnuté nerezidentmi;

                              ii)

                              predpis, ktorý stanovuje, že rozdiel ostatných príjmov dosiahnutých počas roka, ktoré sa týkajú prevodov uskutočnených rezidentmi, sa zohľadní len do výšky 50 %;

                              iii)

                              a predpis, ktorý stanovuje, že osoby s bydliskom v iných členských štátoch Európskej únie sa môžu rozhodnúť pre zdanenie podľa všeobecných daňových sadzieb uplatniteľných na rezidentov (namiesto zdanenia podľa osobitnej daňovej sadzby uplatniteľnej na nerezidentov), pod podmienkou, že všetky ich príjmy, vrátane príjmov dosiahnutých na území tohto štátu a mimo neho, sa sčítajú za rovnakých podmienok, aké sa vzťahujú na rezidentov?

                  3.

                  Odporuje teda ustanoveniam práva Únie skutočnosť, že nerezident si musí vybrať medzi

                              i)

                              zdanením v rozsahu 100 % podľa osobitnej daňovej sadzby alebo

                              ii)

                              zdanením v rozsahu 50 %, tak ako v prípade rezidentov, podľa daňových sadzieb uplatniteľných na rezidentov pod podmienkou, že všetky jeho príjmy sa sčítajú za rovnakých podmienok, aké sa vzťahujú na rezidentov?


title: Vec T-505/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 31. marca 2020 – Merly/Parlament (Žaloba o neplatnosť – Verejná služba – Akreditovaný parlamentný asistent – Mimoriadna dovolenka pri narodení dieťaťa v rámci náhradného materstva – Odpoveď na žiadosť o informácie – Neexistencia aktu spôsobujúceho ujmu – Neprípustnosť)

text:
               8.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/17

      Uznesenie Všeobecného súdu z 31. marca 2020 – Merly/Parlament
      (Vec T-505/19) (1)

      (Žaloba o neplatnosť - Verejná služba - Akreditovaný parlamentný asistent - Mimoriadna dovolenka pri narodení dieťaťa v rámci náhradného materstva - Odpoveď na žiadosť o informácie - Neexistencia aktu spôsobujúceho ujmu - Neprípustnosť)
      (2020/C 191/22)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Grégory Merly (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: T. Oeyen, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: M. Windisch a C. González Argüelles, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 270 ZFEÚ na zrušenie údajného rozhodnutia Parlamentu z 30. októbra 2018, ktorým sa mala žalobcovi odoprieť mimoriadna dovolenka rovnocenná materskej dovolenke alebo mimoriadna dovolenka, na ktorú majú nárok adoptívni rodičia

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Grégory Merly je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 305, 9.9.2019.