title: Vec T-320/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. novembra 2015 – Sephora/ÚHVT – Mayfield Trading (Vyobrazenie dvoch zvislých vlnoviek) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva vyobrazujúca dve zvislé vlnovky — Národná a medzinárodná obrazová ochranná známka vyobrazujúca jednu zvislú vlnovku — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               18.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/33

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. novembra 2015 – Sephora/ÚHVT – Mayfield Trading (Vyobrazenie dvoch zvislých vlnoviek)
   (Vec T-320/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva vyobrazujúca dve zvislé vlnovky - Národná a medzinárodná obrazová ochranná známka vyobrazujúca jednu zvislú vlnovku - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 016/40)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sephora (Boulogne-Billancourt, Francúzsko) (v zastúpení: H. Delabarre, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: V. Melgar, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Mayfield Trading Ltd (Las Vegas, Nevada, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Tarí Lázaro, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 24. februára 2014 (vec R 1577/2013-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Sephora a Mayfield Trading Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Sephora je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 7.7.2014.


title: Vec F-17/11: Žaloba podaná 22. apríla 2011 — ZZ/Komisia

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/33

         Žaloba podaná 22. apríla 2011 — ZZ/Komisia
   (Vec F-17/11)
   2011/C 186/60
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ZZ (v zastúpení: A. Blot, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia žalovanej o nepredĺžení zmluvy zmluvného zamestnanca žalobkyne

      Návrhy žalobkyne

               —

               predovšetkým zrušiť rozhodnutie o nepredĺžení zmluvy zmluvného zamestnanca žalobkyne tak, ako implicitne vyplýva z oznámenia z 28. apríla 2010 a v prípade potreby z rozhodnutia orgánu oprávneného uzatvárať pracovné zmluvy, ktorý zamietol sťažnosť,

               —

               následne opätovne prijať žalobkyňu do zamestnania,

               —

               zaviazať žalovanú na zaplatenie sumy, ktorá bola predbežne stanovená na 27 000 eur ako náhrada majetkovej ujmy, zvýšenej o zákonnú sadzbu úrokov z omeškania platnú ku dňu prijatia rozsudku,

               —

               zaviazať žalovanú na zaplatenie sumy, ktorá bola predbežne a ex aequo et bono stanovená na 15 000 eur (pätnásťtisíc eur) ako náhrada nemajetkovej ujmy, zvýšenej o zákonnú sadzbu úrokov z omeškania platnú ku dňu prijatia rozsudku,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-245/13: Žaloba podaná 2. mája 2013 — Spojené kráľovstvo/Komisia

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/27

         Žaloba podaná 2. mája 2013 — Spojené kráľovstvo/Komisia
   (Vec T-245/13)
   2013/C 189/56
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: D. Wyatt, QC, V. Wakefield, barrister, a C. Murrell, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie 2013/123/EÚ z 26. februára 2013, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi, pokiaľ ide o položku v prílohe týkajúcu sa extrapolovanej opravy výdavkov vo výške 5,19 %, ktoré vznikli severnému Írsku v rozpočtovom roku 2010, vo výške 16 513 582,57 eura (pozri Ú. v. EÚ L 67, 2013, s. 31), a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania Spojeného kráľovstva

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia sa dopustila nesprávnych právnych a skutkových posúdení a nezohľadnila úvahy týkajúce sa možných strát finančných prostriedkov EÚ v roku 2009, ktoré sú výsledkom chýb pri určení spôsobilej plochy v roku 2005, a ovplyvnili počiatočné rozdelenie nárokov, a v (dôsledku toho) nevzala do úvahy skutočnosť, že vo väčšine prípadov preplatkov poľnohospodárom sa riziko obmedzovalo na 22 % výdavkov, čo je časť nákladov zahŕňajúca „zložku plochy“.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho a skutkového posúdenia, keď prijala nesprávny záver, že Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development (ďalej len „DARD“) sčasti alebo vôbec neuplatnil ustanovenia o vrátení bezdôvodne vyplatených prostriedkov, pokút a úmyselného porušenia, a tým precenila a/alebo nezohľadnila úvahy súvisiace s rozsahom možných strát finančných prostriedkov EÚ. Komisia najmä:

                           —

                           nesprávne kritizovala údajné „systematické“ prepočítavanie nárokov na platby zo strany DARD,

                           —

                           nesprávne tvrdila, že chyby v roku 2005 mohli mať značný vplyv na časovú zložku hodnoty nároku,

                           —

                           použila nesprávnu metódu pre výpočet preplatkov,

                           —

                           použila nesprávny prístup v súvislosti s pokutami, najmä v tom, že

                                       —

                                       použila nesprávnu metódu pre výpočet pokút a

                                       —

                                       nesprávne tvrdila, že pokuta sa ukladá za každý rok v prípadoch, keď bola pokuta uplatniteľná v roku 2005, ale nie v nasledujúcich rokoch, teda v tomto prípade v roku 2009, keď k preplatku došlo v dôsledku tej istej chyby, ako bola chyba postihnutá v roku 2005,

                           —

                           použila nesprávny prístup v súvislosti s úmyselným porušením.


title: Vec T-181/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 26. júna 2017 – L’Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER PRECISE) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie MASTER PRECISE — Skoršia národná obrazová ochranná známka MASTERS COLORS PARIS — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Žaloba zjavne bez právneho základu — Článok 126 rokovacieho poriadku“)

text:
               14.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/19

         Uznesenie Všeobecného súdu z 26. júna 2017 – L’Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER PRECISE)
   (Vec T-181/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie MASTER PRECISE - Skoršia národná obrazová ochranná známka MASTERS COLORS PARIS - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Žaloba zjavne bez právneho základu - Článok 126 rokovacieho poriadku“))
   (2017/C 269/26)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: L’Oréal (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: T. de Haan a P. Péters, avocats)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Hanf, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Guinot (Paríž) (v zastúpení: A. Sion, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 23. februára 2016 (vec R 2911/2014-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Guinot a L’Oréal

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               L’Oréal je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 222, 20.6.2016.


title: Vec T-530/14: Žaloba podaná 11. júla 2014 – Verein StHD/ÚHVT (Zobrazenie čiernej stužky)

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/54

         Žaloba podaná 11. júla 2014 – Verein StHD/ÚHVT (Zobrazenie čiernej stužky)
   (Vec T-530/14)
   2014/C 303/64
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Verein Sterbehilfe Deutschland (Verein StHD) (Zürich, Švajčiarsko) (v zastúpení: P. Brauns, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil čiastočné zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva č. 1 1 6 24  483 z 13. augusta 2013 a rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 5. mája 2014 vo veci R 1940/2013-4,

               —

               nariadil, že sa prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 1 6 24  483 má zapísať (aj) pre nasledujúce služby:

                           —

                           35: zbieranie a zostavovanie tematických tlačových článkov; šírenie reklamnej inzercie, distribúcia reklamných materiálov [letáky, prospekty, tlačoviny, vzorky];

                           —

                           41: uverejňovanie kníh; všeobecný styk s verejnosťou na tému „umieranie“ prostredníctvom podujatí ako semináre, diskusné cesty a ostatné vzdelávacie podujatia; vydávanie a uverejňovanie tlačovín k téme „umieranie“;

                           —

                           44: poradenstvo vo farmácii; služby lekára; poradenské služby v oblasti zdravia; ošetrovateľská starostlivosť; terapeutické služby; služby poskytované psychológmi;

                           —

                           45: osobné a sociálne služby poskytované tretími osobami týkajúce sa individuálnych potrieb, ako najmä podpora rodiny, opatrovanie na klinike, opatrovanie postihnutého, asistované umieranie, paliatívna starostlivosť, poradenstvo pri paliatívnej starostlivosti; útecha a pomoc dotknutým a asistentom, všeobecné poradenstvo s osobitným dôrazom na tému „umieranie“, denné služby, nočný dozor, non–stop starostlivosť, služby počas nedele a sviatkov, poradenstvo a zásahy na celoštátnej úrovni, opatrovateľstvo na celoštátnej úrovni;

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov odvolacieho konania R 1940/2013-4, ako aj tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka, ktorá predstavuje čiernu stužku, pre služby zaradené do tried 35, 41, 44 a 45 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 1 6 24  483.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b), c) a d) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. f) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-201/15: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 21. decembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias – Grécko) – Anonymi Geniki Etairia Tsimenton Iraklis (AGET Iraklis)/Ypourgos Ergasias, Koinonikis Asfalisis kai Koinonikis Allilengyis (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 98/59/ES — Aproximácia právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania — Článok 49 ZFEÚ — Sloboda usadiť sa — Charta základných práv Európskej únie — Článok 16 — Sloboda podnikania — Vnútroštátna právna úprava, ktorá správnemu orgánu priznáva právomoc zabrániť hromadnému prepúšťaniu po posúdení podmienok na trhu práce, situácie podniku a záujmu národného hospodárstva — Ťažká hospodárska kríza — Obzvlášť vysoká nezamestnanosť)

text:
               20.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/10

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 21. decembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias – Grécko) – Anonymi Geniki Etairia Tsimenton Iraklis (AGET Iraklis)/Ypourgos Ergasias, Koinonikis Asfalisis kai Koinonikis Allilengyis
   (Vec C-201/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 98/59/ES - Aproximácia právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania - Článok 49 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa - Charta základných práv Európskej únie - Článok 16 - Sloboda podnikania - Vnútroštátna právna úprava, ktorá správnemu orgánu priznáva právomoc zabrániť hromadnému prepúšťaniu po posúdení podmienok na trhu práce, situácie podniku a záujmu národného hospodárstva - Ťažká hospodárska kríza - Obzvlášť vysoká nezamestnanosť))
   (2017/C 053/12)
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Symvoulio tis Epikrateias

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Anonymi Geniki Etairia Tsimenton Iraklis (AGET Iraklis)

      Žalovaný: Ypourgos Ergasias, Koinonikis Asfalisis kai Koinonikis Allilengyis

      za účasti: Enosi Ergazomenon Tsimenton Chalkidas

      Výrok rozsudku

               1.

               Smernica Rady 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania sa má vykladať v tom zmysle, že v zásade nebráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je úprava dotknutá vo veci samej, podľa ktorej zamestnávateľ môže pri neexistencii dohody so zástupcami zamestnancov o návrhu hromadného prepúšťania pristúpiť k tomuto prepúšťaniu iba pod podmienkou, že príslušný vnútroštátny orgán verejnej moci, ktorému sa tento návrh musí oznámiť, neprijme v lehote stanovenej touto právnou úpravou a po preskúmaní dokumentácie a posúdení podmienok trhu práce, situácie podniku, ako aj záujmu národného hospodárstva odôvodnené rozhodnutie neschváliť v celom rozsahu alebo sčasti uskutočnenie zamýšľaných prepúšťaní. Neplatí to však v prípade, ak sa ukáže, čo musí prípadne overiť vnútroštátny súd, že vzhľadom na tri kritériá posúdenia, na ktoré odkazuje táto právna úprava, a na ich konkrétne uplatnenie uvedeným orgánom verejnej moci pod kontrolou príslušných súdov má táto právna úprava za následok pozbavenie ustanovení tejto smernice ich potrebného účinku.
               Článok 49 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že v situácii, akou je situácia dotknutá vo veci samej, bráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava dotknutá v prvej vete prvého pododseku tohto bodu.

               2.

               Prípadná existencia kontextu charakterizovaného ťažkou hospodárskou krízou a obzvlášť vysokou mierou nezamestnanosti v členskom štáte nie je spôsobilá ovplyvniť odpovede uvedené v bode 1 tohto výroku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 221, 6.7.2015.


title: Veci T-42/12 a T-181/12: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. septembra 2013 — Bateni/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Zjavne nesprávne posúdenie“ )

text:
               19.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/18

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. septembra 2013 — Bateni/Rada
   (Veci T-42/12 a T-181/12) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zjavne nesprávne posúdenie)
   2013/C 304/30
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Naser Bateni (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: J. Kienzle, M. Schlingmann a F. Lautenschlager, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop, J.-P. Hix a Z. Kupčová, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Vo veci T-42/12 návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení rozhodnutie Rady 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 71), v rozsahu, v akom bol žalobca zaradený do zoznamu uvedeného v prílohe II rozhodnutia Rady 2010/413/CFSP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39), ako aj vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 11), v rozsahu, v akom bol žalobca zahrnutý do prílohy VIII nariadenia Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010, o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 423/2007 (Ú. v. EÚ L 281, s. 1), a vo veci T-181/12 návrh na zrušenie prílohy IX nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1), v rozsahu, v akom bolo meno žalobcu ponechané na zozname osôb, subjektov a organizácií, ktorých finančné prostriedky sa zmrazujú

      Výrok rozsudku

               1.

               Veci T-42/12 sa T-181/12 sa spájajú na účely rozsudku.

               2.

               Vo veci T-42/12 sa zastavuje konanie o návrhu na zrušenie vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, v rozsahu, v akom sa týka Nasera Bateniho.

               3.

               Rozhodnutie Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení rozhodnutie Rady 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, sa zrušuje v rozsahu, v akom bol N. Bateni zaradený do prílohy II rozhodnutia Rady 2010/413/CFSP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP.

               4.

               Príloha IX nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010, sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka N. Bateniho.

               5.

               Pokiaľ ide o N. Bateniho, účinky rozhodnutia 2010/413, zmeneného a doplneného rozhodnutím 2011/783, zostávajú zachované odo dňa nadobudnutia jeho platnosti, dvadsiaty deň po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie, až do nadobudnutia účinnosti čiastočného zrušenia nariadenia č. 267/2012.

               6.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil N. Bateni.

               7.

               Spolková republika Nemecko znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 98, 31.3.2012.


title: Vec T-135/14: Žaloba podaná 20. februára 2014 – Kicktipp/ÚHVT – Società Italiana Calzature (kicktipp)

text:
               5.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 135/54

         Žaloba podaná 20. februára 2014 – Kicktipp/ÚHVT – Società Italiana Calzature (kicktipp)
   (Vec T-135/14)
   2014/C 135/70
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kicktipp GmbH (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: A. Dreyer, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Società Italiana Calzature Srl

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 12. decembra 2013 vo veci R 1061/2012-2,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „kicktipp“ pre tovary a služby tried 25, 35, 38 a 41 – Prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 8 874 281.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: talianske ochranné známky č. 348 149, 905 554, 905 554 pre tovary triedy 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-514/04: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  13. júla 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Amsterdam – Holandsko) – Uroplasty BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douanedistrict Rotterdam (Colné zaradenie — Sterilné polydimethylsiloxanové vločky — Silikónový elastomér — Pojem primárna forma — Liek — Balenie — Pojem zariadenie implantované v tele )

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/8

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 13. júla 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Amsterdam – Holandsko) – Uroplasty BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douanedistrict Rotterdam
   (Vec C-514/04) (1)

   (Colné zaradenie - Sterilné polydimethylsiloxanové vločky - Silikónový elastomér - Pojem „primárna forma“ - Liek - Balenie - Pojem „zariadenie implantované v tele“)
   (2006/C 224/13)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Gerechtshof te Amsterdam
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Uroplasty BV

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst/Douanedistrict Rotterdam
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Gerechtshof te Amsterdam – Zatriedenie výrobku makroplastický implantát – Sterilná injekčná suspenzia z pevných silikonelastomerových častíc pre liečbu vesikoureterálnej (alebo vesikorenálnej) refluxie
   Výrok rozsudku
   Príloha I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku zmenená a doplnená nariadením Komisie (ES) č. 2388/2000 z 13. októbra 2000 sa má vykladať v tom zmysle, že výrobok, akým je polydimethylsiloxan, pozostávajúci zo sterilných vločiek, špeciálne vyvinutý a určený výlučne na implantáciu do organizmu na účely liečby ochorení a ktorý je pri preclení balený vo vreckách s hmotnosťou približne 1 kg, treba považovať za zariadenie implantované v tele, ktoré musí byť zaradené do položky 9021 kombinovanej nomenklatúry. Takýto výrobok, ktorého účelom nie je nahradiť orgán, ale umožniť poškodenému svalu vytvárať väzivové tkanivá, je potrebné zaradiť do podpoložky 9021 90 90 kombinovanej nomenklatúry.

      (1)  Ú. v. EÚ C 57, 5.3.2005.


title: Vec T-702/13: Žaloba podaná 30. decembra 2013 — Unicaja Banco/Komisia

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/46

         Žaloba podaná 30. decembra 2013 — Unicaja Banco/Komisia
   (Vec T-702/13)
   2014/C 52/89
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Unicaja Banco, SA (Malaga, Španielsko) (v zastúpení: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, A. Lamadrid de Pablo a A. Biondi, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom súbor opatrení, ktoré podľa Komisie predstavujú takzvaný španielsky systém daňového leasingu, kvalifikuje ako novú štátnu pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom,

               —

               subsidiárne zrušil články 1 a 4 napadnutého rozhodnutia, ktoré ako príjemcov údajnej pomoci a ako jediných adresátov príkazu na vrátenie určujú investorov AIE (hospodárskych záujmových združení),

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom nariaďuje vrátenie údajnej pomoci,

               —

               zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom rozhoduje o legalite súkromných zmlúv medzi investormi a ďalšími subjektmi, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sa zhodujú s dôvodmi a tvrdeniami uvedenými vo veci T-700/13, Bankia/Komisia.


title: Spojené veci C-39/05 P a C-52/05 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  1. júla 2008 – Švédske kráľovstvo, Maurizio Turco/Rada Európskej únie, Dánske kráľovstvo, Fínska republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Prístup k dokumentom inštitúcií — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Právne stanoviská)

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 1. júla 2008 – Švédske kráľovstvo, Maurizio Turco/Rada Európskej únie, Dánske kráľovstvo, Fínska republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Komisia Európskych spoločenstiev
   (Spojené veci C-39/05 P a C-52/05 P) (1)

   (Odvolanie - Prístup k dokumentom inštitúcií - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Právne stanoviská)
   (2008/C 209/02)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolatelia: Švédske kráľovstvo, (v zastúpení: K. Wistrand a A. Falk, splnomocnení zástupcovia), Maurizio Turco (v zastúpení: O. Brouwer a C. Schillemans, avocaten)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje odvolateľov: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: H. G. Sevenster, C. M. Wissels a M. de Grave, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-C. Piris, M. Bauer a B. Driessen, splnomocnení zástupcovia), Dánske kráľovstvo (v zastúpení: B. Weis Fogh, splnomocnený zástupca), Fínska republika (v zastúpení: A. Guimaraes-Purokoski a J. Heliskoski, splnomocnení zástupcovia), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: V. Jackson, S. Nwaokolo a T. Harris, splnomocnení zástupcovia a J. Stratford, barrister), Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Petite, C. Docksey a P. Aalto, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z 23. novembra 2004, Turco/Rada (T-84/03), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu T-84/03 smerujúcu k zrušeniu rozhodnutia Rady o čiastočnom zamietnutí žiadosti podanej pánom Turcom o získanie prístupu k niektorým dokumentom nachádzajúcim sa na programe 2455. zasadnutia Rady pre spravodlivosť a vnútorné veci zo 14. a 15. októbra 2002
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 23. novembra 2004, Turco/Rada (T-84/03) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka rozhodnutia Rady Európskej únie z 19. decembra 2002 o odmietnutí pánovi Turcovi prístupu k stanovisku právneho servisu Rady č. 9077/02 týkajúcemu sa návrhu smernice Rady o stanovení minimálnych pravidiel prijímania žiadateľov o azyl v členských štátoch a v akom zaväzuje pána Turca a Radu na náhradu polovice trov konania.

               2.

               Rozhodnutie Rady Európskej únie z 19. decembra 2002 o odmietnutí pánovi Turcovi prístupu k stanovisku právneho servisu Rady č. 9077/02 sa zrušuje.

               3.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Švédskym kráľovstvom v rámci konania o odvolaní a pánom Turcom, tak v uvedenom konaní, ako aj v konaní v prvom stupni, v ktorom bol vydaný uvedený rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev.

               4.

               Dánske kráľovstvo, Holandské kráľovstvo, Fínska republika, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Rada Európskej únie a Komisia Európskych spoločenstiev znášajú svoje vlastné trovy konania súvisiace s konaním o odvolaní.

               5.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania súvisiace s konaním v prvom stupni.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2005.


title: Vec T-43/06: Žaloba podaná  9. februára 2006  – Cofira SAC/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/37

         Žaloba podaná 9. februára 2006 – Cofira SAC/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec T-43/06)
   (2006/C 86/74)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Cofira SAC (Rousset Cedex, Francúzsko) (v zastúpení: Girolamo Addessi, Leonilda Mari, Daniella Magurno, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť sankciu uloženú spoločnosti Cofira SAC,

               —

               sankcionovať spoločne a nerozdielne všetky spoločnosti, ktoré vznikli rozdelením Cofira Sepso,

               —

               znížiť sumu sankcie,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Článok 1 napadnutého rozhodnutia stanovuje, že určité podniky, medzi ktoré patrí i žalobca, porušili pravidlá Spoločenstva upravujúce hospodársku súťaž v priebehu obdobia medzi 24. marcom 1982 a 26. júnom 2002 tým, že sa zúčastnili na dohodách a zosúladených postupoch v oblasti priemyselných plastikových sáčkov v Belgicku, Nemecku, Španielsku, Luxembursku a Holandsku. Tieto porušenia podľa žalovanej pozostávali z určovania ceny, stanovenia spoločných modelov určovania ceny, rozdelenia trhu a prideľovania predajných kvót, rozdelenia odberateľov, vyjednávaní a objednávok, zosúladených ponúk ako odpovedí na verejné obstarávanie a výmeny individualizovaných informácií.
   Na podporu svojich návrhov žalobca predovšetkým tvrdí, že rozhodnutie nemalo byť určené jemu.
   V tejto súvislosti pripomína, že 27. novembra 2003 sa spoločnosť COFIRA SEPSO, ktorá bola predmetom vyšetrovania spolu s ostatými podnikmi, rozdelila na tri spoločnosti a jednou z nich je žalobca. COFIRA SAC teda vznikla potom, ako sa objavili skutočnosti sankcionované Komisiou.
   Napadnuté rozhodnutie neuvádza ani dôvody, pre ktoré bol sankciou postihnutý len žalobca, hoci za vytýkané porušenie mali byť zodpovedné všetky spoločnosti vzniknuté na základe rozdelenia CONFIRA SEPSO.
   Rozhodnutie neuvádza ani hodnoty slúžiace ako základ určenia sumy sankcie, keďže sankcia bola prispôsobená obchodnému obratu žalobcu v čase skutkových okolností súvisiacich s konaním, hoci táto spoločnosť nemala žiaden obchodný obrat, keďže nejestvovala.
   Na druhej strane Komisia neuvádza skutkové okolnosti, z ktorých by porušenie vyplývalo. Celé rozhodnutie je vlastne založené na predpoklade, že stretnutia medzi predstaviteľmi spoločností vo svojom dôsledku predstavovali konanie v rozpore s článkom 81 Zmluvy, a predpoklade, že takýto postup mal výrazný vplyv na hospodársku súťaž. Hoci žalobca uznáva, že skutočnosti na ktoré poukazuje Komisia sú presné, tvrdí, že sa na ne vzťahuje päťročná premlčacia doba.


title: Vec T-258/13: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. apríla 2015 – Matratzen Concord/ÚHVT – KBT (ARKTIS) („Ochranná známka Spoločenstva — Konanie vo veci zrušenia — Slovná ochranná známka Spoločenstva ARKTIS — Riadne používanie ochrannej známky — Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Spôsob používania ochrannej známky — Dôkaz o používaní pre zapísané tovary — Súhlas majiteľa ochrannej známky“)

text:
               8.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/12

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. apríla 2015 – Matratzen Concord/ÚHVT – KBT (ARKTIS)
   (Vec T-258/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie vo veci zrušenia - Slovná ochranná známka Spoločenstva ARKTIS - Riadne používanie ochrannej známky - Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Spôsob používania ochrannej známky - Dôkaz o používaní pre zapísané tovary - Súhlas majiteľa ochrannej známky“))
   (2015/C 190/14)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Matratzen Concord GmbH (Kolín nad Rýnom, Nemecko) (v zastúpení: I. Selting a J. Mertens, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale societá in accomandita (Locarno, Švajčiarsko) (v zastúpení: K. Schulze Horn, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. marca 2013 (vec R 2133/2011-4) týkajúcemu sa konania vo veci zrušenia medzi spoločnosťami Matratzen Concord GmbH a KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale societá in accomandita

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Matratzen Concord GmbH je povinná nahradiť trovy konania, vrátane nevyhnutných trov konania, ktoré vznikli spoločnosti KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale societá in accomandita v konaní pred odvolacím senátom Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec C-525/07 P: Odvolanie podané 27. novembra 2007 : Philippe Combescot proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z  12. septembra 2007 vo veci T-249/04, Combescot/Komisia

text:
               9.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/12

         Odvolanie podané 27. novembra 2007: Philippe Combescot proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 12. septembra 2007 vo veci T-249/04, Combescot/Komisia
   (Vec C-525/07 P)
   (2008/C 37/15)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Philippe Combescot (v zastúpení: A. Maritati a V. Messa, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               Súdny dvor na základe zmeny rozhodnutia Súdu prvého stupňa z 12. septembra 2007, vo veci T-249/04, určí že je protiprávne HSP vypracované pánom M. napriek úplnej nezlučiteľnosti vykonávania, hoci v skutočnosti bolo vykonávané, úlohy hierarchicky nadriadeného povereného hodnotením profesijného prístupu pána Combescota. Nezlučiteľnosť vyplýva z podmienky závažného a nenapraviteľného nepriateľstva medzi odvolateľom a jeho hierarchicky nadriadeným, čo nakoniec implicitne priznal aj sám pán. M.; v dôsledku čoho prizná pánovi Combescotovi náhradu škôd, ktoré utrpel, z hľadiska nemajetkovej ujmy a fyzického a psychického zdravia, a tiež z hľadiska profesijného života a služobného postupu, s tým, že určí jej výšku nie nižšiu ako 100 000 eur,

               —

               zaviazať ďalšieho účastníka konania na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Predmetom sporu je to, či je v súlade s právom vypracovanie Hodnotenia služobného postupu za obdobie od 1. júla 2001 do 31. decembra 2002 (ďalej len HSP). Odvolateľ nesúhlasí so závermi, ku ktorým dospel Súd prvého stupňa, pričom odvolateľ zastáva právny názor, že HSP je protiprávne, keďže bolo vypracované osobou, pánom M., ktorý má hlbokú averziu voči Combescotovi, a to z toho dôvodu, že posledne menovaný oznámil závažné nedostatky, ktoré sú v rozpore s pravidlami a ktoré sa týkajú riadenia a ktorých sa dopustil na Delegácii v Guatemale už spomínaný pán M. Na základe týchto oznámení Inštitúcia vyslala do Guatemaly inšpekciu a následne, v dôsledku sťažnosti podanej pánom Combescotom 20. septembra 2004, OLAF rozhodol o začatí vyšetrovania, ktoré sa skončilo na základe konečnej správy (ďalej len Konečná správa OLAF), pripojenej k dokumentom v tomto konaní, spojenej so správou vypracovanou Inšpekčnou komisiou vyslanou v roku 2002. Na základe tohto odvolania právni zástupcovia pána Combescota navrhujú, aby Súdny dvor zmenil rozhodnutie Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev v časti, v ktorej vylučuje protiprávnosť HSP a v dôsledku toho nepriznáva odvolateľovi právo na náhradu škody. V odvolaní sa navrhuje, aby Súdny dvor prešetril a určil, že pán Philippe Combescot v dôsledku neobjektívneho, a teda nesprávneho čiže protiprávneho vypracovania HSP za obdobie 2001-2002 utrpel závažnú ujmu na služobnom postupe a okrem toho na profesijnom dobrom mene a povesti; a že teda hodnotenie prostredníctvom HSP sa začleňuje do širšieho sporu vyplývajúceho zo svojvôle a ponižujúceho správania sa a to zo strany hierarchicky nadriadeného, čo spôsobilo ujmu a vnútornú bolesť, ktoré následne zapríčinili závažný stav depresie ako to preukazujú dokumenty a najmä ako to zistila Inštitúcia prostredníctvom svojich odborníkov. Odvolateľ teda navrhuje, aby Súdny dvor komplexne vyhodnotil skutkové okolnosti, ktoré súvisia s právnou vecou, s tým, že zoberie do úvahy všetky dôležité skutočnosti s cieľom určiť protiprávnosť HSP a teda priznať odvolateľovi náhradu škody.
   Odvolateľ uvádza rozpornosť rozhodnutia Súdu prvého stupňa, ktorý vymenúva medzi cieľmi nezávislosť a integritu, ktoré sa musia zohľadniť v každej situácii, kedy hierarchicky podriadený, ktorý musí vyjadriť názor o konkrétnom postupe sa nesmie nachádzať v takej osobnej situácii, že nezávisle od toho, že úsudok má byť pokojný a slušný, v ktorej by tretie osoby mohli nadobudnúť dojem, že došlo k strate nezávislosti a objektívnosti; predsa však dospel v prípade pána M. k úplne nepochopiteľným záverom. Odvolateľ namieta nesúlad rozhodnutia, v časti v ktorej uznáva, že kroky, ktoré podnikol pán Combescot, namierené proti poradcovi rezidenta v Guatemale, zhoršili situáciu pána M., ale napriek tomu zaujal právny názor, že takáto situácia nie je dostatočná pre vyvodenie domnienky o tom, že pán M. je v situácii úplne nezlučiteľnej s úlohou hodnotiteľa, na ktorého sa vzťahuje zásada nestrannosti a objektívnosti. Je zjavné, že vypracovanie HSP spočíva vo vyjadrení hodnotiaceho úsudku s charakterom voľnej úvahy tak, že každá úvaha týkajúca sa zásluhy a vzťahujúca sa na tento úsudok nemá žiadnu konkrétnu hodnotu a nemôže potvrdiť a/alebo vyvrátiť skutkovú okolnosť a teda pán M. vypracoval HSP napriek tomu, že bol v zjavnej situácii závažného nepriateľstva voči pánovi Combescotovi. V tejto súvislosti sa javí ako nepochybné, že sa nemožno odvolávať ako na rozhodujúcu okolnosť na prítomnosť osoby, úplne nestrannej z hľadiska osobných vzťahov medzi pánom Combescotom a pánom M., ako spoluhodnotiteľa. Odvolateľ konkrétne napáda obsah HSP. Nakoniec odvolateľ zotrváva na tom, aby sa vyhovelo vyšetrovacím návrhom.


title: Vec T-707/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. septembra 2015 – Grundig Multimedia/ÚHVT (DetergentOptimiser) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky DetergentOptimiser — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Rovnosť zaobchádzania“)

text:
               23.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/54

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. septembra 2015 – Grundig Multimedia/ÚHVT (DetergentOptimiser)
   (Vec T-707/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky DetergentOptimiser - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Rovnosť zaobchádzania“))
   (2015/C 389/61)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Grundig Multimedia AG (Stansstad, Švajčiarsko) (v zastúpení: S. Walter a M. Neuner, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: I. Harrington, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 9. júla 2014 (vec R 172/2014-1) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia DetergentOptimiser ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Grundig Multimedia AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 409, 17.11.2014.


title: Vec C-207/07: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Články 43 ES a 56 ES — Vnútroštátna právna úprava, ktorá podmieňuje získanie účastí v podnikoch vykonávajúcich regulované činnosti v odvetví energetiky a nevyhnutných aktív pre výkon takýchto činností na predbežné povolenie)

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/14

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-207/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Články 43 ES a 56 ES - Vnútroštátna právna úprava, ktorá podmieňuje získanie účastí v podnikoch vykonávajúcich regulované činnosti v odvetví energetiky a nevyhnutných aktív pre výkon takýchto činností na predbežné povolenie)
   (2008/C 223/22)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Støvlbæk a R. Vidal Puig, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článkov 43 a 56 ES – Vnútroštátna právna úprava, ktorá podmieňuje predbežným povolením osobitnej komisie získanie určitých účastí v podnikoch, ktoré vykonávajú regulované činnosti v odvetví energetiky
   Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že prijalo ustanovenia ods. 1 druhého pododseku štrnástej funkcie Národnej energetickej komisie, ktorá je uvedená v jedenástom dodatočnom ustanovení, časť 3.1 zákona 34/1998 o odvetví uhľovodíkov (Ley additiommelle, del sector de hidrocarburos) zo 7. októbra 1998, zmenený a doplnený kráľovským zákonným dekrétom 4/2006 (Real Decreto-ley 4/2006) z 24. februára 2006, preto, aby podmienil predbežným povolením Národnej energetickej komisie získanie určitých účastí v podnikoch, ktoré vykonávajú niektoré regulované činnosti v odvetví energetiky, ako aj nevyhnutných aktív pre výkon takýchto činností, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 43 ES a 56 ES.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 140, 23.6.2007.


title: Vec T-492/13: Žaloba podaná 13. septembra 2013 — Schmidt Spiele/ÚHVT (Vyobrazenie hracej dosky)

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/48

         Žaloba podaná 13. septembra 2013 — Schmidt Spiele/ÚHVT (Vyobrazenie hracej dosky)
   (Vec T-492/13)
   2013/C 325/77
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Schmidt Spiele GmbH (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: T. Sommer, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. júla 2013 vo veci R 1767/2012-1,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania,

               —

               vytýčil pojednávanie.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka, ktorá obsahuje vyobrazenie hracej dosky, pre tovary a služby tried 9, 16, 28 a 41 — prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva č. 10 592 103.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a článku 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009.


title: Vec C-193/10: Uznesenie Súdneho dvora z  9. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf — Nemecko) — KMB Europe BV/Hauptzollamt Duisburg (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek nariadenia rokovacieho poriadku — Spoločný colný sadzobník — Kombinovaná nomenklatúra — Colné zaradenie — MP3/multimediálne prehrávače — Položka 8521 — Videofonické prístroje na záznam alebo reprodukciu)

text:
               26.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/16

         Uznesenie Súdneho dvora z 9. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf — Nemecko) — KMB Europe BV/Hauptzollamt Duisburg
   (Vec C-193/10) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek nariadenia rokovacieho poriadku - Spoločný colný sadzobník - Kombinovaná nomenklatúra - Colné zaradenie - MP3/multimediálne prehrávače - Položka 8521 - Videofonické prístroje na záznam alebo reprodukciu)
   2011/C 63/29
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Düsseldorf

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: KMB Europe BV

      Žalovaný: Hauptzollamt Duisburg

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Finanzgericht Düsseldorf — Výklad prílohy 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 256, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382), zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1549/2006 zo 17. októbra 2006 (Ú. v. EÚ L 301, s. 1) — MP3 prehrávače (MP3 Media Player) — Prístroj, ktorý má obmedzenú schopnosť prehrávať obrazové súbory a videá, pričom jeho hlavná funkcia je prehrávanie zvuku — Zaradenie do položky 8519 („prístroje na záznam alebo reprodukciu zvuku“) alebo do položky 8521 („videofonické prístroje na záznam alebo reprodukciu“) kombinovanej nomenklatúry

      Výrok

   Položku 8521 kombinovanej nomenklatúry uvedenú v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1549/2006 zo 17. októbra 2006, treba vykladať v tom zmysle, že do tejto položky nepatria MP3/multimediálne prehrávače, o ktoré ide vo veci samej, u ktorých vnútroštátny súd konštatoval, že ich hlavnou funkciou je záznam a reprodukcia zvuku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 31.7.2010.


title: Vec T-39/02: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 8. februára 2007 – Banca Intesa Commerciale italiana/Komisia

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/53

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 8. februára 2007 – Banca Intesa Commerciale italiana/Komisia
   (Vec T-39/02) (1)

   (2007/C 82/110)

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda štvrtej rozšírenej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. ES C 109, 4.5.2002.


title: Vec F-66/07: Žaloba podaná 3. júla 2007 – Dubus a Leveque/Komisia

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/54

         Žaloba podaná 3. júla 2007 – Dubus a Leveque/Komisia
   (Vec F-66/07)
   (2007/C 199/104)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Charles Dubus (Kraainem, Belgicko) a Jean Leveque (Wattignies La Victoire, Francúzsko) (v zastúpení: E. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutia o tom, že meno žalobcu nebude zahrnuté na zoznam osôb, ktoré majú byť povýšené v prípade pána Dubus z triedy C*2 na C*3 a v prípade pána Leveque z triedy B*7 na B*8, v rámci „povyšovania v roku 2006“ a následne rozhodnutia o ich nepovýšení, tak ako boli uverejnené v Správnom oznámení č. 55-2006 zo 17. novembra 2006,

               —

               zaviazať žalovanú z dôvodu nemajetkovej a majetkovej ujmy a zásahu do služobného postupu žalobcov, na náhradu vo výške 25 000 eur, s výhradou zvýšenia a/alebo zníženia počas konania,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia uvádzajú veľmi podobné dôvody ako boli dôvody vo veci F-58/07, o ktorej je uverejnené oznámenie v rovnakom čísle Úradného vestníka Európskej únie.


title: Vec T-434/15: Žaloba podaná 27. júla 2015 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines a i./Rada

text:
               5.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/19

         Žaloba podaná 27. júla 2015 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines a i./Rada
   (Vec T-434/15)
   (2015/C 328/19)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teherán, Irán), Hafize Darya Shipping Lines (HDSL) (Teherán), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID) (Teherán), Khazar Sea Shipping Lines (Anzali Free Zone, Irán), Rahbaran Omid Darya Ship Management Co. (Teherán), Irinvestship Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) a IRISL Europe GmbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: M. Taher, solicitor, M. Malek, QC, a R. Blakeley, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               uložil Rade povinnosť, aby žalobcom zaplatila odškodnenie, ktorého výška sa určí v priebehu tohto konania, ale minimálne 57 1 0 40  504 USD spolu s úrokom, a

               —

               uložil Rade povinnosť, aby nahradila trovy konania žalobcov.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú jeden žalobný dôvod založený na tom, že uloženie reštriktívnych opatrení Radou EÚ voči žalobcom predstavuje dostatočne závažné porušenie povinností, z ktorých vyplývajú práva pre žalobcov, a vzniká mimozmluvná zodpovednosť EÚ. Toto porušenie bolo priamym dôsledkom značnej materiálnej a nemateriálnej ujmy spôsobenej žalobcom, za ktorú majú nárok na odškodnenie.


title: Vec F-42/14: Žaloba podaná 6. mája 2014 – ZZ/Komisia

text:
               7.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/45

         Žaloba podaná 6. mája 2014 – ZZ/Komisia
   (Vec F-42/14)
   2014/C 212/58
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Rodrigues a A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, ktorým bolo žalobcovi uložené disciplinárne opatrenie zníženia o tri platové stupne z dôvodu porušenia pravidla zákazu kumulovania vnútroštátnych a služobných rodinných prídavkov

      Návrhy žalobcu

   Žalobca navrhuje:

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 24. júna 2013, ktorým bolo žalobcovi uložené disciplinárne opatrenie zníženia o tri platové stupne,

               —

               ak je to nevyhnutné, zrušiť aj rozhodnutie menovacieho orgánu z 24. januára 2014, oznámené žalobcovi 27. januára 2014, ktorým bola zamietnutá jeho sťažnosť,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec C-382/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts (Lotyšská republika) 28. septembra 2009 — SIA Stils Met/Valsts ieņēmumu dienests

text:
               5.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts (Lotyšská republika) 28. septembra 2009 — SIA Stils Met/Valsts ieņēmumu dienests
   (Vec C-382/09)
   2009/C 297/26
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākās tiesas Senāts

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: SIA Stils Met

      Žalovaný: Valsts ieņēmumu dienests

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa kódy TARIC 7312108219, 7312108419, 7312108619 vykladať v tom zmysle, že v rokoch 2004 a 2005 sa do uvedených kódov mali zaradiť v závislosti od príslušného prierezového rozmeru výrobky z ocele — splietané lanká, laná a káble, ktoré sú nepotiahnuté alebo len pokované alebo potiahnuté zinkom, predovšetkým zo zliatinovej ocele (ale nie z nehrdzavejúcej ocele) — ktoré neboli dovezené z Moldavska alebo z Maroka, bez ohľadu na ich chemické zloženie?

               2.

               Má sa článok 14 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (1), vykladať v tom zmysle, že bráni uplatneniu sankcie (pokuty) rovnajúcej sa celej sume antidumpingového cla, ktorá je upravená vo vnútroštátnom predpise (článok 32 ods. 2 lotyšského zákona o daniach a poplatkoch) pre prípad porušenia daňového zákona?

      (1)  Ú. v. ES 56, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 45.


title: Vec T-96/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2013 — Rütgers Germany a i./ECHA [ „REACH — Identifikácia antracénového oleja (antracénovej pasty) ako látky vzbudzujúcej veľmi veľké obavy — Žaloba o neplatnosť — Akt, ktorý možno napadnúť žalobou — Regulačný akt, ktorý nevyžaduje vykonávacie opatrenia — Priama dotknutosť — Prípustnosť — Rovnosť zaobchádzania — Proporcionalita“ ]

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/31

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2013 — Rütgers Germany a i./ECHA
   (Vec T-96/10) (1)

   (REACH - Identifikácia antracénového oleja (antracénovej pasty) ako látky vzbudzujúcej veľmi veľké obavy - Žaloba o neplatnosť - Akt, ktorý možno napadnúť žalobou - Regulačný akt, ktorý nevyžaduje vykonávacie opatrenia - Priama dotknutosť - Prípustnosť - Rovnosť zaobchádzania - Proporcionalita)
   2013/C 114/49
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Rütgers Germany GmbH (Castrop-Rauxel, Nemecko), Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgicko), Deza, a.s. (Valašske Meziříčí, Česká republika), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Dánsko) a Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: pôvodne K. Van Maldegem, R. Cana, advokáti, a P. Sellar, solicitor, neskôr K. Van Maldegem a R. Cana)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra (ECHA) (v zastúpení: M. Heikkilä a W. Broere, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Stuyck, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia ECHA uverejneného 13. januára 2010, ktorým bol antracénový olej (antracénová pasta) (ES č. 292-603-2) v súlade s článkom 59 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, s. 1) identifikovaný ako látka spĺňajúca kritériá uvedené v článku 57 tohto nariadenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza, a.s., Koppers Denmark A/S a Koppers UK Ltd sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010.


title: Vec F-8/08: Žaloba podaná 22. januára 2008 – Renier/Komisia

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/50

         Žaloba podaná 22. januára 2008 – Renier/Komisia
   (Vec F-8/08)
   (2008/C 171/98)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Colette Renier (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen a E. Marchal, avocats)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie individuálneho rozhodnutia z 11. apríla 2007, ktoré obmedzilo dĺžku trvania zmluvy zmluvného zamestnanca na obdobie od 16. apríla 2007 do 15. decembra 2008 a návrh na náhradu škody
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 11. apríla 2007 v časti, v ktorej Komisia žalobkyni obmedzila dĺžku trvania zmluvy zmluvného zamestnanca na obdobie od 16. apríla 2007 do 15. decembra 2008,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec F-120/13: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 10. septembra 2014 – KE (*)/ERA (Verejná služba — Dočasný zamestnanec — Neobnovenie pracovnej zmluvy na dobu určitú — Zamestnanec agentúry — Znižovanie počtu zamestnancov — Viacročný finančný rámec ERA — Zrušenie dvoch tabuľkových pracovných miest zamestnancov — Dodržanie základných formálnych náležitostí — Právo byť vypočutý — Interné pokyny — Záujem služby)

text:
                  10.11.2014

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  C 395/66

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 10. septembra 2014 –  KE (*1)/ERA
         (Vec F-120/13) (1)

         ((Verejná služba - Dočasný zamestnanec - Neobnovenie pracovnej zmluvy na dobu určitú - Zamestnanec agentúry - Znižovanie počtu zamestnancov - Viacročný finančný rámec ERA - Zrušenie dvoch tabuľkových pracovných miest zamestnancov - Dodržanie základných formálnych náležitostí - Právo byť vypočutý - Interné pokyny - Záujem služby))
         (2014/C 395/80)
         Jazyk konania: francúzština

            Účastníci konania

            Žalobkyňa: KE (*1) (v zastúpení: S. A. Pappas, advokát)

            Žalovaná: Európska železničná agentúra (v zastúpení: G. Stärkle, splnomocnený zástupca, B. Wägenbaur, advokát)

            Predmet veci

         Návrh na zrušenie rozhodnutia o neobnovení zmluvy dočasného zamestnanca žalobkyne

            Výrok rozsudku

                     1.

                     Žaloba sa zamieta.

                     2.

                     Európska železničná agentúra znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania  KE (*1).

                     3.

                      KE (*1) znáša polovicu vlastných trov konania.

            (*1)  Údaje odstránené alebo vymazané v rámci zaistenia ochrany osobných dát a/alebo dôvernosti.

            (1)  Ú. v. EÚ C 45, 15.2.2014, s. 47.


title: Vec C-253/09: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  1. decembra 2011 — Európska komisia/Maďarská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Voľný pohyb osôb — Sloboda usadiť sa — Kúpa nehnuteľnosti, ktorá má slúžiť ako nové hlavné bydlisko — Stanovenie základu dane vyberanej pri nadobudnutí nehnuteľného majetku — Odpočet hodnoty predanej nehnuteľnosti určenej na bývanie od hodnoty nadobudnutej nehnuteľnosti určenej na bývanie — Neuplatnenie tohto odpočtu v prípade, že sa predaná nehnuteľnosť nenachádza na území štátu)

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 1. decembra 2011 — Európska komisia/Maďarská republika
   (Vec C-253/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Voľný pohyb osôb - Sloboda usadiť sa - Kúpa nehnuteľnosti, ktorá má slúžiť ako nové hlavné bydlisko - Stanovenie základu dane vyberanej pri nadobudnutí nehnuteľného majetku - Odpočet hodnoty predanej nehnuteľnosti určenej na bývanie od hodnoty nadobudnutej nehnuteľnosti určenej na bývanie - Neuplatnenie tohto odpočtu v prípade, že sa predaná nehnuteľnosť nenachádza na území štátu)
   2012/C 32/05
   Jazyk konania: maďarčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a K. Talabér-Ritz, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Maďarská republika (v zastúpení: R. Somssich a M. Z. Fehér, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 18 ES, 39 ES a 43 ES a článkov 28 a 31 Dohody o EHP — Vnútroštátna právna úprava týkajúca sa dane zaplatenej pri kúpe nehnuteľností, ktorá podmieňuje možnosť odpočítať si pri určení základu tejto dane od ceny nadobudnutého bytu cenu predaného bytu tým, že tento predaný byt sa musí nachádzať v tuzemsku

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 26.9.2009.


title: Vec C-394/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 11. júla 2013 — Ministerstvo práce a sociálnych vecí/Mgr. K. B.

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/36

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 11. júla 2013 — Ministerstvo práce a sociálnych vecí/Mgr. K. B.
   (Vec C-394/13)
   2013/C 260/66
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Sťažovateľ (žalovaný v prvostupňovom konaní): Ministerstvo práce a sociálnych vecí

      Druhá účastníčka konania (žalobkyňa v prvostupňovom konaní): Mgr. K. B.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 76 nariadenia Rady (ES) č. 1408/71 (1) o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, vykladať v tom zmysle, že za okolností, o aké ide vo veci samej, t. j. keď žiadateľka a jej manžel a dieťa žijú vo Francúzsku, manžel tam pracuje, majú tam centrum svojich záujmov a žiadateľka v plnom rozsahu poberala rodinnú dávku PAJE — prestation d’accueil du jeune enfant vo Francúzsku, je Česká republika štátom príslušným na poskytovanie rodinnej dávky v podobe rodičovského príspevku?
               Pokiaľ je odpoveď na prvú otázku kladná:

               2.

               Majú sa prechodné ustanovenia nariadenia (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 (2) z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia vykladať v tom zmysle, že ukladajú Českej republike povinnosť poskytovať rodinnú dávku po 30. apríli 2010, hoci príslušnosť štátu môže byť od 1. mája 2010 ovplyvnená novou definíciou bydliska zakotvenou v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009, ktorým sa stanovuje postup vykonávania nariadenia (ES) č. 883/2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (článok 22 a nasl.)?
               Pokiaľ je odpoveď na prvú otázku záporná:

               3.

               Má sa nariadenie (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 (3) o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (najmä článok 87) vykladať tak, že za okolností, o aké ide vo veci samej, je Česká republika od 1. mája 2010 štátom príslušným na poskytovanie rodinnej dávky?

      (1)  Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35.

      (2)  Ú. v. EÚ L 166, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72.

      (3)  Ú. v. EÚ L 284, 2009, s. 1; korigendum Ú. v. EÚ L 147, s. 48.


title: Vec T-514/11: Žaloba podaná 28. septembra 2011 — i-content/ÚHVT — Decathlon (BETWIN)

text:
               3.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/21

         Žaloba podaná 28. septembra 2011 — i-content/ÚHVT — Decathlon (BETWIN)
   (Vec T-514/11)
   2011/C 355/39
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: i-content Ltd Zweigniederlassung Deutschland (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: A. Nordemann, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Decathlon SA (Villeneuve d’Ascq, Francúzsko)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 30. júna 2011 vo veci R 1816/2010-1 a zamietol námietku č. B 001494205,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „BETWIN“, medzi iným pre tovary zaradené do tried 25, 26 a 28 — prihláška ochrannej známky spoločenstva č. 7281652.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 6780951, obrazovej ochrannej známky „bTwin“, medzi iným pre tovary zaradené do tried 25 a 28; francúzsky zápis ochrannej známky č. 23191414, obrazovej ochrannej známky „bTwin“, medzi iným pre tovary zaradené do triedy 25; francúzsky zápis ochrannej známky č. 99822017, obrazovej ochrannej známky „bTwin“, medzi iným pre tovary zaradené do triedy 28.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietkam.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009, keďže odvolací senát nesprávne prijal záver, že kolidujúce ochranné známky sú zavádzajúco podobné.


title: Vec F-84/06: Žaloba podaná 5. júna 2007 – Marcuccio/Komisia

text:
               6.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/28

         Žaloba podaná 5. júna 2007 – Marcuccio/Komisia
   (Vec F-84/06)
   (2007/C 235/52)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie, ktorým bola zamietnutá žiadosť z 20. júna 2005 zaslaná žalobcom 21. júna 2005 likvidačnému oddeleniu Spoločného režimu nemocenského poistenia Európskeho spoločenstva,

               —

               zrušiť v rozsahu, v akom je to nevyhnutné, rozpis náhrady nákladov z 18. júla 2005,

               —

               zrušiť v rozsahu, v akom je to nevyhnutné, implicitné rozhodnutie menovacieho orgánu, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu z 23. decembra 2005,

               —

               zaviazať žalovanú, aby žalobcovi zaplatila z titulu náhrady časti príspevku do výšky 100 % za liečebné náklady, ktorých náhradu žiadal od Spoločného režimu 20. júna 2005, alebo z titulu náhrady škody spôsobenej nedovoleným postupom žalovanej voči žalobcovi, rozdiel medzi tým, čo už žalobcovi bolo nahradené z titulu náhrady liečebných nákladov a 100 % liečebných nákladov, teda sumu 89,56 eur prípadne sumu vyššiu alebo nižšiu, ktorú Súd bude považovať za spravodlivú, alebo z oboch týchto titulov,

               —

               zaviazať žalovanú, aby žalobcovi zaplatila úroky z omeškania vo výške 10 % ročne s ročnou kapitalizáciou od 21. júna 2005 do zaplatenia alebo s kapitalizáciou a vo výške, ktorú Súd bude považovať za spravodlivú, zo sumy 89,56 eur prípadne z vyššej alebo nižšej sumy, ktorú Súd bude považovať za spravodlivú, z titulu náhrady príspevku do výšky 100 % za liečebné náklady,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca na podporu svojej argumentácie uvádza tri žalobné dôvody:

               1.

               absolútny nedostatok odôvodnenia, ako aj absolútny nedostatok šetrenia, pretože nie je zrejmé, prečo Spoločenstvo neuznalo žalobcovi náhradu liečebných nákladov do výšky 100 %, ale iba náhradu čiastočnú. Okrem toho je zrejmé, že správa nevyšetrila z úradnej povinnosti žiadosť žalobcu z 20. júna 2005 a nezohľadnila všetky skutočnosti, ktoré jej predložil;

               2.

               porušenie práva, pretože patologický stav žalobcu je takej povahy, že má v zmysle článku 72 Služobného poriadku úradníkov právo na náhradu liečebných nákladov do výšky 100 %;

               3.

               porušenie povinnosti starostlivosti a riadneho úradného postupu, pretože z celej záležitosti vyplýva, že žalovaná nebránila záujmy žalobcu a vzhľadom na sériu postupov a skutočností, ktoré z dôvodu hrubej protiprávnosti a uplynutí značnej doby, počas ktorej k nim dochádzalo, predstavujú porušenie týchto povinností s tým, že povinnosť riadneho úradného postupu je okrem toho upravená v článku 41 Charty základných práv Európskej únie.


title: Vec C-170/08: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  11. júna 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Holandsko) — H. J. Nijemeisland/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit [Spoločná poľnohospodárska politika — Hovädzie a teľacie mäso — Nariadenie (ES) č. 795/2004 — Článok 3a — Integrovaný systém spravovania a kontroly určitých schém poskytovania pomoci — Jednotná platba — Určenie referenčnej čiastky — Zníženia a vylúčenia]

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/18

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 11. júna 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Holandsko) — H. J. Nijemeisland/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Vec C-170/08) (1)

   (Spoločná poľnohospodárska politika - Hovädzie a teľacie mäso - Nariadenie (ES) č. 795/2004 - Článok 3a - Integrovaný systém spravovania a kontroly určitých schém poskytovania pomoci - Jednotná platba - Určenie referenčnej čiastky - Zníženia a vylúčenia)
   2009/C 180/30
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: H. J. Nijemeisland

      Žalovaný: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Výklad článku 3a nariadenia Komisie (ES) č. 795/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú predpisy na vykonávanie schémy jednotných platieb ustanovenej v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003, ktorým sa ustanovujú spoločné predpisy pre schémy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a určité podporné schémy pre poľnohospodárov (Ú. v. EÚ L 41, s. 1; Mim. vyd. 03/044, s. 226) a článku 2 písm. r) a s), nariadenia Komisie (ES) č. 2419/2001 z 11. decembra 2001 stanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného správneho a kontrolného systému pre určité programy pomoci spoločenstva, zriadeného nariadením Rady (EHS) č. 3508/92 (Ú. v. ES L 327, s. 11; Mim. vyd. 03/034, s. 308) — Integrovaný systém spravovania a kontroly týkajúci sa určitých schém pomoci — Schéma jednotných platieb — Stanovenie referenčnej čiastky — Zníženia a vylúčenia

      Výrok rozsudku

   Článok 3a nariadenia Komisie (ES) č. 795/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú predpisy na vykonávanie schémy jednotných platieb ustanovenej v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003, ktorým sa ustanovujú spoločné predpisy pre schémy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a určité podporné schémy pre poľnohospodárov, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1974/2004 z 29. októbra 2004, sa má vykladať v tom zmysle, že zníženia a vylúčenia uložené podľa nariadenia Rady (ES) č. 1254/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom, sa pri výpočte stanovenom v článku 37 ods. 1 nariadenia č. 1782/2003 nezohľadňujú.

      (1)  Ú. v. EÚ C 197, 2.8.2008.


title: Vec T-791/16: Žaloba podaná 14. novembra 2016 – Real Madrid Club de Fútbol/Komisia

text:
               16.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 14/52

         Žaloba podaná 14. novembra 2016 – Real Madrid Club de Fútbol/Komisia
   (Vec T-791/16)
   (2017/C 014/62)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Real Madrid Club de Fútbol (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. Pérez-Bustamante a F. Löwhagen, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu za neprípustnú,

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie zo 4. júla 2016 vo veci SA.33754 (2013/C) (ex 2013/NN) v plnom rozsahu,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   V napadnutom rozhodnutí v prejednávanej veci Komisia zastávala názor, že prevod pozemkov medzi futbalovým klubom Real Madrid a Ayuntamiento de Madrid (mesto Madrid) predstavoval štátnu pomoc v rozsahu, v akom boli pozemky dotknuté touto transakciou nadhodnotené na 18,4 milióna eur.
   Toto rozhodnutie vychádza z toho, že Ayuntamiento de Madrid nesplnilo vykonávaciu dohodu z roku 1998, ktorou sa zaviazalo previezť parcely B-32 v Las Tablas na Real Madrid CF. Ayuntamiento de Madrid a Real Madrid CF urovnali túto situáciu transakčnou dohodou z roku 2011, ktorou bola klubu Real Madrid CF priznaná náhrada škody spočívajúca v prevode vyššie uvedených pozemkov.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

                           —

                           V tejto súvislosti žalobca tvrdí, že sa Komisia dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď dospela k záveru, že transakčná dohoda z roku 2011 hospodársky zvýhodňovala žalobcu a bola preto pre neho štátnou pomocou. V transakčnej dohode z roku 2011 Ayuntamiento de Madrid len uznalo svoju zodpovednosť za nesplnenie vykonávacej dohody z roku 1998. Komisia navyše v rámci uplatnenia zásady súkromného hospodárskeho subjektu v trhovom hospodárstve nezohľadnila, že alternatívy k transakčnej dohode z roku 2011, ako napríklad začatie súdneho konania, by mali pre Ayuntamiento de Madrid oveľa závažnejší dopad.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ a na porušení všeobecnej zásady riadnej správy vecí verejných.

                           —

                           V tejto súvislosti žalobca tvrdí, že sa Komisia dopustila závažných nesprávnych posúdení, keď svoj záver založila na znaleckom posudku, ktorý nemá dôkaznú hodnotu a odmietla ostatné odhady ceny parcely B-32 obsiahnuté v spise bez toho, aby si vyžiadala názor svojho vlastného znalca alebo iného znalca s príslušnou špecializáciou.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 107 ods. 1 a článku 296 ZFEÚ, ako aj zásady riadnej správy vecí verejných, pri určovaní hodnoty náhrady priznanej klubu Real Madrid FC podľa transakčnej dohody z roku 2011.

                           —

                           V tejto súvislosti žalobca tvrdí, že Komisia neposúdila hodnotu nehnuteľností, ktoré boli prevedené na žalobcu na základe transakčnej dohody z roku 2011 z titulu náhrady škody, ale – bez akéhokoľvek odôvodnenia a bez odpovedania na podrobné tvrdenia predložené žalobcom v tejto súvislosti – vychádzala z hodnoty, ktorú týmto nehnuteľnostiam priznalo Ayuntamiento de Madrid, a to napriek tomu, že samotná Komisia jednoducho odmieta iné cenové odhady (ako je odhad ceny parcely B-32) vykonané Ayuntamiento de Madrid podľa tej istej metódy.


title: Vec F-82/10: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 16. júna 2011 — Nolin/Komisia (Verejná služba — Každoročná úprava odmien a dôchodkov úradníkov a ostatných zamestnancov — Zastavenie konania)

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/54

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 16. júna 2011 — Nolin/Komisia
   (Vec F-82/10) (1)

   (Verejná služba - Každoročná úprava odmien a dôchodkov úradníkov a ostatných zamestnancov - Zastavenie konania)
   2011/C 252/117
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Michel Nolin (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. Velardo, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Berscheid a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie opravnej výplatnej listiny žalobcu za obdobie od júla do decembra 2009 a jeho výplatnej listiny za január 2010, ktoré boli vydané v rámci každoročnej úpravy odmien a dôchodkov úradníkov a ostatných zamestnancov na základe nariadenia Rady (EÚ, Euratom) č. 1296/2009 z 23. decembra 2009

      Výrok

               1.

               O žalobe vo veci F-82/10, Nolin/Komisia, už nie je potrebné rozhodnúť.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 13, 15.1.2011, s. 38.


title: Vec C-187/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Zutphen (Holandsko) 3. apríla 2007 – trestné konanie proti Dirk Endendijk

text:
               9.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Zutphen (Holandsko) 3. apríla 2007 – trestné konanie proti Dirk Endendijk
   (Vec C-187/07)
   (2007/C 129/15)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Rechtbank Zutphen
   Účastník konania pred vnútroštátnym súdom
   Dirk Endendijk
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Ako sa má vykladať pojem „uviazanie “v zmysle smernice 91/629/EHS (1) v spojení s rozhodnutím 97/182/ES (2)?

               2.

               Je pritom relevantný materiál, dĺžka povrazu ako aj účel uviazania?

      (1)  Smernica Rady 91/629/EHS z 19. novembra 1991, ktorou sa stanovujú minimálne normy na ochranu teliat (Ú. v. ES L 340, s. 28; Mim. vyd. 03/012, s. 144).

      (2)  Rozhodnutie Komisie 97/182/ES z 24. februára 1997, ktorým sa mení a dopĺňa príloha smernice 91/629 (Ú. v. L 76, s. 30).


title: Vec C-17/07 P: Odvolanie podané 22. januára 2007 : Wineke Neirinck proti rozsudku druhej komory Súdu prvého stupňa zo 14. novembra 2006 vo veci T-494/04, Neirinck/Komisia

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/15

         Odvolanie podané 22. januára 2007: Wineke Neirinck proti rozsudku druhej komory Súdu prvého stupňa zo 14. novembra 2006 vo veci T-494/04, Neirinck/Komisia
   (Vec C-17/07 P)
   (2007/C 95/26)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Wineke Neirinck (v zastúpení: G. Vandersanden, L. Levi, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall, D. Martin, splnomocnení zástupcovia)
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa ES zo 14. novembra 2006 vo veci T-494/04,

               —

               v dôsledku toho vyhovieť návrhom, ktoré odvolateľka podala v prvom stupni, a teda

                           —

                           zrušiť rozhodnutie, s ktorého obsahom bola odvolateľka oboznámená na schôdzi oddelenia OIB.1 (Úrad pre infraštruktúru a logistiku v Bruseli – Uskutočňovanie politiky nehnuteľností) zo 4. marca 2004 a podľa ktorého bol vybratý iný uchádzač na miesto právnika v oblasti politiky nehnuteľností u OIB, o ktoré sa odvolateľka uchádzala (rozhodnutie prijať D. S. ako pomocného zamestnanca a rozhodnutie nevymenovať ho za pomocného zamestnanca),

                           —

                           zrušiť rozhodnutie z 9. marca 2004, ktorým bola odvolateľka informovaná o zamietnutí jej kandidatúry,

                           —

                           zrušiť následné rozhodnutie z 27. apríla 2004, ktorým bola odvolateľka informovaná, že neuspela na ústnej skúške v rámci postupu pri prijímaní zmluvného zamestnanca a zrušiť rozhodnutie z toho istého dňa o prijatí D. S.,

                           —

                           v každom prípade priznať 30 000 eur ako náhradu nemajetkovej a majetkovej ujmy, ktorá odvolateľke vznikla, pričom je táto suma odhadnutá predbežne ex aequo et bono,

               —

               zaviazať odporkyňu na náhradu všetkých trov konania v prvom stupni a konania o odvolaní.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Odvolateľka na podporu svojho odvolania uvádza šesť dôvodov.
   Svojím prvým dôvodom odvolania najprv tvrdí, že Súd prvého stupňa tým, že vyhlásil za neprípustnú prvú časť jeho návrhu na zrušenie, nerešpektoval podmienky prípustnosti žaloby založenej na článku 236 ES, ako aj na článkoch 90 a 91 služobného poriadku úradníkov, a najmä pojem záujmu na konaní. Rozhodnutie prijať D. S. ako pomocného zamestnanca pred 1. májom 2004 malo totiž za následok jednak zvýšenie počtu kandidátov vo výberovom konaní na prijatie zmluvných zamestnancov na pracovné miesto zastávané odvolateľkou a jednak sa jej tým znemožnilo, aby jej bola priznaná zmluva pre dočasných zamestnancov, čo jasne dokazuje záujem, ktorý mala na zrušení tohoto rozhodnutia.
   Svojím druhým dôvodom odvolania odvolateľka tvrdí, že Súd prvého stupňa porušil svoju všeobecnú povinnosť odôvodnenia, keď usúdil, že skutočnosti obsiahnuté v rozhodnutí z 27. apríla 2004 sa mohli považovať za začiatok odôvodnenia a že dodatočné spresnenia poskytnuté počas konania napravili pôvodne nedostatočné odôvodnenie. Jednak totiž rozhodnutie z 27. apríla 2004 neobsahuje žiadne odôvodnenie týkajúce sa osobitnej situácie odvolateľky a neuvádza žiadnu konkrétnu okolnosť alebo skutočnosť známu odvolateľke, ktorá by jej umožnila pochopiť dosah uvedeného rozhodnutia. Okrem toho takáto neexistencia odôvodnenia nemôže byť dostatočne podložená vysvetleniami poskytnutými príslušným orgánom po podaní žaloby bez toho, aby pritom nedošlo k zásahu do práv na obranu, ako aj zásady rovnosti účastníkov konania pred súdom Spoločenstva.
   Svojím tretím dôvodom odvolania odvolateľka uplatňuje, že Súd prvého stupňa skreslil dôkazy tým, že v bode 105 napadnutého rozsudku dospel k záveru, že výberové konania nespočívali na porovnávaní zásluh kandidátov. Tomuto záveru totiž odporujú tak písomné dokumenty odporkyne, ako aj ďalšie pasáže napadnutého rozsudku, v ktorých sám Súd prvého stupňa výslovne odkazuje na porovnávanie zásluh kandidátov toho istého výberového konania.
   Svojím štvrtým dôvodom odvolania odvolateľka tvrdí, že Súd prvého stupňa rovnako skreslil dôkazy a nerešpektoval pojem zneužitia konania, keď rozhodol, že skutočnosti, ktoré predložila, neumožňujú konštatovať existenciu zneužitia konania alebo porušenia záujmu služby. Všetky faktory predložené odvolateľkou naopak predstavovali toľko zbiehajúcich sa a relevantných nepriamych dôkazov o zneužití konania v tom, že hoci odporkyňa uskutočnila dve rozdielne konania, funkcie, ktorých sa tieto konania týkali, boli totožné, čo odráža vôľu odporkyne uprednostniť D. S., aby prevzal po odvolateľke funkciu po 30. apríli 2004.
   Svojím piatym dôvodom odvolania odvolateľka uplatňuje, že Súd prvého stupňa nerešpektoval pojmy záujem služby a zjavne nesprávne posúdenie tým, že usúdil, že výberové konanie na prijatie zmluvných zamestnancov nebolo porušené, a tým, že v dôsledku toho odmietol preskúmať posúdenie uskutočnené výberovou komisiou v súvislosti s ústnou skúškou odvolateľky.
   Svojím šiestym dôvodom odvolania sa odvolateľka nakoniec dovoláva toho, že Súd prvého stupňa porušil zásady starostlivosti a správneho úradného postupu.


title: Vec T-211/05: Žaloba podaná 26. mája 2005: Talianska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/43

         Žaloba podaná 26. mája 2005: Talianska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-211/05)
   (2005/C 182/80)
   Jazyk konania: taliančina
   Talianska republika, v zastúpení: Paolo Gentili, advokát, podala 26. mája 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Predmetom žaloby je rozhodnutie Komisie C(2005) 591 fin, ktorým boli dve talianske daňové opatrenia v prospech spoločností, ktoré v období uvedenom v týchto opatreniach dosiahli kótovanie na regulovaných trhoch, vyhlásené za nezlučiteľné so spoločným trhom ako štátna pomoc v rozpore s článkom 87 ES. Tieto opatrenia spočívajú v znížení sadzby dane z príjmov na obdobie troch rokov a v odpočítaní nákladov spoločností na kótovanie zo zdaniteľného príjmu.
   Podľa Komisie sú dané opatrenia selektívne, pretože z nich majú výhody len tie spoločnosti, ktoré dosiahli kótovanie v období stanovenom talianskymi predpismi, s vylúčením tých spoločností, ktoré už kótované boli alebo ktoré by mohli byť kótované v iných obdobiach. Uvedené opatrenia preto nemožno považovať za zlučiteľné so spoločným trhom, keďže sa na ne nevzťahuje ani jeden z predpokladov uvedených v článku 87 ods. 2 a 3 ES.
   Talianska vláda vo svojej žalobe toto rozhodnutie napáda v prvom rade z procesného hľadiska, keďže Komisia začala konanie podľa článku 88 ods. 2 ES bez predchádzajúceho prekonzultovania s dotknutým členským štátom.
   V druhom rade žalobkyňa poznamenáva, že Komisia nepodala v súvislosti s obdobným predchádzajúcim opatrením, ktoré prijala Talianska republika v roku 1997, žiadne pripomienky.
   V treťom rade žalobkyňa popiera selektivitu uvedených opatrení. Podľa nej sa totiž vzťahujú na potenciálne neurčený okruh adresátov. Na druhej strane sú tieto opatrenia v súlade s celým daňovým systémom, pretože zohľadňujú skutočnosť, že novo kótovaná spoločnosť musí na to, aby dosiahla kótovanie, znášať veľmi vysoké zaťaženie, v dôsledku čoho má obmedzenú kapacitu dosiahnutia zisku v porovnaní so spoločnosťami, ktoré nie sú kótované, ako aj so spoločnosťami, ktoré už určitý čas kótované sú a príslušné náklady si už mohli odpísať. Časovo obmedzené trvanie je dôsledkom rozpočtových prekážok a experimentálneho charakteru opatrení. Tento prvok preto nemôže sám o sebe spôsobiť, že opatrenie, ktoré svojou povahou nie je selektívne, by sa takým stalo.
   V štvrtom rade žalobkyňa popiera, že by Komisia preukázala, že opatrenie je spôsobilé narušiť hospodársku súťaž a ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi.
   V poslednom, piatom rade žalobkyňa tvrdí, že pokiaľ sa opatrenie posúdi ako štátna pomoc, je zlučiteľné so spoločným trhom v zmysle článku 87 ods. 3 písm. c). Je totiž skôr pomocou pre investície ako pomocou pre činnosť a je v súlade s osobitným cieľom hospodárskej politiky spočívajúcim v podporovaní kótovania spoločností na burze, ktoré prispieva k účinnosti, transparentnosti a súťaživosti systému.


title: Vec C-381/08: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  25. februára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — Car Trim GmbH/KeySafety Systems Srl [Súdna právomoc v občianskych a obchodných veciach — Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Článok 5 bod 1 písm. b) — Právomoc v zmluvných veciach — Určenie miesta zmluvného plnenia — Kritériá rozlišujúce predaj tovaru od poskytnutia služieb ]

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/4

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 25. februára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — Car Trim GmbH/KeySafety Systems Srl
   (Vec C-381/08) (1)

   (Súdna právomoc v občianskych a obchodných veciach - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Článok 5 bod 1 písm. b) - Právomoc v zmluvných veciach - Určenie miesta zmluvného plnenia - Kritériá rozlišujúce „predaj tovaru“ od „poskytnutia služieb“)
   2010/C 100/05
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Car Trim GmbH

      Žalovaný: KeySafety Systems Srl

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesgerichtshof — Výklad článku 5 bodu 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42) — Zmluva o dodaní tovaru, ktorý sa má vyhotoviť, obsahujúca taktiež požiadavky objednávateľa týkajúce sa zaobstarania, spracovania a dodania tovaru, ktorý sa má vyhotoviť, vrátane zabezpečenia kvality výroby, spoľahlivosti dodania a bezchybného administratívneho vybavenia zákazky — Rozlišovacie kritériá medzi predajom tovaru a poskytovaním služieb — Určenie miesta plnenia záväzku v prípade predaja tovaru na diaľku

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 5 bod 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že zmluvy, ktorých predmetom je dodanie tovaru, ktorý sa má vyhotoviť alebo vyrobiť, sa majú napriek tomu, že si kupujúci stanovil určité požiadavky týkajúce sa zaobstarania, spracovania a dodania tovaru bez toho, aby poskytol materiál, a že dodávateľ je zodpovedný za kvalitu a súlad tovaru so zmluvou, kvalifikovať ako „predaj tovaru“ v zmysle článku 5 bodu 1 písm. b) prvej zarážky nariadenia.

               2.

               Článok 5 bod 1 písm. b) prvá zarážka nariadenia č. 44/2001 sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade zásielkového predaja sa má miesto, kam sa podľa zmluvy tovar dodal alebo mal dodať, určiť na základe ustanovení tejto zmluvy. Ak na základe týchto ustanovení nie možné určiť miesto dodania bez odvolania sa na hmotné právo uplatniteľné na zmluvu, je týmto miestom miesto fyzického odovzdania tovaru, ktorým kupujúci získal alebo mal získať právo skutočne nakladať s týmto tovarom v konečnom mieste určenia predaja.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008.


title: Vec C-100/13: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo  16. októbra 2014 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko (Nesplnenie povinnosti štátom — Voľný pohyb tovaru — Právna úprava členského štátu vyžadujúca, aby určité stavebné výrobky s označením o zhode „ES“ boli v zhode s dodatočnými vnútroštátnymi normami — Zoznamy stavebných noriem ( „Bauregellisten“ ))

text:
               22.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/5

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 16. októbra 2014 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-100/13) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti štátom - Voľný pohyb tovaru - Právna úprava členského štátu vyžadujúca, aby určité stavebné výrobky s označením o zhode „ES“ boli v zhode s dodatočnými vnútroštátnymi normami - Zoznamy stavebných noriem („Bauregellisten“)))
   (2014/C 462/08)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Wilms a G. Zavvos, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze a K. Petersen, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Spolková republika Nemecko si tým, že prostredníctvom zoznamov stavebných noriem uvedených v stavebných kódexoch vypracovaných spolkovými krajinami pre stavebné výrobky, na ktoré sa vzťahujú harmonizované normy EN 681-2:2000, „Elastomérové tesnenia – Materiálové požiadavky na tesnenia spojov potrubí používaných na vodu a odvodnenie – Časť 2: Termoplastové elastoméry“, EN 13162:2008, „Tepelnoizolačné výrobky pre budovy – Priemyselne vyrábané výrobky z minerálnej vlny (MW) – Špecifikácia“ a EN 13241-1, „Brány a vráta – Norma na výrobky – Časť 1: Výrobky bez požiadaviek na odolnosť proti ohňu a dymu“, a ktoré sú označené označením „ES“, uložila dodatočné požiadavky na účinný prístup k týmto výrobkom na trhu a ich používanie na nemeckom území, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú na základe článku 4 ods. 2 a článku 6 ods. 1 smernice Rady 89/106/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov vzťahujúcich sa na stavebné výrobky zmenenej a doplnenej nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 z 29. septembra 2003.

               2.

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 114, 20.4.2013.


title: Vec C-350/08: Žaloba podaná 29. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Litovská republika

text:
               27.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/9

         Žaloba podaná 29. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Litovská republika
   (Vec C-350/08)
   (2008/C 247/16)
   Jazyk konania: litovčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: S. Steiblytė a M. Šimerdová, splnomocnené zástupkyne)

      Žalovaná: Litovská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               vyhlásiť, že Litovská republika si tým, že ponechala v platnosti vnútroštátne povolenie na uvádzanie lieku „Grasalva“ na trh, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 6 ods. 1 oddielu 4 časti II prílohy I smernice 2001/83/ES (1) v znení zmien a doplnení smernice 2003/63/ES (2), z článku 3 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 2309/93 (3) a z článku 3 ods. 1 nariadenia (ES) č. 726/2004 (4),

               —

               zaviazať Litovskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               i)

               Od Litovskej republiky sa požaduje, aby podľa článku 6 ods. 1 smernice 2001/83/ES preskúmala či sú povolenia na uvedenie na trh, ktoré boli vydané pred pristúpením, v súlade s požiadavkami právnych predpisov Spoločenstva v oblasti farmaceutických výrobkov účinnými v čase pristúpenia, a aby s účinnosťou od 1. mája 2004 zabezpečila, že na trh sa uvedú iba lieky, ktorých povolenia sú v súlade s týmito požiadavkami.

               ii)

               Liek „Grasalva“ sa neuvádza v dodatku A k prílohe IX aktu o pristúpení z roku 2003 a z tohto dôvodu sa na neho nemôžu uplatniť ustanovenia týkajúce sa prechodného obdobia, pričom s účinnosťou od 1. mája 2004 môže byť tento liek uvádzaný na trh iba v prípade, že je v súlade so všetkými požiadavkami práva Spoločenstva platnými pre podobné biologické lieky s ohľadom na kvalitu, bezpečnosť a účinnosť, najmä s tými, ktoré sú stanovené v oddieli 4 časti II prílohy I smernice 2001/83/ES v znení zmien a doplnení smernice 2003/63/ES.

               iii)

               Príslušné orgány Litovskej republiky samotné uznali, že v dokumentoch o lieku „Grasalva“ sa nenachádzajú žiadne informácie o predklinických alebo klinických skúškach vykonaných v súlade s oddielom 4 časti II prílohy I smernice 2001/83/ES v znení zmien a doplnení smernice 2003/63/ES týkajúce sa zlučiteľnosti lieku „Grasalva“ s požiadavkami bezpečnosti a účinnosti vzťahujúcimi sa na podobné biologické lieky.

               iv)

               Vnútroštátne povolenie na uvádzanie lieku „Grasalva“ na trh nespĺňa požiadavky oddielu 4 časti II prílohy I smernice 2001/83/ES v znení zmien a doplnení smernice 2003/63/ES, čo má za následok to, že odo dňa pristúpenia môže byť tento liek uvádzaný na trh iba v prípade, ak bolo povolenie na jeho uvádzanie na trh udelené priamo podľa článku 3 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 2309/93 (v účinnosti do 20. novembra 2005) alebo podľa článku 3 ods. 1 nariadenia (ES) č. 726/2004 (v účinnosti od 21. novembra 2005).

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69).

      (2)  Smernica Komisie 2003/63/ES z 25. júna 2003, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady, ktorou sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 159, s. 46; Mim. vyd. 13/031, s. 253).

      (3)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2309/93 z 22. júla 1993, na základe ktorého sa stanovujú postupy spoločenstva v oblasti povoľovania a kontroly liekov pre použitie v humánnej a veterinárnej medicíne a zriaďuje sa Európska agentúra na hodnotenie liekov (Ú. v. ES L 214, s. 1; Mim. vyd. 13/012, s. 151).

      (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky (Ú. v. EÚ L 136, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 229).


title: Vec T-329/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  21. mája 2008 – Enercon/ÚHVT (E) (Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva E — Absolútne dôvody zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94)

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/33

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 21. mája 2008 – Enercon/ÚHVT (E)
   (Vec T-329/06) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva E - Absolútne dôvody zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94)
   (2008/C 171/59)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Enercon GmbH (Aurich, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne R. Böhm, neskôr R. Böhm a U. Sander, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. septembra 2006 (vec R 394/2006-1) týkajúcemu sa zápisu slovnej ochrannej známky E ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Enercon GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.