title: Vec F-79/13: Žaloba podaná 12. novembra 2013 — ZZ/EMCDDA

text:
               1.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/22

         Žaloba podaná 12. novembra 2013 — ZZ/EMCDDA
   (Vec F-79/13)
   2014/C 31/38
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaný: Európske monitorovacie centrum pre drogy a drogovú závislosť (EMCDDA)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o zamietnutí žiadosti žalobcu za účelom konštatovania, že nadriadený sa dopustil morálneho obťažovania, a rozhodnutia o nepredĺžení žalobcovej zmluvy a následne vykonanie nového nestranného prešetrenia a nahradenie materiálnej a nemateriálnej ujmy

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie riaditeľa o zamietnutí žiadosti žalobu z 11. septembra 2012,

               —

               zrušiť rozhodnutie o nepredĺžení žalobcovej zmluvy zo 14. septembra 2012,

               —

               zrušiť rozhodnutie predsedu správnej rady z 13. mája 2013 a rozhodnutie riaditeľa z 25. júna 2013 o zamietnutí sťažnosti žalobcu,

               —

               následne vykonať nové pravidelné, nezaujaté a nestranné prešetrenie,

               —

               nahradiť materiálnu ujmu utrpenú žalobcom, ktorá bola odhadnutá na sumu 430 202 eur,

               —

               nahradiť nemateriálnu ujmu utrpenú žalobcom, ktorá bola odhadnutá na sumu 120 000 eur,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.


title: Vec C-439/13 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. novembra 2015 – Elitaliana SpA/Eulex Kosovo (Odvolanie — Verejné zákazky na služby — Jednotná akcia 2008/124/SZBP — Verejné obstarávanie týkajúce sa podpory misie Eulex v Kosove vrtuľníkmi — Žaloba proti rozhodnutiu o zadaní zákazky — Článok 24 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ — Článok 275 prvý odsek ZFEÚ — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika (SZBP) — Právomoc Súdneho dvora — Článok 263 prvý odsek ZFEÚ — Pojem „orgán, úrad alebo agentúra Únie“ — Opatrenia pripísateľné Európskej komisii — Ospravedlniteľný omyl)

text:
               18.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/2

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. novembra 2015 – Elitaliana SpA/Eulex Kosovo
   (Vec C-439/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Verejné zákazky na služby - Jednotná akcia 2008/124/SZBP - Verejné obstarávanie týkajúce sa podpory misie Eulex v Kosove vrtuľníkmi - Žaloba proti rozhodnutiu o zadaní zákazky - Článok 24 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ - Článok 275 prvý odsek ZFEÚ - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika (SZBP) - Právomoc Súdneho dvora - Článok 263 prvý odsek ZFEÚ - Pojem „orgán, úrad alebo agentúra Únie“ - Opatrenia pripísateľné Európskej komisii - Ospravedlniteľný omyl))
   (2016/C 016/02)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Elitaliana SpA (v zastúpení: R. Colagrande, avvocato)

      Ďalší účastník konania: Eulex Kosovo (v zastúpení: G. Brosadola Pontotti, solicitor)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Elitaliana SpA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 304, 19.10.2013.


title: Vec C-250/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės (Litva) 20. mája 2011 — Lietuvos geležinkeliai AB/Vilniaus teritorinė muitinė, Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės (Litva) 20. mája 2011 — Lietuvos geležinkeliai AB/Vilniaus teritorinė muitinė, Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Vec C-250/11)
   2011/C 226/27
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Lietuvos geležinkeliai AB

      Žalovaní: Vilniaus teritorinė muitinė, Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa oslobodenie od dovozného cla stanovené v článku 112 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 918/83 (1) a článku 107 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1186/2009 (2) chápať tak, že sa uplatňuje na motorové vozidlá [motorinės transporto priemonės] ako sú lokomotívy?

               2.

               Má sa oslobodenie od dane z pridanej hodnoty stanovené v článku 82 ods. 1 písm. a) smernice 83/181/EHS (3) a článku 84 ods. 1 písm. a) smernice 2009/132/ES (4) chápať tak, že sa uplatňuje na motorové vozidlá [motorinės transporto priemonės] ako sú lokomotívy?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na druhú otázku, majú sa právne predpisy, ako sú predpisy stanovené v článku 82 ods. 1 písm. a) smernice 83/181/EHS a článku 84 ods. 1 písm. a) smernice 2009/132/ES vykladať tak, že zakazujú členskému štátu obmedziť prípady oslobodenia pohonných látok od DPH pri dovoze tým, že stanoví, že takéto oslobodenie od dane je uplatniteľné výlučne na pohonné látky, ktoré sa dostávajú na územie Európskej únie v štandardných nádržiach automobilových vozidiel a sú nevyhnutné na prevádzku týchto vozidiel?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 918/83 z 28. marca 1983 ustanovujúce systém Spoločenstva pre oslobodenie od cla (Ú. v. ES L 105, s. 1; Mim. vyd. 02/001, s. 419).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1186/2009 zo 16. novembra 2009 ustanovujúce systém Spoločenstva pre oslobodenie od cla (Ú. v. EÚ L 324, s. 23).

      (3)  Smernica Rady 83/181/EHS z 28. marca 1983 určujúca rozsah platnosti článku 14 (1) d) smernice 77/388/EHS vzhľadom na oslobodenie od dane z pridanej hodnoty pre finálny dovoz určitého tovaru (Ú. v. ES L 105, s. 38; Mim. vyd. 09/001, s. 91).

      (4)  Smernica Rady 2009/132/ES z 19. októbra 2009, ktorou sa určuje rozsah platnosti článku 143 písm. b) a c) smernice 2006/112/ES vzhľadom na oslobodenie od dane z pridanej hodnoty na finálny dovoz určitého tovaru (Ú. v. EÚ L 292, s. 5).


title: Vec T-690/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. decembra 2015 – Sony Computer Entertainment Europe/ÚHVT – Marpefa (Vieta) („Ochranná známka Spoločenstva — Konanie vo veci zrušenia — Obrazová ochranná známka Spoločenstva Vieta — Riadne používanie ochrannej známky — Charakter používania — Článok 15 a článok 51 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Používanie v podobe, ktorá sa líši v prvkoch, ktoré nemenia rozlišovaciu spôsobilosť ochrannej známky — Dôkaz o používaní pre zapísané tovary“)

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/51

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. decembra 2015 – Sony Computer Entertainment Europe/ÚHVT – Marpefa (Vieta)
   (Vec T-690/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie vo veci zrušenia - Obrazová ochranná známka Spoločenstva Vieta - Riadne používanie ochrannej známky - Charakter používania - Článok 15 a článok 51 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Používanie v podobe, ktorá sa líši v prvkoch, ktoré nemenia rozlišovaciu spôsobilosť ochrannej známky - Dôkaz o používaní pre zapísané tovary“))
   (2016/C 038/66)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sony Computer Entertainment Europe Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Malynicz, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Marpefa, SL (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: I. Barroso Sánchez-Lafuente, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 2. júla 2014 (vec R 2100/2013-2) týkajúcemu sa konania vo veci zrušenia medzi spoločnosťami Sony Computer Entertainment Europe Ltd a Marpefa, SL

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 2. júla 2014 (vec R 2100/2013-2) sa zamieta v rozsahu, v ktorom bolo zamietnuté odvolanie proti rozhodnutiu zrušovacieho oddelenia o zamietnutí návrhu na zrušenie obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Vieta pre „zariadenie na reprodukciu zvuku a obrazu“.

               2.

               Žaloba sa vo zvyšnej časti zamieta.

               3.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 431, 1.12.2014.


title: Vec C-48/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles (Belgicko) 6. februára 2015 – Belgické kráľovstvo – SPF Finances/ING International SA, právny nástupca ING Dynamic SA

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/32

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles (Belgicko) 6. februára 2015 – Belgické kráľovstvo – SPF Finances/ING International SA, právny nástupca ING Dynamic SA
   (Vec C-48/15)
   (2015/C 138/44)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d’appel de Bruxelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Belgické kráľovstvo – SPF Finances

      Odporkyňa: ING International SA, právny nástupca ING Dynamic SA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa smernica 69/335/ES Rady zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania (1) a konkrétne majú sa jej články 2, 4, 10 a 11 vo vzájomnom spojení vykladať v tom zmysle, že bránia ustanoveniam vnútroštátneho práva, akými sú články 161 a 162 belgického Zákonníka o dani z dedičstva, zmeneného a doplneného programovým zákonom z 22. decembra 2003 o dani z podnikov kolektívneho investovania, keďže tejto ročnej dani podliehajú podniky kolektívneho investovania založené vo forme kapitálových spoločností v inom členskom štáte a obchodujúce so svojimi podielovými listami v Belgicku, a to z celkovej sumy ich podielových listov upísaných v Belgicku zníženej o sumu spätných nákupov upísaných podielových listov alebo sumu náhrad za ne vyplatených, v dôsledku čoho sumy získané v Belgicku týmito podnikmi kolektívneho investovania podliehajú tejto dani, pokiaľ ostávajú k dispozícii týmto podnikom?

               2.

               Majú sa články 49 až 55 a články 56 až 66 Zmluvy ES, prípadne v spojení s článkom 10 a článkom 293 ods. 2 Zmluvy ES vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby členský štát jednostranne zmenil kolízne kritérium dane tak, ako je stanovené v článku 161 a nasledujúcich belgického Zákonníka o dani z dedičstva, aby nahradil osobné kolízne kritérium založené na bydlisku alebo sídle daňovníka a zakotvené v medzinárodnom daňovom práve údajným skutočným kolíznym kritériom, ktoré nie je zakotvené v medzinárodnom daňovom práve, s ohľadom na skutočnosť, že členský štát na presadenie svojej daňovej právomoci stanovuje osobitnú sankciu, akou je sankcia uvedená v článku 162 ods. 3 belgického Zákonníka o dani z dedičstva, len vo vzťahu k zahraničným podnikom?

               3.

               Majú sa články 49 a 56 Zmluvy ES, prípadne v spojení s článkami 10 a 293 ods. 2 Zmluvy ES vykladať v tom zmysle, že bránia takému zdaneniu, ako je opísané vyššie, ktoré tým, že nijako nezohľadňuje zdanenia, ktorým v štáte svojho pôvodu podliehajú podniky kolektívneho investovania založené v inom členskom štáte, predstavuje dodatočnú peňažnú záťaž, ktorá môže brániť obchodovaniu s ich podielovými listami v Belgicku?

               4.

               Má sa smernica Rady 85/611/ES z 20. decembra 1985 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (2), prípadne v spojení s článkom 10 a článkom 293 ods. 2 Zmluvy ES vykladať v tom zmysle, že bráni vyššie uvedenému zdaneniu, pokiaľ toto zdanenie narušuje hlavný cieľ smernice, ktorým je zjednodušenie obchodovania na trhu s podielovými listami podnikov kolektívneho investovania v Európskej únii?

               5.

               Majú sa články 49 a 56 Zmluvy ES vykladať v tom zmysle, že bránia administratívnym nákladom spôsobeným vyššie opísaným zdanením podnikov kolektívneho investovania založených v jednom členskom štáte a obchodujúcich so svojimi podielovými listami v Belgicku?

               6.

               Majú sa články 49 a 56 Zmluvy ES vykladať v tom zmysle, že bránia takému ustanoveniu vnútroštátneho práva, akým je článok 162 ods. 2 belgického Zákonníka o dani z dedičstva, keďže toto ustanovenie ukladá osobitnú sankciu podnikom kolektívneho investovania založeným v inom členskom štáte, ktoré obchodujú so svojimi podielovými listami v Belgicku, a síce súdny zákaz predávať v budúcnosti podielové listy v Belgicku v prípade nepodania daňového priznania k 31. marcu každého roku, alebo v prípade nezaplatenia vyššie opísanej dane?

      (1)  Ú. v. ES L 249, s. 25; Mim. vyd. 09/001, s. 11

      (2)  Ú. v. ES L 375, s. 3; Mim. vyd. 06/001, s. 139.


title: Vec T-547/12: Uznesenie Všeobecného súdu z  5. decembra 2014 – Teva Pharma a Teva Pharmaceuticals Europe/EMA

text:
               16.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/30

         Uznesenie Všeobecného súdu z 5. decembra 2014 – Teva Pharma a Teva Pharmaceuticals Europe/EMA
   (Vec T-547/12) (1)

   (2015/C 056/42)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 46, 16.2.2013.


title: Vec T-183/14 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  10. júna 2014 – Schmiedag/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Štátna pomoc — Vnútroštátna podpora výroby elektriny z obnoviteľných zdrojov — Rozhodnutie Komisie začať konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci — Návrh na odklad výkonu — Naliehavosť — Fumus boni juris“ )

text:
               22.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 329/17

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 10. júna 2014 – Schmiedag/Komisia
   (Vec T-183/14 R)
   ((„Predbežné opatrenie - Štátna pomoc - Vnútroštátna podpora výroby elektriny z obnoviteľných zdrojov - Rozhodnutie Komisie začať konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci - Návrh na odklad výkonu - Naliehavosť - Fumus boni juris“))
   2014/C 329/23
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Schmiedag GmbH (Hagen, Nemecko) (v zastúpení: H. Höfler, C. Kahle a V. Winkler, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad právnych účinkov rozhodnutia, ktorým Komisia začala konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci týkajúce sa nemeckého zákona o obnoviteľných energiách

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               Rozhodnutie zo 7. apríla 2014, Schmiedag/Komisia (T-183/14 R) sa zrušuje.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-492/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Finanzsenat, Auβenstelle Linz (Rakúsko) 14. októbra 2010 — Immobilien Linz GmbH & Co KG/Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Finanzsenat, Auβenstelle Linz (Rakúsko) 14. októbra 2010 — Immobilien Linz GmbH & Co KG/Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr
   (Vec C-492/10)
   ()
   2011/C 13/31
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Unabhängiger Finanzsenat, Auβenstelle Linz

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Immobilien Linz GmbH & Co KG

      Odporca: Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

      Prejudiciálna otázka

   Zvýši prevzatie straty spoločnosti jediným spoločníkom, ktorý je subjektom verejného práva a ktorého zástupcu príslušný výbor poveril, aby poskytol každoročne príspevok spoločníka na úhradu straty vo výške navrhovanej v predbežnom rozpočte, resp. v hospodárskom pláne schválenom na začiatku účtovného roka, kapitál tejto spoločnosti v zmysle článku 4 ods. 2 písm. b) smernice 69/335/EHS (1) [zodpovedá článku 3 písm. h) smernice 2008/7/ES]?

      (1)  Smernica Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania (Ú. v. ES L 249, s. 25; Mim. vyd. 09/001, s. 11).


title: Vec C-133/15: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 10. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep – Holandsko) – H.C. Chavez-Vilchez a i./Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Občianstvo Únie — Článok 20 ZFEÚ — Právo na pobyt v členskom štáte, ktoré je podmienkou na prístup k sociálnej pomoci, ako aj k prídavkom na deti — Štátny príslušník tretej krajiny, ktorý má v každodennej a skutočnej starostlivosti svoje maloleté dieťa, ktoré je štátnym príslušníkom tohto členského štátu — Povinnosť štátneho príslušníka tretej krajiny preukázať nespôsobilosť druhého rodiča, ktorý je štátnym príslušníkom uvedeného členského štátu, postarať sa o dieťa — Zamietnutie práva na pobyt, ktoré môže viesť k povinnosti dieťaťa opustiť územie členského štátu alebo dokonca územie Únie)

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/4

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 10. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep – Holandsko) – H.C. Chavez-Vilchez a i./Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank a i.
   (Vec C-133/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Občianstvo Únie - Článok 20 ZFEÚ - Právo na pobyt v členskom štáte, ktoré je podmienkou na prístup k sociálnej pomoci, ako aj k prídavkom na deti - Štátny príslušník tretej krajiny, ktorý má v každodennej a skutočnej starostlivosti svoje maloleté dieťa, ktoré je štátnym príslušníkom tohto členského štátu - Povinnosť štátneho príslušníka tretej krajiny preukázať nespôsobilosť druhého rodiča, ktorý je štátnym príslušníkom uvedeného členského štátu, postarať sa o dieťa - Zamietnutie práva na pobyt, ktoré môže viesť k povinnosti dieťaťa opustiť územie členského štátu alebo dokonca územie Únie))
   (2017/C 239/05)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Centrale Raad van Beroep

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: H.C. Chavez-Vilchez, P. Pinas, U. Nikolic, X.V. Garcia Perez, J. Uwituze, I.O. Enowassam, A.E. Guerrero Chavez, Y.R.L. Wip

      Žalovaní: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Arnhem, College van burgemeester en wethouders van de gemeente ’s-Gravenhage, College van burgemeester en wethouders van de gemeente ’s-Hertogenbosch, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Amsterdam, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Rijswijk, College van burgemeester en wethouders van de gemeente Rotterdam

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 20 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že na účely posúdenia toho, či by dieťa, ktoré je občanom Európskej únie, muselo opustiť územie Únie ako celok a bolo by tak zbavené možnosti účinne požívať podstatu práv, ktoré mu priznáva tento článok, v prípade, že jeho rodičovi, ktorý je štátnym príslušníkom tretej krajiny, bolo odopreté právo na pobyt v dotknutom členskom štáte, je okolnosť, že druhý rodič, ktorý je občanom Únie, je skutočne schopný a pripravený vykonávať každodennú a skutočnú starostlivosť o dieťa, relevantná, no nie je dostatočná na to, aby bolo možné konštatovať, že medzi rodičom, ktorý je štátnym príslušníkom tretej krajiny, a dieťaťom neexistuje taký vzťah závislosti, aby bolo toto dieťa rovnako nútené opustiť územie Únie v prípade takéhoto odopretia. V najlepšom záujme dotknutého dieťaťa sa takéto posúdenie musí zakladať na zohľadnení všetkých okolností prejednávanej veci, a to najmä jeho veku, fyzického a emočného vývoja, úrovne jeho citovej väzby tak s rodičom, ktorý je občanom Únie, ako aj s rodičom, ktorý je štátnym príslušníkom tretej krajiny, a tiež rizika, ktoré by odlúčenie od posledného uvedeného rodiča znamenalo pre jeho citovú rovnováhu.

               2.

               Článok 20 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby členský štát podmienil právo štátneho príslušníka tretej krajiny, rodiča maloletého dieťaťa, ktoré je štátnym príslušníkom tohto členského štátu a ktoré je v každodennej a skutočnej starostlivosti tohto rodiča, na pobyt na svojom území tým, že tento štátny príslušník tretej krajiny musí uviesť skutočnosti umožňujúce preukázať, že v dôsledku rozhodnutia o odopretí práva na pobyt rodičovi, ktorý je štátnym príslušníkom tretej krajiny, by dieťa nemohlo účinne požívať podstatu práv vyplývajúcich z postavenia občana Únie, keďže by muselo opustiť územie Únie ako celok. Príslušným vnútroštátnym orgánom dotknutého členského štátu však prináleží vykonať na základe skutočností, ktoré uviedol štátny príslušník tretej krajiny, prieskum nevyhnutný na to, aby vzhľadom na všetky okolnosti prejednávanej veci bolo možné posúdiť, či by rozhodnutie o odopretí malo takéto dôsledky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 178, 1.6.2015.


title: Vec C-340/05: Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) z  28. septembra 2006 – (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht München – Nemecko) – trestné konanie proti Stefan Kremer (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Smernica 91/439/EHS — Vzájomné uznávanie vodičských preukazov — Odňatie vodičského preukazu v prvom členskom štáte — Vydanie vodičského preukazu v druhom členskom štáte — Odmietnutie uznať vodičské oprávnenie v prvom členskom štáte — Požiadavka splnenia vnútroštátnych podmienok pre získanie nového vodičského preukazu po jeho odňatí)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/23

         Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) z 28. septembra 2006 – (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht München – Nemecko) – trestné konanie proti Stefan Kremer
   (Vec C-340/05) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Smernica 91/439/EHS - Vzájomné uznávanie vodičských preukazov - Odňatie vodičského preukazu v prvom členskom štáte - Vydanie vodičského preukazu v druhom členskom štáte - Odmietnutie uznať vodičské oprávnenie v prvom členskom štáte - Požiadavka splnenia vnútroštátnych podmienok pre získanie nového vodičského preukazu po jeho odňatí)
   (2006/C 326/46)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Oberlandesgericht München
   Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom
   Stefan Kremer
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Oberlandesgericht München – Výklad článku 1 ods. 2 a článku 8 ods. 2 a 4 smernice Rady 91/439/EHS z 29. júla 1991 o vodičských preukazoch (Ú. v. ES L 237, s. 1; Mim. vyd. 07/001, s. 317) – Odmietnutie uznať platnosť vodičského preukazu, ktorý vydal držiteľovi iný členský štát, ktorému bol kvôli opakovaným porušeniam zákona o cestnej premávke bez časového obmedzenia odobratý vnútroštátny vodičský preukaz – Povinnosť vopred preukázať spôsobilosť k vedeniu motorového vozidla lekárskym a psychologickým posudkom
   Výrok uznesenia
   Článok 1 ods. 2 v spojení s článkom 8 ods. 2 a 4 smernice Rady 91/439/EHS z 29. júla 1991 o vodičských preukazoch, v znení smernice Rady 97/26/ES z 2. júna 1997, odporujú tomu, aby členský štát odmietol uznať na svojom území vodičské oprávnenie vyplývajúce z vodičského preukazu vydaného v inom členskom štáte, a teda platnosť tohoto preukazu, dokiaľ majiteľ uvedeného preukazu, ktorému bol predchádzajúci vodičský preukaz na území prvého členského štátu odňatý opatrením bez uvedenia dočasného zákazu získania nového preukazu, nesplnil podmienky predpísané právnymi predpismi tohto prvého štátu pre vydanie nového vodičského preukazu po jeho odňatí, vrátane skúšky spôsobilosti ku konaniu osvedčujúcemu, že dôvody uvedeného odňatia už neexistujú.

      (1)  Ú. v. EÚ C 296, 26.11.2005.


title: Vec T-902/16: Žaloba podaná 21. decembra 2016 – HeidelbergCement/Komisia

text:
               20.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/40

         Žaloba podaná 21. decembra 2016 – HeidelbergCement/Komisia
   (Vec T-902/16)
   (2017/C 053/49)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: HeidelbergCement AG (Heidelberg, Nemecko) (v zastúpení: U. Denzel, C. von Köckritz. P. Pichler a H. Weiß, advokáti)

      Žalovaná Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie č. (2016)6591 final z 10. októbra 2016 o začatí konania podľa článku 6 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 (1) vo veci M. 7878 – HeidelbergerCement/Schwenk/Cemex Hungary/Cemex Croatia, týkajúceho sa plánovanej akvizície 100 % podielu zo strany Duna-Dráva Cement Kft. v spoločnosti Cemex Hratska dd. a Cemex Hungária Építőanyagok Kft

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jeden žalobný dôvod.
   Podľa žalobkyne sa Európska komisia dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď považovala za „dotknutý podnik“ žalobkyňu a spoločnosť Schwenk Zement KG – a nie spoločnosť Duna-Dráva Cement Kft., naplno fungujúci spoločný podnik, v ktorom žalobkyňa a spoločnosť Schwenk Zement KG vlastnia a kontrolujú 50 %; urobila teda nesprávny záver, že ide o transakciu „s významom pre celú Úniu“ v zmysle článku 1 nariadenia Rady (ES) č. 139/2004. Podľa žalobkyne Európska komisia v skutočnosti nemá právomoc prijať napadnuté rozhodnutie a kontrolovať transakcie na základe nariadenia Rady (ES) č. 139/2004, a napadnuté rozhodnutie tak porušuje článok 1 nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 a zásady právnej istoty a subsidiarity.
   Po prvé, žalobkyňa tvrdí, že Európska komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď sa oprela o bod 147 konsolidovaného oznámenia Komisie (2), keď žalobkyňu a spoločnosť SchwenkZement KG považovala za „dotknutý podnik“ namiesto spoločnosti Duna-Dráva Cement Kft.
   Po druhé, žalobkyňa tvrdí, že bod 147 konsolidovaného oznámenia Komisie by bol protiprávny, pokiaľ by sa skutočne mohol uplatniť na prejednávanú vec, a to z dôvodu porušenia článku 1 nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 a základných zásad primárneho práva, teda zásad právnej istoty a subsidiarity.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi, Ú. v. EÚ 2004, L 24, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 40.

      (2)  Konsolidované oznámenie Komisie o právomoci podľa nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. EÚ 2008, C 95, s. 1).


title: Vec T-588/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  8. júla 2014 – Deutsche Rockwool Mineralwoll/ÚHVT – A. Weber (JETROC)

text:
               22.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 329/26

         Uznesenie Všeobecného súdu z 8. júla 2014 – Deutsche Rockwool Mineralwoll/ÚHVT – A. Weber (JETROC)
   (Vec T-588/13) (1)

   2014/C 329/43
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 25.1.2014.


title: Vec F-43/09: Žaloba podaná 15. apríla 2009 — van Heuckelom/Europol

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/63

         Žaloba podaná 15. apríla 2009 — van Heuckelom/Europol
   (Vec F-43/09)
   2009/C 180/117
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Carlo van Heuckelom (La Haye, Holandsko) (v zastúpení: J. Damminghs a D. Dane, advokáti)

      Žalovaný: Európsky policajný úrad (Europol)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia zo 14. júla 2008, ktorým sa žalobcovi priznáva jediný platový stupeň v rámci zaradenia do platových tried, ako aj rozhodnutia z 19. januára 2009, ktorým sa zamietla sťažnosť podaná proti prvému uvedenému rozhodnutiu

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie z 19. januára 2009, ktorým sa zamietla sťažnosť žalobcu podaná proti rozhodnutiu zo 14. júla 2008, a zrušiť aj toto rozhodnutie zo 14. júla 2008, ktorým sa žalobcovi priznal jeden platový stupeň od 1. apríla 2008,

               —

               zaviazať Europol na náhradu trov konania.


title: Vec C-43/05: Žaloba podaná dňa 3. februára 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/14

         Žaloba podaná dňa 3. februára 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko
   (Vec C-43/05)
   (2005/C 82/30)
   Jazyk konania: nemčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Denis Martin a Horstpeter Kreppel, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 3. februára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Spolkovej republike Nemecko.
   Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Spolková republika Nemecko tým, že do 2. decembra 2003 neprijala do vnútroštátneho právneho poriadku (všetky) zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2000/78/ES (1) z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, prípadne tým, že o nich neinformovala Komisiu, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 18 tejto smernice. Toto zistenie sa netýka ustanovení smernice o diskriminácii na základe veku.

               2)

               zaviazal Spolkovú republiku Nemecko nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice 2000/78/ES ohľadne ustanovení smernice o diskriminácii na základe veku pre Spolkovú republiku Nemecko ešte neuplynula. Lehota na prijatie ostatných ustanovení smernice uplynula 2. decembra 2003.

      (1)  Ú. v. ES L 303, s. 16.


title: Vec C-222/12: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  13. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tartu Ringkonnakohus – Estónsko) – A Karuse AS/Politsei-ja Piirivalveamet (Cestná doprava  — Nariadenie (ES) č. 561/2006  — Povinnosť používať tachograf  — Výnimka pre vozidlá používané v súvislosti s údržbou ciest  — Vozidlo prepravujúce štrk z miesta nakládky na miesto, kde sa vykonávajú práce na údržbe cesty)

text:
               5.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 135/3

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 13. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tartu Ringkonnakohus – Estónsko) – A Karuse AS/Politsei-ja Piirivalveamet
   (Vec C-222/12) (1)

   ((Cestná doprava - Nariadenie (ES) č. 561/2006 - Povinnosť používať tachograf - Výnimka pre vozidlá používané v súvislosti s údržbou ciest - Vozidlo prepravujúce štrk z miesta nakládky na miesto, kde sa vykonávajú práce na údržbe cesty))
   2014/C 135/03
   Jazyk konania: estónčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tartu Ringkonnakohus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: A Karuse AS

      Žalovaný: Politsei- ja Piirivalveamet

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tartu Ringkonnakohus – Výklad článku 13 ods. 1 písm. h) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 z 15. marca 2006 o harmonizácii niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Rady (EHS) č. 3821/85 a (ES) č. 2135/98 a zrušuje nariadenie Rady (EHS) č. 3820/85 (Ú. v. EÚ L 102, s. 1) – Povinnosť používať tachograf – Výnimka z povinnosti pre vozidlá používané v súvislosti s údržbou ciest – Vyklápacie nákladné vozidlo s prípustnou celkovou hmotnosťou 25,5 tony, ktoré po verejnej ceste prepravuje štrk zo štrkoviska na miesto, na ktorom sa vykonáva oprava a údržba cesty

      Výrok rozsudku

   Pojem „vozidlá používané v súvislosti s údržbou ciest“ uvedený v článku 13 ods. 1 písm. h) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 z 15. marca 2006 o harmonizácii niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Rady (EHS) č. 3821/85 a (ES) č. 2135/98 a zrušuje nariadenie Rady (EHS) č. 3820/85, týkajúci sa vozidiel, ktoré môžu byť oslobodené od používania tachografu, sa má vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje na vozidlá prepravujúce materiál na miesto, kde sa vykonáva údržba cesty, pod podmienkou, že preprava v celom rozsahu a výlučne súvisí s vykonaním uvedených prác a má k nim doplnkovú povahu. Posúdenie, či ide o taký prípad, prináleží vnútroštátnemu súdu pri zohľadnení všetkých relevantných okolností veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 14.7.2012.


title: Vec C-151/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Bundesfinanzhof z 13. januára 2005, ktorý súvisí s konaním: F. Weissheimer Malzfabrik proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Bundesfinanzhof z 13. januára 2005, ktorý súvisí s konaním: F. Weissheimer Malzfabrik proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Vec C-151/05)
   (2005/C 143/38)
   Jazyk konania: nemčina
   Bundesfinanzhof (Nemecko) podal uznesením z 13. januára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, ktorý súvisí s konaním: F. Weissheimer Malzfabrik proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 4. apríla 2005.
   Bundesfinanzhof žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Uplatňuje sa článok 70 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, (1) vtedy, keď sa má určiť, či tovar, pre ktorý sa požaduje vývozná náhrada, má v obchodnom styku obvyklú kvalitu?

               2.

               Považuje sa záruka zdraviu neškodnej a v obchodnom styku obvyklej kvality v zmysle článku 13 prvej vety nariadenia Komisie (EHS) č. 3665/87 z 27. novembra 1987 o spoločných podrobných pravidlách pre uplatňovanie systému vývozných náhrad na poľnohospodárske výrobky, (2) poskytnutá vo vnútroštátnom platobnom príkaze, za údaj v zmysle článku 11 ods. 1 druhého pododseku v spojení s článkom 3 nariadenia (EHS) č. 3665/87?

      (1)  Ú. v. ES L 302, s. 1

      (2)  Ú. v. ES L 351, s. 1


title: Vec T-484/07: Žaloba podaná 22. decembra 2007 – Rumunsko/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/57

         Žaloba podaná 22. decembra 2007 – Rumunsko/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec T-484/07)
   (2008/C 51/103)
   Jazyk konania: rumunčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Rumunsko (v zastúpení: Aurel Ciobanu-Dordea, splnomocnený zástupca, Emilia Gane a Dumitra Mereuță, poradcovia)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2007) 5253 v konečnom znení z 26. októbra 2007, ktoré sa týka národného alokačného plánu emisných kvót skleníkových plynov na obdobie 2008-2012 oznámeného Rumunskom v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnutým rozhodnutím Komisia čiastočne zamietla národný alokačný plán emisných kvót skleníkových plynov na obdobie 2008-2012, oznámený Rumunskom v súlade so smernicou 2003/87/ES (1), tým, že znížila o 19 754 248 ton ekvivalentu CO2 ročne celkový počet emisných kvót, ktoré sa majú prideliť pre systém Spoločenstva, a rozhodla, že celkové priemerné ročné množstvo 75 944 352 ton emisných kvót, ktoré môžu byť pridelené, nebude prekročené.
   Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza tieto žalobné dôvody:

               —

               Komisia porušila článok 9 ods. 1 a 3 a článok 11 ods. 2 smernice 2003/87/ES tým, že na základe vlastnej metódy záväzne stanovila celkové množstvo emisných kvót, ktoré môže Rumunsko prideliť, čím prekročila svoje právomoci,

               —

               Komisia na stanovenie celkového množstva emisných kvót použila metódu, ktorá nie je transparentná, čím porušila tak článok 9 ods. 3, ako aj článok 9 ods. 1 smernice 2003/87/ES,

               —

               Komisia použitím vlastnej metódy porušila zásadu zákazu diskriminácie,

               —

               Komisia porušila článok 9 ods. 3 smernice 2003/87/ES a článok 253 ES tým, že nedostatočne odôvodnila rozhodnutie K(2007) 5253 v konečnom znení.

      (1)  Smernica 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, 25.10.2003, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631).


title: Vec C-132/15: Uznesenie podpredsedu Súdneho dvora z 18. decembra 2015 – Súdny dvor Európskej únie/Európska komisia, Aalberts Industries NV

text:
               29.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/11

         Uznesenie podpredsedu Súdneho dvora z 18. decembra 2015 – Súdny dvor Európskej únie/Európska komisia, Aalberts Industries NV
   (Vec C-132/15) (1)

   (2016/C 078/15)
   Jazyk konania: holandčina
   Podpredseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 205, 22.6.2015.


title: Vec T-20/07 P: Odvolanie podané 26. januára 2007 : Európska komisia proti rozsudku Súdu pre verejnú službu zo 14. novembra 2006 vo veci F-100/05, Chatziioannidou/Komisia

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/22

         Odvolanie podané 26. januára 2007: Európska komisia proti rozsudku Súdu pre verejnú službu zo 14. novembra 2006 vo veci F-100/05, Chatziioannidou/Komisia
   (Vec T-20/07 P)
   (2007/C 69/50)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Komisia Európskych spoločenstiev (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: K. Hermann a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Eleni Chatziioannidou (Auderghem, Belgicko)
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Súdu pre verejnú službu zo 14. novembra 2006 vydaný vo veci F-100/05,

               —

               zamietnuť žalobu podanú E. Chatziioannidou,

               —

               rozhodnúť, že každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania súvisiace s týmto konaním a s konaním začatým pred Súdom pre verejnú službu.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Rozsudkom zo 14. novembra 2006, ktorého zrušenie sa v rámci tohoto odvolania navrhuje, zrušil Súd pre verejnú službu (SVS) rozhodnutie Komisie z 30. novembra 2004 a z 20. februára 2005 o výpočte odpracovaných rokov započítateľných do dôchodku E. Chatziioannidou po prevode do systému Spoločenstva poistno-matematickej náhrady tohto nároku, ktorý nadobudla v Grécku.
   Komisia uvádza na podporu svojho návrhu na zrušenie uvedeného rozsudku jediný dôvod odvolania, ktorý vychádza z porušenia nariadenia č. 1103/97 (1) a č. 974/98 (2), ako aj všeobecných vykonávacích ustanovení článku 11 prílohy VIII (3). Komisia tvrdí, že predpoklad, z ktorého v celom rozsahu vychádza úvaha SVS, vyplýva z chybného výkladu vplyvu nariadenia č. 1103/97. Komisia tvrdí, že napriek tomu, čo tvrdí Súd pre verejnú službu, je cieľom daného nariadenia zachovanie zmluvných záväzkov prijatých súkromnoprávnymi subjektami, nie záväzkov prijatých verejnoprávnymi orgánmi. Okrem toho tvrdí, že táto poznámka je v každom prípade v prejednávanom prípade bezvýznamná, pretože Komisia neprijala žiadny záväzok voči E. Chatziioannidou v deň, keď začalo platiť euro, a preto sa zásada kontinuity zmlúv uvedená v článku 3 nariadenia č. 1103/97 v prejednávanom prípade z právneho hľadiska neuplatní. Komisia predpokladá, že by sa malo v prejednávanom prípade použiť nariadenie č. 974/98, najmä článok 14, a všeobecné vykonávacie ustanovenia by sa mali vykladať vo svetle tohto článku. V dôsledku toho, sa v prípade prevodu nárokov na dôchodok získaných v Grécku po zavedení eura, v krajine, ktorá prijala euro, ustanovenia článku 4 ods. 4 všeobecných vykonávacích ustanovení, ktoré upravujú pravidlá prepočtu súm, ktoré boli prevedené do inej meny než je euro, pri prevode na euro nepoužijú. Komisia taktiež tvrdí, že na rozdiel od toho, čo si myslel Súd pre verejnú službu, nemohla E. Chatziioannidou z dôvodu deľby právomocí pri použití článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku medzi Komisiou a vnútroštátnymi orgánmi, vytýkať Komisii metódu výpočtu sumy poistno-matematickej náhrady prevedenej na Komisiu gréckymi orgánmi, keďže iba tieto orgány mali právomoc zvoliť si vhodnú metódu, pretože previedli na účet Komisie sumu, ktorá bola už vyčíslená v eurách.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1103/97 zo 17. júna 1997 o určitých ustanoveniach týkajúcich sa zavedenia eura, Ú. v. ES L 162, s. 1; Mim. vyd. 10/001, s. 81.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 974/98 z 3. mája 1998 o zavedení eura, Ú. v. ES L 139, s. 1; Mim. vyd. 10/001, s. 111.

      (3)  Všeobecné vykonávacie ustanovenia článkov 11 a 12 prílohy VIII služobného poriadku, v znení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 723/2004 z 22. marca 2004 (Ú. v. ES, L 124, s. 1; Mim. vyd. 01/002, s. 130).


title: Vec F-120/12: Žaloba podaná 17. októbra 2012 — ZZ/Europol

text:
               8.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 379/36

         Žaloba podaná 17. októbra 2012 — ZZ/Europol
   (Vec F-120/12)
   2012/C 379/62
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: J.-J. Ghosez, advokát)

      Žalovaný: Európsky policajný úrad (Europol)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Europolu o neobnovení žalobcovej zmluvy na dobu neurčitú a zaviazanie Europolu na zaplatenie rozdielu medzi odmenou, ktorú by si žalobca mohol nárokovať, ak by ostal v službách Europolu, a akýmkoľvek iným príjmom, ktorý mu bol od 1. marca 2012 vyplácaný

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie žalovaného z 28. novembra 2011, ktorým sa žalobcovi oznámilo, že jeho zmluva na dobu určitú do 29. februára 2012 nebude obnovená,

               —

               zaviazať žalovaného na zaplatenie žalobcovi rozdielu medzi výškou odmeny, ktorú by si žalobca mohol nárokovať, ak by naďalej pracoval v službách tejto inštitúcie, a akoukoľvek výškou mzdy, odmeny, podpory v nezamestnanosti alebo akýchkoľvek iných náhradných príspevkov, ktoré mu boli od 1. marca 2012 vyplácané namiesto odmeny, ktorú by dostával ako dočasný zamestnanec,

               —

               zaviazať Europol na náhradu trov konania.


title: Vec T-66/01: Rozsudok Všeobecného súdu z  25. júna 2010 — Imperial Chemical Industries/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Zneužitie dominantného postavenia — Trh s uhličitanom sodným v Spojenom kráľovstve — Rozhodnutie konštatujúce porušenie článku 82 ES — Premlčanie práva Komisie ukladať pokuty alebo sankcie — Primeraná lehota — Podstatné formálne náležitosti — Právna sila rozhodnutej veci — Existencia dominantného postavenia — Zneužitie dominantného postavenia — Vplyv na obchod medzi členskými štátmi — Pokuta — Závažnosť a dĺžka trvania porušenia — Poľahčujúce okolnosti“ )

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/33

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. júna 2010 — Imperial Chemical Industries/Komisia
   (Vec T-66/01) (1)

   (Hospodárska súťaž - Zneužitie dominantného postavenia - Trh s uhličitanom sodným v Spojenom kráľovstve - Rozhodnutie konštatujúce porušenie článku 82 ES - Premlčanie práva Komisie ukladať pokuty alebo sankcie - Primeraná lehota - Podstatné formálne náležitosti - Právna sila rozhodnutej veci - Existencia dominantného postavenia - Zneužitie dominantného postavenia - Vplyv na obchod medzi členskými štátmi - Pokuta - Závažnosť a dĺžka trvania porušenia - Poľahčujúce okolnosti)
   2010/C 221/51
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Imperial Chemical Industries Ltd, predtým Imperial Chemical Industries plc (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: pôvodne D. Vaughan, D. Anderson, QC, S. Lee, barrister, S. Turner, S. Berwick a R. Coles, solicitors, neskôr D. Vaughan, S. Lee, S. Berwick a S. Ford, barrister)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a P. Oliver, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Flynn, QC, a C. West, barrister)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2003/7/ES z 13. decembra 2000 týkajúceho sa konania podľa článku 82 [ES] (Vec COMP/33.133 — D: Uhličitan sodný — ICI) (Ú. v. ES L 10, 2003, s. 33) a subsidiárne návrh na zrušenie alebo zníženie pokuty uloženej žalobkyni

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 rozhodnutia 2003/7/ES Komisie z 13. decembra 2000 týkajúceho sa konania podľa článku 82 [ES] (Vec COMP/33.133 — D: Uhličitan sodný — ICI) sa zrušuje v rozsahu, v akom vyhlasuje, že Imperial Chemical Industries Ltd porušila ustanovenia článku 82 ES v roku 1983.

               2.

               Výška pokuty uloženej Imperial Chemical Industries v článku 2 rozhodnutia 2003/7 sa stanovuje na 8 miliónov eur.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Imperial Chemical Industries znáša štyri pätiny svojich vlastných trov konania a nahradí štyri pätiny trov konania Európskej komisie.

               5.

               Komisia znáša jednu pätinu vlastných trov konania a nahradí jednu pätinu trov konania Imperial Chemical Industries.

      (1)  Ú. v. EÚ C 150, 19.5.2001.


title: Vec C-119/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Apelacyjny w Warszawie (Poľsko) 9. marca 2015 – Biuro Podróży „Partner“ Sp. z o.o., Sp. komandytowa w Dąbrowie Górniczej/Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

text:
               15.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 198/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Apelacyjny w Warszawie (Poľsko) 9. marca 2015 – Biuro Podróży „Partner“ Sp. z o.o., Sp. komandytowa w Dąbrowie Górniczej/Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów
   (Vec C-119/15)
   (2015/C 198/24)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Apelacyjny w Warszawie

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Biuro Podróży „Partner“ Sp. z o.o., Sp. komandytowa w Dąbrowie Górniczej

      Žalovaný: Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže byť na základe článku 6 ods. 1 a článku 7 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (1), v spojení s článkami 1 a 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/29/ES z 23. apríla 2009 o súdnych príkazoch na ochranu spotrebiteľských záujmov (2), uplatnenie takých ustanovení všeobecných obchodných podmienok (ďalej len „VOP“), ktoré sa obsahovo zhodujú s ustanoveniami, ktoré boli právoplatným rozsudkom súdu vyhlásené za neprípustné a boli zapísané do zoznamu ustanovení VOP uznaných za neprípustné, vo vzťahu k inému podnikateľovi, ktorý sa nezúčastnil konania ukončeného zápisom do zoznamu neprípustných ustanovení VOP, uznané za protiprávne konanie, ktoré na základe vnútroštátneho práva predstavuje praktiku porušujúcu kolektívne záujmy spotrebiteľov a z toho dôvodu oprávňuje na uloženie peňažnej pokuty vo vnútroštátnom správnom konaní?

               2.

               Je na základe článku 267 tretieho odseku Zmluvy o fungovaní Európskej únie druhostupňový súd, proti ktorého rozhodnutiu v odvolacom konaní možno podať kasačný opravný prostriedok, upravený v poľskom Občianskom súdnom poriadku, súdnym orgánom, proti ktorého rozhodnutiu nie je prípustný opravný prostriedok podľa vnútroštátneho práva, alebo je takýmto súdnym orgánom Sąd Najwyższy (Najvyšší súd), ktorý je príslušný rozhodnúť o kasačnom opravnom prostriedku?

      (1)  Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.

      (2)  Ú. v. EÚ L 110, s. 30.


title: Vec C-190/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny w Bydgoszczy (Poľsko) 23. apríla 2012 — Emerging Markets Series of DFA Investment Trust Company/Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy

text:
               14.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny w Bydgoszczy (Poľsko) 23. apríla 2012 — Emerging Markets Series of DFA Investment Trust Company/Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy
   (Vec C-190/12)
   2012/C 209/05
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Bydgoszczy

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Emerging Markets Series of DFA Investment Trust Company

      Žalovaný: Dyrektor Izby Skarbowej w Bydgoszczy

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 56 ods. 1 ES (teraz článok 63 ZFEÚ) uplatniť pri posúdení toho, či členský štát môže uplatniť vnútroštátne právne predpisy, ktoré vo vzťahu k právnemu postaveniu zdaniteľnej osoby investičnému fondu so sídlom v členskom štáte Európskej únie v rámci všeobecného osobného oslobodenia poskytujú oslobodenie nadobudnutých dividend od paušálnej dane z príjmov právnických osôb, ale uvedené oslobodenie nestanovujú v prípade investičného fondu, ktorý má z daňového hľadiska sídlo v USA?

               2.

               Môže sa rozdielne zaobchádzanie s fondmi so sídlom v tretej krajine a s fondmi so sídlom v členskom štáte Európskej únie, ktoré je vo vnútroštátnom práve upravené v súvislosti s osobným oslobodením v oblasti dane z príjmov právnických osôb, v kontexte článku 58 ods. 1 písm. a) ES v spojení v článkom 58 ods. 3 ES (teraz článok 65 ods. 1 písm. a) ZFEÚ v spojení s článkom 65 ods. 3 ZFEÚ) považovať za odôvodnené?


title: Vec C-611/11 P: Uznesenie Súdneho dvora z  10. októbra 2012 — ara AG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Allrounder SARL [Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Článok 8 ods. 1 písm. b) — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačené Európske spoločenstvo — Obrazová ochranná známka A s dvomi vyobrazeniami trojuholníkov — Skoršia národná slovná ochranná známka A — Relatívne dôvody zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny]

text:
               6.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 101/4

         Uznesenie Súdneho dvora z 10. októbra 2012 — ara AG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Allrounder SARL
   (Vec C-611/11 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Článok 8 ods. 1 písm. b) - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačené Európske spoločenstvo - Obrazová ochranná známka A s dvomi vyobrazeniami trojuholníkov - Skoršia národná slovná ochranná známka A - Relatívne dôvody zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny)
   2013/C 101/07
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: ara AG (v zastúpení: M. Gail, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca), Allrounder SARL (v zastúpení: N. Boespflug, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 22. septembra 2011 ara/ÚHVT — Allrounder (A s dvoma vyobrazeniami trojuholníkov) (T-174/10), ktorým sa zamieta žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 26. januára 2010 (vec R 481/2009-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi ara a Allrounder — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1) — Obrazová ochranná známka A s dvomi vyobrazeniami trojuholníkov — Námietka majiteľa slovnej národnej ochrannej známky „A“ — Pravdepodobnosť zámeny medzi dvomi ochrannými známkami — Nesprávne posúdenie rozlišovacej spôsobilosti

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Spoločnosť ara AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 133, 5.5.2012.


title: Vec T-32/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 25. októbra 2016 – Česká republika/Komisia

text:
               19.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 475/25

         Uznesenie Všeobecného súdu z 25. októbra 2016 – Česká republika/Komisia
   (Vec T-32/16) (1)

   (2016/C 475/37)
   Jazyk konania: čeština
   Predsedníčka siedmej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 98, 14.3.2016.


title: Vec T-263/10: Žaloba podaná 16. júna 2010 — Španielsko/Komisia

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/52

         Žaloba podaná 16. júna 2010 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-263/10)
   ()
   2010/C 221/83
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: Nuria Díaz Abad, abogado del Estado)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej komisie z 8. apríla 2010, ktorým bolo povolené prerušenie spracovania žiadosti o priebežnú platbu podanej Španielskom 17. decembra 2009, z dôvodov uvedených v časti I právneho odôvodnenia žaloby,

               —

               priznať nárok na úroky voči Európskej komisii z titulu omeškania so skutočnými platbami vyplývajúcimi zo žiadostí o priebežné platby a neoprávnene pozastavenými,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetná žaloba smeruje proti rozhodnutiu Komisie prerušiť lehotu na platbu v súvislosti so žiadosťou o priebežnú platbu, ktorú podalo Španielsko 17. decembra 2009. Uvedená žiadosť o priebežnú platbu, ktorá predstavuje sumu 2 717 227,26 eura, sa týka operačného programu pomoci Spoločenstva z Európskeho sociálneho fondu v rámci cieľa regionálnej konkurencieschopnosti autonómneho spoločenstva Baleárske ostrovy (CCI 2007ESO52PO005).
   Žalobca na podporu svojich nárokov uvádza nasledujúce žalobné dôvody:

               —

               Porušenie článku 91 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady č. 1083/2006 (1) z 11. júla 2006, ktorým sa ustanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde a Kohéznom fonde, keďže Komisia napadnutým rozhodnutím prerušila lehotu na platbu v súvislosti so žiadosťou o priebežnú platbu podanou Španielskom napriek tomu, že neexistovala správa vnútroštátneho kontrolného orgánu alebo kontrolného orgánu Spoločenstva obsahujúca dôkaz o závažných nedostatkoch vo fungovaní systémov riadenia a kontroly a bez toho, aby existovali také nedostatky.

               —

               Porušenie stratégie kontroly, ktorú Komisia sama prijala, keďže lehotu na platbu uvedenej priebežnej platby prerušila s odôvodnením, že chýbajúce kontroly systémov sú v značnom omeškaní s realizáciou stratégie, hoci podľa tejto stratégie mohlo Španielske kráľovstvo predložiť dokumenty týkajúce sa kontroly systémov do 30. júna 2010.

               —

               Porušenie zásady právnej istoty, keďže Komisia vytýkala Španielskemu kráľovstvu nevykonanie kontrol systémov v skoršom termíne ako bol termín dohodnutý s Komisiou v časovom pláne, pričom túto skutočnosť španielske orgány nemohli predvídať.

               —

               Porušenie zásady legitímnej dôvery, keďže španielske orgány postupovali vždy podľa časových plánov kontroly, ktoré Komisia schválila spoločne so stratégiou, a tieto časové plány boli dodržané bez toho, aby Komisia dala niekedy najavo, že to predstavuje nejaké nedostatky vo fungovaní systémov riadenia a kontroly.

               —

               Porušenie zásady proporcionality, keďže opatrenie prijaté Komisiou je neprimerané, odporuje účinnému rozpočtovému hospodáreniu a existujú iné menej obmedzujúce právne nástroje na dosiahnutie rovnakého cieľa.

               —

               Napokon Španielske kráľovstvo žiada od Komisie úroky z omeškania podľa článku 87 ods. 2 nariadenia č. 1083/2006, článku 83 nariadenia č. 1605/2002 (2) a článku 106 ods. 5 nariadenia Komisie č. 2342/2002 (3).

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 z 11. júla 2006, ktorým sa ustanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde a Kohéznom fonde a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1260/1999 (Ú. v. EÚ L 210, s. 25).

      (2)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 25, s. 43; Mim. vyd. 01/004, s. 74).

      (3)  Nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2342/2002 z 23. decembra 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 357, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 145).


title: Vec F-80/11: Žaloba podaná 3. augusta 2011 — ZZ/Európske stredisko na prevenciu a boj s nákazlivými chorobami

text:
               29.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/30

         Žaloba podaná 3. augusta 2011 — ZZ/Európske stredisko na prevenciu a boj s nákazlivými chorobami
   (Vec F-80/11)
   2011/C 319/65
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal a D. Abreu Caldas, advokáti)

      Žalovaný: Európske stredisko na prevenciu a boj s nákazlivými chorobami

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, ktorým bola žalobcovi z disciplinárnych dôvodov vypovedaná pracovná zmluva, a zaplatenie peňažnej čiastky z dôvodu údajne spôsobenej majetkovej a nemajetkovej ujmy

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie orgánu Európskeho strediska na prevenciu a boj s nákazlivými chorobami oprávneného uzatvárať pracovné zmluvy z 11. októbra 2010, ktorým bola žalobcovi predčasne vypovedaná pracovná zmluva s dvojmesačnou výpovednou lehotou k 11. decembru 2010,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania a na zaplatenie čiastky vo výške 30 000 eur za majetkovú a nemajetkovú ujmu spôsobenú žalobcovi.


title: Vec T-712/13: Žaloba podaná 20. decembra 2013 — Monster Energy/ÚHVT (REHABILITATE)

text:
               1.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/16

         Žaloba podaná 20. decembra 2013 — Monster Energy/ÚHVT (REHABILITATE)
   (Vec T-712/13)
   2014/C 61/29
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Monster Energy Company (Corona, Spojené štáty) (v zastúpení: P. Brownlow, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 17. októbra 2013 vo veci R 609/2013-1,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „REHABILITATE“ pre tovary zaradené do tried 5, 30 a 32 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 10834802.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.
   Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) a článku 4 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec T-274/11 P: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. decembra 2011 — Mioni/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Zmluvní zamestnanci — Príspevok na expatriáciu — Podmienky stanovené v článku 4 prílohy VII služobného poriadku — Pojem zvyčajné bydlisko — Skreslenie skutkových okolností — Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné“ )

text:
               11.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 39/14

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. decembra 2011 — Mioni/Komisia
   (Vec T-274/11 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Zmluvní zamestnanci - Príspevok na expatriáciu - Podmienky stanovené v článku 4 prílohy VII služobného poriadku - Pojem zvyčajné bydlisko - Skreslenie skutkových okolností - Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)
   2012/C 39/28
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Gaëtan Barthélémy Maxence Mioni (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Vogel, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: D. Martin a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 15. marca 2011, Mioni/Komisia (F-28/10, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), ktoré smeruje k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Gaëtan Barthélémy Maxence Mioni znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy vynaložené Komisiou v tomto stupni konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 232, 6.8.2011.


title: Vec C-372/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 13. júla 2015 – Dow Chemical Ibérica S.A./Administración del Estado

text:
               21.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/41

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 13. júla 2015 – Dow Chemical Ibérica S.A./Administración del Estado
   (Vec C-372/15)
   (2015/C 311/44)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Dow Chemica Ibérica S.A.

      Žalovaný: Administración del Estado

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je rozhodnutie [2013/448/EÚ] (1) v rozpore s článkom 296 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a s článkom 41 Charty základných práv (2), v rozsahu, v akom bol korekčný faktor stanovený prostredníctvom mechanizmu, ktorý v rozpore s povinnosťou odôvodnenia nedovoľuje prevádzkovateľom dotknutých zariadení oboznámiť sa s údajmi, výpočtami a kritériami zohľadnenými pri jeho prijímaní?

               2.

               Je rozhodnutie 2013/448/EÚ, ktoré daným spôsobom konkretizuje a určuje maximálny limit emisií priemyselného odvetvia a medziodvetvový korekčný faktor, ktoré sú stanovené v článku 10a ods. 5 smernice 2003/87/ES (3) a v článku 15 rozhodnutia 2011/278/EÚ (4), v rozpore s článkom 10a ods. 1 a článkom 23 ods. 3 uvedenej smernice z roku 2003, keďže nebolo vypracované v súlade s regulačným postupom s kontrolou, ktorý upravovalo rozhodnutie 1999/468/ES (5)?

               3.

               S prihliadnutím na to, že rozhodnutie 2013/448/EÚ a/alebo článok 15 rozhodnutia 2011/278/EÚ vytvárajú asymetriu medzi:

                           —

                           základom na výpočet upraveným v článku 10a ods. 5 písm. a) a b) [smernice 2003/87/ES], keďže do týchto základov nezahŕňajú emisie z výroby elektrickej energie súvisiace so spaľovaním odpadových plynov a z kombinovanej výroby tepla, ktoré sa uskutočňujú v zariadeniach zaradených do prílohy I citovanej smernice,

                           —

                           a kritériami stanovenými v článku 10a ods. 1 a 4 uvedenej smernice pre bezodplatné prideľovanie emisných kvót, ktoré zahŕňa túto kategóriu emisií:

                                       a)

                                       Je rozhodnutie 2013/448/EÚ a/alebo článok 15 rozhodnutia 2011/278/EÚ v rozpore s článkom 10a ods. 5 v spojení s článkom 3 písm. u) a tretím pododsekom in fine citovaného článku 10a ods. 1 smernice 2003/87/ES, pokiaľ sa v nich uvádza, že emisie vyprodukované spaľovaním odpadových plynov alebo výrobou tepla v zariadeniach, ktoré vyrábajú elektrickú energiu, zaradených do prílohy I uvedenej smernice, sú v každom prípade emisiami „výrobcov elektrickej energie“ na účely určenia maximálneho limitu emisií pre priemyselné odvetvie, a preto musia byť vylúčené z tohto výpočtu?

                                       b)

                                       Aj v prípade zápornej odpovede na predchádzajúcu otázku, je rozhodnutie 2013/448/EÚ a/alebo článok 15 rozhodnutia 2011/278/EÚ v rozpore s článkom 10a ods. 5 smernice 2003/87/ES a/alebo s cieľmi tejto smernice, pokiaľ vylučujú zo základu na výpočet maximálneho limitu priemyselných emisií, ktorý upravuje uvedené ustanovenie, emisie z výroby elektrickej energie z odpadových plynov a z kombinovanej výroby tepla vyprodukované v zariadeniach zaradených do prílohy I citovanej smernice, ktorým však možno bezodplatne prideliť emisné kvóty v súlade s článkom 10a ods. 1 až 4 tej istej smernice?

               4.

               Je rozhodnutie Komisie [2013/448/EÚ] a prípadne rozhodnutie 2011/278/EÚ, ktoré sa vykonáva uvedeným rozhodnutím, v rozpore s článkom 10a [ods.] 12 smernice, pokiaľ rozširuje medziodvetvový korekčný faktor na odvetvia vymedzené v rozhodnutí Komisie 2010/2/EÚ (6) (teraz rozhodnutie 2014/746/EÚ (7)) ako odvetvia, ktoré čelia vysokému riziku úniku uhlíka, s následným znížením bezodplatne pridelených emisných kvót?

               5.

               Je rozhodnutie [2013/448/EÚ] v rozpore s článkom 10a ods. 5 smernice 2003/87/ES v rozsahu, v akom Európska komisia pri určovaní overených emisií vyprodukovaných v období rokov 2005 až 2007, ktoré sú uvedené v písmenách a) a b) uvedeného odseku:

                           a)

                           nezohľadnila emisie, ktoré neboli uvedené v nezávislom registri transakcií Spoločenstva, aj keď išlo o emisie, ktorých registrácia v posudzovanom období nebola povinná,

                           b)

                           v rámci možností extrapolovala relevantné údaje z overených emisií z rokov nasledujúcich po roku 2008 tak, že uplatnila faktor 1,74 % opačným smerom,

                           c)

                           vylúčila všetky emisie zo zariadení zatvorených pred 30. júnom 2011?

      (1)  Rozhodnutie Komisie 2013/448/EÚ z 5. septembra 2013 o vnútroštátnych vykonávacích opatreniach na prechodné bezodplatné pridelenie emisných kvót skleníkových plynov v súlade s článkom 11 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (Ú. v. EÚ L 240, s. 27).

      (2)  Ú. v. ES C 364, s. 1.

      (3)  Smernica 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631).

      (4)  Rozhodnutie Komisie 2011/278/EÚ z 27. apríla 2011, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES, platné v celej Únii (Ú. v. EÚ L 130, s. 1).

      (5)  Rozhodnutie Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (Ú. v. ES L 184, s. 23; Mim. vyd. 01/003, s. 124).

      (6)  Rozhodnutie Komisie 2010/2/EÚ z 24. decembra 2009, ktorým sa podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES určuje zoznam odvetví a pododvetví, ktoré sa považujú za odvetvia a pododvetvia, ktoré čelia vysokému riziku úniku uhlíka (Ú. v. EÚ L 1, s. 10).

      (7)  Ú. v. EÚ L 308, s. 114.


title: Vec T-382/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. septembra 2015 – Rintisch/ÚHVT – Compagnie laitière européenne (PROTICURD) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Medzinárodný zápis označujúci Európske spoločenstvá — Slovná ochranná známka PROTICURD — Skoršie národné slovné ochranné známky PROTI a PROTIPLUS — Skoršia národná obrazová ochranná známka Proti Power — Relatívny dôvod zamietnutia — Prípustnosť — Článok 59 nariadenia (ES) č. 207/2009 a článok 8 ods. 3 nariadenia (ES) č. 216/96 — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 nariadenia č. 207/2009 — Riadne používanie skorších ochranných známok — Článok 42 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009“)

text:
               23.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/51

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. septembra 2015 – Rintisch/ÚHVT – Compagnie laitière européenne (PROTICURD)
   (Vec T-382/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis označujúci Európske spoločenstvá - Slovná ochranná známka PROTICURD - Skoršie národné slovné ochranné známky PROTI a PROTIPLUS - Skoršia národná obrazová ochranná známka Proti Power - Relatívny dôvod zamietnutia - Prípustnosť - Článok 59 nariadenia (ES) č. 207/2009 a článok 8 ods. 3 nariadenia (ES) č. 216/96 - Povinnosť odôvodnenia - Článok 75 nariadenia č. 207/2009 - Riadne používanie skorších ochranných známok - Článok 42 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009“))
   (2015/C 389/56)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Bernhard Rintisch (Bottrop, Nemecko) (v zastúpení: A. Dreyer, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Compagnie laitière européenne SA (Condé-Sur-Vire, Francúzsko) (v zastúpení: C. Hertz-Eichenrode, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 14. marca 2014 (vec R 609/2011-4), ktoré sa týka námietkového konania medzi Bernhardom Rintischom a Compagnie laitière européenne SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 14. marca 2014 (vec R 609/2011-4) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vznikli Bernhardovi Rintisch.

               3.

               Compagnie laitière européenne SA znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 25.8.2014.


title: Vec T-257/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 28. februára 2017 – NM/Európska rada („Žaloba o neplatnosť — Vyhlásenie EÚ – Turecko z 18. marca 2016 — Tlačové komuniké — Pojem ‚medzinárodná zmluva‘ — Identifikácia autora aktu — Pôsobnosť aktu — Zasadnutie Európskej rady — Schôdza hlavných štátnych predstaviteľov alebo vlád členských štátov Európskej únie uskutočnená v priestoroch Rady Európskej únie — Postavenie zástupcov členských štátov Únie počas stretnutia s predstaviteľmi tretieho štátu — Článok 263 prvý odsek ZFEÚ — Nedostatok právomoci“)

text:
               18.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/32

         Uznesenie Všeobecného súdu z 28. februára 2017 – NM/Európska rada
   (Vec T-257/16) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Vyhlásenie EÚ – Turecko z 18. marca 2016 - Tlačové komuniké - Pojem ‚medzinárodná zmluva‘ - Identifikácia autora aktu - Pôsobnosť aktu - Zasadnutie Európskej rady - Schôdza hlavných štátnych predstaviteľov alebo vlád členských štátov Európskej únie uskutočnená v priestoroch Rady Európskej únie - Postavenie zástupcov členských štátov Únie počas stretnutia s predstaviteľmi tretieho štátu - Článok 263 prvý odsek ZFEÚ - Nedostatok právomoci“))
   (2017/C 121/46)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: NM (v zastúpení: B. Burns, solicitor, P. O’Shea a I. Whelan, barristers)

      Žalovaná: Európska rada (v zastúpení: K. Pleśniak, Á. de Elera-San Miguel Hurtado a S. Boelaert, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie zmluvy, ktorú údajne uzavrela Európska rada a Turecká republika 18. marca 2016, nazvanej „Vyhlásenie EÚ – Turecko, 18. marec 2016“

      Výrok

               1.

               Žaloba sa z dôvodu nedostatku právomoci Všeobecného súdu rozhodnúť o predmetnej otázke zamieta.

               2.

               Konanie o návrhoch na vedľajšie účastníctvo, ktoré podalo Belgické kráľovstvo, Helénska republika a Európska komisia, sa zastavuje.

               3.

               NM a Európska rada znášajú svoje vlastné trovy konania.

               4.

               Belgické kráľovstvo, Helénska republika a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 11.7.2016.


title: Vec C-277/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts (Lotyšsko) 1. júna 2012 — Vitālijs Drozdovs, v zastúpení: Valentīna Balakireva/AAS „Baltikums“

text:
               4.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts (Lotyšsko) 1. júna 2012 — Vitālijs Drozdovs, v zastúpení: Valentīna Balakireva/AAS „Baltikums“
   (Vec C-277/12)
   2012/C 235/18
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākās tiesas Senāts

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Vitālijs Drozdovs, v zastúpení: Valentīna Balakireva

      Odporkyňa: AAS „Baltikums“

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Zahŕňa povinné odškodnenie ujmy na zdraví, ktoré je stanovené v článku 3 [prvej] smernice Rady 72/166/EHS (1) z 24. apríla 1972 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú motorovými vozidlami a kontroly plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti a v článkoch 1 a 2 druhej smernice Rady 84/5/EHS (2) z 30. decembra 1983 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel, aj nemajetkovú ujmu?

               2.

               Majú sa v prípade kladnej odpovede na prvú otázku článok 3 [prvej] smernice Rady 72/166/EHS z 24. apríla 1972 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú motorovými vozidlami a kontroly plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti a články 1 a 2 druhej smernice Rady 84/5/EHS z 30. decembra 1983 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel vykladať v tom zmysle, že tieto ustanovenia neoprávňujú členský štát, aby obmedzil maximálnu sumu odškodnenia (osobnej) nemajetkovej ujmy stanovením hranice, ktorá je podstatne nižšia ako hranica poistnej zodpovednosti stanovená smernicami a vnútroštátnym právom?

      (1)  Ú. v. ES L 103, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 10.

      (2)  Ú. v. ES L 8, s. 17; Mim. vyd. 06/007, s. 3.


title: Vec T-285/15: Žaloba podaná 29. mája 2015 – Syria Steel a Al Buroj Trading/Rada

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/56

         Žaloba podaná 29. mája 2015 – Syria Steel a Al Buroj Trading/Rada
   (Vec T-285/15)
   (2015/C 302/72)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Syria Steel SA (Homs, Sýria) a Al Buroj Trading (Damask, Sýria) (v zastúpení: V. Davies, solicitor, a T. Eicke, QC)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2013/255/SBZP z 31. mája 2013 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 147, s. 14), v znení zmien a doplnení, resp. vykonávacie nariadenie Rady (SBZP) 2015/383 zo 6. marca 2015, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 64, s. 41) v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň,

               —

               zrušil nariadenie Rady (EÚ) č. 36/2012 z 18. januára 2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 442/2011 (Ú. v. EÚ L 16, s. 1), v zmení zmien a doplnení, resp. vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2015/375 zo 6. marca 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ L 64, s. 10) v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň,

               —

               zaviazal Európsku Úniu na náhradu škody spôsobenej žalobkyniam,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádzajú žalobkyne dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na neexistencii právneho základu pre reštriktívne opatrenia voči žalobkyniam resp. na existencii zjavného omylu pri posúdení, keďže neexistuje rozumná súvislosť medzi žalobkyňami a osobami alebo subjektmi, voči ktorým majú smerovať Úniou prijaté reštriktívne opatrenia, totiž tie, ktoré podporujú sýrsky režim alebo z neho profitujú.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutia a nariadenia Rady spôsobujú porušenie základných práv žalobkýň ako ich chráni Charta základných práv a slobôd Európskej Únie a/alebo Európsky dohovor o ľudských právach, vrátane práva žalobkýň na riadnu správu vecí verejných, ich práva na obranu, povinnosti odôvodnenia ako aj prezumpcie neviny, práva na účinné súdne preskúmanie a na spravodlivý proces, na slobodu podnikania ako aj na vlastnícke právo.


title: Vec C-497/11 P: Odvolanie podané 27. septembra 2011 : Helénska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z  13. júla 2011 vo veci T-81/09, Helénska republika/Európska komisia

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/12

         Odvolanie podané 27. septembra 2011: Helénska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 13. júla 2011 vo veci T-81/09, Helénska republika/Európska komisia
   (Vec C-497/11 P)
   2011/C 340/21
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Helénska republika (v zastúpení: P. Mylonopoulos, K. Boskovits a G. Michailopoulos)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok, ktorý 13. júla 2011 vyhlásil Všeobecný súd vo veci T-81/09 v rozsahu, v akom bola zamietnutá žaloba podaná Helénskou republikou,

               —

               vyhovieť žalobe, ktorú podala Helénska republika vo veci T-81/09,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

                     Prvý odvolací dôvod
                  : nesprávny výklad a uplatnenie článku 23 ods. 2 nariadenia č. 4253/88 a článku 12 nariadenia č. 2064/97, ako aj článkov 54 a 57 nariadenia č. 1605/02, pokiaľ ide o rozsah právomoci kontroly zverených Komisiou súkromným spoločnostiam.

               2.

                     Druhý odvolací dôvod
                  : nesprávne uplatnenie všeobecnej zásady proporcionality a nedostatok odôvodnenia, pokiaľ ide o projekt nazvaný „severný cestný ťah Kréta“ v rozsahu, v akom Komisia uplatnila opravu 25 % na tento projekt vychádzajúc výlučne zo skoršej kontroly vykonanej gréckymi orgánmi na jednom úseku uvedeného projektu.

               3.

                     Tretí odvolací dôvod
                  : nesprávny výklad a uplatnenie článku 2 nariadenia č. 2064/97, pokiaľ ide o projekt „Kakia Scala“ v rozsahu, v akom Všeobecný súd prijal záver o dostatočnosti návrhu auditu na základe kvalitatívnych kritérií.

               4.

                     Štvrtý odvolací dôvod
                  : nesprávny výklad a uplatnenie zásady rovnosti zaobchádzania s uchádzačmi, ako aj článku 22 ods. 1 smernice 93/37, pokiaľ ide o projekty „cestný uzol Varibobis — Bogiati a Afidnes — uzol Markopoulou — Časť 1“, „Aerino — Μ. Μοnastiri“, „M. Monastiri — začiatok obchvatu Larissa“ a „obchvat Larissa“, nakoľko podmienky a podrobnosti stanovené v rámci zúženého konania boli známe všetkým zainteresovaným a slúžili hospodárnosti projektu.

               5.

                     Piaty odvolací dôvod
                  : nepreskúmanie zásadného tvrdenia Helénskej republiky, ktoré sa týkalo podmienok verejného obstarávania týkajúceho sa projektov „Aerino — Μ. Μοnastiri“, „M. Monastiri — začiatok obchvatu Larissa“ a „obchvat Larissa“, v rozpore s právom na obhajobu a právom byť vypočutý.


title: Vec C-153/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 3. apríla 2014 – Minister van Buitenlandse Zaken/K a A

text:
               24.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 3. apríla 2014 – Minister van Buitenlandse Zaken/K a A
   (Vec C-153/14)
   2014/C 194/17
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Minister van Buitenlandse Zaken

      Odporcovia: K a A

      Prejudiciálne otázky

               1.

                           a)

                           Možno pojem „integračné opatrenia“ v článku 7 ods. 2 smernice 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny (Ú. v. EÚ L 251, s. 12; Mim. vyd. 19/006, s. 224) vykladať v tom zmysle, že príslušné orgány členských štátov môžu od rodinného príslušníka garanta požadovať dôkaz o tom, že ovláda úradný jazyk tohto členského štátu na úrovni, ktorá zodpovedá úrovni A1 spoločného európskeho referenčného rámca pre moderné jazyky, a že má základné vedomosti o spoločnosti tohto členského štátu, skôr ako tieto orgány udelia uvedenému rodinnému príslušníkovi povolenie na vstup a pobyt?

                           b)

                           Je z hľadiska odpovede na túto otázku relevantné, že aj v rámci posudzovania proporcionality, ako sa definuje v Zelenej knihe z 15. novembra 2011 (1) o práve na zlúčenie rodiny štátnych príslušníkov tretích krajín žijúcich na území Európskej únie, podľa vnútroštátnej úpravy, ktorá obsahuje povinnosť uvedenú v prvej otázke písm. a), sa žiadosť o povolenie na vstup a pobyt, pokiaľ rodinný príslušník nepreukázal, že v dôsledku mentálneho alebo telesného postihnutia nie je schopný zložiť integračnú skúšku, nezamietne len v tom prípade, ak nastane stret mimoriadnych okolností osobnej povahy, ktoré odôvodňujú domnienku, že rodinný príslušník dlhodobo nie je schopný splniť integračné podmienky?

               2.

               Bráni účel smernice 2003/86/ES, a predovšetkým jej článok 7 ods. 2 s ohľadom na posudzovanie proporcionality, ako sa definuje v uvedenej Zelenej knihe, tomu, že za skúšku, ktorou sa zisťuje, či rodinný príslušník spĺňa uvedené podmienky integrácie, prípadne vždy, keď sa skúška skladá, sa platí poplatok vo výške 350 eur a za balík na prípravu na skúšku jednorazový poplatok vo výške 110 eur?

      (1)  KOM(2011) 735 v konečnom znení.


title: Vec C-322/08: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 14. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Švédske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2004/83/ES — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/16

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 14. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Švédske kráľovstvo
   (Vec C-322/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2004/83/ES - Neprebratie v stanovenej lehote)
   2009/C 153/30
   Jazyk konania: švédčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Condou-Durande a J. Enegren, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Švédske kráľovstvo (v zastúpení: S. Johannesson, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie v stanovenej lehote ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany (Ú. v. EÚ L 304, s. 12; Mim. vyd. 19/007, s. 96)

      Výrok rozsudku

               1.

               Švédske kráľovstvo si tým, že v stanovenej lehote neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Švédske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 30.8.2008.


title: Vec T-399/07: Žaloba podaná 31. októbra 2007 – Basell Polyolefine/Komisia

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/43

         Žaloba podaná 31. októbra 2007 – Basell Polyolefine/Komisia
   (Vec T-399/07)
   (2007/C 315/81)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Basell Polyolefine GmbH (Wesseling, Nemecko) (v zastúpení: D. Seeliger, E. Wagner a I. Liebach, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 23. augusta 2007,

               —

               subsidiárne, zrušiť rozhodnutie Komisie z 23. augusta 2007 v rozsahu, v akom rovnako odmietla čiastočný prístup k dokumentom, a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa napáda rozhodnutie Komisie z 23. augusta 2007, ktorým bola zamietnutá žiadosť o sprístupnenie dokumentov Komisie vzťahujúca sa k rozhodnutiu vo veci COMP/E-2/37.857 – organické peroxidy.
   Žalobkyňa predovšetkým namieta porušenie článku 2 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1). Žalobkyňa zastáva názor, že ako právnická osoba so sídlom v členskom štáte má právo na prístup k dokumentom Komisie, a že toto právo sa na základe článku 2 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001 vzťahuje i na dokumenty získané v rámci konania vo veci hospodárskej súťaže.
   Žalobkyňa rovnako namieta porušenie článku 4 ods. 2, prvej a tretej zarážky nariadenia 1049/2001, pretože prístup k dokumentom nespôsobuje porušenie obchodných záujmov, ktoré sú hodné ochrany a v súčasnosti neprebieha šetrenie vedené v predmetnom konaní vo veci hospodárskej súťaže. Okrem toho žalobkyňa tiež poukazuje na prítomnosť prevažujúceho verejného záujmu na sprístupnení požadovaných dokumentov.
   Okrem toho, odmietnutie prístupu k požadovaným dokumentom spôsobuje tiež porušenie článku 255 ods. 1 ES. Rozhodnutie je rovnako v rozpore s článkom 6 ods. 2 EÚ v spojení s článkom 42 Charty základných práv EÚ.
   Žalobkyňa ďalej uvádza porušenie ustanovenia článku 4 ods. 6 v spojení s článkom 4 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001, pretože mala právo aspoň na čiastočný prístup k požadovaným dokumentom. Nakoniec, uvedené ustanovenia boli porušené tiež z toho dôvodu, že Komisia nesplnila svoju povinnosť preskúmať konkrétne a individuálne každý dokument.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43).


title: Vec T-186/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  29. augusta 2007 – SELEX Sistemi Integrati/Komisia ( Žaloba o náhradu škody — Mimozmluvná zodpovednosť — Hospodárska súťaž — Rozhodnutie Komisie o zamietnutí sťažnosti podľa článku 82 ES — Žaloba čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne bez zjavného právneho základu — Skutočnosť škody )

text:
               20.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/34

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 29. augusta 2007 – SELEX Sistemi Integrati/Komisia
   (Vec T-186/05) (1)

   („Žaloba o náhradu škody - Mimozmluvná zodpovednosť - Hospodárska súťaž - Rozhodnutie Komisie o zamietnutí sťažnosti podľa článku 82 ES - Žaloba čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne bez zjavného právneho základu - Skutočnosť škody“)
   (2007/C 247/56)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: SELEX Sistemi Integrati SpA, pôvodne Alenia Marconi Systems SpA (Rím, Taliansko) (v zastúpení: F. Sciaudone, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Bouquet, L. Visaggio a F. Amato, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Žaloba o náhradu škody, ktorá údajne vznikla žalobkyni rozhodnutím Komisie z 12. februára 2004, ktorým zamietla sťažnosť žalobkyne týkajúcu sa údajného porušenia ustanovení zmluvy ES v oblasti hospodárskej súťaže Eurocontrol-om
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne bez zjavného právneho základu.

               2.

               SELEX Sistemi Integrati SpA znáša trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 3.9.2005.


title: Vec T-411/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  12. januára 2011 — Terezakis/Komisia [ „Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Čiastočné zamietnutie prístupu — Nahradenie napadnutého aktu počas konania — Odmietnutie upraviť návrhy — Zastavenie konania“ ]

text:
               26.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/26

         Uznesenie Všeobecného súdu z 12. januára 2011 — Terezakis/Komisia
   (Vec T-411/09) (1)

   (Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Čiastočné zamietnutie prístupu - Nahradenie napadnutého aktu počas konania - Odmietnutie upraviť návrhy - Zastavenie konania)
   2011/C 63/51
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Ioannis Terezakis (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne B. Lombart, neskôr P. Synoikis, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn a C. ten Dam, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 3. augusta 2009, ktorým sa čiastočne odmieta prístup k niektorým častiam a prílohám určitej korešpondencie gréckeho ministerstva financií s Európskym úradom pre boj proti podvodom týkajúcej sa daňových nezrovnalostí spojených s výstavbou medzinárodného letiska Spata v Aténach (Grécko)

      Výrok

               1.

               O žalobe nie je potrebné rozhodnúť.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 312, 19.12.2009.


title: Vec T-220/07: Žaloba podaná 18. júna 2007 – Transports Schiocchet – Excursions/Komisia

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/40

         Žaloba podaná 18. júna 2007 – Transports Schiocchet – Excursions/Komisia
   (Vec T-220/07)
   (2007/C 199/76)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Transports Schiocchet – Excursions (Beuvillers, Francúzsko) (v zastúpení: D. Schönberger, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť mimozmluvnú zodpovednosť Komisie za porušenie základných práv žalobkyne na základe nariadenia Rady (EHS) č. 517/72 z 20. marca 1972,

               —

               určiť mimozmluvnú zodpovednosť Komisie za porušenie základných práv žalobkyne odo dňa účinnosti nariadenia Rady (EHS) č. 684/92 zo 16. marca 1992,

               —

               zaviazať Komisiu na základe nižšie uvedených dôvodov zaplatiť žalobkyni 50 723 808,39 eur alebo inú sumu, vyššiu alebo nižšiu, stanovenú znalcom z dôvodu náhrady utrpenej ujmy, navýšenú o 8 %-ný ročný úrok z omeškania odo dňa vyhlásenia rozsudku do zaplatenia.

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania,

               —

               zachovať žalobkyni všetky ďalšie práva, procesné prostriedky a žaloby.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou podáva žalobkyňa žalobu o mimozmluvnú zodpovednosť, ktorou sa domáha náhrady škody, ktorá údajne vznikla žalobkyni v dôsledku prijatia rozhodnutia Komisie 89/524/EHS zo 7. septembra 1989 o spore medzi Luxemburskom a Francúzskom o vytvorení špeciálnej pravidelnej služby pre cestujúcich medzi týmito štátmi – [neoficiálny preklad] (1), ktoré bolo predmetom žaloby o neplatnosť podanej žalobkyňou a zamietnutej rozsudkom Súdneho dvora zo 16. apríla 1991, C-354/89, Schiocchet/Komisia (2), ako aj škody, ktorá vznikla v dôsledku prijatí nariadenia Rady (EHS) č. 684/92 zo 16. marca 1992 o spoločných pravidlách pre medzinárodnú prepravu osôb autokarmi a autobusmi (3).
   Vo svojej žalobe žalobkyňa tvrdí, že prijatím uvedených aktov, inštitúcie Spoločenstva porušili jej základné práva tým, že legalizovali protiprávne postavenie jej konkurentov na trhu prepravy osôb autokarmi medzi Luxemburskom a Francúzskom, ktorí vykonávali túto činnosť bez predchádzajúceho povolenia.

      (1)  Ú. V. ES L 272, s. 18.

      (2)  Zb. 1991, s. I-01775.

      (3)  Ú. v. ES L 74, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 306.


title: Vec C-50/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Taliansko) 3. februára 2014 — CASTA a i./A.S.L. di Ciriè, Chivasso e Ivrea (ASL TO4) a Regione Piemonte

text:
               29.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Taliansko) 3. februára 2014 — CASTA a i./A.S.L. di Ciriè, Chivasso e Ivrea (ASL TO4) a Regione Piemonte
   (Vec C-50/14)
   2014/C 93/33
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Consorzio Artigiano Servizio Taxi e Autonoleggio (CASTA), Galati Lucimorto Roberto — Autonoleggio Galati, Seren Bernardone Guido — Autonoleggio Seren Guido

      Žalovaní: Azienda Sanitaria Locale di Ciriè, Chivasso e Ivrea (ASL T04), Regione Piemonte

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni právo Únie v oblasti verejného obstarávania — v prejednávanej veci, keďže ide o vylúčené zmluvy, všeobecné zásady voľnej hospodárskej súťaže, zákazu diskriminácie, transparentnosti, proporcionality — vnútroštátnej právnej úprave, ktorá umožňuje priame zadanie služby zdravotnej dopravy združeniam dobrovoľníkov prevažne organizovaným na základe bezodplatnej pracovnej sily a za náhradu skutočných nákladov?

               2.

               V prípade, že tento typ zadania sa bude považovať za zlučiteľný s právom Spoločenstva, treba uskutočniť predbežné porovnanie ponúk predložených viacerými rovnorodými subjektmi (prípadne z rôznych členských krajín), ktorí sú oprávnení na priame zadanie, s cieľom znížiť riziko neefektívnych alebo nepodložených nákladov a majú sa v tomto zmysle vykladať vnútroštátne právne predpisy, ktoré umožňujú priame zadanie zákazky?

               3.

               V prípade, že tento typ zadania sa bude považovať za zlučiteľný s právom Spoločenstva, majú združenia dobrovoľníkov, ktoré sú oprávnené na priame zadanie zákazky, podliehať presným percentuálnym obmedzeniam paralelného prístupu na trh a má sa v tomto zmysle vykladať ustanovenie vnútroštátneho práva, podľa ktorého má byť obchodná činnosť týchto združení okrajová?