title: Vec T-744/18: Žaloba podaná 20. decembra 2018 – Oakley/EUIPO – Xuebo Ye (Zobrazenie prerušenej elipsy)

text:
               18.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/45

      Žaloba podaná 20. decembra 2018 – Oakley/EUIPO – Xuebo Ye (Zobrazenie prerušenej elipsy)
      (Vec T-744/18)
      (2019/C 65/58)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Oakley, Inc. (Foothill Ranch, Kalifornia, Spojené štáty americké) (v zastúpení: E. Ochoa Santamaría a I. Aparicio Martínez, abogadas)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Xuebo Ye (Wenzhou, Čína)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie (Zobrazenie prerušenej elipsy) – prihláška č. 13 088 191

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 22. októbra 2018 vo veci R 692/2018-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil žalobu za prípustnú spolu so všetkými pripojenými dokumentmi,

                  —

                  vyhlásil, že navrhované dôkazy možno vykonať,

                  —

                  vyhovel žalobe a zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 72 ods. 6 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001.


title: Vec T-753/18: Žaloba podaná 26. decembra 2018 – C&A/EUIPO (#BESTDEAL)

text:
               18.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/46

      Žaloba podaná 26. decembra 2018 – C&A/EUIPO (#BESTDEAL)
      (Vec T-753/18)
      (2019/C 65/60)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: C&A AG (Zug, Švajčiarsko) (v zastúpení: P. Koch Moreno, avocat)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie #BESTDEAL v bielej farbe – prihláška č. 17 681 826

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 26. októbra 2018 vo veci R 1234/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil žalobné dôvody za dôvodné a zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania v prípade, že sa zúčastní tohto konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie zásad právnej istoty a rovnosti zaobchádzania.


title: Vec T-116/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 12. decembra 2018 – Darmanin/EASO

text:
               18.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/47

      Uznesenie Všeobecného súdu z 12. decembra 2018 – Darmanin/EASO
      (Vec T-116/18) (1)

      (2019/C 65/61)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 152, 30.4.2018.


title: Vec T-520/18: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2018 – BGC Partners/EUIPO – Bankgirocentralen BGC (BGC PARTNERS)

text:
               18.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/47

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2018 – BGC Partners/EUIPO – Bankgirocentralen BGC (BGC PARTNERS)
      (Vec T-520/18) (1)

      (2019/C 65/63)
      Jazyk konania: angličtina
      Predsedníčka siedmej komory nariadila výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 392, 29.10.2018.


title: Vec T-522/18: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2018 – BGC Partners/EUIPO – Bankgirocentralen BGC (AUREL BGCPRO)

text:
               18.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/48

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2018 – BGC Partners/EUIPO – Bankgirocentralen BGC (AUREL BGCPRO)
      (Vec T-522/18) (1)

      (2019/C 65/65)
      Jazyk konania: angličtina
      Predsedníčka siedmej komory nariadila výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 392, 29.10.2018.


title: Vec T-523/18: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2018 – BGC Partners/EUIPO – Bankgirocentralen BGC (BGCPRO)

text:
               18.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/48

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2018 – BGC Partners/EUIPO – Bankgirocentralen BGC (BGCPRO)
      (Vec T-523/18) (1)

      (2019/C 65/66)
      Jazyk konania: angličtina
      Predsedníčka siedmej komory nariadila výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 392, 29.10.2018.


title: Vec T-336/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 29. januára 2019 – The GB Foods/EUIPO – Yatecomeré (YATEKOMO) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochraná známka Európskej únie YATEKOMO — Obrazová národná ochranná známka yatecomeré — Prípustnosť nových dôkazov s cieľom potvrdiť presnosť notoricky známej skutočnosti — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 53 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 60 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               18.3.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/28

      Rozsudok Všeobecného súdu z 29. januára 2019 – The GB Foods/EUIPO – Yatecomeré (YATEKOMO)
      (Vec T-336/17) (1)

      ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochraná známka Európskej únie YATEKOMO - Obrazová národná ochranná známka yatecomeré - Prípustnosť nových dôkazov s cieľom potvrdiť presnosť notoricky známej skutočnosti - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 53 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 60 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“))
      (2019/C 103/36)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: The GB Foods, SA (L’Hospitalet de Llobregat, Španielsko) (v zastúpení: M. C. Buganza González a E. Torner Lasalle, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Yatecomeré, SL (Ribadumia, Španielsko) (v zastúpení: J. C. Erdozain López, V. Arnaiz Medina a L. Montoya Terán, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 13. marca 2017 (vec R 1506/2016-5) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Yatecomeré a The GB Foods

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  The GB Foods, SA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 318, 25.9.2017.


title: Vec T-129/19: Žaloba podaná 25. februára 2019 — Necci/Komisia

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/45

      Žaloba podaná 25. februára 2019 — Necci/Komisia
      (Vec T-129/19)
      (2019/C 155/54)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Claudio Necci (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 18. Apríla 2018 týkajúce sa implicitného zamietnutia jeho žiadosti o prispievanie do spoločného systému zdravotného poistenia (JSIS),

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jeden hlavný žalobný dôvod a jeden subsidiárny žalobný dôvod.
      V prvom rade tvrdí, že Európska komisia porušila článok 95 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov (ďalej len „PZOZ“), keď ho odmietla zapísať do JSIS, pričom nezohľadnila dĺžku odvádzania dodatočných príspevkov, ktoré mu boli uznané v dôchodkovom režime inštitúcií Únie za prenos svojich národných dôchodkových práv.
      Subsidiárne žalobca vznáša námietku nezákonnosti článku 95 PZOP z hľadiska článku 45 ZFEÚ.


title: Vec T-153/19: Žaloba podaná 11. marca 2019 — European Union Copper Task Force/Komisia

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/51

      Žaloba podaná 11. marca 2019 — European Union Copper Task Force/Komisia
      (Vec T-153/19)
      (2019/C 155/60)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: European Union Copper Task Force (Essex, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: I. Moreno-Tapia Rivas a C. Vila Gisbert, advokátky)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2018/1981 (1) v rozsahu, v akom sa ním obnovuje schválenie zlúčenín medi ako látky, ktorá sa má nahradiť, na protiprávnom základe,

                  —

                  rozšíril účinky zrušenia na vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2015/408 (2) v rozsahu, v akom ním došlo k vykonaniu článku 80 ods. 7 nariadenia č. 1107/2009 a začleneniu zlúčenín medi do zoznamu účinných látok ako látok, ktoré sa majú nahradiť,

                  —

                  rozhodol, že vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2018/1981 porušilo zásadu proporcionality,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2018/1981 obnovuje schválenie zlúčenín medi ako látky, ktorá sa má nahradiť, na protiprávnom základe. Najmä:

                              —

                              článok 24 a príloha II bod 4 nariadenia (ES) č. 1107/2009 (3) porušujú právo Európskej únie, keďže:

                                          (i)

                                          vedecké dôkazy preukazujú, že „kritériá PBT“ a osobitne perzistencia nie sú vhodné pre meď;

                                          (ii)

                                          uplatnenie kritérií PBT na anorganické látky nie je v súlade s inými právnymi predpismi, ktoré boli implementované v oblasti regulovaných chemických látok;

                                          (iii)

                                          pokiaľ ide o látky, ktoré sa majú nahradiť, uplatnenie kritérií PBT na zlúčeniny medi ide nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľov sledovaných nariadením (ES) č. 1107/2009. Navyše nariadenie (ES) č. 1107/2009 nesprávne vykladá zásadu predbežnej opatrnosti.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na protiprávnosti vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2015/408 v súvislosti s kvalifikáciou zlúčenín medi ako látok, ktoré sa majú nahradiť.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení v podobe subsidiárneho žalobného dôvodu, že vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2018/1981 porušilo zásadu proporcionality.

         (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2018/1981 z 13. decembra 2018, ktorým sa v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh obnovuje schválenie účinných látok zlúčeniny medi ako látok, ktoré sa majú nahradiť, a ktorým sa mení príloha k vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) č. 540/2011 (Ú. v. EÚ L 317, 2018, s. 16).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2015/408 z 11. marca 2015 o vykonávaní článku 80 ods. 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zostavení zoznamu látok, ktoré sa majú nahradiť (Ú. v. EÚ L 67, 2015, s. 18).

         (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 z 21. októbra 2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zrušení smerníc Rady 79/117/EHS a 91/414/EHS (Ú. v. EÚ L 309, 2009, s. 1).


title: Vec T-154/19: Žaloba podaná 11. marca 2019 — ZU/ESVČ

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/52

      Žaloba podaná 11. marca 2019 — ZU/ESVČ
      (Vec T-154/19)
      (2019/C 155/61)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: ZU (v zastúpení: C. Bernard-Glanz, advokát)

         Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ)

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie menovacieho orgánu ESVČ z 30. novembra 2018 o zamietnutí sťažnosti žalobcu z 27. júla 2018 v rozsahu, v akom implicitne zamieta jeho správu o výdavkoch z 26. februára 2018,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jediný žalobný dôvod, ktorý sa zakladá na porušení príslušných ustanovení Služobného poriadku (najmä jeho článkov 12a, 56 a 71), porušení článku 31 ods. 1 a 2, článku 41 ods. 1 a článku 48 Charty základných práv Európskej únie, porušení zásady primeranej lehoty, zásady riadnej správy veci verejných a zásady riadneho finančného hospodárenia (plytvanie zdrojmi Únie), zneužití právomoci a zatajení dôkazov, porušení pravidiel o náhrade cestovných výdavkov, porušení zásady proporcionality, zjavne nesprávnom posúdení, nesplnení povinnosti starostlivosti a na nezohľadnení prima facie skutočností, ktoré boli identifikované v žalobcovej sťažnosti zakladajúcej sa na článku 90 ods. 2 Služobného poriadku.


title: Vec T-155/19: Žaloba podaná 12. marca 2019 — AP/EIF

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/53

      Žaloba podaná 12. marca 2019 — AP/EIF
      (Vec T-155/19)
      (2019/C 155/62)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: AP (v zastúpení: L. Levi, avocate)

         Žalovaný: Európsky investičný fond

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutia žalovaného z 30. augusta 2018 a 3. októbra 2018, ktorými sa zamieta žiadosť žalobkyne z 20. júna 2018,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť zaplatiť odmenu stanovenú v článku 33 zamestnaneckého poriadku retroaktívne od 1. apríla 2018, zvýšenú o úroky z omeškania vypočítané na úrovni sadzby Európskej centrálnej banky +2 body až kým žalobkyňa neprijme platbu v celom rozsahu,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť nemajetkovú ujmu, ktorú možno ohodnotiť ex aequo et bono na sumu najmenej 20 000 eur,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že choroba žalobkyne spôsobila prerušenie výpovednej lehoty a uplatnenie systému sociálneho zabezpečenia. Žalobkyňa tvrdí, že tvrdenie o opaku by predstavovalo porušenie zamestnaneckého poriadku, povinnosti náležitej starostlivosti a zásady legitímnej dôvery.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že odmietnutie prijať späťvzatie odstúpenia z funkcie žalobkyne porušuje povinnosť náležitej starostlivosti.


title: Vec T-159/19: Žaloba podaná 14. marca 2019 — Bog-Fran/EUIPO — Fabryki Mebli „Forte“ (Nábytok)

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/54

      Žaloba podaná 14. marca 2019 — Bog-Fran/EUIPO — Fabryki Mebli „Forte“ (Nábytok)
      (Vec T-159/19)
      (2019/C 155/63)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Bog-Fran sp. z o.o. sp.k. (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: M. Mikosza, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Fabryki Mebli „Forte“ S.A. (Ostrów Mazowiecka, Poľsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ sporného dizajnu: ďalší účastník pred odvolacím senátom

         Dotknutý sporný dizajn: dizajn Európskej únie č. 1384 002-0034

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO zo 14. januára 2019 vo veci R 291/2018-3

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a vyhovel návrhu na vyhlásenie neplatnosti,

                  —

                  uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom povinnosť znášať trovy konania a nahradiť trovy konania žalobkyne.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002.


title: Vec T-160/19: Žaloba podaná 14. marca 2019 — LTTE/Rada

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/54

      Žaloba podaná 14. marca 2019 — LTTE/Rada
      (Vec T-160/19)
      (2019/C 155/64)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE) (Herning, Dánsko) (v zastúpení: A. van Eik a T. Buruma, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2019/25 (1) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne.
      Subsidiárne žalobkyňa tvrdí, že v tejto veci malo byť prijaté miernejšie opatrenie, než je ponechanie jej názvu na zozname teroristických organizácií Únie.
      Žalobkyňa okrem toho požaduje, aby bola Rade uložená povinnosť nahradiť trovy konania vrátane úrokov, ktorých výška bude spresnená neskôr.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie je neplatné v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, pretože žalobkyňu nemožno kvalifikovať ako teroristickú organizáciu v zmysle článku 1 ods. 3 spoločnej pozície Rady 2001/931/SZBP (2)

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie je neplatné v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, pretože príslušný orgán neprijal žiadne rozhodnutie, ako to vyžaduje článok 1 ods. 4 spoločnej pozície Rady 2001/931/SZBP.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie je neplatné v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, pretože Rada nevykonala riadne preskúmanie, ako to vyžaduje článok 1 ods. 6 spoločnej pozície Rady 2001/931/SZBP.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie je neplatné v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, pretože nie je v súlade s požiadavkami proporcionality a subsidiarity.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie je neplatné v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, pretože nie je v súlade s povinnosťou uviesť odôvodnenie stanovenou v článku 296 ZFEÚ.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie je neplatné v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, pretože bolo porušené právo žalobkyne na obhajobu a jej právo na účinnú súdnu ochranu.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2019/25 z 8. januára 2019, ktorým sa mení a aktualizuje zoznam osôb, skupín a subjektov, na ktoré sa vzťahujú články 2, 3 a 4 spoločnej pozície 2001/931/SZBP o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom, a ktorým sa zrušuje rozhodnutie (SZBP) 2018/1084 (Ú. v. EÚ L 6, 2019, s. 6).

         (2)  Spoločná pozícia Rady z 27. decembra 2001 o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom (Ú. v. ES L 344, 2001, s. 93, Mim. vyd. 18/001, s. 217).


title: Vec T-167/19: Žaloba podaná 14. marca 2019 — Tempus Energy Germany a T Energy Sweden/Komisia

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/55

      Žaloba podaná 14. marca 2019 — Tempus Energy Germany a T Energy Sweden/Komisia
      (Vec T-167/19)
      (2019/C 155/65)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Tempus Energy Germany GmbH (Berlín, Nemecko), T Energy Sweden AB (Göteborg, Švédsko) (v zastúpení: D. Fouquet a J. Derenne, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie zo 7. februára 2018 týkajúce sa prípadu Planned Polish capacity mechanism [SA.46100, C(2018) 601 final] (1),

                  —

                  uložil Komisii povinnosť znášať vlastné trovy konania a povinnosť nahradiť trovy konania žalobkýň.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia porušila článok 108 ods. 2 ZFEÚ a článok 4 ods. 4 a článok 6 ods. 1 nariadenia 2015/1589 (2), ako aj zásady zákazu diskriminácie, proporcionality a ochrany legitímnej dôvery a nesprávne posúdila skutkový stav, keď v nadväznosti na oznámenie prípadu Planned Polish capacity mechanism nezahájila formálne vyšetrovacie konanie. Komisii sa nepodarilo vyvrátiť pochybnosti, ktorým musela čeliť vo fáze predbežného preskúmania, čo ovplyvnilo procesné práva žalobkýň.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia v rozpore s článkom 296 ZFEÚ napadnuté rozhodnutie primerane neodôvodnila.

         (1)  Ú. v. EÚ C 462, 2018, s. 1.

         (2)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (kodifikované znenie), Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9.


title: Vec T-169/19: Žaloba podaná 19. marca 2019 — Style & Taste/EUIPO — The Polo/Lauren Company (Vyobrazenie hráča konského póla)

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/56

      Žaloba podaná 19. marca 2019 — Style & Taste/EUIPO — The Polo/Lauren Company (Vyobrazenie hráča konského póla)
      (Vec T-169/19)
      (2019/C 155/66)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Style & Taste, SL (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: L. Plaza Fernández-Villa, abogado)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: The Polo/Lauren Company LP (New York, New York, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka (Vyobrazenie hráča konského póla) — ochranná známka Európskej únie č. 4 049 201

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásenie neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 7. januára 2019 vo veci R 1272/2018-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  určil, že ochrannej známke Európskej únie č. 4 049 201 predchádzal zápis priemyselného vzoru 24087, a preto určil, že ochranná známka Európskej únie č. 4 049 201 vo vlastníctve PRL nespĺňa požiadavku novosti stanovenú príslušnými právnymi predpismi, a v dôsledku toho aby zrušil uvedenú ochrannú známku Európskej únie.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 53 ods. 2 nariadenia Rady (EÚ) č. 207/2009.

                  —

                  porušenie vnútroštátnych právnych predpisov v oblasti právnej ochrany priemyselných vzorov, ako aj zákona o duševnom vlastníctve.


title: Vec T-170/19: Žaloba podaná 20. marca 2019 — Sherpa Europe/EUIPO — Núcleo de comunicaciones y control (SHERPA NEXT)

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/57

      Žaloba podaná 20. marca 2019 — Sherpa Europe/EUIPO — Núcleo de comunicaciones y control (SHERPA NEXT)
      (Vec T-170/19)
      (2019/C 155/67)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sherpa Europe, SL (Erandio, Španielsko) (v zastúpení: M. Esteve Sanz, abogada)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Núcleo de comunicaciones y control, SL (Tres Cantos, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie SHERPA NEXT — prihláška č. 12 891 495

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 10. decembra 2018 vo veci R 523/2017-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO, a prípadne aj vedľajšiemu účastníkovi konania, povinnosť nahradiť trovy konania pred Všeobecným súdom a trovy konania pred odvolacím senátom.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 47 ods. 2 a 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001.


title: Vec T-311/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 5. marca 2019 — Buck/EUIPO — Unger Holding (BUCK)

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/58

      Uznesenie Všeobecného súdu z 5. marca 2019 — Buck/EUIPO — Unger Holding (BUCK)
      (Vec T-311/18) (1)

      (2019/C 155/68)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 240, 9.7.2018.


title: Vec T-188/19: Žaloba podaná 1. apríla 2019 — Spojené kráľovstvo/Komisia

text:
               20.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 172/46

      Žaloba podaná 1. apríla 2019 — Spojené kráľovstvo/Komisia
      (Vec T-188/19)
      (2019/C 172/60)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: S. Brandon, splnomocnený zástupca, T. Johnston a J. Scott, barristers)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie o schválení záverečnej správy o audite evidovanej pod referenčným číslom 14-BA262-013, v konečnom znení, tak ako bolo vláde Spojeného kráľovstva oznámené listom z 20. decembra 2018, doručeným 21. januára 2019,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že audítori sa dopustili nesprávneho právneho posúdenia tým, že sa domnievali, že sa požadujú denné časové výkazy, čím nesprávne vyložili grantové dohody.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že záverečná správa o audite protiprávne nenaplnila legitímne očakávania Met Office (meteorologický ústav), že jeho ex post facto systém zaznamenávania času a jeho mesačné stanovovanie nepriamych nákladov bude v súlade s požiadavkami grantových dohôd.


title: Vec C-165/19 P: Odvolanie podané 22. februára 2019: Slovak Telekom, a.s. proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 13. decembra 2018 vo veci T-851/14, Slovak Telekom/Komisia

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/32

      Odvolanie podané 22. februára 2019: Slovak Telekom, a.s. proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 13. decembra 2018 vo veci T-851/14, Slovak Telekom/Komisia
      (Vec C-165/19 P)
      (2019/C 148/30)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Slovak Telekom, a.s. (v zastúpení: D. Geradin, Rechtsanwalt, R. O’Donoghue QC)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Slovanet, a.s.

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  úplne alebo sčasti zrušil rozsudok Všeobecného súdu,

                  —

                  úplne alebo sčasti zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  podporne zrušil alebo ešte viac znížil pokuty uložené Slovak Telekom (ďalej len „ST“),

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy tohto konania a konania pred Všeobecným súdom.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

                  —

                  Prvý odvolací dôvod — nesprávne právne posúdenia a/alebo zjavne nesprávne posúdenia alebo nedostatočné odôvodnenie odmietnutia predaja:

                              —

                              Prvá časť: Spoločnosť ST tvrdí, že konštatovania Všeobecného súdu, že podmienky stanovené v rozsudku Bronner pre odmietnutie poskytnúť prístup podľa článku 102 ZFEÚ sa neuplatnia v prípade, ak existuje ex ante regulačná povinnosť poskytnúť prístup, sú nesprávne. Okrem toho tvrdenie Všeobecného súdu, že podmienka „nevyhnutnosti“ stanovená v rozsudku Bronner nemusela byť splnená, pretože právna úprava ex ante už uznala „nevyhnutnosť sprístupnenia účastníckeho vedenia navrhovateľky“, a že Komisia preto nemusela preskúmať „nevyhnutnosť“ podľa článku 102 ZFEÚ, je dotknuté nesprávnym právnym posúdením.

                              —

                              Druhá časť: Spoločnosť ST tvrdí, že konštatovania Všeobecného súdu, že rozsudok Súdneho dvora vo veci TeliaSonera hovorí v prospech tvrdenia, že odmietnutie predaja zo strany spoločnosti ST nevyžaduje, aby sa preukázalo, že podmienky stanovené v rozsudku Bronner sú splnené, sú dotknuté nesprávnym právnym posúdením.

                              —

                              Tretia časť: Spoločnosť ST tvrdí, že konštatovania Všeobecného súdu, že prípad spoločnosti ST treba odlíšiť od veci, v ktorej bol vydaný rozsudok Clearstream, pretože na rozdiel od prípadu spoločnosti ST sa uvedená vec netýkala bývalého štátneho monopolu alebo ex ante regulačnej povinnosti poskytnúť prístup, sú dotknuté nesprávnym právnym posúdením.

                              —

                              Štvrtá časť: Spoločnosť ST tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a/alebo zjavne nesprávneho posúdenia alebo nedostatočného odôvodnenia, keď konštatoval, že implicitné odmietnutie nie je nevyhnutne menej závažné ako skutočné odmietnutie a že sa vyžaduje na posúdenie jednotlivých prípadov.

                              —

                              Piata časť: Spoločnosť ST tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a/alebo zjavne nesprávneho posúdenia, keď dospel k záveru, že skutočnosť, že spoločnosť ST je bývalým štátnym monopolom, poskytuje právny základ pre neuplatnenie podmienok stanovených v rozsudku Bronner v prejednávanej veci.

                  —

                  Druhý odvolací dôvod — Spoločnosť ST tvrdí, že konštatovania Všeobecného súdu, že Komisia neporušila jej právo na obhajobu tým, že jej neoznámila metodiku, zásady a údaje týkajúce sa výpočtu dlhodobých priemerných prírastkových nákladov („LRAIC“) a neumožnila jej vyjadriť sa pred prijatím napadnutého rozhodnutia a v lehotách, v ktorých by spoločnosť ST mala zmysluplnú možnosť uplatniť si svoje právo na obhajobu, sú dotknuté nesprávnym právnym posúdením.

                  —

                  Tretí odvolací dôvod — Spoločnosť ST tvrdí, že dôvody Všeobecného súdu pre zamietnutie jej „optimalizačných“ úprav sú dotknuté nesprávnym právnym posúdením, ktoré spočíva v nesprávnom uplatnení právneho konceptu „rovnako výkonný hospodársky subjekt“ (EEO) v konkrétnom kontexte prejednávanej veci.


title: Vec T-730/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. marca 2019 — Espírito Santo Financial Group/ECB („Prístup k dokumentom — Rozhodnutie 2004/258/ES — Dokumenty súvisiace s rozhodnutím ECB z 1. augusta 2014 týkajúcim sa Banco Espírito Santo SA — Čiastočné zamietnutie prístupu — Výnimka týkajúca sa dôvernosti zasadnutí orgánov ECB s rozhodovacími právomocami — Výnimka týkajúca sa finančnej, menovej alebo hospodárskej politiky Únie alebo niektorého členského štátu — Výnimka týkajúca sa stability finančného systému Európskej únie alebo členského štátu — Výnimka týkajúca sa ochrany obchodných záujmov — Výnimka týkajúca sa dokumentov pre vnútornú potrebu — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/44

      Rozsudok Všeobecného súdu z 13. marca 2019 — Espírito Santo Financial Group/ECB
      (Vec T-730/16) (1)

      („Prístup k dokumentom - Rozhodnutie 2004/258/ES - Dokumenty súvisiace s rozhodnutím ECB z 1. augusta 2014 týkajúcim sa Banco Espírito Santo SA - Čiastočné zamietnutie prístupu - Výnimka týkajúca sa dôvernosti zasadnutí orgánov ECB s rozhodovacími právomocami - Výnimka týkajúca sa finančnej, menovej alebo hospodárskej politiky Únie alebo niektorého členského štátu - Výnimka týkajúca sa stability finančného systému Európskej únie alebo členského štátu - Výnimka týkajúca sa ochrany obchodných záujmov - Výnimka týkajúca sa dokumentov pre vnútornú potrebu - Povinnosť odôvodnenia“)
      (2019/C 148/40)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Espírito Santo Financial Group SA (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: R. Oliveira, S. Estima Martins a D. Duarte de Campos, avocats)

         Žalovaná: Európska centrálna banka (v zastúpení: F. von Lindeiner a S. Lambrinoc, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci H.-G. Kamann, avocat)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEU na zrušenie rozhodnutia ECB z 31. augusta 2016, ktorým bol čiastočne zamietnutý prístup k dokumentom súvisiacim s jej rozhodnutím z 1. augusta 2014 týkajúcim sa spoločnosti Banco Espírito Santo SA

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Európskej centrálnej banky (ECB) z 31. augusta 2016, ktorým bol čiastočne zamietnutý prístup k niektorým dokumentom, súvisiacim s jej rozhodnutím z 1. augusta 2014, týkajúcim sa spoločnosti Banco Espírito Santo SA, sa zrušuje v tom rozsahu, v ktorom sa ním zamieta prístup k výške úveru uvedenej v zhrnutí zápisnice, v ktorej je zaznamenané rozhodnutie Rady guvernérov ECB z 28. júla 2014, ako aj k začierneným informáciám v návrhoch Výkonnej rady ECB z 28. júla a 1. augusta 2014.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Espírito Santo Financial Group SA a ECB znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 462, 12.12.2016.


title: Vec T-799/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. marca 2019 — Xiaomi/EUIPO — Dudingen Develops (MI) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie MI — Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie MI — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Povinnosť odôvodnenia — Článok75 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 94 nariadenia 2017/1001)“)

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/45

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. marca 2019 — Xiaomi/EUIPO — Dudingen Develops (MI)
      (Vec T-799/16) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie MI - Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie MI - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Povinnosť odôvodnenia - Článok75 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 94 nariadenia 2017/1001)“)
      (2019/C 148/41)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Xiaomi Inc. (Peking, Čína) (v zastúpení: T. Raab a C. Tenkhoff, avocats)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Rajh, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Dudingen Develops, SL (Leganés, Španielsko)

         Predmet

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 5. septembra 2016 (vec R 337/2016-4), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Xiaomi a Dudigen Develops.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 5. septembra 2016 (vec R 337/2016-4) sa zrušuje v rozsahu, v akom zamietlo odvolanie proti rozhodnutiu námietkového oddelenia o zamietnutí námietok proti zápisu obrazového označenia MI ako ochrannej známky Európskej únie pre „materiál pre elektrické vedenia [káble]“, „elektrické káble“, „izolované elektrické káble“, „prepojovacie káble“, „káblové konektory“, „adaptéry“, „elektrické adaptéry“, „adaptéry pre elektrické zástrčky“, „adaptéry na pripájanie telefónov k načúvacím pomôckam“ a „predlžovacie káble“, patriace do triedy 9, ako aj pre „ruksaky“, „malé ruksaky“ a „tašky pre horolezcov“, patriace do triedy 18.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Xiaomi Inc. znáša dve tretiny svojich trov konania ako aj dve tretiny trov EUIPO.

                  4.

                  EUIPO znáša tretinu svojich trov konania ako aj tretinu trov Xiaomi.

         (1)  Ú. v. EÚ C 22, 23.1.2017.


title: Vec T-837/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2019 — Švédsko/Komisia („REACH — Rozhodnutie Komisie o udelení autorizácie na používanie sulfochrómanu olovnatého žltého a chrómanu molybdénanu síranu olovnatého červeného — Článok 60 ods. 4 a 5 nariadenia (ES) č. 1907/2006 — Preskúmanie nedostupnosti alternatívnych riešení — Nesprávne právne posúdenie“)

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/46

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2019 — Švédsko/Komisia
      (Vec T-837/16) (1)

      („REACH - Rozhodnutie Komisie o udelení autorizácie na používanie sulfochrómanu olovnatého žltého a chrómanu molybdénanu síranu olovnatého červeného - Článok 60 ods. 4 a 5 nariadenia (ES) č. 1907/2006 - Preskúmanie nedostupnosti alternatívnych riešení - Nesprávne právne posúdenie“)
      (2019/C 148/42)
      Jazyk konania: švédčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Švédske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne A. Falk a F. Bergius, neskôr A. Falk, C. Meyer-Seitz, H. Shev a J. Lundberg, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: R. Lindenthal, K. Mifsud-Bonnici, K. Simonsson a G. Tolstoy, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobcu: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne C. Thorning a M. Wolff, neskôr M. Wolff a J. Nymann-Lindegren, splnomocnení zástupcovia); Fínska republika (v zastúpení: S. Hartikainen, splnomocnený zástupca), a Európsky parlament (v zastúpení: A. Neergaard a A. Tamás, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska chemická agentúra (v zastúpení: M. Heikkilä, W. Broere a C. Schultheiss, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie C(2016) 5644 final o udelení autorizácie na určité použitia sulfochrómanu olovnatého žltého a chrómanu molybdénanu síranu olovnatého červeného podľa nariadenia (ES) č. 1907/2006

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Vykonávacie rozhodnutie Komisie C(2016) 5644 final zo 7. septembra 2016 o udelení autorizácie na určité použitia sulfochrómanu olovnatého žltého a chrómanu molybdénanu síranu olovnatého červeného podľa nariadenia (ES) č. 1907/2006 sa zrušuje.

                  2.

                  Návrh Komisie, ktorého predmetom je v prípade zrušenia vykonávacieho rozhodnutia Komisie C(2016) 5644 final zo 7. septembra 2016 zachovať účinky tohto rozhodnutia, kým Komisia bude môcť opätovne preskúmať žiadosť o autorizáciu, sa zamieta.

                  3.

                  Komisia znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Švédskeho kráľovstva.

                  4.

                  Dánske kráľovstvo, Fínska republika a Európsky parlament znášajú vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 38, 6.2.2017.


title: Vec T-59/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2019 — L/Parlament („Verejná služba — Akreditovaný asistent poslanca — Ukončenie zmluvy — Narušenie vzťahu dôvery — Externé činnosti — Zjavne nesprávne posúdenie — Žiadosť o náhradu škody“)

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/47

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2019 — L/Parlament
      (Vec T-59/17) (1)

      („Verejná služba - Akreditovaný asistent poslanca - Ukončenie zmluvy - Narušenie vzťahu dôvery - Externé činnosti - Zjavne nesprávne posúdenie - Žiadosť o náhradu škody“)
      (2019/C 148/43)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: L (v zastúpení: I. Coutant Peyre, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: Í. Ní Riagáin Düro a M. Windisch, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podľa článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Parlamentu z 24. júna 2016, ktorým sa vypovedala žalobcova zmluva akreditovaného asistenta poslanca na jednej strane, a návrh na náhradu škody ako náhradu nemajetkovej ujmy spôsobenej údajne žalobcovi na druhej strane

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Parlamentu z 24. júna 2016 o ukončení zmluvy akreditovaného asistenta poslanca L sa zrušuje.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Európsky parlament je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 221, 10.7.2017.


title: Vec T-329/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2019 — Hautala a i./EFSA („Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkajúce sa štúdií karcinogénnych účinkov, vypracované ako súčasť obnovenia schválenia účinnej látky glyfozát — Čiastočné zamietnutie prístupu — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu obchodných záujmov — Prevažujúci verejný záujem — Nariadenie (ES) č. 1367/2006 — Pojem informácie týkajúce sa emisií do životného prostredia“)

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/47

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2019 — Hautala a i./EFSA
      (Vec T-329/17) (1)

      („Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkajúce sa štúdií karcinogénnych účinkov, vypracované ako súčasť obnovenia schválenia účinnej látky glyfozát - Čiastočné zamietnutie prístupu - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu obchodných záujmov - Prevažujúci verejný záujem - Nariadenie (ES) č. 1367/2006 - Pojem informácie týkajúce sa emisií do životného prostredia“)
      (2019/C 148/44)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Heidi Hautala (Fínsko), Benedek Jávor (Maďarsko), Michèle Rivasi (Francúzsko) a Bart Staes (Belgicko) (v zastúpení: B. Kloostra, advokát)

         Žalovaná: Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (v zastúpení: D. Detken a J. Tarazona, F. Volpi a B. Vagenende, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci R. van der Hout a C. Wagner, advokáti)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovaného: Cheminova A/S (Harboøre, Dánsko) (v zastúpení: C. Mereu, advokát), Monsanto Europe (Antverpy, Belgique) a Monsanto Company (Wilmington, Delaware, Spojené štáty) (v zastúpení: pôvodne M. Pittie, P. Honoré a N. Callens, neskôr P. Honoré, N. Callens a A. Helfer, advokáti)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na čiastočné zrušenie rozhodnutia EFSA zo 14. marca 2017 v rozsahu, v akom sa čiastočne zamietol prístup k dvanástim štúdiám karcinogénnych účinkov účinnej látky glyfozát, vypracovaným v rámci konania o obnovenie schválenia tejto účinnej látky v zmysle nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 z 21. októbra 2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zrušení smerníc Rady 79/117/EHS a 91/414/EHS (Ú. v. EÚ L 309, 2009, s. 1)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín (EFSA) zo 14. marca 2017 sa zrušuje v rozsahu, v akom úrad EFSA zamietol prístup k častiam „Materiály, skúšobné podmienky a metódy“, ako aj „Výsledky a analýzy“ dvanástich štúdií karcinogénnych účinkov účinnej látky glyfozát

                  2.

                  EFSA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Heidi Hautala, Michèle Rivasi, Benedek Jávor a Bart Staes.

                  3.

                  Cheminova A/S, Monsanto Europe a Monsanto Company znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 249, 31.7.2017.


title: Vec T-26/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. marca 2019 — Francúzsko/Komisia („EPZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania — Výdavky vynaložené Francúzskom — Jednorazové a paušálne finančné opravy — Právna úprava podpory na plochu — Systém identifikácie poľnohospodárskych pozemkov — Stanovenie oprávnených plôch — Udržiavanie poľnohospodárskej pôdy v dobrom poľnohospodárskom a ekologickom stave — Krajinné prvky — Vresoviská vhodné na spásanie — Vnútroštátny kontrolný systém založený na nekonformnej definícii oprávnených plôch — Proporcionalita — Povinnosť odôvodnenia — Overenie súladu — Najpravdepodobnejšia chybovosť — Nesprávne právne posúdenie“)

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/50

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. marca 2019 — Francúzsko/Komisia
      (Vec T-26/18) (1)

      („EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania - Výdavky vynaložené Francúzskom - Jednorazové a paušálne finančné opravy - Právna úprava podpory na plochu - Systém identifikácie poľnohospodárskych pozemkov - Stanovenie oprávnených plôch - Udržiavanie poľnohospodárskej pôdy v dobrom poľnohospodárskom a ekologickom stave - Krajinné prvky - Vresoviská vhodné na spásanie - Vnútroštátny kontrolný systém založený na nekonformnej definícii oprávnených plôch - Proporcionalita - Povinnosť odôvodnenia - Overenie súladu - Najpravdepodobnejšia chybovosť - Nesprávne právne posúdenie“)
      (2019/C 148/47)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: F. Alabrune, D. Colas, A.-L. Desjonquères a S. Horrenberger, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Lewis a D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na čiastočné zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2017/2014 z 8. novembra 2017, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 292, 2017, s. 61)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 26.3.2018.


title: Vec T-106/18: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2019 — Laverana/EUIPO — Agroecopark (VERA GREEN) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky VERA GREEN — Staršia slovná ochranná známka Európskej únie LAVERA — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/51

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2019 — Laverana/EUIPO — Agroecopark (VERA GREEN)
      (Vec T-106/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky VERA GREEN - Staršia slovná ochranná známka Európskej únie LAVERA - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2019/C 148/48)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Laverana GmbH & Co.KG (Wennigsen, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne J. Wachinger, M. Zöbisch a R. Drozdz, neskôr N. Schmitz a J. Bittner, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Agroecopark, SL (Majadahonda, Španielsko) (v zastúpení: E. Seijo Veiguela a C. Serrano Rodríguez, advokáti)

         Predmet

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 18. decembra 2017 (vec R 982/2017-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Laverana a Agroecopark

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Laverana GmbH & Co.KG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 142, 23.4.2018.


title: Vec T-297/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. marca 2019 — Wirecard Technologies/EUIPO — Striatum Ventures (supr) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Európskej únie supr — Skoršia slovná ochranná známka Beneluxu Zupr — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 60 ods. 1 písm. a) a článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/51

      Rozsudok Všeobecného súdu z 13. marca 2019 — Wirecard Technologies/EUIPO — Striatum Ventures (supr)
      (Vec T-297/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie supr - Skoršia slovná ochranná známka Beneluxu Zupr - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 60 ods. 1 písm. a) a článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2019/C 148/49)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Wirecard Technologies GmbH (Aschheim, Nemecko) (v zastúpení: A. Bayer, avocat)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Bonne a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Striatum Ventures BV (‘s-Hertogenbosch, Holandsko) (v zastúpení: G. Van den Hout, avocat)

         Predmet veci

      Žaloba proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 20. februára 2018 (vec R 2028/2017-5) týkajúcemu sa konania o vyhlásení neplatnosti medzi Striatum Ventures a Wirecard Technologies

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Wirecard Technologies GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 240, 9.7.2018.


title: Vec T-463/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. marca 2019 — Novartis/EUIPO (SMARTSURFACE) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie SMARTSURFACE — Absolútny dôvod zamietnutia zápisu — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001 — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001“)

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/52

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. marca 2019 — Novartis/EUIPO (SMARTSURFACE)
      (Vec T-463/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie SMARTSURFACE - Absolútny dôvod zamietnutia zápisu - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001“)
      (2019/C 148/50)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Novartis AG (Bazilej, Švajčiarsko) (v zastúpení: L. Junquera Lara, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Bonne a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 25. mája 2018 (vec R 1765/2017-2) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia SMARTSURFACE ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Novartis AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 352, 1.10.2018.


title: Vec T-326/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 8. marca 2019 — Herrero Torres/EUIPO — DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES — Staršia národná obrazová ochranná známka Carajillo — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/2001 — Žaloba zjavne bez právneho základu“)

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/53

      Uznesenie Všeobecného súdu z 8. marca 2019 — Herrero Torres/EUIPO — DZ Licores (CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES)
      (Vec T-326/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie CARAJILLO LICOR 43 CUARENTA Y TRES - Staršia národná obrazová ochranná známka Carajillo - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/2001 - Žaloba zjavne bez právneho základu“)
      (2019/C 148/51)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobca: José-Ramón Herrero Torres (Castellón de la Plana, Španielsko) (v zastúpení: J. Gil Martí, avocat)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Palmero Cabezas a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: DZ Licores, SLU (Cartagena, Španielsko) (v zastúpení: A. Vela Ballesteros a B. Lamas Begué, avocats)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 13. marca 2018 (vec R 2104/2017-5) týkajúca sa námietkového konania medzi pánom Herrero Torres a spoločnosťou DZ Licores

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Pán José-Ramón Herrero Torres je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 249, 16.7.2018.


title: Vec T-131/19: Žaloba podaná 25. februára 2019 — Oosterbosch/Parlament

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/55

      Žaloba podaná 25. februára 2019 — Oosterbosch/Parlament
      (Vec T-131/19)
      (2019/C 148/54)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Marc Oosterbosch (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil, že predmetná žaloba je prípustná a odôvodnená,

            a v dôsledku toho

                  —

                  zrušil „napadnuté rozhodnutie“ zložené z výplatných pások za mesiace marec, apríl a jún 2018,

                  —

                  prípadne zrušil rozhodnutie zo 6. novembra 2018 o zamietnutí sťažnosti,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jediný žalobný dôvod vychádzajúci z porušenia zásad zákonnosti a právnej istoty a z námietky protiprávnosti: napadnuté rozhodnutie bolo prijaté na základe vnútorných predpisov a vykonávacích ustanovení, ktoré sú protiprávne.


title: Vec T-132/19: Žaloba podaná 26. februára 2019 — Ashworth/Parlament

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/56

      Žaloba podaná 26. februára 2019 — Ashworth/Parlament
      (Vec T-132/19)
      (2019/C 148/55)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Richard Ashworth (Lingfield, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: A. Schmitt a A. Waisse, avocats)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  spojil prejednávanú vec s vecou, ktorá bola začatá na základe žaloby, ktorú podal Salvador Garriga Polledo a 45 ďalších osôb proti Európskemu parlamentu 19. februára 2019 (vec T-102/19) podľa článku 68 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, pretože obe tieto veci spolu súvisia,

                  —

                  v prípade potreby, ako opatrenie na zabezpečenie priebehu konania alebo ako opatrenie na vykonanie dokazovania v danom prípade uložil Európskemu parlamentu, aby predložil stanoviská právnej služby Európskeho parlamentu, ktoré boli pravdepodobne vydané 16. júla 2018 a 3. decembra 2018, pretože nie sú známe presné dátumy, avšak v každom prípade to bolo pred prijatím rozhodnutia predsedníctva Parlamentu z 10. decembra 2018, ktorým sa menia vykonávacie pravidlá k štatútu poslancov Európskeho parlamentu (Ú. v. EÚ C 466, 2018, s. 8, ďalej len „vykonávacie pravidlá“),

                  —

                  zrušil uvedené rozhodnutie predsedníctva Parlamentu z 10. decembra 2018, ktorým sa menia vykonávacie pravidlá k štatútu poslancov Európskeho parlamentu v rozsahu, v akom mení článok 76 vykonávacích pravidiel (odôvodnenia 5 a 6, článok 1 ods. 7 a článok 2 v rozsahu, v akom sa týkajú článku 76 vykonávacích pravidiel) alebo v rozsahu, v akom stanovuje odvod vo výške 5 % zo sumy dôchodkov splatných od 1. januára 2019, alebo ak tieto ustanovenia nebudú považované za oddeliteľné od zvyšnej časti napadnutého aktu, zrušil vyššie uvedené rozhodnutie ako celok,

                  —

                  uložil Parlamentu povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na nedostatku právomoci predsedníctva ratione materiae.

                              —

                              pri prijímaní napadnutého aktu bol porušený štatútu poslancov Európskeho parlamentu prijatý rozhodnutím Európskeho parlamentu 2005/684/ES, Euratom z 28. septembra 2005 (Ú. v. EÚ L 262, 2005, s. 1) (ďalej len „štatút“). Napadnutý akt je okrem toho v rozpore s ustanoveniami článku 27 štatútu, ktorý ukladá povinnosť zachovávať „nadobudnuté práva“ a „budúce nároky“,

                              —

                              napadnutý akt ukladá novú daň zavedením osobitného poplatku vo výške 5 % z nominálnej sumy dôchodkov, hoci zavedenie dane nepatrí do právomoci predsedníctva podľa článku 223 ods. 1 písm. 2 ZFEÚ.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na porušení podstatných náležitostí.

                              —

                              predsedníctvu sa vytýka, že pri prijatí napadnutého aktu nedodržalo platné pravidlá uložené článkom 223 ZFEÚ,

                              —

                              napadnutý akt je nedostatočne odôvodnený a tým porušuje povinnosť uviesť odôvodnenie upravenú v článku 296 druhom odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na porušení nadobudnutých práv a budúcich nárokov a zásady legitímnej dôvery.

                              —

                              napadnutý akt porušuje nadobudnuté práva a budúce nároky vyplývajúce zo všeobecných právnych zásad a zo štatútu, ktorý výslovne stanovuje, že budú zachované v plnom rozsahu (článok 27),

                              —

                              napadnutý akt porušuje zásadu legitímnej dôvery.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality a zásad rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie.

                              —

                              porušenia práv žalobcov sú neprimerané vo vzťahu k cieľom sledovaným napadnutým aktom,

                              —

                              napadnutý akt treba zrušiť, lebo porušuje zásady rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na porušení zásady právnej istoty a neexistencie prechodných opatrení.

                              —

                              napadnutý akt porušuje zásadu právnej istoty, pretože má nezákonné retroaktívne účinky,

                              —

                              napadnutý akt porušuje zásadu právnej istoty, pretože neprijal prechodné opatrenia.


title: Vec T-137/19: Žaloba podaná 28. februára 2019 — Souruh/Rada

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/58

      Žaloba podaná 28. februára 2019 — Souruh/Rada
      (Vec T-137/19)
      (2019/C 148/57)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Souruh SA (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat, avocat)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú,

                  —

                  v dôsledku toho uložil Európskej únii povinnosť nahradiť všetku ujmu, ktorá žalobkyni vznikla, a to vo výške stanovenej Všeobecným súdom na základe spravodlivosti,

                  —

                  subsidiárne nariadil prizvanie znalca na stanovenie celkového rozsahu ujmy, ktorá žalobkyni vznikla,

                  —

                  zaviazal Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza jeden hlavný a jeden subsidiárny žalobný dôvod, ktoré sú v podstate rovnaké alebo podobné ako žalobné dôvody predložené vo veci T-55/19, Cham Holding a Bena Properties/Rada.


title: Vec C-226/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag zittingsplaats Haarlem (Holandsko) 14. marca 2019 — K.A./Minister van Buitenlandse Zaken

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/44

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag zittingsplaats Haarlem (Holandsko) 14. marca 2019 — K.A./Minister van Buitenlandse Zaken
      (Vec C-226/19)
      (2019/C 187/48)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank Den Haag zittingsplaats Haarlem

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: K.A.

         Žalovaný: Minister van Buitenlandse Zaken

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Predstavuje opravný prostriedok v zmysle článku 32 ods. 3 Vízového kódexu (1) proti konečnému rozhodnutiu o zamietnutí udelenia víza podľa článku 32 ods. 1 písm. a) bodu vi) Vízového kódexu účinný prostriedok nápravy v zmysle článku 47 Charty základných práv Európskej únie v prípade týchto okolností:

                              —

                              v odôvodnení rozhodnutia členský štát uviedol len toľko, že „Jeden alebo viaceré členské štáty Vás považujú za hrozbu pre verejný poriadok, vnútornú bezpečnosť či verejné zdravie v zmysle článku 2 bodu 19, resp. 21 Kódexu schengenských hraníc, alebo pre medzinárodné vzťahy jedného alebo viacerých členských štátov“,

                              —

                              v rozhodnutí a ani v konaní o opravnom prostriedku členský štát neuviedol, na ktorý konkrétny dôvod, resp. konkrétne dôvody zo štyroch dôvodov uvedených v článku 32 ods. 1 písm. a) bode vi) Vízového kódexu sa odvoláva,

                              —

                              v konaní o opravnom prostriedku členský štát neuvádza podrobnejšie informácie o obsahu a ani podrobnejšie obsahové zdôvodnenie, pokiaľ ide o dôvod, resp. dôvody, z ktorých vychádzajú námietky iného členského štátu (resp. iných členských štátov)?

                  2.

                  Je v prípade okolností uvedených v prvej otázke zachované právo na dobrú správu vecí verejných v zmysle článku 41 Charty, a to najmä v súvislosti s povinnosťou správneho orgánu odôvodniť svoje rozhodnutie?

                  3.

                              a)

                              Zmení sa odpoveď na prvú a druhú otázku, ak členský štát v konečnom rozhodnutí o udelení víz odkáže na skutočne existujúcu a dostatočne konkretizovanú možnosť podať opravný prostriedok v inom členskom štáte proti menovite označenému príslušnému orgánu v tomto inom členskom štáte (resp. v týchto iných členských štátoch), ktorý (resp. ktoré) vzniesol (resp. vzniesli) námietky uvedené v článku 32 ods. 1 písm. a) bode vi) Vízového kódexu a v rámci takéhoto opravného prostriedku možno preskúmať dôvod zamietnutia?

                              b)

                              Vyžaduje sa pre kladnú odpoveď na prvú otázku v spojení s treťou otázkou písm. a), aby sa rozhodnutie v konaní o opravnom prostriedku, ktoré sa vedie v členskom štáte, ktorý prijal konečné rozhodnutie a proti ktorému je toto konanie namierené, prerušilo dovtedy, kým navrhovateľ mohol využiť svoje právo podať opravný prostriedok v inom členskom štáte (alebo iných členských štátoch) a ak žiadateľ túto možnosť využije, kým sa vyhlási (konečné) rozhodnutie o tomto opravnom prostriedku?

                  4.

                  Má na odpoveď na tieto otázky vplyv, či (orgánu) v členskom štáte (resp. členských štátoch), ktorý podal námietky proti udeleniu víz, môže v konaní o opravnom prostriedku namierenom proti konečnému rozhodnutiu o žiadosti o udelenie víz vstúpiť do konania ako druhý odporca a na základe tohto postavenia môže získať príležitosť?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva (vízový kódex).


title: Vec C-214/18: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 10. apríla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy w Sopocie Wydział I Cywilny — Poľsko) — konanie začaté na návrh H. W. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2006/112/ES — Daň z pridanej hodnoty (DPH) — Súdny exekútor — Nútený výkon rozhodnutia — Poplatky stanovené zákonom — Správna prax príslušných vnútroštátnych orgánov považujúca sumy týchto poplatkov za zahŕňajúce DPH — Zásady neutrality a proporcionality)

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/13

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 10. apríla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy w Sopocie Wydział I Cywilny — Poľsko) — konanie začaté na návrh H. W.
      (Vec C-214/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2006/112/ES - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Súdny exekútor - Nútený výkon rozhodnutia - Poplatky stanovené zákonom - Správna prax príslušných vnútroštátnych orgánov považujúca sumy týchto poplatkov za zahŕňajúce DPH - Zásady neutrality a proporcionality)
      (2019/C 206/15)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Rejonowy w Sopocie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      H. W.

         za účasti: PSM „K“, Aleksandra Trederová, konajúca v postavení súdnej exekútorky pri Sąd Rejonowy w Sopocie Sąd Rejonowy w Sopocie

         Výrok rozsudku

      Ustanovenia smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, zmenenej smernicou Rady 2013/43/EÚ z 22. júla 2013, ako aj zásada neutrality dane z pridanej hodnoty (DPH) a zásada proporcionality sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia správnej praxi príslušných vnútroštátnych orgánov, ako je prax vo veci samej, podľa ktorej DPH týkajúca sa poskytovania služieb súdneho exekútora v rámci exekučného konania sa považuje za zahrnutú do poplatkov vyberaných súdnym exekútorom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 259, 23.7.2018.


title: Vec C-255/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Spojené kráľovstvo) 26. marca 2019 — Secretary of State for the Home Department/O A

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/30

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Spojené kráľovstvo) 26. marca 2019 — Secretary of State for the Home Department/O A
      (Vec C-255/19)
      (2019/C 206/35)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: Secretary of State for the Home Department

         Odporca: O A

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa „ochrana štátu štátneho občianstva“ v zmysle článku 11 ods. 1 písm. e) a článku 2 písm. e) smernice 2004/83/ES (1) chápať ako ochrana zo strany štátu?

                  2.

                  Pri rozhodovaní otázky, či existuje opodstatnená obava z prenasledovania v zmysle článku 2 písm. e) smernice 2004/83/ES, a otázky, či existuje ochrana proti takémuto prenasledovaniu podľa článku 7 smernice 2004/83/ES, sa má „test ochrany“ alebo „skúmanie ochrany“ uplatniť na obe otázky? Ak áno, riadi sa v každom z uvedených prípadov rovnakými kritériami?

                  3.

                  Ak ponecháme bokom uplatniteľnosť ochrany zo strany neštátnych aktérov podľa článku 7 ods. 1 písm. b) a za predpokladu, že odpoveď na otázku 1) vyššie je kladná, má sa účinnosť alebo dostupnosť ochrany posudzovať výlučne odkazom na ochranné úkony/funkcie štátnych aktérov, alebo je možné zohľadňovať ochranné úkony/funkcie, ktoré vykonávajú súkromní aktéri (občianska spoločnosť), ako sú rodiny a/alebo klany?

                  4.

                  Sú [ako sa predpokladá v otázkach 2) a 3)] kritériá, ktorými sa riadi „skúmanie ochrany“, ktoré sa má vykonať pri posudzovaní zániku v kontexte článku 11 ods. 1 písm. e), rovnaké ako v kontexte článku 7?

         (1)  Smernica Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany (Ú. v. ES L 304, 2004, s.12; Mim. vyd. 19/007, s. 96).


title: Vec T-268/19: Žaloba podaná 22. apríla 2019 — Imagina Media Audiovisual a i./Komisia

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/63

      Žaloba podaná 22. apríla 2019 — Imagina Media Audiovisual a i./Komisia
      (Vec T-268/19)
      (2019/C 213/62)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Imagina Media Audiovisual, SA (Barcelona, Španielsko), Imagina EU (Brusel, Belgicko), dpa Deutsche Presse-Agentur GmbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: P. Kuypers, N. Groot a B. Vitez, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie Ares(2019)856949 z 12. februára 2019 o vylúčení IMAGINA MEDIA AUDIOVISUAL SL z verejných obstarávaní a z konaní o udelení grantu podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2018/1046 (1) v rozsahu, v ktorom ním bolo rozhodnuté o vylúčení konzorcia Imagina/dpa alebo o odmietnutí jeho ponúk,

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie Ares(2019)2494476 z 9. apríla 2019 v rozsahu, v ktorom by malo byť považované za rozhodnutie o vylúčení konzorcia z obstarávania oznámeného pod číslom PO/2018-05/A4 alebo o odmietnutí jeho ponúk,

                  —

                  zrušil akt(y), ktorými Komisia zadá zákazky alebo umožní inému subjektu než konzorciu Imagina/dpa, aby poskytoval audiovizuálne pokrytie aktuálneho diania EÚ v súvislosti s časťami I, III a VI ako boli popísané vo výzve na predkladanie ponúk,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť konzorciu škodu, ktorú jej Komisia spôsobila tým, že mu zabránila plniť časti zákazky podľa častí I, III a VI,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania žalobkýň.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby uvádzajú žalobkyne šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď nezohľadnila, že vylúčenie spoločnosti Imagina Media Audiovisual SL — jedného z členov konzorcia — nemá žiadny vplyv na plnenie častí zákazky týkajúcich sa častí I, III a VI výzvy na predkladanie ponúk zo strany konzorcia. Vylúčenie spoločnosti Imagina Media Audiovisual SL nemá žiadny vplyv ani na rozhodnutia, ktorými Komisia zadala tieto zákazky konzorciu.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tom, že sa Komisia dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď nesprávne uplatnila súťažné podklady. V dôsledku toho Komisia od konzorcia nepožadovala, aby nahradilo spoločnosť Imagina Media Audiovisual SL iným subjektom, ktorý by bol súčasťou konzorcia, ako to požadovali súťažné podklady.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na tom, že sa Komisia dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď nesprávne uplatnila článok 136 ods. 9 nariadenia 2018/146. Povoľujúci úradník Komisie v dôsledku toho nepožadoval od konzorcia, aby nahradilo Imagina Media Audiovisual SL iným subjektom, ktorý by bol súčasťou konzorcia, ako to považovalo nariadenie 2018/1046.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia porušila právo konzorcia na účinný prostriedok nápravy a zásadu dobrej správy vecí verejných. Komisia v rozpore s právom použila svoje rozhodnutie Ares(2019) 856949 z 12. februára 2019 o vylúčení Imagina Media Audiovisual SL alebo svoj list č. Ares(2019) 2494476 z 9. apríla 2019 na vylúčenie konzorcia z obstarávania oznámeného pod číslom PO/2018-05/A4.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na tom, že Komisia porušila právo konzorcia na účinný prostriedok nápravy, svoju povinnosť odôvodnenia a zásadu dobrej správy vecí verejných. Komisia sa dopustila procesných pochybení a v rozpore s právom zadala časti zákazky I, III a VI podľa výzvy na predkladanie ponúk č. PO/2018-05/A4 inému kandidátovi než konzorciu.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod založený na tom, že Komisia spôsobila konzorciu škodu, keď postupovala v rozpore s právom, v dôsledku čoho konzorcium nemôže plniť časti zákazky I, III a VI podľa výzvy na predkladanie ponúk č. PO/2018-05/A4.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2018/1046 z 18. júla 2018 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, o zmene nariadení (EÚ) č. 1296/2013, (EÚ) č. 1301/2013, (EÚ) č. 1303/2013, (EÚ) č. 1304/2013, (EÚ) č. 1309/2013, (EÚ) č. 1316/2013, (EÚ) č. 223/2014, (EÚ) č. 283/2014 a rozhodnutia č. 541/2014/EÚ a o zrušení nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012, Ú. v. EÚ L 193, 2018, s.1.


title: Vec T-570/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — YQ/Komisia

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/84

      Uznesenie Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — YQ/Komisia
      (Vec T-570/18) (1)

      (2019/C 213/82)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 408, 12.11.2018.


title: Vec T-746/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — Bronckers/Komisia

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/85

      Uznesenie Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — Bronckers/Komisia
      (Vec T-746/18) (1)

      (2019/C 213/85)
      Jazyk konania: angličtina
      Predsedníčka tretej komory nariadila výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 72, 25.2.2019.


title: Vec C-312/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 16. apríla 2019 — XT/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 16. apríla 2019 — XT/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      (Vec C-312/19)
      (2019/C 220/25)
      Jazyk konania: litovčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: XT

         Žalovaný: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 9 ods. 1 a článok 193 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) vykladať v tom zmysle, že za takých okolností ako v spore vo veci samej fyzickú osobu, akou je žalobca, nemožno považovať za osobu „nezávisle“ vykonávajúcu dotknutú (ekonomickú) činnosť, ktorá má samostatne platiť daň z pridanej hodnoty zo sporných plnení, t. j. má sa na účely článku 9 ods. 1 a článku 193 smernice 2006/112/ES považovať za zdaniteľnú osobu zodpovednú za plnenie dotknutých záväzkov spoločný podnik/partnerstvo (účastníci spoločného podniku spoločne; v prejednávanej veci žalobca a jeho obchodný partner spoločne) — ktorý sa podľa vnútroštátneho práva nepovažuje za zdaniteľnú osobu a nemá právnu subjektivitu — a nie iba fyzická osoba, akou je žalobca?

                  2.

                  Má sa v prípade kladnej odpovede na prvú otázku článok 193 smernice 2006/112/ES vykladať v tom zmysle, že za takých okolností ako v spore vo veci samej platí DPH jednotlivo každý z účastníkov (v prejednávanej veci žalobca a jeho obchodný partner) spoločného podniku/partnerstva — pričom tento spoločný podnik/partnerstvo sa podľa vnútroštátneho práva nepovažuje za zdaniteľnú osobu a nemá právnu subjektivitu — z každej platby, ktorú prijal (alebo má či mal prijať) ako protihodnotu za zdaniteľné dodávky nehnuteľného majetku? Má sa článok 287 smernice 2006/112/ES vykladať v tom zmysle, že za takých okolností ako v spore vo veci samej sa ročný obrat uvedený v tomto ustanovení určí zohľadnením celkových príjmov spoločného podniku (ktoré spoločne dosiahli účastníci spoločného podniku)?

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec C-321/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Nemecko) 18. apríla 2019 — BY a CZ/Spolková republika Nemecko

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/20

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Nemecko) 18. apríla 2019 — BY a CZ/Spolková republika Nemecko
      (Vec C-321/19)
      (2019/C 220/26)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: BY, CZ

         Žalovaná: Spolková republika Nemecko

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Môže sa jednotlivec, ktorý je povinný platiť mýto, odvolávať voči vnútroštátnym súdom na dodržiavanie ustanovení o výpočte mýta podľa článku 7 ods. 9, článku 7a ods. 1 a 2 smernice 1999/62/ES (1) v znení smernice 2006/38/ES (nezávisle od právnej úpravy tejto smernice obsiahnutej v článku 7a ods. 3 v spojení s prílohou III), ak členský štát pri prijímaní zákonnej úpravy mýta tieto ustanovenia v celom rozsahu nedodržal alebo ich nesprávne prebral na ujmu osôb povinných platiť mýto?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:

                              a)

                              Možno ako náklady na prevádzku siete infraštruktúry v zmysle článku 7 ods. 9 druhej vety smernice 1999/62/ES v znení smernice 2006/38/ES uplatniť aj náklady dopravnej polície?

                              b)

                              Vedie prekročenie nákladov na infraštruktúru, ktoré si možno uplatniť v súvislosti s váženým priemerným mýtom, v rozsahu

                                          aa)

                                          do 3,8 %, najmä vtedy, ak sa uplatnia náklady, ktoré sú už vo svojej podstate neuplatniteľné;

                                          bb)

                                          do 6 %,
                                          k porušeniu zákazu prekročenia výšky nevyhnutných nákladov podľa článku 7 ods. 9 smernice 1999/62/EG v znení smernice 2006/38/ES s tým dôsledkom, že sa vnútroštátne právo v tomto rozsahu neuplatní?

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na druhú otázku:

                              a)

                              Má sa rozsudok Súdneho dvora z 26. septembra 2000 — C-205/98 (2)- (bod 138) chápať v tom zmysle, že v konečnom dôsledku nemožno výrazné prekročenie výšky nevyhnutných nákladov vyvážiť prostredníctvom dodatočného výpočtu nákladov predloženého v súdnom konaní, ktorým sa má preukázať, že výsledná stanovená výška mýta v skutočnosti neprekračuje uplatniteľné náklady?

                              b)

                              V prípade zápornej odpovede na tretiu otázku:
                              Má sa na účely dodatočného výpočtu nákladov po uplynutí výpočtového obdobia v celom rozsahu vychádzať zo skutočných nákladov a skutočných príjmov pochádzajúcich z mýta, t. j. nie z príslušných predpokladov, ktoré sa uplatnia pri pôvodnom predbežnom výpočte?

         (1)  Ú. v. EÚ L 15, 2006, s. 8.

         (2)  Ú. v. EÚ C 335, 2000, s. 10.


title: Vec C-322/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko) 23. apríla 2019 — KS, MHK/The International Protection Appeals Tribunal, the Minister for Justice and Equality, Ireland a the Attorney General

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko) 23. apríla 2019 — KS, MHK/The International Protection Appeals Tribunal, the Minister for Justice and Equality, Ireland a the Attorney General
      (Vec C-322/19)
      (2019/C 220/27)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      High Court

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: KS, MHK

         Žalovaní: The International Protection Appeals Tribunal, the Minister for Justice and Equality, Ireland a Attorney General

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Ak sa pri výklade jedného aktu práva Únie, ktorý sa uplatňuje v konkrétnom členskom štáte, prijme súčasne akt, ktorý sa neuplatňuje na daný členský štát, môže sa pri výklade predchádzajúceho aktu zohľadniť následne prijatý akt?

                  2.

                  Uplatňuje sa článok 15 smernice 2013/33/EÚ (1) o podmienkach prijímania (prepracované znenie) na osobu, vo vzťahu ku ktorej bolo vydané rozhodnutie o odovzdaní v zmysle nariadenia (EÚ) č. 604/2013 (2) (nariadenie Dublin III)?

                  3.

                  Je členský štát pri vykonávaní článku 15 smernice 2013/33/EÚ o podmienkach prijímania (prepracované znenie) oprávnený prijať všeobecné opatrenie, ktoré v skutočnosti pripisuje žiadateľom podliehajúcim odovzdaniu podľa nariadenia (EÚ) č. 604/2013 (nariadenie Dublin III) akékoľvek oneskorenia v čase vydania rozhodnutia o odovzdaní alebo po jeho vydaní?

                  4.

                  Ak žiadateľ opustí členský štát, v ktorom nepožiadal o medzinárodnú ochranu, a odcestuje do iného členského štátu, v ktorom podá žiadosť o medzinárodnú ochranu a bude vo vzťahu k nemu vydané na základe nariadenia (EÚ) č. 604/2013 (nariadenie Dublin III) rozhodnutie o jeho odovzdaní späť do prvého členského štátu, môže byť z toho vyplývajúce oneskorenie pri vybavovaní žiadosti o ochranu pripísané žiadateľovi na účely článku 15 smernice 2013/33/EÚ o podmienkach prijímania (prepracované znenie)?

                  5.

                  Ak bude žiadateľ podliehať odovzdaniu do iného členského štátu v zmysle nariadenia (EÚ) č. 604/2013 (nariadenie Dublin III), ale uvedené odovzdanie sa oneskorí z dôvodu súdneho preskúmania, ktoré inicioval žiadateľ a ktorého dôsledkom je prerušenie procesu odovzdania na základe príkazu súdu, môže byť z toho vyplývajúce oneskorenie pri vybavovaní žiadosti o ochranu pripísané žiadateľovi na účely článku 15 smernice 2013/33/EÚ o podmienkach prijímania (prepracované znenie), a to buď všeobecne alebo najmä v prípadoch, keď je možné v takomto konaní určiť, že súdne preskúmanie je zjavne alebo iným spôsobom nedôvodné, alebo predstavuje zneužitie súdneho konania?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/33/EÚ z 26. júna 2013, ktorou sa stanovujú normy pre prijímanie žiadateľov o medzinárodnú ochranu (Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 96).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov (Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 31).


title: Vec C-327/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 19. apríla 2019 — Nobina Finland Oy

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/22

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 19. apríla 2019 — Nobina Finland Oy
      (Vec C-327/19)
      (2019/C 220/28)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Korkein hallinto-oikeus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Nobina Finland Oy

         Ďalší účastníci konania: Helsingin seudun liikenne-kuntayhtymä, Oy Pohjolan Kaupunkiliikenne Ab

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Odporuje smernici Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES (1) z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb (odvetvová smernica z roku 2004) výklad, podľa ktorého obstarávateľ v situácii, v ktorej možno predložiť ponuku týkajúcu sa viacerých alebo všetkých častí zákazky, môže prostredníctvom doložky použitej vo výzve na predloženie ponuky obmedziť počet častí, ktoré sa môžu zadať jednému uchádzačovi (obmedzujúca doložka)?

                  2.

                  Podľa obmedzujúcej doložky, ktorá je použitá v spornej výzve na súťaž týkajúcej sa autobusovej dopravy, v prípade, ak predmety zákazky zadané uchádzačovi prekračujú maximálny počet vozových dní stanovený v doložke, predmet zákazky, pri ktorom je rozdiel bodov medzi najlepšou a druhou najlepšou ponukou, vynásobený počtom vozidiel v rámci tohto predmetu zákazky, najmenší, prechádza na uchádzača, ktorý predložil druhú najlepšiu ponuku. Použitie obmedzujúcej doložky môže viesť k tomu, že uchádzačovi, ktorý predložil najlepšiu ponuku týkajúcu sa sporného predmetu zákazky, sa na základe výzvy na súťaž zadá celkovo menej vozových dní než uchádzačovi, ktorý predložil druhú najlepšiu ponuku týkajúcu sa tohto predmetu zákazky.

                              a)

                              Možno pri posudzovaní prípustnosti obmedzujúcej doložky vziať do úvahy, k akému konkrétnemu výsledku by mohlo viesť použitie obmedzujúcej doložky vo výzve na súťaž, alebo sa má táto otázka posúdiť abstraktne, takže použitie obmedzujúcej doložky, o akú ide v konaní vo veci samej, je podľa odvetvovej smernice z roku 2004 buď prípustné, alebo neprípustné?

                              b)

                              Majú pri posudzovaní prípustnosti obmedzujúcej doložky, o akú ide v konaní vo veci samej, význam okolnosti uvedené na odôvodnenie tejto doložky vo výzve na predloženie ponuky, ktoré súvisia so zachovaním konkurenčnej situácie v pravidelnej autobusovej doprave v regióne Helsinki a so znížením prevádzkového rizika pre kvalitu dopravných služieb, ktoré je spojené s prevzatím veľkého objemu dopravných služieb, ako aj s prevádzkovaním dopravných služieb na zmenených linkách?

         (1)  Ú. v. EÚ L 134, 2004, s. 1; Mim. vyd. 06/007, s. 19.


title: Vec C-328/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 19. apríla 2019 — Porin kaupunki

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/23

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 19. apríla 2019 — Porin kaupunki
      (Vec C-328/19)
      (2019/C 220/29)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Korkein hallinto-oikeus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka v konaní o opravnom prostriedku: Porin kaupunki

         Ďalší účastníci konania: Porin Linjat Oy, Lyttylän Liikenne Oy

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 1 ods. 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES (1) z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby vykladať v tom zmysle, že model zodpovednej obce, aký je predmetom spornej zmluvy o spolupráci medzi obcami, spĺňa požiadavky týkajúce sa prenosu právomoci, ktorý nepatrí do pôsobnosti uvedenej smernice (C-51/15, Remondis), alebo horizontálnej spolupráce, na ktorú sa nevzťahuje povinnosť vyhlásiť verejnú súťaž (C-386/11, Piepenbrock a citovaná judikatúra), alebo tu ide o iný, tretí prípad?

                  2.

                  Pokiaľ model zodpovednej obce podľa zmluvy o spolupráci spĺňa požiadavky týkajúce sa prenosu právomoci, je verejný orgán, na ktorý bola prenesená právomoc, v prípade zadania zákaziek, ktoré sa má uskutočniť po prenose právomoci, obstarávateľom a môže tento verejný orgán na základe právomoci, ktorú na neho preniesli iné obce, ako zodpovedná obec zadávať zákazky na služby subjektu, ktorý je s ním prepojený, bez vyhlásenia verejnej súťaže aj v rozsahu, v akom by zadanie týchto zákaziek na služby bez inštitútu zodpovednej obce prináležalo obciam, ktoré preniesli túto právomoc, ako ich vlastná úloha?

                  3.

                  Pokiaľ model zodpovednej obce podľa zmluvy o spolupráci naopak spĺňa požiadavky týkajúce sa horizontálnej spolupráce, môžu obce, ktoré sa podieľajú na tejto spolupráci, zadať zákazky na služby bez vyhlásenia verejnej súťaže obci podieľajúcej sa na tejto spolupráci, ktorá zadala tieto zákazky na služby bez vyhlásenia verejnej súťaže subjektu, ktorý je s ňou prepojený?

                  4.

                  Zohľadňuje sa v rámci skúmania, či spoločnosť vykonáva podstatnú časť svojej činnosti pre obec, ktorá ju ovláda, pri výpočte obratu vzťahujúceho sa na obec obrat spoločnosti vo vlastníctve obce, ktorá vykonáva prepravu v zmysle nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 (2) z 23. októbra 2007 o službách vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave, ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 1191/69 a (EHS) č. 1107/70 (ďalej len „nariadenie o službách verejnej osobnej dopravy“), v rozsahu, v akom táto spoločnosť získava tento obrat z dopravy, ktorú obec organizuje ako príslušný orgán v zmysle nariadenia o službách verejnej osobnej dopravy?

         (1)  Ú. v. EÚ L 134, 2004, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132.

         (2)  Ú. v. EÚ L 315, 2007, s. 1.


title: Vec C-333/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles (Belgicko) 24. apríla 2019 — DA/Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Roumanie, Eurocontrol — Organisation européenne pour la sécurité de la navigation aérienne — et FC, SC European Food SA, SC Starmill SRL, SC Multipack SRL/Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Roumanie, DA, Eurocontrol — Organisation européenne pour la sécurité de la navigation aérienne

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/24

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles (Belgicko) 24. apríla 2019 — DA/Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Roumanie, Eurocontrol — Organisation européenne pour la sécurité de la navigation aérienne — et FC, SC European Food SA, SC Starmill SRL, SC Multipack SRL/Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Roumanie, DA, Eurocontrol — Organisation européenne pour la sécurité de la navigation aérienne
      (Vec C-333/19)
      (2019/C 220/30)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour d’appel de Bruxelles

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: DA

         Odporcovia: Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Rumunsko, Eurocontrol — Európska organizácia pre bezpečnosť letovej prevádzky

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, FC, SC European Food SA, SC Starmill SRL, SC Multipack SRL

         Odvolatelia: FC, SC European Food SA, SC Starmill SRL, SC Multipack SRL

         Odporcovia: Romanian Air Traffic Services Administration (Romatsa), Rumunsko, DA, Eurocontrol — Európska organizácia pre bezpečnosť letovej prevádzky

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa rozhodnutie Európskej komisie (EÚ) 2015/1470 z 30. marca 2015 o štátnej pomoci SA.38517 (2014/C) (ex 2014/NN) (1) chápať v tom zmysle, že sa týka platieb, ktoré Rumunsko dlhuje, aj v prípade, že sú tieto platby voči nemu vymáhané v rámci postupu núteného výkonu rozhodcovského nálezu ICSID z 11. decembra 2013, ktorý sa začal na súdoch iného členského štátu, než je Rumunsko?

                  2.

                  Vyžaduje si právo Únie samo osebe a automaticky, aby súd členského štátu (iného než Rumunsko), na ktorý je podaná žaloba proti nútenému výkonu rozhodcovského nálezu ICSID, ktorý je podľa vlastných vnútroštátnych procesných pravidiel tohto členského štátu právoplatný, vylúčil uplatnenie tohto rozhodcovského nálezu len na základe toho, že podľa neprávoplatného rozhodnutia Európskej komisie prijatého až po rozhodcovskom náleze je tento nútený výkon rozhodcovského nálezu v rozpore s európskym systémom štátnej pomoci?

                  3.

                  Je podľa práva Únie, najmä zásady lojálnej spolupráce alebo zásady právnej sily rozhodnutej veci, možné, aby si vnútroštátny súd členského štátu (iného než Rumunsko) neplnil medzinárodné záväzky vyplývajúce z dohovoru ICSID v situácii, keď Európska komisia prijala po vydaní rozhodcovského nálezu rozhodnutie, podľa ktorého by bol nútený výkon rozhodcovského nálezu v rozpore s európskym systémom štátnej pomoci, a to napriek tomu, že Európska komisia sa zúčastnila na rozhodcovskom konaní (vrátane konania o neplatnosť rozhodcovského nálezu) a uplatnila svoje dôvody týkajúce sa európskeho systému štátnej pomoci?

         (1)  Rozhodnutie Komisie (EÚ) 2015/1470 z 30. marca 2015 o štátnej pomoci SA.38517 (2014/C) (ex 2014/NN), ktorú poskytlo Rumunsko — Rozhodcovský rozsudok z 11. decembra 2013… [oznámené pod číslom C(2015) 2112] (Ú. v. EÚ L 232, 2015, s. 43).