               20.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 81/12

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú 5. novembra 2013 predložil Héraðsdómur Reykjavíkur vo veci Gunnar V. Engilbertsson/Íslandsbanki hf.
   (Vec E-25/13)
   2014/C 81/11
   Listom z 5. novembra 2013, ktorý bol doručený na podateľňu Súdu EZVO 12. novembra 2013, požiadal Héraðsdómur Reykjavíkur (okresný súd v Reykjavíku) Súd EZVO vo veci Gunnar V. Engilbertsson/Íslandsbanki hf. o poradné stanovisko k týmto otázkam:

               1.

               Je zlučiteľné s ustanoveniami smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, ak právne predpisy v štáte, ktorý je zmluvnou stranou Dohody o EHP, umožňujú, aby zmluvy medzi spotrebiteľmi a poskytovateľmi úverov na financovanie nákupu nehnuteľností obsahovali ustanovenia, ktoré uvádzajú, že splátky úveru sa musia viazať na vopred stanovený index?

               2.

               Ak je odpoveď na prvú otázku taká, že naviazanie splátok úveru uzatvoreného na účely financovania nákupu nehnuteľností na určitý index je zlučiteľné s ustanoveniami smernice 93/13/EHS, druhá otázka znie takto: Obmedzuje uvedená smernica diskrečnú právomoc príslušného zmluvného štátu Dohody o EHP určovať – buď prostredníctvom právnych, alebo správnych predpisov – faktory, na základe ktorých môže dôjsť k zmenám v takto vopred stanovenom indexe, a metódy, podľa ktorých sa tieto zmeny majú merať?

               3.

               Ak je odpoveď na druhú otázku taká, že smernicou 93/13/EHS sa neobmedzuje diskrečná právomoc členského štátu uvedeného v druhej otázke, tretia otázka znie takto: Považuje sa zmluvná podmienka za individuálne dohodnutú v zmysle článku 3 ods. 1 smernice, ak a) sa na dlhopise, ktorý spotrebiteľ podpisuje pri uzatváraní úveru, uvádza, že záväzok spotrebiteľa sa viaže na index a tento základný index, ktorý sa použije na výpočet zmeny ceny, je uvedený na dlhopise, b) je k dlhopisu pripojený splátkový kalendár, v ktorom sú uvedené odhadované splátky, ktoré majú byť uhradené k stanoveným dňom splatnosti úveru, a v tomto splátkovom kalendári sa uvádza, že sa tieto odhadované splátky môžu zmeniť podľa ustanovení o indexácii dlhopisu, a c) spotrebiteľ a poskytovateľ úveru podpíšu v momente podpisu dlhopisu spotrebiteľom aj tento splátkový kalendár?

               4.

               Je spôsob výpočtu zmien ceny v zmluvách o poskytnutí úveru na účely financovania nákupu nehnuteľností za okolností uvedených v tretej otázke považovaný za výslovne popísaný spotrebiteľovi v zmysle bodu 2 písm. d) prílohy k smernici 93/13/EHS?

               5.

               Môže štát, ktorý je zmluvnou stranou Dohody o EHP, pri prijímaní článku 6 ods. 1 smernice 93/13/EHS buď stanoviť vo vnútroštátnych právnych predpisoch, že nekalé podmienky v zmysle článku 6 ods. 1 smernice môžu byť vo vzťahu k spotrebiteľovi vyhlásené za nezáväzné, alebo vo svojich vnútroštátnych právnych predpisoch vymedziť, že takéto podmienky spotrebiteľa v nijakom momente nezaväzujú?


title: Vec T-606/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 18. novembra 2015 – Mustang/ÚHVT – Dubek (Mustang) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Mustang — Skoršie národné slovné a obrazové ochranné známky MUSTANG — Neexistencia nebezpečenstva poškodenia dobrého mena skorších ochranných známok — Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               11.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. novembra 2015 – Mustang/ÚHVT – Dubek (Mustang)
   (Vec T-606/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Mustang - Skoršie národné slovné a obrazové ochranné známky MUSTANG - Neexistencia nebezpečenstva poškodenia dobrého mena skorších ochranných známok - Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 007/32)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mustang – Bekleidungswerke GmbH & Co. KG (Künzelsau, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne S. Völker, neskôr C. Roos a S. Speckmann, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider a M. Fischer, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Dubek Ltd (Petach Tikva, Izrael) (v zastúpení: C. Thomas, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 13. septembra 2013 (vec R 416/2012-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Mustang – Bekleidungswerke GmbH & Co. KG a Dubek Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Mustang – Bekleidungswerke GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 39, 8.2.2014.


title: Vec C-131/05: Žaloba podaná 21. marca 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/14

         Žaloba podaná 21. marca 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-131/05)
   (2005/C 132/27)
   Jazyk konania: angličtina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Michel Van Beek, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci Frédéric Louis, advokát a Antonio Capobianco, avvocato, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 21. marca 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si tým, že si nesplnilo svoje povinnosti uložené článkom 6 ods. 1 smernice Rady 79/409/EHS o ochrane voľne žijúceho vtáctva (1) a článkami 12 ods. 2 a 13 ods. 1 vždy v spojení s článkom 2 ods. 1 smernice Rady 92/43/EHS o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (2), nesplnilo svoje povinnosti uložené týmito smernicami,

               2.

               zaviazal Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia uvádza, že:

               —

               obmedzením zákazu obsiahnutého v článku 6 ods. 1 smernice 79/409/EHS o voľne žijúcich vtákoch, ktorý sa týka predaja, prepravy na účely predaja, držania na účely predaja a ponúkania na predaj všetkých druhov voľne žijúcich alebo sťahovavých vtákov na území Veľkej Británie, Spojené kráľovstvo porušilo uvedený článok, pretože zákaz má jasne zahŕňať všetky druhy vtákov prirodzene sa vyskytujúcich a voľne žijúcich na európskom území členských štátov, na ktoré sa uplatňuje Zmluva,

               —

               obmedzením zákazu obsiahnutého v článku 12 ods. 2 smernice 92/43/EHS o biotopoch, ktorý sa týka držania, prepravy a predaja alebo výmeny a ponúkania na predaj alebo výmeny živočíšnych druhov uvedených v prílohe IV písm. a) smernice, na živočíšne druhy, ktorých prirodzené miesto výskytu zahŕňa Veľkú Britániu, porušilo Spojené kráľovstvo vyššie uvedený článok, pretože v dôsledku tohto obmedzenia je zoznam chránených živočíšnych druhov uvedených v právnych predpisoch Spojeného kráľovstva kratší, než zoznam v prílohe IV smernice,

               —

               obmedzením zákazu obchodovania s rastlinnými druhmi obsiahnutého v článku 13 ods. 1 smernice 92/42/EHS o biotopoch na druhy, „ktorých prirodzené miesto výskytu zahŕňa akékoľvek územie vo Veľkej Británii, ako je uvedené v prílohe 4 [nariadenia z roku 1994]“, porušilo Spojené kráľovstvo vyššie uvedený článok, keďže zoznam chránených rastlinných druhov v prílohe 4 je v dôsledku tohto obmedzenia kratší, než je zoznam chránených druhov v prílohe IV písm. b) smernice o biotopoch.

      (1)  Ú. v. ES L 103, 25.4.1979, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES, L 206, 22.7.1992, s. 7.


title: Vec T-325/05: Žaloba podaná 30. augusta 2005 – TUI/ÚHVT

text:
               15.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/17

         Žaloba podaná 30. augusta 2005 – TUI/ÚHVT
   (Vec T-325/05)
   (2005/C 257/32)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: TUI AG (Hanover, Nemecko) [v zastúpení: D. von Schulz, advokát]

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 25. mája 2005 – R 0183/2004-4,

               —

               uložiť žalovanému, aby zapísal prihlasovanú ochrannú známku EU 002851681 „Fliegen zum Taxipreis“ pre všetky služby uvedené v prihláške,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania o odvolaní ako aj tohto konania o žalobe.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: Slovná ochranná známka „Fliegen zum Taxipreis“ pre služby tried 36 a 39 – prihláška č. 2 851 681.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: Zamietnutie prihlášky pre služby triedy 39.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: Zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: Porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94, pretože nie je pravdou, že by prihlasovaná ochranná známka nemala rozlišovaciu spôsobilosť.


title: Vec C-385/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado po el Mercantil n ° 9 de Barcelona (Španielsko) 12. augusta 2014 – Youssouf Drame Ba/Catalunya Caixa S.A.

text:
               3.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 388/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado po el Mercantil no 9 de Barcelona (Španielsko) 12. augusta 2014 – Youssouf Drame Ba/Catalunya Caixa S.A.
   (Vec C-385/14)
   2014/C 388/05
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado po el Mercantil no 9 de Barcelona

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Youssouf Drame Ba

      Žalovaná: Catalunya Caixa S.A.

      Prejudiciálne otázky

   Keďže španielsky systém v článku 43 LEC (1) stanovuje odkladný alebo predbežný účinok individuálnej žaloby podanej súbežne spotrebiteľom, dokiaľ sa právoplatným rozsudkom vydaným v konaní začatom na základe kolektívnej žaloby nerozhodne o spore a spotrebiteľ je rozhodnutím vydaným v takomto konaní zaviazaný bez toho, aby mal možnosť vyjadrovať sa ku všetkým skutočnostiam a navrhovať dôkazy s využitím všetkých procesných prostriedkov na jeho obranu:

               1.

               Možno sa domnievať, [že španielsky právny poriadok stanovuje] účinný prostriedok alebo mechanizmus v zmysle článku 7 ods. 1 smernice 93/13/EHS (2)?

               2.

               Do akej miery tento odkladný účinok predstavuje v prípade namietania neplatnosti nekalých podmienok vložených do spotrebiteľskej zmluvy prekážku pre spotrebiteľa, a tým aj porušenie článku 7 ods. 1 vyššie uvedenej smernice?

               3.

               Predstavuje skutočnosť, že sa spotrebiteľ nemôže vyviazať z kolektívnej žaloby, porušenie článku 7 ods. 3 smernice 93/13/EHS?

               4.

               Alebo naopak treba vychádzať z predpokladu, že odkladný účinok upravený v článku 43 LEC je v súlade s článkom 7 smernice 93/13/EHS vzhľadom na to, že práva spotrebiteľa dostatočne chráni takáto kolektívna žaloba, keďže španielsky právny poriadok už zaviedol iné mechanizmy na účely zabezpečenia účinnej ochrany práv spotrebiteľov a dodržiavanie zásady právnej istoty?

      (1)  Ley de Enjuiciamiento Civil.

      (2)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec C-439/16 PPU: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Spetsializiran nakazatelen sad – Bulharsko) – trestné konanie proti Emilovi Milevovi (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Naliehavé prejudiciálne konanie — Justičná spolupráca v trestných veciach — Smernica (EÚ) 2016/343 — Články 3 a 6 — Časová pôsobnosť — Súdne preskúmanie väzby obžalovaného — Vnútroštátna právna úprava, ktorá počas sporovej časti konania zakazuje skúmať, či existuje dôvodné podozrenie, že obžalovaný spáchal trestný čin — Rozpor s článkom 5 ods. 1 písm. c) a článkom 5 ods. 4 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd — Miera voľnej úvahy ponechaná vnútroštátnym súdom pri rozhodovaní, či uplatnia uvedený dohovor)

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/23

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Spetsializiran nakazatelen sad – Bulharsko) – trestné konanie proti Emilovi Milevovi
   (Vec C-439/16 PPU) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Naliehavé prejudiciálne konanie - Justičná spolupráca v trestných veciach - Smernica (EÚ) 2016/343 - Články 3 a 6 - Časová pôsobnosť - Súdne preskúmanie väzby obžalovaného - Vnútroštátna právna úprava, ktorá počas sporovej časti konania zakazuje skúmať, či existuje dôvodné podozrenie, že obžalovaný spáchal trestný čin - Rozpor s článkom 5 ods. 1 písm. c) a článkom 5 ods. 4 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd - Miera voľnej úvahy ponechaná vnútroštátnym súdom pri rozhodovaní, či uplatnia uvedený dohovor))
   (2017/C 006/28)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Specializiran nakazatelen săd

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Emil Milev

      Výrok rozsudku

   Stanovisko, ktoré vydal Vărchoven kasacionen săd (Najvyšší kasačný súd, Bulharsko) 7. apríla 2016, čiže na začiatku lehoty na prebratie smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/343/EÚ z 9. marca 2016 o posilnení určitých aspektov prezumpcie neviny a práva byť prítomný na konaní pred súdom v trestnom konaní, a ktoré vnútroštátnym súdom príslušným na rozhodnutie o žalobe proti rozhodnutiu o väzbe priznáva možnosť rozhodnúť, či ponechanie obžalovaného vo väzbe počas sporovej časti trestného konania musí podliehať súdnemu preskúmaniu týkajúcemu sa aj otázky, či pretrváva dôvodné podozrenie, že spáchal trestný čin, ktorý sa mu vytýka, nie je takej povahy, že by mohlo po uplynutí lehoty na prebratie tejto smernice vážne ohroziť dosiahnutie cieľov predpísaných touto smernicou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 364, 3.10.2016.


title: Vec C-301/16 P: Odvolanie podané 26. mája 2016: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 16. marca 2016 vo veci T-586/14, Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd/Európska komisia

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/32

         Odvolanie podané 26. mája 2016: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 16. marca 2016 vo veci T-586/14, Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd/Európska komisia
   (Vec C-301/16 P)
   (2016/C 270/36)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche, L. Flynn, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 16. marca 2016, Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd/Komisia, T-586/14, oznámený Komisii 17. marca 2016,

               —

               zamietol prvú časť prvého žalobného dôvodu, ktorý bol uplatnený v rámci žaloby podanej na prvom stupni, ako právne nedôvodnú,

               —

               pokiaľ ide o druhú časť prvého žalobného dôvodu a druhý až štvrtý žalobný dôvod uplatnený v žalobe podanej na prvom stupni, vrátil vec Všeobecnému súdu na nové posúdenie,

               —

               rozhodol, že o trovách prvostupňového konania a odvolacieho konania sa rozhodne neskôr.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia tvrdí, že napadnutý rozsudok by mal byť zrušený z týchto dôvodov:
   Po prvé Všeobecný súd podal nesprávny výklad pojmu „prenesený z bývalého systému iného ako trhového hospodárstva“ nachádzajúceho sa v článku 2 ods. 7 písm. c) tretej zarážke nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 (1) o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva. Tento žalobný dôvod sa skladá z piatich častí:

               —

               Prvá časť: Opatrenia vykonávajúce päťročný plán sú prenesené z bývalého systému iného ako trhového hospodárstva,

               —

               Druhá časť: Podpora strategických oblastí obchodu („výber víťazov“) nepredstavuje v trhovom hospodárstve legitímny cieľ,

               —

               Tretia časť: Subvencie nie sú v trhovom hospodárstve neobmedzené, ale viažu sa k investícii,

               —

               Štvrtá časť: Skúmané opatrenia nie sú porovnateľné s protiprávnou a nezlučiteľnou štátnou pomocou zaznamenanou v Únii,

               —

               Piata časť: Nesprávny výklad pojmu „iné ako trhové hospodárstvo“,

         Po druhé rozsudok je nedostatočne odôvodnený a obsahuje rozporuplné odôvodnenie.
   Po tretie Všeobecný súd sa dopustil viacerých procesných pochybení:

               —

               Prvá časť: Všeobecný súd rozhodol vo veci, v ktorej nemal právomoc rozhodnúť (ultra vires), porušil dispozičnú zásadu a článok 21 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie, ako aj článok 44 ods. 1 a článok 48 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, v znení, v akom boli tieto ustanovenia účinné v čase podania žaloby na prvom stupni,

               —

               Druhá časť: Komisia nebola vypočutá, pokiaľ ide o údajnú porovnateľnosť štátnej pomoci uvedenej v rozsudkoch citovaných v bode 66 so skúmanými opatreniami,

               —

               Tretia časť: Všeobecný súd neodpovedal na tvrdenia Komisie týkajúce sa definície výrazu „iné ako trhové hospodárstvo“

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, 2009, s. 51).


title: Vec T-241/13: Žaloba podaná 25. apríla 2013 — Helénska republika/Komisia

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/38

         Žaloba podaná 25. apríla 2013 — Helénska republika/Komisia
   (Vec T-241/13)
   2013/C 207/63
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: Ι. Chalkias, S. Papaïoannou a A. Vassilopoulou, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhovel žalobe,

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie z 26. februára 2013, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) [oznámené pod číslom C(2013) 981] (Ú. v. EÚ L 67, s. 20) v rozsahu, v akom sa týka Helénskej republiky,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Helénska republika uvádza vo veci finančných opráv vykonaných na základe vykonávacieho rozhodnutia Komisie z 26. februára 2013, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) [oznámené pod číslom C(2013) 981] (Ú. v. EÚ L 67, s. 20) v rozsahu, v akom sa toto rozhodnutie týka finančných opráv na ťarchu Helénskej republiky týkajúcich sa pomoci podľa článku 69 nariadenia č. 1782/2003 v oblasti hovädzieho, ovčieho a kozieho mäsa, ako aj tabaku pre roky 2006 a 2007 dva žalobné dôvody:

               Prostredníctvom prvého žalobného dôvodu uvádza Helénska republika, že uskutočnená oprava je z dôvodu zistených právnych pochybení pri uplatnení článku 69 nariadenia č. 1782/2003 (1) protiprávna a treba ju zrušiť, pretože a) je v rozpore s článkom 69 nariadenia č. 1782/2003, ktorého uplatnenie členskými štátmi je fakultatívne a poskytuje širokú možnosť úvahy pri stanovení osôb, ktoré majú mať nárok na dodatočnú platbu, kritérií ich výberu a špeciálnych podmienok a predpokladov pre poskytnutie dodatočnej platby, a b) nevydarené uplatnenie článku 69 nariadenia č. 1782/2003 nespôsobuje fondu nijakú ujmu, čo je podľa článku 31 nariadenia č. 1290/2005 (2) podmienkou pre uskutočnenie finančnej opravy v súlade s právom.

               Druhým žalobným dôvodom uplatňuje Helénska republika, že uskutočnená oprava je z dôvodu nedostatkov pri kľúčových kontrolách uskutočnených v sektore tabaku protiprávna a treba ju zrušiť, pretože a) konštatovanie Komisie, že kontroly na mieste nezodpovedali nariadeniu č. 796/2004 (3), sa zakladá na nesprávnom výklade a uplatnení článku 23 tohto nariadenia a na nesprávnom posúdení skutkového stavu a obsahuje nedostatky a protirečenia v odôvodnení, a b) konštatovanie Komisie, že kľúčové kontroly v spracovateľských podnikoch neboli vykonané, sa zakladajú na omyle týkajúcom sa skutkového stavu.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Ú. v. EÚ L 270, s. 1; Mim. vyd. 03/040, s. 269).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 209, s. 1).

      (3)  Nariadenie Komisie (ES) č. 796/2004 z 21. apríla 2004, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá na uplatňovanie krížového plnenia, modulácie a integrovaného správneho a kontrolného systému uvedeného v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá pre režimy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov (Ú. v. EÚ L 141, s. 18; Mim. vyd. 03/044, s. 243).


title: Vec F-79/13: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 18. mája 2015 – Gyarmathy/EMCDDA (Verejná služba — Zamestnanci EMCDDA — Dočasný zamestnanec — Neobnovenie pracovnej zmluvy — Psychické obťažovanie — Žiadosť o pomoc — Administratívne vyšetrovanie — Rozsudok pre zmeškanie — Preskúmanie prípustnosti žaloby — Akt spôsobujúci ujmu — Neprípustnosť — Náhrada trov konania)

text:
               29.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/42

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 18. mája 2015 – Gyarmathy/EMCDDA
   (Vec F-79/13) (1)

   ((Verejná služba - Zamestnanci EMCDDA - Dočasný zamestnanec - Neobnovenie pracovnej zmluvy - Psychické obťažovanie - Žiadosť o pomoc - Administratívne vyšetrovanie - Rozsudok pre zmeškanie - Preskúmanie prípustnosti žaloby - Akt spôsobujúci ujmu - Neprípustnosť - Náhrada trov konania))
   (2015/C 213/68)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Valéria Anna Gyarmathy (Györ, Maďarsko) (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaný: Európske monitorovacie centrum pre drogy a drogovú závislosť (EMCDDA) (v zastúpení: D. Storti a F. Pereyra, splnomocnení zástupcovia, B. Wägenbaur, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie jednak rozhodnutia o zamietnutí žiadosti žalobkyne, ktorej cieľom bolo uznať existenciu morálneho obťažovania zo strany nadriadeného, a jednak rozhodnutia o neobnovení jej zmluvy a následne vykonanie nového vyšetrovania a nahradenie údajne utrpenej materiálnej a nemateriálnej ujmy

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 1.2.2014, s. 22.


title: Vec T-73/13 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  25. apríla 2013 — InterMune UK a i./EMA [Predbežné opatrenie — Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty držané EMA obsahujúce informácie poskytnuté podnikom v rámci jeho žiadosti o povolenie na uvedenie lieku na trh — Rozhodnutie sprístupniť dokumenty tretej osobe — Návrh na odklad výkonu — Naliehavosť — Fumus boni iuris — Zváženie záujmov]

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/25

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 25. apríla 2013 — InterMune UK a i./EMA
   (Vec T-73/13 R)
   (Predbežné opatrenie - Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty držané EMA obsahujúce informácie poskytnuté podnikom v rámci jeho žiadosti o povolenie na uvedenie lieku na trh - Rozhodnutie sprístupniť dokumenty tretej osobe - Návrh na odklad výkonu - Naliehavosť - Fumus boni iuris - Zváženie záujmov)
   2013/C 189/52
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: InterMune UK Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo), InterMune, Inc (Brisbane, California, Spejené štáty) a InterMune International AG (Muttenz, Švajčiarsko) (v zastúpení: I. Dodds-Smith, A. Williams, solicitors, T. de la Mare, QC, a F. Cambell, barrister)

      Žalovaná: Európska agentúra pre lieky (EMA) (v zastúpení: T. Jablonski, N. Rampal Olmedo a A. Spina, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh smerujúci v podstate k odkladu výkonu rozhodnutia EMA EMA/24685/2013 z 15. januára 2013 o sprístupnení niektorých dokumentov podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331) týkajúcich sa informácií poskytnutých v rámci žiadosti o povolenie na uvedenie lieku Esbriet na trh tretej osobe v rozsahu, v akom tieto informácie ešte nie sú verejne prístupné

      Výrok

               1.

               Výkon rozhodnutia Európskej agentúry pre lieky (EMA) z 15. januára 2013 EMA/24685/2013 o sprístupnení niektorých dokumentov podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331) týkajúcich sa prístupu k dokumentom „2.4 Podrobný predklinický súhrn“, „2.5 Podrobný klinický súhrn“, „2.6 Predklinický súhrn“ a „2.7 Klinický súhrn“ poskytnutých v rámci žiadosti o povolenie na uvedenie lieku Esbriet na trh tretej osobe v rozsahu, v akom tieto dokumenty obsahujú informácie, ktoré ešte nie sú prístupné verejnosti, sa odkladá.

               2.

               EMA sa ukladá povinnosť nesprístupniť verziu dokumentov uvedených v bode 1 tohto výroku, ktorá je podrobnejšia ako cenzurovaná verzia týchto dokumentov oznámená InterMune UK Ltd, InterMune, Inc a InterMune International, AG EMA 8. októbra 2012.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-312/04: Žaloba podaná dňa 22. júla 2004 Vittorio Di Bucci proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/45

         Žaloba podaná dňa 22. júla 2004 Vittorio Di Bucci proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-312/04)
   (2004/C 262/85)
   Jazyk konania: francúzština
   Vittorio Di Bucci, bydliskom v Bruseli, zastúpený Marc van der Woude a Valérie Landes, advokátmi, podal 22. júla 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie všeobecného riaditeľa právnej služby, ktorým mu priznáva iba jeden prednostný bod hlavného riaditeľstva z titulu hodnotenia jeho služobného postupu za rok 2003 a ktoré bolo potvrdené a nadobudlo platnosť rozhodnutím Orgánu povereného menovaním (AIPN) obsahujúcim zamietnutie odvolania;

               —

               zrušil rozhodnutie Orgánu povereného menovaním, ktorým mu nebol priznaný ani jeden osobitný prednostný bod „Hodnotiaceho výboru za ďalšiu činnosť v záujme inštitúcie“ z titulu hodnotenia jeho služobného postupu za rok 2003;

               —

               zrušil rozhodnutie Orgánu povereného menovaním, ktorým mu bolo celkovo priznaných 20 bodov z titulu hodnotenia jeho služobného postupu za rok 2003, zoznam zásluh úradníkov triedy A5 z titulu hodnotenia služobného postupu za rok 2003, zoznam úradníkov povýšených do triedy A4 z titulu hodnotenia služobného postupu za rok 2003 a v každom prípade rozhodnutie, na základe ktorého nebol zapísaný ani na jeden z týchto zoznamov;

               —

               zrušil, ak je to potrebné, rozhodnutie zamietajúce sťažnosť;

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a tvrdenia uvádzané v tejto veci sú podobné ako tie, uvádzané vo veci T-311/04, José Luis Buendia Sierra/Komisia.


title: Vec F-133/12: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  12. decembra 2013 — Marcuccio/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Mimozmluvná zodpovednosť Únie — Náhrada škody vzniknutej tým, že inštitúcia zaslala advokátovi žalobcu list o trovách na ťarchu žalobcu — Čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne nedôvodná žaloba — Článok 94 rokovacieho poriadku)

text:
               8.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/35

      Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 12. decembra 2013 — Marcuccio/Komisia
      (Vec F-133/12)
      (Verejná služba - Úradníci - Mimozmluvná zodpovednosť Únie - Náhrada škody vzniknutej tým, že inštitúcia zaslala advokátovi žalobcu list o trovách na ťarchu žalobcu - Čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne nedôvodná žaloba - Článok 94 rokovacieho poriadku)
      (2014/C 71/70)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie rozhodnutia o zamietnutí žiadosti žalobcu o získanie náhrady škody vzniknutej tým, že žalovaná zaslala list týkajúci sa žalobcu jeho advokátovi, vrátane náhrady škody

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako z časti zjavne neprípustná a z časti zjavne nedôvodná.

                  2.

                  Pán Marcuccio znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskej komisie.

                  3.

                  Pán Marcuccio je povinný zaplatiť Súdu sumu 2 000 eur.


title: Vec C-115/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Apelacyjny w Warszawie (Poľská republika) 2. marca 2011 — Format Urządzenia i Montaże Przemysłowe/Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie

text:
               21.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Apelacyjny w Warszawie (Poľská republika) 2. marca 2011 — Format Urządzenia i Montaże Przemysłowe/Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie
   (Vec C-115/11)
   2011/C 152/23
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Apelacyjny w Warszawie

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Format Urządzenia i Montaże Przemysłowe

      Žalovaný: Zakład Ubezpieczeń Społecznych I Oddział w Warszawie

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Okolnosť, že do osobného rozsahu pôsobnosti článku 14 ods. 2 prvej vety nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (1), patrí „osoba, ktorá je obvykle zamestnaná na území dvoch alebo viacerých členských štátov“ a vykonáva závislú činnosť — pre ktorú sa v písm. b) tohto predpisu ďalej spresňuje, že ide o osobu, ktorá nespadá pod písm. a) — znamená v prípade zamestnanca, ktorého na základe pracovnej zmluvy zamestnáva jeden (a ten istý) zamestnávateľ,

                           a)

                           že sa považuje za takúto osobu, keď z dôvodu povahy zamestnania v tom istom čase (súčasne) vrátane relatívne krátkych období vykonáva prácu v rôznych členských štátoch a v súvislosti s tým často prekračuje hranice štátov,

                     a znamená to tiež,

                           b)

                           že sa považuje za takúto osobu aj v prípade, keď je v rámci jedného (a toho istého) pracovného pomeru povinný vykonávať prácu trvalo (obvykle) vo viacerých členských štátoch, okrem iného aj v štáte svojho bydliska alebo vo viacerých iných členských štátoch ako štáte svojho bydliska — bez ohľadu na dĺžku po sebe nasledujúcich období, v ktorých plní svoje povinnosti v jednotlivých členských štátoch, a na prerušenia medzi nimi — alebo s časovým ohraničením?

               2.

               Je možné, ak sa príjme výklad uvedený vyššie v písmene b), uplatniť článok 14 ods. 2 písm. b) bod ii) nariadenia č. 1408/71 na situáciu, v ktorej existujúca povinnosť vyplývajúca z pracovnej zmluvy medzi zamestnancom a jedným (a tým istým) zamestnávateľom vykonávať prácu trvalo vo viacerých členských štátoch zahŕňa výkon povinností v členskom štáte bydliska zamestnanca, aj keď sa takáto situácia, výkon práce v štáte bydliska, v čase uzatvorenia pracovnej zmluvy zdala byť vylúčená, a môže sa v prípade zápornej odpovede uplatniť článok 14 ods. 2 písm. b) bod i) nariadenia č. 1408/71?

      (1)  Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35, konsolidovaný text Ú. v. ES L 28, 1997, s. 1.


title: Vec T-117/07: Žaloba podaná 18. apríla 2007 – Areva a i./Komisia

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/28

         Žaloba podaná 18. apríla 2007 – Areva a i./Komisia
   (Vec T-117/07)
   (2007/C 140/49)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: AREVA SA, AREVA T&D HOLDING SA, AREVA T&D SA (Paríž, Francúzsko) a AREVA T&D AG (Oberentfelden, Švajčiarsko) (v zastúpení: A. Schild, Rechtsanwältin a J. -M. Cot, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť článok 1 rozhodnutia Komisie z 24. januára 2007, keďže jednak pripisuje AREVA T&D SA a ALSTOM SA solidárnu zodpovednosť za protisúťažné postupy, uskutočnené od 7. decembra 1992 do 8. januára 2004, a jednak pripisuje AREVA T&D SA, AREVA T&D AG, AREVA T&D HOLDING SA a AREVA SA solidárnu zodpovednosť za protisúťažné postupy uskutočnené od 9. januára 2004 do 11. mája 2004,

               —

               subsidiárne zrušiť alebo podstatne znížiť pokutu, ktorá bola uložená AREVA T&D SA, AREVA T&D AG, AREVA T&D HOLDING SA a AREVA SA,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia touto žalobou žiadajú čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 6762, konečné znenie, z 24. januára 2007 týkajúceho sa konania podľa článku 81 ES a článku 53 EHP (Vec COMP/F/38.899 – Rozvádzače izolované plynom), ktoré sa týka kartelu v oblasti projektov rozvádzačov izolovaných plynom a manipulácie ponukového konania týkajúceho sa týchto projektov, určenia minimálnych cien ponúk, pridelenia kvót a projektov, ako aj výmeny informácií. Subsidiárne žalobcovia žiadajú zníženie pokuty, ktorá im bola uložená napadnutým rozhodnutím.
   Na podporu svojich návrhov žalobcovia uvádzajú sedem žalobných dôvodov.
   Prvý žalobný dôvod vychádza z porušenia Komisiou povinnosti odôvodnenia podľa článku 253 ES, keďže odôvodnenie bolo rozporuplné a nedostatočné, najmä pokiaľ ide o pripísanie zodpovednosti za protisúťažné postupy, pripísanie solidárnej zodpovednosti s ALSTOM SA a zvýšenie základnej výšky pokuty uloženej AREVA T&D SA ako vodcovi porušovania.
   Druhým žalobným dôvodom žalobcovia vytýkajú Komisii porušenie článku 81 ES a najmä právnej úpravy o pripisovaní zodpovednosti za porušenie spočívajúce v tom, že Komisia uznala AREVA T&D SA, AREVA T&D AG zodpovedných za protisúťažné postupy pred ich zlúčením do ALSTOM SA, keďže rozhodla, že tieto podniky neboli nezávislé od ALSTOM SA pred ich zlúčením.
   Tretí žalobný dôvod uvedený žalobcami vychádza z porušenia článku 81 ES v tom, že Komisia pripísala AREVA SA a AREVA T&D HOLDING SA zodpovednosť za protisúťažné postupy prisudzované ich priamym alebo nepriamym dcérskym spoločnostiam AREVA T&D SA a AREVA T&D AG, zatiaľ čo podľa žalobcov nepreukázala, že AREVA SA a AREVA T&D HOLDING SA skutočne kontrolovali tieto dcérske spoločnosti počas doby porušovania.
   Štvrtý a piaty žalobný dôvod vychádza z porušenia článkov 7 a 81 ES, najmä pravidiel o solidárnej zodpovednosti za porušenie. Žalobcovia uvádzajú, že Komisia nemohla zaviazať AREVA T&D SA a ALSTOM SA spoločne a nerozdielne, pretože netvoria hospodársku jednotku a takéto pripísanie solidárnej zodpovednosti znamená neoprávnené prenesenie sankčnej právomoci Komisie a tiež porušenie základných zásad rovnosti zaobchádzania, právnej istoty a účinnej súdnej ochrany.
   Prostredníctvom šiesteho žalobného dôvodu účastníci konania uvádzajú, že v napadnutom rozhodnutí je nesprávne uplatnený pojem vodca kartelu a tým porušený článok 81 ES ako aj usmernenia k metóde stanovovania pokút (1) a viaceré všeobecné právne zásady.
   Posledným žalobným dôvodom žalobcovia uvádzajú, že Komisia nesprávne posúdila rozsah spolupráce žalobcov počas vyšetrovania, a tým porušila článok 81 ES ako aj usmernenia o spolupráci uvedené v oznámení o oslobodení od pokút a znížení pokút v prípadoch týkajúcich sa kartelov (2).

      (1)  Ú. v. ES C 9, 14.1.1998, s. 3; Mim. vyd 08/001, s. 171.

      (2)  Ú. v. ES C 45, 19.2.2002, s. 3; Mim. vyd 08/002, s. 155.


title: Vec T-162/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. júna 2016 – Magic Mountain Kletterhallen a i./Komisia („Štátna pomoc — Pomoc na výstavbu a prevádzku lezeckých zariadení Deutscher Alpenverein eV — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom — Schéma pomoci — Podrobnejšia ekonomická analýza — Zlyhanie trhu — Legitímny cieľ všeobecného záujmu — Článok 108 ods. 2 a 3 ZFEÚ — Závažné ťažkosti“)

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/37

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. júna 2016 – Magic Mountain Kletterhallen a i./Komisia
   (Vec T-162/13) (1)

   ((„Štátna pomoc - Pomoc na výstavbu a prevádzku lezeckých zariadení Deutscher Alpenverein eV - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom - Schéma pomoci - Podrobnejšia ekonomická analýza - Zlyhanie trhu - Legitímny cieľ všeobecného záujmu - Článok 108 ods. 2 a 3 ZFEÚ - Závažné ťažkosti“))
   (2016/C 270/40)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Magic Mountain Kletterhallen GmbH (Berlín, Nemecko), Kletterhallenverband Klever eV (Lipsko, Nemecko), Neoliet Beheer BV (Son, Holandsko) a Pedriza BV (Haarlem, Holandsko) (v zastúpení: pôvodne M. von Oppen, A. Gerdung a R. Dreblow, neskôr M. von Oppen, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Deutscher Alpenverein eV (Mníchov, Nemecko) a Deutscher Alpenverein, Sektion Berlin eV (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: R. Geulen, advokát)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2012) 8761 final z 5. decembra 2012 týkajúceho sa štátnej pomoci SA.33952 (2012/NN) – Nemecko – Lezecké zariadenia Deutscher Alpenverein

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Magic Mountain Kletterhallen GmbH, Kletterhallenverband Klever eV a Pedriza BV znášajú spoločne a nerozdielne trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii, ako aj svoje vlastné trovy konania.

               3.

               Deutscher Alpenverein eV a Deutscher Alpenverein, Sektion Berlin eV znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 147, 25.5.2013.


title: Vec T-384/06: Rozsudok Všeobecného súdu z  24. marca 2011 — IBP a International Building Products France/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Odvetvie medených tvaroviek a tvaroviek zo zliatin medi — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Dĺžka trvania účasti na porušení — Pokuty — Priťažujúce okolnosti“ )

text:
               14.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/22

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. marca 2011 — IBP a International Building Products France/Komisia
   (Vec T-384/06) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Odvetvie medených tvaroviek a tvaroviek zo zliatin medi - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Dĺžka trvania účasti na porušení - Pokuty - Priťažujúce okolnosti)
   2011/C 145/33
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: IBP Ltd (Tipton, Spojené kráľovstvo), a International Building Products France SA (Sartrouville, Francúzsko) (v zastúpení: M. Clough, QC, a A. Aldred, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a V. Bottka, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 4180 z 20. septembra 2006 o konaní podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F-1/38.121 — Tvarovky), ako aj subsidiárne návrh na zníženie pokuty uloženej žalobkyniam v tomto rozhodnutí

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               IBP Ltd a International Building Products France SA znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť 80 % trov konania vynaložených Európskou komisiou. Znášajú aj svoje vlastné trovy konania o nariadení predbežného opatrenia a sú povinné nahradiť trovy, ktoré v tomto konaní vynaložila Komisia.

               3.

               Komisia znáša 20 % svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 20, 27.1.2007.


title: Vec T-644/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. júla 2017 – ADR Center/Komisia („Finančná pomoc — Všeobecný program ‚Základné práva a spravodlivosť‘ na obdobie 2007-2013 — Osobitný program ‚Civilná justícia‘ — Žaloba o neplatnosť — Rozhodnutie predstavujúce exekučný titul — Článok 299 ZFEÚ — Právomoc autora aktu — Zásada riadnej správy vecí verejných — Návrh smerujúci k tomu, aby bola Komisii uložená povinnosť zaplatiť záverečnú platbu podľa dohôd o grante — Čiastočná zmena kvalifikácie žaloby — Arbitrážna doložka — Právomoc Všeobecného súdu — Oprávnené náklady“)

text:
               4.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 293/29

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. júla 2017 – ADR Center/Komisia
   (Vec T-644/14) (1)

   ((„Finančná pomoc - Všeobecný program ‚Základné práva a spravodlivosť‘ na obdobie 2007-2013 - Osobitný program ‚Civilná justícia‘ - Žaloba o neplatnosť - Rozhodnutie predstavujúce exekučný titul - Článok 299 ZFEÚ - Právomoc autora aktu - Zásada riadnej správy vecí verejných - Návrh smerujúci k tomu, aby bola Komisii uložená povinnosť zaplatiť záverečnú platbu podľa dohôd o grante - Čiastočná zmena kvalifikácie žaloby - Arbitrážna doložka - Právomoc Všeobecného súdu - Oprávnené náklady“))
   (2017/C 293/32)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ADR Center SpA (Rím, Taliansko) (v zastúpení: pôvodne L. Tantalo, neskôr A. Guillerme, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J. Estrada de Solà a L. Cappelletti, neskôr J. Estrada de Solà a S. Delaude, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Jednak návrh podaný podľa článku 263 ZFEÚ a smerujúci k zrušeniu rozhodnutia Komisie K(2014) 4485 final z 27. júna 2014 týkajúceho sa vymoženia časti finančného príspevku vyplateného žalobkyni v rámci vykonávania troch dohôd o grante uzavretých v rámci osobitného programu „Civilná justícia“, a jednak návrh na základe článku 272 ZFEÚ a smerujúci k tomu, aby bola Komisii uložená povinnosť zaplatiť žalobkyni záverečnú platbu podľa troch dohôd o grante vo výške 49 172,52 eura, ako aj náhradu škody a úroky

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Spoločnosť ADR Center SpA znáša polovicu svojich vlastných trov konania vrátane trov konania o nariadenie predbežného opatrenia a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou vrátane trov konania o nariadenie predbežného opatrenia.

               3.

               Komisia je povinná nahradiť polovicu trov konania spoločnosti ADR Center vrátane jej trov konania o nariadenie predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 388, 3.11.2014.


title: Vec C-227/06: Žaloba podaná  17. mája 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               15.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/21

         Žaloba podaná 17. mája 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-227/06)
   (2006/C 165/40)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Schima a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgické kráľovstvo si tým, že hospodárskym subjektom, ktoré chcú uviesť na trh v Belgicku stavebné výrobky vyrobené zákonným spôsobom a/alebo uvedené na trh v inom členskom štáte Európskej únie, de facto uložila povinnosť získať značky zhody „BENOR“ alebo „ATG“ pre uvedenie ich výrobkov na trh v Belgicku, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 28 a 30 ES,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Sporné vnútroštátne opatrenia je možné považovať za štátne opatrenia, ktoré narúšajú voľný pohyb tovarov bez toho, aby boli splnené podmienky uvedené v článku 30 ES alebo to odôvodňovali naliehavé požiadavky verejného záujmu, pričom sa nedodržala ani zásada proporcionality.


title: Vec T-234/06: Žaloba podaná 4. septembra 2006 – Torresan/ÚHVT – Klosterbrauerei Weissenhoe (CANNABIS)

text:
               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/23

         Žaloba podaná 4. septembra 2006 – Torresan/ÚHVT – Klosterbrauerei Weissenhoe (CANNABIS)
   (Vec T-234/06)
   (2006/C 261/44)
   Jazyk žaloby: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Giampietro Torresan (Schonenfels, Švajčiarsko) (v zastúpení: Gianluca Recher, avvocato)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT)

      Ďalší účastník pred odvolacím senátom: Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu z 29. júna 2006 prijatého vo veci R 517/2005-2, oznámeného faxom 5. júla 2006, a potvrdiť zápis ochrannej známky Spoločenstva CANNABIS pre triedy 32 a 33,

               —

               v každom prípade zaviazať žalovaného na náhradu všetkých trov konania vrátane trov konania predchádzajúcich dvoch konaní pred ÚHVT.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „CANNABIS“ (prihláška č. 1 073 349) pre výrobky a služby patriace do tried 32, 33 a 42.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti neuplatňuje žiadne právo z ochrannej známky. Vyhlásenie neplatnosti sa vzťahuje na výrobky patriace do tried 32 (pivo) a 33 (víno, liehoviny, likéry, sekty, šumivé víno, šampanské).

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: čiastočné vyhovenie návrhu na neplatnosť, zrušenie zápisu ochrannej známky Spoločenstva, pokiaľ ide o výrobky patriace do tried 32 a 33.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie žaloby.

      Dôvody žaloby: porušenie a nesprávne uplatnenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva a protirečenia v odôvodnení napadnutého rozhodnutia.


title: Vec C-389/10 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  8. decembra 2011 — KME Germany AG, predtým KM Europa Metal AG, KME France SAS, predtým Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, predtým Europa Metalli SpA/Európska komisia (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s medenými inštalačnými rúrami — Pokuty — Veľkosť trhu, dĺžka trvania porušenia a spolupráca, ktoré môžu byť zohľadnené — Účinné súdne preskúmanie)

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/10

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 8. decembra 2011 — KME Germany AG, predtým KM Europa Metal AG, KME France SAS, predtým Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, predtým Europa Metalli SpA/Európska komisia
   (Vec C-389/10 P) (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s medenými inštalačnými rúrami - Pokuty - Veľkosť trhu, dĺžka trvania porušenia a spolupráca, ktoré môžu byť zohľadnené - Účinné súdne preskúmanie)
   2012/C 32/16
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: KME Germany AG, predtým KM Europa Metal AG, KME France SAS, predtým Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, predtým Europa Metalli SpA (v zastúpení: M. Siragusa, avvocato, A. Winckler, avocat, G. Rizza, avvocato, T. Graf, advokat, M. Piergiovanni, avvocato)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: E. Gippini Fournier a S. Noë, splnomocnení zástupcovia, C. Thomas, solicitor)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 19. mája 2010, KME Germany a i./Komisia (T-25/05), ktorým Všeobecný súd zamietol návrh na zníženie pokuty uloženej odvolateľkám rozhodnutím Komisie 2006/485/ES z 3. septembra 2004 týkajúcim sa konania podľa článku 81 Zmluvy ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/E-1/38.069 — Medené inštalačné rúry) [oznámené pod číslom K(2004) 2826], a v ktorom išlo o systém rozdeľovania objemu výroby a trhových podielov, ako aj o stanovenie cenových cieľov a zvyšovania cien na európskom trhu s medenými inštalačnými rúrami

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               KME Germany AG, KME France SAS a KME Italy SpA sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 9.10.2010.


title: Vec T-67/13: Žaloba podaná 1. februára 2013 — Novartis Europharm/Komisia

text:
               6.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 101/24

         Žaloba podaná 1. februára 2013 — Novartis Europharm/Komisia
   (Vec T-67/13)
   2013/C 101/53
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Novartis Europharm Ltd (Horsham, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: C. Schoonderbeek, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie C(2012) 8605 final z 19. novembra 2012, ktorým sa spoločnosti Hospira UK ltd povoľuje uvedenie na trh podľa článku 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky (Ú. v. EÚ L 136, 2004, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 229),

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu vlastných trov konania, ako aj trov konania, ktoré vznikli žalobkyni.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jeden žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie je nezákonné, keďže je v rozpore s právom na ochranu údajov spoločnosti Novartis Europharm Ltd. týkajúcich sa jej výrobku Aclasta podľa článku 13 ods. 4 nariadenia (ES) č. 2309/93 (1) v spojení s článkom 89 nariadenia (ES) č. 726/2004 (2). Vzhľadom na skutočnosť, že výrobku Aclasta bolo prostredníctvom centralizovaného postupu udelené osobitné samostatné povolenie na uvedenie na trh, nespadá toto povolenie do rovnakého globálneho povolenia na uvedenie na trh ako Zometa (ďalší výrobok spoločnosti Novartis Europharm Ltd) v súlade s článkom 6 ods. 1 smernice 2001/83/ES (3) na ochranu údajov.
   Navyše je napadnuté rozhodnutie nezákonné, keďže je v rozpore s článkom 10 ods. 1 smernice 2001/83/ES vzhľadom na skutočnosť, že obdobie ochrany údajov referenčného lieku Aclasta neuplynulo, a preto neboli splnené podmienky na udelenie povolenia na uvedenie na trh podľa tohto článku.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2309/93 z 22. júla 1993, na základe ktorého sa stanovujú postupy spoločenstva v oblasti povoľovania a kontroly liekov pre použitie v humánnej a veterinárnej medicíne a zriaďuje sa Európska agentúra na hodnotenie liekov (Ú. v. ES L 214, 1993, s. 1; Mim. vyd. 13/012, s. 151).

      (2)  Nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky (Ú. v. EÚ L 136, 2004, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 229).

      (3)  Smernica 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, 2001, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69).


title: Spojené veci T-727/14 a T-728/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 29. júna 2016 – Universal Protein Supplements/EUIPO – H Young Holdings (animal) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazové ochranné známky animal — Nezapísaná skoršia národná slovná ochranná známka ANIMAL — Relatívny dôvod zamietnutia — Uplatnenie vnútroštátneho práva EUIPO-m — Článok 53 ods. 1 písm. c) a článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Spresnenie práva, na ktorom sa zakladá návrh na vyhlásenie neplatnosti — Pravidlo 37 písm. b) bod ii) nariadenia (ES) č. 2868/95“)

text:
               8.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/21

         Rozsudok Všeobecného súdu z 29. júna 2016 – Universal Protein Supplements/EUIPO – H Young Holdings (animal)
   (Spojené veci T-727/14 a T-728/14) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazové ochranné známky animal - Nezapísaná skoršia národná slovná ochranná známka ANIMAL - Relatívny dôvod zamietnutia - Uplatnenie vnútroštátneho práva EUIPO-m - Článok 53 ods. 1 písm. c) a článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Spresnenie práva, na ktorom sa zakladá návrh na vyhlásenie neplatnosti - Pravidlo 37 písm. b) bod ii) nariadenia (ES) č. 2868/95“))
   (2016/C 287/25)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Universal Protein Supplements Corp. (New Brunswick, New Jersey, Spojené štáty) (v zastúpení: S. Malynicz, barrister)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: P. Bullock a A. Folliard-Monguiral, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: H Young Holdings plc (Newbury, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: D. Parrish, solicitor, a A. Roughton, barrister)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiam prvého odvolacieho senátu EUIPO z 31. júla 2014 (veci R 2054/2013-1 a R 2058/2013-1) týkajúcim sa konaní o vyhlásenie neplatnosti medzi Universal Protein Supplements Corp. a H Young Holdings plc

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Universal Protein Supplements Corp. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 431, 1.12.2014.


title: Vec F-24/10: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  11. marca 2011 — Kaskarelis/Komisia

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/39

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 11. marca 2011 — Kaskarelis/Komisia
   (Vec F-24/10) (1)

   2012/C 138/95
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 161, 19.6.2010, s. 58.


title: Vec T-191/06: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júna 2011 — FMC Foret/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Peroxid vodíka a perboritan sodný — Rozhodnutie konštatujúce porušenie článku 81 ES — Trvanie porušenia — Prezumpcia neviny — Právo na obhajobu — Pokuty — Poľahčujúce okolnosti“ )

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/21

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júna 2011 — FMC Foret/Komisia
   (Vec T-191/06) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Peroxid vodíka a perboritan sodný - Rozhodnutie konštatujúce porušenie článku 81 ES - Trvanie porušenia - Prezumpcia neviny - Právo na obhajobu - Pokuty - Poľahčujúce okolnosti)
   2011/C 226/39
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: FMC Foret, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: M. Seimetz, advokát, a C. Stanbrook, QC)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne F. Arbault, neskôr V. Di Bucci a V. Bottka, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Gray, barrister)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 1766 v konečnom znení z 3. mája 2006 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F/38.620 — peroxid vodíka a perboritan) a subsidiárne návrh na zníženie sumy pokuty uloženej žalobcovi

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               FMC Foret SA je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006.


title: Vec T-429/14: Žaloba podaná 12. júna 2014 – Uriinmuebles/Komisia

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/57

         Žaloba podaná 12. júna 2014 – Uriinmuebles/Komisia
   (Vec T-429/14)
   2014/C 253/77
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Uriinmuebles, SL (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. García Muñoz, J. Jiménez-Blanco a J. Corral García, abogados)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako vo veci T-392/14, Gutser/Komisia.


title: Vec C-212/04: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 4. júla 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Monomeles Protodikeio Thessalonikis – Grécko) – Konstantinos Adeneler, Pandora Kosa-Valdirka, Nikolaos Markou, Agapi Pantelidou, Christina Topalidou, Apostolos Alexopoulos, Konstantinos Vasiniotis, Vasiliki Karagianni, Apostolos Tsitsionis, Aristeidis Andreou, Evangelia Vasila, Kalliopi Peristeri, Spyridon Sklivanitis, Dimosthenis Tselefis, Theopisti Patsidou, Dimitrios Vogiatsis, Rousas Voskakis, Vasileios Giatakis/Ellinikos Organismos Galaktos (ELOG) (Smernica 1999/70/ES — Doložky 1, písm. b), a 5 rámcovej dohody o práci na dobu určitú — Opätovne uzatvárané pracovné zmluvy na dobu určitú vo verejnom sektore — Pojmy opätovne uzatvorené zmluvy a  objektívne dôvody odôvodňujúce opätovné uzatváranie takýchto zmlúv — Opatrenia zamerané na predchádzanie zneužitiam — Sankcie — Význam povinnosti konformného výkladu)

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 4. júla 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Monomeles Protodikeio Thessalonikis – Grécko) – Konstantinos Adeneler, Pandora Kosa-Valdirka, Nikolaos Markou, Agapi Pantelidou, Christina Topalidou, Apostolos Alexopoulos, Konstantinos Vasiniotis, Vasiliki Karagianni, Apostolos Tsitsionis, Aristeidis Andreou, Evangelia Vasila, Kalliopi Peristeri, Spyridon Sklivanitis, Dimosthenis Tselefis, Theopisti Patsidou, Dimitrios Vogiatsis, Rousas Voskakis, Vasileios Giatakis/Ellinikos Organismos Galaktos (ELOG)
   (Vec C-212/04) (1)

   (Smernica 1999/70/ES - Doložky 1, písm. b), a 5 rámcovej dohody o práci na dobu určitú - Opätovne uzatvárané pracovné zmluvy na dobu určitú vo verejnom sektore - Pojmy „opätovne uzatvorené zmluvy“ a „objektívne dôvody“ odôvodňujúce opätovné uzatváranie takýchto zmlúv - Opatrenia zamerané na predchádzanie zneužitiam - Sankcie - Význam povinnosti konformného výkladu)
   (2006/C 212/04)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Monomeles Protodikeio Thessalonikis
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Konstantinos Adeneler, Pandora Kosa-Valdirka, Nikolaos Markou, Agapi Pantelidou, Christina Topalidou, Apostolos Alexopoulos, Konstantinos Vasiniotis, Vasiliki Karagianni, Apostolos Tsitsionis, Aristeidis Andreou, Evangelia Vasila, Kalliopi Peristeri, Spyridon Sklivanitis, Dimosthenis Tselefis, Theopisti Patsidou, Dimitrios Vogiatsis, Rousas Voskakis, Vasileios Giatakis

      Žalovaný: Ellinikos Organismos Galaktos (ELOG)
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Monomeles Protodikeio Thessalonikis – Výklad odsekov 1 a 2 doložky 5 prílohy smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, s. 43, Mim. vyd. 05/003, s. 368) – Pracovné zmluvy uzavreté s verejnou správou – Pojem objektívne dôvody odôvodňujúce opätovné uzatváranie pracovných zmlúv na dobu určitú – Pojem opätovne uzatvárané zmluvy
   Výrok rozsudku

               1.

               Doložka 5 bod 1 písm. a) rámcovej dohody o práci na dobu určitú, uzavretá 18. marca 1999, ktorá je prílohou smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, má byť vykladaná v tom zmysle, že bráni použitiu opätovne uzatváraných pracovných zmlúv na dobu určitú, ktoré by bolo odôvodnené iba tým, že to stanovuje všeobecné zákonné alebo podzákonné ustanovenie členského štátu. Naopak pojem „objektívne dôvody“ v zmysle spomínanej doložky vyžaduje, aby využitie tohto osobitného druhu pracovnoprávnych vzťahov, tak ako to určuje vnútroštátna právna úprava, bolo odôvodnené existenciou konkrétnych prvkov súvisiacich najmä s predmetnou činnosťou a s podmienkami jej výkonu.

               2.

               Doložka 5 rámcovej dohody o práci na dobu určitú má byť vykladaná v tom zmysle, že bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá stanovuje, že za „opätovne uzatvárané“, resp. „opätovne zakladané“ v zmysle uvedenej doložky sa majú považovať iba tie pracovné zmluvy alebo pracovnoprávne vzťahy na dobu určitú, medzi ktorými neuplynula dlhšia lehota ako 20 pracovných dní.

               3.

               Za okolností takých ako vo veci samej má byť rámcová dohoda o práci na dobu určitú vykladaná v tomto zmysle: Pokiaľ vnútroštátny právny poriadok dotknutého členského štátu neobsahuje v skúmanom sektore iné účinné opatrenie pre predchádzanie a prípadne pre ukladanie sankcií za zneužívajúce používanie opätovne uzatváraných zmlúv na dobu určitú, rámcová dohoda bráni uplatneniu vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá bezpodmienečne zakazuje, iba vo verejnom sektore, premeniť na pracovnú zmluvu na dobu neurčitú opätovne uzatvárané zmluvy na dobu určitú, ktoré v skutočnosti mali za cieľ pokryť dlhodobé, dokonca trvalé potreby zamestnávateľa, a musia byť preto považované za zneužívajúce.

               4.

               V prípade, ak bola smernica prebratá do právneho poriadku dotknutého členského štátu oneskorene, a jej príslušné ustanovenia nemajú priamy účinok, vnútroštátne súdne orgány sú od uplynutia lehoty na prebratie povinné vykladať vnútroštátne právo v čo najväčšej možnej miere s prihliadnutím na znenie a účel predmetnej smernice, s cieľom dospieť k výsledkom, ktoré sleduje táto smernica, uprednostniac taký výklad vnútroštátnych predpisov, ktorý je najviac zlučiteľný v súlade s týmto účelom, aby dosiahli riešenie zlučiteľné s ustanoveniami danej smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 10.7.2004.


title: Vec C-477/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 25. novembra 2009 — Charles Defossez/Christian Wiart, likvidátor poverený likvidáciou spoločnosti Sotimon SARL, Office national de l’emploi, CGEA de Lille

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 25. novembra 2009 — Charles Defossez/Christian Wiart, likvidátor poverený likvidáciou spoločnosti Sotimon SARL, Office national de l’emploi, CGEA de Lille
   (Vec C-477/09)
   2010/C 37/19
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Charles Defossez

      Odporcovia: Christian Wiart, likvidátor poverený likvidáciou spoločnosti Sotimon SARL, Office national de l’emploi (likvidačný fond), CGEA de Lille

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 8a smernice Rady č. 80/987/EHS z 20. októbra 1980 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa (1), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady č. 2002/74/ES z 23. septembra 2002 (2) — ktorý vo svojom prvom odseku upravuje, že v prípade, ak podnik s činnosťami na území najmenej dvoch členských štátov je platobne neschopný, inštitúciou zodpovednou za plnenie neuspokojených nárokov zamestnancov je inštitúcia v tom členskom štáte, na území ktorého pracujú alebo zvyčajne pracujú, a ktorý vo svojom druhom odseku upravuje, že rozsah práv zamestnancov sa určí právnym predpisom regulujúcim príslušnú záručnú inštitúciu — vykladať v tom zmysle, že upravuje výlučnú príslušnosť inštitúcie alebo či sa — pri zohľadnení účelu smernice, ktorým je konsolidácia práv zamestnancov využívajúcich svoje právo na voľný pohyb, a účelu prvého odseku článku 9 tej istej smernice, podľa ktorého smernica nemá vplyv na možnosť členských štátov uplatňovať alebo prijímať zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia, ktoré sú pre zamestnancov výhodnejšie — má vykladať tak, že nezbavuje zamestnancov práva požadovať namiesto záruky poskytovanej touto inštitúciou výhodnejšiu záruku tej inštitúcie, v ktorej je zamestnávateľ poistený a prispieva podľa vnútroštátneho právneho poriadku?

      (1)  Ú. v. ES L 283, s. 23; Mim. vyd. 05/001, s. 217.

      (2)  Ú. v. ES L 270, s. 10; Mim. vyd. 05/004, s. 261.


title: Vec T-351/04: Žaloba podaná dňa 24. augusta 2004: Bitburger Brauerei Th. Simon GmbH proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               22.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/25

         Žaloba podaná dňa 24. augusta 2004: Bitburger Brauerei Th. Simon GmbH proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-351/04)
   (2005/C 19/55)
   Jazyk konania: nemčina
   Bitburger Brauerei Th. Simon GmbH, so sídlom v Bitburgu (Nemecko), v zastúpení: Michaela Huth-Dierig, advokátka, podal dňa 24. augusta 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory). Ďalším účastníkom konania pred odvolacím senátom bola Anheuser-Busch., Inc., St. Louis (USA).
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 22. júna 2004 o odvolaní vo veci R 447/2002-2,

               —

               zaviazal Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky spoločenstva:

               Anheuser-Busch, Inc.

               Prihlasovaná ochranná známka spoločenstva:

               Obrazová ochranná známka „American Bud“ pre tovary tried 16, 25 a 32 (o. i. papier, odevy, pivo, ale [svetlé kvasené pivo], porter [tmavé kvasené pivo], sladové alkoholické a nealkoholické nápoje) – prihláška č. 398 966

               Majiteľ skoršej ochrannej známky:

               Žalobca

               Skoršia ochranná známka spoločenstva:

               Nemecká slovná a obrazová ochranná známka „Bit“, „BIT“ a Bitte ein „Bit“ pre tovary a služby tried 16, 18, 20, 21, 24, 25, 28, 32, 34 a 42 (o. i. pivo a nealkoholické nápoje)

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Zamietnutie námietky

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zamietnutie odvolania žalobcu

               Dôvody žaloby:

                           —

                            Medzi ochrannými známkami existuje výrazná zvuková podobnosť.

                           —

                           Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 bol nesprávne použitý.

                           —

                           Staršie ochranné známky BIT s právom prednosti požívajú širšiu ochranu podľa článku 8 ods. 5 nariadenia.


title: Vec T-752/16: Žaloba podaná 28. októbra 2016 – Novolipetsk Steel/Komisia

text:
               16.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 14/38

         Žaloba podaná 28. októbra 2016 – Novolipetsk Steel/Komisia
   (Vec T-752/16)
   (2017/C 014/47)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: PAO Novolipetsk Steel (Lipeck, Rusko) (v zastúpení: B. Evtimov, advokát a D. O’Keeffe, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2016/1328 z 29. júla 2016, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitých plochých výrobkov z ocele valcovaných za studena s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a Ruskej federácii, uverejnené v Ú. v. EÚ L 210, 4. 8. 2016 v celom rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na porušení práva na spravodlivé súdne konanie, vrátane práva na obranu, práva na rovnosť zbraní a zásady riadnej správy vecí verejných.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia porušila článok 18 základného nariadenia (1), článok 6.8 a prílohu II ADA (2) a zásadu proporcionality a dopustila sa nesprávneho právneho posúdenia a zjavne nesprávneho posúdenia, keď žalobkyňu považovala za nespolupracujúceho výrobcu a použila údaje, ktoré mala k dispozícii.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia porušila článok 3 ods. 2 a 5 základného nariadenia a článok 3.1 ADD, skreslila dôkazy, ktoré jej boli predložené a vo viacerých ohľadoch sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď nesprávne posúdila ukazovateľ ujmy a nevykonala objektívne preskúmanie stavu priemyselného odvetvia Únie.

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že Komisia vychádzala len z vybraných ekonomických ukazovateľov o stave priemyselného odvetvia Únie a ignorovala kľúčové ukazovatele, ktoré by odrážali pozitívnejší stav priemyselného odvetvia Únie.

                           —

                           Žalobkyňa ďalej tvrdí, že Komisia nekonala nestranne, keď uprednostnila svoje závery o ujme a skreslila dôkazy, ktoré sa jej predložili, pričom neposúdila „voľný“ a „závislý“ trh daného výrobku ako celok v rozpore so svojou povinnosťou vykonať objektívne posúdenie v zmysle článku 3 ods. 2 základného nariadenia.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia porušila článok 3 ods. 7 základného nariadenia, keď nesprávne posúdila príčinnú súvislosť medzi údajnými dumpingovými dovozmi a situáciou priemyselného odvetvia Únie. Žalobkyňa ďalej tvrdí, že Komisia nesplnila svoju povinnosť nepripísať ďalšie faktory spôsobujúce ujmu údajným dumpingovým dovozom a ignorovala aj iné faktory, ktoré mohli spoločne a nerozdielne narušiť príčinnú súvislosť.

               5.

               Piaty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia nesprávne určila úroveň pre odstránenie ujmy, čím porušila článok 2 ods. 9 a článok 9 ods. 4 základného nariadenia a dopustila sa zjavne nesprávneho posúdenia. Podľa žalobkyne Komisia konkrétne stanovila neprimerané a nadmerné ziskové rozpätie pre priemyselné odvetvie Únie a dopustila sa zjavne nesprávneho posúdenia, keď na účely rozpätia ujmy analogicky použila úpravy pre primerané predajné, všeobecné a správne náklady a pre zisk nezávislého dovozcu upravené v článku 2 ods. 9 základného nariadenia.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009, o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, 2009, s. 51).

      (2)  Antidumpingová dohoda WTO.


title: Vec C-343/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal do Trabalho de Leiria (Portugalsko) 24. júna 2013 — Modelo Continente Hipermercados, S.A./Autoridade para as Condições do Trabalho — Centro Local do Lis (ACT)

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal do Trabalho de Leiria (Portugalsko) 24. júna 2013 — Modelo Continente Hipermercados, S.A./Autoridade para as Condições do Trabalho — Centro Local do Lis (ACT)
   (Vec C-343/13)
   2013/C 260/45
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal do Trabalho de Leiria

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Modelo Continente Hipermercados, S.A.

      Žalovaný: Autoridade para as Condições do Trabalho — Centro Local do Lis (ACT)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má zlúčenie spoločností vzhľadom na právo Spoločenstva, a najmä na smernicu [2001/35/EÚ (1), a jej článok 19] za následok prechod zodpovednosti v oblasti porušení pracovných predpisov, ktorý spôsobuje, že preberajúca spoločnosť je zodpovedná za skutky, ktorých sa dopustila preberaná spoločnosť pred zápisom zlúčenia do obchodného registra?

               2.

               Možno sankciu v oblasti pracovnoprávnych vzťahov považovať za pohľadávku tretích osôb (v tomto prípade štátu na základe právnych predpisov týkajúcich sa porušení pracovných predpisov) na účely uplatňovania smernice s tým následkom, že na preberajúcu spoločnosť prejde príslušný dlh (pokuta) za porušenie pracovných predpisov, na zaplatenie ktorého bude mať nárok štát?

               3.

               Je výklad článku 112 Código das Sociedades Comerciais (Zákonník obchodných spoločností) v tom zmysle, že tento článok nespôsobuje zastavenie konania týkajúceho sa porušenia pracovných predpisov, ku ktorému došlo pred zlúčením, ani zánik pokuty, ktorá sa má uložiť, v rozpore s citovanou smernicou Spoločenstva, ktorá stanovuje účinky zlúčenia spoločností, keďže predstavuje extenzívny výklad tohto ustanovenia odporujúci zásadám práva Spoločenstva a najmä článku 19 smernice?

               4.

               Predstavuje uvedený výklad porušenie zásady, že porušenie pracovných predpisov môže existovať len v prípade, ak preberajúcemu subjektu vznikla (obmedzená) objektívna zodpovednosť alebo zodpovednosť za zavinenie?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/35/EÚ z 5. apríla 2011 o zlúčení a splynutí akciových spoločností (Ú. v. EÚ L 110, s. 1).


title: Vec T-155/06: Žaloba podaná 14. júna 2006 – Tomra Systems a i./Komisia

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/24

         Žaloba podaná 14. júna 2006 – Tomra Systems a i./Komisia
   (Vec T-155/06)
   (2006/C 190/43)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Tomra Systems ASA (Asker, Nórsko), Tomra Europe AS (Asker, Nórsko), Tomra Systems BV (Apeldoorn, Holandsko), Tomra Systems GmbH (Hilden, Nemecko), Tomra Butikksystemer AS (Asker, Nórsko), Tomra Systems AB (Sollentuna, Švédsko), Tomra Leergutsysteme GmbH (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: A. Ryan, solicitor, J. Midthjell, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie COMP/E-1/38.113 – Prokent/Tomra z 29. marca 2006 v plnom rozsahu a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania, vrátane trov žalobcov súvisiacich s bankovou zárukou na zabezpečenie ich povinnosti zaplatiť pokutu,

               —

               podporne, zrušiť alebo podstatne znížiť pokutu uloženú v článku 2 vyššie uvedeného rozhodnutia a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania, vrátane trov žalobcov súvisiacich s bankovou zárukou na zabezpečenie ich povinnosti zaplatiť pokutu.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia patria do koncernu Tomra, ktorý pôsobí v oblasti zberu použitých nápojových obalov predovšetkým tým, že dodáva automaty na ich výkup a súvisiace výrobky a služby.
   V roku 2001 obdržala Komisia sťažnosť na zneužívanie dominantného postavenia žalobcami tým, že bránia prístupu sťažovateľa na trh.
   Napadnutým rozhodnutím Komisia došla k záveru, že žalobcovia porušili článok 82 ES a článok 54 Zmluvy o EHP v období 1998 – 2002 tým, že na rakúskom, nemeckom, holandskom, nórskom a švédskom trhu s automatmi na výkup fliaš zaviedli stratégiu zabránenia vstupu, zahrňujúcu dohody o výhradnom zastúpení, individualizované množstvové záväzky a individualizované systémy spätných zliav. Komisia uložila žalobcom pokutu 24 miliónov eur.
   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú, že Komisia:

               —

               použila zjavne nesprávne a nespoľahlivé dôkazy na preukázanie, že koncern vytvoril stratégiu na vylúčenie hospodárskej súťaže a zaviedol túto stratégiu prostredníctvom 49 dohôd sa svojimi zákazníkmi v rokoch 1998 až 2002,

               —

               zjavne nesprávne posúdila bez odôvodnenia to, či tieto dohody boli schopné vylúčiť hospodársku súťaž a či tieto dohody hospodársku súťaž skutočne vylúčili,

               —

               zjavne nesprávne posúdila právnu stránku veci tým, že považovala dohody o výhradnom zastúpení, individualizované množstvové záväzky a individualizované systémy spätných zliav per se za porušujúce článok 82 ES,

               —

               zjavne nesprávne dospela k záveru, že nezáväzné množstvové záväzky môžu porušovať článok 82 ES a

               —

               porušila zásadu proporcionality a zákazu diskriminácie, keď uložila žalobcom pokutu 24 miliónov eur.


               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/1

         Zloženie sľubu novým členom Súdneho dvora
   2010/C 80/02
   Pán Cruz Villalón, ktorý bol rozhodnutím zástupcov vlád členských štátov z 30. novembra 2009 (1) vymenovaný na obdobie od 30. novembra 2009 do 6. októbra 2015 za generálneho advokáta Súdneho dvora Európskych spoločenstiev, zložil 14. decembra 2009 pred Súdnym dvorom sľub.

      (1)  Ú. v. EÚ L 14, 20.1.2010, s. 12.


title: Vec T-206/08: Žaloba podaná 9. júna 2008 – Španielsko/Komisia

text:
               2.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 197/29

         Žaloba podaná 9. júna 2008 – Španielsko/Komisia
   (Vec T-206/08)
   (2008/C 197/51)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: F. Díez Moreno)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 8. apríla 2008 (2008/321/ES), ktorým sa z financovania Spoločenstvom vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF), v časti, v ktorej toto rozhodnutie stanovuje opravy, ktoré sa týkajú Španielskeho kráľovstva a ktoré sú výsledkom dvoch vyšetrovaní v oblasti výrobného potenciálu vína (VT/VI/2002/14 a VT/VI/2006/09) v celkovej sume 54 949 195,80 eura vyplývajúcej z paušálnej opravy vo výške 10 % všetkých vykázaných výdavkov súvisiacich s poskytnutou pomocou,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Vylúčenia z financovania Spoločenstvom, ktoré sa v tomto spore týkajú Španielska, sú výsledkom dvoch vyšetrovaní v oblasti výrobného potenciálu vína (VT/VI/2002/14 a VT/VI/2006/09), pričom boli na účely stanovenia základu pre výpočet finančnej opravy zohľadnené výdavky vykázané Španielskom pre celý súbor opatrení v oblasti pomoci, o ktoré sa mohli uchádzať výrobky pochádzajúce z nezákonných vinohradov v rozpočtovom období 2003 a 2004 v celkovej sume 54 949 195,80 eura (paušálna oprava vo výške 10 % všetkých vykázaných výdavkov súvisiacich s pomocou z dôvodu nedostatkov kontroly zákazu výsadby viniča).
   Španielske kráľovstvo odmieta finančné opravy, pretože sa nazdáva, že sú neodôvodnené a neúmerné, pričom svoj postoj zakladá na týchto argumentoch:

               —

               neexistencia odôvodnenia navrhovanej opravy,

               —

               správny postup španielskych kontrolných orgánov pri kontrole nezákonnej výsadby počas hospodárskych rokov 2003 a 2004,

               —

               porušenie postupov zo strany oddelení Komisie stanovených pre zúčtovanie výdavkov,

               —

               irelevantnosť použitia výsledkov vyšetrovania vykonaného v roku 2002,

               —

               odmietnutie uplatnenia navrhovanej opravy na nenavštívené autonómne oblasti,

               —

               neexistencia technických argumentov, ktoré by odôvodňovali navrhovanú percentuálnu výšku opravy: diskriminačné aspekty rôznych regulačných opatrení.


title: Vec C-515/14: Žaloba podaná 14. novembra 2014 – Európska komisia/Cyperská republika

text:
               23.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/19

         Žaloba podaná 14. novembra 2014 – Európska komisia/Cyperská republika
   (Vec C-515/14)
   (2015/C 065/28)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Tserepa-Lacombe a D. Martin)

      Žalovaná: Cyperská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               vyhlásiť, že Cyperská republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 45 a 48 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a z článku 4 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii, keďže so spätným účinkom od 1. mája 2004 nezrušila vekové kritérium, ktoré je stanovené v článku 27 zákona o dôchodkovom zabezpečení [L. 97(I)97] a spôsobuje, že uvedený článok je rozpore s vyššie uvedenými ustanoveniami, pretože jednak odrádza pracovníkov, aby opustili svoj domovský štát s cieľom pracovať v inom členskom štáte, v inštitúcii Európskej únie alebo v inej medzinárodnej organizácii a jednak z neho vyplýva nerovné zaobchádzanie medzi migrujúcimi pracovníkmi, vrátane tých, ktorí pracujú v inštitúciách Európskej únie alebo v inej medzinárodnej organizácii a štátnymi úradníkmi, ktorí svoju pracovnú činnosť vykonávajú výlučne na Cypre,

               —

               zaviazať Cyperskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Európska komisia navrhuje, aby Súdny dvor určil, že Cyperská republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 45 a 48 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a z článku 4 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii, keďže so spätným účinkom od 1. mája 2004 nezrušila vekové kritérium, ktoré je stanovené v článku 27 zákona [L. 97(I)97] a spôsobuje, že uvedený článok je rozpore s vyššie uvedenými ustanoveniami, pretože jednak odrádza pracovníkov, aby opustili svoj domovský štát s cieľom pracovať v inom členskom štáte, v inštitúcii Európskej únie alebo v inej medzinárodnej organizácii a jednak z neho vyplýva nerovné zaobchádzanie medzi migrujúcimi pracovníkmi, vrátane tých, ktorí pracujú v inštitúcii Európskej únie alebo v inej medzinárodnej organizácii a štátnymi úradníkmi, ktorí svoju pracovnú činnosť vykonávajú výlučne na Cypre. Cyperská právna úprava, najmä článok 27 zákona o dôchodkovom zabezpečení [L. 97(I)97] vytvára nerovnosť v zaobchádzaní medzi úradníkmi štátnej správy a úradníkmi medzinárodných organizácií v inom členskom štáte alebo v inštitúcii Európskej únie, pretože na články 24 a 25 dotknutého zákona sa môžu v prípade odchodu do dôchodku zo štátnej správy odvolávať len pracovníci, ktorí svoju činnosť vykonávajú výlučne na Cypre, pričom si tak môžu zachovať svoje dôchodkové práva, aj keď nespĺňajú vekové kritérium spočívajúce v hranici 45 alebo 48 rokov. Naopak pracovníci, ktorí uplatnili svoje právo na voľný pohyb sa na tieto články nemôžu odvolávať, a preto strácajú svoje dôchodkové práva.
   Dotknutý článok zákona o dôchodkovom zabezpečení predstavuje prekážku voľného pohybu pracovníkov aj preto, lebo týmto pracovníkom neumožňuje kumuláciu všetkých období poistenia a nezabezpečuje jednotnosť pracovného postupu migrujúcich pracovníkov na účely dôchodkového zabezpečenia. Uplatňovanie takého zákona znamená, že zamestnanec, ktorý dobrovoľne odíde z cyperskej štátnej správy s cieľom začať pracovať v medzinárodnej organizácii v inom členskom štáte, pričom podľa okolností nespĺňa vekové kritérium spočívajúce v hranici 45 alebo 48 rokov, dostane len paušálnu sumu a svoje dôchodkové práva stráca v zmysle článku 27 ods. 1 písm. b) zákona o dôchodkovom zabezpečení, a to napriek tomu, že splnil minimálnu päťročnú hranicu dôchodkového poistenia.
   Okrem toho zákon [L. 31(I)2012], ktorý upravuje len prevod dôchodkových práv z dôchodkového systému úradníkov Európskej únie a do neho, neobsahuje nijaké ustanovenie o dôchodkových právach štátnych zamestnancov, ktorí odišli z cyperskej štátnej správy pracovať do inštitúcií Európskej únie a rozhodnú sa svoje dôchodkové práva neprevádzať v zmysle článku 11 prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov Európskej únie. Títo pracovníci strácajú dôchodkové práva, ak dobrovoľne odídu zo štátnej správy a nespĺňajú vekové kritérium.
   Napokon zákon [L. 113(I)2011] o dôchodkovom zabezpečení zamestnancom štátnej správy a iných zamestnancov v širšom verejnom sektore, vrátane zamestnancov miestnych orgánov (všeobecne záväzné ustanovenia), sa uplatňuje len na nových úradníkov štátnej správy, ktorí sa ujali svojej funkcie 1. októbra 2011 alebo neskôr, teda v čase nadobudnutia účinnosti uvedeného zákona, z čoho vyplýva, že vekové kritérium sa naďalej uplatňuje na všetky osoby, ktoré spadajú do pôsobnosti zákona o dôchodkovom zabezpečení [L. 97(I) 97].


title: Vec C-574/10: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  15. marca 2012 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2004/18/ES — Verejné zákazky na služby — Projektové a inžinierske služby — Služby štúdie, konceptu a dozoru týkajúce sa projektu renovácie verejnej budovy — Realizácia projektu v niekoľkých etapách z rozpočtových dôvodov — Trhová hodnota)

text:
               5.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 133/8

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 15. marca 2012 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-574/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2004/18/ES - Verejné zákazky na služby - Projektové a inžinierske služby - Služby štúdie, konceptu a dozoru týkajúce sa projektu renovácie verejnej budovy - Realizácia projektu v niekoľkých etapách z rozpočtových dôvodov - Trhová hodnota)
   2012/C 133/13
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Wilms a C. Zadra, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze, N. Graf Vitzthum a J. Möller, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 2, 9 a 20 v spojení s článkami 23 až 55 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132) — Zadanie zákazky na viacero projektových služieb týkajúcich sa toho istého stavebného projektu projekčnej kancelárie zo strany obce Niederhausen bez dodržania postupu zadávania verejných zákaziek v rámci Európskej únie — Rozdelenie zadanej zákazky — Určenie trhovej hodnoty

      Výrok rozsudku

               1.

               Spolková republika Nemecko si tým, že obec Niederhausen bez dodržania postupu zadávania verejných zákaziek v rámci Európskej únie zadala zákazku na viacero projektových služieb týkajúcich sa renovácie verejnej budovy nazvanej „Autalhalle“, nachádzajúcej sa na území tejto obce, ktorej hodnota prekročila prahovú hodnotu stanovenú v článku 7 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby, nesplnila povinnosti, ktoré je vyplývajú z článkov 2, 9 a 20 v spojení s článkami 23 až 53 tejto smernice.

               2.

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 72, 5.3.2011.


title: Vec T-253/16: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. marca 2017 – Cleversafe/EUIPO

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/62

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. marca 2017 – Cleversafe/EUIPO
   (Vec T-253/16) (1)

   (2017/C 144/95)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 287, 8.8.2016.


title: Vec T-1/14: Žaloba podaná 7. januára 2014 — Aluminios Cortizo a Cortizo Cartera/Komisia

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/49

         Žaloba podaná 7. januára 2014 — Aluminios Cortizo a Cortizo Cartera/Komisia
   (Vec T-1/14)
   2014/C 52/94
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Aluminios Cortizo, SAU (Extramundi, Španielsko) a Cortizo Cartera, SL (Extramundi, Španielsko) (v zastúpení: A. Beiras Cal, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil právny akt v celom rozsahu,

               —

               subsidiárne zrušil príkaz na vrátenie pomoci, a

               —

               subsidiárne vyčíslil pomoc na základe skutočného a čistého zisku investora.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Rozhodnutie napadnuté v prejednávanej veci je totožné s rozhodnutím napadnutým vo veci T-515/13, Španielsko/Komisia (Ú. v. EÚ C 336, s. 29)
   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa týka porušenia článku 107 ZFEÚ, keďže štátna pomoc investorovi nebola selektívna a nenarušila hospodársku súťaž.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 296 druhého odseku ZFEÚ, keďže nie je uvedené žiadne odôvodnenie vylúčenia majiteľov lodí alebo lodeníc ako príjemcov najväčšieho objemu pomoci.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality — v spojení s úbytkom zisku —, keďže od investora sa požaduje vrátenie pomoci vyplatenej tretej osobe.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady legitímnej dôvery, keďže Komisia prostredníctvom listov komisárov a vlastnej nečinnosti vytvorila zdanie legitímnosti „SEAF“.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady právnej istoty, keďže uloženie povinnosti vrátenia pomoci, ktorá nebola prijatá/bola investorom vyplatená tretej osobe, predstavuje konfiškáciu bez akéhokoľvek právneho základu.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania, keďže opatrenia vyhlásené za nezlučiteľné, boli v predchádzajúcich prípadoch povolené.


title: Vec F-111/14: Žaloba podaná 17. októbra 2014 – ZZ a i./Komisia

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/54

         Žaloba podaná 17. októbra 2014 – ZZ a i./Komisia
   (Vec F-111/14)
   (2015/C 007/67)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a i. (v zastúpení: T. Bontinck a A. Guillerme, advokáti)

      Žalovaná: Komisia

      Predmet a opis sporu

   Určenie, že článok 45 a príloha I služobného poriadku, ako aj príslušné prechodné ustanovenia sú protiprávne, a zrušenie rozhodnutí menovacieho orgánu, ktoré sa týkajú povýšenia ôsmich žalobcov, úradníkov na úrovni platovej triedy AST 9, v rámci každoročného povyšovania v roku 2014

      Návrhy žalobcov

               —

               v prvom rade určiť, že článok 45 a príloha I služobného poriadku, ako aj príslušné prechodné ustanovenia, sú protiprávne,

               —

               zrušiť rozhodnutia menovacieho orgánu, vo všeobecnosti, ako aj individuálne, o blokovaní akejkoľvek možnosti povýšenia žalobcov, úradníkov na úrovni platovej triedy AST 9, v rámci každoročného povyšovania v roku 2014,

               —

               uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania,

               —

               subsidiárne zrušiť rozhodnutia menovacieho orgánu, vo všeobecnosti, ako aj individuálne, o blokovaní akejkoľvek možnosti povýšenia žalobcov, úradníkov na úrovni platovej triedy AST 9, v rámci každoročného povyšovania v roku 2014,

               —

               uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 19. apríla 2005 v spojených veciach T-380/02 a 128/03, Success-Marketing Unternehmensberatungsgesellschaft mbH proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Ochranná známka Spoločenstva — Žiadosť o restitutio in integrum — Podmienky doručovania rozhodnutí a oznámení ÚHVT — Telefaxový prenos)

text:
               25.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/13

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 19. apríla 2005
   v spojených veciach T-380/02 a 128/03, Success-Marketing Unternehmensberatungsgesellschaft mbH proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Žiadosť o restitutio in integrum - Podmienky doručovania rozhodnutí a oznámení ÚHVT - Telefaxový prenos)
   (2005/C 155/26)
   Jazyk konania: nemčina
   V spojených veciach T-380/02 a 128/03, Success-Marketing Unternehmensberatungsgesellschaft mbH, so sídlom v Linz (Rakúsko), v zastúpení: G. Sechlehner a C. Ofner, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (splnomocnení zástupcovia: J. Wevernodörfer a G. Schneider), ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník konania pred Súdom prvého stupňa vo veci T-128/03 je Chipita International SA, so sídlom v Aténach (Grécko), v zastúpení: P. Hoffmann, advokát, predmetom ktorých je návrh na zrušenie rozhodnutia prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 26. septembra 2002 (vec R 26/2001-1), ktorým bola zamietnutá žiadosť o restitutio in integrum podaná žalobkyňou a rozhodnutia prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 13. februára 2003 a/alebo 13. marca 2003 (vec R 1124/2000-1), ktoré sa týka konania o námietke medzi Success-Marketing Unternehmensberatungsgesellschaft mbH a Chipita International SA, Súd prvého stupňa (piata komora), v zložení: predseda komory M. Vilaras, sudkyne M. E. Martins Ribeiro a K Jürimäe, tajomník: I. Natsinas, vyhlásil 19. apríla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Žaloby sa zamietajú.

               2)

               Žalobkyňa znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

               3)

               Chipita International SA znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 101, z 26. 4. 2003