title: Vec C-208/19: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 14. mája 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz – Rakúsko) – NK/MS, AS (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochrana spotrebiteľa – Práva spotrebiteľov – Smernica 2011/83/EÚ – Pôsobnosť – Článok 3 ods. 3 písm. f) – Pojem „zmluvy o výstavbe nových budov“ – Článok 16 písm. c) – Pojem „tovar vyrobený podľa špecifikácií spotrebiteľa alebo vyrobený jasne na mieru“ – Zmluva medzi architektom a spotrebiteľom o návrhu novostavby rodinného domu)

text:
               20.7.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 240/21

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 14. mája 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz – Rakúsko) – NK/MS, AS
      (Vec C-208/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Práva spotrebiteľov - Smernica 2011/83/EÚ - Pôsobnosť - Článok 3 ods. 3 písm. f) - Pojem „zmluvy o výstavbe nových budov“ - Článok 16 písm. c) - Pojem „tovar vyrobený podľa špecifikácií spotrebiteľa alebo vyrobený jasne na mieru“ - Zmluva medzi architektom a spotrebiteľom o návrhu novostavby rodinného domu)
      (2020/C 240/28)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: NK

         Žalovaní: MS, AS

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 3 ods. 3 písm. f) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/13/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES a ktorou sa zrušuje smernica Rady 85/577/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, sa má vykladať v tom zmysle, že zmluva uzavretá medzi architektom a spotrebiteľom, podľa ktorej sa architekt zaväzuje pre spotrebiteľa len navrhnúť novostavbu rodinného domu, a v tomto kontexte vyhotoviť plány, nepredstavuje zmluvu o výstavbe novej budovy v zmysle tohto ustanovenia.

                  2.

                  Článok 2 body 3 a 4, ako aj článok 16 písm. c) smernice 2011/83 sa majú vykladať v tom zmysle, že zmluva uzavretá medzi architektom a spotrebiteľom, podľa ktorej sa architekt zaväzuje pre spotrebiteľa podľa jeho požiadaviek a želaní navrhnúť novostavbu rodinného domu a v tomto kontexte vyhotoviť plány, nepredstavuje zmluvu o dodaní tovaru vyrobeného podľa špecifikácií spotrebiteľa alebo vyrobeného jasne na mieru v zmysle posledného uvedeného ustanovenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 172, 20.5.2019.


title: Vec C-211/19: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 30. apríla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Miskolci Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – UO/Készenléti Rendőrség (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sociálna politika – Bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov – Smernica 2003/88/ES – Pôsobnosť – Odchýlka – Článok 1 ods. 3 – Smernica 89/391/EHS – Článok 2 ods. 2 – Činnosti zásahových policajných síl)

text:
               20.7.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 240/22

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 30. apríla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Miskolci Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – UO/Készenléti Rendőrség
      (Vec C-211/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov - Smernica 2003/88/ES - Pôsobnosť - Odchýlka - Článok 1 ods. 3 - Smernica 89/391/EHS - Článok 2 ods. 2 - Činnosti zásahových policajných síl)
      (2020/C 240/29)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Miskolci Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: UO

         Žalovaný: Készenléti Rendőrség

         Výrok rozsudku

      Článok 1 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času sa má vykladať v tom zmysle, že článok 2 body 1 a 2 tejto smernice sa uplatňuje na členov poriadkových síl, ktorí vykonávajú funkcie dozoru na vonkajších hraniciach členského štátu v prípade prílevu štátnych príslušníkov tretích krajín na uvedené hranice, okrem prípadu, ak by vzhľadom na všetky relevantné okolnosti bolo zjavné, že k plneniu úloh dochádza za výnimočných udalostí, ktorých závažnosť a rozsah si vyžadujú prijatie opatrení nevyhnutných na ochranu života, zdravia, ako aj bezpečnosti spoločnosti, a že ich riadny výkon by bol ohrozený, ak by sa museli dodržiavať všetky pravidlá uvedené v tejto smernici, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 187, 3.6.2019.


title: Vec C-258/19: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 30. apríla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria – Maďarsko) – EUROVIA Ipari, Kereskedelmi, Szállítmányozási és Idegenforgalmi Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty – Smernica 77/388/EHS – Článok 10 ods. 2 prvý a tretí pododsek, článok 17 ods. 1 a článok 18 ods. 2 prvý pododsek – Smernica 2006/112/ES – Článok 63, článok 64 ods. 1, článok 66 prvý odsek písm. a) až c), článok 167 a článok 179 prvý odsek – Poskytnutie služieb, ku ktorému došlo pred pristúpením Maďarska k Európskej únii – Presné stanovenie ceny, ktoré sa uskutočnilo po pristúpení, za toto poskytnutie služieb – Faktúra za uvedené poskytnutie služieb vyhotovená a uhradená po pristúpení – Odmietnutie práva na odpočítanie dane na základe tejto faktúry z dôvodu premlčania – Právomoc Súdneho dvora)

text:
               20.7.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 240/23

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 30. apríla 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria – Maďarsko) – EUROVIA Ipari, Kereskedelmi, Szállítmányozási és Idegenforgalmi Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Vec C-258/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty - Smernica 77/388/EHS - Článok 10 ods. 2 prvý a tretí pododsek, článok 17 ods. 1 a článok 18 ods. 2 prvý pododsek - Smernica 2006/112/ES - Článok 63, článok 64 ods. 1, článok 66 prvý odsek písm. a) až c), článok 167 a článok 179 prvý odsek - Poskytnutie služieb, ku ktorému došlo pred pristúpením Maďarska k Európskej únii - Presné stanovenie ceny, ktoré sa uskutočnilo po pristúpení, za toto poskytnutie služieb - Faktúra za uvedené poskytnutie služieb vyhotovená a uhradená po pristúpení - Odmietnutie práva na odpočítanie dane na základe tejto faktúry z dôvodu premlčania - Právomoc Súdneho dvora)
      (2020/C 240/30)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Kúria

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: EUROVIA Ipari, Kereskedelmi, Szállítmányozási és Idegenforgalmi Kft.

         Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Výrok rozsudku

      Súdny dvor Európskej únie nemá právomoc odpovedať na otázky, ktoré položil Kúria (Najvyšší súd, Maďarsko).

         (1)  Ú. v. EÚ C 187, 3.6.2019.


title: Vec C-263/19: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 14. mája 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – T-Systems Magyarország Zrt., BKK Budapesti Közlekedési Központ Zrt./Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottsá (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Verejné zákazky – Zadávanie verejných zákaziek – Smernica 2014/24/EÚ – Článok 1 ods. 2 a článok 72 – Smernica 2014/25/EÚ – Článok 1 ods. 2 a článok 89 – Postupy preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác – Smernica 89/665/EHS – Článok 2e ods. 2 – Postupy verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore – Smernica 92/13/EHS – Článok 2e ods. 2 – Zmena zmluvy uzavretej po vykonaní verejného obstarávania – Absencia nového postupu obstarávania – Pokuty uložené verejnému obstarávateľovi a úspešnému uchádzačovi o zákazku – Zásada proporcionality)

text:
               20.7.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 240/23

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 14. mája 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – T-Systems Magyarország Zrt., BKK Budapesti Közlekedési Központ Zrt./Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottsá
      (Vec C-263/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné zákazky - Zadávanie verejných zákaziek - Smernica 2014/24/EÚ - Článok 1 ods. 2 a článok 72 - Smernica 2014/25/EÚ - Článok 1 ods. 2 a článok 89 - Postupy preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác - Smernica 89/665/EHS - Článok 2e ods. 2 - Postupy verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore - Smernica 92/13/EHS - Článok 2e ods. 2 - Zmena zmluvy uzavretej po vykonaní verejného obstarávania - Absencia nového postupu obstarávania - Pokuty uložené verejnému obstarávateľovi a úspešnému uchádzačovi o zákazku - Zásada proporcionality)
      (2020/C 240/31)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Fővárosi Törvényszék

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: T-Systems Magyarország Zrt., BKK Budapesti Közlekedési Központ Zrt.g

         Žalovaná: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

         za účasti: Közbeszerzési Hatóság Elnöke

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 2e ods. 2 smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/66/ES z 11. decembra 2007, článok 2e ods. 2 smernice Rady 92/13/EHS z 25. februára 1992, ktorou sa koordinujú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia o uplatňovaní právnych predpisov spoločenstva, o postupoch verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore, zmenenej smernicou 2007/66, odôvodnenia 19 až 21 smernice 2007/66, ako aj odôvodnenia 12, 113, 115 a 117, článok 1 ods. 2 a článok 89 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/25/EÚ z 26. februára 2014 o obstarávaní vykonávanom subjektmi pôsobiacimi v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb a o zrušení smernice 2004/17/ES sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá v rámci konania o preskúmaní začatého ex offo kontrolným orgánom umožňuje pripísať porušenie a uložiť pokutu nielen verejnému obstarávateľovi, ale aj úspešnému uchádzačovi o zákazku v prípade, ak pri zmene tejto zmluvy o zadaní verejnej zákazky počas jej plnenia sa protiprávne neuplatnili pravidlá pre zadávanie verejných zákaziek. Ak však vnútroštátna právna úprava takúto možnosť stanovuje, musí byť konanie o preskúmaní v súlade s právom Únie, a to vrátane jeho všeobecných zásad, pokiaľ takáto verejná zákazka sama osebe patrí do vecnej pôsobnosti smerníc o verejnom obstarávaní, či už je to ab initio, alebo v nadväznosti na jej protiprávnu zmenu.

                  2.

                  Výška pokuty za protiprávnu zmenu zmluvy o zadaní verejnej zákazky uzavretej medzi verejným obstarávateľom a úspešným uchádzačom musí byť stanovená s prihliadnutím na konanie každej z týchto strán.

         (1)  Ú. v. EÚ C 206, 17.6.2019.


title: Vec C-266/19: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 14. mája 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – EIS GmbH/TO (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochrana spotrebiteľov – Smernica 2011/83/EÚ – Článok 6 ods. 1 písm. c) a h) a článok 6 ods. 4 – Bod A prílohy I – Právo na odstúpenie od zmluvy – Informácie, ktoré má obchodník poskytnúť o podmienkach, lehote a postupoch na uplatnenie práva na odstúpenie od zmluvy – Povinnosť obchodníka uviesť svoje telefónne číslo, „ak je k dispozícii“ – Rozsah)

text:
               20.7.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 240/24

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 14. mája 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – EIS GmbH/TO
      (Vec C-266/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľov - Smernica 2011/83/EÚ - Článok 6 ods. 1 písm. c) a h) a článok 6 ods. 4 - Bod A prílohy I - Právo na odstúpenie od zmluvy - Informácie, ktoré má obchodník poskytnúť o podmienkach, lehote a postupoch na uplatnenie práva na odstúpenie od zmluvy - Povinnosť obchodníka uviesť svoje telefónne číslo, „ak je k dispozícii“ - Rozsah)
      (2020/C 240/32)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: EIS GmbH

         Žalovaný: TO

         Výrok rozsudku

      Článok 6 ods. 1 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/13/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES a ktorou sa zrušuje smernica Rady 85/577/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES sa má vykladať v tom zmysle, že v situácii, keď sa telefónne číslo obchodníka zobrazuje na jeho internetovej stránke takým spôsobom, že z pohľadu priemerného spotrebiteľa, teda spotrebiteľa, ktorý je bežne informovaný a primerane pozorný a obozretný, naznačuje, že tento obchodník používa toto číslo na svoj kontakt so spotrebiteľmi, treba vychádzať z toho, že uvedené číslo je „k dispozícii“ v zmysle tohto ustanovenia. V takom prípade sa má článok 6 ods. 1 písm. c) a h), ako aj článok 6 ods. 4 tejto smernice v spojení s bodom A jej prílohy I vykladať v tom zmysle, že obchodník, ktorý poskytne spotrebiteľovi predtým, ako sa zmluva uzavretá na diaľku alebo mimo prevádzkových priestorov stane pre neho záväznou, informácie o postupe uplatnenia práva na odstúpenie od zmluvy, pričom na tieto účely použije vzorové pokyny nachádzajúce sa v uvedenom bode A prílohy I, je povinný uviesť to isté telefónne číslo v týchto pokynoch tak, aby tomuto spotrebiteľovi umožnil oznámenie jeho prípadného rozhodnutia uplatniť toto právo prostredníctvom tohto telefónneho čísla.

         (1)  Ú. v. EÚ C 230, 8.7.2019.


title: Vec C-276/19: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. mája 2020 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) – Smernica 2006/112/ES – Výnimky – Zjednodušujúce opatrenia a opatrenia na zamedzenie daňovým únikom alebo vyhýbaniu sa dani – Článok 395 ods. 2 – Povinnosť členských štátov oznámiť Európskej komisii osobitné opatrenia určené na zjednodušenie výberu DPH – Podstatná zmena pôvodne oznámeného opatrenia)

text:
               20.7.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 240/26

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. mája 2020 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
      (Vec C-276/19) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Výnimky - Zjednodušujúce opatrenia a opatrenia na zamedzenie daňovým únikom alebo vyhýbaniu sa dani - Článok 395 ods. 2 - Povinnosť členských štátov oznámiť Európskej komisii osobitné opatrenia určené na zjednodušenie výberu DPH - Podstatná zmena pôvodne oznámeného opatrenia)
      (2020/C 240/34)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: X. Lewis a J. Jokubauskaitė, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: F. Shibli, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci O. Thomas, QC, a R. Hill, barrister)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si tým, že zaviedlo nové zjednodušujúce opatrenia, ktoré rozširujú uplatňovanie nulovej sadzby a výnimky z bežnej požiadavky viesť záznamy o dani z pridanej hodnoty, ako boli stanovené vo Value Added Tax (Terminal Markets) Order 1973 [nariadenie o dani z pridanej hodnoty (termínové burzy) z roku 1973] v znení Value Added Tax (Terminal Markets) (Amendment) Order 1975 [nariadenie (novelizačné) o dani z pridanej hodnoty (termínové burzy) z roku 1975], bez toho, aby zaslalo žiadosť Európskej komisii s cieľom získať oprávnenie Rady európskej únie, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 395 ods. 2 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty.

                  2.

                  Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska je povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 206, 17.6.2019.


title: Spojené veci C-924/19 PPU a C-925/19 PPU: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. mája 2020 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – FMS, FNZ (C-924/19 PPU), SA a SA junior (C-925/19 PPU)/Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság, Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Azylová a prisťahovalecká politika – Smernica 2013/32/EÚ – Žiadosť o medzinárodnú ochranu – Článok 33 ods. 2 – Dôvody neprípustnosti – Článok 40 – Následné žiadosti – Článok 43 – Konania na hraniciach – Smernica 2013/33 – Článok 2 písm. h) a články 8 a 9 – Zaistenie – Zákonnosť – Smernica 2008/115/EÚ – Článok 13 – Účinné opravné prostriedky – Článok 15 – Zaistenie – Zákonnosť – Právo na účinný prostriedok nápravy – Článok 47 Charty základných práv Európskej únie – Zásada prednosti práva Únie)

text:
               20.7.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 240/26

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. mája 2020 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – FMS, FNZ (C-924/19 PPU), SA a SA junior (C-925/19 PPU)/Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság, Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság
      (Spojené veci C-924/19 PPU a C-925/19 PPU) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Azylová a prisťahovalecká politika - Smernica 2013/32/EÚ - Žiadosť o medzinárodnú ochranu - Článok 33 ods. 2 - Dôvody neprípustnosti - Článok 40 - Následné žiadosti - Článok 43 - Konania na hraniciach - Smernica 2013/33 - Článok 2 písm. h) a články 8 a 9 - Zaistenie - Zákonnosť - Smernica 2008/115/EÚ - Článok 13 - Účinné opravné prostriedky - Článok 15 - Zaistenie - Zákonnosť - Právo na účinný prostriedok nápravy - Článok 47 Charty základných práv Európskej únie - Zásada prednosti práva Únie)
      (2020/C 240/35)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrhy na začatie prejudiciálneho konania

      Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: FMS, FNZ (C-924/19 PPU), SA a SA junior (C-925/19 PPU)

         Žalovaní: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság, Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 13 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území, v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, podľa ktorej sa dotknutý štátny príslušník tretej krajiny môže proti zmene vykonanej správnym orgánom, pokiaľ ide o cieľovú krajinu uvedenú v skoršom rozhodnutí o návrate, odvolať len prostredníctvom opravného prostriedku podaného na správny orgán bez toho, aby bolo zaručené neskoršie súdne preskúmanie rozhodnutia tohto orgánu. V takomto prípade sa zásada prednosti práva Únie, ako aj právo na účinnú súdnu ochranu zaručené článkom 47 Charty základných práv Európskej únie majú vykladať v tom zmysle, že od vnútroštátneho súdu rozhodujúceho o opravnom prostriedku, ktorým sa z hľadiska práva Únie napáda zákonnosť rozhodnutia o návrate spočívajúceho v takejto zmene cieľovej krajiny, vyžadujú, aby vyhlásil, že má právomoc o tomto opravnom prostriedku rozhodnúť.

                  2.

                  Článok 33 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá umožňuje zamietnuť žiadosť o medzinárodnú ochranu ako neprípustnú z dôvodu, že žiadateľ prišiel na územie dotknutého členského štátu cez štát, v ktorom nie je vystavený prenasledovaniu alebo riziku vážneho bezprávia v zmysle vnútroštátneho ustanovenia preberajúceho článok 15 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ z 13. decembra 2011 o normách pre oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany, o jednotnom postavení utečencov alebo osôb oprávnených na doplnkovú ochranu a o obsahu poskytovanej ochrany, alebo v ktorom je zaručená primeraná úroveň ochrany.

                  3.

                  Smernica 2013/32 v spojení s článkom 18 Charty základných práv Európskej únie a so zásadou lojálnej spolupráce vyplývajúcou z článku 4 ods. 3 ZEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že ak bola žiadosť o azyl predmetom zamietavého rozhodnutia, ktoré bolo potvrdené právoplatným súdnym rozhodnutím predtým, ako bol konštatovaný rozpor uvedeného rozhodnutia o zamietnutí s právom Únie, rozhodujúci orgán v zmysle článku 2 písm. f) smernice 2013/32 nie je povinný túto žiadosť z úradnej moci posúdiť. Článok 33 ods. 2 písm. d) smernice 2013/32 sa má vykladať v tom zmysle, že existencia rozsudku Súdneho dvora, ktorým sa konštatuje, že s právom Únie nie je zlučiteľná vnútroštátna právna úprava umožňujúca zamietnuť žiadosť o medzinárodnú ochranu ako neprípustnú z dôvodu, že žiadateľ prišiel na územie dotknutého členského štátu cez štát, v ktorom nie je vystavený prenasledovaniu alebo riziku vážneho bezprávia alebo v ktorom je zaručená primeraná úroveň ochrany, predstavuje novú skutočnosť týkajúcu sa posúdenia žiadosti o medzinárodnú ochranu v zmysle tohto ustanovenia. Okrem toho uvedené ustanovenie nie je uplatniteľné na následnú žiadosť v zmysle článku 2 písm. q) tejto smernice v prípade, keď rozhodujúci orgán konštatuje, že právoplatné zamietnutie skoršej žiadosti je v rozpore s právom Únie. Od uvedeného orgánu sa takéto konštatovanie nevyhnutne vyžaduje v prípade, keď tento rozpor vyplýva z rozsudku Súdneho dvora alebo ak ho incidenčne konštatoval vnútroštátny súd.

                  4.

                  Smernica 2008/115 a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/33/EÚ z 26. júna 2013, ktorou sa stanovujú normy pre prijímanie žiadateľov o medzinárodnú ochranu, sa majú vykladať v tom zmysle, že povinnosť štátneho príslušníka tretej krajiny natrvalo sa zdržiavať v tranzitnom priestore, ktorého obvod je ohraničený a uzatvorený, vo vnútri ktorého je pohyb tohto štátneho príslušníka obmedzený a monitorovaný a z ktorého tento štátny príslušník nemôže legálne odísť v žiadnom smere, je zrejmým odňatím slobody, ktoré je charakteristickým znakom „zaistenia“ v zmysle uvedených smerníc.

                  5.

                  Článok 43 smernice 2013/32 sa má vykladať v tom zmysle, že nedovoľuje zaistenie žiadateľa o medzinárodnú ochranu v tranzitnom priestore na obdobie dlhšie ako štyri týždne.

                  6.

                  Články 8 a 9 smernice 2013/33 sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia po prvé tomu, aby bol žiadateľ o medzinárodnú ochranu zaistený len z dôvodu, že nemôže zabezpečiť svoje potreby, po druhé tomu, aby k tomuto zaisteniu došlo bez predchádzajúceho prijatia odôvodneného rozhodnutia nariaďujúceho zaistenie a bez toho, aby sa preskúmala nevyhnutnosť a primeranosť takéhoto opatrenia, a po tretie tomu, aby neexistovalo žiadne súdne preskúmanie zákonnosti správneho rozhodnutia nariaďujúceho zaistenie tohto žiadateľa. Naopak, článok 9 tejto smernice sa má vykladať v tom zmysle, že členským štátom neukladá povinnosť stanoviť maximálnu dobu zaistenia, pokiaľ ich vnútroštátne právo zaručí, že zaistenie potrvá len po dobu trvania dôvodu tohto zaistenia a že správne konanie týkajúce sa tohto dôvodu sa vykoná s náležitou starostlivosťou.

                  7.

                  Článok 15 smernice 2008/115 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni po prvé tomu, aby bol štátny príslušník tretej krajiny zaistený len z dôvodu, že voči nemu bolo vydané rozhodnutie o návrate a že nemôže zabezpečiť svoje potreby, po druhé tomu, aby sa toto zaistenie uskutočnilo bez predchádzajúceho prijatia odôvodneného rozhodnutia nariaďujúceho zaistenie a bez toho, aby bola preskúmaná nevyhnutnosť a primeranosť takéhoto opatrenia, po tretie tomu, aby neexistovalo žiadne súdne preskúmanie zákonnosti správneho rozhodnutia nariaďujúceho zaistenie, a po štvrté tomu, aby toto predmetné zaistenie mohlo trvať viac ako osemnásť mesiacov a aby sa v ňom pokračovalo, aj keď prípravy na odsun už neprebiehajú alebo sa už nevykonávajú s náležitou starostlivosťou.

                  8.

                  Zásada prednosti práva Únie, ako aj právo na účinnú súdnu ochranu zaručené článkom 47 Charty základných práv Európskej únie sa majú vykladať v tom zmysle, že od vnútroštátneho súdu vyžadujú, aby v prípade, že neexistuje vnútroštátne ustanovenie stanovujúce súdne preskúmanie zákonnosti správneho rozhodnutia nariaďujúceho zaistenie žiadateľov o medzinárodnú ochranu alebo štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorých žiadosť o azyl bola zamietnutá, vyhlásil, že má právomoc o zákonnosti takéhoto zaistenia rozhodnúť, a tento súd oprávňujú na bezodkladné prepustenie dotknutých osôb, ak sa domnieva, že toto umiestnenie predstavuje zaistenie odporujúce právu Únie.
                  Článok 26 smernice 2013/33 sa má vykladať v tom zmysle, že vyžaduje, aby žiadateľ o medzinárodnú ochranu, ktorého zaistenie sa skončilo a bolo posúdené ako protiprávne, mohol na súde s právomocou podľa vnútroštátneho práva uplatniť svoje právo na získanie buď finančného príspevku, ktorý mu umožní ubytovať sa, alebo ubytovania v materiálnej forme, pričom tento súd má na základe práva Únie možnosť nariadiť predbežné opatrenia do času vydania jeho konečného rozhodnutia.
                  Zásada prednosti práva Únie a právo na účinnú súdnu ochranu zaručené článkom 47 Charty základných práv Európskej únie sa majú vykladať v tom zmysle, že v prípade, že neexistuje vnútroštátne ustanovenie stanovujúce súdne preskúmanie práva na ubytovanie v zmysle článku 17 smernice 2013/33, vyžadujú, aby vnútroštátny súd vyhlásil, že má právomoc rozhodnúť o opravnom prostriedku, ktorým sa má takéto právo zaručiť.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 11.5.2020.


title: Vec T-310/20: Žaloba podaná 28. mája 2020 – Comercializadora Eloro/EUIPO – Zumex Group (JUMEX)

text:
               20.7.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 240/29

      Žaloba podaná 28. mája 2020 – Comercializadora Eloro/EUIPO – Zumex Group (JUMEX)
      (Vec T-310/20)
      (2020/C 240/36)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Comercializadora Eloro, SA (Ecatepec, Mexiko) (v zastúpení: J.L. Gracia Albero, P. Merino Baylos a E. Cebollero González, abogados)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Zumex Group, SA (Moncada, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie JUMEX – prihláška č. 12 329 181

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 9. marca 2020 vo veci R 534/2019-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie, a

                  —

                  určil, že trovy tohto konania znáša žalovaný a trovy konania pred námietkovým oddelením a odvolacím senátom EUIPO znáša podávateľ námietky.

         Uvádzaný žalobný dôvod

      porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-311/20: Žaloba podaná 26. mája 2020 – France Agro/EUIPO – Chafay (Choumicha Saveurs)

text:
               20.7.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 240/29

      Žaloba podaná 26. mája 2020 – France Agro/EUIPO – Chafay (Choumicha Saveurs)
      (Vec T-311/20)
      (2020/C 240/37)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: France Agro (Avignon, Francúzsko) (v zastúpení: C. de Haas, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Choumicha Chafay (Casablanca, Maroko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie Choumicha Saveurs červenej, pomarančovej, žltej, fialovej, zlatej a bielej farby – ochranná známka Európskej únie č. 13 866 553

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 9. marca 2020 vo veci R 1621/2019-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy vynaložené žalobkyňou v rámci tohto konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-317/20: Žaloba podaná 27. mája 2020 – EnergieVerbund Dresden/Komisia

text:
               20.7.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 240/30

      Žaloba podaná 27. mája 2020 – EnergieVerbund Dresden/Komisia
      (Vec T-317/20)
      (2020/C 240/38)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: EnergieVerbund Dresden GmbH (Drážďany, Nemecko) (v zastúpení: I. Zenke a T. Heymann, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovanej z 26. februára 2019, ktorým vyhlasuje spojenie podnikov „RWE/E.ON Assets“ za zlučiteľné s vnútorným trhom, vec M.8871 (Ú. v. EÚ C 111, 2020, s. 1),

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žaloba sa zakladá na troch žalobných dôvodoch, ktoré sú v zásade zhodné so žalobnými dôvodmi uvedenými vo veci T-312/20, EHV/Komisia, alebo sú im podobné.


title: Vec T-318/20: Žaloba podaná 27. mája 2020 – eins energie in sachsen/Komisia

text:
               20.7.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 240/31

      Žaloba podaná 27. mája 2020 – eins energie in sachsen/Komisia
      (Vec T-318/20)
      (2020/C 240/39)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: eins energie in sachsen GmbH & Co. KG (Chemnitz, Nemecko) (v zastúpení: I. Zenke a T. Heymann, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovanej z 26. februára 2019, ktorým vyhlasuje spojenie podnikov „RWE/E.ON Assets“ za zlučiteľné s vnútorným trhom, vec M.8871 (Ú. v. EÚ C 111, 2020, s. 1),

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žaloba sa zakladá na troch žalobných dôvodoch, ktoré sú v zásade zhodné so žalobnými dôvodmi uvedenými vo veci T-312/20, EHV/Komisia, alebo sú im podobné.


title: Vec T-319/20: Žaloba podaná 27. mája 2020 – GGEW/Komisia

text:
               20.7.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 240/31

      Žaloba podaná 27. mája 2020 – GGEW/Komisia
      (Vec T-319/20)
      (2020/C 240/40)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: GGEW, Gruppen-Gas- und Elektrizitätswerk Bergstraße AG (Bensheim, Nemecko) (v zastúpení: I. Zenke a T. Heymann, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovanej z 26. februára 2019, ktorým vyhlasuje spojenie podnikov „RWE/E.ON Assets“ za zlučiteľné s vnútorným trhom, vec M.8871 (Ú. v. EÚ C 111, 2020, s. 1),

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žaloba sa zakladá na troch žalobných dôvodoch, ktoré sú v zásade zhodné so žalobnými dôvodmi uvedenými vo veci T-312/20, EHV/Komisia, alebo sú im podobné.


title: Vec T-323/20: Žaloba podaná 27. mája 2020 – Hell Energy Magyarország/EUIPO (HELL)

text:
               20.7.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 240/32

      Žaloba podaná 27. mája 2020 – Hell Energy Magyarország/EUIPO (HELL)
      (Vec T-323/20)
      (2020/C 240/41)
      Jazyk konania: maďarčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Hell Energy Magyarország Kft. (Budapešť, Maďarsko) (v zastúpení: A. László. a B. Mező, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „HELL“ – prihláška č. 18002048

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 25. marca 2020 vo veci R 1712/2019-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a uložil EUIPO povinnosť pokračovať v konaní o zápise, pokiaľ ide o zamietnuté výrobky

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-327/20: Žaloba podaná 28. mája 2020 – Group Nivelles/EUIPO – Easy Sanitary Solutions (Sprchový odtok)

text:
               20.7.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 240/32

      Žaloba podaná 28. mája 2020 – Group Nivelles/EUIPO – Easy Sanitary Solutions (Sprchový odtok)
      (Vec T-327/20)
      (2020/C 240/42)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: holandčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Group Nivelles (Gingelom, Belgicko) (v zastúpení: J.A.M. Jonkhout, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Easy Sanitary Solutions BV (Oldenzaal, Holandsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ sporného dizajnu: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva (Sprchový odtok) – dizajn Spoločenstva č. 107 834-0025.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO zo 17. marca 2020 vo veci R 2664/2017-3.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  vyhlásil dizajn spoločnosti Easy Sanitary Solutions BV s opravou odôvodnenia za neplatný,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 64 nariadenia Rady (ES) 6/2002,

                  —

                  porušenie článku 63 ods. 2 nariadenia Rady (ES) 6/2002.

                  —

                  porušenie článku 6 nariadenia Rady (ES) 6/2002,

                  —

                  porušenie článku 5 nariadenia Rady (ES) 6/2002.


title: Vec T-328/20: Žaloba podaná 29. mája 2020 – Electrodomesticos Taurus/EUIPO – Shenzhen Aukey E-Business (AICOOK)

text:
               20.7.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 240/33

      Žaloba podaná 29. mája 2020 – Electrodomesticos Taurus/EUIPO – Shenzhen Aukey E-Business (AICOOK)
      (Vec T-328/20)
      (2020/C 240/43)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Electrodomesticos Taurus, SL (Oliana, Španielsko) (v zastúpení: E. Manresa Medina, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Shenzhen Aukey E-Business Co. Ltd (Shenzhen, Čína)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie AICOOK – prihláška č. 17 174 236

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 23. marca 2020 vo veci R 2212/2019-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  považoval používanie ochrannej známky, ktorá je predmetom námietky, za preukázané pre triedu 7 „Kuchynské roboty“,

                  —

                  zamietol prihlášku ochrannej známky č. 17 174 236 z dôvodu jej podobnosti s ochrannou známkou, ktorá je predmetom námietky,

                  —

                  a SUBSIDIÁRNE v prípade nevyhoveniu predchádzajúcim návrhom, konštatoval, že používanie ochrannej známky, ktorá je predmetom námietky, sa považuje za preukázané pre triedu 7 „Kuchynské roboty“, a

                  —

                  uložil námietkovému oddeleniu EUIPO povinnosť rozhodnúť o námietke B 3006619 (ochranná známka Európskej únie č. 17 174 236 AICOOK) a považoval používanie ochrannej známky, ktorá je predmetom námietky, za preukázané pre triedu 7 „Kuchynské roboty“.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 47 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-336/20: Žaloba podaná 30. mája 2020 – Hypo Vorarlberg Bank/SRB

text:
               20.7.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 240/34

      Žaloba podaná 30. mája 2020 – Hypo Vorarlberg Bank/SRB
      (Vec T-336/20)
      (2020/C 240/44)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Hypo Vorarlberg Bank AG (Bregenz, Rakúsko) (v zastúpení: G. Eisenberger a A. Brenneis, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií z 19. marca 2020 o výpočte vopred vyberaných príspevkov Banco Cooperativo Español, S.A., Hypo Vorarlberg Bank AG (pôvodne Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG) a Portigon AG do Jednotného fondu pre riešenie krízových situácií za rok 2016 (SRB/ES/2020/16) [„Decision of the Single Resolution Board of 19 March 2020 on the calculation of the 2016 ex-ante contributions due by Banco Cooperativo Español S.A., Hypo Vorarlberg Bank AG (formerly: Vorarl-berger Landes- und Hypothekenbank AG), and Portigon AG to the Single Resolution Fund (SRB/ES/2020/16)“] vrátane príloh, a to v každom prípade v rozsahu, v akom sa toto rozhodnutie vrátane príloh týka príspevku žalobkyne, ako aj

                  —

                  uložil Jednotnej rade pre riešenie krízových situácií povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žaloba sa zakladá na štyroch žalobných dôvodoch, ktoré sú v zásade zhodné so žalobnými dôvodmi uvedenými vo veci T-479/19, Hypo Vorarlberg Bank/SRB (1), alebo sú im podobné.

         (1)  Ú. v. EÚ C 305, 2019, s. 58.


title: Vec T-339/20: Žaloba podaná 2. júna 2020 – Portigon/SRB

text:
               20.7.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 240/34

      Žaloba podaná 2. júna 2020 – Portigon/SRB
      (Vec T-339/20)
      (2020/C 240/45)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Portigon AG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: D. Bliesener, V. Jungkind a F. Geber, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovanej z 19. marca 2020 o výpočte vopred vyberaných príspevkov do Jednotného fondu pre riešenie krízových situácií za rok 2016 (SRB/ES/2020/16) v rozsahu, v akom sa rozhodnutie týka žalobkyne,

                  —

                  prerušil konanie podľa článku 69 písm. c) a d) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu až do vydania právoplatného rozhodnutia vo veciach T-420/17, T-413/18 a T-481/19 alebo do ich ukončenia iným spôsobom,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014 (1), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2015/81 (2) a ZFEÚ tým, že sa od žalobkyne požadovali príspevky do fondu.

                              —

                              Žalovaná uložila žalobkyni príspevkovú povinnosť neoprávnene, pretože nariadenie č. 806/2014 a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EU (3) nestanovujú pre inštitúcie, ktorých krízová situácia sa rieši, žiadnu príspevkovú povinnosť. Podľa článku 114 ZFEÚ je výber príspevkov od takých inštitúcií, akou je žalobkyňa, zakázaný.

                              —

                              Normotvorca nebol oprávnený založiť príspevkovú povinnosť na článku 114 ZFEÚ, pretože chýba väzba na vnútorný trh. Pravidlá o príspevkoch harmonizované na úrovni Únie neuľahčujú výkon základných slobôd ani nenaprávajú citeľné narušenie hospodárskej súťaže v prípade inštitúcií, ktoré sa z trhu stiahli.

                              —

                              Žalovaná uložila žalobkyni príspevkovú povinnosť neoprávnene, pretože inštitúcia nie je vystavená riziku, riešenie krízovej situácie podľa nariadenia (EÚ) č. 806/2014 je vylúčené a inštitúcia nie je významná pre stabilitu finančného systému.

                              —

                              Žalobkyňa už od roku 2012 nevykonáva žiadne nové obchody a jej krízová situácia sa rieši na základe rozhodnutia Komisie o štátnej pomoci. Väčšiu časť jej zostávajúcich záväzkov má vo fiduciárnej správe pre iný právny subjekt.

                              —

                              Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2015/63 (4) je v rozpore s článkom 114 ZFEÚ a s článkom 103 ods. 7 smernice 2014/59/EÚ ako podstatné pravidlo výpočtu príspevkov (článok 290 ZFEÚ).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“), a to z dôvodu, že postup výpočtu neumožňuje úplné odôvodnenie výpočtu príspevkov.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 16 a 20 Charty, a to z dôvodu, že vzhľadom na osobitú situáciu žalobkyne je napadnuté rozhodnutie v rozpore so všeobecnou zásadou rovnosti. Napadnuté rozhodnutie okrem toho neprimerane zasahuje do slobody podnikania žalobkyne.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady právnej istoty, pretože spätný účinok nie je pre cieľ sledovaný nariadením č. 806/2014 potrebný a v prejednávanom prípade nie je prípustný pre čisto administratívne zjednodušenie.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí, a to z dôvodu, že žalovaná nedostatočne zistila skutkový stav, žalobkyňa nebola pred prijatím rozhodnutia SRB vypočutá a svoje rozhodnutie dostatočne neodôvodnila.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod (uplatnený podporne) je založený na porušení článku 70 ods. 2 nariadenia č. 806/2014 v spojení s článkom 103 ods. 7 smernice 2014/59/EÚ, a to z dôvodu, že žalovaná mala pri výpočte výšky príspevku vyňať bezrizikové záväzky z relevantných záväzkov.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod (uplatnený podporne) je založený na porušení článku 70 ods. 6 nariadenia č. 806/2014 v spojení s článkom 5 ods. 3 a 4 delegovaného nariadenia Komisie 2015/63, a to z dôvodu, že žalovaná neoprávnene vypočítala príspevky žalobkyne na základe hrubého vyhodnotenia derivátových zmlúv.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod (uplatnený podporne) je založený na porušení článku 70 ods. 6 nariadenia č. 806/2014 v spojení s článkom 6 ods. 8 písm. a) delegovaného nariadenia 2015/63, a to z dôvodu, že žalovaná neoprávnene považovala žalobkyňu za inštitúciu v reorganizácii.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014 z 15. júla 2014, ktorým sa stanovujú jednotné pravidlá a jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií a jednotného fondu na riešenie krízových situácií a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1093/2010 (Ú. v. EÚ L 225, 2014, s. 1).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2015/81 z 19. decembra 2014, ktorým sa bližšie určujú jednotné podmienky uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014, pokiaľ ide o príspevky ex ante do jednotného fondu na riešenie krízových situácií (Ú. v. EÚ L 15, 2015, s. 1).

         (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ z 15. mája 2014, ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností a ktorou sa mení smernica Rady 82/891/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EÚ, 2012/30/EÚ a 2013/36/EÚ a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 a (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 173, 2014, s. 190).

         (4)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2015/63 z 21. októbra 2014, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ, pokiaľ ide o príspevky ex ante do mechanizmov financovania riešenia krízových situácií (Ú. v. EÚ L 11, 2015, s. 44).


title: Vec T-590/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 30. apríla 2020 – Antonakopoulos/Parlament

text:
               20.7.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 240/36

      Uznesenie Všeobecného súdu z 30. apríla 2020 – Antonakopoulos/Parlament
      (Vec T-590/18) (1)

      (2020/C 240/46)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 427, 26.11.2018.


title: Vec T-591/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 30. apríla 2020 – ZD/Parlament

text:
               20.7.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 240/36

      Uznesenie Všeobecného súdu z 30. apríla 2020 – ZD/Parlament
      (Vec T-591/18) (1)

      (2020/C 240/47)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 427, 26.11.2018.


title: Vec T-255/20: Žaloba podaná 4. mája 2020 – ClientEarth/Komisia

text:
               27.7.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/18

      Žaloba podaná 4. mája 2020 – ClientEarth/Komisia
      (Vec T-255/20)
      (2020/C 247/27)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: ClientEarth AISBL (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: F. Logue, Solicitor, a J. Kenny, Barrister-at-law)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil implicitné rozhodnutie Európskej komisie z 26. februára 2020 vo veci GESTDEM č. 2019/6819, ktorým sa zamieta žiadosť žalobkyne o čiastočný prístup k dokumentom,

                  —

                  rozhodol o trovách konania a uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne, ako aj zaviazal akýchkoľvek vedľajších účastníkov konania, aby znášali svoje vlastné trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a nesprávneho právneho posúdenia, ktorých dôsledkom je nesprávne uplatnenie výnimky na ochranu rozhodovacieho procesu (článok 4 ods. 3 druhý pododsek nariadenia č. 1049/2001), (1) a neuviedla odôvodnenie (článok 296 ZFEÚ), pretože:

                              —

                              neexistuje rozhodovací proces, ktorý by bol vážne narušený čiastočným sprístupnením časti 4 zápisnice zo 79. stretnutia „Technického výboru – motorové vozidlá“, ktoré sa konalo v Bruseli 12. februára 2019 („dokument B“),

                              —

                              Komisia nepreukázala, že by čiastočné sprístupnenie časti 4 dokumentu B vážne narušilo jej rozhodovací proces.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a nesprávneho právneho posúdenia, ktorých dôsledkom je nesprávne uplatnenie kritéria prevažujúceho verejného záujmu podľa článku 4 ods. 3 druhého pododseku nariadenia č. 1049/2001, a neuviedla odôvodnenie (článok 296 ZFEÚ).

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď sa opierala o štandardný rokovací poriadok pre výbory, ktorý je na základe článku 277 ZFEÚ neuplatniteľný.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec T-306/20: Žaloba podaná 19. mája 2020 – Hijos de Moisés Rodríguez González/EUIPO – Irlanda y Ornua (La Irlandesa 1943)

text:
               27.7.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/34

      Žaloba podaná 19. mája 2020 – Hijos de Moisés Rodríguez González/EUIPO – Irlanda y Ornua (La Irlandesa 1943)
      (Vec T-306/20)
      (2020/C 247/45)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Hijos de Moisés Rodríguez González, SA (Las Palmas de Gran Canaria, Španielsko) (v zastúpení: J. García Domínguez, abogado)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: Írsko a Ornua Co-operative Ltd (Dublin, Írsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka La Irlandesa 1943 – ochranná známka Európskej únie č. 12 043 436

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie veľkého odvolacieho senátu EUIPO z 2. marca 2020 vo veci R 1499/2016-G

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO a prípadným ďalším účastníkom konania podporujúcim návrhy EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. a), v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. g), a článku 59 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-283/20: Žaloba podaná 13. mája 2020 – Billions Europe a iní/Komisia

text:
               3.8.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/20

      Žaloba podaná 13. mája 2020 – Billions Europe a iní/Komisia
      (Vec T-283/20)
      (2020/C 255/26)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Billions Europe Ltd (Stockton-on-Tees, Spojené kráľovstvo) a sedem ďalších žalobcov (v zastúpení: J. Montfort, T. Delille a P. Chopova-Leprêtre, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2020/217 (1) („sporné nariadenie“) v rozsahom v akom sa týka oxidu titaničitého, teda odôvodnenie 5 sporného nariadenia, prílohy I a II sporného nariadenia, zmeny časti 1 prílohy VI nariadenia (ES) č. 1272/2008 (2) v prílohe III sporného nariadenia a zaradenie oxidu titaničitého do časti 3 prílohy VI nariadenia č. 1272/2008 vykonané prílohou III sporného nariadenia,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť znášať trovy tohto konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že sporné nariadenie bolo prijaté v rozpore s niekoľkými záväznými ustanoveniami nariadenia (ES) č. 1272/2008 upravujúcimi klasifikáciu nebezpečnosti pre ľudské zdravie v podobe „karcinogenity“, najmä vrátane článku 36 a oddielu 3.6 nariadenia (ES) č. 1272/2008

                              —

                              Výbor pre hodnotenie rizík („VHR“) sa dopustil niekoľkých závažných faktických pochybení pri posudzovaní dostupných informácií a nedokázal uspokojivo preukázať, že dostupné informácie sú „spoľahlivé a akceptovateľné“ a vyplýva z nich, že TiO2 má vnútorné vlastnosti, ktoré spôsobujú rakovinu. Ak by sa VHR nedopustil týchto pochybení, nevyhnutne by vydal posúdenie podporujúce „žiadnu klasifikáciu“ TiO2. TiO2 teda nemohol byť klasifikovaný v súlade s právom.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že sporné rozhodnutie porušuje zásadu právnej istoty. Hospodárskym subjektom, vrátane žalobcov, sa zabraňuje v tom, aby boli oboznámení s presným rozsahom svojich povinností a mohli podniknúť primerané právne kroky. Táto neistota sa prejavuje v oblastiach pôsobnosti harmonizovanej klasifikácie, zamýšľaného použitia výsledkov, vplyvu sporného nariadenia na právne a regulačné postavenie výrobkov, ktoré sú vyrobené s TiO2 alebo ho obsahujú a klasifikácie nebezpečnosti odpadov z takýchto výrobkov.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že sporné nariadenie bolo prijaté v rozpore so zásadou proporcionality, keďže nie je nevyhnutné (karcinogénne účinky boli totiž pozorované len v štúdiách na zvieratách, ktoré boli vykonané pri tak extrémnom preťažení pľúc, že v skutočnom živote by k nemu nikdy nemohlo dôjsť ani v najhorších podmienkach) a keďže nepriaznivé následky spôsobené harmonizovanou klasifikáciou TiO2 sú neprimerané cieľom, ktoré sa ňou chcú dosiahnuť.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že komisia pri prijímaní napadnutého rozhodnutia nesprávne využila svoju voľnú úvahu a porušila svoju povinnosť starostlivosti. Komisia sa pri odôvodňovaní sporného nariadenia spoľahla len na stanovisko VHR k TiO2 bez toho, aby dostatočne posúdila výskumnú hodnotu takéhoto stanoviska VHR v rozpore so svojimi povinnosťami v tejto oblasti.

                              —

                              Komisia si vybrala široký výklad požiadaviek klasifikácie, označovania a balenia, pokiaľ ide o úpravu nebezpečenstva pre ľudské zdravie v podobe „karcinogenity“ a toho, čo predstavuje „vnútorné vlastnosti“ látky. Spoľahla sa výlučne na VHR bez toho, aby posúdila rozsah a vplyv takéhoto širokého výkladu alebo vytýčila primerané hranice, ktoré by umožnili správne prevedenie. Komisia tým založila sporné nariadenie na vecne nesprávnych skutočnostiach a nezohľadnila všetky relevantné skutočnosti a okolnosti situácie.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia prijatím sporného nariadenia porušila článok 37 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1272/2008, svoju povinnosť riadnej správy vecí verejných a právo žalobcov byť vypočutí. Žalobcom bola predovšetkým odopretá primeraná možnosť zmysluplne sa vyjadriť k samotnému stanovisku VHR, ktoré sa podstatne odklonilo od pôvodného návrhu klasifikácie s ohľadom ako na použité vedecké odôvodnenie, tak na konečné stanovisko ku klasifikácii TiO2. Naopak, ak by žalobcom bola daná dostatočná a formálna príležitosť vyjadriť sa k stanovisku VHR počas jeho prijímania, tieto vyjadrenia by pravdepodobne viedli k inému výsledku rozhodovacieho procesu.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že prijatím sporného rozhodnutia bez predchádzajúceho vykonania a zdokumentovania posúdenia vplyvov Komisia porušila svoj záväzky vyplývajúce z Medziinštitucionálnej dohody o lepšej tvorbe práva (3).

         (1)  Delegované Nariadenie Komisie (EÚ) 2020/217 zo 4. októbra 2019, ktorým sa na účely prispôsobenia technickému a vedeckému pokroku mení a opravuje nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 o klasifikácii, označovaní a balení látok a zmesí (Ú. v. EÚ L 44, 2020, s. 1).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 zo 16. decembra 2008 o klasifikácii, označovaní a balení látok a zmesí, o zmene, doplnení a zrušení smerníc 67/548/EHS a 1999/45/ES a o zmene a doplnení nariadenia (ES) č. 1907/2006 (Ú. v. EÚ L 353, 2008, s. 1).

         (3)  Medziinštitucionálna dohoda medzi Európskym parlamentom, Radou Európskej únie a Európskou komisiou o lepšej tvorbe práva (Ú. v. EÚ L 123, 2016, s. 1).


title: Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú 11. mája 2020 predložil Borgarting Lagmannsrett vo veci Tor-Arne Martinez Haugland/nórska vláda (Vec E-4/20) 2020/C 308/07

text:
               17.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 308/21

      Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú 11. mája 2020 predložil Borgarting Lagmannsrett vo veci Tor-Arne Martinez Haugland/nórska vláda
      (Vec E-4/20)
      (2020/C 308/07)
      Listom z 11. mája 2020, ktorý bol doručený na podateľňu súdu 11. mája 2020, Borgarting Lagmannsrett (odvolací súd v Borgartingu) požiadal Súd EZVO vo veci Tor-Arne Martinez Haugland/nórska vláda o poradné stanovisko k týmto otázkam:

                  1.

                  V súvislosti s posúdením, či ide o „rovnaké povolanie“, pozri články 1 a 4 smernice, sa vyžadujú odpovede na tieto otázky:

                              a)

                              Z akého právneho posúdenia sa vychádza a ktoré faktory sú z právneho hľadiska relevantné pri určovaní, či povolanie v štáte, v ktorom bola kvalifikácia získaná, a povolanie v hostiteľskom štáte predstavujú „rovnaké povolanie“?

                              b)

                              Musí pri určovaní „rovnakého povolania“ hostiteľský štát zohľadniť odborné činnosti, ktoré môže dotknutý žiadateľ vykonávať v štáte, v ktorom bola kvalifikácia získaná, iba pod dohľadom a pod podmienkou, že žiadateľ začal kurz ďalšieho vzdelávania a odbornej prípravy alebo že sa zaväzuje začať takýto kurz vzdelávania a odbornej prípravy do dvoch rokov? Ak áno, má rozhodnutie žiadateľa, že nezačne kurz ďalšieho vzdelávania a odbornej prípravy alebo že sa nezaviaže, že začne taký kurz ďalšieho vzdelávania a odbornej prípravy, nejaké dôsledky?

                              c)

                              Aký význam sa prikladá rozdielom v miere nezávislosti pri výkone povolania a zodpovednosti za pacientov pri určovaní, či ide o „rovnaké povolanie“?

                  2.

                  Má možnosť požadovať kompenzačné opatrenia, pozri článok 14 smernice 2005/36/ES, nejaký vplyv na výklad toho, čo predstavuje „rovnaké povolanie“? Ak áno, aký význam sa tomu prikladá?

                  3.

                  Aké je konkrétne právne posúdenie podľa článku 2 ods. 1 písm. e) smernice 2005/36/ES, v ktorom sa stanovuje, že regulované vzdelávanie a odborná príprava musia byť „osobitne zamerané na výkon príslušného povolania“?

                  4.

                  V súvislosti s článkami 28 a 31 Dohody o EHP sa vyžadujú odpovede na tieto otázky:

                              a)

                              Ak žiadateľ nespĺňa požiadavky na uznanie kvalifikácií podľa článku 13 smernice o odborných kvalifikáciách v spojení s článkom 14, môže sa žiadateľ odvolať na články 28 a 31 Dohody o EHP ako základ pre výkon regulovaného povolania v hostiteľskom štáte?

                              b)

                              Ak je odpoveď na otázku a) kladná, aké je teda príslušné právne posúdenie preskúmania podľa článkov 28 a 31?


title: Vec C-485/18: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 1. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État – Francúzsko) – Groupe Lactalis/Premier ministre, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l'Économie et des Finances (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Nariadenie (EÚ) č. 1169/2011 – Poskytovanie informácií o potravinách spotrebiteľom – Článok 9 ods. 1 písm. i) a článok 26 ods. 2 písm. a) – Povinný údaj o krajine pôvodu alebo mieste pôvodu potravín – Neuvedenie, ktoré by mohlo uviesť spotrebiteľov do omylu – Článok 38 ods. 1 – Výslovne harmonizované otázky – Článok 39 ods. 2 – Prijatie vnútroštátnych opatrení, ktoré stanovujú ďalšie povinné údaje týkajúce sa krajiny pôvodu alebo miesta pôvodu osobitných druhov alebo kategórií potravín – Podmienky – Existencia dokázaného prepojenia medzi jednou alebo viacerými vlastnosťami dotknutých potravín a ich pôvodom alebo miestom pôvodu – Pojmy „dokázané prepojenie“ a „vlastnosti“ – Dôkaz o tom, že väčšina spotrebiteľov pripisuje tejto informácii veľký význam – Vnútroštátne opatrenie stanovujúce povinný údaj o národnom, európskom alebo neeurópskom pôvode mlieka)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/6

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 1. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État – Francúzsko) – Groupe Lactalis/Premier ministre, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l'Économie et des Finances
      (Vec C-485/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (EÚ) č. 1169/2011 - Poskytovanie informácií o potravinách spotrebiteľom - Článok 9 ods. 1 písm. i) a článok 26 ods. 2 písm. a) - Povinný údaj o krajine pôvodu alebo mieste pôvodu potravín - Neuvedenie, ktoré by mohlo uviesť spotrebiteľov do omylu - Článok 38 ods. 1 - Výslovne harmonizované otázky - Článok 39 ods. 2 - Prijatie vnútroštátnych opatrení, ktoré stanovujú ďalšie povinné údaje týkajúce sa krajiny pôvodu alebo miesta pôvodu osobitných druhov alebo kategórií potravín - Podmienky - Existencia dokázaného prepojenia medzi jednou alebo viacerými vlastnosťami dotknutých potravín a ich pôvodom alebo miestom pôvodu - Pojmy „dokázané prepojenie“ a „vlastnosti“ - Dôkaz o tom, že väčšina spotrebiteľov pripisuje tejto informácii veľký význam - Vnútroštátne opatrenie stanovujúce povinný údaj o národnom, európskom alebo neeurópskom pôvode mlieka)
      (2020/C 399/08)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Groupe Lactalis

         Žalovaní: Premier ministre, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l'Économie et des Finances

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 26 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1169/2011 z 25. októbra 2011 o poskytovaní informácií o potravinách spotrebiteľom, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 a (ES) č. 1925/2006 a ktorým sa zrušuje smernica Komisie 87/250/EHS, smernica Rady 90/496/EHS, smernica Komisie 1999/10/ES, smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/13/ES, smernice Komisie 2002/67/ES a 2008/5/ES a nariadenie Komisie (ES) č. 608/2004, sa má vykladať v tom zmysle, že povinné označenie krajiny pôvodu alebo miesta pôvodu mlieka a mlieka používaného ako zložka sa má považovať za „otázku konkrétne harmonizovanú“ týmto nariadením v zmysle jeho článku 38 ods. 1, v prípade, že neuvedenie tohto údaju by mohlo uviesť spotrebiteľov do omylu a že nebráni tomu, aby členské štáty prijali na základe tohto nariadenia opatrenia vyžadujúce ďalšie povinné údaje na základe jeho článku 39, pod podmienkou, že tieto opatrenia sú zlučiteľné s cieľom, ktorý sleduje normotvorca Únie prostredníctvom výslovnej harmonizácie otázky povinného označenia krajiny pôvodu alebo miesta pôvodu, a že s týmto označením tvoria konzistentný celok.

                  2.

                  Článok 39 nariadenia č. 1169/2011 sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade vnútroštátnych opatrení, ktoré by boli vzhľadom na odsek 1 tohto článku opodstatnené ochranou spotrebiteľov, sa nemôžu obe požiadavky stanovené v odseku 2 uvedeného článku, a to existencia „dokázaného prepojenia medzi určitými vlastnosťami potraviny a jej pôvodom alebo miestom pôvodu“ na jednej strane a „dôkaz, že väčšina spotrebiteľov prikladá poskytovaniu týchto informácií veľký význam“ na druhej strane, vykladať vo vzájomnej súvislosti, takže existenciu tohto dokázaného prepojenia nemožno posudzovať len na základe subjektívnych aspektov týkajúcich sa významu asociácie, ktorú si väčšina spotrebiteľov môže vytvárať medzi určitými vlastnosťami dotknutej potraviny a jej pôvodom alebo miestom pôvodu.

                  3.

                  Článok 39 ods. 2 nariadenia č. 1169/2011 sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „vlastnosti potraviny“ nezahŕňa odolnosť potraviny pri preprave a voči riziku skazenia počas cesty, takže túto schopnosť nemožno zohľadniť na účely posúdenia existencie prípadného „dokázaného prepojenia medzi určitými vlastnosťami potraviny a jej pôvodom alebo miestom pôvodu“ v zmysle tohto ustanovenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 352, 1.10.2018.


title: Vec C-601/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 24. septembra 2020 – Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl/Európska komisia, The Goldman Sachs Group, Inc., Pirelli & C. SpA (Odvolanie – Hospodárska súťaž – Kartely – Európsky trh s podzemnými a podmorskými elektrickými káblami – Rozdelenie trhu v rámci projektov – Jediné a pokračujúce porušenie – Nástupníctvo právnych subjektov – Pripísateľnosť protiprávneho správania – Zásada rovnosti zaobchádzania – Skreslenie dôkazov – Nariadenie (ES) č. 1/2003 – Článok 20 – Inšpekčné právomoci Európskej komisie v oblasti kartelov – Právomoc kopírovať údaje bez predchádzajúceho preskúmania a následne ich skúmať v priestoroch Komisie – Pokuty)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/7

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 24. septembra 2020 – Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl/Európska komisia, The Goldman Sachs Group, Inc., Pirelli & C. SpA
      (Vec C-601/18 P) (1)

      (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh s podzemnými a podmorskými elektrickými káblami - Rozdelenie trhu v rámci projektov - Jediné a pokračujúce porušenie - Nástupníctvo právnych subjektov - Pripísateľnosť protiprávneho správania - Zásada rovnosti zaobchádzania - Skreslenie dôkazov - Nariadenie (ES) č. 1/2003 - Článok 20 - Inšpekčné právomoci Európskej komisie v oblasti kartelov - Právomoc kopírovať údaje bez predchádzajúceho preskúmania a následne ich skúmať v priestoroch Komisie - Pokuty)
      (2020/C 399/09)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľky: Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl (v zastúpení: pôvodne C. Tesauro a L. Armati, avvocati, neskôr C. Firth a C. Griesenbach, solicitors)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: F. Castilla Contreras, C. Sjödin, T. Vecchi a P. Rossi, splnomocnení zástupcovia), The Goldman Sachs Group Inc. (v zastúpení: J. Koponen, advokat a A. Mangiaracina, avvocatessa), Pirelli & C. SpA, (v zastúpení: G. Rizza a M. Siragusa, avvocati)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Prysmian SpA a Prysmian Cavi e Sistemi Srl znášajú vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

                  3.

                  Pirelli & C. SpA znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 427, 26.11.2018.


title: Vec C-649/18: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 1. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Paris – Francúzsko) – A/Daniel B, UD, AFP, B, L (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Humánne lieky vydávané bez lekárskeho predpisu – Online predaj – Reklama na internetovú stránku verejnej lekárne – Obmedzenia – Zákaz zľavy v prípade objednávky presahujúcej určité množstvo a zákaz využívania plateného vyhľadávacieho odkazu – Povinnosť požadovať od každého pacienta, aby pred potvrdením jeho prvej objednávky na internetovej stránke vyplnil zdravotný dotazník – Ochrana verejného zdravia – Smernica 2000/31/ES – Elektronický obchod – Článok 2 písm. a) – Služba informačnej spoločnosti – Článok 2 písm. h) – Koordinovaná oblasť – Článok 3 – Zásada krajiny pôvodu – Výnimky – Odôvodnenie – Ochrana verejného zdravia – Ochrana dôstojnosti povolania farmaceuta – Predchádzanie nadmernej spotrebe liekov)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/8

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 1. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Paris – Francúzsko) – A/Daniel B, UD, AFP, B, L
      (Vec C-649/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Humánne lieky vydávané bez lekárskeho predpisu - Online predaj - Reklama na internetovú stránku verejnej lekárne - Obmedzenia - Zákaz zľavy v prípade objednávky presahujúcej určité množstvo a zákaz využívania plateného vyhľadávacieho odkazu - Povinnosť požadovať od každého pacienta, aby pred potvrdením jeho prvej objednávky na internetovej stránke vyplnil zdravotný dotazník - Ochrana verejného zdravia - Smernica 2000/31/ES - Elektronický obchod - Článok 2 písm. a) - Služba informačnej spoločnosti - Článok 2 písm. h) - Koordinovaná oblasť - Článok 3 - Zásada krajiny pôvodu - Výnimky - Odôvodnenie - Ochrana verejného zdravia - Ochrana dôstojnosti povolania farmaceuta - Predchádzanie nadmernej spotrebe liekov)
      (2020/C 399/10)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour d’appel de Paris

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: A

         Žalovaní: Daniel B, UD, AFP, B, L

         Výrok rozsudku

      Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode) sa má vykladať v tom zmysle, že:

                  —

                  nebráni tomu, aby členský štát miesta určenia služby online predaja liekov, ktoré nie sú viazané na lekársky predpis, uplatňoval voči poskytovateľovi tejto služby usadenému v inom členskom štáte vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá zakazuje lekárňam oslovovať zákazníkov určitými postupmi a prostriedkami, najmä tými, ktoré spočívajú v hromadnom rozosielaní poštových zásielok a letákov na reklamné účely mimo priestorov lekárne, pod podmienkou, že táto právna úprava nevedie k tomu, že by dotknutému poskytovateľovi bránila v uskutočňovaní akejkoľvek reklamy mimo priestorov jeho lekárne, a to bez ohľadu na nosič tejto reklamy alebo jej rozsah, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu,

                  —

                  nebráni tomu, aby členský štát miesta určenia služby online predaja liekov, ktoré nie sú viazané na lekársky predpis, uplatňoval voči poskytovateľovi tejto služby usadenému v inom členskom štáte vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá zakazuje lekárňam predkladať reklamné ponuky, ktorých cieľom je poskytnúť zľavy z celkovej ceny objednávky liekov pri prekročení určitej sumy, avšak pod podmienkou, že tento zákaz je dostatočne vymedzený a zameriava sa predovšetkým na samotné lieky a nie na obyčajné doplnkové lekárenské výrobky, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu,

                  —

                  nebráni tomu, aby členský štát miesta určenia služby online predaja liekov, ktoré nie sú viazané na lekársky predpis, uplatňoval voči poskytovateľovi tejto služby usadenému v inom členskom štáte vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá lekárňam predávajúcim takéto lieky ukladá povinnosť zaradiť do postupu online objednávania liekov zdravotný dotazník,

                  —

                  bráni tomu, aby členský štát miesta určenia služby online predaja liekov, ktoré nie sú viazané na lekársky predpis, uplatňoval voči poskytovateľovi tejto služby usadenému v inom členskom štáte vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá lekárňam predávajúcim takéto lieky zakazuje využívať platené odkazy vo vyhľadávačoch a porovnaniach cien na internete, pokiaľ nie je na vnútroštátnom súde riadne preukázané, že takáto právna úprava je spôsobilá zaručiť naplnenie cieľa ochrany verejného zdravia a nejde nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie tohto cieľa.

         (1)  Ú. v. EÚ C 4, 7.1.2019.


title: Vec C-157/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 1. októbra 2020 – Ehab Makhlouf/Rada Európskej únie (Odvolanie – Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrskej arabskej republike – Opatrenia prijaté proti popredným podnikateľom pôsobiacim v Sýrii – Zoznam osôb, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov – Zaradenie mena odvolateľa – Žaloba o neplatnosť)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/11

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 1. októbra 2020 – Ehab Makhlouf/Rada Európskej únie
      (Vec C-157/19 P) (1)

      (Odvolanie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrskej arabskej republike - Opatrenia prijaté proti popredným podnikateľom pôsobiacim v Sýrii - Zoznam osôb, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov - Zaradenie mena odvolateľa - Žaloba o neplatnosť)
      (2020/C 399/13)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Ehab Makhlouf (v zastúpení: E. Ruchat, advokát)

         Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: V. Piessevaux a S. Kyriakopoulou, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Ehab Makhlouf je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 172, 20.5.2019.


title: Vec C-158/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 1. októbra 2020 – Razan Othman/Rada Európskej únie (Odvolanie – Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrskej arabskej republike – Opatrenia prijaté proti popredným podnikateľom pôsobiacim v Sýrii – Zoznam osôb, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov – Zaradenie mena odvolateľky – Žaloba o neplatnosť)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/11

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 1. októbra 2020 – Razan Othman/Rada Európskej únie
      (Vec C-158/19 P) (1)

      (Odvolanie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrskej arabskej republike - Opatrenia prijaté proti popredným podnikateľom pôsobiacim v Sýrii - Zoznam osôb, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov - Zaradenie mena odvolateľky - Žaloba o neplatnosť)
      (2020/C 399/14)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Razan Othman (v zastúpení: E. Ruchat, advokát)

         Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: V. Piessevaux a S. Kyriakopoulou, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Razan Othman je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 172, 20.5.2019.


title: Vec C-159/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 1. októbra 2020 – Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company)/Rada Európskej únie (Odvolanie – Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrskej arabskej republike – Opatrenia prijaté proti osobám a subjektom pôsobiacim v Sýrii – Zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov – Zaradenie mena odvolateľky – Žaloba o neplatnosť)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/12

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 1. októbra 2020 – Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company)/Rada Európskej únie
      (Vec C-159/19 P) (1)

      (Odvolanie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrskej arabskej republike - Opatrenia prijaté proti osobám a subjektom pôsobiacim v Sýrii - Zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov - Zaradenie mena odvolateľky - Žaloba o neplatnosť)
      (2020/C 399/15)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (v zastúpení: E. Ruchat, advokát)

         Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: V. Piessevaux a S. Kyriakopoulou, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 172, 20.5.2019.


title: Vec C-223/19: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 24. septembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Wiener Neustadt – Rakúsko) – YS/NK (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní – Smernice 2000/78/ES a 2006/54/ES – Pôsobnosť – Zákaz nepriamej diskriminácie na základe veku alebo pohlavia – Odôvodnenia – Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje zrážku z dôchodkov vyplácaných priamo ich poberateľom podnikmi, ktoré sú ovládané prevažne štátom, ako aj zrušenie indexácie výšky dôchodkov – Články 16, 17, 20 a 21 Charty základných práv Európskej únie – Uplatniteľnosť – Diskriminácia na základe majetku – Zásah do zmluvnej slobody – Porušenie práva vlastniť majetok – Článok 47 Charty základných práv – Právo na účinný prostriedok nápravy)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/12

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 24. septembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Wiener Neustadt – Rakúsko) – YS/NK
      (Vec C-223/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní - Smernice 2000/78/ES a 2006/54/ES - Pôsobnosť - Zákaz nepriamej diskriminácie na základe veku alebo pohlavia - Odôvodnenia - Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje zrážku z dôchodkov vyplácaných priamo ich poberateľom podnikmi, ktoré sú ovládané prevažne štátom, ako aj zrušenie indexácie výšky dôchodkov - Články 16, 17, 20 a 21 Charty základných práv Európskej únie - Uplatniteľnosť - Diskriminácia na základe majetku - Zásah do zmluvnej slobody - Porušenie práva vlastniť majetok - Článok 47 Charty základných práv - Právo na účinný prostriedok nápravy)
      (2020/C 399/16)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesgericht Wiener Neustadt

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: YS

         Žalovaná: NK

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania, sa majú vykladať v tom zmysle, že do ich pôsobnosti patria právne predpisy členského štátu, podľa ktorých jednak časť sumy podnikového dôchodku, ktorý sa zamestnávateľ zmluvne zaviazal vyplácať priamo svojmu bývalému zamestnancovi, sa má strhávať pri zdroji uvedeným zamestnávateľom, a jednak zmluvne dohodnutá indexácia sumy tejto dávky je zbavená účinku.

                  2.

                  Článok 5 písm. c) a článok 7 písm. a) bod iii) smernice 2006/54 sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia právnej úprave členského štátu, podľa ktorej sú poberatelia dôchodku, ktorý sa podnik ovládaný štátom zaviazal na základe dohody im priamo vyplácať a ktorý presahuje určité prahové hodnoty stanovené v tejto právnej úprave, zbavení jednak sumy zrazenej z časti tohto dôchodku, ktorá presahuje niektorú z týchto prahových hodnôt, a jednak nároku na uplatnenie zmluvne dohodnutej indexácie uvedeného dôchodku, aj keď percento bývalých pracovníkov, ktorých výška takéhoto podnikového dôchodku bola dotknutými vnútroštátnymi ustanoveniami ovplyvnená, je podstatne vyššie u bývalých pracovníkov mužského pohlavia, na ktorých sa vzťahujú tieto ustanovenia, než u bývalých pracovníkov ženského pohlavia, na ktorých sa vzťahujú tieto ustanovenia, pokiaľ sú tieto dôsledky odôvodnené objektívnymi skutočnosťami, ktoré vôbec nesúvisia s diskrimináciou na základe pohlavia, čo musí overiť vnútroštátny súd.

                  3.

                  Článok 2 ods. 1 a článok 2 ods. 2 písm. b) smernice 2000/78 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni právnej úprave členského štátu, podľa ktorej sú poberatelia dôchodku, ktorý sa podnik ovládaný štátom na základe dohody zaviazal priamo im vyplácať a ktorý presahuje určité prahové hodnoty stanovené v tejto právnej úprave, zbavení jednak sumy zrazenej z časti tohto dôchodku, ktorá presahuje niektorú z týchto prahových hodnôt, a jednak nároku na uplatnenie zmluvne dohodnutej indexácie uvedeného dôchodku len z jediného dôvodu, že sa uvedená právna úprava vzťahuje len na poberateľov, ktorí presiahli určitý vek.

                  4.

                  Články 16, 17, 20 a 21 Charty základných práv Európskej únie sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia právnej úprave členského štátu, podľa ktorej sú poberatelia dôchodku, ktorý sa podnik ovládaný štátom na základe dohody zaviazal priamo im vyplácať a ktorý presahuje určité prahové hodnoty stanovené v tejto právnej úprave, zbavení jednak sumy zrazenej z časti tohto dôchodku, ktorá presahuje niektorú z týchto prahových hodnôt, a jednak nároku na uplatnenie zmluvne dohodnutej indexácie uvedeného dôchodku.

                  5.

                  Článok 47 Charty základných práv Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby členský štát vo svojom právnom poriadku nestanovil samostatný opravný prostriedok, ktorého hlavným cieľom má byť preskúmanie súladu vnútroštátnych ustanovení vykonávajúcich právo Únie s týmto právom, pokiaľ existuje možnosť incidenčne podať návrh na takéto preskúmanie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 187, 3.6.2019.


title: Vec C-233/19: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 30. septembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour du travail de Liège – Belgicko) – B./Centre public d’action sociale de Liège (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti – Smernica 2008/115/ES – Návrat neoprávnene sa zdržiavajúcich štátnych príslušníkov tretích krajín – Štátny príslušník tretej krajiny trpiaci vážnou chorobou – Rozhodnutie o návrate – Opravný prostriedok – Automatický odkladný účinok – Podmienky – Poskytnutie sociálnej pomoci – Články 19 a 47 Charty základných práv Európskej únie)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/13

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 30. septembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour du travail de Liège – Belgicko) – B./Centre public d’action sociale de Liège
      (Vec C-233/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Smernica 2008/115/ES - Návrat neoprávnene sa zdržiavajúcich štátnych príslušníkov tretích krajín - Štátny príslušník tretej krajiny trpiaci vážnou chorobou - Rozhodnutie o návrate - Opravný prostriedok - Automatický odkladný účinok - Podmienky - Poskytnutie sociálnej pomoci - Články 19 a 47 Charty základných práv Európskej únie)
      (2020/C 399/17)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour du travail de Liège

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: B.

         Žalovaný: Centre public d’action sociale de Liège

         Výrok rozsudku

      Články 5 a 13 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území, v spojení s článkom 19 ods. 2 a článkom 47 Charty základných práv Európskej únie sa majú vykladať v tom zmysle, vnútroštátny súd, ktorý rozhoduje o spore v oblasti sociálnej pomoci, ktorého výsledok závisí od prípadného pozastavenia účinkov rozhodnutia o návrate prijatého voči štátnemu príslušníkovi tretej krajiny trpiaceho vážnou chorobou, musí vychádzať z toho, že žaloba o neplatnosť a o pozastavenie výkonu tohto rozhodnutia má automaticky za následok pozastavenie výkonu tohto rozhodnutia, aj keď také pozastavenie z uplatnenia vnútroštátnej právnej úpravy nevyplýva, pokiaľ:

                  —

                  táto žaloba obsahuje argumentáciu, ktorá má preukázať, že výkon tohto rozhodnutia by tohto štátneho príslušníka tretej krajiny vystavil vážnemu riziku podstatného a nenapraviteľného zhoršenia jeho zdravotného stavu, a ktorá sa nezdá byť zjavne nedôvodná, a

                  —

                  táto právna úprava nestanovuje iné opravné prostriedky, ktoré sú upravené presnými, jasnými a predvídateľnými pravidlami, a s ktorými je spojený automatický odklad výkonu takéhoto rozhodnutia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 164, 13.5.2019.


title: Vec C-260/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 1. októbra 2020 – Bena Properties Co. SA/Rada Európskej únie (Odvolanie – Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrskej arabskej republike – Opatrenia smerujúce voči určitým osobám a subjektom vykonávajúcim svoje činnosti v Sýrii – Zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov – Zahrnutie mena odvolateľky – Žaloba o neplatnosť)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/14

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 1. októbra 2020 – Bena Properties Co. SA/Rada Európskej únie
      (Vec C-260/19 P) (1)

      (Odvolanie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrskej arabskej republike - Opatrenia smerujúce voči určitým osobám a subjektom vykonávajúcim svoje činnosti v Sýrii - Zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Zahrnutie mena odvolateľky - Žaloba o neplatnosť)
      (2020/C 399/18)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Bena Properties Co. SA (v zastúpení: E. Ruchat, avocat)

         Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: V. Piessevaux a S. Kyriakopoulou, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Bena Properties Co. SA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 187, 3.6.2019.


title: Vec C-261/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 1. októbra 2020 – Cham Holding Co. SA/Rada Európskej únie (Odvolanie – Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrskej arabskej republike – Opatrenia prijaté proti osobám a subjektom pôsobiacim v Sýrii – Zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov – Zaradenie mena odvolateľky – Žaloba o neplatnosť)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/15

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 1. októbra 2020 – Cham Holding Co. SA/Rada Európskej únie
      (Vec C-261/19 P) (1)

      (Odvolanie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrskej arabskej republike - Opatrenia prijaté proti osobám a subjektom pôsobiacim v Sýrii - Zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov - Zaradenie mena odvolateľky - Žaloba o neplatnosť)
      (2020/C 399/19)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Cham Holding Co. SA (v zastúpení: E. Ruchat, advokát)

         Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: V. Piessevaux a S. Kyriakopoulou, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Cham Holding Co. SA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 187, 3.6.2019.


title: Vec C-331/19: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 1. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Staatssecretaris van Financiën/X (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Dane – Daň z pridanej hodnoty (DPH) – Smernica 2006/112/ES – Článok 98 – Možnosť členských štátov uplatniť zníženú sadzbu DPH na určité dodania tovaru a poskytovanie služieb – Príloha III bod 1 – Pojmy „potraviny určené na ľudskú spotrebu“ a „výrobky obvykle určené ako doplnok alebo náhrada potravín“ – Afrodiziakálne výrobky)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/15

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 1. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Staatssecretaris van Financiën/X
      (Vec C-331/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 98 - Možnosť členských štátov uplatniť zníženú sadzbu DPH na určité dodania tovaru a poskytovanie služieb - Príloha III bod 1 - Pojmy „potraviny určené na ľudskú spotrebu“ a „výrobky obvykle určené ako doplnok alebo náhrada potravín“ - Afrodiziakálne výrobky)
      (2020/C 399/20)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Staatssecretaris van Financiën

         Žalovaný: X

         Výrok rozsudku

      Pojmy „potraviny určené na ľudskú spotrebu“ a „výrobky obvykle určené ako doplnok alebo náhrada potravín“ uvedené v prílohe III bode 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že sa vzťahujú na všetky výrobky obsahujúce stavebné, energetické a regulačné živiny potrebné pre prežitie, fungovanie a vývoj ľudského organizmu, ktoré sú konzumované s cieľom dodať mu tieto živiny.

         (1)  Ú. v. EÚ C 255, 29.7.2019.


title: Vec C-348/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 1. októbra 2020 – Drex Technologies SA/Rada Európskej únie (Odvolanie – Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrskej arabskej republike – Opatrenia smerujúce voči určitým osobám a subjektom vykonávajúcim svoje činnosti v Sýrii – Zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov – Zahrnutie mena odvolateľky – Žaloba o neplatnosť)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/16

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 1. októbra 2020 – Drex Technologies SA/Rada Európskej únie
      (Vec C-348/19 P) (1)

      (Odvolanie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrskej arabskej republike - Opatrenia smerujúce voči určitým osobám a subjektom vykonávajúcim svoje činnosti v Sýrii - Zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Zahrnutie mena odvolateľky - Žaloba o neplatnosť)
      (2020/C 399/21)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Drex Technologies SA (v zastúpení: E. Ruchat, avocat)

         Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: V. Piessevaux a S. Kyriakopoulou, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Drex Technologies SA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 213, 24.6.2019.


title: Vec C-349/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 1. októbra 2020 – Almashreq Investment Fund/Rada Európskej únie (Odvolanie – Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrskej arabskej republike – Opatrenia smerujúce voči určitým osobám a subjektom vykonávajúcim svoje činnosti v Sýrii – Zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov – Zahrnutie mena odvolateľky – Žaloba o neplatnosť)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/16

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 1. októbra 2020 – Almashreq Investment Fund/Rada Európskej únie
      (Vec C-349/19 P) (1)

      (Odvolanie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrskej arabskej republike - Opatrenia smerujúce voči určitým osobám a subjektom vykonávajúcim svoje činnosti v Sýrii - Zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Zahrnutie mena odvolateľky - Žaloba o neplatnosť)
      (2020/C 399/22)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Almashreq Investment Fund (v zastúpení: E. Ruchat, avocat)

         Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: V. Piessevaux a S. Kyriakopoulou, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Almashreq Investment Fund je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 213, 24.6.2019.


title: Vec C-350/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 1. októbra 2020 – Souruh SA/Rada Európskej únie (Odvolanie – Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrskej arabskej republike – Opatrenia smerujúce voči určitým osobám a subjektom vykonávajúcim svoje činnosti v Sýrii – Zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov – Zahrnutie mena odvolateľky – Žaloba o neplatnosť)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/17

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 1. októbra 2020 – Souruh SA/Rada Európskej únie
      (Vec C-350/19 P) (1)

      (Odvolanie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrskej arabskej republike - Opatrenia smerujúce voči určitým osobám a subjektom vykonávajúcim svoje činnosti v Sýrii - Zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Zahrnutie mena odvolateľky - Žaloba o neplatnosť)
      (2020/C 399/23)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Souruh SA (v zastúpení: E. Ruchat, avocat)

         Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: V. Piessevaux a S. Kyriakopoulou, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Souruh SA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 213, 24.6.2019.