title: Vec T-286/09: Žaloba podaná 22. júla 2009 — Intel/Komisia

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/41

         Žaloba podaná 22. júla 2009 — Intel/Komisia
   (Vec T-286/09)
   2009/C 220/86
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Intel Corp. (Wilmington, Spojené štáty americké) (v zastúpení: N. Green, I. Forrester, QC, M. Hoskins, K. Bacon, S. Singla, barristers, A. Parr a R. MacKenzie, solicitors)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobcu

               —

               čiastočne alebo ako celok zrušiť rozhodnutie Komisie K (2009) 3726 v konečnom znení z 13. mája 2009 vo veci COMP/C-3/37.990 — Intel,

               —

               alternatívne zrušiť uloženú pokutu alebo podstatne znížiť jej výšku,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania Intelu.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca sa touto žalobou podľa článku 230 ES domáha zrušenia rozhodnutia Komisie K (2009) 3726 v konečnom znení z 13. mája 2009 vo veci COMP/C-3/37.990 — Intel, podľa ktorého sa žalobca dopustil jedného a pokračujúceho porušenia článku 82 ES a článku 54 Dohody o EHP trvajúceho od októbra 2002 do decembra 2007 tým, že uplatňoval stratégiu spočívajúcu vo vylúčení konkurentov z trhu centrálnych procesorov („CPU“) x86. Ďalej sa žalobca domáha zrušenia alebo zníženia uloženej pokuty.
   Žalobca na podporu svojich návrhov uvádza tieto žalobné dôvody.
   Po prvé tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že:

               a)

               rozhodla, že podmienené zľavy poskytnuté Intelom jeho zákazníkom boli zneužitím per se už na základe skutočnosti, že boli podmienené, a to bez toho, aby preukázala, že skutočne boli spôsobilé vylúčiť súťaž;

               b)

               vychádzala z toho, že ide o druh zneužitia na základe vylúčenia nazývaný „naked restrictions“, a nevykonala žiadnu analýzu vylúčenia súťaže (dokonca ani len schopnosti a pravdepodobnosti vylúčenia) v tejto súvislosti;

               c)

               neanalyzovala, či sa dohody Intelu a jeho zákazníkov o zľavách uplatňovali na území Európskeho spoločenstva a/alebo mali okamžité, podstatné, priame a predvídateľné účinky v rámci Európskeho spoločenstva.

         Po druhé žalobca tvrdí, že Komisia nedosiahla pri svojej analýze dôkazov požadovanú bežnú mieru preukázania. Komisii sa teda ani nepodarilo preukázať, že dohody Intelu o zľavách boli podmienené tým, že jeho zákazníci museli kúpiť všetky alebo skoro všetky svoje x86 CPU súčiastky od Intelu. Komisia navyše použila „as efficient competitor“ („AEC“) test na určenie toho, či zľavy poskytované Intelom boli spôsobilé obmedziť súťaž, pričom sa však dopustila mnohých nesprávnych posúdení pri analýze a posudzovaní dôkazov súvisiacich s uplatnením tohto testu. Komisia tiež nezohľadnila ďalšiu kategóriu dôkazov týkajúcich sa účinkov zliav poskytovaných Intelom. Osobitne Komisia:

               a)

               nezohľadnila dôkazy, ktoré preukazujú, že jeden z konkurentov Intelu počas obdobia vytýkaného porušenia podstatne zvýšil svoj podiel na trhu a svoju ziskovosť, pričom jeho neúspech v určitom trhovom segmente a/alebo s určitým pôvodným vybavením výrobcu („OEM“) bol výsledkom jeho vlastných nedostatkov;

               b)

               nepreukázala príčinnú súvislosť medzi tým, čo považuje za podmienené zľavy, a rozhodnutiami zákazníkov Intelu nenakupovať od dotknutého konkurenta;

               c)

               neanalyzovala dôkazy o vplyve zliav Intelu na spotrebiteľov.

         Po tretie žalobca uvádza, že Komisia nepreukázala, že uplatňoval dlhodobú stratégiu vylúčenia konkurentov. Takéto zistenie nie je podopreté dôkazmi a je nemožné ho vyvodiť z rozdrobených tvrdení Komisie (v súvislosti s oboma dotknutými výrobkami a dotknutým časovým obdobím) vo vzťahu k jednotlivým zákazníkom Intelu.
   Žalobca tiež uvádza, že predmetné rozhodnutie sa musí ako celok alebo čiastočne zrušiť na základe toho, že Komisia porušila podstatné formálne náležitosti v rámci správneho konania, čím boli vecne porušené práva Intelu na obhajobu. Komisia najmä:

               a)

               Intel ústne nevypočula v súvislosti s dodatočným oznámením o výhradách a v súvislosti s listom o zisteniach, hoci z nich vyplynuli úplne nové tvrdenia a odkazovali na nové dôkazy, ktoré sa vo veľkej miere uvádzajú v napadnutom rozhodnutí;

               b)

               nedoložila do spisu určité vnútorné dokumenty konkurenta, keď ju o to žalobca žiadal, a to bez ohľadu na to, že podľa názoru žalobcu tieto dokumenty:

                           i)

                           priamo súviseli s tvrdeniami Komisie proti Intelu;

                           ii)

                           potenciálne mohli zbaviť Intel viny a

                           iii)

                           boli Intelom presne označené;

               c)

               neurobila náležitú zápisnicu zo svojho stretnutia s kľúčovým svedkom od jedného zo zákazníkov Intelu, ktorý s veľkou pravdepodobnosťou mohol poskytnúť dôkazy zbavujúce Intel viny.

         Podľa článku 229 ES žalobca tiež namieta proti výške pokuty, ktorá mu bola uložená, a to najmä z troch dôvodov.
   Po prvé tvrdí, že pokuta 1 060 000 000 EUR (najvyššia pokuta, akú kedy Komisia uložila jednému podniku) je zjavne neprimeraná, keďže Komisia nepreukázala spôsobenie akejkoľvek škody spotrebiteľovi, ani vylúčenie konkurencie z trhu.
   Po druhé žalobca uvádza, že ani úmyselne, ani z nedbanlivosti neporušil článok 82 ES: Komisiou uskutočnená AEC analýza sa zakladá na informácii, ktorú žalobca nemohol mať v čase, keď poskytoval zľavy svojim zákazníkom.
   Po tretie žalobca namieta proti tomu, že Komisia pri stanovovaní pokuty nesprávne uplatnila svoje usmernenia k metóde stanovenia pokút z roku 2006 a zohľadnila irelevantné a neprimerané úvahy.


title: Vec T-600/13: AŽaloba podaná 15. novembra 2013 — Bimbo/ÚHVT (FIBRA PROTEÍNAS NUTRIENTES)

text:
               1.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/13

         AŽaloba podaná 15. novembra 2013 — Bimbo/ÚHVT (FIBRA PROTEÍNAS NUTRIENTES)
   (Vec T-600/13)
   2014/C 31/23
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bimbo, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: J. Carbonell Callicó, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie odvolacieho senátu z 11. septembra 2013 a v dôsledku toho udelil obrazovú ochrannú známku Spoločenstva č. 11 094 381 pre všetky výrobky prihlásené do triedy 30,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania v súlade s článkom 87 ods. 2 nariadenia č. 207/2009.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „FIBRA PROTEÍNAS NUTRIENTES“ pre výrobky zaradené do triedy 30 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 11 094 381.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009 a

               —

               porušenie článku 83 nariadenia č. 207/2009 v spojení so zásadou rovnosti zaobchádzania, ako aj článkov 6 a 14 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd.


title: Vec T-537/14: Žaloba podaná 11. júla 2014 – Laboratoire Nuxe/ÚHVT – NYX, Los Angeles (NYX)

text:
               22.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 329/22

         Žaloba podaná 11. júla 2014 – Laboratoire Nuxe/ÚHVT – NYX, Los Angeles (NYX)
   (Vec T-537/14)
   2014/C 329/30
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Laboratoire Nuxe (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: M. Antoine-Lalance, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: NYX, Los Angeles Inc. (Kalifornia, Spojené štáty)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 8. apríla 2014 vo veci R 1575/2013-5,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: NYX, Los Angeles Inc.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: medzinárodný zápis obrazovej ochrannej známky obsahujúcej slovný prvok „NYX“ zahŕňajúci Európsku úniu pre tovary triedy 3 – medzinárodný zápis zahŕňajúci Európsku úniu č. 1 1 0 52  316.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka „NUXE“ pre tovary a služby tried 3 a 44.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia a zamietnutie námietky.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods.1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-72/13: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z  20. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny – Poľsko) – Gmina Wrocław/Minister Finansów (DPH — Smernica 2006/112/ES — Prevod častí vlastného majetku obcou)

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/3

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 20. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny – Poľsko) – Gmina Wrocław/Minister Finansów
   (Vec C-72/13) (1)

   ((DPH - Smernica 2006/112/ES - Prevod častí vlastného majetku obcou))
   2014/C 184/04
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Gmina Wrocław

      Žalovaný: Minister Finansów

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Naczelny Sąd Administracyjny – Výklad smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) – Zdanenie transakcií obce – Predaj majetku nadobudnutého na základe zákona alebo dedením alebo darovaním – Vklad tohto majetku do obchodnej spoločnosti

      Výrok

   Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa musí vykladať v tom zmysle, že nebráni výberu dane z pridanej hodnoty z takých transakcií, ktoré zamýšľa uskutočniť gmina Wrocław (obec Wrocław), pokiaľ vnútroštátny súd konštatuje, že tieto transakcie predstavujú ekonomickú činnosť v zmysle článku 9 ods. 1 tejto smernice a obec pri ich uskutočňovaní nevystupuje ako orgán verejnej moci v zmysle článku 13 ods. 1 prvého pododseku tej istej smernice. Avšak je potrebné sa domnievať, že ak pri uskutočňovaní týchto transakcií vystupuje uvedená obec ako orgán verejnej moci, nebránia ustanovenia smernice 2006/112 ich zdaneniu, pokiaľ vnútroštátny súd konštatuje, že ich oslobodenie by mohlo viesť k závažnému narušeniu hospodárskej súťaže v zmysle článku 13 ods. 2 tejto smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 141, 18.5.2013.


title: vec T-87/09: Žaloba podaná 25. februára 2009 — Gråhundbus v/Jørgen Andersen/Komisia

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/38

         Žaloba podaná 25. februára 2009 — Gråhundbus v/Jørgen Andersen/Komisia
   (vec T-87/09)
   2009/C 113/77
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Gråhundbus v/Jørgen Andersen (Ballerup, Dánsko) (v zastúpení: M. Nissen, J. Rivas de Andrés a J. Gutiérrez Gisbert, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť konečné stanovisko Komisie týkajúce sa trati Kodaň — Ystad, obsiahnuté v bodoch 75, 76 a 145 rozhodnutia Komisie z 10. septembra 2008 vo veci štátnej pomoci C 41/08 (NN 35/08) — Danske Statsbaner,

               —

               subsidiárne zrušiť rozhodnutie Komisie z 10. septembra 2008 vo veci štátnej pomoci C 41/09 (NN 35/08) — Danske Statsbaner,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca sa domáha zrušenia rozhodnutia Komisie z 10. septembra 2008 o začatí konania podľa článku 88 ods. 2 ES vo veci štátnej pomoci, ktorú údajne poskytlo Dánsko spoločnosti Danske Statsbaner (ďalej len „DSB“) na železničnú osobnú dopravu medzi Kodaňou a Ystad prostredníctvom verejných zmlúv medzi dánskym ministerstvom dopravy a štátnym podnikom DSB [vec C 41/08 (NN 35/08) — Danske Statsbaner]. Účastníci boli vyzvaní na podanie svojich vyjadrení (1).
   Žalobca prevádzkuje autobusovú dopravu na trase Kodaň — Ystad.
   Žalobca uvádza na podporu svojej žaloby tri žalobné dôvody.
   Po prvé tvrdí, že Komisia právne pochybila, keď rozhodla, že dánska vláda sa nedopustila zjavného nesprávneho posúdenia, keď konštatovala, že zabezpečovanie dopravy na trati Kodaň — Ystad je verejnou službou alebo službou vo verejnom hospodárskom záujme.
   Po druhé žalobca uvádza, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keďže napriek informáciám, ktoré mala k dispozícii, nespochybnila kvalifikáciu prevádzkovania dopravy na trati Kodaň — Ystad ako verejného hospodárskeho záväzku, verejnej služby alebo služby vo verejnom záujme. Podľa názoru žalobcu, Komisia sa nemala stotožniť s tvrdeniami dánskej vlády bez ďalších diskusií alebo ďalšieho skúmania.
   Po tretie žalobca tvrdí, že Komisia nedostatočne odôvodnila svoje rozhodnutie, čím porušila článok 253 ES, keďže v odôvodnení rozhodnutia iba zopakovala tvrdenia dánskej vlády.

      (1)  Ú. v. EÚ C 309, s. 14.


title: Vec T-73/05: Žaloba podaná dňa 14. februára 2005: Alejandro Martín Magone proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/36

         Žaloba podaná dňa 14. februára 2005: Alejandro Martín Magone proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-73/05)
   (2005/C 106/73)
   Jazyk konania: francúzština
   Alejandro Martín Magone, bydliskom v Bruseli, v zastúpení: Eric Boigelot, advokát, podal 14. februára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil správu o služobnom postupe vydanú vo vzťahu k pracovným výkonom žalobcu na mieste 2.700 v Echo medzi 1. januárom 2003 a 31. decembrom 2003, vrátane odvolacích konaní a iných súvisiacich rozhodnutí,

               —

               zrušil rozhodnutie orgánu povereného menovaním z 28. októbra 2004, doručené 12. novembra 2004, týkajúce sa zamietnutia sťažnosti podanej podľa článku 90 ods. 2 Služobného poriadku dňa 26. júla 2004,

               —

               vyslovil, že žalobca je obeťou psychického a profesijného obťažovania,

               —

               priznal žalobcovi náhradu škody za spôsobenú materiálnu a psychickú ujmu ohodnotenú ex aequo et bono na 39 169,67 eur, s výhradou jej zvýšenia počas konania,

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza, v prvom rade, zjavnú chybu v posúdení, ako aj procesnú chybu a zneužitie právomoci, a to preto, že mu boli udeľované veľmi negatívne a škodlivé hodnotenia na základe skutočností, ktoré sa netýkali predmetného obdobia.
   Žalobca ďalej uvádza, že napadnutý akt nie je odôvodnený a že je už roky obeťou psychického obťažovania zo strany nadriadených. Podľa žalobcu sa to prejavilo v poznámkach obsiahnutých v spornej správe.
   Žalobca napokon uvádza, že jeho osobitná situácia, v ktorej je vystavený vážnym psychickým problémom, nebola vzatá do úvahy žalovanou pri zmene jeho pracovného zaradenia. Tým Komisia nesplnila svoju povinnosť starostlivosti a porušila princíp správneho úradného postupu.


title: Vec C-268/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Sibiu (Rumunsko) 16. mája 2013 — Elena Petru/Casa Județeană de Asigurări de Sănătate Sibiu, Casa Națională de Asigurări de Sănătate

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/30

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Sibiu (Rumunsko) 16. mája 2013 — Elena Petru/Casa Județeană de Asigurări de Sănătate Sibiu, Casa Națională de Asigurări de Sănătate
   (Vec C-268/13)
   2013/C 207/50
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunalul Sibiu

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Elena Petru

      Žalované: Casa Județeană de Asigurări de Sănătate Sibiu, Casa Națională de Asigurări de Sănătate

      Prejudiciálna otázka

   Má sa nemožnosť poskytnúť ošetrenie v krajine pobytu vykladať s ohľadom na článok 22 ods. 2 druhý pododsek nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 (1) absolútnym alebo primeraným spôsobom, t. j. je situácia, v ktorej síce chirurgický zákrok z technického hľadiska možno vykonať včas a v primeranej dobe v krajine pobytu, v tom zmysle, že v danej krajine sú potrební odborníci, ktorí majú rovnakú úroveň vedomostí, ale v ktorej je nedostatok liekov a základného zdravotníckeho materiálu, v každom prípade obdobná so situáciou, keď sa potrebné lekárske ošetrenie nemôže poskytnúť podľa uvedeného článku?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35).


title: Vec T-682/16: Žaloba podaná 23. septembra 2016 – Francúzsko/Komisia

text:
               28.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 441/24

      Žaloba podaná 23. septembra 2016 – Francúzsko/Komisia
      (Vec T-682/16)
      (2016/C 441/28)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: F. Alabrune, D. Colas a D. Segoin, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie K(2016) 4287 final z 12. júla 2016, oznámené 13. júla 2016, ktorým sa pozastavujú mesačné platby Francúzsku z Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF),

                  —

                  zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 41 ods. 2 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Ú. v. EÚ, L 347, 2013, s. 549). Tento žalobný dôvod pozostáva z dvoch častí.

                              —

                              Prvá časť, podľa ktorej francúzske orgány vykonali v celom rozsahu akčný plán obsahujúci jasné ukazovatele pokroku vypracované po konzultácii s Komisiou, ktorého sa týka napadnuté rozhodnutie.

                              —

                              Druhá časť, podľa ktorej sa napadnuté rozhodnutie zakladalo na skutočnostiach, ktoré neboli stanovené v akčnom pláne.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality.


title: Vec T-163/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  20. apríla 2012 — Entegris/ÚHVT — Optimize Technologies (OPTIMIZE TECHNOLOGIES)

text:
               23.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/19

         Uznesenie Všeobecného súdu z 20. apríla 2012 — Entegris/ÚHVT — Optimize Technologies (OPTIMIZE TECHNOLOGIES)
   (Vec T-163/10) (1)

   2012/C 184/37
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 161, 19.6.2010.


               18.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 455/14

         Žaloba Dozorného úradu EZVO podaná 17. októbra 2014 proti Islandskej republike
   (Vec E-20/14)
   (2014/C 455/09)
   Dozorný úrad EZVO, ktorý zastupuje Markus Schneider a Clémence Perrin, splnomocnení zástupcovia Dozorného úradu EZVO, Rue Belliard 35, 1040 Brusel, Belgicko, podal 17. októbra 2014 na Súd EZVO žalobu proti Islandskej republike.
   Dozorný úrad EZVO žiada, aby Súd EZVO rozhodol, že:

               1.

               neprijatím opatrení potrebných na to, aby sa akt uvedený v kapitole V bode 56x prílohy XIII k Dohode o Európskom hospodárskom priestore [nariadenie (ES) č. 392/2009 Európskeho parlamentu a Rady z 23. apríla 2009 o zodpovednosti osobných prepravcov v preprave po mori v prípade nehôd], v znení prispôsobenom dohode prostredníctvom jej protokolu 1, ako taký a v stanovenej lehote stal súčasťou jej vnútorného právneho poriadku, Islandská republika si nesplnila svoje záväzky podľa článku 7 dohody;

               2.

               nariadil Islandskej republike uhradiť trovy tohto konania.

      Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

               —

               Táto žaloba sa týka skutočnosti, že Islandská republika si nesplnila svoje záväzky vyhovieť najneskôr do 19. apríla 2014 odôvodnenému stanovisku Dozorného úradu EZVO vydanému 19. februára 2014, ktoré sa týka skutočnosti, že Islandská republika netransponovala do svojho vnútroštátneho právneho poriadku nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 392/2009 z 23. apríla 2009 o zodpovednosti osobných prepravcov v preprave po mori v prípade nehôd, ako sa na ňu odkazuje v kapitole IV bode 56x prílohy XIII k Dohode o Európskom hospodárskom priestore, v znení prispôsobenom uvedenej dohode prostredníctvom protokolu 1 k dohode.

               —

               Dozorný úrad EZVO tvrdí, že Island si nesplnil svoje záväzky podľa článku 7 Dohody o EHP tým, že v predpísanej lehote nezabezpečil, aby sa nariadenie ako také stalo súčasťou jeho vnútorného právneho poriadku.


               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/55

         (2006/C 131/100)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 121, 20.5.2006

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 108, 6.5.2006

      Ú. v. EÚ C 96, 22.4.2006

      Ú. v. EÚ C 86, 8.4.2006

      Ú. v. EÚ C 74, 25.3.2006

      Ú. v. EÚ C 60, 11.3.2006

      Ú. v. EÚ C 48, 25.2.2006

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Vec T-358/12 P: Odvolanie podané 8. augusta 2012 : Rosella Conticchio proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z  12. júla 2012 vo veci F-22/11, Conticchio/Komisia

text:
               29.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/31

         Odvolanie podané 8. augusta 2012: Rosella Conticchio proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 12. júla 2012 vo veci F-22/11, Conticchio/Komisia
   (Vec T-358/12 P)
   2012/C 295/55
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Rosella Conticchio (Rím, Taliansko) (v zastúpení: R. Giuffrida a A. Tortora, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy

   Odvolateľka navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil uznesenie Súdu pre verejnú službu z 12. júla 2012 vo veci F-22/11, Conticchio/Komisia,

               —

               vyhovel návrhom predloženým odvolateľkou na prvom stupni,

               —

               subsidiárne, pokiaľ to uzná za vhodné a nevyhnutné, vrátil vec Súdu pre verejnú službu, aby rozhodol o návrhoch predložených odvolateľkou na prvom stupni,

               —

               vyhlásil, že žaloba, na základe ktorej bolo vydané napadnuté uznesenie, bola prípustná a odôvodnená v celom rozsahu bez výnimky,

               —

               zaviazal odporkyňu na náhradu všetkých trov konania odvolateľky, ktoré jej vznikli v súvislosti s vecou, v ktorej bolo podané odvolanie, a to na oboch stupňoch konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Prejednávané odvolanie smeruje proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie z 12. júla 2012 vo veci F-22/11, ktorým sa žaloba, ktorej predmetom je zrušenie rozhodnutia o vysporiadaní práv odvolateľky na starobný dôchodok, vyhlasuje za sčasti zjavne neprípustnú a sčasti bez akéhokoľvek právneho základu.
   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza tri odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod: „Porušenie zásady dobrej viery, spravodlivosti a nestrannosti — nedostatok jasného zastúpenia normatívneho dosahu niektorých ustanovení a praxe uplatňovaných Komisiou vo vzťahoch s jej zamestnancami“.
               V tomto ohľade sa uvádza, že napadnuté uznesenie považuje argumentáciu odvolateľky za zjavne nedôvodnú, pričom konštatuje, že výplatnú pásku za január 2010 možno napadnúť odo dňa, keď odvolateľka poznala svoju skutočnú situáciu. Uvedená výplatná páska však nie je rozhodujúcim a samostatne napadnuteľným aktom, keďže neodzrkadľuje celkovú situáciu, v ktorej sa odvolateľka nachádza v okamihu odchodu do dôchodku. Podľa ustálenej judikatúry nemá výplatná páska, keďže je správnym rozhodnutím účtovnej povahy, sama osebe povahu aktu, ktorým by mohla byť nepriaznivo dotknutá, a preto v prípade, že neexistujú iné isté skutočnosti, nemôže byť napadnutá. V tejto súvislosti sa pripomína, že systém SysPer 2 nepostačuje pre výpočet výšky budúcich dôchodkových práv a rovnako ako „Calculette Pension“ sa obmedzuje na poskytnutie výlučne indikatívneho a nenapadnuteľného údaju. Pani Conticchio mohla napadnúť len konečné písomne oznámené opatrenie týkajúce sa priznania dôchodkových práv a ich vysporiadania, keďže len od tohto okamihu mala istotu o presnej mesačnej výške svojho dôchodku.

               2.

               Druhý odvolací dôvod: „Porušenie práva na súdnu ochranu a práva na verejné konanie“.
               Keďže Súd pre verejnú službu vec považoval za dostatočne objasnenú, rozhodol odôvodneným uznesením bez ďalšieho konania. Takéto rozhodnutie porušilo právo odvolateľky na súdnu ochranu. Pani Conticchio totiž nebolo priznané právo na uvedenie jej dôvodov, ani jej nebolo umožnené poskytnúť ďalšie vysvetlenia k prípadným dôvodom neprípustnosti alebo neodôvodnenosti žaloby, čím bola porušená zásada spravodlivého súdneho konania. V tejto súvislosti sa pripomína, že v článku 41 Charty základných práv Európskej únie je zakotvené právo na riadnu správu vecí verejných zamýšľané ako právo každého jednotlivca, aby jeho záležitosti boli orgánmi, inštitúciami a inými subjektmi Únie vybavené nestranne, spravodlivo a v primeranej lehote. Toto právo zahŕňa najmä právo každého na vypočutie pred prijatím akéhokoľvek individuálneho opatrenia, ktoré by sa ho mohlo nepriaznivo dotýkať.

               3.

               Tretí odvolací dôvod: „o bezdôvodnom obohatení — Porušenie správneho postupu“.
               V tomto bode nemožno žalobu považovať za podanú oneskorene, keďže z výplatnej pásky nebolo nijakým spôsobom možné zistiť skutočnosti týkajúce sa skúmaného žalobného dôvodu. Odvolateľka mohla napadnúť bezdôvodné obohatenie Komisie až v okamihu, keď jej bolo doručené rozhodnutie o vzniku nároku na starobný dôchodok, čiže 26.5.2010. Odvolateľka totiž nikdy nemala plnú znalosť o výške odvedených príspevkov, keďže nikdy od zodpovedných úradov Komisie neobdržala príslušné oznámenia. Okrem toho sa pripomína, že bol Komisii odvedený poistno-matematický ekvivalent predchádzajúcich dôchodkových práv nadobudnutých v INPS v Taliansku ich prevedením do dôchodkového systému Spoločenstva, čo viedlo k nerovnosti medzi dôchodkom vyplácaným odvolateľke a príspevkami odvádzanými počas trvania jej služby. Týmto spôsobom správny orgán najskôr požadoval určitú úroveň príspevkov a následne priznal nižšiu úroveň odpracovaných rokov vo vzťahu k skutočne odpracovaným rokom, čím sa bezdôvodne obohatil na úkor svojich vlastných úradníkov.


title: Vec C-561/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 7. novembra 2016 – Saras Energía S.A./Administración del Estado

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 7. novembra 2016 – Saras Energía S.A./Administración del Estado
   (Vec C-561/16)
   (2017/C 022/18)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Saras Energía S.A.

      Žalovaný: Administración del Estado

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je právna úprava členského štátu, ktorá zavádza vnútroštátny systém povinností týkajúcich sa energetickej efektívnosti, ktorých plnenie spočíva v prvom rade v platení každoročného finančného príspevku do národného fondu energetickej efektívnosti zriadeného na základe článku 20 ods. 4 smernice 2012/27/EÚ (1), zlučiteľná s článkom 7 ods. 1 a 9 uvedenej smernice?

               2.

               Je vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje možnosť splniť povinnosti týkajúce sa úspory energie preukázaním dosiahnutej úspory ako alternatívu k finančnému príspevku do národného fondu energetickej efektívnosti, zlučiteľná s článkom 7 ods. 1 a článkom 20 ods. 6 smernice 2012/27/EÚ?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, je stanovenie uvedenej alternatívnej možnosti splnenia povinností týkajúcich sa úspory energie zlučiteľné s vyššie uvedeným článkom 7 ods. 1 a článkom 20 ods. 6 smernice, ak skutočná existencia tejto možnosti závisí od toho, či ju vláda vykoná na základe svojej voľnej úvahy prijatím vykonávacieho predpisu?
               V tom istom zmysle, je taká právna úprava zlučiteľná, ak vláda nevykoná uvedenú alternatívnu možnosť?

               4.

               Je vnútroštátny systém, podľa ktorého sú subjektmi, na ktoré sa vzťahujú povinnosti týkajúce sa úspory energie, len maloobchodné energetické spoločnosti, a nie distribútori, zlučiteľný s článkom 7 ods. 1 a 4 smernice?

               5.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, je s citovanými odsekmi článku 7 zlučiteľné, ak sa ako povinné subjekty určia maloobchodné spoločnosti bez stanovenia dôvodov, pre ktoré medzi povinné subjekty nie sú zaradení distribútori energie?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/27/EÚ z 25. októbra 2012 o energetickej efektívnosti, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 2009/125/ES a 2010/30/EÚ a ktorou sa zrušujú smernice 2004/8/ES a 2006/32/ES (Ú. v. EÚ L 315, s. 1).


title: Vec T-350/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 5. októbra 2015 – Arvanitis a i./Parlament a i. („Žaloba na nečinnosť a žaloba o náhradu škody — Ukončenie činnosti spoločnosti Olympiaki Aeroporia (OA) — Ujma údajne spôsobená dočasným zamestnancom OA v dôsledku nečinnosti žalovaných spočívajúca v tom, že nedohliadali na uplatňovanie právnych noriem Európskej únie pri ich prepustení — Nespresnenie príčinnej súvislosti uvádzanej ujmy so správaním žalovaných — Neprípustnosť“)

text:
               23.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/56

         Uznesenie Všeobecného súdu z 5. októbra 2015 – Arvanitis a i./Parlament a i.
   (Vec T-350/14) (1)

   ((„Žaloba na nečinnosť a žaloba o náhradu škody - Ukončenie činnosti spoločnosti Olympiaki Aeroporia (OA) - Ujma údajne spôsobená dočasným zamestnancom OA v dôsledku nečinnosti žalovaných spočívajúca v tom, že nedohliadali na uplatňovanie právnych noriem Európskej únie pri ich prepustení - Nespresnenie príčinnej súvislosti uvádzanej ujmy so správaním žalovaných - Neprípustnosť“))
   (2015/C 389/64)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Athanasios Arvanitis (Rodos, Grécko) a ďalších 47 žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe k uzneseniu (v zastúpení: C. Papadimitriou, avocat)

      Žalovaní: Európsky parlament (v zastúpení: L. Visaggio a A. Troupiotis, splnomocnení zástupcovia), Európska rada, Eurogroup, Rada Európskej únie (v zastúpení: A. de Gregorio Merino a M. Balta, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: J.-P. Keppenne a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia), a Európska centrálna banka (ECB) (v zastúpení: P. Papapaschalis a P. Senkovic, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na určenie, že žalovaní v rozpore s právom opomenuli dohliadať na riadne uplatňovanie niektorých právnych noriem Európskej únie pri prepustení žalobcov, a návrh na priznanie náhrady škody údajne spôsobenej žalobcom v dôsledku tejto nečinnosti a opatrení prijatých gréckymi orgánmi v nadväznosti na určité rozhodnutia Komisie, Eurogroup a Európskej centrálnej banky

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Athanasios Arvanitis a ďalších 47 žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe k uzneseniu, sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 439, 8.12.2014.


title: Vec C-406/08: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  28. januára 2010 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Queen’s Bench Division) — Spojené kráľovstvo]— Uniplex (UK) Ltd/NHS Business Services Authority (Smernica 89/665/EHS — Postupy preskúmavania v oblasti verejného obstarávania — Lehota na podanie žaloby — Deň, od ktorého začína plynúť lehota na podanie žaloby)

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/11

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 28. januára 2010 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Queen’s Bench Division) — Spojené kráľovstvo]— Uniplex (UK) Ltd/NHS Business Services Authority
   (Vec C-406/08) (1)

   (Smernica 89/665/EHS - Postupy preskúmavania v oblasti verejného obstarávania - Lehota na podanie žaloby - Deň, od ktorého začína plynúť lehota na podanie žaloby)
   2010/C 63/16
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (Queen’s Bench Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Uniplex (UK) Ltd

      Žalovaný: NHS Business Services Authority

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — High Court of Justice (Queen’s Bench Division) — Výklad článkov 1 a 2 smernice Rady z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác (Ú. v. ES L 395, 1989, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 246) — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca trojmesačnú lehotu na podanie žaloby — Dátum, od ktorého začína plynúť lehota — Dátum, kedy boli porušené ustanovenia Spoločenstva týkajúce sa verejného obstarávania, alebo dátum, kedy sa žalobca dozvedel o tomto porušení

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 ods. 1 smernice Rady 89/665//EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992, vyžaduje, aby lehota na podanie žaloby na určenie, že došlo k porušeniu pravidiel verejného obstarávania, alebo na priznanie náhrady škody za porušenie týchto pravidiel začínala plynúť odo dňa, keď sa uchádzač dozvedel alebo sa mal dozvedieť o tomto porušení.

               2.

               Článok 1 ods. 1 smernice 89/665, zmenenej a doplnenej smernicou 92/50, bráni takému vnútroštátnemu ustanoveniu, akým je ustanovenie sporné vo veci samej, ktoré vnútroštátnemu súdu umožňuje zamietnuť ako neprípustnú z dôvodu uplynutia prekluzívnej lehoty žalobu na určenie, že došlo k porušeniu pravidiel verejného obstarávania, alebo na priznanie náhrady škody za porušenie týchto pravidiel, a to na základe kritéria posudzovaného v rámci diskrečnej právomoci, podľa ktorého sa takéto žaloby musia podávať bez zbytočného odkladu.

               3.

               Smernica 89/665, zmenená a doplnená smernicou 92/50, zaväzuje vnútroštátny súd, aby použil svoju diskrečnú právomoc a predĺžil lehotu na podanie žaloby tak, aby žalobcovi zaručil takú istú lehotu, ktorú by mal k dispozícii, pokiaľ by lehota stanovená platnou vnútroštátnou právnou úpravou začala plynúť odo dňa, keď sa dozvedel alebo sa mal dozvedieť o porušení pravidiel verejného obstarávania. Ak by ustanovenia týkajúce sa lehoty na podanie žaloby nebolo možné vykladať v súlade so smernicou 89/665, zmenenou a doplnenou smernicou 92/50, vnútroštátny súd by bol povinný neuplatniť ich s cieľom plného uplatnenia práva Spoločenstva a ochrany práv, ktoré právo Spoločenstva priznáva jednotlivcom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008.


title: Vec C-49/05 P: Odvolanie podané dňa 7. februára 2005 (faxom z 2. februára 2005): Ferriere Nord SpA proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (štvrtá komora) z 18. novembra 2004 vo veci T-176/01, Ferriere Nord SpA proti Talianskej republike a Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/16

         Odvolanie podané dňa 7. februára 2005 (faxom z 2. februára 2005): Ferriere Nord SpA proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (štvrtá komora) z 18. novembra 2004 vo veci T-176/01, Ferriere Nord SpA proti Talianskej republike a Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec C-49/05 P)
   (2005/C 82/34)
   Jazyk konania: taliančina
   Ferriere Nord SpA podal dňa 7. februára 2005 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (štvrtá komora) z 18. novembra 2004 vo veci T-176/01, Ferriere Nord SpA proti Talianskej republike a Komisii Európskych spoločenstiev. Odvolateľa zastupujú W. Viscardini a G. Doná, advokáti.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa z 18. novembra 2004,

               —

               zrušil – po prípadnom určení o neuplatnení, v zmysle článku 241 ES, bodu 82 „rámcových ustanovení schémy pomoci Spoločenstva určenej na ochranu životného prostredia“ 2001 – rozhodnutie Komisie 2001/829/ES, EUSO (1) z 28. marca 2001, ktorým sa pomoc autonómnej oblasti Friuli-Veneto Giulia spočívajúca v investíciách do novej valcovacej linky na zvárané oceľové pletivo, ktoré sa týkajú aspektov životného prostredia, určená v prospech Ferriere Nord SpA vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom,

               —

               zaviazal na základe článku 235 ES a 288 druhý odsek ES Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu škody spôsobenej Ferriere Nord SpA citovaným nezákonným rozhodnutím a omeškaním pomoci, ktorá bola nelegálne odmietnutá za obdobie, až do jej skutočného poskytnutia Ferriere Nord SpA – spolu s úrokmi a sumou s prihliadnutím na peňažné zhodnotenie,

               —

               zaviazal žalovanú nahradiť trovy prvostupňového ako aj odvolacieho konania.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Súd prvého stupňa nesprávne:

               —

               kvalifikoval právny základ oznámenia o spornej pomoci a v dôsledku toho neposúdil začiatok formálneho konania o preskúmaní z 3. júna 1999 ako nezákonný,

               —

               určil, že lehota na začatie konania a závery formálneho konania o preskúmaní boli dodržané,

               —

               vylúčil, že boli porušené práva priznané „oprávneným subjektom“, a to aj napriek tomu, že tieto subjekty nemohli predložiť svoje pripomienky podľa rámcových ustanovení štátnej pomoci v oblasti životného prostredia 2001 (medzičasom nadobudli účinnosť, a na základe ktorých Komisia skončila formálne konania o preskúmaní) zatiaľ čo celé šetrenie prebiehalo na základe „rámcových ustanovení štátnej pomoci na ochranu životného prostredia“ (2) 1994,

               —

               vylúčil, že Komisia porušila legitímnu dôveru procesných predpisov Ferriere Nord, pričom jej rozhodnutie bolo založené na dokumentoch, ktoré jej neposkytol Ferriere Nord, pretože Komisia ho ani o tieto dokumenty nikdy nepožiadala,

               —

               určil, že poskytnutá pomoc pre Ferriere Nord nepredstavuje vykonanie režimu schváleného v roku 1992,

               —

               vyložil bod 82 citovaných rámcových ustanovení z roku 2001 tak, že sa na tento režim vzťahuje nezákonná spätná účinnosť namiesto toho, aby bol vylúčený,

               —

               vylúčil, aby sa cieľ investície, na ktoré sa poskytla pomoc Ferriere Nord, vzťahoval na životné prostredie,

               —

               oslobodil Komisiu od dôkazného bremena ohľadom povinnosti oddeliť z celkovej investície časť týkajúcu sa ochrany životného prostredia, pričom toto bremeno nespočíva na podniku.

      (1)  Ú. v. ES L 310 z 28.11. 2001, s. 22.

      (2)  Ú. v. ES C 72, 10.3.1994, s. 3.


title: Vec T-141/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  5. júna 2008 – Internationaler Hilfsfonds/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Čiastočné zamietnutie — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Iba potvrdzujúci akt — Neprípustnosť )

text:
               19.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/19

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 5. júna 2008 – Internationaler Hilfsfonds/Komisia
   (Vec T-141/05) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Čiastočné zamietnutie - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Iba potvrdzujúci akt - Neprípustnosť“)
   (2008/C 183/38)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Internationaler Hilfsfonds eV (Rosbach, Nemecko) (v zastúpení: H. Kaltenecker, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Costa de Oliveira, S. Fries a C. Ladenburger, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie údajného rozhodnutia, ktoré obsahoval list Komisie zo 14. februára 2005 o zamietnutí prístupu žalobcovi k niektorým dokumentom v spise o zmluve „LIEN 97-2011“
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Internationaler Hilfsfonds eV znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 143, 11.6.2005.


title: Vec C-383/04: Žaloba podaná dňa 6. septembra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/24

         Žaloba podaná dňa 6. septembra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu
   (Vec C-383/04)
   (2004/C 262/45)
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: A. Bordes, splnomocnený zástupca, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 6. septembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Luxemburskému veľkovojvodstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               konštatoval, že Luxemburské veľkovojvodstvo tým, že neprijalo všetky potrebné zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 1999/105/ES, z 22. decembra 1999 o uvádzaní množiteľského materiálu lesných kultúr na trh (1), a v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, porušilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto direktívy;

               2.

               zaviazal Luxemburské veľkovojvodstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 1. januára 2003.

      (1)  Ú. v. ES L 11, zo dňa 15.1.2000, s. 17


title: Vec C-462/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Dâmbovița — Secția civilă (Rumunsko) 5. septembra 2011 — Victor Cozman/Teatrul Municipal Târgoviște

text:
               12.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Dâmbovița — Secția civilă (Rumunsko) 5. septembra 2011 — Victor Cozman/Teatrul Municipal Târgoviște
   (Vec C-462/11)
   2011/C 331/21
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunalul Dâmbovița

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Victor Cozman

      Žalovaný: Teatrul Municipal Târgoviște

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 1 Dodatkového protokolu č. 1 k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd vykladať v tom zmysle, že umožňuje, aby boli podľa článku 1 ods. 1 zákona č. 118/2010, ktorým sa zavádzajú niektoré opatrenia potrebné na vyrovnanie rozpočtu znížené o 25 % mzdy zamestnancov odmeňovaných z verejných prostriedkov?

               2.

               V prípade kladnej odpovede, je právo na mzdu absolútnym právom, ktoré štát nemôže obmedziť?


title: Vec C-457/15: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 28. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin – Nemecko) – Vattenfall Europe Generation AG/Bundesrepublik Deutschland (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Európskej únii — Smernica 2003/87/ES — Pôsobnosť ratione temporis — Okamih vzniku povinnosti obchodovať s emisnými kvótami — Článok 3 — Príloha I — Pojem „zariadenie“ — Spaľovanie palív v zariadeniach s celkovým menovitým tepelným príkonom väčším ako 20MW)

text:
               26.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 350/13

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 28. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin – Nemecko) – Vattenfall Europe Generation AG/Bundesrepublik Deutschland
   (Vec C-457/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Európskej únii - Smernica 2003/87/ES - Pôsobnosť ratione temporis - Okamih vzniku povinnosti obchodovať s emisnými kvótami - Článok 3 - Príloha I - Pojem „zariadenie“ - Spaľovanie palív v zariadeniach s celkovým menovitým tepelným príkonom väčším ako 20MW))
   (2016/C 350/16)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Vattenfall Europe Generation AG

      Žalovaná: Bundesrepublik Deutschland

      Výrok rozsudku

   Príloha I smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/29/ES z 23. apríla 2009, v rozsahu, v akom zahŕňa „spaľovanie palív v zariadeniach s celkovým menovitým tepelným príkonom väčším ako 20 MW“ do zoznamu kategórií činností, na ktoré sa uplatní táto smernica, sa má vykladať v tom zmysle, že povinnosť obchodovania s emisnými kvótami zariadenia na výrobu elektrickej energie vzniká okamihom prvej emisie skleníkových plynov, a teda prípadne aj pred začiatkom prvej výroby elektrickej energie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 398, 30.11.2015.


title: Vec T-22/05: Žaloba podaná dňa 11. januára 2005: Antonello Violetti a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/37

         Žaloba podaná dňa 11. januára 2005: Antonello Violetti a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-22/05)
   (2005/C 82/67)
   Jazyk konania: francúzština
   Antonello Violetti, bydliskom v Cittiglio (Taliansko) a 12 ďalších úradníkov, v zastúpení: Eric Boigelot, advokát, podali dňa 11. januára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               1.

               nariadil predloženie všetkých spisov týkajúcich sa žalobcu, zapečatených Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF),

               2.

               nariadil predloženie správy, ktorou sa ukončuje vnútorné vyšetrovanie žalobcov,

               3.

               zrušil vyšetrovanie vedené proti žalobcom,

               4.

               zrušil správu OLAF, ktorá obsahovala oznámenie o vyšetrovaní a informovanie talianskych súdnych orgánov,

               5.

               zrušil správu o vyšetrovaní zaslanú talianskym súdnym orgánom,

               6.

               zrušil všetky akty ktoré nadväzovali a/alebo sa vzťahovali na tieto rozhodnutia, prijaté po tom, ako bola podaná táto žaloba,

               7.

               zaviazal Komisiu na náhradu škody spolu s úrokmi ohodnotenú ex aequo et bono vo výške 30 000 eur pre každého žalobcu, s výhradou zvýšenia alebo zníženia v priebehu konania,

               8.

               v každom prípade zaviazal žalovanú nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   OLAF oznámil žalobcom, že začal vnútorné vyšetrovanie v súvislosti s uplatnením systému úrazového poistenia. Po tomto oznámení sa dotknutí úradníci dožadovali prístupu k svojej zdravotnej dokumentácii. Tento prístup im bol zamietnutý.
   Žalobný dôvod vychádza z porušenia článku 73 Služobného poriadku, článku 28 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov, porušenia Pravidiel o poistení nebezpečenstva úrazu a choroby z povolania úradníkov Európskych spoločenstiev, ako aj z nerešpektovania všeobecných právnych princípov, ako je princíp správneho úradného postupu, princíp rovnakého zaobchádzania, ako aj z nerešpektovania povinnosti starostlivosti o zamestnancov a princípov, na základe ktorých musia OLAF i Komisia prijať rozhodnutie len na základe zákonných dôvodov, ktoré sú relevantné a nevyplývajú zo zjavnej chyby v posúdení.
   Žalobcovia tiež tvrdia, že nariadenie 1073/1999 (1) a rozhodnutie Komisie 1999/396/ES z 2. júna 1999 (2) sú nezákonné, a preto uplatňujú námietku nezákonnosti v zmysle článku 241 Zmluvy ES.

      (1)  Nariadenie (ES) Európskeho parlamentu a Rady č. 1073/1999 z 25. mája 1999 o vyšetrovaniach vykonávaných Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF) (Ú. v. ES L 136, s. 1)

      (2)  1999/396/ES, ESUO, Euroatom: Rozhodnutie Komisie o podmienkach vnútorných vyšetrovaní pri boji proti podvodu, korupcii a ostatným protiprávnym konaniam poškodzujúcim záujmy spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 57)


title: Vec T-275/05: Žaloba podaná 20. júla 2005: The Black & Decker Corporation proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/56

         Žaloba podaná 20. júla 2005: The Black & Decker Corporation proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-275/05)
   (2005/C 217/115)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina
   The Black & Decker Corporation, so sídlom v Towsone, Maryland (USA), v zastúpení: P. Harris, solicitor, podal 20. júla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).
   Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom bol Atlas Copco Aktiebolag so sídlom v Štokholme (Švédsko).
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. mája 2005 (Vec R 789/2004-1),

               —

               vyslovil neprípustnosť námietkového konania B622 136,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania, ktoré vznikli žalobcovi v tomto konaní a v konaní o odvolaní.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva:

               Žalobca

               Prihlasovaná ochranná známka:

               Farebná ochranná známka čiernej a žltej farby v triede 7 (ručne obsluhované prenosné elektrické prístroje, atď.)

               Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietok:

               Atlas Copco Aktiebolag

               Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietok:

               Nezapísané ochranné známky a označenia používané pre elektrické prístroje v obchodnom styku vo všetkých členských štátoch

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Zamietnutie námietky ako neprípustnej

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zrušenie napadnutého rozhodnutia a vrátenie veci námietkovému oddeleniu na ďalšie konanie

               Dôvody žaloby:

               Žalobca tvrdí, že mala byť vyslovená neprípustnosť námietky z dôvodu, že v rozpore s pravidlom 18 ods. 1 nariadenia č. 2868/1995 (1) dostatočne jednoznačne neoznačila skoršie ochranné známky a označenia, na ktorých sa zakladá.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva, Ú. v. ES L 303, 15.12.1995, s. 1.


title: Vec T-713/16: Žaloba podaná 7. októbra 2016 – Fair deal for expats a i./Komisia

text:
               21.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 428/20

         Žaloba podaná 7. októbra 2016 – Fair deal for expats a i./Komisia
   (Vec T-713/16)
   (2016/C 428/23)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Fair deal for expats (Lauzun, Francúzsko) a osem ďalších (v zastúpení: R. Croft, L. Nelson, E. Hazzan, solicitors, P. Green, H. Warwick, M. Gregoire, barristers)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že jednak usmernenie predsedu Komisie Európskej únie, zaslané listom z 28. júna 2016 elektronickou cestou členom Kolégia komisárov EÚ, uvedené v prejave predsedu Junckera na plenárnom zasadaní Európskeho parlamentu v Bruseli 28. júna 2016 (SPEECH/16/2356), ktorým boli zakázané všetky formálne a neformálne rokovania Komisie s vládou Spojeného kráľovstva predtým, ako oznámi svoje vystúpenie z EÚ podľa článku 50 ZEÚ, a jednak vyhlásenie predsedu Komisie Európskej únie, že vyššie uvedené usmernenie dal Kolégiu komisárov EÚ formou „nariadenia predsedu“, ako výslovne uviedol v tomto prejave na plenárnom zasadnutí Európskeho parlamentu v Bruseli dňa 28. júna 2016 a ako je zaznamenané tak v anglickej, ako aj francúzskej tlačovej správe Komisie o tomto prejave (SPEECH/16/2353), podľa článku 264 ods. 1 ZFEÚ za neplatné a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobkyne uvádzajú päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod, založený na chýbajúcom alebo nedostatočnom právnom základe napadnutých opatrení.
               Žalobkyne tvrdia, že:

                           —

                           chýba právny základ, na ktorého podklade môže Komisia zamietnuť začať vyjednávať s vládou Spojeného Kráľovstva a ostatnými orgánmi po výsledku nezáväzného referenda až do oznámenia úmyslu vystúpiť podľa článku 50 ZEÚ,

                           —

                           napadnuté opatrenia nespočívajú na objektívnych faktoroch, a je dôvodné vychádzať z toho, že sa opierajú o presvedčenie ich autora,

                           —

                           napadnuté opatrenia boli vydané spôsobom, ktorý predstavuje zneužitie moci, keďže ich označenie v prejave ako „nariadenie predsedu“ je pre Európsky parlament, zamestnancov a úradníkov Komisie a iné inštitúcie EÚ, vlády členských štátov a občanov EU zavádzajúce.

               2.

               Druhý žalobný dôvod, založený na tom, že napadnuté opatrenia predstavujú diskrimináciu Spojeného kráľovstva a jeho občanov na základe štátnej príslušnosti, v rozpore s článkom 18 ZFEÚ napadnutými opatreniami.
               Žalobkyne tvrdia, že:

                           —

                           napadnuté opatrenia slúžia k tomu, aby zabránili Komisii vyjednávať so zástupcami vlády Spojeného kráľovstva.

                           —

                           Spojené kráľovstvo, jej občania a žalobkyne boli postavené do znevýhodnenej pozície,

                           —

                           napadnuté opatrenia okrem toho postavili žalobkyne do znevýhodnenej pozície pri realizácii svojich základných práv, vrátane práva na voľný pohyb.

               3.

               Tretí žalobný dôvod, založený na tom, že napadnuté opatrenia porušujú základné práva žalobkýň, ktoré im vyplývajú z práva Európskej únie.
               Žalobkyne tvrdia, že:

                           —

                           napadnuté opatrenia porušili práva žalobkýň vyplývajúce z článku 20 ods. 1 ZFEÚ, vrátane práv na voľný pohyb, zaručených okrem iného článkom 20 ods. 2 písm. a), článkom 21 ods. 1, článkom 45 a 49 ZFEÚ, ako aj smernicou o právach občanov 2004/38/ES (1);

                           —

                           napadnuté opatrenia porušili základné práva žalobkýň zaručené Chartou základných práv.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod, založený na domnienke, že napadnuté opatrenia boli prijaté v rozpore so zásadou lojálnej spolupráce podľa článku 4 ods. 3 ZFEÚ.
               Žalobkyne tvrdia, že napadnuté opatrenia výslovne zakazujú Komisii a jej úradníkom dodržať zásadu lojálnej spolupráce tým spôsobom, že podporia Spojené kráľovstvo a ostatné inštitúcie Únie pri plnení úloh, ktoré im vyplývajú zo Zmlúv.

               5.

               Piaty žalobný dôvod, založený na protiprávnosti napadnutých opatrení v rozsahu, v akom boli tieto celkovo alebo čiastočne prijaté, aby sa občanom iných členských štátov EÚ zabránilo v slobode prejavu (pokiaľ ide o členstvo v EÚ), ako ju chráni článok 11 Charty základných práv.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Text s významom pre EHP) (Ú. v. EÚ L 158, 2004, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).


title: Vec C-3/15: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 8. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover – Nemecko) – Alexandra Stück/Swiss International Air Lines AG

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/24

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 8. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover – Nemecko) – Alexandra Stück/Swiss International Air Lines AG
   (Vec C-3/15) (1)

   (2015/C 398/33)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 13.4.2015.


title: Vec T-241/14 P: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. februára 2016 – Bodson a i./EIB („Odvolanie — Verejná služba — Zamestnanci EIB — Zmluvná povaha pracovnoprávneho vzťahu — Odmena — Reforma systému prémií EIB — Povinnosť odôvodnenia — Skreslenie — Právne nesprávne posúdenie“)

text:
               4.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/25

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. februára 2016 – Bodson a i./EIB
   (Vec T-241/14 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Zamestnanci EIB - Zmluvná povaha pracovnoprávneho vzťahu - Odmena - Reforma systému prémií EIB - Povinnosť odôvodnenia - Skreslenie - Právne nesprávne posúdenie“))
   (2016/C 118/26)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Jean-Pierre Bodson (Luxemburg, Luxembursko), Dalila Bundy (Cosnes-et-Romain, Francúzsko), Didier Dulieu (Roussy-le-Village, Francúzsko), Marie-Christel Heger (Nospelt, Luxembursko), Evangelos Kourgias (Senningerberg, Luxembursko), Manuel Sutil (Luxembursko), Patrick Vanhoudt (Gonderange, Luxembursko) a Henry von Blumenthal (Bergem, Luxembursko) (v zastúpení: L. Levi, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska investičná banka (v zastúpení: C. Gómez de la Cruz, T. Gilliams a G. Nuvoli, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P.-E. Partsch, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 12. februára 2014, Bodson a i./EIB (F-83/12, Zb. VS, EU:F:2014:15), ktoré smeruje k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Jean-Pierre Bodson a ďalší žalobcovia, ktorých mená sú uvedené v prílohe, znášajú vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska investičná banka (EIB) v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 14.7.2014.


title: Vec T-299/08: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. mája 2011 — Elf Aquitaine/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s chlorečnanom sodným — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Pripísateľnosť protiprávneho správania — Právo na obhajobu — Povinnosť odôvodnenia — Zásada individualizácie trestov a sankcií — Zásada zákonnosti trestov — Prezumpcia neviny — Zásada riadnej správy vecí verejných — Zásada právnej istoty — Zneužitie právomoci — Pokuty — Priťažujúca okolnosť — Odstrašovanie — Poľahčujúca okolnosť — Spolupráca počas správneho konania — Značná pridaná hodnota“ )

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/19

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. mája 2011 — Elf Aquitaine/Komisia
   (Vec T-299/08) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s chlorečnanom sodným - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Pripísateľnosť protiprávneho správania - Právo na obhajobu - Povinnosť odôvodnenia - Zásada individualizácie trestov a sankcií - Zásada zákonnosti trestov - Prezumpcia neviny - Zásada riadnej správy vecí verejných - Zásada právnej istoty - Zneužitie právomoci - Pokuty - Priťažujúca okolnosť - Odstrašovanie - Poľahčujúca okolnosť - Spolupráca počas správneho konania - Značná pridaná hodnota)
   2011/C 186/35
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Elf Aquitaine SA (Courbevoie, Francúzsko) (v zastúpení: É. Morgan de Rivery a S. Thibault-Liger, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: X. Lewis, É. Gippini Fournier a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   V prvom rade návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 2626 v konečnom znení z 11. júna 2008 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore (EHP) (vec COMP/38.695 — Chlorečnan sodný), v rozsahu, v akom sa toto rozhodnutie vzťahuje na žalobkyňu, a subsidiárne návrh na zrušenie alebo zníženie pokút, ktoré jej boli v uvedenom rozhodnutí uložené

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Elf Aquitaine SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 272, 25.10.2008.


title: Vec F-56/11: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  24. apríla 2013 — Lebedef/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Disciplinárne konanie — Disciplinárny postih — Preradenie do nižšej triedy)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/84

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 24. apríla 2013 — Lebedef/Komisia
   (Vec F-56/11) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Disciplinárne konanie - Disciplinárny postih - Preradenie do nižšej triedy)
   2013/C 225/192
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxembursko) (v zastúpení: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Berscheid a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Verejná služba — Návrh na zrušenie rozhodnutia o uložení sankcie žalobcovi spočívajúcej v preradení žalobcu o dve platové triedy nižšie v rámci rovnakej skupiny funkcií

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               G. Lebedef znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 30.7.2011, s. 31.


title: Vec C-412/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Stuttgart (Nemecko) 10. októbra 2006 – Annelore Hamilton/Volksbank Filder eG

text:
               16.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Stuttgart (Nemecko) 10. októbra 2006 – Annelore Hamilton/Volksbank Filder eG
   (Vec C-412/06)
   (2006/C 310/12)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Oberlandesgericht Stuttgart
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Annelore Hamilton

      Žalovaná: Volksbank Filder eG
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže sa článok 4 ods. 1 a článok 5 ods. 1 smernice Rady 85/577/EHS (1) z 20. decembra 1985 na ochranu spotrebiteľa pri zmluvách uzatváraných mimo prevádzkových priestorov vykladať tak, že vnútroštátnemu zákonodarcovi nič nebráni v tom, aby napriek nesprávnemu upozorneniu spotrebiteľa časovo obmedzil právo na odstúpenie priznané článkom 5 smernice tým spôsobom, že toto právo zanikne po uplynutí jedného mesiaca od úplného poskytnutia zmluvných plnení oboma zmluvnými stranami?
               V prípade zápornej odpovede Súdneho dvora na prvú prejudiciálnu otázku:

               2.

               Má sa smernica Rady 85/577/EHS vykladať tak, že právo spotrebiteľa na odstúpenie, najmä po splnení zmluvy, nemôže zaniknúť, ak spotrebiteľ neobdržal písomné upozornenie podľa článku 4 ods. 1 smernice?

      (1)  Ú. v. ES L 372, s. 31; Mim. vyd. 15/001, s. 262.


title: Vec C-139/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Karlsruhe (Nemecko) 7. apríla 2008 – Trestné konanie proti Rafet Kqiku

text:
               19.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Karlsruhe (Nemecko) 7. apríla 2008 – Trestné konanie proti Rafet Kqiku
   (Vec C-139/08)
   (2008/C 183/17)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Oberlandsgericht Karlsruhe
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia:

               1.

               Generalstaatsanwaltschaft Karlsruhe

               2.

               Staatsanwaltschaft Konstanz

      Obžalovaný: Rafet Kqiku
   Prejudiciálne otázky
   Majú sa články 1 a 2 rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 896/2006/ES zo 14. júna 2006, ktorým sa zavádza zjednodušený režim kontroly osôb na vonkajších hraniciach založený na tom, že členské štáty na účely tranzitu cez ich územie jednostranne uznávajú niektoré povolenia na pobyt vydané Švajčiarskom a Lichtenštajnskom (1) vykladať v tom zmysle, že povoleniam na pobyt vydaným Švajčiarskom a Lichtenštajnskom, uvedeným v prílohe tohto rozhodnutia, sa z dôvodu jednostranného uznania schengenskými členskými štátmi za rovnocenné s ich jednotnými alebo vnútroštátnymi vízami bezprostredne priznávajú účinky povolenia na pobyt povoľujúceho tranzit cez spoločný priestor?
   alebo
   Má sa vykladať ustanovenie článkov 1 a 2 rozhodnutia č. 896/2006/ES v tom zmysle, že štátni príslušníci tretích krajín, ktorí sú držiteľmi povolenia na pobyt vydaného Švajčiarskom a Lichtenštajnskom uvedeného v prílohe a jednostranne uznávaného schengenskými členskými štátmi, sú na účely tranzitu cez spoločný priestor oslobodení od vízovej povinnosti vyplývajúcej z článku 1 ods. 1 nariadenia (ES) č. 539/2001?

      (1)  Ú. v. EÚ L 167, s. 8.


title: Vec C-124/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  15. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/35

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 15. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-124/06) (1)

   (2007/C 95/69)

      Jazyk konania: gréčtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 96, 22.4.2006.


title: Vec T-476/11 P: Rozsudok Všeobecného súdu z  25. októbra 2013 — Komisia/Moschonaki ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Oznámenie o voľnom pracovnom mieste — Zamietnutie kandidatúry — Žaloba o neplatnosť — Záujem na konaní — Prípustnosť — Pravidlo zhody medzi žalobou a sťažnosťou — Článok 91 ods. 2 služobného poriadku — Žaloba na náhradu škody“ )

text:
               7.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/8

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. októbra 2013 — Komisia/Moschonaki
   (Vec T-476/11 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Oznámenie o voľnom pracovnom mieste - Zamietnutie kandidatúry - Žaloba o neplatnosť - Záujem na konaní - Prípustnosť - Pravidlo zhody medzi žalobou a sťažnosťou - Článok 91 ods. 2 služobného poriadku - Žaloba na náhradu škody)
   2013/C 359/12
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Chrysanthe Moschonaki (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: N. Lhoëst, advokát)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje odvolateľku: Dvor audítorov Európskej únie (v zastúpení: T. Kennedy a I. Ní Riagáin Düro. splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 28. júna 2011, AS/Komisia (F-55/10, zatiaľ neuverejnený v Zbierke) smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 28. júna 2011, AS/Komisia (F-55/10, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), sa zrušuje v časti, v ktorej vyhlasuje za prípustný žalobný dôvod založený na porušení článku 7 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie, v časti, v ktorej na základe tohto žalobného dôvodu zrušuje rozhodnutie z 30. septembra 2009, ktorým Európska komisia zamietla kandidatúru pani Chrysanthe Moschonaki, a v časti, v ktorej zaväzuje Komisiu na zaplatenie sumy 3 000 eur v prospech pani Moschonaki.

               2.

               V zostávajúcej časti sa odvolanie zamieta.

               3.

               Vec sa vracia Súdu pre verejnú službu na nové prejednanie.

               4.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní vo veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 319, 29.10.2011.


title: Vec T-682/15 P: Odvolanie podané 26. novembra 2015: Patrick Wanègue proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 15. septembra 2015 vo veci F-21/15, Wanègue/Výbor regiónov

text:
               15.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 59/24

         Odvolanie podané 26. novembra 2015: Patrick Wanègue proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 15. septembra 2015 vo veci F-21/15, Wanègue/Výbor regiónov
   (Vec T-682/15 P)
   (2016/C 059/27)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Patrick Wanègue (Dilbeek, Belgicko) (v zastúpení: M.-A. Lucas, advokát)

      Ďalší účastník konania: Výbor regiónov Európskej únie

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil uznesenie z 15. septembra 2015 vo veci F-21/15, ktorým Súd pre verejnú službu (druhá komora) zamietol ako sčasti zjavne právne nedôvodnú a sčasti zjavne neprípustnú žalobu, ktorú 5. februára 2015 podal odvolateľ proti Výboru regiónov,

               —

               rozhodol o žalobe a vyhovel odvolateľovi v jeho žalobných dôvodoch,

               —

               zaviazal Výbor regiónov na náhradu prvostupňového a odvolacieho konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza päť odvolacích dôvodov.

               1.

               Prvý odvolací dôvod založený na porušení článku 51 ods. 1 a článku 53 ods. 1 rokovacieho poriadku Súdu pre verejnú službu, ako aj porušení zásady rovnosti účastníkov konania tým, že dvojmesačná lehota stanovená na podanie vyjadrenia k žalobe, predĺžená o 10 dňovú lehotu zohľadňujúcu vzdialenosť bola vypočítaná od doručenia odstránenia nedostatkov žaloby a nie od doručenia žaloby, takže vyjadrenie Výboru regiónov bolo doručené do spisu týkajúceho sa konania, hoci bolo podané po lehote, a keďže Súd pre verejnú službu vychádzal z tohto vyjadrenia pri zamietnutí žaloby formou uznesenia na základe článku 81 rokovacieho poriadku, odvolateľovi bola odňatá možnosť žiadať vydanie rozsudku pre zmeškanie na základe článku 121 rokovacieho poriadku.

               2.

               Druhý odvolací dôvod založený na porušení zásady výkladu ustanovení práva Európskej únie s prihliadnutím na ich kontext a porušení povinnosti odôvodnenia, keďže Súd pre verejnú službu v bodoch 64 až 70 svojho uznesenia vykladal článok 56 Služobného poriadku Európskej únie bez prihliadnutia na jeho článok 55 a na rozhodnutia, ktoré na tomto základe vydal Výbor regiónov a neodpovedal na tvrdenia, ktoré odvolateľ vyvodzoval z týchto ustanovení, ako aj vzhľadom na nesprávne právne posúdenia, keď porušil rozsah a cieľ článkov 55 a 56 Služobného poriadku a článok 3 jeho prílohy VI, ako aj články 2 a 4 rozhodnutia č. 048/03 o paušálnej náhrade za nadčasové hodiny odpracované niektorými úradníkmi kategórií C a D, ktorí musia odpracovať nadčasové hodiny pravidelne (ďalej len „rozhodnutie č. 48/03“).

               3.

               Tretí odvolací dôvod založený na porušení zásad výkladu ustanovení štatútu v súlade s Európskou chartou základných práv a článku 31 charty v súlade s rozhodnutím č. 48/03, ako aj porušenia povinnosti odôvodnenia rozsudkov a dôvery v procesné akty, keďže Súd pre verejnú službu v bodoch 71 až 74 svojho uznesenia neprihliadol na článok 6 rozhodnutia č. 48/03 na účely výkladu článku 31 ods. 2 Charty, právne dostatočne neodpovedal na tvrdenia, ktoré odvolateľ vyvodzoval z týchto ustanovení a porušil cieľ a predmet jeho žaloby.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod založený na porušení dôvery v procesné akty a zásady posudzovania žalôb v závislosti od údajov existujúcich pri prijatí napadnutého aktu, keďže Súd pre verejnú službu v bode 77 svojho uznesenia konštatoval, že odvolateľ založil svoje tvrdenia vychádzajúce zo zásady rovnosti zaobchádzania na dôsledkoch sporného rozhodnutia a zamietol ju v každom prípade na základe týchto dôsledkov, ako aj porušení povinnosti odôvodnenia, zásady výkladu ustanovení štatútu v súlade so zásadou rovnosti zaobchádzania a porušenia tejto zásady tým, že Súd pre verejnú službu v bode 77 ako aj v bodoch 78 až 80 svojho uznesenia právne dostatočne neodpovedal na jeho tvrdenia.

               5.

               Piaty odvolací dôvod založený jednak na porušení dôvery v procesné akty a porušení článku 50 ods. 1 písm. e) rokovacieho poriadku Súdu pre verejnú službu tým, že uvedený súd v bode 82 svojho uznesenia konštatoval, že námietka nezákonnosti, ktorú uviedol odvolateľ nebola podložená žiadnym tvrdením v rozpore s tým, ako uvádza toto ustanovenie a bola teda zjavne neprípustná a jednak na z toho vyplývajúcej nezákonnosti bodov 54 až 57 predmetného uznesenia.


title: Vec F-122/10: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  11. decembra 2012 — Cocchi a Falcione/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Dôchodok — Prevod práv na dôchodok nadobudnutých vo vnútroštátnom režime dôchodkového zabezpečenia — Späťvzatie návrhu na prevod — Akt, ktorým sa nepriznali subjektívne práva ani iné podobné výhody)

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/27

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 11. decembra 2012 — Cocchi a Falcione/Komisia
   (Vec F-122/10) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Dôchodok - Prevod práv na dôchodok nadobudnutých vo vnútroštátnom režime dôchodkového zabezpečenia - Späťvzatie návrhu na prevod - Akt, ktorým sa nepriznali subjektívne práva ani iné podobné výhody)
   2013/C 46/49
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Giorgio Cocchi (Wezembeek-Oppem, Belgicko) a Nicola Falcione (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi a J.-N. Louis, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Martin a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Verejná služba — Návrh na zrušenie rozhodnutia o späťvzatí návrhu na prevod práv na dôchodok žalobcov, s ktorým žalobcovia už súhlasili

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutia Európskej Komisie z 12. a 23. februára 2010 sa zrušujú v rozsahu, v akom nimi boli späťvzaté návrhy na prevod práv na dôchodok predložené pánovi Cocchimu a pani Falcione, v ktorých bol uvedený vyšší počet započítaných odpracovaných rokov, ako budú vypočítané po ich prevode.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európska komisia je povinná nahradiť tretinu trov konania pána Cocchiho a pani Falcione.

               4.

               Pán Cocchi a pani Falcione znášajú dve tretiny svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 26.2.2011, s. 34.


title: Vec T-668/11: Žaloba podaná 30. decembra 2011 — VIP Car Solutions/Parlament

text:
               14.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 109/14

         Žaloba podaná 30. decembra 2011 — VIP Car Solutions/Parlament
   (Vec T-668/11)
   2012/C 109/33
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: VIP Car Solutions SARL (Hoenheim, Francúzsko) (v zastúpení: G. Welzer, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zaviazal Európsky parlament na zaplatenie sumy 1 408 000 eur spoločnosti SARL VIP CAR SOLUTIONS,

               —

               zaviazal Európsky parlament na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa podáva návrh na náhradu majetkovej a nemajetkovej škody, ktorá jej, ako tvrdí, vznikla v dôsledku rozhodnutia Parlamentu z 24. januára 2007 o zamietnutí jej ponuky podanej v rámci konania o verejnom obstarávaní týkajúceho sa dopravy členov Európskeho parlamentu v osobných motorových vozidlách a minibusoch so šoférom počas zasadnutí v Štrasburgu (č. PE/2006/06/UTD/1) (1). Toto rozhodnutie bolo zrušené rozsudkom Súdu prvého stupňa z 20. mája 2009 vydaným vo veci T-89/07, VIP Car Solutions/Parlament (2).
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto pochybenia Parlamentu, ktoré spôsobili škodu:

               —

               porušenie povinnosti oznámiť cenu ponúknutú úspešným uchádzačom,

               —

               porušenie povinnosti odôvodnenia, keďže Parlament neposkytol žiadnu informáciu týkajúcu sa vlastností a výhod spojených s vybranou ponukou, ako aj

               —

               zjavne nesprávne posúdenie, keďže Parlament nezaložil svoje rozhodnutie o odmietnutí na kritériách výberu a kritériách na zadanie zákazky, ktoré boli vopred definované v dokumentoch o verejnom obstarávaní.

      (1)  Ú. v. EÚ 2006/S, 177-187988.

      (2)  Zb. s. II-1403.


title: vec C-93/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Wiesbaden (Nemecko) 6. marca 2009 — Hartmut Eifert/Land Hessen, vedľajší účastník konania: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Wiesbaden (Nemecko) 6. marca 2009 — Hartmut Eifert/Land Hessen, vedľajší účastník konania: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung
   (vec C-93/09)
   2009/C 113/46
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Wiesbaden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Hartmut Eifert

      Žalovaná: Land Hessen

      Vedľajší účastník konania: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Sú ustanovenia článku 42 ods. 1 bodu 8b a článku 44a nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 209, s. 1), doplnené nariadením Rady (ES) č. 1437/2007 z 26. novembra 2007, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1290/2005 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 322, s. 1), neplatné?

               2.

               Je nariadenie Komisie (ES) č. 259/2008 z 18. marca 2008, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005 v súvislosti s uverejňovaním informácií o prijímateľoch pomoci zo zdrojov Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 76, s. 28)

                           a)

                           neplatné;

                           b)

                           alebo je platné len preto, lebo je smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/24/ES z 15. marca 2006 o uchovávaní údajov vytvorených alebo spracovaných v súvislosti s poskytovaním verejne dostupných elektronických komunikačných služieb alebo verejných komunikačných sietí a o zmene a doplnení smernice 2002/58/ES (Ú. v. EÚ L 105, s. 54) neplatná?

         Pre prípad, že sú právne predpisy uvedené v prvej a v druhej otázke platné:

               3.

               Má sa článok 18 ods. 2 druhá zarážka smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355) vykladať v tom zmysle, že k zverejneniu údajov podľa nariadenia Komisie (ES) č. 259/2008 z 18. marca 2008, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005 v súvislosti s uverejňovaním informácií o prijímateľoch pomoci zo zdrojov Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), smie dôjsť až vtedy, keď sa uskutočnili postupy, ktoré nahrádzajú oznámenie dozornému orgánu a sú stanovené uvedeným článkom?

               4.

               Má sa článok 20 smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355) vykladať v tom zmysle, že k zverejneniu údajov podľa nariadenia Komisie (ES) č. 259/2008 z 18. marca 2008, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005 v súvislosti s uverejňovaním informácií o prijímateľoch pomoci zo zdrojov Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), smie dôjsť až vtedy, keď sa uskutočnila prvotná kontrola, ktorú pre takýto prípad predpisuje vnútroštátne právo?

               5.

               V prípade kladnej odpovede na štvrtú otázku: Má sa článok 20 smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355) vykladať v tom zmysle, že o účinnú prvotnú kontrolu nejde vtedy, keď sa táto uskutočnila na základe registra vedeného podľa článku 18 ods. 2 druhej zarážky tejto smernice, ktorý neobsahuje predpísanú informáciu?

               6.

               Má sa článok 7 — a v tomto prípade najmä jeho písm. e) — smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355) vykladať v tom zmysle, že je s ním v rozpore prax, pri ktorej sa zaznamenávajú IP adresy návštevníkov internetových stránok bez ich výslovného súhlasu?


title: Vec C-519/08: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z  24. apríla 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Monomeles Protodikeio Athinon — Grécko) — Archontia Koukou/Elliniko Dimosio (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Sociálna politika — Smernica 1999/70/ES — Doložka 5 a 8 rámcovej dohody o práci na dobu určitú — Pracovné zmluvy na dobu určitú vo verejnom sektore — Zmluvy uzatvorené opakovane — Zníženie všeobecnej úrovne ochrany zamestnancov — Preventívne opatrenia namierené proti zneužívaniu — Sankcie — Absolútny zákaz zmeny pracovných zmlúv na dobu určitú na zmluvy na dobu neurčitú vo verejnom sektore — Dôsledky nesprávneho prebratia smernice — Konformný výklad)

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/17

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 24. apríla 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Monomeles Protodikeio Athinon — Grécko) — Archontia Koukou/Elliniko Dimosio
   (Vec C-519/08) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Sociálna politika - Smernica 1999/70/ES - Doložka 5 a 8 rámcovej dohody o práci na dobu určitú - Pracovné zmluvy na dobu určitú vo verejnom sektore - Zmluvy uzatvorené opakovane - Zníženie všeobecnej úrovne ochrany zamestnancov - Preventívne opatrenia namierené proti zneužívaniu - Sankcie - Absolútny zákaz zmeny pracovných zmlúv na dobu určitú na zmluvy na dobu neurčitú vo verejnom sektore - Dôsledky nesprávneho prebratia smernice - Konformný výklad)
   2009/C 205/31
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Monomeles Protodikeio Athinon

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Archontia Koukou

      Žalovaný: Elliniko Dimosio

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Monomeles Protodikeio Athinon — Výklad doložiek 5 a 3 prílohy smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368) — Objektívne dôvody odôvodňujúce opakované uzavretie bez obmedzenia pracovných zmlúv na dobu určitú — Povinnosť uložená vnútroštátnou právnou úpravou uzavrieť takéto zmluvy — Zákaz prijať právnu úpravu preberajúcu predpis Spoločenstva, ktorá zhoršuje ochranu pracovníkov — Pojem zhoršenie

      Výrok uznesenia

               1.

               Doložka 5 bod 1 písm. a) rámcovej dohody o práci na dobu určitú uzavretej 18. marca 1999, ktorú obsahuje príloha smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni používaniu pracovných zmlúv na dobu určitú uzatváraných opakovane, ktoré je odôvodnené len tým, že toto používanie stanovuje všeobecná zákonná alebo podzákonná úprava členského štátu. Naopak pojem „objektívne dôvody“ v zmysle uvedenej doložky vyžadujú, aby tento osobitný typ pracovnoprávneho vzťahu, tak ako ho stanovuje vnútroštátna právna úprava, bol odôvodnený existenciou konkrétnych skutočností týkajúcich sa najmä predmetnej činnosti a podmienok jej výkonu.

               2.

               Doložka 5 bod 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú sa má vykladať v tom zmysle, že jej neodporuje taká vnútroštátna právna úprava, ako je vo veci samej, ktorá napriek tomu, že z dôvodu preventívnych opatrení proti zneužívaniu pracovných zmlúv na dobu určitú uzatváraných opakovane ukladá povinnosť dodržiavať celkovú maximálnu dĺžku týchto zmlúv a zároveň stanovuje pre určité kategórie zamestnancov výnimky z tohto obmedzenia, pokiaľ sa na týchto vzťahuje aspoň jedno z preventívnych opatrení namierených proti zneužívaniu pracovných zmlúv na dobu určitú uzatváraných opakovane uvedených v tejto doložke.

               3.

               Doložka 5 bod 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú sa má vykladať v tom zmysle, že jej neodporuje taká vnútroštátna právna úprava, ako je vo veci samej, ktorá z dôvodu potláčania zneužívania pracovných zmlúv na dobu určitú uzatváraných opakovane stanovuje zaplatenie mzdy a odškodnenie ako aj trestné a disciplinárne sankcie, pričom prináleží vnútroštátnemu súdu, aby overil, či vykonávacie podmienky, ako aj skutočná aplikácia príslušných ustanovení vnútroštátneho práva predstavujú primerané sankčné opatrenia proti verejnej správe za zneužívanie pracovných zmlúv na dobu určitú uzatváraných opakovane.

               4.

               Doložka 5 bod 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ vo vnútroštátnom právnom poriadku dotknutého členského štátu neexistujú pre verejný sektor iné účinné opatrenia na zabránenie a prípadne sankcionovanie zneužívania pracovných zmlúv na dobu určitú uzatváraných opakovane, čo prináleží vnútroštátnemu súdu, aby overil, tak mu odporuje taká vnútroštátna právna úprava ako vo veci samej, pokiaľ sa táto ratione temporis neuplatňuje na pracovné zmluvy na dobu určitú uzatvárané opakovane, ktoré boli uzavreté alebo obnovené po uplynutí obdobia stanoveného smernicou 1999/70 na jej prebratie, ak platnosť pracovných zmlúv uplynula v čase nadobudnutia účinnosti tejto úpravy alebo počas obdobia troch mesiacov predchádzajúcich tomuto dátumu.

               5.

               Za takých okolností, ako sú tie vo veci samej, sa doložka 5 bod 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ vo vnútroštátnom právnom poriadku dotknutého členského štátu existujú pre daný sektor iné účinné opatrenia na zabránenie a prípadne sankcionovanie zneužívania pracovných zmlúv na dobu určitú uzatváraných opakovane v zmysle uvedeného bodu 1, nepredstavuje prekážku pre uplatnenie pravidla vnútroštátneho práva, ktoré len vo verejnom sektore absolútne zakazuje zmenu pracovných zmlúv na dobu určitú uzatváraných opakovane na pracovnú zmluvu na dobu neurčitú, ktoré s cieľom pokryť permanentné a dlhodobé potreby zamestnávateľa sa majú považovať za zneužívanie. Napriek tomu prináleží vnútroštátnemu súdu, aby posúdil, v akom rozsahu predstavujú vykonávacie podmienky a skutočné uplatnenie príslušných ustanovení vnútroštátneho práva primerané preventívne a prípadne sankčné opatrenia proti verejnej správe za zneužívania pracovných zmlúv na dobu určitú uzatváraných opakovane.

               6.

               Doložka 5 bod 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú sa má vykladať v tom zmysle, že v zásade nebráni tomu, aby spory, ktoré sa týkajú zneužívania pracovných zmlúv na dobu určitú uzatváraných opakovane, patrili do výlučnej právomoci správnych súdov. Napriek tomu prináleží vnútroštátnemu súdu, aby dozeral na to, aby právo na účinnú súdnu ochranu bolo zabezpečené súbežne s dodržaním zásady efektivity a ekvivalencie.

               7.

               Doložka 8 bod 3 rámcovej dohody o práci na dobu určitú sa má vykladať v tom zmysle, že jej neodporuje taká vnútroštátna právna úprava, ako je vo veci samej, ktorá na účely zistenia, či došlo k zneužitiu pracovných zmlúv na dobu určitú, stanovuje oproti podmienkam, ktoré upravoval predchádzajúci vnútroštátny predpis, najmä taký ako článok 8 ods. 3 zákona 2112/1920 o povinnom skončení pracovného pomeru zamestnanca v súkromnom sektore, ďalšie podmienky, pokiaľ takéto podmienky majú vplyv na obmedzenú kategóriu zamestnancov, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu, ktorí uzatvorili pracovnú zmluvu na dobu určitú alebo im bola poskytnutá kompenzácia podľa doložky 5 bodu 1 uvedenej dohody vo forme prijatia preventívnych opatrení proti zneužívaniu pracovných zmlúv na dobu určitú.

               8.

               Prináleží vnútroštátnemu súdu, aby príslušné ustanovenia vnútroštátneho práva vyložil pokiaľ možno v súlade s výkladom doložky 5 bodu 1 a doložky 8 bodu 3 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ako aj v tomto rámci určil, či také ustanovenie vnútroštátneho práva ako článok 8 ods. 3 zákona 2112/1920 sa má v spore vo veci samej aplikovať namiesto niektorých iných ustanovení tohto práva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 44, 21.2.2009.


title: Vec T-122/13: Žaloba podaná 21. februára 2013 — Laboratoires Polive/ÚHVT — Arbora & Ausonia (dodie)

text:
               27.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/20

         Žaloba podaná 21. februára 2013 — Laboratoires Polive/ÚHVT — Arbora & Ausonia (dodie)
   (Vec T-122/13)
   2013/C 123/33
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Laboratoires Polive (Levallois Perret, Francúzsko) (v zastúpení: A. Sion, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Arbora & Ausonia, SL (Barcelona, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil sporné rozhodnutie druhého odvolacieho senátu z 28. novembra 2012,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: (farebná) obrazová ochranná známka „dodie“ pre tovary zaradené do tried 3, 5, 8, 9, 10, 11, 16, 18, 21, 25 a 28 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9 037 821.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: španielska a portugalská ochranná známka týkajúca sa slovnej ochrannej známky „DODOT“ pre tovary zaradené do tried 3, 5, 10, 12, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 28, 44.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie sporného rozhodnutia, vyhovenie námietke a zamietnutie prihlášky ochrannej známky podanej v súvislosti s niektorými tovarmi zaradenými do tried 3, 5, 8, 10, 11, 16, 18, 21, 25 a 28.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec T-355/06: Rozsudok Všeobecného súdu z  27. septembra 2012 — Koninklijke BAM Groep/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Holandský trh s bitúmenom určeným na výstavbu ciest — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Pripísateľnosť protiprávneho správania — Dĺžka trvania porušenia“ )

text:
               17.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2012 — Koninklijke BAM Groep/Komisia
   (Vec T-355/06) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Holandský trh s bitúmenom určeným na výstavbu ciest - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Pripísateľnosť protiprávneho správania - Dĺžka trvania porušenia)
   2012/C 355/31
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Koninklijke BAM Groep NV (Bunnik, Holandsko) (v zastúpení: M. Biesheuvel a J. de Pree, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouquet, A. Nijenhuis a F. Ronkes Agerbeek, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 4090 v konečnom znení z 13. septembra 2006 o konaní podľa článku 81 [ES] [vec COMP/F/38.456 — Bitúmen (Holandsko)] v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Koninklijke BAM Groep NV je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 20, 27.1.2007.


title: Vec T-649/11: Žaloba podaná 15. decembra 2011 — Cham/Rada

text:
               11.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 39/20

         Žaloba podaná 15. decembra 2011 — Cham/Rada
   (Vec T-649/11)
   2012/C 39/38
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cham Holding Co. SA (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil žalobu navrhovateľky za prípustnú a následne:

               —

               zrušil rozhodnutie 2011/628/SZBP z 23. septembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2011/273/SZBP z 9. mája 2011 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii a nariadenie Rady (EÚ) č. 950/2011 z 23. septembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EÚ) č. 442/2011 z 9. mája 2011 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, a to v tom rozsahu, v akom sa uvedené akty týkajú žalobkyne z dôvodu, že stanovujú zaradenie jej mena na zoznam subjektov uvedených v článku 5 nariadenia (EÚ) č. 442/2011 z 9. mája 2011 a v článkoch 3 a 4 rozhodnutia 2011/273/SZBP z 9. mája 2011,

               —

               zaviazal Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby navrhovateľka uvádza tri žalobné dôvody, ktoré sú v podstate rovnaké alebo podobné ako žalobné dôvody uvedené v rámci veci T-433/11, Makhlouf/Rada (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 290, 2011, s. 14.