title: Vec C-472/17: Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. septembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di pace di L’Aquila – Taliansko) – Gabriele Di Girolamo/Ministero della Giustizia (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 53 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Sociálna politika — Práca na dobu určitú — Zmierovací sudcovia — Zjavná neprípustnosť)

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/13

      Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. septembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di pace di L’Aquila – Taliansko) – Gabriele Di Girolamo/Ministero della Giustizia
      (Vec C-472/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 53 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Sociálna politika - Práca na dobu určitú - Zmierovací sudcovia - Zjavná neprípustnosť))
      (2018/C 399/17)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Giudice di pace di L’Aquila

         Účastníci konania

         Žalobca: Gabriele Di Girolamo

         Žalovaný: Ministero della Giustizia

         za účasti: Unione Nazionale Giudici di Pace (Unagipa)

         Výrok

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozhodnutím Giudice di pace di L’Aquila (zmierovací sudca v Aquilií, Taliansko) z 31. júla 2017 je zjavne neprípustný.

         (1)  Ú. v. EÚ C 347, 16.10.2017.


title: Vec C-587/18 P: Odvolanie podané 19. septembra 2018: CSTP Azienda della Mobilità SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 11. júla 2018 vo veci T-186/15, CSTP Azienda della Mobilità/Komisia

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/26

      Odvolanie podané 19. septembra 2018: CSTP Azienda della Mobilità SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 11. júla 2018 vo veci T-186/15, CSTP Azienda della Mobilità/Komisia
      (Vec C-587/18 P)
      (2018/C 399/35)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: CSTP Azienda della Mobilità SpA (v zastúpení: G. Capo, L. Visone, avvocati)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia, Asstra Associazione Trasporti

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  Zrušiť napadnutý rozsudok,

                  —

                  rozhodnúť a vyhlásiť v súlade s článkami 263 ZFEÚ a 264 ZFEÚ, že rozhodnutie Európskej komisie z 19. januára 2015 v konaní o štátnej pomoci SA.35842 (2014/C) (ex 2012/NN) (vo výške 4 951 838,25 eura) je úplne neplatné v rozsahu, v akom sa ním určuje, že poskytnutie sumy ako náhrady za záväzky vo verejnom záujme v zmysle nariadenia (EHS) č. 1191/69 (priznanie náhrady na základe článku 11 za tarifný záväzok v oblasti miestnej verejnej dopravy) (1) sa musí považovať za neoznámené opatrenie predstavujúce štátnu pomoc podľa článku 107 ods. 1 Zmluvy, ktorá je nezlučiteľná s vnútorným trhom,

                  —

                  rozhodnúť a vyhlásiť v súlade s článkami 263 ZFEÚ a 264 ZFEÚ, že rozhodnutie Európskej komisie z 19. januára 2015 v konaní o štátnej pomoci SA.35842 (2014/C) (ex 2012/NN) (vo výške 4 951 838,25 eura) je úplne neplatné v rozsahu v rozsahu, v akom ktorá stanovuje vykonávacie opatrenia na vymáhanie pomoci, ktoré má uskutočniť Talianska republika,

                  —

                  uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania CSTP Azienda della Mobilità S.p.A, v mimoriadnej správe.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolanie je založené na piatich odvolacích dôvodoch, ktorými sa má opodstatniť zrušenie napadnutého rozsudku.
      I.   Nesprávnosť napadnutého rozsudku v rozsahu, v akom sa dotknutá náhrada považuje za „novú pomoc“

      Náhrada poskytnutá žalobkyni vychádza z rozhodnutia Consiglio di Stato z roku 2009, ktorým sa uznáva toto právo v súlade nariadením č. 1191/1969 na základe tarifnej povahy záväzkov vo verejnom záujme. Toto rozhodnutie samo osebe sa v žiadnom prípade nemohlo vykladať ako rozhodnutie zavádzajúce kompenzačné opatrenie, keďže iba uznalo jeho existenciu.
      II.   Nesprávnosť napadnutého rozsudku v rozsahu, v akom sa uviedlo, že neboli splnené podmienky Altmark

      Kvalifikácia hospodárskej záťaže pre orgány verejnej moci jednoznačne vylučuje uplatniteľnosť pravidiel štátnej pomoci. Vzhľadom na povahu záväzkov vo verejnom záujme ako protiplnenia z toho nemôže vyplývať žiadna výhoda pre spoločnosť, ktorá ich prevzala. Analýzou rozsudku Altmark bod po bode sa preukázalo, že boli dodržané všetky zásady, ktoré sú v ňom uvedené.
      III.   Nesprávnosť napadnutého rozsudku v rozsahu, v akom sa uviedlo, že hospodárske opatrenie je nezlučiteľné s právnou úpravou EÚ v oblasti štátnej pomoci: nemožnosť „narušenia hospodárskej súťaže“ opatrením pomoci

      Všeobecný súd nevzal do úvahy skutočnosť, že trh miestnej verejnej dopravy v Kampánii dotknutom období (1996 – 2002), ako aj dodnes, bol uzavretý pre hospodársku súťaž a že koncesie viedli k výlučnému oprávneniu. V dôsledku toho nemohla existovať hospodárska súťaž „pri zákazke“ ani „na trhu“.
      IV.   Nesprávnosť napadnutého rozsudku v rozsahu, v akom sa uviedlo, že rozhodnutie Komisie muselo malo mať prednosť pred vnútroštátnou judikatúrou; nesprávne uplatnenie procesných záruk stanovených v nariadení č. 659/99 (2)
         (nariadenie č. 1589/2015 (3)
         ); nesprávne uplatnenie zásady ochrany legitímnej dôvery

      Všeobecný súd nezohľadnil vnútroštátnu judikatúru, ktorá vznikla vyše päť rokov pred vydaním rozhodnutia Komisie. Z tohto dôvodu sú rozsudky, ktoré cituje, irelevantné a nepredstavujú osobitné precedensy. Consiglio di Stato (Štátna rada) uplatnením nariadenia č. 1191/69 uplatnila právomoc vyhradenú tomuto súdu. Komisia v prejednávanej veci nemôže namietať výlučnú rozhodovaciu právomoc. Dlhé trvanie obdobia od vzniku judikatúry, ktorou sa uplatňovalo právo Únie, do vydania rozhodnutia Komisie, má za následok vznik legitímnych očakávaní. Nemožno sa dovolávať toho, že Consiglio di Stato nepoznala uplatňujúce sa pravidlá, ale sa možno dovolávať iba iného výkladu zo strany Komisie.
      V.   Nesprávnosť napadnutého rozsudku pre nesprávne uplatnenie nariadenia (ES) č. 1370/2007 (4)
         na posúdenie zlučiteľnosti pomoci s právnou úpravou Únie; nedostatočnosť odôvodnenia

      Komisia pri prijatí rozhodnutia vychádzala z nesprávneho právneho základu, keďže nariadenie č. 1370/2007 sa neuplatňovalo, lebo nadobudlo účinnosť po vyhlásení deklaratórneho rozsudku uznávajúceho právo na náhradu, ktorý vydala Consiglio di Stato na základe nariadenia č. 1191/69.

         (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1191/69 z 26. júna 1969 o postupe členských štátov, ktorý sa týka záväzkov obsiahnutých v koncepcii služieb vo verejnom záujme v oblasti železničnej, cestnej a vnútrozemskej vodnej dopravy (Ú. v. ES L 156, 1969, s. 1; Mim. vyd. 07/001, s. 19).

         (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, 1999, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).

         (3)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9).

         (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 z 23. októbra 2007 o službách vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave, ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 1191/69 a (EHS) č. 1107/70 (Ú. v. EÚ L 315, 3.12.2007, s. 1).


title: Vec T-475/18 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 27. augusta 2018 – Boyer/Wallis a Futuna („Predbežného opatrenie — Verejné zmluvy — Návrh na nariadenie predbežných opatrení — Neprípustnosť“)

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/37

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 27. augusta 2018 – Boyer/Wallis a Futuna
      (Vec T-475/18 R)
      ((„Predbežného opatrenie - Verejné zmluvy - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Neprípustnosť“))
      (2018/C 399/50)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Boyer (Papeete, Francúzsko) (v zastúpení: T. Dal Farra, avocat)

         Žalovaný: zámorské územie ostrovov Wallis a Futuna (Francúzsko)

         Predmet veci

      Návrh založený na článkoch 278 a 279 ZFEÚ na jednak odklad výkonu rozhodnutia zámorského územia ostrovov Wallis a Futuna, ktorým bola zamietnutá ponuka žalobcu a zmluva uzavretá s iným uchádzačom týkajúca sa verejného obstarávania na vybudovanie obchodného lodného prístavu v Leave (Francúzsko) a jednak návrh na odklad podpísania zmluvy, ktorá sa tohto obstarávania týka

         Výrok

                  1.

                  Návrh na vydanie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konaniach sa rozhodne neskôr.


title: Rozsudok súdu zo 14. júna 2018 vo veci E-15/17 – Dozorný úrad EZVO/Island (Nesplnenie záväzkov štátu EZVO – Nevykonanie transpozície – nariadenie (EÚ) č. 694/2014)

text:
               15.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/10

      ROZSUDOK SÚDU
      zo 14. júna 2018
      vo veci E-15/17
      Dozorný úrad EZVO/Island

         (Nesplnenie záväzkov štátu EZVO – Nevykonanie transpozície – nariadenie (EÚ) č. 694/2014)

      (2018/C 414/12)
      Vo veci E-15/17 Dozorný úrad EZVO/Island – ŽIADOSŤ o vyhlásenie, že Island si nesplnil svoje záväzky podľa článku 7 Dohody o Európskom hospodárskom priestore tým, že nezačlenil akt uvedený v bode 31bbd prílohy IX k uvedenej dohode [delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 694/2014 zo 17. decembra 2013, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2011/61/EÚ, pokiaľ ide o regulačné technické predpisy určujúce typy správcov alternatívnych investičných fondov], v znení po úprave protokolom 1 k dohode, do svojho vnútorného právneho poriadku, súd v zložení: Páll Hreinsson, predseda, Per Christiansen a Bernd Hammermann (sudca spravodajca), sudcovia, vyniesol 14. júna 2018 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
      Súd EZVO týmto:

                  1.

                  rozhodol, že Island si nesplnil záväzky podľa článku 7 Dohody o Európskom hospodárskom priestore tým, že nezačlenil akt uvedený v bode 31bbd prílohy IX k uvedenej dohode [delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 694/2014 zo 17. decembra 2013, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2011/61/EÚ, pokiaľ ide o regulačné technické predpisy určujúce typy správcov alternatívnych investičných fondov] v znení prispôsobenom dohode podľa jej protokolu 1 do svojho vnútorného právneho poriadku.

                  2.

                  nariaďuje Islandu uhradiť trovy tohto konania.


title: Vec T-576/18: Žaloba podaná 25. septembra 2018 – Crédit agricole/ECB

text:
               3.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 436/55

      Žaloba podaná 25. septembra 2018 – Crédit agricole/ECB
      (Vec T-576/18)
      (2018/C 436/78)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Crédit agricole SA (Montrouge, Francúzsko) (v zastúpení: A. Champsaur a A. Delors, avocats)

         Žalovaná: Európska centrálna banka

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil na základe článkov 256 a 263 ZFEÚ rozhodnutie ECB-SSM-2018-FRCAG-75, ktoré prijala ECB 16. júla 2018,

                  —

                  uložil ECB povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod sa zakladá na prekročení právomoci, ktoré vykazuje rozhodnutie Európskej centrálnej banky (ECB) zo 16. júla 2018, ktorým sa žalobkyni ukladá administratívna sankcia za opakované porušenie požiadaviek vlastného kapitálu stanovených v článku 26 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 176, 2013, s. 1) (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“). V tejto súvislosti žalobkyňa uvádza tieto tvrdenia:

                              —

                              v prvom rade tvrdí, že ECB sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia pri výklade článku 26 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, ktorý inštitúciám neukladá povinnosť vopred získať povolenie ECB na účely zaradenia kmeňových akcií do vlastného kapitálu Tier 1,

                              —

                              subsidiárne, ak by Všeobecný súd dospel k záveru, že klasifikácia kmeňových akcií do vlastného kapitálu Tier 1 bez predošlého povolenia ECB predstavuje porušenie článku 26 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, žalobkyňa tvrdí, že pri uplatnení uvedeného ustanovenia sa ani úmyselne ani z nedbanlivosti nedopustila nijakého porušenia a že napadnuté rozhodnutie je v rozpore so zásadou právnej istoty,

                              —

                              subsidiárnejšie, ak by Všeobecný súd dospel k záveru, že došlo k porušeniu a že je namieste uložiť žalobkyni sankciu, žalobkyňa uvádza, že vzhľadom na neexistenciu závažnosti porušenia, ktorého sa mala dopustiť a jej spoluprácu, napadnuté rozhodnutie je v rozpore so zásadou proporcionality.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod sa zakladá na porušení základných procesných práv žalobkyne, ktorého sa dopustila ECB, keď založila napadnuté rozhodnutie na výhradách, v súvislosti s ktorými žalobkyňa nemohla predložiť svoje pripomienky.


               10.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/9

      Žaloba Dozorného úradu EZVO podaná 9. novembra 2018 proti Islandu
      (Vec E-6/18)
      (2019/C 9/10)
      Dozorný úrad EZVO, ktorý zastupuje Carsten Zatschler, Catherine Howdle a Ingibjörg Ólöf Vilhjálmsdóttir, splnomocnení zástupcovia Dozorného úradu EZVO, 35 Rue Belliard, B-1040 Brussels, podal 9. novembra 2018 na Súd EZVO žalobu proti Islandu.
      Dozorný úrad EZVO žiada Súd EZVO, aby:

                  1.

                  rozhodol, že si Island nesplnil svoje záväzky podľa aktu uvedeného v bode 1a prílohy XX k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/52/EÚ zo 16. apríla 2014, ktorou sa mení smernica 2011/92/EÚ o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie) v znení upravenom na účely Dohody o EHP protokolom 1 k tejto dohode a podľa článku 7 Dohody o EHP, a to tým, že neprijal opatrenia potrebné na transpozíciu uvedeného aktu v stanovenej lehote, alebo v každom prípade tým, že o tom neinformoval Dozorný úrad EZVO;

                  2.

                  nariadil Islandu uhradiť trovy tohto konania.

         Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

                  —

                  Táto žaloba sa týka skutočnosti, že Island najneskôr do 3. apríla 2018 nevyhovel odôvodnenému stanovisku Dozorného úradu EZVO z 31. januára 2018, ktoré sa týka toho, že Island do svojho vnútroštátneho právneho poriadku netransponoval smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2014/52/EÚ zo 16. apríla 2014, ktorou sa mení smernica 2011/92/EÚ o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, uvedenú v bode 1a prílohy XX k Dohode o Európskom hospodárskom priestore a v znení upravenom na účely uvedenej dohody protokolom 1 k tejto dohode (ďalej len „akt“).

                  —

                  Dozorný úrad EZVO tvrdí, že Island v stanovenej lehote neprijal opatrenia potrebné na transpozíciu aktu, a tým si nesplnil svoje záväzky vyplývajúce z aktu a článku 7 Dohody o EHP.


title: Vec T-494/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 19. novembra 2018 – Iccrea Banca/Komisia a SRB („Žaloba o neplatnosť a náhradu škody — Hospodárska a menová únia — Banková únia — Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností (SRM) — Jednotný fond na riešenie krízových situácií (SRF) — Určenie príspevkov ex ante pre rok 2016 — Nesprávne označenie žalovanej — Lehota na podanie žaloby — Omeškanie — Hypotetické akty — Návrh na náhradu škody — Úzka súvislosť s návrhom na neplatnosť — Námietka nezákonnosti — Zjavná neprípustnosť“)

text:
               4.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/62

      Uznesenie Všeobecného súdu z 19. novembra 2018 – Iccrea Banca/Komisia a SRB
      (Vec T-494/17) (1)

      ((„Žaloba o neplatnosť a náhradu škody - Hospodárska a menová únia - Banková únia - Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností (SRM) - Jednotný fond na riešenie krízových situácií (SRF) - Určenie príspevkov ex ante pre rok 2016 - Nesprávne označenie žalovanej - Lehota na podanie žaloby - Omeškanie - Hypotetické akty - Návrh na náhradu škody - Úzka súvislosť s návrhom na neplatnosť - Námietka nezákonnosti - Zjavná neprípustnosť“))
      (2019/C 44/80)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo (Rím, Taliansko) (v zastúpení: P. Messina, F. Isgrò a A. Dentoni Litta, advokáti)

         Žalované: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci, A. Steiblytė a M. K.-Ph. Wojcik, splnomocnení zástupcovia), Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB) (v zastúpení: G. Rumi, S. Raes, M. Merola a T. Van Dyck, advokáti)

         Predmet veci

      V prvom rade jednak návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia SRB prijatého na jej výkonnom zasadnutí konanom 15. apríla 2016 o ex ante príspevkoch na rok 2016 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií (SRB/ES/SRF/2016/06), ako aj všetkých ostatných rozhodnutí SRB, na základe ktorých Banka Talianska prijala vnútroštátne rozhodnutia č. 1249264/15 z 24. novembra 2015, č. 1262091/15 z 26. novembra 2015, č. 1547337/16 z 29. decembra 2016, č. 333162/17 zo 14. marca 2017 a č. 334520/17 zo 14. marca 2017, a to v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne, a jednak návrh podaný na základe článku 268 ZFEÚ na náhradu škody, a subsidiárne návrh podaný na základe článku 277 ZFEÚ

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Jednotnej rade pre riešenie krízových situácií (SRB) a Európskej komisii.

         (1)  Ú. v. EÚ C 318, 25.9.2017.


title: Vec C-303/18 P: Uznesenie Súdneho dvora z 28. novembra 2018 – Jean-Marie Le Pen/Európsky parlament (Odvolanie — Prípustnosť — Európsky parlament — Pravidlá o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu — Príspevok na asistenta poslanca Parlamentu — Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm)

text:
               11.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 54/3

      Uznesenie Súdneho dvora z 28. novembra 2018 – Jean-Marie Le Pen/Európsky parlament
      (Vec C-303/18 P) (1)

      ((Odvolanie - Prípustnosť - Európsky parlament - Pravidlá o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu - Príspevok na asistenta poslanca Parlamentu - Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm))
      (2019/C 54/04)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Jean-Marie Le Pen (v zastúpení: F. Wagner, advokát)

         Ďalší účastník konania: Európsky parlament (v zastúpení: S. Seyr a C. Burgos, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta z časti ako zjavne neprípustné a z časti ako zjavne nedôvodné.

                  2.

                  Jean-Marie Le Pen je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 240, 9.7.2018.


title: Vec C-698/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Specializat Mureş (Rumunsko) 7. novembra 2018 – SC Raiffeisen Bank SA/JB

text:
               11.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 54/4

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Specializat Mureş (Rumunsko) 7. novembra 2018 – SC Raiffeisen Bank SA/JB
      (Vec C-698/18)
      (2019/C 54/06)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunalul Specializat Mureş

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: SC Raiffeisen Bank SA

         Odporca: JB

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Umožňujú ustanovenia smernice Rady 93/13/EHS o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (1), najmä dvanáste, dvadsiate prvé a dvadsiate tretie odôvodnenie, článok 2 písm. b), článok 6 ods. 1, článok 7 ods. 2 a článok 8, v súlade so zásadou procesnej autonómie v spojení so zásadou ekvivalencie a efektivity, existenciu súboru prostriedkov súdnej nápravy pozostávajúceho z bežnej žaloby o určenie nekalého charakteru niektorých podmienok v spotrebiteľských zmluvách, ktorá nepodlieha premlčaniu, a z bežnej žaloby osobného a majetkového charakteru, podliehajúcej premlčaniu, ktorou sa sleduje cieľ smernice odstrániť účinky všetkých záväzkov, ktoré vznikli a boli splnené na základe zmluvnej podmienky, vo vzťahu ku ktorej sa konštatoval nekalý charakter voči spotrebiteľovi?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku, bránia uvedené ustanovenia smernice výkladu vyplývajúcemu z uplatnenia zásady istoty v občianskoprávnych vzťahoch, podľa ktorého je objektívny okamih, od ktorého spotrebiteľ mal vedieť alebo mal by vedieť o existencii nekalej zmluvnej podmienky, okamih skončenia platnosti zmluvy o úvere, v rámci ktorej mal postavenie spotrebiteľa?

         (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec T-531/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. decembra 2018 – Coveris Rigid France/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s potravinovými obalmi pre maloobchodný predaj — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ — Zásada osobnej zodpovednosti — Neexistencia hospodárskej kontinuity — Rovnosť zaobchádzania“)

text:
               18.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/32

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. decembra 2018 – Coveris Rigid France/Komisia
      (Vec T-531/15) (1)

      ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s potravinovými obalmi pre maloobchodný predaj - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ - Zásada osobnej zodpovednosti - Neexistencia hospodárskej kontinuity - Rovnosť zaobchádzania“))
      (2019/C 65/39)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Coveris Rigid France, predtým Coveris Rigid (Auneau) France (Auneau, Francúzsko) (v zastúpení: H. Meyer-Lindemann, C. Graf York von Wartenburg a L. Stammwitz, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Biolan, F. Jimeno Fernández a L. Wildpanner, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2015) 4336 final z 24. júna 2015 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.39563 – Potravinové obaly pre maloobchodný predaj) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Coveris Rigid France je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 406, 7.12.2015.


title: Vec T-539/16: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2018 – GM a i./Komisia („Verejná služba — Úradníci — Reforma služobného poriadku — Nariadenie (EÚ, Euratom) č. 1023/2013 — Typy pracovných miest — Prechodné pravidlá týkajúce sa zaradenia do typov pracovných miest — Článok 31 prílohy XIII služobného poriadku — Asistenti v prechodnom období — Povýšenie podľa článku 45 služobného poriadku výlučne povolené v rámci služobného postupu, ktorý zodpovedá obsadenému typu pracovného miesta — Vylúčenie úradníkov AST 9 z postupu povýšenia — Neexistencia aktu spôsobujúceho ujmu — Potvrdzujúci akt — Prekážka začatého konania — Zjavná neprípustnosť — Článok 129 rokovacieho poriadku — Námietka neprípustnosti — Článok 130 rokovacieho poriadku“)

text:
               18.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/33

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2018 – GM a i./Komisia
      (Vec T-539/16) (1)

      ((„Verejná služba - Úradníci - Reforma služobného poriadku - Nariadenie (EÚ, Euratom) č. 1023/2013 - Typy pracovných miest - Prechodné pravidlá týkajúce sa zaradenia do typov pracovných miest - Článok 31 prílohy XIII služobného poriadku - Asistenti v prechodnom období - Povýšenie podľa článku 45 služobného poriadku výlučne povolené v rámci služobného postupu, ktorý zodpovedá obsadenému typu pracovného miesta - Vylúčenie úradníkov AST 9 z postupu povýšenia - Neexistencia aktu spôsobujúceho ujmu - Potvrdzujúci akt - Prekážka začatého konania - Zjavná neprípustnosť - Článok 129 rokovacieho poriadku - Námietka neprípustnosti - Článok 130 rokovacieho poriadku“))
      (2019/C 65/41)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: GM, GN, GO a GP (v zastúpení: T. Bontinck a A. Guillerme, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J. Currall a G. Gattinara, neskôr C. Berardis-Kayser a G. Gattinara a napokon G. Berscheid a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba založená na článku 270 ZFEÚ o neplatnosť rozhodnutí Komisie, ktorými menovací orgán tejto inštitúcie zaradil žalobcov do typu pracovného miesta „asistenti v prechodnom období“ s dôsledkom straty od 1. januára 2014 ich možnosti povýšenia do vyššej platovej triedy

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

                  2.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania GM, GN, GO a GP.

                  3.

                  GM, GN, GO a GP znášajú polovicu svojich vlastných trov konania.

                  4.

                  Európsky parlament a Rada Európskej únie znášajú svoje vlastné trovy konania vzťahujúce sa na ich návrhy na vstup do konania ako vedľajší účastník.

         (1)  Ú. v. EÚ C 96, 23.3.2015 (vec pôvodne zaregistrovaná na Súde pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-16/15 a postúpená Všeobecnému súdu Európskej únie 1.9.2016).


title: Vec T-149/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 30. januára 2019 – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Finančná pomoc v oblasti Nástroja na prepájanie Európy — Odvetvie dopravy na obdobie rokov 2014 – 2020 — Prekážka začatého konania — Neprípustnosť“)

text:
               18.3.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/42

      Uznesenie Všeobecného súdu z 30. januára 2019 – Spliethoff’s Bevrachtingskantoor/Komisia
      (Vec T-149/16) (1)

      ((„Žaloba o neplatnosť - Finančná pomoc v oblasti Nástroja na prepájanie Európy - Odvetvie dopravy na obdobie rokov 2014 – 2020 - Prekážka začatého konania - Neprípustnosť“))
      (2019/C 103/57)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: pôvodne P. Glazener, neskôr Y. de Vries a D. Coumans a napokon Y. de Vries a J. de Kok, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Hottiaux a J. Samnada, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ, ktorého predmetom je zrušenie vykonávacieho nariadenia Komisie C(2015) 5274 final z 31. júla 2015, ktorým sa vydáva zoznam návrhov vybraných na poskytnutie finančnej pomoci EÚ v oblasti Nástroja na prepájanie Európy (NPE) – odvetvie dopravy, v nadväznosti na výzvy na predkladanie návrhov vyhlásených 11. septembra 2014 na základe viacročného pracovného programu

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 211, 13.6.2016.


title: Vec T-735/18: Žaloba podaná 14. decembra 2018 – Aquind/ACER

text:
               18.3.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/44

      Žaloba podaná 14. decembra 2018 – Aquind/ACER
      (Vec T-735/18)
      (2019/C 103/60)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Aquind Ltd (Wallsend, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Goldberg, E. White a C. Davis, Solicitors)

         Žalovaná: Agentúra pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie odvolacieho senátu žalovanej A-001-2018 zo 17. októbra 2018 a rozhodnutie žalovanej 05/2018 z 19. júna 2018, ktoré prvé uvedené rozhodnutie potvrdilo,

                  —

                  rozhodol o hlavných právnych otázkach vznesených v žalobe, ktoré sa týkajú: (i) skutočnosti, že žalovaná a odvolací senát žalovanej nesprávne konštatovali, že žalobkyňa mala najprv požiadať o rozhodnutie o cezhraničnom rozdelení nákladov a obdržať ho a až potom mohlo byť prijaté rozhodnutie podľa článku 17 nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 (1) (štvrtý žalobný dôvod); a (ii) skutočnosti, že žalovaná a odvolací senát žalovanej nevzali do úvahy, že pre žalobkyňu je právne nemožné prevádzkovať vo Francúzsku navrhované spojovacie vedenie bez výnimky (šiesty žalobný dôvod),

                  —

                  rozhodol o jednotlivých dôvodoch uplatnených v návrhu, aby sa predišlo ďalším nejasnostiam ohľadne týchto sporných otázok, pokiaľ žalovaná žiadosť o výnimku prehodnotí, a

                  —

                  uložil žalovanej náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza deväť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že bol vykonaný nesprávny výklad článku 17 ods. 1 nariadenia č. 714/2009, keď bol žalovanej priznaný priestor pre voľnú úvahu pri posudzovaní žiadosti o udelenie výnimky.
                  S prihliadnutím na objektívne kritéria uvedené v článku 17 ods. 1 nariadenia č. 714/2009 by mal byť priestor žalovanej pre voľnú úvahu obmedzený na posúdenie, či sú tieto podmienky splnené, alebo nie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že bol vykonaný nesprávny výklad nariadenia č. 714/2009, keď sa konštatovalo, že žiadosti o udelenie výnimky sa by malo vyhovieť iba v krajných prípadoch.
                  Pre záver, že výnimka by mala byť udelená iba v krajných prípadoch, podľa všetkého neexistuje žiadne opodstatnenie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že došlo k nesprávnemu posúdeniu dôkazného bremena a miery dokazovania v súvislosti s udelením výnimky podľa článku 17 ods. 1 nariadenia č. 714/2009.
                  Žalovaná od žalobkyne podľa všetkého vyžadovala probatio diabolica.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že došlo k nesprávnemu výkladu vzťahu článku 17 ods. 1 nariadenia č. 714/2009 a článku 12 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EU) č. 347/2013 (2), pričom sa v dôsledku toho dospelo k záveru, že vo vzťahu k spojovaciemu vedeniu žalobkyne možno vykonať cezhraničné rozdelenie nákladov, a neboli zohľadnené problémy súvisiace s týmto postupom.
                  Je asi nesprávne, že výnimku možno udeliť až potom, čo sa preukázalo, že nie je dostupný regulačný režim podľa článku 12 nariadenia č. 347/2013. Tento režim by mal byť dobrovoľný a nemal by sa uplatniť, pokiaľ je udelená výnimka.
                  Je možné, že v rámci prístupu žalovanej neboli zohľadnené riziká súvisiace s vykonávaním regulovaného režimu.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že bola porušená základná zásada právnej istoty, ktorú zakotvuje právo Únie, a ochrany legitímnej dôvery, keďže neboli zohľadnené precedenty v oblasti správneho výkladu nariadenia č. 714/2009 a bol prijatý radikálne odlišný prístup.
                  Žalobkyňa by mala mať možnosť spoľahnúť sa na regulačnú prax a zásady v oblasti posudzovania žiadostí o výnimku, ktoré vo svojich rozhodnutiach zaviedla Európska komisia.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že bol nesprávne uplatnený článok 17 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 714/2009, keď neboli zohľadnené obmedzenia vyplývajúce z francúzskeho práva, ktoré sa vzťahujú na predkladateľa návrhov elektrického spojovacieho vedenia vo Francúzsku, ktorí nespadajú pod RTE.
                  Vzhľadom na to, že sa nepreukázalo, že francúzske právne obmedzenia odporujú právu Únie, žalovaná ich mala zohľadniť, keď skúmala, či by k investícii došlo aj bez výnimky.
                  Neexistujú žiadne obmedzenia, pokiaľ ide o druhy rizík, ktoré možno vziať do úvahy pri posudzovaní podmienky podľa článku 17 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 714/2009.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na tom, že bol nesprávne uplatnený článok 17 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 714/2009, keď sa zohľadnilo, že je nutné mať z dlhodobého hľadiska istotu príjmov, aby bolo zabezpečené financovanie spojovacieho vedenia žalobkyne.
                  Rizika projektu môžu odrádzať od poskytnutia potrebných finančných prostriedkov. Mal byť totiž zohľadnený dosah rizík na schopnosť žalobkyne zabezpečiť financovanie.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na tom, že bol nesprávne uplatnený článok 17 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 714/2009, keď nebol zohľadnený celkový dosah jednotlivých rizík súvisiacich so spojovacím vedením žalobkyne.
                  Rozhodnutie, či sa investícia uskutoční, sa vykonáva na základe zváženia celkového rizika na jednej strane a výhod na strane druhej. Analýza jednotlivých druhov rizika by tak nemala postačovať.

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod je založený na tom, že odvolací senát žalovanej nepreskúmal rozhodnutie žalovanej dostatočným spôsobom.
                  S prihliadnutím na rozsah svojich právomocí a závažné otázky, ktoré sa mali posúdiť, sa mal odvolací senát žalovanej rozhodnutím žalovanej zaoberať podrobnejšie.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 z 13. júla 2009 o podmienkach prístupu do sústavy pre cezhraničné výmeny elektriny, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1228/2003 (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 15).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 347/2013 zo 17. apríla 2013 o usmerneniach pre transeurópsku energetickú infraštruktúru, ktorým sa zrušuje rozhodnutie č. 1364/2006/ES a menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 713/2009, (ES) č. 714/2009 a (ES) č. 715/2009 (Ú. v. EÚ L 115, 2013, s. 39).


title: Vec C-434/17: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 13. februára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Maďarsko) — Human Operator Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Harmonizácia daňových právnych predpisov — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 2006/112/ES — Odpočet DPH — Určenie zdaniteľnej osoby, ktorá je osobou povinnou platiť DPH — Uplatnenie odchyľujúceho sa opatrenia so spätnou účinnosťou — Zásada právnej istoty)

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/7

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 13. februára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Maďarsko) — Human Operator Zrt./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Vec C-434/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Harmonizácia daňových právnych predpisov - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Odpočet DPH - Určenie zdaniteľnej osoby, ktorá je osobou povinnou platiť DPH - Uplatnenie odchyľujúceho sa opatrenia so spätnou účinnosťou - Zásada právnej istoty)
      (2019/C 131/08)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Zalaegerszegi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Human Operator Zrt.

         Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Výrok rozsudku

      Právo Únie bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje uplatnenie opatrenia odchyľujúceho sa od článku 193 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, zmenenej smernicou Rady 2013/43/EÚ z 22. júla 2013, pred tým, ako bol akt Únie povoľujúci uvedenú odchýlku oznámený členskému štátu, ktorý o ňu požiadal, hoci v uvedenom akte Únie nie je zmienka o nadobudnutí jeho účinnosti alebo o dátume začatia jeho uplatňovania, a to aj vtedy, keď uvedený členský štát vyjadril želanie, aby sa uvedená odchýlka uplatňovala so spätnou účinnosťou.

         (1)  Ú. v. EÚ C 318, 25.9.2017.


title: Vec C-154/18: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. februára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Labour Court, Ireland — Írsko) — Tomás Horgan, Claire Keegan/Minister for Education & Skills, Minister for Finance, The Minister for Public Expenditure & Reform, Ireland, Attorney General (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní — Smernica 2000/78/ES — Článok 2 ods. 2 písm. b) — Nepriama diskriminácia z dôvodu veku — Novoprijatí učitelia — Dátum prijatia do zamestnania — Platová tabuľka a zaradenie do platových stupňov pri nástupe do zamestnania, ktoré sú menej výhodné v porovnaní s tými, ktoré sa uplatňujú na už zamestnaných učiteľov)

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/14

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. februára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Labour Court, Ireland — Írsko) — Tomás Horgan, Claire Keegan/Minister for Education & Skills, Minister for Finance, The Minister for Public Expenditure & Reform, Ireland, Attorney General
      (Vec C-154/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní - Smernica 2000/78/ES - Článok 2 ods. 2 písm. b) - Nepriama diskriminácia z dôvodu veku - Novoprijatí učitelia - Dátum prijatia do zamestnania - Platová tabuľka a zaradenie do platových stupňov pri nástupe do zamestnania, ktoré sú menej výhodné v porovnaní s tými, ktoré sa uplatňujú na už zamestnaných učiteľov)
      (2019/C 131/16)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Labour Court, Írsko

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Tomás Horgan, Claire Keegan

         Žalovaní: Minister for Education & Skills, Minister for Finance, The Minister for Public Expenditure & Reform, Ireland, Attorney General

         Výrok rozsudku

      Článok 2 ods. 2 písm. b) smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa má vykladať v tom zmysle, že opatrenie, o ktoré ide vo veci samej, ktoré od určitého dátumu stanovuje pri prijatí nových učiteľov do zamestnania uplatnenie platových tabuliek a zaradenie do platových stupňov, ktoré sú menej výhodné než tie, ktoré boli uplatnené podľa pravidiel predchádzajúcich tomuto opatreniu na učiteľov prijatých do zamestnania pred týmto dátumom, nepredstavuje v zmysle tohto ustanovenia nepriamu diskrimináciu na základe veku.

         (1)  Ú. v. EÚ C 166, 14.5.2018.


title: Vec C-492/18 PPU: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 12. februára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam — Holandsko) — Vykonanie európskeho zatykača vydaného na TC (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Justičná spolupráca v trestných veciach — Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV — Európsky zatykač — Článok 12 — Držanie osoby vo väzbe — Článok 17 — Lehoty na prijatie rozhodnutia o vykonaní európskeho zatykača — Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje prerušenie výkonu väzby ex offo 90 dní po zatknutí — Konformný výklad — Pozastavenie plynutia lehôt — Charta základných práv Európskej únie — Článok 6 — Právo na slobodu a bezpečnosť — Výklady odkláňajúce sa od vnútroštátnej právnej úpravy — Jasnosť a predvídateľnosť)

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/16

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 12. februára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam — Holandsko) — Vykonanie európskeho zatykača vydaného na TC
      (Vec C-492/18 PPU) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v trestných veciach - Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV - Európsky zatykač - Článok 12 - Držanie osoby vo väzbe - Článok 17 - Lehoty na prijatie rozhodnutia o vykonaní európskeho zatykača - Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje prerušenie výkonu väzby ex offo 90 dní po zatknutí - Konformný výklad - Pozastavenie plynutia lehôt - Charta základných práv Európskej únie - Článok 6 - Právo na slobodu a bezpečnosť - Výklady odkláňajúce sa od vnútroštátnej právnej úpravy - Jasnosť a predvídateľnosť)
      (2019/C 131/19)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank Amsterdam

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      TC

         Výrok rozsudku

      Rámcové rozhodnutie Rady 2002/584/SVV o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takému vnútroštátnemu ustanoveniu, o aké ide vo veci samej, ktoré stanovuje všeobecnú a bezpodmienečnú povinnosť prepustenia na slobodu vyžiadanej osoby, ktorá bola zatknutá na základe európskeho zatykača, a to v okamihu, keď uplynie lehota 90 dní od jej zatknutia, pokiaľ existuje veľmi vážne riziko úteku tejto osoby, ktoré nemožno znížiť na prijateľnú úroveň uložením primeraných opatrení.
      Článok 6 Charty základných práv Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave umožňujúcej ponechanie vyžiadanej osoby vo väzbe nad rámec tejto lehoty 90 dní na základe takého výkladu tohto vnútroštátneho ustanovenia, podľa ktorého sa plynutie uvedenej lehoty pozastavuje v prípade, keď vykonávajúci súdny orgán rozhodne, že sa buď obráti na Súdny dvor Európskej únie s návrhom na začatie prejudiciálneho konania, alebo že počká na odpoveď na návrh na začatie prejudiciálneho konania predložený iným vykonávajúcim súdnym orgánom, alebo tiež keď rozhodne, že odloží rozhodnutie o odovzdaní z dôvodu, že vo vydávajúcom členskom štáte by mohlo existovať skutočné riziko neľudských alebo ponižujúcich podmienok pri pozbavení osobnej slobody, keďže táto judikatúra nezabezpečuje súlad uvedeného vnútroštátneho ustanovenia s rámcovým rozhodnutím 2002/584 a obsahuje rozdiely, ktoré by mohli viesť k rôznym dĺžkam ponechania dotknutej osoby vo väzbe.

         (1)  Ú. v. EÚ C 381, 22.10.2018.


title: Vec C-571/18 P: Odvolanie podané 11. septembra 2018: Felismino Pereira proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 13. júla 2018 vo veci T-606/16, Pereira/Komisia

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/17

      Odvolanie podané 11. septembra 2018: Felismino Pereira proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 13. júla 2018 vo veci T-606/16, Pereira/Komisia
      (Vec C-571/18 P)
      (2019/C 131/20)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Felismino Pereira (v zastúpení: N. de Montigny, avocate)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia
      Uznesením z o 14. februára 2019 Súdny dvor (siedma komora) zamietol odvolanie ako zjavne neprístupné.


title: Vec C-669/18 P: Odvolanie podané 27. októbra 2018 Adis Higiene, S.L. proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 10. augusta 2018 vo veci T-309/18, Adis Higiene/EUIPO — Farecla Products (G3 Extra Plus)

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/17

      Odvolanie podané 27. októbra 2018 Adis Higiene, S.L. proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 10. augusta 2018 vo veci T-309/18, Adis Higiene/EUIPO — Farecla Products (G3 Extra Plus)
      (Vec C-669/18 P)
      (2019/C 131/22)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Adis Higiene, S.L. (v zastúpení: M. J. Sanmartín Sanmartín, abogada)

         Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      Uznesením z 27. februára 2019, Súdny dvor (šiesta komora) zamietol odvolanie a určil, že Adis Higiene, S.L. znáša vlastné trovy konania.


title: Vec C-830/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz (Nemecko) 28. decembra 2018 — Landkreis Südliche Weinstraße/PF a i.

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz (Nemecko) 28. decembra 2018 — Landkreis Südliche Weinstraße/PF a i.
      (Vec C-830/18)
      (2019/C 131/26)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: Landkreis Südliche Weinstraße

         Odporcovia v odvolacom konaní: PF a i.

         Za účasti: Vertreter des öffentlichen Interesses

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 7 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 492/2011 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Únie (1) vykladať v tom zmysle, že predpis vnútroštátneho práva, ktorý obmedzuje povinnosť vnútroštátnych územných samosprávnych celkov (okresov) prepraviť žiakov na obyvateľov vyššieho spolkového štátu (spolková krajina), má nepriamy diskriminačný účinok, aj keď na základe skutkových okolností je isté, že podmienkou bydliska sú z plnenia vylúčení prevažne obyvatelia zvyšného územia členského štátu?
                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:

                  2.

                  Predstavuje účinná organizácia školstva naliehavý dôvod všeobecného záujmu, ktorý môže odôvodniť nepriamu diskrimináciu?

         (1)  Ú. v. EÚ L 141, 2011, s. 1.


title: Veci T-131/16 a T-263/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. februára 2019 — Belgicko a Magnetrol International/Komisia (Štátna pomoc — Režim pomoci vykonávaný Belgickom — Rozhodnutie, ktorým sa vyhlasuje režim pomoci za nezlučiteľný so spoločným trhom a protiprávny a ktorým sa nariaďuje vymáhanie vyplatenej pomoci — Záväzné daňové stanovisko (tax ruling) — Oslobodenie nadmerného zisku od dane — Daňová autonómia členských štátov — Pojem režim pomoci — Dodatočné vykonávajúce opatrenia)

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/39

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. februára 2019 — Belgicko a Magnetrol International/Komisia
      (Veci T-131/16 a T-263/16) (1)

      (Štátna pomoc - Režim pomoci vykonávaný Belgickom - Rozhodnutie, ktorým sa vyhlasuje režim pomoci za nezlučiteľný so spoločným trhom a protiprávny a ktorým sa nariaďuje vymáhanie vyplatenej pomoci - Záväzné daňové stanovisko (tax ruling) - Oslobodenie nadmerného zisku od dane - Daňová autonómia členských štátov - Pojem režim pomoci - Dodatočné vykonávajúce opatrenia)
      (2019/C 131/43)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca vo veci T-131/16: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne C. Pochet, M. Jacobs a J.-C. Halleux, neskôr C. Pochet a J.-C. Halleux, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Segura Catalán a M. Clayton, avocats)

         Žalobkyňa vo veci T-263/16: Magnetrol International (Zele, Belgicko) (v zastúpení: H. Gilliams a J. Bocken, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne P.J. Loewenthal a B. Stromsky, neskôr P.J. Loewenthal a F. Tomat, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník konania vo veci T-131/16: Írsko (v zastúpení: pôvodne E. Creedon, G. Hodge a A. Joyce, neskôr K. Duggan, M. Browne a M. Joyce, napokon M. Joyce a J. Quaney, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Gallagher, M. Collins, SC, B. Doherty a S. Kingston, barristers)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ, ktorého predmetom je zrušenie rozhodnutia Komisie (EÚ) 2016/1699 z 11. januára 2016 o schéme štátnej pomoci týkajúcej sa zdaňovania nadmerného zisku SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) vykonávanej Belgickom (Ú. v. EÚ L 260, 2016, s. 61)

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Veci T-131/16 a T-263/16 sa spájajú na účely tohto rozsudku.

                  2.

                     Rozhodnutie Komisie (EÚ) 2016/1699 z 11. januára 2016 o schéme štátnej pomoci týkajúcej sa zdaňovania nadmerného zisku SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) vykonávanej Belgickom sa zrušuje.

                  3.

                     Európska komisia znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania ktoré vynaložili Belgické kráľovstvo, a to vrátane trov konania, ktoré vznikli v rámci konania o nariadení predbežného opatrenia, a spoločnosť Magnetrol International.

                  4.

                     Írsko znáša vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 191, 30.5.2016.


title: Vec T-162/18: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. februára 2019 — Beko/EUIPO — Acer (ALTUS) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie ALTUS — Skoršie národné slovné ochranné známky ALTOS — Konanie o výmaze začaté pred vnútroštátnymi orgánmi v súvislosti s niektorými skoršími ochrannými známkami — Pravdepodobnosť zámeny — Zastavenie správneho konania — Pravidlo 20 ods. 7 písm. c) nariadenia č. 2868/95 [teraz článok 71 ods. 1 delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/625]“)

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/45

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. februára 2019 — Beko/EUIPO — Acer (ALTUS)
      (Vec T-162/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie ALTUS - Skoršie národné slovné ochranné známky ALTOS - Konanie o výmaze začaté pred vnútroštátnymi orgánmi v súvislosti s niektorými skoršími ochrannými známkami - Pravdepodobnosť zámeny - Zastavenie správneho konania - Pravidlo 20 ods. 7 písm. c) nariadenia č. 2868/95 [teraz článok 71 ods. 1 delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/625]“)
      (2019/C 131/51)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Beko plc (Watford, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: G. Tritton, barrister)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Ivanauskas a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Acer, Inc. (Tchaj-pej, Taiwan)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 13. decembra 2017 (vec R 1991/2016-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Acer a Beko

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 13. decembra 2017 (vec R 1991/2016-5) sa zrušuje.

                  2.

                  EUIPO znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Beko.

         (1)  Ú. v. EÚ C 152, 30.4.2018.


title: Vec T-224/18 RII: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 14. februára 2019 — PV/Komisia („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Verejná služba — Disciplinárne konanie — Vynulovanie mzdy — Zmena okolností — Neprípustnosť — Neexistencia nových skutočností“)

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/49

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 14. februára 2019 — PV/Komisia
      (Vec T-224/18 RII)
      („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Verejná služba - Disciplinárne konanie - Vynulovanie mzdy - Zmena okolností - Neprípustnosť - Neexistencia nových skutočností“)
      (2019/C 131/57)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: PV (v zastúpení: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Berscheid, B. Mongin a R. Striani, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh, založený na článkoch 278 a 279 ZFEÚ, na odklad výkonu rozhodnutia o disciplinárnom konaní CMS 17/025 v prvom rade, a rozhodnutia o vynulovaní mzdy žalobcu v druhom rade

         Výrok

                  1.

                     Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                     O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-106/19: Žaloba podaná 20. februára 2019 — Abarca/EUIPO — Abanca Corporación Bancaria (ABARCA SEGUROS)

text:
               8.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/57

      Žaloba podaná 20. februára 2019 — Abarca/EUIPO — Abanca Corporación Bancaria (ABARCA SEGUROS)
      (Vec T-106/19)
      (2019/C 131/66)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Abarca — Companhia de Seguros SA (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: J. Pimenta a Á. Pinho, lawyers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Abanca Corporación Bancaria, SA (Betanzos, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie ABARCA SEGUROS v ružovej, svetlomodrej, svetlozelenej a čiernej farbe — prihláška č. 16 041 519

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 22. novembra 2018 vo veci R 1370/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  úplne zmenil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  v dôsledku toho nariadil zápis ochrannej známky Európskej únie, ktorá je predmetom prihlášky č. 16 041 519, v celom rozsahu,

                  —

                  uložil iným účastníkom konania, aby nahradili trovy tohto konania, ako aj trovy námietkového a odvolacieho konania pred EUIPO.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec C-54/18: Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 14. februára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte — Taliansko) — Cooperativa Animazione Valdocco S.C.S. Impresa Sociale Onlus/Consorzio Intercomunale Servizi Sociali di Pinerolo, Azienda Sanitaria Locale To3 di Collegno e Pinerolo (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verejné obstarávanie — Postupy preskúmania — Smernica 89/665/EHS — Články 1 a 2c — Návrh na preskúmanie rozhodnutí o pripustení alebo vylúčení uchádzačov — Lehoty na podanie opravných prostriedkov — Prekluzívna lehota 30 dní — Vnútroštátna právna úprava, ktorá vylučuje možnosť dovolávať sa nezákonnosti rozhodnutia o pripustení v rámci žaloby proti následným aktom — Charta základných práv Európskej únie — Článok 47 — Právo na účinnú súdnu ochranu)

text:
               20.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 172/3

      Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 14. februára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte — Taliansko) — Cooperativa Animazione Valdocco S.C.S. Impresa Sociale Onlus/Consorzio Intercomunale Servizi Sociali di Pinerolo, Azienda Sanitaria Locale To3 di Collegno e Pinerolo
      (Vec C-54/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné obstarávanie - Postupy preskúmania - Smernica 89/665/EHS - Články 1 a 2c - Návrh na preskúmanie rozhodnutí o pripustení alebo vylúčení uchádzačov - Lehoty na podanie opravných prostriedkov - Prekluzívna lehota 30 dní - Vnútroštátna právna úprava, ktorá vylučuje možnosť dovolávať sa nezákonnosti rozhodnutia o pripustení v rámci žaloby proti následným aktom - Charta základných práv Európskej únie - Článok 47 - Právo na účinnú súdnu ochranu)
      (2019/C 172/03)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Cooperativa Animazione Valdocco S.C.S. Impresa Sociale Onlus

         Žalovaní: Consorzio Intercomunale Servizi Sociali di Pinerolo, Azienda Sanitaria Locale To3 di Collegno e Pinerolo

         za účasti: Ati Cilte Soc. coop. soc., Coesa Pinerolo Soc. coop. soc. arl, La Dua Valadda Soc. coop. soc., Consorzio di Cooperative Sociali il Deltaplano Soc. coop. soc., La Fonte Soc. coop. soc. Onlus, Società Italiana degli Avvocati Amministrativisti (SIAA), Associazione Amministrativisti.it, Camera degli Avvocati Amministrativisti

         Výrok

                  1.

                  Smernica Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác, zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2014/23/EÚ z 26. februára 2014, a najmä jej články 1 a 2c, vykladané vo svetle článku 47 Charty základných práv Európskej únie, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá stanovuje, že návrhy na preskúmanie rozhodnutí verejných obstarávateľov o pripustení alebo vylúčení z účasti na postupoch verejného obstarávania musia byť, pod hrozbou preklúzie, podané v lehote 30 dní odo dňa ich oznámenia dotknutým osobám pod podmienkou, že takto oznámené rozhodnutia obsahujú zhrnutie príslušných dôvodov, ktoré zabezpečia, že tieto dotknuté osoby vedeli alebo mohli vedieť o uvádzanom porušení práva Únie.

                  2.

                  Smernica 89/665, zmenená a doplnená smernicou 2014/23, a najmä jej články 1 a 2c, vykladané vo svetle článku 47 Charty základných práv Európskej únie, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá stanovuje, že v prípade, ak dotknuté osoby nenapadnú rozhodnutia verejných obstarávateľov o pripustení uchádzačov k účasti na postupoch verejného obstarávania v rámci prekluzívnej lehoty 30 dní od ich oznámenia, tieto osoby sa už nemôžu dovolávať nezákonnosti uvedených rozhodnutí v rámci žalôb proti následným aktom, a najmä proti rozhodnutiam o zadaní zákazky, s výhradou, že táto preklúzia sa môže voči týmto dotknutým osobám uplatniť len za podmienky, že o uvádzanej nezákonnosti vedeli alebo mohli vedieť prostredníctvom tohto oznámenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 142, 23.4.2018.


title: Vec C-373/18: Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) z 31. januára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel — Portugalsko) — Prosa — Produtos e Serviços Agrícolas/Autoridade Tributária e Aduaneira (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Nepriame dane z tvorby a navyšovania základného imania — Smernica 69/335/EHS — Články 4 a 7 — Založenie kapitálovej spoločnosti — Kolkový poplatok platný k 1. júlu 1984 — Zrušenie tohto kolkového poplatku a jeho následné opätovné zavedenie)

text:
               20.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 172/4

      Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) z 31. januára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel — Portugalsko) — Prosa — Produtos e Serviços Agrícolas/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Vec C-373/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Nepriame dane z tvorby a navyšovania základného imania - Smernica 69/335/EHS - Články 4 a 7 - Založenie kapitálovej spoločnosti - Kolkový poplatok platný k 1. júlu 1984 - Zrušenie tohto kolkového poplatku a jeho následné opätovné zavedenie)
      (2019/C 172/04)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Administrativo e Fiscal de Penafiel

         Účastníci konania

         Žalobca: Prosa — Produtos e Serviços Agrícolas

         Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Výrok

      Článok 4 ods. 1 písm. a) a článok 7 ods. 1 smernice Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania, zmenenej smernicou Rady 85/303/EHS z 10. júna 1985, treba vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej právnej úprave, ktorou členský štát opätovne zaviedol kapitálovú daň v súvislosti so založením kapitálovej spoločnosti spadajúcim pod prvé z týchto ustanovení, ktoré podliehalo takejto dani k 1. júlu 1984, ale následne bolo od nej oslobodené.

         (1)  Ú. v. EÚ C 294, 20.8.2018.


title: Vec C-489/18: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 15. januára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Maďarsko) — Farmland Kft./Földművelésügyi Miniszter (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 53 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Poľnohospodárstvo — Režim priamej podpory — Režim jednotných platieb — Žiadosť o jednotné platby na plochu — Kritéria — Oprávnený užívateľ poľnohospodárskej pôdy)

text:
               20.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 172/5

      Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 15. januára 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Maďarsko) — Farmland Kft./Földművelésügyi Miniszter
      (Vec C-489/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 53 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Poľnohospodárstvo - Režim priamej podpory - Režim jednotných platieb - Žiadosť o jednotné platby na plochu - Kritéria - Oprávnený užívateľ poľnohospodárskej pôdy)
      (2019/C 172/05)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Farmland Kft.

         Žalovaný: Földművelésügyi Miniszter

         Výrok

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Súd pre správne a pracovnoprávne záležitosti Budapešť-okolie, Maďarsko) rozhodnutím zo 17. júla 2018, je zjavne neprípustný.

         (1)  Ú. v. EÚ C 381, 22.10.2018.


title: Vec C-689/18: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 7. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Dioikitiko Protodikeio Patron — Grécko) — XT/Elliniko Dimosio (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Vnútroštátne zdanenie — Zákaz diskriminačného zdanenia — Daň z luxusného tovaru — Motorové vozidlá — Oslobodenie od dane v závislosti od dátumu prvého uvedenia vozidla do prevádzky v členskom štáte zdanenia — Nezohľadnenie dátumu prvého uvedenia vozidla do prevádzky v inom členskom štáte)

text:
               20.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 172/5

      Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 7. marca 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Dioikitiko Protodikeio Patron — Grécko) — XT/Elliniko Dimosio
      (Vec C-689/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Vnútroštátne zdanenie - Zákaz diskriminačného zdanenia - Daň z luxusného tovaru - Motorové vozidlá - Oslobodenie od dane v závislosti od dátumu prvého uvedenia vozidla do prevádzky v členskom štáte zdanenia - Nezohľadnenie dátumu prvého uvedenia vozidla do prevádzky v inom členskom štáte)
      (2019/C 172/06)
      Jazyk konania: gréčtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Dioikitiko Protodikeio Patron

         Účastníci konania

         Žalobca: XT

         Žalovaný: Elliniko Dimosio

         Výrok

      Článok 110 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, akou je dotknutá právna úprava vo veci samej, podľa ktorej sú od dane z luxusného tovaru oslobodení všetci vlastníci alebo držitelia osobných motorových vozidiel s veľkým objemom motora, ktoré sú staršie ako 10 rokov, pričom toto obdobie sa počíta od prvého uvedenia vozidiel do prevádzky v tomto členskom štáte bez toho, aby sa muselo zohľadňovať jeho prípadné predchádzajúce uvedenie do prevádzky v inom členskom štáte.

         (1)  Ú. v. EÚ C 25, 21.1.2019.


title: Vec C-8/19 PPU: Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) z 12. februára 2019 — (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd — Bulharsko) — trestné konanie proti RH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Naliehavé prejudiciálne konanie — Justičná spolupráca v trestných veciach — Smernica (EÚ) 2016/343 — Článok 4 — Verejné vyhlásenia o vine — Rozhodnutie o vyšetrovacej väzbe — Opravné prostriedky — Konanie o preskúmaní zákonnosti tohto rozhodnutia — Dodržovanie prezumpcie neviny — Článok 267 ZFEÚ — Článok 47 druhý odsek Charty základných práv Európskej únie — Právo byť vypočutý v primeranej lehote — Vnútroštátna právna úprava, ktorá obmedzuje možnosť vnútroštátnych súdov predložiť Súdnemu dvoru návrh na začatie prejudiciálneho konania alebo od nich vyžaduje, aby rozhodli bez vyčkania na odpoveď na túto prejudiciálnu otázku — Disciplinárne sankcie v prípade nedodržania tejto právnej úpravy)

text:
               20.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 172/6

      Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) z 12. februára 2019 — (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd — Bulharsko) — trestné konanie proti RH
      (Vec C-8/19 PPU) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Naliehavé prejudiciálne konanie - Justičná spolupráca v trestných veciach - Smernica (EÚ) 2016/343 - Článok 4 - Verejné vyhlásenia o vine - Rozhodnutie o vyšetrovacej väzbe - Opravné prostriedky - Konanie o preskúmaní zákonnosti tohto rozhodnutia - Dodržovanie prezumpcie neviny - Článok 267 ZFEÚ - Článok 47 druhý odsek Charty základných práv Európskej únie - Právo byť vypočutý v primeranej lehote - Vnútroštátna právna úprava, ktorá obmedzuje možnosť vnútroštátnych súdov predložiť Súdnemu dvoru návrh na začatie prejudiciálneho konania alebo od nich vyžaduje, aby rozhodli bez vyčkania na odpoveď na túto prejudiciálnu otázku - Disciplinárne sankcie v prípade nedodržania tejto právnej úpravy)
      (2019/C 172/07)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Specializiran nakazatelen săd

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      RH

         Výrok

                  1.

                  Článok 267 ZFEÚ a článok 47 druhý odsek Charty základných práv Európskej únie sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ako ju vykladá judikatúra, v dôsledku ktorej má vnútroštátny súd povinnosť rozhodnúť o zákonnosti rozhodnutia o vyšetrovacej väzbe bez toho, aby mal možnosť podať návrh na začatie prejudiciálneho konania na Súdny dvor alebo vyčkať na odpoveď Súdneho dvora.

                  2.

                  Články 4 a 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/343 z 9. marca 2016 o posilnení určitých aspektov prezumpcie neviny a práva byť prítomný na konaní pred súdom v trestnom konaní, v spojení s odôvodnením 16 tejto smernice, sa majú vykladať v tom zmysle, že požiadavky vyplývajúce z prezumpcie neviny nebránia tomu, aby v prípade, že príslušný súd preskúmava — na účely rozhodnutia o zákonnosti rozhodnutia o vyšetrovacej väzbe — dôvodné podozrenie, že podozrivá alebo obvinená osoba spáchala vytýkaný trestný čin, tento súd po prvé zvážil usvedčujúce aj oslobodzujúce dôkazy, ktoré mu boli predložené, a po druhé odôvodnil svoje rozhodnutie nielen tým, že uvedie skutočnosti, z ktorých vychádzal, ale tiež tým, že sa vyjadrí k námietkam obhajoby dotknutej osoby, a to pod podmienkou, že takéto rozhodnutie neoznačuje obvinenú osobu za vinnú.

         (1)  Ú. v. EÚ C 93, 11.3.2019.


title: Vec C-755/18 P: Odvolanie podané 30. novembra 2018: Harry Shindler a i. proti uzneseniu Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 26. novembra 2018 vo veci T-458/17, Shindler a i./Rada

text:
               20.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 172/7

      Odvolanie podané 30. novembra 2018: Harry Shindler a i. proti uzneseniu Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 26. novembra 2018 vo veci T-458/17, Shindler a i./Rada
      (Vec C-755/18 P)
      (2019/C 172/08)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolatelia: Harry Shindler a i. (v zastúpení: J. Fouchet, advokát)

         Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie
      Uznesením z 19. marca 2019 Súdny dvor (štvrtá komora) zamietol odvolanie.


title: Vec C-88/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Judecătoria Zărnești (Rumunsko) 7. februára 2019 — Asociația „Alianța pentru combaterea abuzurilor“/TM, UN, Asociația DMPA

text:
               20.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 172/7

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Judecătoria Zărnești (Rumunsko) 7. februára 2019 — Asociația „Alianța pentru combaterea abuzurilor“/TM, UN, Asociația DMPA
      (Vec C-88/19)
      (2019/C 172/09)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Judecătoria Zărnești

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Sťažovateľ: Asociația „Alianța pentru combaterea abuzurilor“

         Odporcovia: TM, UN, Asociația DMPA

         Prejudiciálne otázky

      Má sa článok 16 smernice 92/43/EHS (1) vykladať v tom zmysle, že členským štátom ukladá povinnosť stanoviť výnimky z článkov 12, 13, 14 a 15 písm. a) a b) aj v prípadoch, keď živočíchy patriace medzi ohrozené druhy opustia svoj prirodzený biotop a nachádzajú sa v jeho bezprostrednej blízkosti alebo úplne mimo neho?

         (1)  Smernica Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, 1992, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102).


title: Vec C-96/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Niederösterreich (Rakúsko) 8. februára 2019 — VO/Bezirkshauptmannschaft Tulln

text:
               20.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 172/8

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Niederösterreich (Rakúsko) 8. februára 2019 — VO/Bezirkshauptmannschaft Tulln
      (Vec C-96/19)
      (2019/C 172/10)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesverwaltungsgericht Niederösterreich

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ: VO

         Žalovaný orgán: Bezirkshauptmannschaft Tulln

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa nariadenie (EÚ) č. 165/2014 (1), najmä jeho článok 34 ods. 3 posledná veta, ako aj jeho článok 36 ods. 2, vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej úprave, ktorá vyžaduje, aby vodiči vozidiel, ktoré sú vybavené digitálnym tachografom v zmysle článku 2 ods. 2 písm. h) smernice (EÚ) č. 165/2014, v prípade chýbajúcich jednotlivých pracovných dní na karte vodiča (článok 2 ods. 2 písm. f) nariadenia), pre ktorú sa nevedú záznamové listy, pre tieto dni mali so sebou a odovzdali primerané potvrdenia zamestnávateľa, ktoré musia zodpovedať minimálnym požiadavkám formulára vyhotovenom Komisiou podľa článku 11 ods. 3 smernice 2006/22/ES (2)?

                  2.

                  V prípade, ak je odpoveď na prvú otázku záporná:
                  Je formulár určený Komisiou jej rozhodnutím 2009/959/EÚ (3) úplne alebo čiastočne neplatný?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 165/2014 zo 4. februára 2014 o tachografoch v cestnej doprave, ktorým sa ruší nariadenie Rady (EHS) č. 3821/85 o záznamovom zariadení v cestnej doprave a mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 o harmonizácii niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy (Ú. v. EÚ L 60, 2014, s. 1).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/22/ES z 15. marca 2006 o minimálnych podmienkach vykonávania nariadení Rady (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85 o právnych predpisoch v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, a o zrušení smernice Rady 88/599/EHS (Ú. v. EÚ L 102, 2006, s. 35).

         (3)  Rozhodnutie Komisie zo 14. decembra 2009, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2007/230/ES o formulári týkajúcom sa právnych predpisov v sociálnej oblasti súvisiacich s činnosťami cestnej dopravy [oznámené pod číslom K(2009) 9895] (Ú. v. EÚ L 330, 2009, s. 80).


title: Vec C-101/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 11. februára 2019 — Deutsche Homöopathie-Union (DHU) Arzneimittel GmbH & Co. KG/Bundesrepublik Deutschland

text:
               20.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 172/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 11. februára 2019 — Deutsche Homöopathie-Union (DHU) Arzneimittel GmbH & Co. KG/Bundesrepublik Deutschland
      (Vec C-101/19)
      (2019/C 172/11)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: Deutsche Homöopathie-Union (DHU) Arzneimittel GmbH & Co. KG

         Odporkyňa: Bundesrepublik Deutschland

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Obsahuje článok 69 smernice 2001/83/ES (1) taxatívne vymenované údaje týkajúce sa prípustného obsahu príbalového letáku liekov uvedených v článku 14 ods. 1 alebo tam môžu byť uvedené ďalšie informácie v zmysle článku 62 smernice 2001/83/ES?

                  2.

                  Môžu byť údaje o dávkovaní pre lieky uvedené v článku 14 ods. 1 smernice 2001/83/ES informáciami, ktoré sú pre pacienta užitočné v zmysle článku 62 smernice 2001/83/ES?

         (1)  Smernica 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, 2001, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69), v znení smernice Európskeho parlamentu a Rady 2012/26/EÚ z 25. októbra 2012, Ú. v. EÚ L 299, 2012, s. 1.


title: Vec C-102/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 11. februára 2019 — Deutsche Homöopathie-Union (DHU) Arzneimittel GmbH & Co. KG/Bundesrepublik Deutschland

text:
               20.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 172/10

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 11. februára 2019 — Deutsche Homöopathie-Union (DHU) Arzneimittel GmbH & Co. KG/Bundesrepublik Deutschland
      (Vec C-102/19)
      (2019/C 172/12)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: Deutsche Homöopathie-Union (DHU) Arzneimittel GmbH & Co. KG

         Odporkyňa: Bundesrepublik Deutschland

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Obsahuje článok 69 smernice 2001/83/ES (1) taxatívne vymenované údaje týkajúce sa prípustného obsahu príbalového letáku liekov uvedených v článku 14 ods. 1 alebo tam môžu byť uvedené ďalšie informácie v zmysle článku 62 smernice 2001/83/ES?

                  2.

                  Môžu byť údaje o dávkovaní pre lieky uvedené v článku 14 ods. 1 smernice 2001/83/ES informáciami, ktoré sú pre pacienta užitočné v zmysle článku 62 smernice 2001/83/ES?

         (1)  Smernica 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, 2001, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69), v znení smernice Európskeho parlamentu a Rady 2012/26/EÚ z 25. októbra 2012, Ú. v. EÚ L 299, 2012, s. 1.


title: Vec C-118/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Salzburg (Rakúsko) 15. februára 2019 — ZS/PVA Landesstelle Salzburg

text:
               20.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 172/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Salzburg (Rakúsko) 15. februára 2019 — ZS/PVA Landesstelle Salzburg
      (Vec C-118/19)
      (2019/C 172/15)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesgericht Salzburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: ZS

         Žalovaný: PVA Landesstelle Salzburg
      Predseda Súdneho dvora uznesením z 22. marca 2019 nariadil výmaz veci z registra Súdneho dvora.


title: Vec C-134/19 P: Odvolanie podané 18. februára 2019: Bank Refah Kargaran proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 10. decembra 2018 vo veci T-552/15, Bank Refah Kargaran/Rada

text:
               20.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 172/12

      Odvolanie podané 18. februára 2019: Bank Refah Kargaran proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 10. decembra 2018 vo veci T-552/15, Bank Refah Kargaran/Rada
      (Vec C-134/19 P)
      (2019/C 172/16)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Bank Refah Kargaran (v zastúpení: J.-M. Thouvenin, advokát)

         Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, Európska komisia

         Návrhy

                  —

                  čiastočne zrušiť rozsudok, ktorý druhá komora Všeobecného súdu Európskej únie vydala 10. decembra 2018 vo veci T-552/15,

                  —

                  vyhovieť návrhom žalobkyne podaným na Všeobecnom súde Európskej únie, a to priznať náhradu majetkovej ujmy vo výške 68 651 319 eur a náhradu nemajetkovej ujmy vo výške 52 547 415 eur,

                  —

                  subsidiárne, vrátiť vec Všeobecnému súdu na ďalšie konanie,

                  —

                  v oboch prípadoch uložiť Rade Európskej únie povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu odvolania odvolateľka uvádza sedem odvolacích dôvodov.

                  1.

                  Prvý odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení.
                  Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď uviedol, že nedostatočné odôvodnenie zrušeného rozhodnutia nie je dostatočne závažným porušením pravidla práva Európskej únie.

                  2.

                  Druhý odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení.
                  Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že v dôsledku skutočnosti, že odvolateľka, ktorej Rada Európskej únie uložila protiprávnu sankciu, podala žalobu a dosiahla zrušenie sankcie, je zbytočné domáhať sa dostatočne závažného porušenia práva na účinnú súdnu ochranu.

                  3.

                  Tretí odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení.
                  Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď odmietol dôvod, ktorý odvolateľka spresnila vo svojej replike, bez toho, aby overil, ako to vyžaduje judikatúra, či podrobné vysvetlenie tohto dôvodu v replike vyplýva z bežného vývoja debaty vychádzajúcej zo žaloby v priebehu súdneho konania.

                  4.

                  Štvrtý a piaty odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení.
                  Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď nesprávne vyložil rozsudok vydaný vo veci T-24/11 (1) a domnieval sa, že zistenie, že Rada porušila svoju povinnosť oznámiť odvolateľke skutočnosti zohľadnené v jej neprospech, pokiaľ ide o dôvod pre prijatie opatrení spočívajúcich v zmrazení finančných prostriedkov, nepreukazuje existenciu dostatočne závažného porušenia práva Európskej únie zakladajúceho zodpovednosť Únie.

                  5.

                  Šiesty odvolací dôvod založený na skreslení žaloby.
                  Všeobecný súd skreslil žalobu, keď sa s cieľom konštatovať neprípustnosť tvrdenia odvolateľky domnieval, že odvolateľka sa v štádiu žaloby nedovolávala údajnej protiprávnosti založenej na nezlučiteľnosti dôvodu pre zaradenie jej mena na zoznam osôb, na ktoré sa vzťahujú obmedzujúce opatrenia, s kritériom uplatneným Radou.

                  6.

                  Siedmy odvolací dôvod založený na skreslení žaloby.
                  Všeobecný súd skreslil žalobu, keď obmedzil dôvody protiprávnosti uvedené odvolateľkou iba na porušenie povinnosti uviesť odôvodnenie.

         (1)  Rozsudok zo 6. septembra 2013, Bank Refah Kargaran/Rada (T-24/11, EU:T:2013:403).


title: Vec C-135/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 20. februára 2019 — Pensionsversicherungsanstalt/CW

text:
               20.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 172/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 20. februára 2019 — Pensionsversicherungsanstalt/CW
      (Vec C-135/19)
      (2019/C 172/17)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: Pensionsversicherungsanstalt

         Odporkyňa: CW

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa rakúsky príspevok na rehabilitáciu podľa ustanovení nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (1) považovať za

                              —

                              nemocenskú dávku podľa článku 3 ods. 1 písm. a) nariadenia alebo

                              —

                              dávku v invalidite podľa článku 3 ods. 1 písm. c) nariadenia alebo

                              —

                              dávku v nezamestnanosti podľa článku 3 ods. 1 písm. h) nariadenia?

                  2.

                  Má sa nariadenie (ES) č. 883/2004 v kontexte primárneho práva vykladať v tom zmysle, že členský štát ako bývalý štát bydliska a zamestnania je povinný vyplácať dávku, akou je rakúsky príspevok na rehabilitáciu, osobe s bydliskom v inom členskom štáte, ak táto osoba získala väčšinu dôb poistenia z nemocenskej a dôchodkovej časti sociálneho zabezpečenia ako zamestnanec v tomto inom členskom štáte (z časového hľadiska po zmene bydliska, ku ktorej došlo pred rokmi) a odvtedy z nemocenského a dôchodkového poistenia bývalého štátu bydliska a zamestnania nepoberala žiadne dávky?

         (1)  U. v. EÚ L 166, 2004, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72.


title: Vec C-157/19 P: Odvolanie podané 21. februára 2019: Ehab Makhlouf proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 12. decembra 2019 vo veci T-409/16, Makhlouf/Rada

text:
               20.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 172/15

      Odvolanie podané 21. februára 2019: Ehab Makhlouf proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 12. decembra 2019 vo veci T-409/16, Makhlouf/Rada
      (Vec C-157/19 P)
      (2019/C 172/18)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Ehab Makhlouf (v zastúpení: E. Ruchat, avocat)

         Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie

         Návrhy

                  —

                  vyhlásiť odvolanie odvolateľa za prípustné a dôvodné,

                  —

                  v dôsledku toho zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2018 vo veci T-409/16, Ehab Makhlouf/Rada Európskej únie,

            a rozhodujúc podľa nových právnych ustanovení:

                  —

                  zrušiť rozhodnutie (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016 (1) a súvisiace vykonávacie akty v rozsahu, v akom sa týkajú odvolateľa,

                  —

                  uložiť Rade Európskej únie povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza tri odvolacie dôvody:
      Prvý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, pretože Všeobecný súd porušil právo odvolateľa zakotvené v článku 41 Charty základných práv, a to právo byť pred prijatím nových reštriktívnych opatrení vypočutý.
      Druhý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení a skreslení skutkového stavu, pretože Všeobecný súd nezohľadnil články predložené odvolateľom na podporu jeho žaloby o neplatnosť s cieľom preukázať, že nepodporuje sýrsky režim.
      Tretí odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, pretože Všeobecný súd nerozhodol, že ustanovenia 27 a 28 rozhodnutia 2013/255/SZBP (2), podľa ktorých príslušnosť k rodine Al-Assad alebo rodine Makhlouf predstavuje samostatné kritérium, ktoré odôvodňuje uloženie sankcie, sú nezákonné, čím preniesol dôkazné bremeno.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 141, 2016, s. 125).

         (2)  Rozhodnutie Rady 2013/255/SZBP z 31. mája 2013 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 147, 2013, s. 14).


title: Vec C-158/19 P: Odvolanie podané 21. februára 2019: Razan Othman proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 12. decembra 2018 vo veci T-416/16, Othman/Rada

text:
               20.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 172/16

      Odvolanie podané 21. februára 2019: Razan Othman proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 12. decembra 2018 vo veci T-416/16, Othman/Rada
      (Vec C-158/19 P)
      (2019/C 172/19)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Razan Othman (v zastúpení: E. Ruchat, advokát)

         Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie

         Návrhy

                  —

                  vyhlásiť žalobu odvolateľa za prípustnú a dôvodnú;

                  —

                  v dôsledku toho zrušiť rozsudok z 12. decembra 2018, ktorý vyhlásil Všeobecný súd Európskej únie vo veci T-416/16, Razan Othman/Rada Európskej únie,

            a ďalej vo veci rozhodnúť takto:

                  —

                  zrušiť rozhodnutie (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016 (1) a jeho nasledujúce vykonávacie akty v rozsahu, v akom sa týkajú odvolateľa,

                  —

                  uložiť Rade Európskej únie povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania uvádza odvolateľ tri odvolacie dôvody:
      Prvý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, keďže Všeobecný súd porušil právo odvolateľa byť vypočutý pred prijatím nových reštriktívnych opatrení, ktoré je zakotvené v článku 41 Charty základných práv.
      Druhý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení a na skreslení faktov, keďže Všeobecný súd nezohľadnil skutočnosti predložené odvolateľom na podporu jeho žaloby o neplatnosť na účely preukázania, že nepodporoval sýrsky režim.
      Tretí odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, keďže Všeobecný súd nerozhodol, že ustanovenia 27 a 28 rozhodnutia 2013/255/SZPB (2), podľa ktorých príslušnosť k rodine Al-Assad alebo Makhlouf predstavuje samostatné kritérium odôvodňujúce uloženie sankcie, sú protiprávne, čím došlo k obráteniu dôkazného bremena.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 141, 2016, s. 125).

         (2)  Rozhodnutie Rady 2013/255/SZBP z 31. mája 2013 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 147,2013, s. 14).


title: Vec C-159/19 P: Odvolanie podané 21. februára 2019: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 12. decembra 2018 vo veci T-411/16, Syriatel Mobile Telecom/Rada

text:
               20.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 172/17

      Odvolanie podané 21. februára 2019: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 12. decembra 2018 vo veci T-411/16, Syriatel Mobile Telecom/Rada
      (Vec C-159/19 P)
      (2019/C 172/20)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (v zastúpení: E. Ruchat, advokát)

         Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie

         Návrhy

                  —

                  vyhlásiť žalobu odvolateľky za prípustnú a dôvodnú,

                  —

                  v dôsledku toho zrušiť rozsudok z 12. decembra 2018, ktorý vyhlásil Všeobecný súd Európskej únie vo veci T-411/16, Syriatel Mobile Telecom/Rada Európskej únie,

            a ďalej vo veci rozhodnúť takto:

                  —

                  zrušiť rozhodnutie (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016 (1) a jeho nasledujúce vykonávacie akty v rozsahu, v akom sa týkajú odvolateľa,

                  —

                  uložiť Rade Európskej únie povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania uvádza odvolateľka tri odvolacie dôvody:
      Prvý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, keďže Všeobecný súd porušil právo odvolateľky byť vypočutý pred prijatím nových reštriktívnych opatrení, ktoré je zakotvené v článku 41 Charty základných práv.
      Druhý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení a na skreslení faktov, keďže Všeobecný súd nezohľadnil skutočnosti predložené odvolateľkou na podporu jej žaloby o neplatnosť na účely preukázania, že nepodporovala sýrsky režim.
      Tretí odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, keďže Všeobecný súd nerozhodol, že ustanovenia 27 a 28 rozhodnutia 2013/255/SZPB (2), podľa ktorých príslušnosť k rodine Al Assad alebo Makhlouf predstavuje samostatné kritérium odôvodňujúce uloženie sankcie, sú protiprávne, čím došlo k obráteniu dôkazného bremena.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 141, 2016, s. 125).

         (2)  Rozhodnutie Rady 2013/255/SZBP z 31. mája 2013 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 147,2013, s. 14).


title: Vec C-182/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené kráľovstvo) 26. februára 2019 — Pfizer Consumer Healthcare Ltd/Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

text:
               20.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 172/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené kráľovstvo) 26. februára 2019 — Pfizer Consumer Healthcare Ltd/Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
      (Vec C-182/19)
      (2019/C 172/21)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      First-tier Tribunal (Tax Chamber)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Pfizer Consumer Healthcare Ltd

         Žalovaní: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

         Prejudiciálne otázky

      Je vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2016/1140 z 8. júla 2016 o zatriedení určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry (1) neplatné v rozsahu, v akom zatrieďuje pod kód KN 3824, najmä 38249096, výrobky, ktoré:

                  i)

                  sú zložené z materiálu podobného ovínadlu, ktorý obsahuje „tepelné terčíky“ obsahujúce chemické látky;

                  ii)

                  pôsobia podobne ako obklad, hoci majú aj dodatočné prínosy;

                  iii)

                  prostredníctvom exotermickej chemickej reakcie tlmia bolesť, znižujú stuhnutie a podporujú hojenie tkanív (čo bolo overené v mnohých klinických testoch);

                  iv)

                  dodávajú sa vo formách alebo baleniach na predaj v malom a

                  v)

                  sú výslovne prezentované a uvádzané na trh ako výrobky určené na zdravotnícke účely, ktoré vyvolávajú účinky uvedené v bode iii) vyššie,
                  na základe chemických látok predstavujúcich materiál alebo zložku, ktorá im dáva ich podstatný charakter, a nie pod položku 3005 [na základe znenia príslušných položiek, tried alebo poznámok ku kapitolám a vysvetliviek v rámci všeobecného pravidla na interpretáciu 1, pričom uplatnenie všeobecného pravidla na interpretáciu 3a) si vyžaduje zatriedenie v súlade s najšpecifickejším opisom, alebo inak]?

         (1)  Ú. v. EÚ L 189, 2016, s. 1.


title: Vec C-208/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz (Rakúsko) 4. marca 2019 — NK/MS a AS

text:
               20.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 172/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz (Rakúsko) 4. marca 2019 — NK/MS a AS
      (Vec C-208/19)
      (2019/C 172/22)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa a odvolateľka: NK

         Žalovaní a odporcovia: MS a AS

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa zmluva medzi architektom a spotrebiteľom, na základe ktorej má architekt (len) navrhnúť novostavbu rodinného domu a zároveň vyhotoviť plány, považovať za zmluvu o „výstavbe nových budov“ v zmysle článku 3 ods. 3 písm. f) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/13/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES a ktorou sa zrušuje smernica Rady 85/577/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES (1)?

                  2.

                  V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:
                  Považuje sa zmluva medzi architektom a spotrebiteľom, podľa ktorej je architekt povinný navrhnúť novostavbu domu podľa pokynov a želaní jej objednávateľov a v tejto súvislosti vyhotoviť plány, za zmluvu o dodanie „tovaru vyrobeného podľa špecifikácií spotrebiteľa alebo vyrobeného jasne na mieru“ v zmysle článku 16 písm. c) a článku 2 bodov 3 a 4 smernice 2011/83/EÚ?

         (1)  Ú. v. EÚ L 304, 2011, s. 64.