title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 9. júna 2005 v spojených veciach C-211/03, C-299/03 a C-316/03 až C-318/03 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania podané Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen): HLH Warenvertriebs GmbH, Orthica BV proti Spolkovej republike Nemecko (Voľný pohyb tovaru — Rozlišovanie medzi liekmi a potravinami — Výrobok umiestnený na trhu členského štátu pôvodu ako potravinový doplnok, ale ktorý je v členskom štáte dovozu považovaný za liek — Povolenie na uvedenie na trh)

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/4

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 9. júna 2005
   v spojených veciach C-211/03, C-299/03 a C-316/03 až C-318/03 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania podané Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen): HLH Warenvertriebs GmbH, Orthica BV proti Spolkovej republike Nemecko (1)

   (Voľný pohyb tovaru - Rozlišovanie medzi liekmi a potravinami - Výrobok umiestnený na trhu členského štátu pôvodu ako potravinový doplnok, ale ktorý je v členskom štáte dovozu považovaný za liek - Povolenie na uvedenie na trh)
   (2005/C 193/06)
   Jazyk konania: nemčina
   V spojených veciach C-211/03, C-299/03 a C-316/03 až C-318/03, ktorých predmetom sú návrhy na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podané Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Nemecko) rozhodnutiami zo 7. mája, ako aj zo 4., 3., 7. a 8. júla 2003 a doručené Súdnemu dvoru 15. mája, 11. a 24. júla 2003, ktoré súvisia s konaniami: HLH Warenvertriebs GmbH (C-211/03), Orthica BV (C-299/03 a C-316/03 až 318/03) proti Spolkovej republike Nemecko, za účasti: der Vertreter des öffentlichen Interesses beim Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues (spravodajca), M. Ilešič a E. Levits, generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: K. Sztranc, referentka, vyhlásil 9. júna 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Kvalifikovanie výrobku ako lieku alebo ako potraviny sa musí uskutočniť po zohľadnení všetkých znakov výrobku, ktoré sú stanovené v jeho pôvodnom stave, ako aj potom, keď je podľa návodu na použitie rozmiešaný vo vode alebo v jogurte.

               2)

               Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 z 28. januára 2002, ktorým sa ustanovujú všeobecné zásady a požiadavky potravinového práva, zriaďuje Európsky úrad pre bezpečnosť potravín a stanovujú postupy v záležitostiach bezpečnosti potravín je vo vzťahu k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2002/46/ES z 10. júna 2002 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa potravinových doplnkov doplňujúcou úpravou, ktorej použitie je vylúčené v prípade, ak právna úprava Spoločenstva, ako je táto smernica, obsahuje špeciálne ustanovenia pre určité kategórie potravín.

               3)

               Na výrobok, ktorý spĺňa predpoklady byť potravinou, ako aj predpoklady byť liekom, sa uplatňujú len špeciálne právne ustanovenia Spoločenstva platné pre lieky.

               4)

               Farmakologické vlastnosti výrobku sú faktorom, na základe ktorého orgány členských štátov, vychádzajúc z možných účinkov tohto výrobku majú posúdiť, či výrobok je, v zmysle článku 1 bodu 2 druhého pododseku smernice 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník Spoločenstva o humánnych liekoch, určený na to, aby bol použitý v alebo na ľudskom tele na stanovenie liečebnej diagnózy alebo na obnovu, zlepšenie alebo úpravu fyziologických funkcií.

               5)

               Výrobok, ktorý je liekom v zmysle smernice 2001/83, môže byť do iného členského štátu dovezený, len keď je preň vydané povolenie na uvedenie na trh v súlade s ustanoveniami tejto smernice, a síce aj vtedy, keď je výrobok povoleným spôsobom umiestnený na trhu v inom členskom štáte ako potravina.

               6)

               Pojem „horné bezpečné hladiny“, uvedený v článku 5 ods. 1 písm. a) smernice 2002/46, nie je relevantný na účely rozlišovania medzi liekmi a potravinami.

               7)

               V rámci preskúmavania vykonávaného členským štátom, aké nebezpečenstvo môže vyvolať potravina alebo potravinový doplnok pre zdravie obyvateľstva, sa kritérium nutričnej potreby pre obyvateľstvo dotknutého členského štátu môže zohľadniť. Predsa však, samotná absencia takejto potreby nepostačuje na to, aby odôvodňovala úplný zákaz uvedenia výrobku, ktorý je v inom členskom štáte legálne vyrobený alebo umiestnený na trhu, na trh, či už na základe článku 30 ES, alebo podľa článku 12 smernice 2002/46.

               8)

               Okolnosť, že priestor na voľnú úvahu vnútroštátnych orgánov v súvislosti s konštatovaním absencie nutričnej potreby, ktorý je len obmedzene súdne preskúmateľný, je v súlade s právom Spoločenstva za predpokladu, že vnútroštátny výkon súdnej kontroly rozhodnutí týchto orgánov umožňuje súdu, na ktorý je podaná žaloba proti takémuto rozhodnutiu, v rámci preskúmavania zákonnosti tohto rozhodnutia, skutočne uplatňovať príslušné zásady a predpisy práva Spoločenstva.

               9)

               Článok 1 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 258/97 z 27. januára 1997 o nových potravinách a nových prídavných látkach treba vykladať v tom zmysle, že potravina alebo prídavná látka v Spoločenstve nie je používaná vo významnom rozsahu v ľudskej výžive, ak pri zohľadnení všetkých okolností jednotlivého prípadu je stanovené, že táto potravina alebo prídavná látka nebola používaná v ľudskej výžive vo významnom rozsahu pred určujúcim dátumom v žiadnom členskom štáte. Určujúcim dátumom pre skúmanie rozsahu požívania tejto potraviny alebo prídavnej látky človekom je 15. máj 1997.

               10)

               Vnútroštátny súd nemôže otázky týkajúce sa kvalifikovania výrobkov predkladať Európskemu úradu pre bezpečnosť potravín. Prípadne poskytnuté stanovisko tohto úradu v oblasti, ktorá je predmetom právneho sporu prejednávaného pred vnútroštátnym súdom môže byť dôkazným prostriedkom, ktorý súd musí v rámci tohto právneho sporu zohľadniť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 200, 23.8.2003

      Ú. v. EÚ C 275, 15.11.2003


title: Výmaz veci T-51/97

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/62

         Výmaz veci T-51/97 (1)

   (2005/C 217/122)

      (Jazyk konania: holandčina)

   Uznesením zo 16. júna 2005 predseda piatej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-51/97: G. J. Meijer proti Rade Európskej únie a Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. ES C 142, 10.5.1997


title: Vec C-160/06: Žaloba podaná  24. marca 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/33

         Žaloba podaná 24. marca 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-160/06)
   (2006/C 131/63)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Montaguti, G. Zavvos, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Talianska republika si tým, že neprijala, všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/51/ES (1) z 18. júna 2003 o ročnej a konsolidovanej účtovnej závierke niektorých typov spoločností, bánk a iných finančných inštitúcií a poisťovní, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 1. januára 2005.

      (1)  Ú. v. EÚ L 178, 17.7.2003, s. 16; Mim. vyd. 17/001, s. 273.


title: Vec T-496/07: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Repsol Lubricantes y Especialidades a i./Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Španielsky trh s penetračným bitúmenom — Každoročné dohody o rozdelení trhu a cenovej koordinácii — Právo na obhajobu — Pripísateľnosť protiprávneho správania — Zásada osobnosti trestov a sankcií — Stanovenie výšky pokuty — Právna sila rozhodnutej veci“ )

text:
               16.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 336/14

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Repsol Lubricantes y Especialidades a i./Komisia
   (Vec T-496/07) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Španielsky trh s penetračným bitúmenom - Každoročné dohody o rozdelení trhu a cenovej koordinácii - Právo na obhajobu - Pripísateľnosť protiprávneho správania - Zásada osobnosti trestov a sankcií - Stanovenie výšky pokuty - Právna sila rozhodnutej veci)
   2013/C 336/28
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Repsol Lubricantes y Especialidades, SA, predtým Repsol Lubricantes YPF y Especialidades, SA (Madrid, Španielsko), Repsol Petróleo, SA (Madrid), a Repsol, SA, predtým Repsol YPF, SA (Madrid) (v zastúpení: L. Ortiz Blanco, J. Buendía Sierra, M. Muñoz de Juan a Á. Givaja Sanz, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a C. Urraca Caviedes, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 4441 v konečnom znení z 3. októbra 2007 v konaní o uplatnení článku 81 [ES] [vec COMP/38.710 — Bitúmen (Španielsko)], ako aj návrh na zníženie pokuty uloženej žalobcom týmto rozhodnutím

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Návrhy Európskej komisie na zvýšenie pokuty sa zamietajú.

               3.

               Repsol Lubricantes y Especialidades, SA, Repsol Petróleo, SA, a Repsol, SA, sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 64, 8.3.2008.


title: Vec T-808/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. decembra 2016 – Španielsko/Komisia („Štátna pomoc — Digitálna televízia — Pomoc na rozvoj digitálneho terestriálneho televízneho vysielania vo vzdialených a menej urbanizovaných oblastiach Kastílie-La Mancha — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Pojem podnik — Hospodárska činnosť — Výhoda — Služby všeobecného hospodárskeho záujmu — Skreslenie hospodárskej súťaže — Článok 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ — Povinnosť náležitej starostlivosti — Primeraná lehota — Právna istota — Rovnosť zaobchádzania — Proporcionalita — Subsidiarita — Právo na informácie“)

text:
               6.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. decembra 2016 – Španielsko/Komisia
   (Vec T-808/14) (1)

   ((„Štátna pomoc - Digitálna televízia - Pomoc na rozvoj digitálneho terestriálneho televízneho vysielania vo vzdialených a menej urbanizovaných oblastiach Kastílie-La Mancha - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Pojem podnik - Hospodárska činnosť - Výhoda - Služby všeobecného hospodárskeho záujmu - Skreslenie hospodárskej súťaže - Článok 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ - Povinnosť náležitej starostlivosti - Primeraná lehota - Právna istota - Rovnosť zaobchádzania - Proporcionalita - Subsidiarita - Právo na informácie“))
   (2017/C 038/36)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne A. Rubio González, neskôr A. Gavela Llopis. abogados del Estado)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: É. Gippini Fournier, P. Němečková a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ a smerujúci k zrušeniu rozhodnutia Komisie K(2014) 6846 final z 1. októbra 2014 o štátnej pomoci SA.27408 [(C 24/2010) (ex NN 37/2010, ex CP 19/2009)] uplatňovanej orgánmi autonómneho spoločenstva Kastília-La Mancha na rozvoj digitálneho terestriálneho televízneho vysielania vo vzdialených a menej urbanizovaných oblastiach regiónu Kastília-La Mancha, zmeneného a doplneného rozhodnutím K(2015) 7193 final z 20. októbra 2015, ktorým sa opravujú určité chyby nachádzajúce sa v rozhodnutí K(2014) 6846 final

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 34, 2.2.2015.


title: Vec T-599/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  21. mája 2014 – Eni/ÚHVT – Emi (IP) (ENI) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ENI — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva EMI — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť tovarov a služieb — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Čiastočné zamietnutie zápisu“ )

text:
               7.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/25

         Rozsudok Všeobecného súdu z 21. mája 2014 – Eni/ÚHVT – Emi (IP) (ENI)
   (Vec T-599/11) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ENI - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva EMI - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť tovarov a služieb - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Čiastočné zamietnutie zápisu“))
   2014/C 212/29
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Eni SpA (Rím, Taliansko) (v zastúpení: D. De Simone a G. Orsoni, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: C. Negro a D. Botis, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Emi (IP) Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Malynicz, barrister)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. septembra 2011 (vec R 2439/2010-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Emi (IP) Ltd a Eni SpA

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Eni SpA je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 4.2.2012.


title: Vec T-174/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 9. júna 2015 – Dieckerhoff Guss/Komisia („Štátna pomoc — Opatrenia prijaté Nemeckom v prospech elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie a energeticky náročných podnikov — Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ — Prijatie konečného rozhodnutia po podaní žaloby — Zastavenie konania“)

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/51

         Uznesenie Všeobecného súdu z 9. júna 2015 – Dieckerhoff Guss/Komisia
   (Vec T-174/14) (1)

   ((„Štátna pomoc - Opatrenia prijaté Nemeckom v prospech elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie a energeticky náročných podnikov - Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ - Prijatie konečného rozhodnutia po podaní žaloby - Zastavenie konania“))
   (2015/C 294/62)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Dieckerhoff Guss GmbH (Gevelsberg, Nemecko) (v zastúpení: H. Höfler, C. Kahle a V. Winkler, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci C. Renner, avocat)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Dozorný úrad EZVO (v zastúpení: pôvodne X. Lewis, M. Schneider a J. Kaasin, neskôr X. Lewis, M. Schneider, M. Moustakali a C. Perrin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie C (2013) 4424 final z 18. decembra 2013 o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ vo veci opatrení zavedených Spolkovou republikou Nemecko v prospech elektrickej energie pochádzajúcej z obnoviteľných zdrojov a energeticky náročných odberateľov [štátna pomoc SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Výrok

               1.

               Konanie o tejto žalobe sa zastavuje.

               2.

               Konanie o návrhoch, ktoré podali Flachglas Torgau GmbH a Saint-Gobain Isover G+H AG, Kronotex GmbH & Co. KG a Kronoply GmbH, Bayer MaterialScience AG, Sabic Polyolefine GmbH, Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH a Ineos Vinyls Deutschland GmbH, ako aj Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, CBW Chemie GmbH, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, Dralon GmbH, Hahl Filaments GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG a Wacker Chemie AG na vstup do konania ako vedľajší účastníci, sa zastavuje.

               3.

               Dieckerhoff Guss GmbH znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii, vrátane trov konania, ktoré vznikli v konaní o nariadení predbežného opatrenia.

               4.

               Dozorný úrad EZVO znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, 12.5.2014.


title: Vec F-142/11 RENV: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 24. júna 2016 – Simpson/Rada (Verejná služba — Vrátenie veci Súdu pre verejnú službu po zrušení — Úradníci — Postup do vyššej platovej triedy — Rozhodnutie o nezaradení žalobcu do platovej triedy AD 9 po úspešnom absolvovaní verejného výberového konania do platovej triedy AD 9 — Povinnosť odôvodnenia — Rovnosť zaobchádzania — Zjavne nesprávne posúdenie — Článok 81 rokovacieho poriadku — Zjavne nedôvodná žaloba)

text:
               8.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/36

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 24. júna 2016 – Simpson/Rada
   (Vec F-142/11 RENV) (1)

   ((Verejná služba - Vrátenie veci Súdu pre verejnú službu po zrušení - Úradníci - Postup do vyššej platovej triedy - Rozhodnutie o nezaradení žalobcu do platovej triedy AD 9 po úspešnom absolvovaní verejného výberového konania do platovej triedy AD 9 - Povinnosť odôvodnenia - Rovnosť zaobchádzania - Zjavne nesprávne posúdenie - Článok 81 rokovacieho poriadku - Zjavne nedôvodná žaloba))
   (2016/C 287/44)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Erik Simpson (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. Velardo, avocat)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a E. Rebasti, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o nepovýšení žalobcu do platovej triedy AD9 po úspešnom absolvovaní výberového konania EPSO/AD/113/07 „Vedúci oddelenia (AD9) v oblasti prekladov českého, estónskeho, maďarského, litovského, lotyšského, maltského, poľského, slovenského a slovinského jazyka“ a návrh na náhradu škody

      Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Erik Simpson znáša svoje vlastné trovy konania vynaložené vo veciach F-142/11, T-130/14 P a F-142/11 RENV a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie vo veci F-142/11.

               3.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania vynaložené vo veciach T-130/14 P a F-142/11 RENV.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 3.3.2012, s. 26 (pôvodná vec).


title: Vec F-64/07: Žaloba podaná 28. júna 2007 – S/Európsky parlament

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/53

         Žaloba podaná 28. júna 2007 – S/Európsky parlament
   (Vec F-64/07)
   (2007/C 199/103)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: S (v zastúpení: R. Mastroianni a F. Ferraro, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskeho parlamentu č. 305747 z 29. marca 2007 o zamietnutí sťažnosti,

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskeho parlamentu z 27. júla 2006 o preradení do Bruselu a o vymenovaní ho za poradcu generálneho riaditeľa pre informácie,

               —

               zrušiť všetky domnelé, predchádzajúce, súbežné a následné akty a akty akokoľvek s nimi súvisiace,

               —

               uložiť Európskemu parlamentu povinnosť náhrady škody vzniknutej v dôsledku takéhoto rozhodnutia vo výške 400 000 eur alebo vo vyššej alebo nižšej sume, podľa toho, čo Súdny dvor považuje za spravodlivé,

               —

               zaviazať Európsky parlament na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza sedem žalobných dôvodov, ktoré môžu byť zhrnuté takto:

               1.

               rozhodnutie o preradení je protiprávne, keďže v ňom chýba odôvodnenie týkajúce sa skutočností, kvôli ktorým sa Európsky parlament rozhodol preradiť žalobcu do Bruselu;

               2.

               rozhodnutie o preradení obsahujúce preradenie vážne chorej osoby do vzdialeného miesta je v rozpore so základným právom na zdravie, uvedeným v článku 3 písm. p) a článku 152 ES, ako aj v článku 35 Listiny základných práv Európskej únie. Ochrana zdravia žalobcu musí prevážiť nad záujmami služby;

               3.

               Európsky parlament porušil povinnosť starostlivosti, ako aj zásady správneho úradného postupu, nestrannosti, transparentnosti a právnej istoty. Inštitúcia totiž pred prijatím opatrení preradenia nevykonala príslušné preskúmanie týkajúce sa nepriateľského správania voči žalobcovi, ani z lekárskeho hľadiska neposúdila účinky takéhoto opatrenia na zdravie dotknutej osoby;

               4.

               opatrenie preradenia, ktoré v podstate predstavuje sankciu, je nezmyselné a neprimerané s ohľadom na skutkové okolnosti, ktoré Európsky parlament pripisuje žalobcovi, a to o to viac, že žalobca je postihnutý vážnou chorobou a jeho vek sa blíži k dôchodkovému veku;

               5.

               Európsky parlament tým, že nevenoval zvláštnu pozornosť situácii žalobcu z dôvodu jeho zdravia, porušil zásady rovnosti zaobchádzania a „neminem laedere“;

               6.

               Európsky parlament tým, že prijal opatrenie preradenia, využil vlastnú právomoc, aby sankcionoval žalobcu a spôsobil predčasné ukončenie jeho služobného pomeru, pričom tak zneužil právomoc a konanie, a takisto porušil články 7 a 86 Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev, ako aj jeho prílohu IX;

               7.

               žalobcovi nebolo umožnené, aby vyjadril svoje stanovisko k napadnutému rozhodnutiu o jeho preradení Bruselu, čím došlo k porušeniu jeho práva na obranu.


title: Vec T-320/15: Žaloba podaná 19. júna 2015 – Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro/Komisia

text:
               3.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 254/22

         Žaloba podaná 19. júna 2015 – Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro/Komisia
   (Vec T-320/15)
   (2015/C 254/25)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro SpA (Vicenza, Taliansko) (v zastúpení: M. Merola, advokát, M. Santacroce, advokát, M. Toniolo, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil v celom rozsahu napadnuté rozhodnutie, ktorým Komisia vylúčila Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro SpA z účasti na konaniach o verejnom obstarávaní a udeľovaní grantov financovaných zo všeobecného rozpočtu Európskej únie, vrátane konania č. JRC/IPR/2014/C.5/0003 RC uverejneného v Ú. v. 2014/S 034-054569 v neskôr zmenenom znení, na obdobie 2 rokov a desiatich mesiacov,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Konanie o vylúčení bolo začaté na základe účasti žalobkyne na užšej súťaži vyhlásenej Spoločným výskumným centrom 18. februára 2014 na výstavbu novej budovy v Ispre. Komisia si bola vedomá určitých nezrovnalostí, ktorých sa dopustila žalobkyňa.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nedostatku vyšetrovania, skreslení skutkových okolností a následného nesprávneho právneho posúdenia, pokiaľ ide o neuplatnenie výnimky stanovenej v článku 106 ods. 1 poslednom pododseku finančného nariadenia.

                           —

                           Žalobkyňa v tomto ohľade tvrdí, že v rámci napadnutého rozhodnutia došlo k nedostatku prešetrenia, skresleniu skutkových okolností a k následnému nesprávnemu právnemu posúdeniu, pokiaľ ide o neuplatnenie výnimky stanovenej v článku 106 ods. 1 poslednom pododseku nariadenia č. 966/201 a že Komisia primerane neposúdila listinné dôkazy predložené počas vyšetrovania spoločnosťou Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro SpA na účely preukázania skutočnosti, že voči pánovi Mataurovi prijala „primerané opatrenia“.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na neuplatnení článku 106 ods. 1 písm. c) finančného nariadenia.

                           —

                           Žalobkyňa v tomto ohľade subsidiárne tvrdí, že v napadnutom rozsudku došlo ku skresleniu skutkových okolností a k nedostatočnému odôvodneniu, keďže pripísala spoločnosti zodpovednosť za vážne profesionálne pochybenie podľa článku 106 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 966/2012. Dokumenty týkajúce sa právnych záležitostí pána Maltaura nepreukazujú, že Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro SpA nesplnila svoje povinnosti, pokiaľ ide o jej povinnosť dohľadu a zmluvné povinnosti, alebo že by mala prospech z protiprávneho konania pripísanému jej pôvodnému výkonnému riaditeľovi. Neboli preto splnené podmienky na to, aby sa spoločnosti Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro SpA mohlo vytýkať, že sa dopustila vážneho profesionálneho pochybenia podľa citovaného dôvodu pri vylúčení.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady kontradiktórnosti.

                           —

                           Žalobkyňa v tomto ohľade tiež subsidiárne tvrdí, že v napadnutom rozhodnutí došlo k porušeniu zásady kontradiktórnosti, keďže vychádza z informácií, na ktoré Komisia vo svojom liste o začatí konania neodkázala a ku ktorým Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro SpA nikdy nemala možnosť predložiť svoje vlastné vyjadrenia. Žalobkyňa sa teda nemohla primerane brániť, pokiaľ ide o informácie, ktoré neskôr viedli k jej vylúčeniu zo všetkých konaní o verejnom obstarávaní a udeľovaní grantov financovaných zo všeobecného rozpočtu Európskej únie a z Európskeho rozvojového fondu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality pri učení obdobia vylúčenia.

                           —

                           Žalobkyňa v tomto ohľade tiež subsidiárne tvrdí, že napadnuté rozhodnutie bolo prijaté za poručenia zásady proporcionality, najmä v časti, v ktorej stanovuje obdobie vylúčenia na dva roky a desať mesiacov. Dĺžka tohto obdobia je celkom nepodložená, je v rozpore so zmyslom a účelom pravidiel stanovených v nariadení č. 966/2012 a v nariadení č. 1268/2012, ktoré upravujú dôvody na vylúčenie a je zjavne neprimeraná, keďže faktory, ktoré by mohli mať negatívne dôsledky na profesionálne konanie spoločnosti Impresa Costruzioni Giuseppe Maltauro SpA, boli touto spoločnosťou vylúčené a neexistujú ďalšie dôvody, pre ktoré by sa Komisia musela obávať finančných škôd alebo poškodenia jej dobrého mena.


title: Vec C-493/12: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  12. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) — Spojené kráľovstvo) — Eli Lilly and Company Ltd/Human Genome Sciences Inc [Humánne lieky — Dodatkové ochranné osvedčenie — Nariadenie (ES) č. 469/2009 — Článok 3 — Podmienky získania tohto osvedčenia — Pojem „výrobok chránený platným základným patentom“ — Kritériá — Znenie patentových nárokov základného patentu — Presnosť a špecifickosť — Funkčná definícia účinnej zložky — Štrukturálna definícia účinnej zložky — Európsky patentový dohovor]

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/14

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 12. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) — Spojené kráľovstvo) — Eli Lilly and Company Ltd/Human Genome Sciences Inc
   (Vec C-493/12) (1)

   (Humánne lieky - Dodatkové ochranné osvedčenie - Nariadenie (ES) č. 469/2009 - Článok 3 - Podmienky získania tohto osvedčenia - Pojem „výrobok chránený platným základným patentom“ - Kritériá - Znenie patentových nárokov základného patentu - Presnosť a špecifickosť - Funkčná definícia účinnej zložky - Štrukturálna definícia účinnej zložky - Európsky patentový dohovor)
   2014/C 45/24
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Eli Lilly and Company Ltd

      Žalovaná: Human Genome Sciences Inc

      Predmet veci

   Výklad článku 3 písm. a) a c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá (Ú. v. EÚ L 152, s. 1) — Podmienky získania osvedčenia — Pojem „výrobok chránený platným základným patentom“ — Kritériá posúdenia — Uplatnenie kritérií na výrobky, ktoré netvorí zmes liekov a lekárskych prípravkov

      Výrok rozsudku

   Článok 3 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá, sa má vykladať v tom zmysle, že na to, aby sa účinná zložka považovala za „chránenú platným základným patentom“ v zmysle tohto ustanovenia, nie je potrebné, aby bola účinná zložka uvedená v patentových nárokoch tohto patentu prostredníctvom štrukturálneho vzorca. Ak sa na túto účinnú zložku vzťahuje funkčný vzorec uvedený v patentových nárokoch patentu, ktorý vydal Európsky patentový úrad, tento článok 3 písm. a) v zásade nebráni vydaniu dodatkového ochranného osvedčenia pre túto účinnú zložku, ale pod podmienkou, že na základe takýchto patentových nárokov vykladaných s prihliadnutím na opis vynálezu, ako to predpisuje článok 69 Dohovoru o udeľovaní európskych patentov a protokol o jeho výklade, možno prijať záver, že tieto patentové nároky sa týkajú implicitne, ale nevyhnutne a špecifickým spôsobom predmetnej účinnej zložky, čo prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 9, 12.1.2013.


title: Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únieÚ. v. EÚ C 93, 16.4.2005

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/44

         (2005/C 106/86)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v
         Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 93, 16.4.2005

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005

      Ú. v. EÚ C 69, 19.3.2005

      Ú. v. EÚ C 57, 5.3.2005

      Ú. v. EÚ C 45, 19.2.2005

      Ú. v. EÚ C 31, 5.2.2005

      Ú. v. EÚ C 19, 22.1.2005

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Vec T-320/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  23. novembra 2011 — Jones a i./Komisia [ „Zmluva ESUO — Dodanie uhlia určeného pre priemyselnú výrobu elektrickej energie v Spojenom kráľovstve — Zamietnutie sťažnosti uvádzajúcej uplatnenie diskriminačnej nákupnej ceny — Právomoc Komisie pri uplatňovaní článku 4 písm. b) UO po skončení platnosti zmluvy ESUO na základe nariadenia (ES) č. 1/2003 — Posúdenie záujmu Spoločenstva — Povinnosti v oblasti šetrenia sťažností — Zjavne nesprávne posúdenie“ ]

text:
               14.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/10

         Rozsudok Všeobecného súdu z 23. novembra 2011 — Jones a i./Komisia
   (Vec T-320/07) (1)

   (Zmluva ESUO - Dodanie uhlia určeného pre priemyselnú výrobu elektrickej energie v Spojenom kráľovstve - Zamietnutie sťažnosti uvádzajúcej uplatnenie diskriminačnej nákupnej ceny - Právomoc Komisie pri uplatňovaní článku 4 písm. b) UO po skončení platnosti zmluvy ESUO na základe nariadenia (ES) č. 1/2003 - Posúdenie záujmu Spoločenstva - Povinnosti v oblasti šetrenia sťažností - Zjavne nesprávne posúdenie)
   2012/C 13/18
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Daphne Jones (Neath, Spojené kráľovstvo), Glen Jones (Neath) a Fforch-Y-Garon Coal Co. Ltd (Neath) (v zastúpení: D. Jeffreys a S. Llewellyn Jones, solicitors)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci a J. Samnadda, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: pôvodne E. Jenkinson, neskôr C. Gibbs a V. Jackson, a napokon S. Hathaway, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Flynn, QC), E.ON UK plc (Coventry, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: P. Lomas, solicitor) a International Power plc (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: D. Anderson, QC, M. Chamberlain, barrister, S. Lister a D. Harrison, solicitors)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie č. SG-Greffe (2007) D/203626 z 18. júna 2007 uplatnením článku 7 nariadenia Komisie (ES) č. 773/2004 zo 7. apríla 2004, ktoré sa týka vedenia konania Komisiou podľa článkov 81 [ES] a 82 [ES] (Ú. v. EÚ L 123, s. 18) zamietnutím sťažnosti navrhovateľa týkajúcej sa porušenia zmluvy ESUO (vec COMP/37.037-SWSMA)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Glena Jonesa, Daphne Jonesovej a Fforch-Y-Garon Coal Co. Ltd.

               3.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, E.ON UK plc a International Power plc znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 247, 20.10.2007.


title: Vec C-491/07: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  22. decembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht für Strafsachen Wien – Rakúsko) – Trestné konanie proti Vladimirovi Turanskému (Dohovor, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda — Článok 54 — Zásada ne bis in idem — Pôsobnosť — Pojem právoplatne odsúdený — Rozhodnutie, ktorým policajný orgán nariadil zastavenie trestného stíhania — Rozhodnutie, ktoré nevylučuje obžalobu a nemá účinok ne bis in idem podľa vnútroštátneho práva)

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/19

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 22. decembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht für Strafsachen Wien – Rakúsko) – Trestné konanie proti Vladimirovi Turanskému
   (Vec C-491/07) (1)

   (Dohovor, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda - Článok 54 - Zásada „ne bis in idem“ - Pôsobnosť - Pojem „právoplatne odsúdený“ - Rozhodnutie, ktorým policajný orgán nariadil zastavenie trestného stíhania - Rozhodnutie, ktoré nevylučuje obžalobu a nemá účinok ne bis in idem podľa vnútroštátneho práva)
   (2009/C 44/32)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Landesgericht für Strafsachen Wien
   Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom
   Vladimir Turansky
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Landesgericht für Strafsachen Wien – Výklad článku 54 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda zo 14. júna 1985 uzatvorená medzi vládami štátov Hospodárskej únie Beneluxu, Spolkovej republiky Nemecko a Francúzskej republiky o postupnom zrušení kontrol na ich spoločných hraniciach (Ú. v. ES L 239, s. 19; Mim. vyd. 19/002, s. 9) – Výklad zásady „ne bis in idem“ – Pôsobnosť – Rozhodnutie, ktorým policajný orgán s konečnou platnosťou ukončil trestné stíhanie
   Výrok rozsudku
   Zásada ne bis in idem zakotvená v článku 54 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda zo 14. júna 1985 uzatvorená medzi vládami štátov Hospodárskej únie Beneluxu, Spolkovej republiky Nemecko a Francúzskej republiky o postupnom zrušení kontrol na ich spoločných hraniciach, podpísaného 19. júna 1990 v Schengene (Luxembursko), sa neuplatní na rozhodnutie, ktorým orgán zmluvného štátu po vecnom preskúmaní veci, ktorá mu bola predložená, nariadil zastavenie trestného stíhania v štádiu konania pred vznesením obvinenia voči osobe podozrivej zo spáchania trestného činu, pokiaľ toto rozhodnutie o zastavení podľa vnútroštátneho práva tohto štátu nevylučuje s konečnou platnosťou žalobu a nie je prekážkou nového trestného stíhania za ten istý čin v tomto štáte.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 26.1.2008.


title: Vec T-152/07: Žaloba podaná 7. mája 2007 – Lange Uhren/ÚHVT (obrazová ochranná známka vyobrazujúca hodinky)

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/35

         Žaloba podaná 7. mája 2007 – Lange Uhren/ÚHVT (obrazová ochranná známka vyobrazujúca hodinky)
   (Vec T-152/07)
   (2007/C 155/63)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lange Uhren GmbH (Glashütte, Nemecko) (v zastúpení: M. Schaeffer, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 15. februára 2007 vo veci R 1176/2005-1,

               —

               určiť, že ustanoveniam článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1) neodporuje zverejnenie prihlasovanej ochrannej známky Spoločenstva č. 2 542 694 pre výrobky triedy 14 („luxusné hodinky a hodinárske prístroje; ciferníky pre luxusné hodinky“),

               —

               subsidiárne určiť, že prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva č. 2 542 694 vo vzťahu k výrobkom triedy 14, na ktoré sa vzťahuje prihlasovaná ochranná známka, získala rozlišovaciu spôsobilosť v dôsledku spôsobu jej používania v obchodnom styku podľa článku 7 ods. 3 nariadenia č. 40/94,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka zobrazujúca hodinky pre výrobky triedy 14 (prihláška č. 2 542 694).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.
   Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 z dôvodu, že prihlasovaná ochranná známka netrpí nedostatkom rozlišovacej spôsobilosti,

               —

               porušenie článku 7 ods. 3 nariadenia č. 40/94 z dôvodu, že sa nesprávne konštatovalo, že prihlasovaná ochranná známka nezískala rozlišovaciu spôsobilosť v dôsledku jej používania v obchodnom styku.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec T-117/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. decembra 2008 – Taliansko/EHSV a Komisia ( Prekážka konania — Námietka neprípustnosti — Čiastočná neprípustnosť žaloby — Nepripísateľnosť aktov Komisii )

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/27

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. decembra 2008 – Taliansko/EHSV a Komisia
   (Vec T-117/08) (1)

   („Prekážka konania - Námietka neprípustnosti - Čiastočná neprípustnosť žaloby - Nepripísateľnosť aktov Komisii“)
   (2009/C 55/50)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: I. Bruni, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Žalovaní: Európsky hospodársky a sociálny výbor (EHSV) (v zastúpení: M. Bermejo Garde, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát) a Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: F. Díez Moreno, abogado del Estado)
   Predmet veci
   Zrušenie oznámenia o voľnom pracovnom mieste č. 73/07, ktoré sa týka miesta generálneho tajomníka (platová trieda A*16) EHSV uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie z 28. decembra 2007 (Ú. v. EÚ C 316 A, s. 1), ako aj opravy tohto oznámenia uverejnenej v Úradnom vestníku Európskej únie z 30. januára 2008 (Ú. v. EÚ C 25 A, s. 21)
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná v časti, v ktorej smeruje proti Komisii.

               2.

               Talianska republika okrem toho, že znáša trovy konania, ktoré jej vznikli v rámci konania o tejto žalobe, v časti, v ktorej smeruje proti Komisii, je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 116, 9.5.2008.


title: Vec C-145/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Amsterdam (Holandsko) 14. marca 2016 – Aramex Nederland BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane

text:
               6.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Amsterdam (Holandsko) 14. marca 2016 – Aramex Nederland BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane
   (Vec C-145/16)
   (2016/C 200/12)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Gerechtshof Amsterdam

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Aramex Nederland BV

      Odporca: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane

      Prejudiciálna otázka

   Je vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 301/2012 z 2. apríla 2012 o zatriedení určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry (1) platné?

      (1)  Ú. v. EÚ L 99, 2012, s. 19.


title: Vec C-376/09: Žaloba podaná 22. septembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Maltská republika

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/51

         Žaloba podaná 22. septembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Maltská republika
   (Vec C-376/09)
   2009/C 267/85
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Alcover San Pedro, E. Depasquale, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Maltská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Maltská republika si tým, že nevyradila na lodiach z prevádzky systémy požiarnej ochrany a hasiace prístroje obsahujúce halóny, ktoré nie sú nevyhnutné, a nenahradila tieto halóny, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 4 bodu v) a článku 16 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2037/2000 (1) z 29. júna 2000 o látkach, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu,

               —

               zaviazať Maltskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Z ustanovení článku 4 ods. 4 bodu v) a článku 16 nariadenia v spojení s ustanoveniami článku 2 aktu o pristúpení vyplýva, že Maltská republika bola povinná vyradiť z prevádzky systémy požiarnej ochrany a hasiace prístroje obsahujúce halóny do 1. mája 2004, okrem tých, ktoré sú nevyhnutné a uvedené v prílohe VII nariadenia a nahradiť tieto halóny primeranými technológiami.
   Keďže Komisia nemá žiadne informácie o tom, že by Maltská republika vyradila z prevádzky systémy požiarnej ochrany a hasiace prístroje obsahujúce halóny, ktoré nie sú nevyhnutné, na lodiach uvedených vo formulári priloženom k jej listu zaslanom ako odpoveď na výzvu Komisie, a nahradila tieto halóny, Komisia dospela k záveru, že Maltská republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 4 bodu v) a článku 16 nariadenia.

      (1)  Ú. v. ES L 244, s. 1; Mim. vyd. 15/005, s. 190.


title: Vec C-260/09 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  10. februára 2011 — Activision Blizzard Germany GmbH (predtým CD-Contact Data GmbH)/Európska komisia (Odvolanie — Článok 81 ES a článok 53 Dohody EHP — Trh s hernými konzolami a hernými kazetami značky Nintendo — Obmedzenie súbežných vývozov na trhu — Dohoda medzi výrobcom a výhradným distribútorom — Dohoda o distribúcii dovoľujúca pasívny predaj — Preukázanie zhody vôle s obmedzením tohto predaja bez priameho listinného dôkazu — Miera dokazovania požadovaná na preukázanie existencie vertikálnej dohody)

text:
               2.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/4

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 10. februára 2011 — Activision Blizzard Germany GmbH (predtým CD-Contact Data GmbH)/Európska komisia
   (Vec C-260/09 P) (1)

   (Odvolanie - Článok 81 ES a článok 53 Dohody EHP - Trh s hernými konzolami a hernými kazetami značky Nintendo - Obmedzenie súbežných vývozov na trhu - Dohoda medzi výrobcom a výhradným distribútorom - Dohoda o distribúcii dovoľujúca pasívny predaj - Preukázanie zhody vôle s obmedzením tohto predaja bez priameho listinného dôkazu - Miera dokazovania požadovaná na preukázanie existencie vertikálnej dohody)
   2011/C 103/05
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Activision Blizzard Germany GmbH (predtým CD-Contact Data GmbH) (v zastúpení: J. K. de Pree a E. N. M. Raedts, advocaten)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: S. Noë a F. Ronkes Agerbeek, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (ôsma komora) z 30. apríla 2009, CD-Contact Data GmbH/Komisia Európskych spoločenstiev (T-18/03), ktorým Súd prvého stupňa znížil pokutu uloženú žalobkyni a v zostávajúcej časti zamietol žalobu o neplatnosť rozhodnutia Komisie 2003/675/ES z 30. októbra 2002 o konaní podľa článku 81 Zmluvy ES (COMP/35.587 PO Video Games, COMP/35.706 PO Nintendo Distribution a COMP/36.321 Omega — Nintendo), ktoré sa týka všetkých dohôd a zosúladených postupov na trhu s hernými konzolami Nintendo a hernými kazetami určenými pre konzoly Nintendo, ktorých cieľom je obmedziť súbežné vývozy týchto konzol a kaziet

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Activision Blizzard Germany GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 220, 12.9.2009.


title: Vec C-376/11: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  19. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles — Belgicko) — Pie Optiek/Bureau Gevers, European Registry for Internet Domains [Internet — Doména najvyššej úrovne.eu — Nariadenie (ES) č. 874/2004 — Názvy domény — Fázovaná registrácia — Článok 12 ods. 2 — Pojem „nadobúdatelia licencií prednostných práv“ — Osoba, ktorú majiteľ ochrannej známky oprávnil, aby vo vlastnom mene, ale na účet tohto majiteľa registrovala názov domény totožný alebo podobný s uvedenou ochrannou známkou — Chýbajúce oprávnenie na iné používanie označenia ako ochrannej známky]

text:
               29.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/15

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 19. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles — Belgicko) — Pie Optiek/Bureau Gevers, European Registry for Internet Domains
   (Vec C-376/11) (1)

   (Internet - Doména najvyššej úrovne.eu - Nariadenie (ES) č. 874/2004 - Názvy domény - Fázovaná registrácia - Článok 12 ods. 2 - Pojem „nadobúdatelia licencií prednostných práv“ - Osoba, ktorú majiteľ ochrannej známky oprávnil, aby vo vlastnom mene, ale na účet tohto majiteľa registrovala názov domény totožný alebo podobný s uvedenou ochrannou známkou - Chýbajúce oprávnenie na iné používanie označenia ako ochrannej známky)
   2012/C 295/24
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d’appel de Bruxelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Pie Optiek

      Žalovaní: Bureau Gevers, European Registry for Internet Domains

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Cour d’appel de Bruxelles — Výklad článku 12 ods. 2 a článku 21 ods. 1 písm. a) nariadenia Komisie (ES) č. 874/2004, ktorým sa stanovujú pravidlá verejnej politiky týkajúce sa implementácie a funkcií domény najvyššej úrovne.eu a zásady, ktorými sa riadi registrácia (Ú. v. EÚ L 162, s. 40; Mim. vyd. 13/034, s. 825) — Výklad článku 4 ods. 2 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 733/2002 z 22. apríla 2002 o zavedení domény najvyššej úrovne.eu (Ú. v. ES L 113, s. 1; Mim. vyd. 13/029, s. 394) — Špekulatívne registrácie a zneužitia registrácie — Pojem „nadobúdatelia licencií prednostných práv“ — Osoba, ktorú majiteľ ochrannej známky oprávnil, aby vo vlastnom mene, ale na účet tohto majiteľa, registrovala názov domény totožný alebo podobný s uvedenou ochrannou známkou, avšak bez oprávnenia na iné používania označenia ako ochrannej známky — Názov domény registrovaný bez „práva alebo legitímneho záujmu“

      Výrok rozsudku

   Článok 12 ods. 2 tretí pododsek nariadenia Komisie (ES) č. 874/2004 z 28. apríla 2004, ktorým sa stanovujú pravidlá verejnej politiky týkajúce sa implementácie a funkcií domény najvyššej úrovne.eu a zásady, ktorými sa riadi registrácia, sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade, ak je dotknutým prednostným právom právo z ochrannej známky, pojem „nadobúdateľ licencie prednostných práv“ nezahŕňa osobu, ktorú majiteľ dotknutej ochrannej známky oprávnil iba na to, aby vo vlastnom mene, ale na účet tohto majiteľa ochrannej známky zaregistrovala názov domény totožný alebo podobný s uvedenou ochrannou známkou, bez toho, aby bola táto osoba oprávnená ochrannú známku obchodne používať v súlade s jej vlastnými funkciami.

      (1)  Ú. v. EÚ C 298, 8.10.2011.


title: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 10. marca 2005 vo veci C-469/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Tribunale di Bologna): Filomeno Mario Miraglia (Článok 54 dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda — Zákaz dvojitého trestu — Pôsobnosť — Rozhodnutie justičných orgánom členského štátu o zastavení trestného stíhania osoby výlučne z dôvodu začatia podobného konania v inom členskom štáte)

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/10

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   z 10. marca 2005
   vo veci C-469/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Tribunale di Bologna): Filomeno Mario Miraglia (1)

   (Článok 54 dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda - Zákaz dvojitého trestu - Pôsobnosť - Rozhodnutie justičných orgánom členského štátu o zastavení trestného stíhania osoby výlučne z dôvodu začatia podobného konania v inom členskom štáte)
   (2005/C 132/19)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci C-469/03, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 35 EÚ podaný rozhodnutím Tribunale di Bologna (Taliansko) z 22. septembra 2003 a doručený Súdnemu dvoru 10. novembra 2003, ktorý súvisí s konaním proti: Filomeno Mario Miraglia, Súdny dvor (piata komora), v zložení: predsedkyňa piatej komory R. Silva de Lapuerta, sudcovia R. Schintgen (spravodajca) a P. Kūris, generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: L. Hewlett, hlavná referentka, vyhlásil dňa 10. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Zákaz dvojitého trestu upravený v článku 54 dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda zo 14. júna 1985 uzatvorená medzi vládami štátov Hospodárskej únie Benelux, Spolkovej republiky Nemecko a Francúzskej republiky o postupnom zrušení kontrol na ich spoločných hraniciach, podpísaného 19. júna 1990 v Schengene, sa neuplatňuje na rozhodnutie justičných orgánov členského štátu, ktorým bolo zastavené trestné konanie potom, ako sa prokurátor rozhodol nepokračovať v trestnom stíhaní z jediného dôvodu začatia trestného stíhania v inom členskom štáte proti tomu istému obvinenému a za tie isté skutky, bez rozhodnutia o vine a treste.

      (1)  Ú. v. EÚ C 21, 24.1.2004


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 20. júna 2005 vo veci T-138/04, Cementir – Cementerie del Tirreno SpA proti Komisii Európskych spoločenstiev (Návrh na zrušenie listu Komisie určujúceho výšku úrokov z omeškania z pokuty uloženej žalobcovi — Pojem aktu potvrdzujúceho predchádzajúci akt — Prípustnosť)

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/21

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 20. júna 2005
   vo veci T-138/04, Cementir – Cementerie del Tirreno SpA proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Návrh na zrušenie listu Komisie určujúceho výšku úrokov z omeškania z pokuty uloženej žalobcovi - Pojem aktu potvrdzujúceho predchádzajúci akt - Prípustnosť)
   (2005/C 229/46)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci T-138/04, Cementir – Cementerie del Tirreno SpA, so sídlom v Ríme (Taliansko), v zastúpení: D. Fosselard a P. Fattori, advokáti, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: R. Lyal a V. di Bucci), ktorej predmetom je návrh na zrušenie listu Komisie z 28. januára 2004 určujúceho výšku úrokov z omeškania z pokuty dlhovanej žalobcom, Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: predseda komory J. Pirrung, sudcovia N. J. Forwood a S. Papasavvas, tajomník: H. Jung, vydal 20. júna 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 30.4.2004.


title: Vec T-267/07: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júna 2013 — Taliansko/Komisia [ „EPUZF — Záručná sekcia — Zúčtovanie výdavkov — Výdavky vylúčené z financovania — Neprimerané meškanie Komisie pri posúdení oznámení zaslaných podľa článku 5 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 595/91 — Článok 32 ods. 5 nariadenia (ES) č. 1290/2005 — Povinnosť odôvodnenia — Primeraná lehota“ ]

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/60

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júna 2013 — Taliansko/Komisia
   (Vec T-267/07) (1)

   (EPUZF - Záručná sekcia - Zúčtovanie výdavkov - Výdavky vylúčené z financovania - Neprimerané meškanie Komisie pri posúdení oznámení zaslaných podľa článku 5 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 595/91 - Článok 32 ods. 5 nariadenia (ES) č. 1290/2005 - Povinnosť odôvodnenia - Primeraná lehota)
   2013/C 225/133
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Aiello a S. Fiorentino, avvocati dello Stato)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Cattabriga a F. Erlbacher, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2007/327/ES z 27. apríla 2007 o vyrovnaní účtov platobných agentúr členských štátov, ktoré sa týkajú výdavkov financovaných Záručnou sekciou Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) za rozpočtový rok 2006 (Ú. v. EÚ L 122, s. 51)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie 2007/327/ES z 27. apríla 2007 o vyrovnaní účtov platobných agentúr členských štátov, ktoré sa týkajú výdavkov financovaných Záručnou sekciou Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) za rozpočtový rok 2006, sa zrušuje v rozsahu, v akom ukladá Talianskej republike znášať 50 % finančných dôsledkov vyplývajúcich z nevymoženia súm v súvislosti s týmito prípadmi nezrovnalostí: Coprap (IT/1987/001), Tabacchi Levante (IT/1987/002), Casearia Sarda (IT/1991/001), Beca (IT/1994/009), Soc.Coop.Super (IT/1995/003/A), Vinicola Magna (IT/1995/005/A), Eurotrade (IT/1995/015/A), COASO — Italiana Tabacchi (IT/1995/016/A), Ionia (IT/1995/017/A), Beca (IT/1995/018), Addeo Fruit (IT/1995/021), Quaranta (IT/1996/003), D’Apolito (IT/1996/007), Sibillo (IT/1996/016), Agrocom (IT/1996/019), Procaccini (IT/1996/020), Addeo Fruit (IT/1996/023), Mediterrane Vini (IT/1996/001), Oleificio Centro Italia (IT/1996/029), Procaccini (IT/1997/002), Soc.Coop.Super (IT/1997/006/A), Savict (IT/1997/01), Agricola S. Giuseppe (IT/1997/012), Terra D’Oro (IT/1997/017/A), Toscana Tabacchi (IT/1997/018).

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Talianska republika znáša štyri pätiny vlastných trov konania a je povinná nahradiť štyri pätiny trov konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

               4.

               Komisia znáša jednu pätinu vlastných trov konania a je povinná nahradiť jednu pätinu trov konania, ktoré vznikli Talianskej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 22.9.2007.


title: Vec C-565/12: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  27. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance d’Orléans – Francúzsko) – LCL Le Crédit Lyonnais, SA/Fesih Kalhan (Ochrana spotrebiteľa — Zmluvy o spotrebiteľskom úvere — Smernica 2008/48/ES — Články 8 a 23 — Povinnosť veriteľa overiť úverovú bonitu dlžníka pred uzavretím zmluvy — Vnútroštátne ustanovenie, ktoré ukladá povinnosť nahliadnuť do databázy — Zánik nároku na zmluvné úroky v prípade porušenia takej povinnosti — Účinná, primeraná a odrádzajúca sankcia)

text:
               19.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/4

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance d’Orléans – Francúzsko) – LCL Le Crédit Lyonnais, SA/Fesih Kalhan
   (Vec C-565/12) (1)

   ((Ochrana spotrebiteľa - Zmluvy o spotrebiteľskom úvere - Smernica 2008/48/ES - Články 8 a 23 - Povinnosť veriteľa overiť úverovú bonitu dlžníka pred uzavretím zmluvy - Vnútroštátne ustanovenie, ktoré ukladá povinnosť nahliadnuť do databázy - Zánik nároku na zmluvné úroky v prípade porušenia takej povinnosti - Účinná, primeraná a odrádzajúca sankcia))
   2014/C 151/04
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal d’instance d’Orléans

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: LCL Le Crédit Lyonnais, SA

      Žalovaný: Fesih Kalhan

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunal d’instance d’Orléans – Výklad článku 23 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS (Ú. v. EÚ L 133, s. 66) so zreteľom na smernicu Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288) – Povinnosť úverovej inštitúcie overiť úverovú bonitu dlžníka – Požiadavka účinných, primeraných a odrádzajúcich sankcií v prípade nesplnenia tejto povinností veriteľom – Zánik práva na zmluvné úroky – Prípustnosť zachovania vymáhateľných zákonných úrokov v prospech veriteľa vo zvýšenej zákonnej sadzbe

      Výrok rozsudku

   Článok 23 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS sa má vykladať v tom zmysle, že bráni uplatňovaniu vnútroštátneho režimu sankcií, podľa ktorého v prípade, keď veriteľ poruší svoju povinnosť posúdiť pred uzavretím zmluvy úverovú bonitu dlžníka nahliadnutím do príslušnej databázy, veriteľovi zaniká jeho nárok na zmluvné úroky, ale priamo zo zákona mu prináležia úroky v zákonnej sadzbe, splatné od vyhlásenia súdneho rozhodnutia ukladajúceho tomuto dlžníkovi povinnosť zaplatiť zostávajúce dlžné sumy, ktoré sa okrem toho zvyšujú o päť percentuálnych bodov, ak po uplynutí lehoty dvoch mesiacov od tohto vyhlásenia dlžník neuhradil svoj dlh, pokiaľ vnútroštátny súd konštatuje, že v prípade, o aký ide vo veci samej, ktorý zahŕňa okamžitú splatnosť zostávajúcej istiny pôžičky z dôvodu omeškania dlžníka s platením, nie sú sumy, ktorých sa veriteľ môže účinne domáhať v dôsledku uplatnenia sankcie zániku nároku na úroky, výrazne nižšie než sumy, ktoré by mu mohli prináležať, ak by dodržal svoju povinnosť overiť úverovú bonitu dlžníka.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 9.2.2013.


title: Vec F-33/12: Žaloba podaná 9. marca 2012 — ZZ/ERCEA

text:
               23.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/23

         Žaloba podaná 9. marca 2012 — ZZ/ERCEA
   (Vec F-33/12)
   2012/C 184/49
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: M. Velardo)

      Žalovaná: Výkonná agentúra Európskej rady pre výskum (ERCEA)

      Predmet a opis sporu

   Čiastočné zrušenie zmluvy žalobcu uzatvorenej s ERCEA v časti, kde je zaradená do triedy AD10

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie ERCEA a rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti žalobcu v časti, v ktorej zaradila žalobcu do platovej triedy 10,

               —

               zaviazať ERCEA na náhradu majetkovej škody, ktorá vznikla žalobcovi, vypočítanej na základe rozdielu miezd medzi AC3a a AC3b funkčnej skupiny III po celú dobu trvania jeho zmluvy u ERCEA a na náhradu nemajetkovej ujmy, ktorá žalovanému vznikla, ako aj na kompenzačné úroky a úroky z omeškania vo výške 6,75 % za utrpenú nemajetkovú a majetkovú ujmu,

               —

               zaviazať Výkonnú agentúru Európskej rady pre výskum (ERCEA) na náhradu trov konania.


title: Vec T-191/13: Žaloba podaná 5. apríla 2013 — Španielsko/Komisia

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/29

         Žaloba podaná 5. apríla 2013 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-191/13)
   2013/C 147/53
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: S. Centeno Huerta, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil oznámenie o verejnom výberovom konaní EPSO/AD/248/13 — Administrátori (AD 6) v odbore správy budov a

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvedené vo veci T-148/13, Španielske kráľovstvo/Komisia.


title: Vec C-120/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 5. marca 2010 — European Air Transport SA/Collège d’Environnement de la Région de Bruxelles-Capitale, Région de Bruxelles-Capitale

text:
               5.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 5. marca 2010 — European Air Transport SA/Collège d’Environnement de la Région de Bruxelles-Capitale, Région de Bruxelles-Capitale
   (Vec C-120/10)
   2010/C 148/20
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: European Air Transport SA

      Žalovaní: Collège d’Environnement de la Région de Bruxelles-Capitale, Région de Bruxelles-Capitale

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je potrebné pojem „prevádzkové obmedzenia“ uvedený v článku 2 písm. e) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/30/ES z 26. marca 2002 o pravidlách a postupoch zavedenia prevádzkových obmedzení podmienených hlukom na letiskách Spoločenstva (1) vykladať tak, že zahŕňajú pravidlá stanovujúce horné hranice hladiny hluku merané na zemskom povrchu, ktoré je potrebné dodržiavať pri prelete území nachádzajúcich sa v blízkosti letiska, pri prekročení ktorých môže byť pôvodcovi tohto prekročenia uložená sankcia, berúc do úvahy, že lietadlá sú povinné sledovať letové dráhy a dodržiavať postupy pristávania a vzlietania stanovené inými správnymi orgánmi nezohľadňujúcimi dodržiavanie týchto horných hraníc hluku?

               2.

               Je potrebné článok 2 písm. e) a článok 4 ods. 4 tej istej smernice vykladať v tom zmysle, že každé „prevádzkové obmedzeni[e]“ musí byť „založené na výkone“ alebo tieto ustanovenia umožňujú, aby iné ustanovenia týkajúce sa ochrany životného prostredia obmedzili prístup na letisko v závislosti od hladiny hluku meranej na zemskom povrchu, ktorú je potrebné dodržiavať pri prelete území umiestnených v blízkosti letiska, pri prekročení ktorej môže byť pôvodcovi tohto prekročenia uložená sankcia?

               3.

               Je potrebné vykladať článok 4 ods. 4 tej istej smernice tak, že zakazuje, aby popri prevádzkových obmedzeniach založených na výkone, ktoré vychádzajú z hluku emitovaného lietadlom pravidlá týkajúce sa ochrany životného prostredia stanovili horné hranice hladiny hluku meraného na zemskom povrchu, ktoré je potrebné dodržiavať pri prelete území umiestnených v blízkosti letiska?

               4.

               Je potrebné článok 6 ods. 2 tej istej smernice vykladať tak, že zakazuje stanovenie horných hraníc úrovne hluku meraného na zemskom povrchu, ktoré je potrebné dodržiavať pri prelete území nachádzajúcich sa v blízkosti letiska, pri prekročení ktorých môže byť pôvodcovi tohto prekročenia uložená sankcia, teda pravidiel, ktoré by mohli porušiť lietadlá spĺňajúce normy zväzku 1, časti II, kapitoly 4, prílohy 16 Dohovoru o medzinárodnom civilnom letectve?

      (1)  Ú. v. ES L 85, s. 40; Mim. vyd. 07/006, s. 96.


title: Vec F-129/15: Žaloba podaná 30. septembra 2015 – ZZ/Komisia

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/44

         Žaloba podaná 30. septembra 2015 – ZZ/Komisia
   (Vec F-129/15)
   (2015/C 414/56)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: H. Jeannin, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o tom, že na účely výpočtu výšky starobného dôchodku žalobcu sa nezohľadní počet odpracovaných rokov v dĺžke 26 dní, ktoré boli uznané v nadväznosti na prevod nárokov na dôchodok nadobudnutých v rámci vnútroštátneho systému do dôchodkového systému Európskej únie, ako aj návrh na náhradu údajne spôsobenej nemajetkovej ujmy žalobcovi v symbolickej výške jedno euro

      Návrhy žalobcu

               —

               Zrušiť rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti žalobcu, ako aj implicitné rozhodnutie, ktorým je rozhodnutie zo 6. februára 2015 o priznaní a vyplácaní nárokov žalobcu na dôchodok, teda rozhodnutie o tom, že na účely výpočtu výšky uvedeného dôchodku sa nezohľadní obdobie 26 dní, ktoré bolo získané prostredníctvom prevodu nárokov na dôchodok vyplývajúcich z francúzskych dôchodkových systémov označených CNAVTS-ARRCO a MSA,

               —

               priznať žalobcovi náhradu nemajetkovej ujmy v symbolickej výške jedno euro,

               —

               uložiť Komisii povinnosť na nahradiť trovy konania vo výške 3  500 eur.


title: Vec C-462/13: Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) z  30. januára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Polymeles Protodikeio Athinon – Grécko) – Warner – Lambert Company LLC, Pfizer Ellas AE/Minerva Farmakeftiki AE (Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Otázky položené v rámci prejudiciálneho konania zhodné s otázkami, na ktoré už Súdny dvor odpovedal — Dohoda o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva (TRIPS) — Článok 27 — Patentovateľný predmet — Článok 70 — Ochrana existujúcich predmetov)

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/20

         Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) z 30. januára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Polymeles Protodikeio Athinon – Grécko) – Warner – Lambert Company LLC, Pfizer Ellas AE/Minerva Farmakeftiki AE
   (Vec C-462/13) (1)

   ((Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Otázky položené v rámci prejudiciálneho konania zhodné s otázkami, na ktoré už Súdny dvor odpovedal - Dohoda o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva (TRIPS) - Článok 27 - Patentovateľný predmet - Článok 70 - Ochrana existujúcich predmetov))
   2014/C 175/24
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Polymeles Protodikeio Athinon

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Warner – Lambert Company LLC, Pfizer Ellas AE

      Žalovaná: Minerva Farmakeftiki AE

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Polymeles Protodikeio Athinon – Výklad článkov 27 a 70 Dohody o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva („TRIPS“), ktorá tvorí prílohu Dohody o zriadení „Svetovej obchodnej organizácie“ (Ú. v. ES L 336, s. 214; Mim. vyd. 11/021, s. 305) – Rozlíšenie medzi oblasťami, na ktoré sa vzťahuje právo Spoločenstva, a oblasťami, ktoré patria do pôsobnosti práva členských štátov – Oblasť patentov – Chemické a farmaceutické produkty

      Výrok

               1.

               Článok 27 Dohody o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva, ktorá tvorí prílohu 1 C Dohody o zriadení Svetovej obchodnej organizácie (WTO) podpísanej v Marakéši 15. apríla 1994 a schválenej rozhodnutím Rady 94/800/ES z 22. decembra 1994 týkajúcim sa uzavretia dohôd v mene Európskeho spoločenstva, pokiaľ ide o záležitosti v rámci jeho kompetencie, ku ktorým sa dospelo na Uruguajskom kole multilaterálnych rokovaní (1986 – 1994), patrí do oblasti spoločnej obchodnej politiky.

               2.

               Článok 27 Dohody o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva sa má vykladať v tom zmysle, že vynález farmaceutického výrobku, akým je účinná chemická zložka lieku, môže v prípade, že výnimka podľa odsekov 2 a 3 tohto článku sa neuplatní, byť predmetom patentu za podmienok stanovených v odseku 1 uvedeného článku.

               3.

               Patent, ktorý bol získaný v nadväznosti na prihlášku uvádzajúcu vynález výrobného postupu farmaceutického výrobku, ako aj tohto farmaceutického výrobku ako takého, ktorý ale bol udelený výlučne len na tento výrobný postup, sa nemá z dôvodu pravidiel uvádzaných v článkoch 27 a 70 Dohody o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva považovať od nadobudnutia platnosti tejto dohody za patent vzťahujúci sa na vynález uvedeného farmaceutického výrobku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 78, 15.3.2014.


title: Vec T-370/06: Rozsudok Všeobecného súdu z  27. septembra 2012 — Kuwait Petroleum a i./Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Holandský trh s bitúmenom určeným na výstavbu ciest — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Pokuty — Spolupráca počas správneho konania — Významná pridaná hodnota — Rovnosť zaobchádzania — Právo na obhajobu“ )

text:
               17.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2012 — Kuwait Petroleum a i./Komisia
   (Vec T-370/06) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Holandský trh s bitúmenom určeným na výstavbu ciest - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Pokuty - Spolupráca počas správneho konania - Významná pridaná hodnota - Rovnosť zaobchádzania - Právo na obhajobu)
   2012/C 355/38
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Kuwait Petroleum Corp. (Shuwaikh, Kuvajt), Kuwait Petroleum International Ltd (Woking, Spojené kráľovstvo) a Kuwait Petroleum (Nederland) BV (Rotterdam, Holandsko) (v zastúpení: D. Hull, solicitor, a G. Berrisch, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci L. Gyselen, advokát)

      Predmet veci

   V prvom rade návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 4090 v konečnom znení z 13. septembra 2006 o konaní podľa článku 81 [ES] [Vec COMP/F/38.456 — Bitúmen (Holandsko)] a subsidiárne návrh na zníženie pokuty uloženej žalobkyniam uvedeným rozhodnutím

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Kuwait Petroleum Corp., Kuwait Petroleum International Ltd a Kuwait Petroleum (Nederland) BV sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 20, 27.1.2007.


title: Vec T-212/07 REV: Uznesenie Všeobecného súdu z  24. októbra 2012 — Harman International Industries/ÚHVT — Becker (Barbara Becker) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietka — Späťvzatie námietky — Zastavenie konania“ )

text:
               22.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/21

         Uznesenie Všeobecného súdu z 24. októbra 2012 — Harman International Industries/ÚHVT — Becker (Barbara Becker)
   (Vec T-212/07 REV) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietka - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania)
   2012/C 399/38
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Harman International Industries, Inc. (Northridge, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Vanhegan, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Barbara Becker (Miami, Florida, Spojené štáty) (v zastúpení: P. Baronikians, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. marca 2007 (vec R 502/2006-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Harman International Industries, Inc. a Barbarou Beckerovou

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Žalobca a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom znášajú svoje vlastné trovy konania a každý z nich je povinný nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli žalovanému.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 4.8.2007.


title: Vec C-6/06 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  22. novembra 2007 – Cofradía de pescadores San Pedro de Bermeo a i./Rada Európskej únie, Komisia Európskych spoločenstiev, Francúzska republika (Odvolanie — Mimozmluvnú zodpovednosť Spoločenstva — Zásady relatívnej stability, právnej istoty a legitímnej dôvery — Prípustnosť — Odvolanie čiastočne nedôvodné a čiastočne neprípustné — Vzájomné odvolanie — Návrh na čiastočné zrušenie rozsudku Súdu prvého stupňa v časti, v ktorej sa rozhodlo, že nie je nevyhnutné rozhodnúť o námietke neprípustnosti vznesenej voči žalobe, ktorú súd zamietol ako nedôvodnú — Nedostatok záujmu na konaní — Právna sila rozhodnutej veci)

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 22. novembra 2007 – Cofradía de pescadores „San Pedro“ de Bermeo a i./Rada Európskej únie, Komisia Európskych spoločenstiev, Francúzska republika
   (Vec C-6/06 P) (1)

   (Odvolanie - Mimozmluvnú zodpovednosť Spoločenstva - Zásady relatívnej stability, právnej istoty a legitímnej dôvery - Prípustnosť - Odvolanie čiastočne nedôvodné a čiastočne neprípustné - Vzájomné odvolanie - Návrh na čiastočné zrušenie rozsudku Súdu prvého stupňa v časti, v ktorej sa rozhodlo, že nie je nevyhnutné rozhodnúť o námietke neprípustnosti vznesenej voči žalobe, ktorú súd zamietol ako nedôvodnú - Nedostatok záujmu na konaní - Právna sila rozhodnutej veci)
   (2008/C 64/05)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Odvolatelia: Cofradía de pescadores „San Pedro“ de Bermeo a i. (v zastúpení: M. Troncoso Ferrer, abogado)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: F. Florindo Gijón a M. Balta, splnomocnení zástupcovia), Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Jimeno Fernándéz, splnomocnený zástupca), Francúzska republika
   Predmet veci
   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 19. októbra 2005, Cofradía de pescadores „San Pedro“ de Bermeo a i./Rada (T-415/03), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu o náhradu škody, ktorou sa žalobcovia domáhajú náhrady škody, ktorú Rada údajne spôsobila tým, že povolila prevod časti kvóty na ančovičky z Portugalskej republiky na Francúzsku republiku
   Výrok rozsudku

               1.

               Hlavné odvolanie, ktoré podali Cofradía de pescadores „San Pedro“ de Bermeo a iní žalobcovia, ktorých mená sú uvedené v prílohe rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 19. októbra 2005, Cofradía de pescadores „San Pedro“ de Bermeo a i./Rada (T-415/03), sa zamieta.

               2.

               Incidenčné odvolanie, ktoré podala Rada Európskej únie, sa zamieta.

               3.

               Cofradía de pescadores „San Pedro“ de Bermeo a iní žalobcovia, ktorých mená sú uvedené v prílohe rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 19. októbra 2005, Cofradía de pescadores „San Pedro“ de Bermeo a i./Rada (T-415/03), a Rada Európskej únie znášajú svoje vlastné trovy konania.

               4.

               Komisia Európskych spoločenstiev znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 60, 11.3.2006.


title: Vec T-45/08: Žaloba podaná 29. januára 2008 – Transportes Evaristo Molina/Komisia

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/36

         Žaloba podaná 29. januára 2008 – Transportes Evaristo Molina/Komisia
   (Vec T-45/08)
   (2008/C 92/73)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Transportes Evaristo Molina, S.A. (Santa María del Águila, Španielsko) (v zastúpení: A. Hernández Pardo, L. Ruiz Ezquerra a M. C. Flores Hernández, abogados)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 12. apríla 2006 týkajúce sa konania podľa článku 81 Zmluvy ES, vec COMP/B-1/38 348 Repsol CPP, a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Táto žaloba smeruje proti rozhodnutiu Komisie z 12. apríla 2006, v ktorom žalovaná inštitúcia prijala záväzky navrhnuté zo strany REPSOL CPP v súlade s článkom 9 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1/2003 (1).
   Uvedené rozhodnutie spadá do rámca konania začatého na základe žiadosti REPSOL CPP o negatívny atest, prípadne o individuálnu výnimku vo vzťahu k dohodám a/alebo typovým zmluvám, prostredníctvom ktorých táto spoločnosť realizovala svoje aktivity v oblasti distribúcie pohonných látok pre automobily cez čerpacie stanice v Španielsku.
   V návrhu záväzkov akceptovaných Komisiou sa REPSOL CPP zaviazal okrem iného zvyšovať ročne počet čerpacích staníc, ktoré môžu meniť dodávateľa, pričom na tieto účely sa zaväzoval ponúknuť holým vlastníkom/prevádzkovateľom čerpacích staníc možnosť odkúpiť vecné právo užívacie alebo k pozemku, hoci v tejto súvislosti ukladal sériu podmienok, ktoré musel prevádzkovateľ splniť.
   Žalobca, majiteľ a súčasne prevádzkovateľ čerpacej stanice, ktorý s REPSOL CPP uzavrel zmluvu o dodávkach, tvrdí, že od 19. novembra 2007, t. j. odo dňa, keď mu tretí overovateľ oznámil, že je zahrnutý v prílohe I záväzkov REPSOL CPP, sa ho napadnuté rozhodnutie priamo a individuálne dotýka.
   Na podporu svojich návrhov žalobca Komisii predovšetkým vytýka porušenie článku 9 nariadenia č. 1/2003. Najmä tvrdí, že Komisia napriek tomu, že pozná správny výklad právnej úpravy na ochranu hospodárskej súťaže, pokiaľ ide o časové obmedzenia, prijala záväzky ponúknuté REPSOL CPP a išla nad rámec predmetu úpravy článku 9 nariadenia č. 1/2003 a nerešpektovala ho. Okrem toho žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 9 nariadenia č. 1/2003 a zásadu proporcionality, keďže záväzky prijaté Komisiou neboli natoľko účinné, aby mohli byť adekvátnou odpoveďou na znepokojenie, ktoré sama vyjadrila.
   Žalobca ďalej uvádza porušenie zásady, podľa ktorej nikomu nemôže vyplynúť výhoda z vlastného protiprávneho konania a nikto sa nemôže bezdôvodne obohatiť.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec C-249/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  5. mája 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tartu Ringkonnakohus — Estónska republika) — Novo Nordisk AS/Ravimiamet (Humánne lieky — Smernica 2001/83/ES — Reklama — Lekársky časopis — Informácie neuvedené v súhrne charakteristických vlastností výrobku)

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/2

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 5. mája 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tartu Ringkonnakohus — Estónska republika) — Novo Nordisk AS/Ravimiamet
   (Vec C-249/09) (1)

   (Humánne lieky - Smernica 2001/83/ES - Reklama - Lekársky časopis - Informácie neuvedené v súhrne charakteristických vlastností výrobku)
   2011/C 186/02
   Jazyk konania: estónčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tartu Ringkonnakohus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Novo Nordisk AS

      Žalovaný: Ravimiamet

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tartu Ringkonnakohus — Výklad článku 87 ods. 2 smernice 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69) — Reklamy na lieky uverejnené v medicínskom časopise, ktoré sú určené pre osoby oprávnené na predpisovanie liekov — Možnosť alebo nemožnosť zahrnúť do takých reklám informácie, ktoré sa neobmedzujú na informácie nachádzajúce sa v súhrne charakteristických vlastností výrobku

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 87 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/27/ES z 31. marca 2004, sa má vykladať v tom zmysle, že sa týka aj citácií pochádzajúcich z lekárskych časopisov či vedeckých diel, ktoré sa nachádzajú v reklame na liek určenej osobám oprávneným na predpisovanie alebo vydávanie liekov.

               2.

               Článok 87 ods. 2 smernice 2001/83, zmenenej a doplnenej smernicou 2004/27, sa má vykladať v tom zmysle, že zakazuje uverejnenie tvrdení, ktoré sú v rozpore so súhrnom charakteristických vlastností výrobku v reklame na liek určenej osobám oprávneným na jeho predpisovanie alebo vydávanie, ale nevyžaduje, aby sa všetky tvrdenia uvedené v tejto reklame nachádzali v uvedenom súhrne alebo ich bolo možné z neho vyvodiť. Takáto reklama môže zahŕňať tvrdenia doplňujúce informácie obsiahnuté v článku 11 uvedenej smernice pod podmienkou, že tieto tvrdenia:

                           —

                           potvrdzujú alebo spresňujú uvedené informácie — a sú s nimi zlučiteľné — bez toho, aby ich skresľovali, a

                           —

                           sú v súlade s požiadavkami uvedenými v článku 87 ods. 3 a článku 92 ods. 2 a 3 tejto smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 220, 12.9.2009.


title: Vec C-190/14: Žaloba podaná 16. apríla 2014 – Európska komisia/Dánske kráľovstvo

text:
               14.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/4

         Žaloba podaná 16. apríla 2014 – Európska komisia/Dánske kráľovstvo
   (Vec C-190/14)
   2014/C 223/05
   Jazyk konania: dánčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Manhaeve, U. Nielsen, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Dánske kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Dánske kráľovstvo tým, že nezverejnilo konečné plány vodohospodárskeho manažmentu povodia do 22. decembra 2009 a nezaslalo Komisii ich kópie do 22. marca 2010, a v každom prípade tým, že o nich neupovedomilo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo smernice 2000/60/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva (1),

               —

               zaviazať Dánske kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Dánsko opakovane uznalo – naposledy v odpovedi z 18. decembra 2013 na doplňujúce odôvodnené stanovisko Komisie – že žiadna zo štyroch dánskych oblastí povodí nie je v súčasnosti upravená v pláne vodohospodárskeho manažmentu povodia a že kópie konečných plánov vodohospodárskeho manažmentu povodia na šesťročné obdobie, ktoré sa končí 22. decembra 2015, neboli Komisii zaslané.
   Komisia sa domnieva, že Dánsko doposiaľ nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 13 ods. 1, 2 a 6 smernice. Z odpovede Dánska z 8. mája 2013 vyplýva, že možno očakávať, že porušovanie článku 13 smernice bude pokračovať do mája 2014 (približne 3,5 roka po stanovenej lehote). Komisia sa okrem toho domnieva, že Dánsko doposiaľ nesplnilo požiadavky stanovené v článku 15 ods. 1 smernice, podľa ktorého bol posledný deň lehoty pre upovedomenie Komisie stanovený na 22. marca 2010.

      (1)  Ú. v. ES L 327, s. 1; Mim. vyd. 15/005, s. 275.


title: Vec T-66/10: Žaloba podaná 15. februára 2010 — Zuckerfabrik Jülich/Komisia

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/51

         Žaloba podaná 15. februára 2010 — Zuckerfabrik Jülich/Komisia
   (Vec T-66/10)
   2010/C 113/82
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Zuckerfabrik Jülich AG (Jülich, Nemecko) (v zastúpení: H.-J. Prieß a B. Sachs, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť nariadenie Komisie (ES) č. 1193/2009 z 3. novembra 2009, ktorým sa opravujú nariadenia (ES) č. 1762/2003, (ES) č. 1775/2004, (ES) č. 1686/2005 a (ES) č. 164/2007 a ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodárske roky 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 a 2005/2006,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa ako prvý žalobný dôvod analogicky uvádza porušenie článku 233 ES (článok 266 ZFEÚ), pretože Komisia neprebrala rozsudok Súdneho dvora z 8. mája 2008, Zuckerfabrik Jülich a i. (C-5/06 a C-23/06 až C-36/06, Zb. s. I-3231). V tomto rozsudku Súdny dvor určil, akým spôsobom sa majú stanoviť parametre „exportovateľný zostatok“ a „celkové množstvo exportných záväzkov“ pri výpočte produkčných odvodov na hospodárske roky 2002/2003 až 2005/2006. Žalobkyňa zastáva názor, že Komisia zmenila v napadnutom nariadení aj tretí parameter „celkovú hodnotu náhrad“, aj keď tento výpočet nebol predmetom skúmania vo veci Zuckerfabrik Jülich.
   Žalobkyňa ako druhý žalobný dôvod uvádza, že Komisia porušila článok 15 ods. 1 písm. d) nariadenia (ES) č. 1260/2001 (1), ako aj zmysel a cieľ tohto nariadenia. V tejto súvislosti uvádza, že Komisia do celkovej hodnoty náhrad započítala aj vývozné náhrady, ktoré neboli využité a zaplatené. Ďalej paušalizovanie mesačných vývozov zapríčiňuje nepresnosti vo výpočte. V súvislosti s tým žalobkyňa uvádza, že Súdny dvor vo veci Zuckerfabrik Jülich zakázal stanovenie vyššej celkovej straty než sú výdavky spojené s náhradami.
   Po tretie došlo k porušeniu zákazu spätnej účinnosti, pretože Komisia napadnutým nariadením retroaktívne zmenila celkovú hodnotu náhrad.
   V rámci štvrtého žalobného dôvodu uvádza, že Komisia už nemala právomoc prijať nariadenie o stanovení výšky produkčných odvodov pre cukor na hospodárske roky 2002/2003 až 2005/2006 z 3. novembra 2009, pretože ako právny základ uvádzala nariadenie č. 1260/2001, ktoré v čase prijatia napadnutého nariadenia už stratilo platnosť, nijaký iný právny základ sekundárneho práva neexistoval a podľa relevantných ustanovení Zmluvy ES bola príslušná Rada a nie Komisia.
   V piatom žalobnom dôvode vytýka porušenie článku 37 ods. 2 ES, pretože na základe tohto ustanovenia by sa na prijatie nariadenia muselo uplatniť iné konanie.
   Napokon uvádza porušenie povinnosti odôvodnenia podľa článku 253 ES (teraz článok 296 ods. 2 ZFEÚ), pretože Komisia odôvodňuje napadnuté nariadenie tým, že vykonáva rozsudok vydaný vo veci Zuckerfabrik Jülich, ale podľa názoru žalobkyne sa neriadi odporúčaniami uvedenými v tomto rozsudku.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1260/2001 z 19. júna 2001 o spoločnom organizovaní trhu v sektore cukru (Ú. v. ES L 178, s. 1; Mim. vyd. 3/033, s. 17).


title: Vec F-118/07: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  10. apríla 2014 – Strack/Komisia

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/40

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 10. apríla 2014 – Strack/Komisia
   (Vec F-118/07) (1)

   2014/C 159/55
   Jazyk konania: nemčina
   Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 315, 22.12.2007, s. 49.


title: Vec T-358/14: Žaloba podaná 23. mája 2014 – Hoteles Catalonia/ÚHVT – Caixa d’Estalvis de Catalunya (HOTEL CATALONIA LA PEDRERA)

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/44

         Žaloba podaná 23. mája 2014 – Hoteles Catalonia/ÚHVT – Caixa d’Estalvis de Catalunya (HOTEL CATALONIA LA PEDRERA)
   (Vec T-358/14)
   2014/C 253/58
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hoteles Catalonia, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: J. Grau Mora, A. Torrente Tomás a Y. Sastre Canet, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Caixa d’Estalvis de Catalunya (Barcelona, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 27. februára 2014 vo veci R 1227/2013-1, ktorým bola zamietnutá prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 0 1 63  814„HOTEL CATALONIA LA PEDRERA“ spoločnosti HOTEL CATALONIA S.A., ktorá má byť ÚHVT následne zapísaná,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „HOTEL CATALONIA LA PEDRERA“ pre služby triedy 43 – Prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 0 1 63  814.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Caixa d’Estalvis de Catalunya.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovné ochranné známky Spoločenstva a národné ochranné známky „LA PEDRERA“ pre služby triedy 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec F-12/11: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  28. septembra 2011 — Hecq/Komisia (Verejná služba — Choroba z povolania — Odchod do invalidného dôchodku — Žiadosť o opätovný výkon práce — Návrh na náhradu škody)

text:
               10.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 362/25

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 28. septembra 2011 — Hecq/Komisia
   (Vec F-12/11) (1)

   (Verejná služba - Choroba z povolania - Odchod do invalidného dôchodku - Žiadosť o opätovný výkon práce - Návrh na náhradu škody)
   2011/C 362/43
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: André Hecq (Chaumont-Gistoux, Belgicko) (v zastúpení: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba smerujúca k zrušeniu implicitného rozhodnutia o zamietnutí žiadosti žalobcu o opätovný výkon pracovných činností a úplné vyplatenie jeho platu úradníka vypočítaného od 1. augusta 2003, ako aj náhradu škody a úrokov, všetko zvýšené o úroky z omeškania vo výške 7 % ročne od 1. augusta 2003

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               A. Hecq znáša všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 9.4.2011, s. 22.


title: Vec T-243/14: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. októbra 2015 – The Smiley Company/ÚHVT (Silueta tváre) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva — Silueta tváre — Absolútny dôvod zamietnutia — Rozlišovacia spôsobilosť — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/49

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. októbra 2015 – The Smiley Company/ÚHVT (Silueta tváre)
   (Vec T-243/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva - Silueta tváre - Absolútny dôvod zamietnutia - Rozlišovacia spôsobilosť - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 398/62)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Smiley Company SPRL (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: A. Freitag a C. Albrecht, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos a A. Folliard-Monguiral, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 16. januára 2014 (vec R 837/2013-1) týkajúcemu sa prihlášky trojrozmerného označenia, ktoré tvorí silueta tváre, ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 16. januára 2014 (vec R 837/2013-1) sa zrušuje, pokiaľ ide o zamietnutie zápisu prihlasovanej ochrannej známky pre „konzervované, mrazené, sušené a varené ovocie a zeleninu; mliečne výrobky“.

               2.

               Žaloba sa vo zvyšnej časti zamieta.

               3.

               Účastníci konania znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 25.8.2014.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. júla 2005 vo veci C-434/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Hoge Raad der Nederlanden): P. Charles, T. S. Charles-Tijmens proti Staatssecretaris van Financiën (Šiesta smernica DPH — Odpočet dane zaplatenej na vstupe — Nehnuteľný majetok používaný čiastočne na podnikateľské účely a čiastočne pre osobné použitie)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/13

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   zo 14. júla 2005
   vo veci C-434/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Hoge Raad der Nederlanden): P. Charles, T. S. Charles-Tijmens proti Staatssecretaris van Financiën (1)

   (Šiesta smernica DPH - Odpočet dane zaplatenej na vstupe - Nehnuteľný majetok používaný čiastočne na podnikateľské účely a čiastočne pre osobné použitie)
   (2005/C 217/24)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci C-434/03, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) z 10. októbra 2003 a doručený Súdnemu dvoru 13. októbra 2003, ktorý súvisí s konaním: P. Charles, T. S. Charles-Tijmens proti Staatssecretaris van Financiën, Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts a A. Borg Barthet, sudcovia S. von Bahr (spravodajca), J. N. Cunha Rodrigues, J. Makarczyk, P. Kūris, E. Juhász a G. Arestis, generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: K. Sztranc, hlavná referentka, vyhlásil 14. júla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Článok 6 ods. 2 a článok 17 ods. 2 a 6 Šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 95/7/ES z 10. apríla 1995, musia byť vykladané v tom zmysle, že im odporuje vnútroštátna právna úprava, akou je predmetná právna úprava vo veci samej, prijatá pred nadobudnutím účinnosti tejto smernice, ktorá neumožňuje osobe podliehajúcej dani zahrnúť do majetku podniku všetok investičný majetok (tovar) používaný čiastočne na podnikateľské účely a čiastočne na iné ako podnikateľské účely a, prípadne, odpočítať si úplne a priamo splatnú DPH z nadobudnutia tohto tovaru.

      (1)  Ú. v. EÚ C 304, 13.12.2003