title: Vec C-501/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 10. novembra 2014 – EL-EM-2001 Ltd./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 10. novembra 2014 – EL-EM-2001 Ltd./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Vec C-501/14)
   (2015/C 046/29)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: EL-EM-2001 Ltd.

      Žalovaná: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 19 ods. 1 nariadenia (ES) č. 561/2006 (1) vykladať v tom zmysle, že opatrenia potrebné na výkon sankcie ustanovenej a uloženej členským štátom v prípade porušenia možno uplatniť len na osobu, ktorá sa dopustila takého porušenia?
               Inak povedané: Je vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje, že opatrenia potrebné na výkon sankcie ustanovenej a uloženej členským štátom sa uplatňujú na (fyzickú alebo právnickú) osobu, v súvislosti s ktorou sa v správnom konaní nezistilo, že sa dopustila nejakého porušenia, vzhľadom na článok 18 nariadenia (ES) č. 561/2006 v rozpore s povinnosťou, ktorá členským štátom vyplýva z článku 19 ods. 1 prvej vety nariadenia (ES) č. 561/2006?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, má sa článok 19 ods. 1 nariadenia (ES) [č. 561/2006] vykladať v tom zmysle, že opatrenie uplatnené na tretiu (fyzickú alebo právnickú) osobu za porušenie, ktorého sa dopustila iná osoba, bez toho, aby bolo zistené, že táto tretia osoba sa dopustila nejakého porušenia, predstavuje bez ohľadu na jeho označenie sankciu uloženú tejto tretej osobe?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na druhú otázku, je vnútroštátna právna úprava, ktorá v záujme výkonu sankcie uloženej za porušenie, ktorého sa dopustil vodič, dovoľuje uložiť sankciu – ktorá je označená ako opatrenie, ale má sankčný obsah – inej (fyzickej alebo právnickej) osobe, v rozpore so zákazom dvojnásobného posúdenia, ktorý je stanovený v článku 19 ods. 1 nariadenia (ES) [č. 561/2006]?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 z 15. marca 2006 o harmonizácii niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Rady (EHS) č. 3821/85 a (ES) č. 2135/98 a zrušuje nariadenie Rady (EHS) č. 3820/85 (Ú. v. EÚ L 102, s. 1).


title: Vec C-57/07: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 6. decembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2003/86/ES — Právo na zlúčenie rodiny — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/14

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 6. decembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-57/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2003/86/ES - Právo na zlúčenie rodiny - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2008/C 22/27)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Condou-Durande, splnomocnený zástupca)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: C. Schiltz, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprebratie ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny (Ú. v. EÚ L 251, s. 12; Mim. vyd. 19/006, s. 224) v stanovenej lehote
   Výrok rozsudku

               1.

               Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že v stanovenej lehote neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007.


title: Vec T-370/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  10. septembra 2008 – Francúzsko/Komisia ( EPUZF — Záručná sekcia — Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom — Odvetvie vinárstva — Pomoc na reštrukturalizáciu a konverziu — Pojem spôsobilá plocha )

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/18

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 10. septembra 2008 – Francúzsko/Komisia
   (Vec T-370/05) (1)

   („EPUZF - ‚Záručná‘ sekcia - Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom - Odvetvie vinárstva - Pomoc na reštrukturalizáciu a konverziu - Pojem spôsobilá plocha“)
   (2008/C 272/32)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: pôvodne G. de Bergues a A. Colomb, neskôr G. de Bergues a A.-L. During, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Nolig, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2005/579/ES z 20. júla 2005, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky uskutočnené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) (Ú. v. EÚ L 199, s. 84), v rozsahu, v akom vylučuje z financovania Spoločenstvom sumu 13 519 122,05 eura v rámci opravy stanovenej pre Francúzsku republiku týkajúcej sa určenia plôch spôsobilých na poskytnutie pomoci na reštrukturalizáciu a konverziu vinohradov na rozpočtové roky 2001/2003
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie 2005/579/ES z 20. júla 2005, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky uskutočnené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), sa zrušuje v rozsahu, v akom vylučuje z financovania Spoločenstvom sumu 13 519 122,05 eura v rámci opravy stanovenej pre Francúzsku republiku týkajúcej sa určenia plôch spôsobilých na poskytnutie pomoci na reštrukturalizáciu a konverziu vinohradov na rozpočtové roky 2001/2003.

               2.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 315, 10.12.2005.


title: Vec T-503/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 4. mája 2009 — Rundpack/ÚHVT (Zobrazenie pohára)

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/50

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 4. mája 2009 — Rundpack/ÚHVT (Zobrazenie pohára)
   (Vec T-503/08) (1)

   2009/C 153/97

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 44, 21.2.2009.


title: Vec C-487/08: Žaloba podaná 11. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               24.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/16

         Žaloba podaná 11. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-487/08)
   (2009/C 19/29)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Lyal a I. Martinez del Peral Cagigal, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že umožňuje rozdielne zaobchádzanie s dividendami rozdeľovanými cudzím a domácim akcionárom, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 56 Zmluvy o ES a článku 40 Dohody o EHP,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V súlade so španielskou právnou úpravou spoločnosti, ktoré vlastnia významný podiel na imaní dcérskej spoločnosti, si môžu zo svojho zdaniteľného zisku odpočítať 100 % z dividendy brutto, ktorú od tejto spoločnosti získajú. Na to, aby mohli materské spoločnosti so sídlom v Španielsku tento režim využiť, musia vlastniť podiel rovnajúci sa alebo väčší ako 5 % imania dcérskej spoločnosti rezidenta počas nepretržitého obdobia v dĺžke aspoň jedného roka. Na dividendy, ktoré spĺňajú požiadavky na uplatnenie tohto režimu, sa nevzťahuje zrážková daň.
   Na to, aby mohli materské spoločnosti, ktoré nemajú sídlo v Španielsku využiť predmetné oslobodenie, sa vyžaduje, aby vlastnili podiel 20 %, ktorý bol znížený na 15 % od 1. januára 2007 a na 10 % od 1. januára 2009. V dôsledku uvedeného musia materské spoločnosti so sídlom v Španielsku, materské spoločnosti z iných členských štátov ES a členských štátov Dohody o EHP, ktoré vlastnia podiel rovnajúci sa alebo väčší ako 5 % imania, ale nižší ako uvedené stropy, odvádzať dane z dividend vyplácaných dcérskou spoločnosťou.
   Komisia sa nazdáva, že rozdielne zaobchádzanie uvedené v španielskej právnej úprave spočívajúce v stanovení požiadavky vlastníctva vyššieho podielu na imaní pre materské spoločnosti nerezidentov na rozdiel od materských spoločností rezidentov na účely využitia oslobodenia od daní z dividend vyplácaných dcérskymi spoločnosťami na španielskom území predstavuje diskrimináciu a porušuje článok 56 ES a článok 40 Dohody o EHP. Komisia sa nazdáva, že neexistuje žiadne odôvodnenie pre túto daňovú záťaž, ktorú musia znášať materské spoločnosti z iných členských štátov a členských štátov EHP.


title: Vec C-10/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 13. januára 2014 – J.B.G.T. Miljoen/Staatssecretaris van Financiën

text:
               28.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 13. januára 2014 – J.B.G.T. Miljoen/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-10/14)
   2014/C 129/11
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: J.B.G.T. Miljoen

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Musí sa v prípade uplatnenia článku 63 ZFEÚ porovnanie medzi nerezidentmi a rezidentmi v takej veci, ako je tá prejednávaná, keď štát, v ktorom sa nachádza zdroj príjmov, zrazil z vyplatenia dividend daň z dividend, vzťahovať aj na daň z príjmov vyberanú z príjmov z dividend, od ktorej sa v prípade rezidentov odpočíta daň z dividend?

               2.

               Musí sa v prípade kladnej odpovede na prvú otázku pri porovnaní, či je efektívne daňové zaťaženie nerezidenta vyššie než v prípade rezidenta, uskutočniť porovnanie medzi holandskou daňou z dividend zrazenou nerezidentovi a holandskou daňou z príjmov, ktorú má zaplatiť rezident a ktorá sa vypočíta na základe paušálneho príjmu, ktorý možno v roku vyplatenia dividend pripočítať k celkovému vlastníctvu investičných podielov v holandských spoločnostiach, alebo vyžaduje právo Európskej únie uplatnenie iného porovnávacieho kritéria?


title: Vec T-14/11: Žaloba podaná 11. januára 2011 — Timab Industries a CFPR/Komisia

text:
               12.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/22

         Žaloba podaná 11. januára 2011 — Timab Industries a CFPR/Komisia
   (Vec T-14/11)
   2011/C 80/42
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Timab Industries (Dinard, Francúzsko) a Cie financière et de participations Roullier (CFPR) (Saint-Malo, Francúzsko) (v zastúpení: N. Lenoir, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkýň

               —

               zrušiť dotknuté rozhodnutie,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne navrhujú zrušenie rozhodnutia Komisie zo 17. novembra 2010 týkajúceho sa implicitného zamietnutia prístupu k dokumentom Komisie vzťahujúcim sa na konanie začaté Komisiou vo veci COMP/38.866 v súvislosti s kartelom na európskom trhu fosfátov pre krmivá pre zvieratá.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia, keďže Komisia neodpovedala na žiadosť o potvrdenie prístupu k jej rozhodnutiu (rozhodnutiam), ktorými sa stanovujú rozmedzia pravdepodobných pokút pre adresátov rozhodnutia K(2010) 5004 v končenom znení, ktoré boli prijaté v nadväznosti na konanie o urovnaní.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení a zjavne nesprávnom posúdení, keďže Komisia sa v priebehu konania o preskúmaní žiadosti o prístup k dokumentom odvolala na článok 4 ods. 2 prvý a tretí pododsek a článok 4 odsek 3 druhý pododsek nariadenia č. 1049/2001 (1), aby odôvodnila odmietnutie prístupu. Žalobkyne tvrdia, že požadované dokumenty:

                           —

                           nie sú stanoviská, ale rozhodnutia, o ktorých nie je preukázané, že ich sprístupnenie by mohlo predstavovať vážny zásah do rozhodovacieho procesu,

                           —

                           neobsahujú žiaden citlivý obchodný údaj,

                           —

                           nijako nesúvisia s inšpekčnými, vyšetrovacími činnosťami ani s auditom.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec F-84/12: Žaloba podaná 1. augusta 2012 — ZZ/Rada

text:
               29.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/35

         Žaloba podaná 1. augusta 2012 — ZZ/Rada
   (Vec F-84/12)
   2012/C 295/62
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: M. Velardo, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, ktoré zamieta žalobcovi priamy prístup ku konečnej správe obsahujúcej závery posudkovej komisie poverenej preskúmaním stavu invalidity a prístup k diagnóze tretieho lekára tejto komisie

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušenie rozhodnutia zo 17. októbra 2011, ktoré bráni žalobcovi k priamemu prístupu ku konečnej správe obsahujúcej závery posudkovej komisie poverenej preskúmaním stavu invalidity ako aj k prístupu ku diagnóze tretieho lekára,

               —

               zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu z 24. marca 2012, ktoré predstavuje odpoveď na podanú sťažnosť v zmysle článku 90 ods. 2 služobného poriadku,

               —

               zaviazať žalovanú na zaplatenie škody a úrokov z omeškania a vyrovnávacích úrokov na základe 6,75 %-nej sadzby za spôsobenú majetkovú a nemajetkovú ujmu,

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.


title: Vec T-372/09: Žaloba podaná 21. septembra 2009 — Visti Beheer/ÚHVT — Meister (GOLD MEISTER)

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/55

         Žaloba podaná 21. septembra 2009 — Visti Beheer/ÚHVT — Meister (GOLD MEISTER)
   (Vec T-372/09)
   2009/C 282/104
   Jazyk žaloby: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Visti Beheer BV (Rotterdam, Holandsko) (v zastúpení: A. Herbertz, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Meister + Co. AG (Wollerau, Švajčiarsko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zmeniť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 26. júna 2009 vo veci R 1465/2008-1 v tom zmysle, že sa ruší rozhodnutie Úradu pre harmonizáciu v námietkovom konaní (B 1 134 651),

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „GOLD MEISTER“ pre tovary a služby zaradené do tried 3, 14, 16, 35, 37 a 42 (prihláška č. 5 243 209).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Meister + Co. AG.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: nemecká slovná ochranná známka „MEISTER“ pre výrobky zaradené do triedy 14, pričom sa námietka týkala len výrobkov zaradených do tejto triedy.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.
   Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), pretože medzi kolidujúcimi ochrannými známkami neexistuje pravdepodobnosť zámeny.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, 24.3.2009, s. 1).


title: Vec T-630/14: Žaloba podaná 20. augusta 2014 – Primo Valore/Komisia

text:
               13.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 361/27

         Žaloba podaná 20. augusta 2014 – Primo Valore/Komisia
   (Vec T-630/14)
   2014/C 361/41
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Primo Valore (Rím, Taliansko) (v zastúpení: M. Moretto, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že Európska komisia si tým, že nepredložila regulačnému výboru na hlasovanie na základe postupu upraveného v článku 5a ods. 1 až 4 rozhodnutia 1999/468/ES návrh opatrenia na opätovné preskúmanie prílohy V bodu 2 nariadenia č. 999/2001 (1), v zmysle ktorej musí byť špecifikovaný rizikový materiál pôvodom z členských štátov Európskej únie odstraňovaný a zničený, aj ak boli uvedené členské štáty uznané za štáty so zanedbateľným rizikom spongiformnej encefalopatie hovädzieho dobytka (BSE), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z nariadení č. 999/2001 a 178/2002 (2), a nedodržala všeobecné zásady zákazu diskriminácie a proporcionality,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na povinnosti konať, ktorú má Komisia na základe článku 8 ods. 1 poslednej vety nariadenia č. 999/2001 v spojení s jeho článkom 5 ods. 1 a 3, článku 5 ods. 3 nariadenia č. 178/2002, ako aj článku 7 ods. 2 druhej vety toho istého nariadenia a článkov 23 a 24 nariadenia č. 999/2001.

                           —

                           V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že na základe už citovaných ustanovení je Komisia povinná opätovne preskúmať predbežnú výnimku zavedenú v prílohe V bode 2 nariadenia č. 999/2001 a predložiť regulačnému výboru na základe postupu upraveného na tento účel v článku 5a ods. 1 až 4 rozhodnutia 1999/468/ES návrh opatrenia na zmenu uvedenej prílohy V. Účelom tejto povinnosti je zabezpečiť dodržanie medzinárodných sanitárnych noriem, ktoré prijal Medzinárodný úrad pre nákazy zvierat (OIE) a ktoré neupravujú vytvorenie zoznamu špecifikovaného rizikového materiálu pre krajiny, ktoré boli tak ako Taliansko uznané za štáty so zanedbateľným rizikom, čiže za krajiny s najnižším rizikom podľa medzinárodnej klasifikácie, ktorú prijal OIE.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na povinnosti konať, ktorú má Komisia na základe zásady zákazu diskriminácie, článku 7 ods. 2 druhej vety nariadenia č. 178/2002 a článkov 23 a 24 nariadenia č. 999/2001.

                           —

                           V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že na základe uvedenej zásady a citovaných ustanovení a vzhľadom na to, že OIE v máji 2008, v máji 2011, v máji 2012 a v máji 2013 uznal, že určité členské štáty vrátane Talianska možno posúdiť ako krajiny so zanedbateľným rizikom BSE, bola Komisia povinná upraviť právnu úpravu s prihliadnutím na tieto nové údaje a opätovne preskúmať výnimku upravenú na tento účel v prílohe V bode 2 nariadenia s cieľom zabezpečiť dodržanie zásady zákazu diskriminácie. Uvedená výnimka totiž na jednej strane upravuje rozdielne zaobchádzanie v porovnateľných situáciách, a to medzi výrobcami z členských štátov uznaných ako krajiny so zanedbateľným rizikom BSE a výrobcami z tretích krajín, ktoré tiež boli uznané ako takéto krajiny, a na druhej strane upravuje rovnaké zaobchádzanie v rôznych situáciách, a to medzi výrobcami z členských štátov uznaných ako krajiny so zanedbateľným rizikom BSE a výrobcami z členských štátov, ktoré neboli uznané ako takéto krajiny.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na povinnosti konať, ktorú má Komisia na základe zásady proporcionality, článku 7 ods. 2 nariadenia č. 178/2002 a článkov 23 a 24 nariadenia č. 999/2001.

                           —

                           V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že na základe uvedenej zásady a citovaných ustanovení bola Komisia po tom, čo OIE uznal, že určité členské štáty možno posúdiť ako krajiny so zanedbateľným rizikom BSE, povinná upraviť právnu úpravu s prihliadnutím na tieto nové údaje a opätovne preskúmať predbežnú výnimku upravenú na tento účel v prílohe V bode 2 nariadenia s cieľom zabezpečiť dodržanie zásady proporcionality. Podľa žalobkyne treba najmä uviesť, že voľba Komisie opätovne nepreskúmať výnimku upravenú v prílohe V bode 2 nie je vhodná na dosiahnutie cieľa ochrany zdravia, na ktorý sa odvolávala.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 z 22. mája 2001, ktorým sa stanovujú pravidlá prevencie, kontroly a eradikácie niektorých prenosných spongiformných encefalopatií (Ú. v. ES L 147, s. 1; Mim. vyd. 03/032, s. 289).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 z 28. januára 2002, ktorým sa ustanovujú všeobecné zásady a požiadavky potravinového práva, zriaďuje Európsky úrad pre bezpečnosť potravín a stanovujú postupy v záležitostiach bezpečnosti potravín (Ú. v. ES L 31, s. 1; Mim. vyd. 15/006, s. 463).


title: Vec T-282/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  28. apríla 2009 — Tailor/ÚHVT (Zobrazenie ľavého vrecka) [ Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej ľavé vrecko — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 — Žaloba zjavne bez právneho základu ]

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/39

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 28. apríla 2009 — Tailor/ÚHVT (Zobrazenie ľavého vrecka)
   (Vec T-282/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej ľavé vrecko - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 - Žaloba zjavne bez právneho základu“)
   2009/C 153/75
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Tom Tailor GmbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: S. O. Gillert, K. Vanden Bossche a F. Schiwek, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. mája 2007 (vec R 669/2006-1) týkajúcemu sa zápisu obrazového označenia zobrazujúceho ľavé vrecko ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne bez právneho základu.

               2.

               Tom Tailor GmbH je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 6.10.2007.


title: Vec C-265/12: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  18. júla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel — Belgicko) — Citroën Belux NV/Federatie voor Verzekerings- en Financiële Tussenpersonen (FvF) (Článok 56 ZFEÚ — Slobodné poskytovanie služieb — Smernica 2005/29/ES — Nekalé obchodné praktiky — Ochrana spotrebiteľa — Viazané ponuky zahŕňajúce aspoň jednu finančnú službu — Zákaz — Výnimky)

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/17

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 18. júla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel — Belgicko) — Citroën Belux NV/Federatie voor Verzekerings- en Financiële Tussenpersonen (FvF)
   (Vec C-265/12) (1)

   (Článok 56 ZFEÚ - Slobodné poskytovanie služieb - Smernica 2005/29/ES - Nekalé obchodné praktiky - Ochrana spotrebiteľa - Viazané ponuky zahŕňajúce aspoň jednu finančnú službu - Zákaz - Výnimky)
   2013/C 260/28
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van beroep te Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Citroën Belux NV

      Žalovaná: Federatie voor Verzekerings- en Financiële Tussenpersonen (FvF)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hof van beroep te Brussel — Belgicko — Výklad článku 56 ZFEÚ a článku 3 ods. 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) (Ú. v. EÚ L 149, s. 22) — Vnútroštátna právna úprava v oblasti ochrany spotrebiteľov, ktorá s výnimkou prípadov, ktoré sú v zákone taxatívne uvedené, vo všeobecnosti zakazuje každý viazaný obchod zahrňujúci aspoň jednu finančnú službu

      Výrok rozsudku

   Článok 3 ods. 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“), ako aj článok 56 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia takému ustanoveniu členského štátu, ako je ustanovenie dotknuté vo veci samej, ktoré s výnimkou prípadov taxatívne vymenovaných vnútroštátnou právnou úpravou stanovuje všeobecný zákaz viazaných ponúk predkladaných spotrebiteľovi, ktorých aspoň jedna zložka je finančnou službou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 258, 25.8.2012.


title: Vec T-239/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  5. mája 2008 – Pathé Distribution/Výkonná agentúra pre vzdelávanie, audiovizuálnu oblasť a kultúru ( Arbitrážna doložka — Výkonná agentúra pre vzdelávanie, audiovizuálnu oblasť a kultúru — Zastavenie konania )

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/36

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 5. mája 2008 – Pathé Distribution/Výkonná agentúra pre vzdelávanie, audiovizuálnu oblasť a kultúru
   (Vec T-239/07) (1)

   („Arbitrážna doložka - Výkonná agentúra pre vzdelávanie, audiovizuálnu oblasť a kultúru - Zastavenie konania“)
   (2008/C 171/67)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Pathé Distribution SAS (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: P. Deprez, advokát)

      Žalovaná: Výkonná agentúra pre vzdelávanie, audiovizuálnu oblasť a kultúru (EACEA) (v zastúpení: H. Monet, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci J.-L. Fagnart, advokát)
   Predmet veci
   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia z 8. mája 2007, ktoré obsahovalo výpoveď zmluvy 2006-0912-0304DI021001FR1507, a na druhej strane návrh zaviazať Výkonnú agentúru pre vzdelávanie, audiovizuálnu oblasť a kultúru zaplatiť žalobkyni čiastku 9 737 eur, ktorá jej podľa zmluvy prináleží
   Výrok uznesenia

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Výkonná agentúra pre vzdelávanie, audiovizuálnu oblasť a kultúru je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 8.9.2007.


title: Vec T-470/08: Žaloba podaná 23. októbra 2008 – Komisia/Eurgit a Cirese

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/40

         Žaloba podaná 23. októbra 2008 – Komisia/Eurgit a Cirese
   (Vec T-470/08)
   (2008/C 327/70)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Moretto, avvocato, A. M. Rouchaud-Joët, splnomocnená zástupkyňa, N. Bambara, splnomocnený zástupca)

      Žalované: Associazione dei giuristi italiani per le Comunità europee – Eurgit (Rím, Taliansko), Vania Cirese (Rím, Taliansko)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zaviazať EURGIT a pani Vania Cirese spoločne a nerozdielne na vrátenie čiastky 7 412 eur, ktorú spoločne dlhujú, spolu s úrokmi z omeškania podľa úrokovej sadzby platnej v Belgicku od 11. novembra 2002 až do úplného zaplatenia dlhu,

               —

               zaviazať EURGIT a pani Vania Cirese spoločne a nerozdielne na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Túto žalobu podala Európska komisia na základe článku 238 Zmluvy ES s cieľom, aby EURGIT a pani Cirese boli zaviazané vrátiť jej čiastku 7 412 eur spolu s príslušnými úrokmi z omeškania, čo je suma, ktorá zodpovedá preddavku, ktorý žalobkyňa zaplatila združeniu EURGIT na realizáciu projektu č. 97/GR/098, financovanému v rámci programu GROTIUS na podporu a vzájomné výmeny medzi odborníkmi z oblasti justície.
   Komisia v tomto ohľade tvrdí, že v súlade s bodom 7 „vyhlásenia príjemcu finančnej pomoci“ sa príjemca zaväzuje na základe predchádzajúcej žiadosti vrátiť neodôvodnene vyplatené čiastky, ak prínos z vynaložených nákladov nie je dostatočný na to, aby odôvodnil použitie poskytnutej finančnej pomoci.
   Keďže EURGIT v určenej lehote neodôvodnila použitie preddavku vyplateného Komisiou, niet pochýb o tom, že tak žalovaná, ako aj osoba, ktorá konala v jej mene a na jej účet, sú povinné vrátiť vyplatený preddavok.


title: Vec C-60/09: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  1. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale della Campania — Taliansko) — Lucio Rubano/Regione Campania, Comune di Cusano Mutri

text:
               26.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/24

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 1. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale della Campania — Taliansko) — Lucio Rubano/Regione Campania, Comune di Cusano Mutri
   (Vec C-60/09) (1)

   2011/C 63/44
   Jazyk konania: taliančina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 90, 18.4.2009.


title: Vec C-212/08: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  30. júna 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’Etat — Francúzsko) — Société Zeturf Ltd/Premier ministre (Režim výlučného prevádzkovania dostihových stávok mimo dostihových dráh — Článok 49 ES — Obmedzenie slobodného poskytovania služieb — Naliehavé dôvody všeobecného záujmu — Cieľ boja proti hráčskej závislosti a podvodným a kriminálnym aktivitám a cieľ prispievania k rozvoju vidieka — Proporcionalita — Obmedzujúce opatrenie, ktoré má koherentne a systematicky obmedziť herné príležitosti a činnosti hazardných hier — Hospodársky subjekt, ktorý vedie dynamickú obchodnú politiku — Primeraná reklamná politika — Posúdenie prekážky obchodovania tradičnými spôsobmi a cez internet)

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/2

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 30. júna 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’Etat — Francúzsko) — Société Zeturf Ltd/Premier ministre
   (Vec C-212/08) (1)

   (Režim výlučného prevádzkovania dostihových stávok mimo dostihových dráh - Článok 49 ES - Obmedzenie slobodného poskytovania služieb - Naliehavé dôvody všeobecného záujmu - Cieľ boja proti hráčskej závislosti a podvodným a kriminálnym aktivitám a cieľ prispievania k rozvoju vidieka - Proporcionalita - Obmedzujúce opatrenie, ktoré má koherentne a systematicky obmedziť herné príležitosti a činnosti hazardných hier - Hospodársky subjekt, ktorý vedie dynamickú obchodnú politiku - Primeraná reklamná politika - Posúdenie prekážky obchodovania tradičnými spôsobmi a cez internet)
   2011/C 252/02
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’Etat

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Société Zeturf Ltd

      Žalovaný: Premier ministre

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Conseil d’État — Výklad článkov 49 ES a 50 ES — Prípustnosť režimu výlučnosti prevádzkovania dostihových stávok mimo dostihových dráh v prospech jediného neziskového subjektu, ktorý však vedie dynamickú obchodnú politiku — Potreba prihliadať len na stávky na dostihy cez internet alebo na celé odvetvie dostihových stávok bez ohľadu na formu

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 49 ES sa má vykladať v tom zmysle, že:

                           a)

                           členský štát, ktorý sa snaží zabezpečiť mimoriadne vysokú úroveň ochrany spotrebiteľov v odvetví hazardných hier, sa môže odôvodnene domnievať, že len priznanie výlučných práv jedinému subjektu, ktorý podlieha priamemu dohľadu orgánov verejnej moci, umožňuje zvládnuť riziká spojené s týmto odvetvím a sledovať legitímny cieľ prevencie podnecovania na neprimerané výdavky súvisiace s hrami a boja proti hráčskej závislosti dostatočne účinným spôsobom;

                           b)

                           vnútroštátnemu súdu prináleží overiť:

                                       —

                                       či vnútroštátne orgány v čase skutkových okolností vo veci samej skutočne chceli zabezpečiť takú mimoriadne vysokú úroveň ochrany spotrebiteľov a či s ohľadom na túto úroveň, ktorú sa snažili dosiahnuť, možno zavedenie monopolu naozaj považovať za nevyhnutné a

                                       —

                                       či štátne kontroly, ktorým činnosti subjektu s výlučnými právami v zásade podliehajú, sa skutočne vykonávajú koherentným a systematickým sledovaním cieľov stanovených tomuto subjektu;

                           c)

                           aby bola vnútroštátna právna úprava stanovujúca monopol v oblasti hazardných hier v súlade s cieľom boja proti trestnej činnosti, ako aj cieľom obmedzovania herných príležitostí, musí:

                                       —

                                       byť založená na zistení, že kriminálne alebo podvodné aktivity spojené s hrami, ako aj hráčska vášeň predstavujú na území dotknutého členského štátu problém, ktorý možno rozšírením povolených a regulovaných činností odstrániť, a

                                       —

                                       umožňovať len reklamu, ktorá je primeraná a prísne obmedzená na to, čo je nevyhnutné na nasmerovanie spotrebiteľov do siete kontrolovaných hier.

               2.

               Ak dôsledkom používania internetu nie je zvýšenie rizík spojených s hazardnými hrami nad hranicu existujúcu v súčasnosti v porovnaní s hrami, s ktorými sa obchoduje tradičnými spôsobmi, aby bolo možné posúdiť zásah do slobodného poskytovania služieb systémom, ktorý stanovuje režim výlučnosti na organizovanie dostihových stávok, vnútroštátne súdy budú musieť v súvislosti s týmito stávkami zohľadniť všetky možné zastupiteľné spôsoby obchodovania. Vzhľadom na vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá sa uplatňuje rovnakým spôsobom na ponuku dostihových stávok cez internet, ako aj ponuku tradičnými kanálmi, treba posúdiť zásah do slobodného poskytovania služieb z pohľadu obmedzení pre celé dotknuté odvetvie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 197, 2.8.2008.


title: Vec F-75/10: Žaloba podaná 10. septembra 2010 — Scheefer/Parlament

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/64

         Žaloba podaná 10. septembra 2010 — Scheefer/Parlament
   (Vec F-75/10)
   ()
   2010/C 301/103
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Séverine Scheefer (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: C. L’Hote-Tissier, advokátka)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutí žalovaného, ktorými odmietol vydať odôvodnené rozhodnutie o právnom postavení žalobkyne a v konečnom dôsledku odmietol zmeniť zmluvu o dočasnom zamestnaní žalobkyne na zamestnanie na dobu neurčitú podľa článku 8 ods. 1 PZZ, ako aj návrh na náhradu ujmy spôsobenej žalobkyni

      Návrhy žalobkyne

               —

               odložiť rozhodnutie vo veci do ukončenia veci F-105/09, ktorá je v súčasnosti prejednávaná pred Súdom pre verejnú službu Európskej únie,

               —

               alternatívne zrušiť rozhodnutia z 11. februára 2010 a 10. júna 2010, ktorými Parlament len odkázal na svoj list z 12. októbra 2009 a odmietol prijať odôvodnené rozhodnutie o právnom postavení žalobkyne a v konečnom dôsledku odmietol zmeniť zmluvu o jej dočasnom zamestnaní na zamestnanie na dobu neurčitú, napriek dvom po sebe nasledujúcim predĺženiam,

               —

               zrušiť rozhodnutie Parlamentu z 12. februára 2009,

               —

               zrušiť rozhodnutie Parlamentu z 12. októbra 2009,

               —

               zrušiť právnu kvalifikáciu prvej zmluvy a určenie dňa jej skončenia na 31. marca 2009,

               —

               v dôsledku toho zmeniť zamestnanie žalobkyne na zamestnanie na dobu neurčitú,

               —

               nahradiť nemajetkovú ujmu spôsobenú žalobkyni konaním Parlamentu,

               —

               subsidiárne, ak by náhodou Súd pre verejnú službu dospel k záveru, že napriek vzniku zamestnania na dobu neurčitú došlo k skončeniu služobného pomeru, quod non, priznať náhradu škody z dôvodu protiprávneho skončenia zmluvného vzťahu,

               —

               subsidiárne v druhom rade, ak by náhodou Súd pre verejnú službu dospel k záveru, že nebola možná nijaká rekvalifikácia, quod non, priznať náhradu škody za ujmu spôsobenú žalobkyni v dôsledku nesprávneho postupu Európskeho parlamentu,

               —

               vyhradiť žalobkyni všetky ostatné práva, postupy, prostriedky a žaloby, a najmä uloženie povinnosti Parlamentu nahradiť škodu za spôsobenú ujmu,

               —

               zaviazať Parlament na náhradu trov konania.


title: Vec T-582/10: Žaloba podaná 23. decembra 2010 — Acron a Dorogobuzh/Rada

text:
               19.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/30

         Žaloba podaná 23. decembra 2010 — Acron a Dorogobuzh/Rada
   (Vec T-582/10)
   2011/C 55/55
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Acron OAO (Veliky Novgorod, Ruská federácia) a Dorogobuzh OAO (Verkhnedneprovsky región, Ruská federácia) (v zastúpení: B. Evtimov, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 856/2010 z 27. septembra 2010 (1) v rozsahu, v akom sa týka žalobcov,

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobcovia domáhajú podľa článku 263 ZFEÚ zrušenia nariadenia Rady (EÚ) č. 856/2010 z 27. septembra 2010, ktorým sa ukončuje čiastočné predbežné preskúmanie začaté na podnet žalobcov, ktorým navrhovali zmenu podoby antidumpingového opatrenia tak, aby bol s nimi spojený hospodársky subjekt zahrnutý do ich platného záväzku.
   Žalobcovia na podporu svojej žaloby uvádzajú tieto dôvody:

               Žalobcovia tvrdia, že inštitúcie Únie založili rozhodnutie o zamietnutí ich návrhu a skončení čiastočného predbežného preskúmania bez zmeny opatrenia na nesprávnom právnom základe.

               Konkrétne žalobcovia tvrdia, že inštitúcie Únie porušili článok 143 ods. 1 písm. a) nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/006 s. 3), a dopustili sa zjavne nesprávneho posúdenia, keď dospeli k záveru, že s nimi spojený hospodársky subjekt bol spojený s inou spoločnosťou.

               Okrem toho žalobcovia tvrdia, že sa inštitúcie pri svojom šetrení a vo svojich záveroch v nariadení Rady (EÚ) č. 856/2010 dopustili porušenia článku 5 ods. 4 ZEÚ, pričom sa domáhajú dodržiavania zo strany inštitúcii Únie základnej zásady zakotvenej v práve Únie, ktorou je zásada proporcionality, ako aj článku 41 Charty základných práv, v ktorom je ustálená zásada riadnej správy vecí verejných.

      (1)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 856/2010 z 27. septembra 2010, ktorým sa ukončuje čiastočné predbežné preskúmanie nariadenia (ES) č. 661/2008, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku (Ú. v. EÚ L 254, s. 5).


title: Vec T-305/11: Žaloba podaná 8. júna 2011 — Italmobiliare/Komisia

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/38

         Žaloba podaná 8. júna 2011 — Italmobiliare/Komisia
   (Vec T-305/11)
   2011/C 232/65
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Italmobiliare SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: M. Siragusa, F. Moretti, L. Nascimbene, G. Rizza a M. Piergiovanni, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil v plnom rozsahu alebo čiastočne napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil Komisii nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom označení adresáta napadnutého rozhodnutia v rozpore s článkom 18 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1/2003, keďže uvedené rozhodnutie je určené spoločnosti Italmobiliare, ktorá je čisto finančným holdingom a nie je okrem toho držiteľom celého základného imania, a nie spoločnosti Italcementi, ktorá zohráva v skupine úlohu spravujúceho holdingu. Komisia rovnako porušila zásadu kontradiktórnosti a zásadu legitímnej dôvery v rozsahu, v akom označila žalobkyňu ako adresáta napadnutého rozhodnutia, zatiaľ čo sa táto spoločnosť vôbec nepodieľala na vyšetrovaní, ktoré sa vedie doteraz. Žalobkyňa nakoniec uvádza porušenie zásady zákazu diskriminácie, keďže Italmobiliare je jediný čisto finančný holding zahrnutý v konaní.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 18 ods. 1 nariadenia č. 1/2003 v rozsahu, v akom Komisia začala vyšetrovanie a prijala záväzné rozhodnutie bez toho, aby na to bola oprávnená.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality. Po prvé uvedené tvrdenia nie sú primerané k dosiahnutiu sledovaných cieľov, keďže Komisia v rámci vyšetrovania, ktoré nie je založené na osobitných údajoch, a teda nemá stanovený cieľ, uviedla článok 18 nariadenia č. 1/2003, aby získala skutočnosti, ktoré mala získať prostredníctvom vyšetrovania v jednotlivých odvetviach v súlade s článkom 17 nariadenia č. 1/2003. Napadnuté rozhodnutie okrem toho nebralo správne do úvahy potreby vyšetrovania a ujmu spôsobenú dotknutým jednotlivcom, keďže Komisia bezdôvodne uložila žalobkyni neproporčnú a nelogickú povinnosť získať, spísať a predložiť informácie.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia upravenej v článku 296 ZFEÚ. Komisia v napadnutom akte neuviedla dôvody, pre ktoré sa rozhodla využiť osobitný právny inštrument v podobe rozhodnutia prijatého podľa článku 18 ods. 3 nariadenia č. 1/2003. Napadnutý akt rovnako neobsahuje odôvodnenie pokiaľ ide o predmet a účel žiadosti o informácie, ako aj povahu informácií požadovaných v prebiehajúcom vyšetrovaní. Porušenie povinnosti odôvodnenia predstavuje porušenie podstatných náležitostí v zmysle článku 263 ZFEÚ a porušenie práv na obranu žalobkyne.

               5.

               Piaty žalobný dôvod sa týka nezákonnosti napadnutého rozhodnutia z dôvodu porušenia zásady kontradiktórnosti. Lehota niekoľkých dní uložená Komisiou na predloženie pripomienok k dotazníku priloženému k oznámeniu zo 4. novembra bola zjavne nedostačujúca na to, aby sa právo byť vypočutý mohlo účinne uplatniť. Okrem toho obsah oznámenia zo 4. novembra sa v istom rozsahu odlišuje od obsahu napadnutého rozhodnutia. Z toho vyplýva, že Komisia bránila adresátom v uplatnení ich obrany týkajúcej sa odlišných otázok, ktoré boli následne zahrnuté v konečnom akte. Komisia okrem toho v mnohých ohľadoch pripomienky ignorovala. Vzniknutá kontradiktórnosť bola tak následne anulovaná, čo má dôsledky na právo na obranu a na situáciu žalobkyne v konaní.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení zásady riadnej správy vecí verejných, ktoré pozostáva i) z nedostatku koordinácie medzi rôznymi dotazníkmi poslanými za sebou, ktorých predmetom bolo zmena číslovania, reformulácia, metodické zmeny a doplnenia; ii) z výrazného predĺženia dĺžky vyšetrovania nad primerané hranice, ako aj iii) v spôsobe, akým Komisia viedla konanie.


title: Vec C-297/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Amsterdam (Holandsko) 29. júla 2009 — Trestné konanie proti X

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Amsterdam (Holandsko) 29. júla 2009 — Trestné konanie proti X
   (Vec C-297/09)
   2010/C 11/20
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Gerechtshof te Amsterdam

      Účastník konania pred vnútroštátnym súdom

      Odporca: X

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Patrí situácia, v ktorej osoba, ktorá je občanom Únie a proti ktorej existujú vážne podozrenia, že hlavným účelom jej pobytu v členskom štáte Spoločenstva, ktorý nie je štátom, ktorého je štátnym príslušníkom, je páchanie trestnej činnosti, do rámca pôsobnosti Zmluvy ES, najmä jej článkov 12 ES, 18 ES, 43 ES a nasl. a článku 49 ES a nasl.?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na otázku č. 1 so zreteľom na článok 18 ES:

                           a)

                           Má sa ustanovenie, akým je ustanovenie článku 67 ods. 2 holandského trestného poriadku v rozsahu, v akom umožňuje vziať do väzby osoby spadajúce do rámca pôsobnosti článku 18 ES, ale ktoré majú stále bydlisko alebo pobyt v inom členskom štáte ako v Holandsku, považovať za obmedzenie práva na voľný pohyb a pobyt v zmysle tohto ustanovenia?

                           b)

                           Môže sa v tomto prípade takéto ustanovenie v rozsahu, v akom umožňuje, vzhľadom na význam efektívnosti preverovania počas vyšetrovania a pojednávania, vziať občanov Únie, ktorí majú stále bydlisko alebo pobyt v inom členskom štáte ako v Holandsku, do väzby, platne odôvodniť tým, že je založené na objektívnych hľadiskách, ktoré nezávisia od štátnej príslušnosti dotknutých osôb, a sú primerané cieľu, ktorý legitímne sleduje vnútroštátne právo?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na otázku č. 1 so zreteľom na článok 49 ES a nasl., má sa ustanovenie, akým je ustanovenie článku 67 ods. 2 holandského trestného poriadku v rozsahu, v akom umožňuje vziať do väzby občanov členského štátu, ktorí majú stále bydlisko alebo pobyt v inom členskom štáte ako v Holandsku, považovať za obmedzenie práva na slobodu poskytovania služieb podľa článku 49 ES a nasl., keďže súvisí s rozdielnym zaobchádzaním založeným na okolnosti, že poskytovateľ služieb nemá stále bydlisko alebo pobyt v štáte, v ktorom poskytuje služby, ale v inom členskom štáte Spoločenstva?

               4.

               V prípade zápornej odpovede na niektorú z otázok č. 2 a 3 má sa ustanovenie, akým je ustanovenie článku 67 ods. 2 holandského trestného poriadku v rozsahu, v akom umožňuje vziať do väzby občanov členského štátu, ktorí majú stále bydlisko alebo pobyt v inom členskom štáte ako v Holandsku, považovať za diskrimináciu na základe štátnej príslušnosti, ktorá je zakázaná podľa článku 12 ES (všeobecný zákaz diskriminácie v rámci pôsobnosti Zmluvy ES), článku 43 ES a nasl. (zákaz diskriminácie založenej na štátnej príslušnosti v oblasti slobody usadiť sa) a článku 49 ES a nasl. (zákaz diskriminácie na základe štátnej príslušnosti v oblasti slobody poskytovania služieb)?

               5.

               V prípade kladnej odpovede na niektorú z otázok č. 3 a 4 môže sa prijatie ustanovenia, akým je ustanovenie článku 67 ods. 2 holandského trestného poriadku v rozsahu, v akom umožňuje, vzhľadom na význam efektívnosti preverovania počas vyšetrovania a pojednávania, vziať občanov členského štátu, ktorí majú stále bydlisko alebo pobyt v inom členskom štáte ako v Holandsku, do väzby, platne odôvodniť dôvodmi verejného poriadku, verejnej bezpečnosti a verejného zdravia, ako to ustanovujú články 45 ES až 48 ES a článok 55 ES?


title: Vec T-489/11 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 14. októbra 2011 — Ruse Indăstry/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Štátna pomoc — Rozhodnutie vyhlasujúce štátnu pomoc za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďujúce jej vymáhanie — Návrh na odklad výkonu — Nedodržanie formálnych požiadaviek — Neprípustnosť“ )

text:
               3.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/19

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 14. októbra 2011 — Ruse Indăstry/Komisia
   (Vec T-489/11 R)
   (Predbežné opatrenie - Štátna pomoc - Rozhodnutie vyhlasujúce štátnu pomoc za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďujúce jej vymáhanie - Návrh na odklad výkonu - Nedodržanie formálnych požiadaviek - Neprípustnosť)
   2011/C 355/35
   Jazyk konania: bulharčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ruse Indăstry (Ruse, Bulharsko) (v zastúpení: A. Angelov a S. Panov, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Urraca Caviedes a D. Stefanov, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie K(2011) 4903 v konečnom znení z 13. júla 2011, ktoré vyhlásilo štátnu pomoc poskytnutú Bulharskom v prospech Ruse Indăstri vo forme neuhradených pohľadávok štátu za nezlučiteľnú s vnútorným trhom (štátna pomoc K 12/2010 a N 389/2009), v rozsahu, v akom toto rozhodnutie nariadilo vymáhanie tejto pomoci žalobkyňou

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec F-36/13: Žaloba podaná 18. apríla 2013 — ZZ/EACEA

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/58

         Žaloba podaná 18. apríla 2013 — ZZ/EACEA
   (Vec F-36/13)
   2013/C 207/99
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Pappas, avocat)

      Žalovaná: Výkonná agentúra pre vzdelávanie, audiovizuálny sektor a kultúru

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o ukončení pracovnej zmluvy žalobcu na základe článku 47 písm. c) bodu i) podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov (RAA)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie agentúry z 24. júla 2012,

               —

               z toho dôvodu:

                           —

                           opätovne zaradiť žalobcu na jeho funkciu od 25. októbra 2012 a zaviazať agentúru na zaplatenie jeho mzdy so spätným účinkom,

                           —

                           vyňať napadnuté rozhodnutie z jeho osobného spisu, ako aj akýkoľvek iný dokument súvisiaci s týmto konaním,

               —

               zaviazať agentúru na náhradu spôsobenej nemajetkovej ujmy vo výške 10 000 eur,

               —

               zaviazať agentúru na náhradu trov konania.


title: Vec C-137/12: Žaloba podaná 14. marca 2012 — Európska komisia/Rada Európskej únie

text:
               26.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/24

         Žaloba podaná 14. marca 2012 — Európska komisia/Rada Európskej únie
   (Vec C-137/12)
   2012/C 151/37
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Cujo, I. Rogalski a R. Vidal Puig, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Rady 2011/853/EÚ z 29. novembra 2011 o podpise Európskeho dohovoru o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu v mene Európskej únie (1),

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia svojim prvým žalobným dôvodom tvrdí, že článok 114 ZFEÚ nie je vhodným právnym základom na prijatie napadnutého rozhodnutia. Podľa žalobkyne sa malo rozhodnutie totiž zakladať na článku 207 ods. 4 ZFEÚ, ktorý oprávňuje Radu uzatvárať medzinárodné dohody v oblasti spoločnej obchodnej politiky, ako ju definuje článok 207 ods. 1 ZFEÚ. Dotknutá dohoda nie je zameraná „na zlepšenie fungovania vnútorného trhu“, pretože jej hlavným cieľom je „uľahčiť“ a „podporiť“ poskytovanie služieb založených na podmienenom prístupe medzi Úniou a ostatnými európskymi krajinami. Má priamy a okamžitý účinok na poskytovanie služieb založených na podmienenom prístupe, ako aj na obchodovanie s ilegálnymi zariadeniami a služby súvisiace s týmito zariadeniami. Dohoda spadá teda do pôsobnosti spoločnej obchodnej politiky.
   Žalobkyňa svojím druhým žalobným dôvodom poukazuje na porušenie výlučnej vonkajšej právomoci Únie (článku 2 ods. 1 a článku 3 ods. 1 a 2 ZFEÚ), pretože Rada usúdila, že cieľ dohody nespadá do výlučnej právomoci Únie, i keď dohoda spadá do spoločnej obchodnej politiky, alebo v každom prípade, že cieľ dohody môže narušiť spoločné pravidlá alebo zmeniť ich rozsah.

      (1)  Ú. v. EÚ L 336, s. 1.


title: Vec T-258/09: Žaloba podaná 6. júla 2009 — i-content/ÚHVT (BETWIN)

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/45

         Žaloba podaná 6. júla 2009 — i-content/ÚHVT (BETWIN)
   (Vec T-258/09)
   2009/C 205/82
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: i-content Ltd Zweigniederlassung Deutschland (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: A. Nordemann, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 4. mája 2009 v odvolacom konaní R 1528/2008-4, týkajúce sa prihlášky ochrannej známky Spoločenstva 006849641, slovo: BETWIN, a predošlého uznesenia oddelenia pre správu (ochranné známky a vzory) z 10. septembra 2008 týkajúceho sa prihlášky ochrannej známky Spoločenstva 0068496641, slovo: BETWIN,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „BETWIN“ pre služby zaradené do tried 35, 38 a 41 (prihláška č. 6 849 641).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), keďže prihlasovaná ochranná známka má potrebnú minimálnu mieru rozlišovacej spôsobilosti a neexistuje žiadna požiadavka dostupnosti, porušenie článku 79 nariadenia č. 207/2009 v spojení so zásadou rovného zaobchádzania, ako aj článku 6 a 14 EDĽP a porušenie článku 49 ES.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-71/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom (Spojené kráľovstvo) 8. februára 2010 — Office of Communications/The Information Commissioner

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom (Spojené kráľovstvo) 8. februára 2010 — Office of Communications/The Information Commissioner
   (Vec C-71/10)
   2010/C 113/31
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court of the United Kingdom

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Office of Communications

      Odporca: The Information Commissioner

      Prejudiciálna otázka

   Podľa smernice Rady 2003/4/ES (1), v prípade, že orgán verejnej moci má k dispozícii informácie o životnom prostredí, sprístupnenie ktorých by mohlo mať určité negatívne účinky na samostatné záujmy, na ktoré sa vzťahuje viac ako jedna výnimka [v danom prípade, záujmy verejnej bezpečnosti, ktorých sa týka článok 4 ods. 2 písm. b), a záujmy práva duševného vlastníctva, ktorých sa týka článok 4 ods. 2 písm. e)], pokiaľ by sa však každá výnimka posudzovala samostatne, nepostačovalo by to na to, aby došlo k preváženiu verejného záujmu na sprístupnení, vyžaduje táto smernica ďalšie posúdenie, v rámci ktorého sa samostatné záujmy, na ktoré sa vzťahujú obe výnimky, sčítajú a potom sa spoločne porovnajú s verejným záujmom na sprístupnení?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS (Ú. v. EÚ L 41, s. 26; Mim. vyd. 15/007, s. 375).


title: Vec C-519/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Wuppertal (Nemecko) 14. decembra 2009 — Dieter May/AOK Rheinland/Hamburg — Die Gesundheitskasse

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht Wuppertal (Nemecko) 14. decembra 2009 — Dieter May/AOK Rheinland/Hamburg — Die Gesundheitskasse
   (Vec C-519/09)
   2010/C 80/14
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Arbeitsgericht Wuppertal

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Dieter May

      Žalovaná: AOK Rheinland/Hamburg — Die Gesundheitskasse

      Prejudiciálna otázka

   Vzťahuje sa pojem pracovník v zmysle článku 7 ods. 1 a 2 smernice 2003/88/ES (1) (= článok 7 smernice 93/104/ES) aj na zamestnanca podliehajúceho služobnému poriadku verejnoprávneho subjektu, ktorého autonómne štatutárne predpisy upravujúce nároky tohto zamestnanca na dovolenku, vydané na základe splnomocnenia obsiahnutého v spolkovom zákone (§ 351 RVO), odkazujú na predpisy platné pre štátnych zamestnancov (v tomto prípade § 101 Landesbeamtengesetz NW v spojení s Verordnung über den Erholungsurlaub der Beamtinnen und Beamten und Richterinnen und Richter im Lande Nordrhein-Westfalen)?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ L 299, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381).


title: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 15. júla 2004 vo veci C-419/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (Nesplnenie povinnosti štátom — Čiastočné neprebratie — Dôkazné bremeno — Smernica 2001/18/ES)

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/15

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   z 15. júla 2004
   vo veci C-419/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti štátom - Čiastočné neprebratie - Dôkazné bremeno - Smernica 2001/18/ES)
   (2004/C 228/29)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-419/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: M. U. Wölker a F. Simonetti) proti Francúzskej republike (splnomocnení zástupcovia: G. de Bergues a D. Petrausch), predmetom ktorej je návrh, aby Súdny dvor vyslovil, že Francúzska republika si tým, že neprijala všetky potrebné zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/18/ES z 12. marca 2001 o zámernom uvoľňovaní geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia a o zrušení smernice Rady 90/220/EHS (Ú. v. ES L 106, s. 1) alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice, Súdny dvor (štvrtá komora), v zložení: predseda J. N. Cunha Rodrigues, sudcovia: N. Colneric a K. Schiemann (spravodajca), generálny advokát: C. Stix-Hackl, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 15. júla 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Francúzska republika si tým, že v stanovenej lehote neprijala všetky potrebné zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/18/ES z 12. marca 2001 o zámernom uvoľňovaní geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia a o zrušení smernice Rady 90/220/EHS, ktoré sa odchyľujú alebo idú nad rámec ustanovení smernice Rady 90/220/EHS o zámernom uvoľňovaní geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Každý účastník konania znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 275 z 15.11.2003


title: Vec C-586/10: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  26. januára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht — Nemecko) — Bianca Kücük/Spolková krajina Severné Porýnie-Vestfálsko (Sociálna politika — Smernica 1999/70/ES — Doložka 5 bod 1 písm. a) rámcovej dohody o práci na dobu určitú — Opakovane uzatvárané pracovné zmluvy na dobu určitú — Objektívne dôvody odôvodňujúce obnovovanie takýchto zmlúv — Vnútroštátna právna úprava, ktorá odôvodňuje použitie pracovných zmlúv na dobu určitú v prípade dočasného zastupovania — Trvalá alebo opakovaná potreba pracovníkov na zastupovanie — Zohľadnenie všetkých okolností súvisiacich s opakovaným obnovovaním pracovných zmlúv na dobu určitú)

text:
               10.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 26. januára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht — Nemecko) — Bianca Kücük/Spolková krajina Severné Porýnie-Vestfálsko
   (Vec C-586/10) (1)

   (Sociálna politika - Smernica 1999/70/ES - Doložka 5 bod 1 písm. a) rámcovej dohody o práci na dobu určitú - Opakovane uzatvárané pracovné zmluvy na dobu určitú - Objektívne dôvody odôvodňujúce obnovovanie takýchto zmlúv - Vnútroštátna právna úprava, ktorá odôvodňuje použitie pracovných zmlúv na dobu určitú v prípade dočasného zastupovania - Trvalá alebo opakovaná potreba pracovníkov na zastupovanie - Zohľadnenie všetkých okolností súvisiacich s opakovaným obnovovaním pracovných zmlúv na dobu určitú)
   2012/C 73/06
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesarbeitsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Bianca Kücük

      Žalovaná: Spolková krajina Severné Porýnie-Vestfálsko

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesarbeitsgericht — Výklad doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú uzavretej 18. marca 1999, ktorá je uvedená v prílohe smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 75, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368) — Vnútroštátna právna úprava, ktorá pripúšťa dočasné zastupovanie zamestnanca ako objektívny dôvod, ktorý môže odôvodniť časové obmedzenie pracovných zmlúv — Pojem „objektívne dôvody“ spôsobilé odôvodniť obnovenie zmlúv na dobu určitú

      Výrok rozsudku

   Doložku 5 bod 1 písm. a) rámcovej dohody o práci na dobu určitú, uzavretej 18. marca 1999, ktorá je uvedená v prílohe smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, treba vykladať v tom zmysle, že dočasná potreba pracovníkov na zastupovanie stanovená vo vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, môže v zásade predstavovať objektívny dôvod v zmysle uvedenej doložky. Samotná skutočnosť, že zamestnávateľ musí čeliť opakovanej, či dokonca trvalej potrebe pracovníkov na zastupovanie a že toto zastupovanie sa dá pokryť aj uzatvorením zmlúv na dobu neurčitú, neznamená neexistenciu objektívneho dôvodu v zmysle doložky 5 bodu 1 písm. a) uvedenej rámcovej dohody ani existenciu zneužitia tejto doložky. Pri posúdení otázky, či je obnovenie zmlúv alebo pracovnoprávnych vzťahov na dobu určitú odôvodnené takýmto objektívnym dôvodom, však musia orgány členských štátov v rámci svojich právomocí zohľadniť všetky okolnosti prípadu vrátane počtu a celkového trvania zmlúv alebo pracovnoprávnych vzťahov na dobu určitú uzatvorených v minulosti s rovnakým zamestnávateľom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 89, 19.3.2011.


title: Vec T-693/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. mája 2016 – Michaľčanka/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Bielorusku — Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov — Obmedzenia vstupu na územie Únie a prechodu cez toto územie — Ponechanie mena žalobcu na zozname dotknutých osôb — Novinár — Právo na obhajobu — Povinnosť odôvodnenia — Nesprávne posúdenie“)

text:
               20.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/12

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. mája 2016 – Michaľčanka/Rada
   (Vec T-693/13) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Bielorusku - Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Obmedzenia vstupu na územie Únie a prechodu cez toto územie - Ponechanie mena žalobcu na zozname dotknutých osôb - Novinár - Právo na obhajobu - Povinnosť odôvodnenia - Nesprávne posúdenie“))
   (2016/C 222/13)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Aľaksej Michaľčanka (Minsk, Bielorusko) (v zastúpení: M. Michalauskas, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix a F. Naert, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Rady 2013/534/SZBP z 29. októbra 2013, ktorým sa mení rozhodnutie 2012/642/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 288, 2013, s. 69) a na zrušenie vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1054/2013 z 29. októbra 2013, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 288, 2013, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Návrh Rady Európskej únie na zastavenie konania sa zamieta.

               2.

               V rozsahu, v akom sa týka Aľakseja Michaľčanku, sa zrušuje:

                           —

                           rozhodnutie Rady 2013/534/SZBP z 29. októbra 2013, ktorým sa mení rozhodnutie 2012/642/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku,

                           —

                           vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1054/2013 z 29. októbra 2013, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku.

               3.

               Rada znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli A. Michaľčankovi.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 29.3.2014.


title: Vec C-485/07: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  26. mája 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep — Holandsko) — Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen/H. Akdas, H. Agartan, Z. Akbulut, M. Bas, K. Yüzügüllüer, E. Keskin, C. Topaloglu, A. Cubuk, S. Sariisik (Pridruženie Turecka k EHS — Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov — Upustenie od podmienok bydliska — Dosah — Príspevok k invalidnému dôchodku vyplácaný hostiteľským členským štátom príjemcom na účely zabezpečenia životného minima — Zmena vnútroštátnych právnych predpisov — Zrušenie uvedeného príspevku v prípade, že príjemca má bydlisko mimo územia dotknutého členského štátu)

text:
               16.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. mája 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep — Holandsko) — Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen/H. Akdas, H. Agartan, Z. Akbulut, M. Bas, K. Yüzügüllüer, E. Keskin, C. Topaloglu, A. Cubuk, S. Sariisik
   (Vec C-485/07) (1)

   (Pridruženie Turecka k EHS - Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov - Upustenie od podmienok bydliska - Dosah - Príspevok k invalidnému dôchodku vyplácaný hostiteľským členským štátom príjemcom na účely zabezpečenia životného minima - Zmena vnútroštátnych právnych predpisov - Zrušenie uvedeného príspevku v prípade, že príjemca má bydlisko mimo územia dotknutého členského štátu)
   2011/C 211/04
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Centrale Raad van Beroep

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Žalovaní: H. Akdas, H. Agartan, Z. Akbulut, M. Bas, K. Yüzügüllüer, E. Keskin, C. Topaloglu, A. Cubuk, S. Sariisik

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Centrale Raad van Beroep — Výklad článku 9 dohody o pridružení, článku 59 dodatkového protokolu k dohode o pridružení medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom podpísaného 23. novembra 1970 v Bruseli, ktorý bol v mene Spoločenstva uzavretý, schválený a potvrdený nariadením Rady (EHS) č. 2760/72 z 19. decembra 1972 (Ú. v. ES L 293, s. 1; Mim. vyd. 11/011, s. 41) a článku 6 ods. 1 Rozhodnutia Asociačnej rady č. 3/80 z 19. septembra 1980 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia členských štátov Európskych spoločenstiev na tureckých pracovníkov a na ich rodinných príslušníkov [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES C 110, s. 60) — Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanoví doplnkovú dávku k dávkam z poistenia proti práceneschopnosti na vyrovnanie na úroveň existenčného minima — Obmedzenia v prípade bydliska mimo územia Holandska — Rýchlosť postupu odňatia odlišná v závislosti od miesta bydliska a od národnosti

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 6 ods. 1 prvý pododsek rozhodnutia Asociačnej rady č. 3/80 z 19. septembra 1980 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia členských štátov Európskych spoločenstiev na tureckých pracovníkov a ich rodinných príslušníkov [neoficiálny preklad] sa má vykladať v tom zmysle, že má priamy účinok, takže tureckí štátni príslušníci, na ktorých sa toto ustanovenie uplatní, sú oprávnení odvolávať sa priamo na toto ustanovenie pred súdmi členských štátov, aby tak vylúčili uplatnenie vnútroštátnych právnych noriem, ktoré sú s týmto ustanovením v rozpore.

               2.

               Článok 6 ods. 1 prvý pododsek rozhodnutia č. 3/80 sa má vykladať v tom zmysle, že za takých okolností, o aké ide vo veci samej, bráni právnej úprave členského štátu, ktorá tak ako článok 4a zákona o doplnkových dávkach (Toeslagenwet) zo 6. novembra 1986 odníma nárok na takúto dávku, ako je príplatok k invalidnému dôchodku priznaný podľa vnútroštátnych právnych predpisov tureckým bývalým migrujúcim pracovníkom, keďže títo pracovníci sa vrátili do Turecka po tom, čo v hostiteľskom členskom štáte stratili svoje právo na pobyt z dôvodu, že sa v tomto členskom štáte stali invalidnými.

               3.

               Článok 9 Dohody o pridružení medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom, ktorá bola podpísaná 12. septembra 1963 v Ankare Tureckou republikou na jednej strane a členskými štátmi EHS a Spoločenstvom na druhej strane, a ktorá bola uzavretá, schválená a potvrdená v mene Spoločenstva rozhodnutím Rady 64/732/EHS z 23. decembra 1963 sa na takú situáciu, o akú ide vo veci samej, neuplatní.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 26.1.2008.


title: Vec T-239/13: Žaloba podaná 23. apríla 2013 — Atmeh/ÚHVT — Fretier (MONTALE MTL MONTALE Dezign)

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/37

         Žaloba podaná 23. apríla 2013 — Atmeh/ÚHVT — Fretier (MONTALE MTL MONTALE Dezign)
   (Vec T-239/13)
   2013/C 207/61
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Ammar Atmeh (Diera-Duba, Spojené arabské emiráty) (v zastúpení: A. Berthet, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Sylvie Fretier (Paríž, Francúzsko)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu za prípustnú,

               —

               zmenil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 14. februára 2013 v spojených veciach R 1482/2011-4 a R 1571/2011-4 a prerušil konanie o konanie vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva MONTALE MTL MONTALE Dezign č. 003874807, ktorú 16. júna 2004 prihlásil Ammar Atmeh, do vydania konečného rozhodnutia Tribunal de Grande Instance de Paris o návrhu na vyhlásenie neplatnosti a návrhu na výmaz, ktoré podala Sylivie Fretier,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka obsahujúca slovné prvky „MONTALE MTL MONTALE Dezign“ pre tovary a služby triedy 3 — ochranná známka Spoločenstva č. 3874807.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: Sylvie Fretier.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová národná ochranná známka obsahujúca slovné prvky „PIERRE MONTALE MONTALE M“ a obrazová národná ochranná známka a medzinárodné označenie obsahujúce slovné prvky „MTL MONTALE“ pre tovary triedy 3.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: návrhu na vyhlásenie neplatnosti sa vyhovuje.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie žaloby podanej žalobcom a vyhlásenie neprípustnosti žaloby, ktorú podala Sylvie Fretier.

      Dôvody žaloby: porušenie pravidla 20 nariadenia 2868/95 a zásady riadneho výkonu spravodlivosti.


title: Vec T-457/16: Žaloba podaná 16. augusta 2016 – Aldi Einkauf/EUIPO – Schwamm & Cie. (Le Coq de France)

text:
               3.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 364/28

      Žaloba podaná 16. augusta 2016 – Aldi Einkauf/EUIPO – Schwamm & Cie. (Le Coq de France)
      (Vec T-457/16)
      (2016/C 364/31)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemecko) (v zastúpení: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen a N. Bertram, Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Schwamm & Cie. (Saarbrücken, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „Le Coq de France“ – prihláška č. 10 882 331.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 15. júna 2016 vo veci R 1786/2015-4.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-160/12: Žaloba podaná 10. apríla 2012 — Adler Modemärkte/ÚHVT — Blufin (MARINE BLEU)

text:
               23.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/16

         Žaloba podaná 10. apríla 2012 — Adler Modemärkte/ÚHVT — Blufin (MARINE BLEU)
   (Vec T-160/12)
   2012/C 184/29
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Adler Modemärkte AG (Haibach, Nemecko) (v zastúpení: J.-C. Plate a R. Kaase, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Blufin SpA (Carpi, Taliansko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 3. februára 2012 vo veci R 1955/2010-2,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania vrátane trov odvolacieho konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „MARINE BLEU“ pre tovary zaradené do tried 18, 24 a 25 — prihláška č. 6 505 952.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Blufin.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: talianska ochranná známka a ochranná známka Spoločenstva, ako aj taliansky a medzinárodný zápis ochrannej známky „BLUMARINE“ pre tovary zaradené do tried 3, 9, 14, 18, 19, 23, 24, 25 a 27.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: odvolaniu sa čiastočne vyhovelo, prihláška bola čiastočne zamietnutá a vec bola čiastočne vrátená námietkovému oddeleniu.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-272/00: Uznesenie Všeobecného súdu z  29. januára 2013 — Barbini a i./Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Úľavy na sociálnych odvodoch v prospech podnikov so sídlom na území Benátok a Chioggie — Rozhodnutie, ktorým sa systém štátnej pomoci vyhlasuje za nezlučiteľný so spoločným trhom a nariaďuje sa vrátenie poskytnutej pomoci — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“ )

text:
               23.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/15

         Uznesenie Všeobecného súdu z 29. januára 2013 — Barbini a i./Komisia
   (Vec T-272/00) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Úľavy na sociálnych odvodoch v prospech podnikov so sídlom na území Benátok a Chioggie - Rozhodnutie, ktorým sa systém štátnej pomoci vyhlasuje za nezlučiteľný so spoločným trhom a nariaďuje sa vrátenie poskytnutej pomoci - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu)
   2013/C 86/24
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Alfredo Barbini Srl (Murano, Taliansko), Aureliano Toso Srl (Murano), AVMAzzega Srl (Murano), Barovier & Toso vetrerie artistiche riunite Srl (Murano), Carlo Moretti Srl (Murano), Effetre Spa (Resana, Taliansko), Ferro & Lazzarini Srl (Murano), Formia Srl (Murano), Gino Cenedese & Figlio (Murano), La Murrina (Murano), Mazzuccato Internationale Srl (Murano), V. Nason & C. Srl (Murano), Venini SpA (Murano), Vetreria de Majo Srl (Murano) a Vetreria LAG Srl (Murano) (v zastúpení: A. Vianello, M. Merola a A. Sodano, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcov: Talianska republika (v zastúpení: U. Leanza, neskôr I. Braguglia, neskôr R. Adam a napokon I. Bruni, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. Aiello a P. Gentilli, avvocati dello Stato)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie 2000/394/ES z 25. novembra 1999 týkajúceho sa štátnej pomoci v prospech podnikov so sídlom na území Benátok a Chioggie podľa zákonov č. 30/1997 a 206/1995 o úľavách na sociálnych odvodoch (Ú. v. ES L 150, 2000, s. 50)

      Výrok

               1.

               Námietka neprípustnosti, ktorú vzniesla Európska komisia, sa spája s vecou samou.

               2.

               Žaloba sa zamieta ako čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu.

               3.

               Alfredo Barbini Srl, Aureliano Toso Srl, AVMAzzega Srl, Barovier & Toso vetrerie artistiche riunite Srl, Carlo Moretti Srl, Effetre Spa, Ferro & Lazzarini Srl, Formia Srl, Gino Cenedese & Figlio, La Murrina, Mazzuccato Internationale Srl, V. Nason & C. Srl, Venini SpA, Vetreria de Majo Srl a Vetreria LAG Srl znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania Komisie.

               4.

               Talianska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 355, 9.12.2000.


title: Vec T-165/13 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  8. mája 2013 — Talanton/Komisia [ „Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Rozhodcovská doložka — Zmluvy uzatvorené v rámci siedmeho rámcového programu pre výskum, technologický rozvoj a demonštráciu (2007 — 2013) — Oprávnené výdavky — Vrátenie vyplatených súm — Návrh na odklad vykonateľnosti — Neexistencia naliehavosti“ ]

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/82

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 8. mája 2013 — Talanton/Komisia
   (Vec T-165/13 R)
   (Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Rozhodcovská doložka - Zmluvy uzatvorené v rámci siedmeho rámcového programu pre výskum, technologický rozvoj a demonštráciu (2007 — 2013) - Oprávnené výdavky - Vrátenie vyplatených súm - Návrh na odklad vykonateľnosti - Neexistencia naliehavosti)
   2013/C 225/182
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talanton AE — Symvouleftiki-Ekpaideftiki Etaireia Dianomon, Parochis Ypiresion Marketigk kai Dioikisis Epicheiriseon (Atény, Grécko) (v zastúpení: M. Angelopoulos a K. Damis, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Cordewener a D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad vykonateľnosti niektorých aktov týkajúcich sa vrátenia súm vyplatených žalobkyni na základe zmlúv uzatvorených v rámci siedmeho rámcového programu Európskeho spoločenstva pre výskum, technologický rozvoj a demonštráciu (2007 — 2013)

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní o veci samej.


               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/3

         Zloženie komôr a pridelenie sudcov do komôr
   (2008/C 272/03)
   Rozhodnutím z 30. novembra 2005 (1), Súd pre verejnú službu rozhodol, že bude zasadať v troch komorách a v pléne. Rozhodnutím Súdu pre verejnú službu z 24. septembra 2008, boli sudcovia H. KANNINEN a S. GERVASONI zvolení za predsedov komôr na obdobie od 1. októbra 2008 do 30. septembra 2011. Rozhodnutím Súdu pre verejnú službu z 30. septembra 2008 boli na obdobie od 1. októbra 2008 do 30. septembra 2011, sudcovia pridelení do komôr takto:
   Prvá komora
   S. GERVASONI, predseda komory,
   H. KREPPEL a H. TAGARAS, sudcovia,
   Druhá komora
   H. KANNINEN, predseda komory,
   I. BORUTA a S. VAN RAEPENBUSCH, sudcovia,
   Tretia komora, ktorá zasadá v zložení troch sudcov
   P. MAHONEY, predseda Súdu pre verejnú službu,
   H. KREPPEL, I. BORUTA, H. TAGARAS a S. VAN RAEPENBUSCH, sudcovia.
   V tejto komore budú s predsedom striedavo zasadať buď sudcovia I. BORUTA a H. TAGARAS, alebo sudcovia H. KREPPEL a S. VAN RAEPENBUSCH, bez toho, aby bola dotknutá spojitosť vecí.

      (1)  Ú. v. EÚ C 322, 2005, s. 16.


title: Vec C-461/08: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  19. novembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Don Bosco Onroerend Goed BV/Staatssecretaris van Financiën (Šiesta smernica o DPH — Výklad článku 13 B písm. g) a článku 4 ods. 3 písm. a) — Dodávka pozemku zastavaného čiastočne odstránenou budovou, na mieste ktorej sa má postaviť nová stavba — Oslobodenie od DPH)

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/13

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 19. novembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Don Bosco Onroerend Goed BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-461/08) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Výklad článku 13 B písm. g) a článku 4 ods. 3 písm. a) - Dodávka pozemku zastavaného čiastočne odstránenou budovou, na mieste ktorej sa má postaviť nová stavba - Oslobodenie od DPH)
   2010/C 24/21
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Don Bosco Onroerend Goed BV

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Výklad článku 4 ods. 3 písm. a) v spojení s článkom 13 B písm. g) smernice 77/388/EHS: šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Zdanenie dodávky budovy alebo časti budovy a príslušného pozemku pred jej prvým obsadením — Dodávka budovy, ktorá bola čiastočne odstránená vzhľadom na jej plánované nahradenie novou budovou

      Výrok rozsudku

   Článok 13 B písm. g) v spojení s článkom 4 ods. 3 písm. a) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa má vykladať v tom zmysle, že oslobodenie od dane z pridanej hodnoty stanovené v prvom z uvedených ustanovení sa nevzťahuje na dodávku pozemku ešte zastavaného schátralou budovou, ktorá sa má odstrániť, aby sa na jej mieste postavila nová stavba, a ktorej odstraňovanie, zabezpečené na tieto účely predávajúcim, sa začalo už pred týmto dodaním. Uvedené plnenia dodávky a odstránenia stavby sú z hľadiska dane z pridanej hodnoty jedným plnením, pričom ako celok majú za cieľ dodanie nezastavaného pozemku a nie existujúcej budovy a pozemku, na ktorom stoja, nezávisle od toho, ako pokročili odstraňovacie práce starej budovy v čase skutočného dodania pozemku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 21.3.2009.


               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/1

         2010/C 63/01
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 51, 27.2.2010

      Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 37, 13.2.2010

      Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010

      Ú. v. EÚ C 11, 16.1.2010

      Ú. v. EÚ C 312, 19.12.2009

      Ú. v. EÚ C 297, 5.12.2009

      Ú. v. EÚ C 282, 21.11.2009

   Tieto texty sú dostupné na adresách:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-458/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Regeringsrätten 16. novembra 2006 – Skatteverket/Gourmet Classic Ltd

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/44

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Regeringsrätten 16. novembra 2006 – Skatteverket/Gourmet Classic Ltd
   (Vec C-458/06)
   (2006/C 326/89)
   Jazyk konania: švédčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Regeringsrätten
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Skatteverket

      Žalovaný: Gourmet Classic Ltd
   Prejudiciálna otázka
   Má sa alkohol, ktorý obsahuje víno na varenie klasifikovať ako etanol, tak ako je uvedený v prvej zarážke článku 20 smernice Rady 92/83/EHS z 19. októbra 1992 o zosúladení štruktúr spotrebných daní pre etanol a alkoholické nápoje? (1)

      (1)  Ú. v. ES L 316, 31.10.1992, s. 21; Mim. vyd. 09/001, s. 206.


title: Vec T-93/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  19. júna 2008 – Mülhens/ÚHVT ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva MINERAL SPA — Skoršia národná slovná ochranná známka SPA — Relatívny dôvod zamietnutia — Dobré meno — Prospech získaný neprávom z dobrého mena skoršej ochrannej známky — Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               2.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 197/20

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 19. júna 2008 – Mülhens/ÚHVT
   (Vec T-93/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva MINERAL SPA - Skoršia národná slovná ochranná známka SPA - Relatívny dôvod zamietnutia - Dobré meno - Prospech získaný neprávom z dobrého mena skoršej ochrannej známky - Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 197/34)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Mülhens GmbH & Co. KG (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: T. Schulte-Beckhausen a S. Maaβen, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgicko) (v zastúpení: L. de Brouwer, É. Cornu, E. de Gryse a D. Moreau, advokáti)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu R 825/2004-2 druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 11. januára 2006, ktoré sa týkalo námietkového konania medzi Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV, a Mülhens GmbH & Co. KG
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Mülhens GmbH & Co. KG je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 131, 3.6.2006.


title: Výmaz veci T-69/97

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/64

         Výmaz veci T-69/97 (1)

   (2005/C 217/134)

      (Jazyk konania: holandčina)

   Uznesením zo 16. júna 2005 predseda piatej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-69/97: M.V. Diederen proti Rade Európskej Únie a Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. ES C 142, 10.5.1997


title: Vec C-195/05: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  18. decembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Životné prostredie — Smernice 75/442/EHS a 91/156/EHS — Pojem odpad — Vyradené potraviny, ktoré majú svoj pôvod v poľnohospodárskom a potravinárskom priemysle a sú určené na výrobu krmív — Zostatky pochádzajúce z kuchynskej prípravy, ktoré sú určené pre útulky pre domáce zvieratá)

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/7

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 18. decembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-195/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Smernice 75/442/EHS a 91/156/EHS - Pojem „odpad“ - Vyradené potraviny, ktoré majú svoj pôvod v poľnohospodárskom a potravinárskom priemysle a sú určené na výrobu krmív - Zostatky pochádzajúce z kuchynskej prípravy, ktoré sú určené pre útulky pre domáce zvieratá)
   (2008/C 51/12)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Konstantinidis, splnomocnený zástupca, a G. Bambara, avvocato)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: I. M. Braguglia, splnomocnený zástupca, a G. Fiengo, avvocato dello Stato)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 1 písm. a) smernice Rady 75/442 z 15. júla 1975 o odpadoch (Ú. v. ES L 194, s. 39; Mim. vyd. 15/001, s. 23), zmenenej a doplnenej smernicou Rady 91/156/EHS z 18. marca 1991 (Ú. v. ES L 78, s. 32; Mim. vyd. 15/002, s. 3) – Vnútroštátny zákon, ktorý z pôsobnosti smernice vylučuje určité odpady
   Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že

                           —

                           prijala prevádzkové usmernenia platné na celom štátnom území, obsiahnuté najmä v metodickom usmernení ministra životného prostredia, ktorým boli stanovené výkladové upresnenia, pokiaľ ide o definíciu pojmu odpad, z 28. júna 1999 a v oznámení ministerstva zdravotníctva, ktoré obsahovalo usmernenia týkajúce sa hygienickej a zdravotnej disciplíny použitia v krmivách materiálov a vedľajších produktov pochádzajúcich z výrobného a obchodného cyklu poľnohospodárskeho a potravinárskeho priemyslu, z 22. júla 2002, ktoré vylučujú z pôsobnosti pravidiel o odpadoch vyradené potraviny, ktoré majú svoj pôvod v poľnohospodárskom a potravinárskom priemysle a sú určené na výrobu krmív, a

                           —

                           prostredníctvom článku 23 zákona č. 179 obsahujúceho ustanovenia o životnom prostredí z 31. júla 2002 vylúčila z pôsobnosti pravidiel o odpadoch zostatky pochádzajúce z kuchynskej prípravy akéhokoľvek druhu pevných potravín, varených alebo surových, ktoré nevstupujú do distribučného reťazca a sú určené pre útulky pre domáce zvieratá,

                     nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 1 písm. a) smernice Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 91/156/EHS z 18. marca 1991.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 182, 23.7.2005.


title: Vec F-60/15: Žaloba podaná 22. apríla 2015 – ZZ/ÚVHT

text:
               29.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/48

         Žaloba podaná 22. apríla 2015 – ZZ/ÚVHT
   (Vec F-60/15)
   (2015/C 213/78)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia predsedu ÚHVT zo 4. júna 2014, ktorým bola ukončená zmluva žalobcu ako dočasného zamestnanca, ako aj žiadosť o opätovné zamestnanie v rámci možností v ÚHVT a ak nie, o zaplatenie spravodlivej peňažnej náhrady za údajné protiprávne vypovedanie jeho zmluvy a nakoniec žiadosť o náhradu škody za údajne vzniknutú psychickú ujmu

      Návrhy žalobcu

               —

               Zrušiť rozhodnutie predsedu ÚHVT zo 4. júna 2014, ktorým bola ukončená zmluva žalobcu ako dočasného zamestnanca,

               —

               v dôsledku toho, nariadiť opätovné zamestnanie žalobcu a zaviazať žalovaného na zaplatenie, ako náhrady škody, sumy zodpovedajúcej odmene za obdobie od nadobudnutia účinnosti výpovede jeho zmluvy do dátumu jeho opätovného zamestnania, z titulu zrušenia prijatého rozhodnutia a (ii) prinavrátenie jeho služobného postupu, ktorý bol protiprávne zastavený rozhodnutím o vypovedaní jeho zmluvy,

               —

               subsidiárne, keby opätovné zamestnanie žalobcu prinieslo veľké praktické ťažkosti alebo by sa zdalo nadmerné v porovnaní so situáciou tretích osôb, zaviazať žalovaného na zaplatenie spravodlivej peňažnej náhrady za protiprávne vypovedanie jeho zmluvy, zohľadňujúc nielen stratu odmeny v minulosti, ale aj vážnu príležitosť žalobcu zostať v službe ÚHVT až do dôchodku v rámci zmluvy na dobu neurčitú a služobný postup,

               —

               v každom prípade zaviazať žalovaného na náhradu škody za vzniknutú psychickú ujmu, ohodnotenú ex aequo et bono na 15  000 eur,

               —

               zaviazať ÚVHT na náhradu trov konania.