title: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 26. mája 2005 vo veci C-249/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Cour de travail de Liège, section de Neufchâteau): José Allard proti Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants (INASTI) (Články 48 a 52 Zmluvy ES (zmenené, teraz články 39 ES a 43 ES) — Nariadenie (EHS) č. 1408/71 — Samostatne zárobkovo činné osoby vykonávajúce zárobkovú činnosť na území dvoch členských štátov a majúce pobyt v jednom z nich — Vymáhanie zmierňovacieho poistného — Základ výpočtu)

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/17

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   z 26. mája 2005
   vo veci C-249/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Cour de travail de Liège, section de Neufchâteau): José Allard proti Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants (INASTI) (1)

   (Články 48 a 52 Zmluvy ES (zmenené, teraz články 39 ES a 43 ES) - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 - Samostatne zárobkovo činné osoby vykonávajúce zárobkovú činnosť na území dvoch členských štátov a majúce pobyt v jednom z nich - Vymáhanie zmierňovacieho poistného - Základ výpočtu)
   (2005/C 182/31)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-249/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Cour de travail de Liège, section de Neufchâteau (Belgicko) z 9. júna 2004 a doručený Súdnemu dvoru 11. júna 2004, ktorý súvisí s konaním: José Allard proti Institut national d'assurances sociales pour travailleurs indépendants (INASTI), Súdny dvor (piata komora), v zložení: predsedkyňa piatej komory R. Silva de Lapuerta, sudcovia P. Kūris a J. Klučka (spravodajca), generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: R. Grass, vyhlásil 26. mája 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Podľa článku 13 a nasl. nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva, v znení nariadenia Rady (EHS) č. 2001/83 z 2. júna 1983, sa poistné, ako je zmierňovacie poistné podľa kráľovského nariadenia č. 289 z 31 marca 1984, má stanoviť so zohľadnením príjmov, ktoré pochádzajú zo zárobkovej činnosti na území iného členského štátu, ako je členský štát, ktorého sociálno-právne predpisy sa uplatňujú, aj keď samostatne zárobkovo činná osoba nemá na základe tejto platby poistného nárok na žiadnu sociálnu alebo inú dávku z tohto štátu.

               2)

               Článok 52 Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 43 ES) nebráni tomu, aby samostatne zárobkovo činným osobám, ktoré vykonávajú samostatnú zárobkovú činnosť na území dvoch členských štátov, bola uložená povinnosť platiť sociálne poistné, ako je zmierňovacie poistné povinné v štáte pobytu, vypočítané tak, že sa do základu započítajú príjmy dosiahnuté v inom členskom štáte.

      (1)  Ú. v. EÚ C 190, 24.7.2004.


title: Vec C-535/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Taliansko) 3. decembra 2008 – Maria Catena Rita Pignataro/Ufficio Centrale Circoscrizionale c/o Tribunale di Catania a i.

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Taliansko) 3. decembra 2008 – Maria Catena Rita Pignataro/Ufficio Centrale Circoscrizionale c/o Tribunale di Catania a i.
   (Vec C-535/08)
   (2009/C 32/38)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Maria Catena Rita Pignataro

      Žalovaní: Ufficio Centrale Circoscrizionale c/o Tribunale di Catania a i.
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa článok 6 EÚ, článok 3 Prvého dodatkového protokolu k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, ktorý bol vykonaný zákonom č. 848 z roku 1955, článok 2 Protokolu č. 4 k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd a článok 25 Medzinárodného paktu o občianskych a politických právach, ktorý bol vykonaný zákonom č. 881 z roku 1977, vykladať tak, že sú alebo nie sú zlučiteľné s regionálnou právnou úpravou v článku 1c, článku 14a trinástom pododseku písm. c), článku 15 treťom pododseku písm. d), článku 16a siedmom pododseku písm. a) a článku 17b štvrtom pododseku písm. b) a c) zákona regiónu Sicília č. 29 z roku 1951, ktorá vylučuje pasívne volebné právo pre občanov, ktorí na Sicílii nemajú bydlisko v okamihu predloženia kandidatúr na účely účasti vo voľbách Assemblea Regionale Siciliana?

               2.

               Bránia články 17 ES a 18 ES (predtým článok 8A Zmluvy ES) regionálnej právnej úprave citovanej v bode 4.1 alebo sú s ňou zlučiteľné?


               10.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/6

         Žaloba Dozorného úradu EZVO proti Islandskej republike podaná 10. júla 2013
   (Vec E-17/13)
   2013/C 294/06
   Dňa 10. júla 2013 podal Dozorný úrad EZVO v zastúpení: Xavier Lewis a Clémence Perrin, splnomocnení zástupcovia Dozorného úradu EZVO, rue Belliard 35, 1040 Brusel, Belgium na Súd EZVO žalobu proti Islandskej republike.
   Dozorný úrad EZVO žiada Súd EZVO, aby:

               1.

               vyhlásil, že tým, že Islandská republika v stanovenej lehote i) neprijala všetky potrebné opatrenia na implementáciu článku 2 aktu uvedeného v bode 16b prvej zarážke prílohy IX a bode 4 prvej zarážke prílohy XII k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/44/ES zo 6. mája 2009, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 98/26/ES o konečnom zúčtovaní v platobných systémoch a zúčtovacích systémoch cenných papierov a smernica 2002/47/ES o dohodách o finančných zárukách, pokiaľ ide o prepojené systémy a úverové pohľadávky) v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom jej protokolu 1, alebo ii) ich bezodkladne neoznámila Dozornému úradu EZVO, nesplnila si svoje záväzky podľa uvedeného aktu a podľa článku 7 Dohody o EHP;

               2.

               nariadil Islandskej republike uhradiť trovy konania.

         Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               Dozorný úrad EZVO v tejto svojej žiadosti uvádza, že Islandská republika si nesplnila svoju povinnosť vyhovieť najneskôr do 12. novembra 2012 odôvodnenému stanovisku Dozorného úradu EZVO vydanému 12. septembra 2012, ktoré sa týka skutočnosti, že islandský štát neimplementoval do svojho vnútroštátneho právneho poriadku článok 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/44/ES zo 6. mája 2009, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 98/26/ES o konečnom zúčtovaní v platobných systémoch a zúčtovacích systémoch cenných papierov a smernica 2002/47/ES o dohodách o finančných zárukách, pokiaľ ide o prepojené systémy a úverové pohľadávky (akt), ako sa naň odkazuje v bode 16b prvej zarážke prílohy IX a bode 4 prvej zarážke prílohy XII k Dohode o Európskom hospodárskom priestore a v jeho znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode.

               —

               Dozorný úrad EZVO tvrdí, že Islandská republika nepopiera pretrvávajúce meškanie s implementáciou článku 2 aktu. Dozorný úrad EZVO preto tvrdí, že Islandská republika tým, že v stanovenej lehote neprijala opatrenia potrebné na implementáciu článku 2 aktu ani ich neoznámila, si nesplnila svoje záväzky podľa článku 3 aktu a článku 7 Dohody o EHP.


title: Vec C-544/11: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  28. februára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Rheinland-Pfalz — Nemecko) — Helga Petersen, Peter Petersen/Finanzamt Ludwigshafen (Slobodné poskytovanie služieb — Voľný pohyb pracovníkov — Právna úprava členského štátu, ktorá umožňuje oslobodiť od dane príjmy pochádzajúce z činnosti v inom štáte v rámci rozvojovej pomoci — Podmienky — Sídlo zamestnávateľa na vnútroštátnom území — Odmietnutie v prípade, keď je zamestnávateľ usadený v inom členskom štáte)

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/15

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. februára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Rheinland-Pfalz — Nemecko) — Helga Petersen, Peter Petersen/Finanzamt Ludwigshafen
   (Vec C-544/11) (1)

   (Slobodné poskytovanie služieb - Voľný pohyb pracovníkov - Právna úprava členského štátu, ktorá umožňuje oslobodiť od dane príjmy pochádzajúce z činnosti v inom štáte v rámci rozvojovej pomoci - Podmienky - Sídlo zamestnávateľa na vnútroštátnom území - Odmietnutie v prípade, keď je zamestnávateľ usadený v inom členskom štáte)
   2013/C 114/20
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Rheinland-Pfalz

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Helga Petersen, Peter Petersen

      Žalovaný: Finanzamt Ludwigshafen

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Finanzgericht Rheinland-Pfalz — Výklad článku 56 ZFEÚ — Obmedzenia slobodného poskytovania služieb v rámci Únie — Právna úprava členského štátu, ktorá umožňuje oslobodiť od dane príjmy pochádzajúce z činnosti v zahraničí v rámci rozvojovej pomoci — Obmedzenie tohto oslobodenia na prípady, keď má zamestnávateľ sídlo na vnútroštátnom území

      Výrok rozsudku

   Článok 45 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava členského štátu, podľa ktorej sú príjmy zo závislej činnosti daňovníka s neobmedzenou daňovou povinnosťou, ktorý má bydlisko v tomto členskom štáte, oslobodené od dane z príjmov, pokiaľ je zamestnávateľ usadený v uvedenom členskom štáte, ale nie sú oslobodené, keď je zamestnávateľ usadený v inom členskom štáte.

      (1)  Ú. v. EÚ C 25, 28.1.2012.


title: Vec C-431/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španielsko) 18. októbra 2006 – Comunidad Autónoma de la Rioja/Diputación Foral de Guipúzcoa, Juntas Generales de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/31

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španielsko) 18. októbra 2006 – Comunidad Autónoma de la Rioja/Diputación Foral de Guipúzcoa, Juntas Generales de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca
   (Vec C-431/06)
   (2006/C 326/65)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Comunidad Autónoma de la Rioja

      Žalovaní: Diputación Foral de Guipúzcoa, Juntas Generales de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca
   Prejudiciálna otázka
   Má sa článok 87 ods. 1 Zmluvy vykladať tak, že daňové opatrenia prijaté Juntas Generales del Territorio Histórico de Guipúzcoa (zastupiteľstvo historického územia Guipúzcoa), ktoré zmenili znenie článku 29 ods. 1 písm. a) a článku 37 právneho predpisu o dani z príjmov právnických osôb a uplatňujú sa v rámci územnej pôsobnosti tejto entity na nižšej ako štátnej úrovni, ktorá je vybavená autonómiou, treba považovať za selektívne a spadajúce pod pojem štátnej pomoci v zmysle uvedeného ustanovenia, a teda za povinne oznamované Komisii podľa článku 88 ods. 3 Zmluvy, pretože zaviedli nižšiu sadzbu dane, ako je všeobecná sadzba stanovená zákonom španielskeho štátu, a zníženie dane, ktoré neexistuje v daňovom práve s celoštátnou pôsobnosťou?


title: Vec C-288/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Timiș (Rumunsko) 12. júna 2014 – Silvia Ciup/Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice (AJFP) Timiş – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice (DGRFP) Timişoara

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Timiș (Rumunsko) 12. júna 2014 – Silvia Ciup/Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice (AJFP) Timiş – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice (DGRFP) Timişoara
   (Vec C-288/14)
   2014/C 303/25
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunalul Timiș

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Silvia Ciup

      Žalovaná: Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice (AJFP) Timiş – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice (DGRFP) Timişoara

      Prejudiciálna otázka

   Možno zásady ekvivalencie a efektivity prostriedkov nápravy zakotvené v judikatúre Súdneho dvora v prípadoch porušenia práva Európskej únie, ako aj vlastnícke právo podľa článku 17 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bránia ustanoveniam vnútroštátnych právnych predpisov, na základe ktorých sa stanovením splátok počas 5 rokov odkladá vrátenie daní vybratých v rozpore s právom Spoločenstva a zaplatenie úrokov z týchto súm v prípade ich vrátenia na základe rozsudkov, ktoré sa mali vykonať do 31. decembra 2015?


title: Vec C-552/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État (Francúzsko) 11. decembra 2007 – Commune de Sausheim/Pierre Azelvandre

text:
               9.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État (Francúzsko) 11. decembra 2007 – Commune de Sausheim/Pierre Azelvandre
   (Vec C-552/07)
   (2008/C 37/29)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Conseil d'État
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Commune de Sausheim

      Žalovaný: Pierre Azelvandre
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa „lokalizáciou kde sa uvoľnenie geneticky modifikovaných organizmov vykoná“, ktorá nemôže byť podľa ustanovení článku 19 smernice Rady 90/220/EHS (1) z 23. apríla 1990 o zámernom uvoľňovaní geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia považovaná za dôvernú, rozumieť parcela v katastri nehnuteľností alebo širšia zodpovedajúca zemepisná oblasť alebo katastrálne územie obce na území ktorej sa uvoľnenie použije či ešte širšia oblasť (kantón, departement)?

               2.

               Za predpokladu, že lokalizácia musí zodpovedať rozsahu parcely v katastri nehnuteľností, môže výhrada ochrany verejného poriadku alebo iných údajov chránených zákonom brániť sprístupneniu údajov z katastra nehnuteľností o lokalizácii uvoľnenia na základe článku 95 Zmluvy o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, neskôr zmeneného na Európske spoločenstvo alebo smernice 2003/4/ES (2) z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, či všeobecných zásad práva Spoločenstva?

      (1)  Smernica Rady 90/220/EHS z 23. apríla 1990 o zámernom uvoľňovaní geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 117, s. 15).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS (Ú. v. EÚ L 41, s. 26; Mim. vyd. 15/007, s. 375).


title: Vec C-451/12: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo  16. januára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Salamanca – Španielsko) – Josune Esteban Garcia/Cachorros Plus CBF SCP

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/33

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. januára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Salamanca – Španielsko) – Josune Esteban Garcia/Cachorros Plus CBF SCP
   (Vec C-451/12) (1)

   2014/C 175/41
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 399, 22.12.2012.


title: Vec C-279/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  11. januára 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven – Holandsko) – Vonk Dairy Products BV/Productschap Zuivel (Poľnohospodárstvo — Spoločná organizácia trhov — Syr — Články 16 až 18 nariadenia (EHS) č. 3665/87 — Diferencované vývozné náhrady — Takmer okamžitý opätovný vývoz z dovážajúcej krajiny — Dôkaz zneužívajúcich praktík — Vymáhanie plnenia poskytnutého bez právneho dôvodu — Článok 3 ods. 1 druhý pododsek nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95 — Pokračujúca alebo opakovaná nezrovnalosť)

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/7

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 11. januára 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven – Holandsko) – Vonk Dairy Products BV/Productschap Zuivel
   (Vec C-279/05) (1)

   (Poľnohospodárstvo - Spoločná organizácia trhov - Syr - Články 16 až 18 nariadenia (EHS) č. 3665/87 - Diferencované vývozné náhrady - Takmer okamžitý opätovný vývoz z dovážajúcej krajiny - Dôkaz zneužívajúcich praktík - Vymáhanie plnenia poskytnutého bez právneho dôvodu - Článok 3 ods. 1 druhý pododsek nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95 - Pokračujúca alebo opakovaná nezrovnalosť)
   (2007/C 42/11)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Vonk Dairy Products BV

      Žalovaný: Productschap Zuivel
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – College van Beroep voor het bedrijfsleven – Výklad článkov 16 až 18 nariadenia Komisie (EHS) č. 3665/87 z 27. novembra 1987 ustanovujúceho spoločné podrobné pravidlá pre uplatňovanie systému vývozných náhrad na poľnohospodárske výrobky [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 351, s. 1) v znení platnom v čase vzniku skutkového stavu – Výklad článku 3 ods. 1 druhého pododseku nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Spoločenstva (Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340) – Diferencované náhrady neposkytované v prípade opätovného vývozu vývozcom – Určenie kritérií dovoľujúcich takýto záver – Pokračujúce alebo opakujúce sa nezrovnalosti
   Výrok rozsudku

               1.

               V rámci konania o odňatí a navrátení diferencovaných vývozných náhrad, ktoré boli zaplatené s konečnou platnosťou na základe nariadenia Komisie (EHS) č. 3665/87 z 27. novembra 1987 ustanovujúceho spoločné podrobné pravidlá pre uplatňovanie systému vývozných náhrad na poľnohospodárske výrobky, je zistenie neoprávnenej povahy týchto náhrad potrebné podoprieť dôkazom o zneužití vývozcom, predloženým v súlade s pravidlami vnútroštátneho práva.

               2.

               V zmysle článku 3 ods. 1 druhého pododseku nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Spoločenstva je nezrovnalosť pokračujúca alebo opakovaná, pokiaľ sa jej dopustí subjekt Spoločenstva, ktorý čerpá hospodárske výhody zo všetkých podobných operácií, ktorými sa porušuje rovnaké ustanovenie práva Spoločenstva. Skutočnosť, že nezrovnalosť sa vzťahuje na pomerne malú časť všetkých operácií uskutočnených počas určitého obdobia, a operácie, pri ktorých sa nezrovnalosť zistila, sa týkajú vždy rôznych zásielok, nie je v tomto ohľade relevantná.

      (1)  Ú. v. EÚ C 257, 15.10.2005.


               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/48

         Žaloba podaná 2. decembra 2008 – Diputación Foral de Vizcaya/Komisia
   (Vec T-531/08)
   (2009/C 32/92)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Territorio Histórico de Vizcaya – Diputación Foral de Vizcaya (v zastúpení: I. Sáenz-Cortabarría Fernández a M. Morales Isasi, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť neplatnosť aktu vydaného Generálnym riaditeľstvom Európskej komisie pre hospodársku súťaž D/53778 [COMP/H4/NM/ed D(2008) 247] z 2. októbra 2008 v rozsahu, v akom vyžaduje, aby bola pri vrátení úrokov, na ktoré odkazuje rozhodnutie 2003/27/ES a rozhodnutie 2002/806/ES z 11. júla 2001 (spis porušenia 2007/2215), uplatnená zložená úroková sadzba, a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako žalobné dôvody a hlavné tvrdenia vo veci T-529/08, Diputación Foral de Álava proti Komisii.


title: Vec T-620/14: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. septembra 2015 – Diapharm/Komisia („Žaloba na nečinnosť — Ochrana spotrebiteľov — Zdravotné tvrdenia o potravinách — Nariadenie (ES) č. 1924/2006 — Rastlinné látky — Lehota na podanie žaloby — Nedostatok záujmu na konaní — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Neprípustnosť“)

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/33

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. septembra 2015 – Diapharm/Komisia
   (Vec T-620/14) (1)

   ((„Žaloba na nečinnosť - Ochrana spotrebiteľov - Zdravotné tvrdenia o potravinách - Nariadenie (ES) č. 1924/2006 - Rastlinné látky - Lehota na podanie žaloby - Nedostatok záujmu na konaní - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť“))
   (2015/C 381/37)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Diapharm GmbH & Co. KG (Münster, Nemecko) (v zastúpení: M. Weidner, N. Hußmann a T. Guttau, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: M. Wilderspin a S. Grünheid, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na určenie nečinnosti Komisie, keďže protiprávne nenariadila Európskemu úradu pre bezpečnosť potravín (EFSA) posúdiť zdravotné tvrdenia týkajúce sa rastlinných látok ako predchádzajúcu podmienku prijatia konečného zoznamu povolených zdravotných tvrdení v súlade s článkom 13 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 z 20. decembra 2006 o výživových a zdravotných tvrdeniach o potravinách (Ú. v. EÚ L 404, s. 9)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Diapharm GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 409, 17.11.2014.


title: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 15. júla 2004 vo veci C-119/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (Nesplnenie povinnosti štátu — Neprebratie smernice č. 2000/52/ES — Transparentnosť finančných vzťahov medzi členskými štátmi a verejnými podnikmi)

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/12

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   z 15. júla 2004
   vo veci C-119/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti štátu - Neprebratie smernice č. 2000/52/ES - Transparentnosť finančných vzťahov medzi členskými štátmi a verejnými podnikmi)
   (2004/C 228/22)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-119/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnený zástupca: G. Rozet) proti Francúzskej republike (splnomocnený zástupca: G. de Bergues a C. Lemaire), predmetom ktorej je návrh, aby Súdny dvor vyslovil, že Francúzska republika tým, že neprijala zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie č. 2000/52/ES z 26. júla 2000, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 80/723/EHS o transparentnosti finančných vzťahov medzi členskými štátmi a verejnými podnikmi (Ú. v. ES L 193, s. 75), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice, Súdny dvor (piata komora), v zložení: predseda C. Gulmann, sudcovia: S. von Bahr (spravodajca) a R. Silva de Lapuerta, generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 15. júla 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Neprijatím zákonov, iných predpisov a správnych opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie č. 2000/52/ES z 26. júla 2000, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 80/723/EHS o transparentnosti finančných vzťahov medzi členskými štátmi a verejnými podnikmi, Francúzska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 112 z 10.5.2003


title: Vec C-314/13: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  12. júna 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – Užsienio reikalų ministerija, Finansinių nusikaltimų tyrimo tarnyba/Vladimir Peftiev, BelTechExport ZAO, Sport-Pari ZAO, BT Telecommunications PUE (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Bielorusku — Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov — Výnimky — Platba honorárov za právne služby — Voľná úvaha príslušného vnútroštátneho orgánu — Právo na účinnú súdnu ochranu — Vplyv nezákonného pôvodu finančných prostriedkov— Neexistencia)

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/13

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. júna 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – Užsienio reikalų ministerija, Finansinių nusikaltimų tyrimo tarnyba/Vladimir Peftiev, BelTechExport ZAO, Sport-Pari ZAO, BT Telecommunications PUE
   (Vec C-314/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Bielorusku - Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Výnimky - Platba honorárov za právne služby - Voľná úvaha príslušného vnútroštátneho orgánu - Právo na účinnú súdnu ochranu - Vplyv nezákonného pôvodu finančných prostriedkov - Neexistencia))
   2014/C 282/18
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Užsienio reikalų ministerija, Finansinių nusikaltimų tyrimo tarnyba

      Žalovaní: Vladimir Peftiev, BelTechExport ZAO, Sport-Pari ZAO, BT Telecommunications PUE

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 3 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 765/2006 z 18. mája 2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku, zmeneného a doplneného vykonávacím nariadení Rady (EÚ) č. 84/2011 z 31. januára 2011 (Ú. v. EÚ L 28, s. 17) a nariadením Rady (EÚ) č. 588/2011 z 20. júna 2011, sa má vykladať v tom zmysle, že pri rozhodovaní o žiadosti o výnimku podanej v súlade s týmto ustanovením na účely podania žaloby, ktorej predmetom je spochybniť zákonnosť reštriktívnych opatrení uložených Európskou úniou, nemá príslušný vnútroštátny orgán neobmedzenú voľnú úvahu, ale pri výkone svojich právomocí musí rešpektovať práva upravené v článku 47 druhom odseku druhej vete Charty základných práv Európskej únie, ako aj zásadnú povahu zastúpenia advokátom pri podaní takejto žaloby na Všeobecný súd Európskej únie.
               Príslušný vnútroštátny orgán má právo overiť, či sú finančné prostriedky, o ktorých uvoľnenie sa žiada, určené výlučne na platbu primeraných honorárov za odborné výkony a náhradu výdavkov, ktoré vznikli v súvislosti s poskytnutím právnych služieb. Tento orgán môže tiež stanoviť podmienky, ktoré považuje za primerané najmä na zabezpečenie toho, aby cieľ uložených sankcií nebol zmarený a aby udelená výnimka nebola zneužitá.

               2.

               Článok 3 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 765/2006, zmeneného a doplneného vykonávacím nariadením č. 84/2011 a nariadením č. 588/2011, sa má vykladať v tom zmysle, že v situácii, ako je tá vo veci samej, v ktorej zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov vyplýva z uvedeného nariadenia, sa musí udelenie výnimky zo zmrazenia finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov na účely úhrady právnych služieb posudzovať v súlade s týmto ustanovením, ktoré sa nezmieňuje o pôvode finančných prostriedkov a ich prípadnom nezákonnom nadobudnutí.

      (1)  Ú. v. EÚ C 233, 10.8.2013.


title: Vec T-193/06: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. septembra 2010 — TF1/Komisia ( „Štátna pomoc — Režim pomoci na kinematografickú a audiovizuálnu tvorbu — Rozhodnutie o nevznesení námietok — Žaloba o neplatnosť — Neexistencia podstatného ovplyvnenia konkurenčného postavenia — Neprípustnosť“ )

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/22

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. septembra 2010 — TF1/Komisia
   (Vec T-193/06) (1)

   (Štátna pomoc - Režim pomoci na kinematografickú a audiovizuálnu tvorbu - Rozhodnutie o nevznesení námietok - Žaloba o neplatnosť - Neexistencia podstatného ovplyvnenia konkurenčného postavenia - Neprípustnosť)
   2010/C 301/34
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Télévision française 1 SA (TF1) (Boulogne-Billancourt, Francúzsko), (v zastúpení: J.-P. Hordies a C. Smits, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Giolito, T. Scharf a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a L. Butel, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 832 v konečnom znení z 22. marca 2006 o opatreniach na podporu kinematografie a audiovizuálnej tvorby vo Francúzsku (pomoc NN 84/2004 a N 95/2004 — Francúzsko, Režim pomoci na kinematografickú a audiovizuálnu tvorbu)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa odmieta ako neprípustná.

               2.

               Télévision française 1 SA (TF1) znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

               3.

               Francúzska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 224, 16.9.2006.


title: Vec C-396/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 27. augusta 2012 — A. M. van der Ham, A. H. van der Ham-Reijersen van Buuren, ďalší účastník konania: College van Gedeputeerde Staaten van Zuid-Holland

text:
               8.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 379/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 27. augusta 2012 — A. M. van der Ham, A. H. van der Ham-Reijersen van Buuren, ďalší účastník konania: College van Gedeputeerde Staaten van Zuid-Holland
   (Vec C-396/12)
   2012/C 379/21
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: A. M. van der Ham, A. H. van der Ham-Reijersen van Buuren

      Ďalší účastník konania: College van Gedeputeerde Staaten von Zuid-Holland

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ako treba chápať pojem „úmyselné nedodržanie“ uvedený v článku 51 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005 z 20. septembra 2005 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (1) v znení zmenenom a doplnenom nariadením Rady (ES) č. 74/2009 z 19. januára 2009 (2), v článku 23 nariadenia Komisie (ES) č. 1975/2006 zo 7. decembra 2006, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005 (3) a v článku 67 ods. 1 nariadenia Komisie (ES) č. 796/2004 z 21. apríla 2004, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá na uplatňovanie krížového plnenia, modulácie a integrovaného správneho a kontrolného systému uvedeného v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá pre režimy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov (4); ide o také porušenie už v tom prípade, ak sa poruší dlhodobá trvalá politika v zmysle článku 8 ods. 2 písm. c) vnútroštátnych usmernení, ktoré sa týkajú právneho rámca krížových povinností v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky?

               2.

               Bráni právo Únie tomu, aby sa v členskom štáte vychádzalo z toho, že predpis je porušený „úmyselne“ v zmysle uvedených nariadení, pokiaľ existuje jedna alebo viaceré z týchto okolností:

                           a)

                           pri príslušnej krížovej povinnosti, ktorá nebola splnená, sa automaticky predpokladá existencia úmyslu;

                           b)

                           príslušná krížová povinnosť je komplexnej povahy;

                           c)

                           ide o dlhodobú trvalú politiku;

                           d)

                           ide buď o aktívne konanie, alebo vedomé opomenutie;

                           e)

                           vlastník podniku bol predtým informovaný o nedostatkoch pri plnení príslušnej krížovej povinnosti;

                           f)

                           na základe stupňa nesplnenia krížovej povinnosti treba vychádzať z úmyslu?

               3.

               Možno príjemcovi pomoci pripísať zodpovednosť za „úmyselné porušenie“, ak práce vykonáva na jeho objednávku tretia osoba?

      (1)  Ú. v. EÚ L 277, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 30, s. 100.

      (3)  Ú. v. EÚ L 368, s. 74.

      (4)  Ú. v. EÚ L 141, s. 18; Mim. vyd. 03/044, s. 243.


title: Vec C-381/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil n ° 9 de Barcelona (Španielsko) 11. augusta 2014 – Jorge Sales Sinués/Caixabank S.A.

text:
               3.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 388/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil no 9 de Barcelona (Španielsko) 11. augusta 2014 – Jorge Sales Sinués/Caixabank S.A.
   (Vec C-381/14)
   2014/C 388/03
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Mercantil no 9

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Jorge Sales Sinués

      Žalovaná: Caixabank S.A.

      Prejudiciálne otázky

   Keďže španielsky systém v článku 43 LEC (1) stanovuje odkladný alebo predbežný účinok individuálnej žaloby podanej súbežne spotrebiteľom, dokiaľ sa právoplatným rozsudkom vydaným v konaní začatom na základe kolektívnej žaloby nerozhodne o spore a spotrebiteľ je rozhodnutím vydaným v takomto konaní zaviazaný bez toho, aby mal možnosť vyjadrovať sa ku všetkým skutočnostiam a navrhovať dôkazy s využitím všetkých procesných prostriedkov na jeho obranu:

               1.

               Možno sa domnievať, [že španielsky právny poriadok stanovuje] účinný prostriedok alebo mechanizmus v zmysle článku 7 ods. 1 smernice 93/13/EHS (2)?

               2.

               Do akej miery tento odkladný účinok predstavuje v prípade namietania neplatnosti nekalých podmienok vložených do spotrebiteľskej zmluvy prekážku pre spotrebiteľa, a tým aj porušenie článku 7 ods. 1 vyššie uvedenej smernice?

               3.

               Predstavuje skutočnosť, že sa spotrebiteľ nemôže vyviazať z kolektívnej žaloby, porušenie článku 7 ods. 3 smernice 93/13/EHS?

               4.

               Alebo naopak treba vychádzať z predpokladu, že odkladný účinok upravený v článku 43 LEC je v súlade s článkom 7 smernice 93/13/EHS vzhľadom na to, že práva spotrebiteľa dostatočne chráni takáto kolektívna žaloba, keďže španielsky právny poriadok už zaviedol iné mechanizmy na účely zabezpečenia účinnej ochrany práv spotrebiteľov a dodržiavanie zásady právnej istoty?

      (1)  Ley de Enjuiciamiento Civil.

      (2)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec T-493/14: Žaloba podaná 30. júna 2014 – Mayer/EFSA

text:
               22.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 329/19

         Žaloba podaná 30. júna 2014 – Mayer/EFSA
   (Vec T-493/14)
   2014/C 329/27
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ingrid Alice Mayer (Ellwangen, Nemecko) (v zastúpení: T. Mayer, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Európsky úrad pre bezpečnosť potravín

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               predĺžil jej vyslanie do 30. júna 2015,

               —

               rozhodol o protiprávnosti ukončenia jej zmluvy o vyslaní, konkrétne rozhodnutia EFSA „Termination of the secondment“ zo 16. apríla 2014,

               —

               nariadil žalovanej, aby neumožnila nové zvolenie na pozíciu „observers“ vyslanej národnej expertky vo výbore zamestnancov,

               —

               rozhodol o protiprávnosti šesťmesačného pozastavenie jej činnosti vo výbore zamestnancov,

               —

               nariadil, aby sa jej poskytol prístup k všetkým e-mailom, ktoré si vymenili predsedníčka EFSA a súkromnoprávna organizácia pôsobiaca v potravinárskom sektore,

               —

               podporne rozhodol, že sa tretej osobe, ktorú určí Všeobecný súd, poskytuje prístup k dokumentom na účely preskúmania možného konfliktu záujmov,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa toto.
   Žalobkyňa tvrdí, že právny nárok na predĺženie vyslania ako národnej expertky vyplýva zo všeobecnej zásady rovnakého zaobchádzania, Charty základných práv, zákazu svojvôle a z článku 2 Zmluvy o EÚ.
   V tejto súvislosti žalobkyňa namieta, že nepredĺženie vyslania sa zakladá na chybnom resp. žiadnom rozhodnutí o výbere.
   Okrem toho žalobkyňa tvrdí, že pozastavenie jej činnosti vo výbore zamestnancov je protiprávne, keďže sa neuviedlo žiadne odôvodnenie, neuskutočnilo sa žiadne vypočutie a nevydalo sa žiadne písomné rozhodnutie.
   Okrem toho sa žalobkyňa podľa článku 2 nariadenia č. 1049/2001 (1) domáha nároku na prístup k určitým e-mailom. V tejto súvislosti uvádza, že služobné e-maily nespadajú pod ochranu osobných údajov.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43, Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec T-192/05: Žaloba podaná 4. mája 2005: Franky Callewaert a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/29

         Žaloba podaná 4. mája 2005: Franky Callewaert a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-192/05)
   (2005/C 193/49)
   Jazyk konania: francúzština
   Franky Callewaert, bydliskom v Roeselare (Belgicko) a iní, v zastúpení: Georges Vandersanden a Laure Levi, advokáti, podali 4. mája 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil zaradenie žalobcov do platovej triedy stanovené v rozhodnutí o ich prijatí do služobného pomeru v rozsahu, v akom je toto zaradenie založené na článku 12 ods. 3 prílohy XIII nového Služobného poriadku,

               —

               založil služobný postup žalobcov (vrátene valorizácie ich praxe v takto upravenej platovej triede, ich práv na postup a ich dôchodkových nárokov) počínajúc na úrovni platovej triedy, do ktorej mali byť vymenovaní na základe oznámenia o výberovom konaní, v nadväznosti na ktoré boli umiestnení na nástupný rezervný zoznam, buď ich zaradením do platovej triedy uvedenej v oznámení o výberovom konaní, alebo do jej ekvivalentu v zmysle zaradenia podľa nového služobného poriadku (a primeraného platového stupňa podľa pravidiel platných pred 1. májom 2004), počínajúc od dátumu rozhodnutia o ich menovaní,

               —

               priznal žalobcom úroky z omeškania na základe sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou na hlavné operácie refinancovania uplatniteľnej počas predmetného obdobia, zvýšenej o dva body, vo vzťahu k celkovej sume zodpovedajúcej rozdielu v príjme, ktorý vyplýva z ich zaradenia uvedeného v rozhodnutí o prijatí do služobného pomeru a zaradenia, na ktoré mali právo, a to až do dátumu prijatia rozhodnutia o ich zaradení do správnej platovej triedy,

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia, o ktoré sa žalobcovia opierajú, sú rovnaké ako žalobné dôvody a hlavné tvrdenia vo veciach T-58/05 a podobné ako vo veciach T-130/05, T-160/05, T-162/05, T-164/05, T-170/05 a T-183/05.


title: Vec T-233/13: Žaloba podaná 23. apríla 2013 — Hartmann/Komisia

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/38

         Žaloba podaná 23. apríla 2013 — Hartmann/Komisia
   (Vec T-233/13)
   2013/C 171/73
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Paul Hartmann SA (Châtenois, Francúzsko) (v zastúpení: J.-M. Leprêtre a N. Chahid-Nouraï, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               s okamžitým účinkom zrušil na základe článku 263 ZFEÚ smernicu Komisie 2013/2/EÚ zo 7. februára 2013, ktorou sa mení a dopĺňa príloha I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov, v rozsahu, v akom sa do zoznamu príkladov obalov pridávajú navíjacie rúrky neslúžiace na priemyselné účely,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza šesť žalobných dôvodov, ktoré sú v podstatnej časti zhodné alebo podobné s dôvodmi uvedenými v rámci veci T-202/13, Group’Hygiène/Komisia.


title: Vec C-276/07: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  15. mája 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte d'appello di Firenze – Taliansko) – Nancy Delay/Universita' degli studi di Firenze, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Talianska republika (Voľný pohyb pracovníkov — Diskriminácia na základe štátnej príslušnosti — Kategória výmenní lektori — Bývalí lektori cudzieho jazyka — Uznanie nadobudnutých práv)

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/10

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 15. mája 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte d'appello di Firenze – Taliansko) – Nancy Delay/Universita' degli studi di Firenze, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Talianska republika
   (Vec C-276/07) (1)

   (Voľný pohyb pracovníkov - Diskriminácia na základe štátnej príslušnosti - Kategória „výmenní lektori“ - Bývalí lektori cudzieho jazyka - Uznanie nadobudnutých práv)
   (2008/C 171/17)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Corte d'appello di Firenze
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Nancy Delay

      Žalovaní: Universita' degli studi di Firenze, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Talianska republika
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Corte d'appello di Firenze – Výklad článku 39 ES – Uznanie nadobudnutých práv bývalých lektorov cudzieho jazyka – Lektori zamestnaní podľa dohody o kultúrnej spolupráci s inými členskými štátmi („lettori di scambio“) – Uplatniteľnosť zásad vyplývajúcich z vecí C-212/99 a C-119/04
   Výrok rozsudku
   Článok 39 ods. 2 ES bráni tomu, aby sa pri nahradení pracovnej zmluvy na dobu určitú, v rámci výkonu pracovnej činnosti výmenného lektora, pracovnou zmluvou na dobu neurčitú, v rámci výkonu pracovnej činnosti lingvistického spolupracovníka a experta pre cudzí jazyk, odmietlo osobe, ktorá sa nachádza v postavení žalobkyne vo veci samej, uznanie práv, ktoré nadobudla odo dňa prvého prijatia do zamestnania, s dôsledkami na mzdu, zohľadnenie počtu odpracovaných rokov a vyplatenie odvodov sociálneho zabezpečenia zamestnávateľom, ak sa toto uznanie poskytne vnútroštátnemu pracovníkovi nachádzajúcemu sa v porovnateľnej situácii. Vnútroštátnemu súdu prináleží overiť, či je to tak vo veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 8.9.2007.


title: Vec T-504/14: Žaloba podaná 2. júla 2014 – Sertrans Catalunya/Komisia

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/55

         Žaloba podaná 2. júla 2014 – Sertrans Catalunya/Komisia
   (Vec T-504/14)
   2014/C 282/73
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sertrans Catalunya, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: J. De Juan Casadevall, abogado)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               subsidiárne za predpokladu, že SEAF bude považovaná za protiprávnu štátnu pomoc, rozhodol o jej vrátení iba do dátumu uverejnenia rozhodnutia o začatí formálneho zisťovania v Úradnom vestníku EÚ dňa 21. septembra 2011, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako vo veci T-500/14, Derivados del Flúor/Komisia.


title: Vec T-50/11: Žaloba podaná 24. januára 2011 — Fraas/ÚHVT (károvaný vzor vo farbách tmavosivá, svetlosivá, čierna, béžová, tmavočervená a svetločervená)

text:
               19.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/22

         Žaloba podaná 24. januára 2011 — Fraas/ÚHVT (károvaný vzor vo farbách tmavosivá, svetlosivá, čierna, béžová, tmavočervená a svetločervená)
   (Vec T-50/11)
   2011/C 89/44
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Nemecko) (v zastúpení: G. Würtenberger a R. Kunze, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 15. novembra 2010 vo veci R 1316/2010-4,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka zobrazujúca károvaný vzor vo farbách tmavosivá, svetlosivá, čierna, béžová, tmavočervená a svetločervená pre tovary tried 18, 24 a 25.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) v spojení s článkom 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), keďže prihlasovaná ochranná známka má rozlišovaciu spôsobilosť, ako aj porušenie článkov 75 a 76 nariadenia (ES) č. 207/2009, keďže sa odvolací senát nezaoberal rozsiahlymi skutkovými a právnymi tvrdeniami žalobkyne.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 31. mája 2005 vo veci T-105/03: Triantafyllia Dionyssopoulou proti Rade Európskej únie (Úradníci — Hodnotiaca správa — Žaloba o neplatnosť — Zánik právneho záujmu na podaní žaloby — Neexistencia dôvodu na rozhodnutie — Žaloba o náhradu škody)

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/24

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 31. mája 2005
   vo veci T-105/03: Triantafyllia Dionyssopoulou proti Rade Európskej únie (1)

   (Úradníci - Hodnotiaca správa - Žaloba o neplatnosť - Zánik právneho záujmu na podaní žaloby - Neexistencia dôvodu na rozhodnutie - Žaloba o náhradu škody)
   (2005/C 193/38)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-105/03, Triantafyllia Dionyssopoulou, bývalá úradníčka Rady Európskej únie, bydliskom v Bruseli (Belgicko), v zastúpení: F. Renard, advokát, proti Rade Európskej únie (splnomocnení zástupcovia: M. Sims a F. Anton), ktorej predmetom je jednak návrh na zrušenie rozhodnutia o vypracovaní konečnej hodnotiacej správy žalobkyne za obdobie 1999/2001 a zároveň návrh na náhradu škody smerujúci na náhradu ujmy, ktorú mala žalobkyňa údajne utrpieť, Súd prvého stupňa (prvá komora), v zložení: predseda komory J. D. Cooke, sudcovia R. García-Valdecasas a I. Labucka, tajomník: I. Natsinas, referent, vyhlásil 31. mája 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Nie je dôvod na rozhodnutie o návrhoch na zrušenie.

               2.

               Návrhy na náhradu škody sa ako nedôvodné zmietajú.

               3.

               Každý z účastníkov znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 112, 10.5.2003.


title: Vec T-406/15: Žaloba podaná 26. júla 2015 – Mahmoudian/Rada

text:
               12.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 337/26

         Žaloba podaná 26. júla 2015 – Mahmoudian/Rada
   (Vec T-406/15)
   (2015/C 337/26)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Fereydoun Mahmoudian (Teherán, Irán) (v zastúpení: A. Bahrami a N. Korogiannakis, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú a odôvodnenú,

               —

               zaviazal Radu na zaplatenie sumy 2 2 27  000 eur ako majetkovej ujmy a sumy 6 00  000 eur ako nemajetkovej ujmy,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jediný žalobný dôvod, ktorý je v podstate zhodný alebo podobný žalobnému dôvodu uvádzanému vo veci T-405/15 Fulmen/Rada.


title: Vec C-521/07: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  11. júna 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Dohoda o Európskom hospodárskom priestore — Článok 40 — Voľný pohyb kapitálu — Diskriminácia v zaobchádzaní s dividendami vyplácanými holandskými spoločnosťami — Zrážková daň — Oslobodenie od daní — Spoločnosti príjemcovia usadené v členských štátoch Spoločenstva — Spoločnosti príjemcovia usadené na Islande alebo v Nórsku)

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/7

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. júna 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-521/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Dohoda o Európskom hospodárskom priestore - Článok 40 - Voľný pohyb kapitálu - Diskriminácia v zaobchádzaní s dividendami vyplácanými holandskými spoločnosťami - Zrážková daň - Oslobodenie od daní - Spoločnosti príjemcovia usadené v členských štátoch Spoločenstva - Spoločnosti príjemcovia usadené na Islande alebo v Nórsku)
   2009/C 180/10
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. van Nuffel a R. Lyal, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: C. M. Wissels a D. J. M. de Grave, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 40 EHP — Neoslobodenie dividend vyplatených spoločnostiam usadeným v Nórsku alebo na Islande od zrážky dane z dividend za rovnakých podmienok aké sa uplatňujú v prípade dividend vyplácaných holandským spoločnostiam

      Výrok rozsudku

               1.

               Holandské kráľovstvo si tým, že neoslobodilo dividendy platené holandskými spoločnosťami spoločnostiam usadeným na Islande alebo v Nórsku od zrážkovej dane z dividend za rovnakých podmienok ako dividendy vyplácané holandským spoločnostiam alebo tým, ktoré sú usadené v iných členských štátoch Európskeho spoločenstva, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 40 Dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992.

               2.

               Holandské kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 37, 9.2.2008.


title: Vec C-291/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozhodnutím Raad van State z  13. júla 2005 , ktorý súvisí s konaním: Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie proti R.N.G. Eind

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozhodnutím Raad van State z 13. júla 2005, ktorý súvisí s konaním: Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie proti R.N.G. Eind
   (Vec C-291/05)
   (2005/C 296/20)
   Jazyk konania: holandčina
   Raad van State podal uznesením z 13. júla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, ktorý súvisí s konaním: Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie proti R.N.G. Eind a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 20. júla 2005.
   Raad van State žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.a)

               Ak sa štátny príslušník tretej krajiny považuje v hostiteľskom členskom štáte za rodinného príslušníka pracovníka v zmysle článku 10 nariadenia Rady (EHS) č. 1612/68 z 15. októbra 1968 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Spoločenstva (1) a jeho povolenie na pobyt udelené týmto členským štátom ešte nevypršalo, má to za následok, že členský štát, ktorého štátnym príslušníkom je pracovník, v prípade jeho návratu nemôže odmietnuť tomuto štátnemu príslušníkovi tretej krajiny právo na vstup a pobyt?

               1.b)

               Ak je odpoveď na prvú otázku záporná, znamená to, že tento členský štát môže samostatne rozhodnúť, či sú v prípade príchodu tohto štátneho príslušníka tretej krajiny na jeho územie splnené podmienky vstupu a pobytu podľa vnútroštátneho práva, alebo musí najprv posúdiť, či sa na tohto štátneho príslušníka ako rodinného príslušníka pracovníka vzťahujú práva vyplývajúce z práva Spoločenstva?

               2.

               Líši sa odpoveď na predchádzajúce dve otázky, ak na základe vnútroštátneho práva štátny príslušník tretej krajiny nemal právo na pobyt v členskom štáte, ktorého je štátnym príslušníkom pracovník, predtým, ako mal pobyt v hostiteľskom členskom štáte?

               3.a)

               Ak členský štát, ktorého je pracovník (otec) štátnym príslušníkom, môže v čase jeho návratu posúdiť, či sú splnené podmienky podľa práva Spoločenstva týkajúce sa vydania povolenia na pobyt rodinným príslušníkom, má štátny príslušník tretej krajiny, ktorý je rodinným príslušníkom otca vracajúceho sa z hostiteľského členského štátu do štátu, ktorého je štátnym príslušníkom, so zámerom nájsť si tu prácu, právo na pobyt v tomto členskom štáte a v prípade kladnej odpovede, na ako dlho?

               3.b)

               Existuje toto právo aj vtedy, keď otec nevykonáva žiadnu skutočnú a efektívnu činnosť v tomto členskom štáte a nemôže, resp. už nemôže byť považovaný za žiadateľa o zamestnanie v zmysle smernice Rady 90/364/EHS z 28. júna 1990 o práve pobytu (2) so zreteľom na okolnosť, že z dôvodu holandskej národnosti má nárok na príspevky sociálnej pomoci?

               4.

               Aký význam má pre odpovede na predchádzajúce otázky okolnosť, že títo štátni príslušníci tretej krajiny sú rodinní príslušníci občana Únie, ktorý využil právo uznané článkom 18 Zmluvy ES a ktorý sa vracia do členského štátu, ktorého je štátnym príslušníkom?

      (1)  Ú. v. ES L 257, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 15.

      (2)  Ú. v. ES L 180, s. 26.


title: Vec T-216/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  25. októbra 2012 — Astrim a Elyo Italia/Komisia ( „Verejné zákazky na služby — Verejné obstarávanie — Služby údržby klimatizačných, vykurovacích a ventilačných systémov v stredisku Spoločného výskumného centra v Ispre — Zamietnutie ponuky uchádzača — Výklad podmienky uvedenej v súťažných podkladoch — Povinnosť odôvodnenia“ )

text:
               8.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 379/21

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. októbra 2012 — Astrim a Elyo Italia/Komisia
   (Vec T-216/09) (1)

   (Verejné zákazky na služby - Verejné obstarávanie - Služby údržby klimatizačných, vykurovacích a ventilačných systémov v stredisku Spoločného výskumného centra v Ispre - Zamietnutie ponuky uchádzača - Výklad podmienky uvedenej v súťažných podkladoch - Povinnosť odôvodnenia)
   2012/C 379/36
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Astrim SpA (Rím, Taliansko) a Elyo Italia Srl (Sesto San Giovanni, Taliansko) (v zastúpení: M. Brugnoletti a M. Civello, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne N. Bambara a E. Manhaeve, neskôr E. Manhaeve a F. Moro, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Gullo, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 27. marca 2009, ktorým bola zamietnutá ponuka, ktorú predložili žalobkyne v rámci oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania, ktoré Komisia uverejnila 25. októbra 2008 pre zadávanie služieb štandardnej a neštandardnej údržby klimatizačných, vykurovacích a ventilačných systémov v stredisku Spoločného výskumného centra v Ispre (Ú. v. 2008/S 208-274999), ako aj subsidiárne návrh na čiastočné zrušenie bodu 17 výzvy na predloženie ponúk

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Astrim SpA a Elyo Italia Srl sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 167, 18.7.2009.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  25. októbra 2005  vo veci C-229/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen): Crailsheimer Volksbank eG proti Klaus Conrads, Frank Schulzke a Petra Schulzke-Lösche, Joachim Nitschke (Ochrana spotrebiteľov — Zmluvy uzatvárané mimo prevádzkových priestorov — Zmluva o pôžičke spojená s nadobudnutím nehnuteľnosti uzavretá za okolností podomového predaja — Právo odstúpenia)

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/7

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 25. októbra 2005
   vo veci C-229/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen): Crailsheimer Volksbank eG proti Klaus Conrads, Frank Schulzke a Petra Schulzke-Lösche, Joachim Nitschke (1)

   (Ochrana spotrebiteľov - Zmluvy uzatvárané mimo prevádzkových priestorov - Zmluva o pôžičke spojená s nadobudnutím nehnuteľnosti uzavretá za okolností podomového predaja - Právo odstúpenia)
   (2006/C 86/12)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-229/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Nemecko) z 27. mája 2004 a doručený Súdnemu dvoru 2. júna 2004, ktorý súvisí s konaním: Crailsheimer Volksbank eG proti Klaus Conrads, Frank Schulzke a Petra Schulzke-Lösche, Joachim Nitschke, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia J. Makarczyk, C. Gulmann (spravodajca), R. Silva de Lapuerta a P. Kūris, generálny advokát: P. Léger, tajomník: M. Ferreira, hlavná referentka, vyhlásil 25. októbra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Články 1 a 2 smernice Rady 85/577/EHS z 20. decembra 1985 na ochranu spotrebiteľa pri zmluvách uzatváraných mimo prevádzkových priestorov sa majú vykladať v tom zmysle, že ak pri rokovaní o zmluve alebo jej uzavretí vystupuje v mene alebo na účet predajcu tretia osoba, pre uplatnenie smernice nie je možné stanoviť podmienku, že predajca vedel alebo mal vedieť, že zmluva bola uzavretá za okolností podomového predaja podľa článku 1 tejto smernice.

               2.

               Smernica 85/577, najmä jej článok 5 ods. 2 nebráni tomu, aby:

                           —

                           spotrebiteľ, ktorý v súlade so smernicou využil svoje právo na odstúpenie od zmluvy, musel splatiť sumu pôžičky veriteľovi, aj keď podľa programu vypracovaného pre peňažnú investíciu pôžička slúži výhradne na financovanie kúpy nehnuteľného majetku a je vyplatená priamo predávajúcemu tohto nehnuteľného majetku,

                           —

                           sa vyžadovalo okamžité splatenie sumy pôžičky,

                           —

                           vnútroštátna právna úprava stanovila povinnosť pre spotrebiteľa, v prípade odstúpenia od zmluvy o hypotekárnom úvere, nielen splatiť prijaté sumy na základe tejto zmluvy, ale navyše zaplatiť veriteľovi úroky uplatňované na trhu.

                     Napriek tomu, v situácii kedy by banka dodržala povinnosť informovať spotrebiteľa o jeho práve na odstúpenie od zmluvy, tento by mohol zabrániť tomu, aby sa vystavil rizikám, ktoré sú vlastné takým investíciám, ako sú predmetné investície vo veci samej, článok 4 smernice 85/577 ukladá členským štátom zabezpečiť, aby ich legislatíva chránila spotrebiteľov, ktorí nemohli zabrániť vystaveniu sa takýmto rizikám, prijatím opatrení, ktorých povaha by zabránila, aby niesli následky realizácie týchto rizík.

      (1)  Ú. v. EÚ C 201, 7.8.2004.


title: Vec T-676/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 3. septembra 2015 – Španielsko/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Článok 8 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1173/2011 — Účinné presadzovanie rozpočtového dohľadu v eurozóne — Skresľovanie štatistických údajov — Rozhodnutie Komisie o začatí vyšetrovania — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Prípravný akt — Neprípustnosť“)

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/35

         Uznesenie Všeobecného súdu z 3. septembra 2015 – Španielsko/Komisia
   (Vec T-676/14) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Článok 8 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1173/2011 - Účinné presadzovanie rozpočtového dohľadu v eurozóne - Skresľovanie štatistických údajov - Rozhodnutie Komisie o začatí vyšetrovania - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Prípravný akt - Neprípustnosť“))
   (2015/C 381/40)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Rubio González, abogado del Estado)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J.-P. Keppenne, J. Baquero Cruz a M. Clausen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2014) 4856 final z 11. júla 2014 o začatí vyšetrovania skresľovania štatistických údajov v Španielsku v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1173/2011 o účinnom presadzovaní rozpočtového dohľadu v eurozóne

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 388, 3.11.2014.


title: Vec T-332/04: Žaloba podaná dňa 6. augusta 2004: SEBIRÁN, S.L. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT)

text:
               20.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/20

         Žaloba podaná dňa 6. augusta 2004: SEBIRÁN, S.L. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT)
   (Vec T-332/04)
   (2004/C 284/41)
   Jazyk konania: španielčina
   SEBIRÁN, S.L., so sídlom v Requena (Valencia, Španielsko), v zastúpení: José Antonio Calderón Chavero, advokát, podala dňa 6. augusta 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT).
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. júna 2004 vo veci R-550/2003-2;

               —

               potvrdil rozhodnutie č. 1472/2003 vydané v rámci konania o námietkach č. B348708, ktorým boli podané námietky v celom rozsahu zamietnuté a ktorým bol povolený zápis predmetnej ochrannej známky pre všetky triedy uvedené v prihláške;

               —

               zaviazal ÚHVT a ostatných účastníkov konania, ktorí nebudú mať v konaní úspech, na náhradu trov konania.

         Dôvody žaloby a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky spoločenstva:

               Žalobkyňa.

               Dotknutá ochranná známka spoločenstva:

               Obrazová ochranná známka „COTO D'ARCIS“ – prihláška č. 1 558 113 pre výrobky patriace do tried 32 a 33 (alkoholické a nealkoholické nápoje a prípravky na výrobu nápojov) a služby patriace do triedy 39 (doprava; balenie a uskladnenie tovaru).

               Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v konaní o námietkach:

               El Coto de Rioja, S.A.

               Ochranná známka alebo označenie namietané v konaní o námietkach:

               Slovné ochranné známky spoločenstva „COTO DE IMAZ“ (č. 339 333) a „EL COTO“ (č. 339 408) pre výrobky patriace do tried 29, 32 a 33, medzinárodná ochranná známka č. 442 377 a španielske ochranné známky č. 877 219, č. 907 966, č. 907 967, č. 907 985, č. 907 989, č. 907 993, č. 907 994, č. 907 995, č. 983 888, č. 1 290 986, č. 1 614 514, č. 1 758 975 a č. 2 172 691.

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Zamietnutie prihlášky.

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Čiastočné zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia, zamietnutie zápisu prihlasovanej ochrannej známky pre výrobky patriace do tried 32 a 33.

               Dôvody žaloby:

               Porušenie článku 8 odsek 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94.


title: Vec T-396/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  26. januára 2015 – Dosen/ÚHVT – Gramm (Nano-Pad) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Návrh na vyhlásenie neplatnosti — Späťvzatie návrhu na vyhlásenie neplatnosti — Zastavenie konania“ )

text:
               23.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/20

         Uznesenie Všeobecného súdu z 26. januára 2015 – Dosen/ÚHVT – Gramm (Nano-Pad)
   (Vec T-396/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Návrh na vyhlásenie neplatnosti - Späťvzatie návrhu na vyhlásenie neplatnosti - Zastavenie konania“))
   (2015/C 096/25)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Franko Dosen (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: H. Losert, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne A. Pohlmann, neskôr M. Fischer, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Thomas Gramm (Wesel, Nemecko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 13. mája 2013 (vec R 1981/2011-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásení neplatnosti, ktorého účastníkmi boli Thomas Gramm a Franko Dosen

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Žalobca znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil žalovaný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 21.9.2013.


title: Vec T-402/16: Žaloba podaná 22. júla 2016 – Berliner Stadtwerke/EUIPO (berlinGas)

text:
               12.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 335/51

         Žaloba podaná 22. júla 2016 – Berliner Stadtwerke/EUIPO (berlinGas)
   (Vec T-402/16)
   (2016/C 335/67)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Berliner Stadtwerke GmbH (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: O. Spieker, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „berlinGas“ – prihláška č. 14 067 714.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 12. mája 2016 vo veci R 291/2016-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009 v spojení s článkom 7 ods. 2 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec F-80/12: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  3. decembra 2012 — de Bruin/EIT

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/33

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 3. decembra 2012 — de Bruin/EIT
   (Vec F-80/12) (1)

   2013/C 46/72
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 319, 20.10.2012, s. 18.


title: Vec T-75/16 P: Odvolanie podané 18. februára 2016: Carlo De Nicola proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 18. decembra vo veci F-128/11, De Nicola/EIB

text:
               4.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/39

         Odvolanie podané 18. februára 2016: Carlo De Nicola proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 18. decembra vo veci F-128/11, De Nicola/EIB
   (Vec T-75/16 P)
   (2016/C 118/45)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembursko) (v zastúpení: G. Ferabecoli, avvocato)

      Ďalší účastník konania: Európska investičná banka

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhovel tomuto odvolaniu a v plnom rozsahu zmenil napadnuté uznesenie, zrušil body 1 a 2 výroku, ako aj body 1, 7 až 25, 51 a 52, 63 až 76, 80, 84, 87 a 88, 97 a 98, 101 až 115 napadnutého uznesenia,

               —

               následne zrušil všetky napadnuté akty a zaviazal EIB na náhradu škody, ktorú utrpel C. De Nicola v súlade s tým, čo sa navrhuje v návrhu na začatie konania, alebo, subsidiárne, vrátil vec inej komore Súdu pre verejnú službu, aby v inom zložení opätovne rozhodla vo veci zrušených bodov,

               —

               zaviazal EIB na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Toto odvolanie sa týka uznesenia Súdu pre verejnú službu (samosudca) z 18. decembra 2015, De Nicola/Európska investičná banka (F-128/11).
   Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné odvolacím dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedeným vo veci T-55/16 P, De Nicola/Európska investičná banka.
   Odvolateľ najmä zdôrazňuje prípustnosť návrhu na zrušenie správ zo 4. júla 2011 a z 12. augusta 2011, ako aj návrhu na zrušenie rozhodnutia zo 6. septembra 2001, ktoré zamietlo návrh na začatie konania o zmieri.


title: Vec T-213/15: Žaloba podaná 24. apríla 2015 – Lidl Stiftung/ÚHVT – toom Baumarkt (Super-Samstag)

text:
               22.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/39

         Žaloba podaná 24. apríla 2015 – Lidl Stiftung/ÚHVT – toom Baumarkt (Super-Samstag)
   (Vec T-213/15)
   (2015/C 205/52)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemecko) (v zastúpení: M. Wolter a A. Berger, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: toom Baumarkt GmbH (Kolín, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „Super-Samstag“ – prihláška č. 10 304 178.

      Konanie pred ÚHVT: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT zo 16. februára 2015 vo veci R 657/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane trov konania, ktoré vznikli v konaní pred odvolacím senátom.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 52 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 v spojení s pravidlom 37 písm. b) bodom i) a iv) nariadenia č. 2868/95,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-59/08: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  23. apríla 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation — Francúzsko) — Copad SA/Christian Dior couture SA, Vincent Gladel, súdom ustanovený správca spoločnosti Société industrielle lingerie (SIL), Société industrielle lingerie (SIL) (Smernica 89/104/EHS — Právo ochranných známok — Vyčerpanie práv majiteľa ochrannej známky — Licenčná zmluva — Predaj výrobkov označených ochrannou známkou v rozpore s ustanovením licenčnej zmluvy — Neexistencia súhlasu majiteľa ochrannej známky — Predaj predajcom výpredajového tovaru — Poškodenie dobrého mena ochrannej známky)

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/16

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 23. apríla 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation — Francúzsko) — Copad SA/Christian Dior couture SA, Vincent Gladel, súdom ustanovený správca spoločnosti Société industrielle lingerie (SIL), Société industrielle lingerie (SIL)
   (Vec C-59/08) (1)

   (Smernica 89/104/EHS - Právo ochranných známok - Vyčerpanie práv majiteľa ochrannej známky - Licenčná zmluva - Predaj výrobkov označených ochrannou známkou v rozpore s ustanovením licenčnej zmluvy - Neexistencia súhlasu majiteľa ochrannej známky - Predaj predajcom výpredajového tovaru - Poškodenie dobrého mena ochrannej známky)
   2009/C 141/25
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Copad SA

      Žalovaní: Christian Dior couture SA, Vincent Gladel, súdom ustanovený správca spoločnosti Société industrielle lingerie (SIL), Société industrielle lingerie (SIL)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Cour de cassation (Francúzsko) — Výklad článkov 5 a 7 a článku 8 ods. 2 prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, 1989, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92) — Pojem vyčerpanie práv majiteľa ochrannej známky — Predaj vykonaný majiteľom licencie výrobkov označených ochrannou známkou v rozpore s ustanovením licenčnej zmluvy zakazujúcim niektoré spôsoby uvádzania na trh — Predaj veľkoobchodníkom a predajcom výpredajového tovaru — Poškodenie dobrého mena ochrannej známky — Chýbajúci súhlas majiteľa ochrannej známky

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 8 ods. 2 prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok, zmenenej a doplnenej Dohodou o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992, sa má vykladať v tom zmysle, že majiteľ ochrannej známky môže uplatniť svoje práva, ktoré mu z nej vyplývajú, voči majiteľovi licencie, ktorý porušuje ustanovenie licenčnej zmluvy, ktoré zakazuje z dôvodov prestíže ochrannej známky predaj predajcom výpredajového tovaru ako vo veci samej, pokiaľ sa preukáže, že toto porušenie z dôvodov okolností vlastných veci samej zasahuje do výzoru a obrazu prestíže, ktoré vyvolávajú dojem luxusu uvedených výrobkov.

               2.

               Článok 7 ods. 1 smernice 89/104, zmenenej a doplnenej Dohodou o Európskom hospodárskom priestore, sa má vykladať v tom zmysle, že uvedenie výrobkov označených ochrannou známkou na trh majiteľom licencie v rozpore s ustanovením licenčnej zmluvy je uskutočnené bez súhlasu majiteľa ochrannej známky, ak sa preukáže, že toto ustanovenie zodpovedá jednému z ustanovení, ktoré stanovuje článok 8 ods. 2 tejto smernice.

               3.

               Ak sa však má uvedenie prestížnych výrobkov na trh majiteľom licencie v rozpore s ustanovením licenčnej zmluvy považovať za uskutočnené so súhlasom majiteľa ochrannej známky, potom sa majiteľ ochrannej známky môže odvolávať na takéto ustanovenie preto, aby zabránil opätovnému predaju týchto výrobkov na základe článku 7 ods. 2 smernice 89/104, zmenenej a doplnenej Dohodou o Európskom hospodárskom priestore, len vtedy, ak sa preukáže, že so zreteľom na okolnosti každej prejednávanej veci takýto opätovný predaj zasahuje do dobrého mena ochrannej známky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008.


title: Vec C-234/08: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  12. marca 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/34

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 12. marca 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko
   (Vec C-234/08) (1)

   2009/C 141/64

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 19.7.2008.


title: Vec T-131/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  28. októbra 2010 — Farmeco/ÚHVT — Allergan (BOTUMAX) [ Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky BOTUMAX — Skoršie slovné a obrazové ochranné známky Spoločenstva BOTOX — Relatívne dôvody zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Poškodenie dobrého mena — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/40

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. októbra 2010 — Farmeco/ÚHVT — Allergan (BOTUMAX)
   (Vec T-131/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky BOTUMAX - Skoršie slovné a obrazové ochranné známky Spoločenstva BOTOX - Relatívne dôvody zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Poškodenie dobrého mena - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009])
   2010/C 346/80
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Farmeco AE Dermokallyntika (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Lyperis, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Allergan, Inc. (Irvine, Kalifornia, Spojené štáty)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 2. februára 2009 (vec R 60/2008-4) o námietkovom konaní medzi Allergan Inc. a Farmeco AE Dermokallyntika

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Farmeco AE Dermokallyntika je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 6.6.2009.


title: Vec C-447/13 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 13. novembra 2014 – Riccardo Nencini/Európsky parlament (Odvolanie – Člen Európskeho parlamentu – Náhrady, ktoré majú pokrývať výdavky vzniknuté pri výkone parlamentnej funkcie – Náhrada neoprávnených platieb – Vymáhanie – Premlčanie – Primeraná lehota)

text:
               19.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/7

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 13. novembra 2014 – Riccardo Nencini/Európsky parlament
      (Vec C-447/13 P) (1)

      (Odvolanie - Člen Európskeho parlamentu - Náhrady, ktoré majú pokrývať výdavky vzniknuté pri výkone parlamentnej funkcie - Náhrada neoprávnených platieb - Vymáhanie - Premlčanie - Primeraná lehota)
      (2015/C 016/09)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Riccardo Nencini (v zastúpení: M. Chiti, avvocato)

         Ďalší účastník konania: Európsky parlament (v zastúpení: S. Seyr a N. Lorenz, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie Nencini/Parlament (T-431/10 a T-560/10, EU:T:2013:290) sa zrušuje v časti, v ktorej sa týka veci T-560/10.

                  2.

                  Rozhodnutie generálneho tajomníka Európskeho parlamentu zo 7. októbra 2010 o vymáhaní určitých súm, ktoré boli vyplatené Riccardovi Nencinimu, bývalému členovi Európskeho parlamentu, ako náhrada cestovných výdavkov a výdavkov na asistenta, ako aj oznámenie o dlhu generálneho riaditeľa Generálneho riaditeľstva financií Európskeho parlamentu č. 315653 z 13. októbra 2010, sa zrušujú.

                  3.

                  Európsky parlament znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť tri štvrtiny trov konania, ktoré vznikli Riccardovi Nencinimu v rámci tohto konania o odvolaní.

                  4.

                  Európsky parlament je povinný nahradiť trovy prvostupňového konania vo veci T-560/10.

                  5.

                  Vo zvyšnej časti sa odvolanie zamieta.

         (1)  Ú. v. EÚ C 304, 19.10.2013.


title: Vec C-518/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) 2. novembra 2010 — Yeda Research and Development Company Ltd, Aventis Holdings Inc/Comptroller-General of Patents

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) 2. novembra 2010 — Yeda Research and Development Company Ltd, Aventis Holdings Inc/Comptroller-General of Patents
   (Vec C-518/10)
   ()
   2011/C 13/39
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľky: Yeda Research and Development Company Ltd, Aventis Holdings Inc

      Odporca: Comptroller-General of Patents

      Prejudiciálna otázka

   Ak kritériá na rozhodnutie, či je výrobok „chránený platným základným patentom“ podľa článku 3 písm. a) nariadenia (1), zahŕňajú posúdenie toho, či by dodanie výrobku predstavovalo porušenie práv k základnému patentu, alebo v takomto posúdení spočívajú, má na analýzu vplyv to, či je porušenie priame alebo nepriame v zmysle článku 26 Patentového dohovoru Spoločenstva, ktorý bol v Spojenom kráľovstve prijatý ako článok 60 ods. 2 zákona o patentoch z roku 1977, a príslušných ustanovení právnych predpisov ďalších členských štátov Spoločenstva?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá (Ú. v. EÚ L 152, s. 1).


title: Vec C-98/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Trani (Taliansko) 6. marca 2009 — Francesca Sorge/Poste Italiane SpA

text:
               6.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Trani (Taliansko) 6. marca 2009 — Francesca Sorge/Poste Italiane SpA
   (vec C-98/09)
   2009/C 129/09
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Trani

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Francesca Sorge

      Žalovaná: Poste Italiane SpA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa doložka 8 rámcovej dohody pripojenej k smernici 1999/70/ES (1) vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave (akou je vnútroštátna právna úprava podľa článkov 11 a 1 legislatívneho dekrétu 368/2001) prijatej na prebratie smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, na základe ktorej bol zrušený článok 1 ods. 2 písm. b) zákona 230/1962 (ktorý stanovoval, že „pracovná zmluva môže byť uzavretá na dobu určitú... keď prijatie do zamestnania“ bolo odôvodnené „zastupovaním neprítomných zamestnancov, ktorí“ mali „nárok na udržanie pracovného miesta za podmienky, že v pracovnej zmluve na dobu určitú“ bolo „uvedené meno pracovníka, ktorý má byť zastúpený a dôvod jeho zastupovania“), ktorý bol nahradený ustanovením, ktoré už takéto osobitné povinnosti nestanovuje?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, je vnútroštátny súd povinný neprihliadať na vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá je v rozpore s právom Spoločenstva?

      (1)  Ú. v. ES L 175, 10.7.1999, s. 43.


title: Vec F-138/14: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 20. júla 2016 – Polizzi/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Dôchodky — Prevod vnútroštátnych práv na dôchodok — Návrh na započítanie odpracovaných rokov — Akt nespôsobujúci ujmu — Neprípustnosť žaloby — Žiadosť o vydanie rozhodnutia pred prejednaním veci samej — Článok 83 rokovacieho poriadku)

text:
               3.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 364/53

      Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 20. júla 2016 – Polizzi/Komisia
      (Vec F-138/14) (1)

      ((Verejná služba - Úradníci - Dôchodky - Prevod vnútroštátnych práv na dôchodok - Návrh na započítanie odpracovaných rokov - Akt nespôsobujúci ujmu - Neprípustnosť žaloby - Žiadosť o vydanie rozhodnutia pred prejednaním veci samej - Článok 83 rokovacieho poriadku))
      (2016/C 364/69)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Rosalba Polizzi (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J. Currall a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia, neskôr G. Gattinara a F. Simonetti, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie rozhodnutia týkajúceho sa výpočtu práv žalobcu na dôchodok v rámci ich prevodu do dôchodkového systému Únie, pričom ide o rozhodnutie, ktoré uplatňuje nové VVU týkajúce sa článkov 11 a 12 prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Rosalba Polizzi znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

         (1)  Ú. v. EÚ C 34, 2.2.2015, s. 55.


title: Vec C-47/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 30. januára 2014 – Holterman Ferho Exploitatie BV a i./F. L. F. Spies von Büllesheim

text:
               7.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 30. januára 2014 – Holterman Ferho Exploitatie BV a i./F. L. F. Spies von Büllesheim
   (Vec C-47/14)
   2014/C 102/29
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľky v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Holterman Ferho Exploitatie BV, Ferho Bewehrungsstahl GmbH, Ferho Vechta GmbH a Ferho Frankfurt GmbH

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: F. L. F. Spies von Büllesheim

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa ustanovenia kapitoly II oddielu 5 (články 18 až 21) nariadenia (ES) č. 44/2001 (1) vykladať v tom zmysle, že v takom prípade, ako je prejednávaný, keď spoločnosť uplatňuje voči žalovanému zodpovednosť nielen z titulu jeho funkcie jej konateľa z dôvodu neplnenia jeho úloh riadnym spôsobom alebo na základe nedovoleného konania, ale aj nezávisle od tejto funkcie z dôvodu úmyselnej alebo vedomej ľahkovážnosti pri plnení pracovnej zmluvy, ktorú s ním spoločnosť uzatvorila, bránia uplatneniu článku 5 bodu 1 písm. a) alebo článku 5 bodu 3 tohto nariadenia?

               2.

                           a)

                           Treba v prípade zápornej odpovede na prvú otázku pojem „zmluvné veci“, ktorý sa uvádza v článku 5 bode 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 44/2001, vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje aj na taký prípad, ako je prejednávaný, keď spoločnosť uplatňuje voči žalovanému zodpovednosť nielen z titulu jeho funkcie konateľa z dôvodu neplnenia jeho záväzku riadne plniť svoje povinnosti podľa právnej úpravy týkajúcej sa obchodných spoločností?

                           b)

                           Treba v prípade kladnej odpovede na otázku 2 a) pojem „miesto zmluvného plnenia, ktoré je predmetom žaloby,“ uvedený v článku 5 bode 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 44/2001 vykladať v tom zmysle, že sa ním rozumie miesto, na ktorom konateľ plnil alebo bol povinný plniť svoje povinnosti podľa právnej úpravy týkajúcej sa obchodných spoločností, čo je spravidla ústredie riadenia alebo hlavná prevádzkareň v zmysle článku 60 ods. 1 písm. b), resp. písm. c) tohto nariadenia?

               3.

                           a)

                           Treba v prípade zápornej odpovede na prvú otázku pojem „mimozmluvná zodpovednosť“ v článku 5 bode 3 nariadenia (ES) č. 44/2001 vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje aj na taký prípad, ako je prejednávaný, keď spoločnosť uplatňuje voči osobe zodpovednosť z titulu jej funkcie konateľa z dôvodu neplnenia jej povinností riadnym spôsobom podľa právnej úpravy týkajúcej sa obchodných spoločností alebo na základe mimozmluvnej zodpovednosti za nedovolené konanie?

                           b)

                           Treba v prípade kladnej odpovede na otázku 3 a) pojem „miesto, kde došlo alebo by mohlo dôjsť ku skutočnosti, ktorá zakladá nárok z mimozmluvnej zodpovednosti,“ v článku 5 bode 3 nariadenia (ES) č. 44/2001 vykladať v tom zmysle, že sa ním rozumie miesto, na ktorom konateľ plnil alebo bol povinný plniť svoje povinnosti podľa právnej úpravy týkajúcej sa obchodných spoločností, pričom spravidla ide o ústredie riadenia alebo hlavnú prevádzkareň príslušnej spoločnosti v zmysle článku 60 ods. 1 písm. b), resp. písm. c) tohto nariadenia?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42).


title: Vec C-337/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 21. júla 2008 – X Holding BV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 21. júla 2008 – X Holding BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-337/08)
   (2008/C 272/15)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o odvolaní: X Holding BV

      Ďalší účastník konania: Staatssecretaris van Financiën
   Prejudiciálna otázka
   Má sa článok 43 ES v spojení s článkom 48 ES vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby vnútroštátna právna úprava členského štátu,… podľa ktorej si materská spoločnosť a jej dcérska spoločnosť môžu zvoliť, že daň za obe tieto spoločnosti zaplatí materská spoločnosť usadená v tomto členskom štáte, ako keby išlo o jedinú zdaniteľnú osobu, vyhradzovala túto voľbu iba spoločnostiam, ktoré na účely zdanenia svojich ziskov spadajú do daňovej právomoci predmetného členského štátu?


title: Vec T-192/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 28. februára 2017 – NF/Európska rada („Žaloba o neplatnosť — Vyhlásenie EÚ a Turecka z 18. marca 2016 — Tlačová správa — Pojem ,medzinárodná dohoda‘ — Identifikácia autora aktu — Rozsah aktu — Zasadnutie Európskej rady — Stretnutie hláv štátov alebo predsedov vlád členských štátov Európskej únie konané v priestoroch Rady Európskej únie — Postavenie zástupcov členských štátov Únie na stretnutí so zástupcom tretieho štátu — Článok 263 prvý odsek ZFEÚ — Nedostatok právomoci“)

text:
               18.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/30

         Uznesenie Všeobecného súdu z 28. februára 2017 – NF/Európska rada
   (Vec T-192/16) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Vyhlásenie EÚ a Turecka z 18. marca 2016 - Tlačová správa - Pojem ,medzinárodná dohoda‘ - Identifikácia autora aktu - Rozsah aktu - Zasadnutie Európskej rady - Stretnutie hláv štátov alebo predsedov vlád členských štátov Európskej únie konané v priestoroch Rady Európskej únie - Postavenie zástupcov členských štátov Únie na stretnutí so zástupcom tretieho štátu - Článok 263 prvý odsek ZFEÚ - Nedostatok právomoci“))
   (2017/C 121/44)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: NF (B. Burns, solicitor, P. O’Shea a I. Whelan, barristers)

      Žalovaná: Európska rada (v zastúpení: K. Pleśniak, Á. de Elera-San Miguel Hurtado a S. Boelaert, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh, ktorý sa zakladá na článku 263 ZFEÚ, na zrušenie dohody údajne uzavretej medzi Európskou radou a Tureckou republikou 18. marca 2016 a nazvanou „Vyhlásenie EÚ a Turecko, 18. marec 2016“

      Výrok

               1.

               Žaloba sa odmieta z dôvodu, že Všeobecný súd nemá právomoc o nej rozhodnúť.

               2.

               Konanie o návrhoch na vstup vedľajších účastníkov, ktoré predložili NQ, NR, NS, NT, NU a NV, ako aj Belgické kráľovstvo, Helénska republika a Európska komisia, sa zastavuje.

               3.

               NF a Európska rada znášajú svoje vlastné trovy konania.

               4.

               NQ, NR, NS, NT, NU a NV, ako aj Belgické kráľovstvo, Helénska republika a Komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 232, 27.6.2016.


title: Vec C-354/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Retten i Kolding, Civilretten (Dánsko) 27. júna 2013 — FOA konajúca v mene Karstena Kaltofta/Billund Kommune

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Retten i Kolding, Civilretten (Dánsko) 27. júna 2013 — FOA konajúca v mene Karstena Kaltofta/Billund Kommune
   (Vec C-354/13)
   2013/C 252/37
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Retten i Kolding, Civilretten

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: FOA konajúca v mene Karstena Kaltofta

      Žalovaná: Billund Kommune

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je diskriminácia z dôvodu nadváhy na trhu práce vo všeobecnosti alebo v osobitnom prípade zo strany verejných zamestnávateľov v rozpore s právom Únie, ako je napríklad vyjadrené v článku 6 Zmluvy o Európskej únii, ktorý je venovaný základným právam?

               2.

               Je prípadný zákaz diskriminácie z dôvodu nadváhy v práve Únie priamo uplatniteľný na vzťah medzi dánskym štátnym príslušníkom a jeho zamestnávateľom, ktorý je orgánom verejnej moci?

               3.

               Pokiaľ Súdny dvor zastáva názor, že v Európskej únii existuje zákaz diskriminácie na pracovnom trhu z dôvodu nadváhy vo všeobecnosti alebo osobitne zo strany verejného zamestnávateľa, má sa posúdenie, či došlo k porušeniu zákazu diskriminácie z dôvodu nadváhy, prípadne uskutočniť podľa rozdeleného dôkazného bremena, takže na účinné presadenie zákazu v prípadoch, kde na prvý pohľad ide o prípad diskriminácie, treba dôkazné bremeno presunúť na žalovaného zamestnávateľa (pozri odôvodnenie 18 smernice Rady 97/80/ES (1) z 15. decembra 1997 o dôkaznom bremene v prípadoch diskriminácie z dôvodu pohlavia)?

               4.

               Môže sa nadváha považovať za jeden z druhov postihnutia, na ktoré sa vzťahuje ochrana podľa smernice Rady 2000/78/ES (2) z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, a ktoré kritériá sú prípadne rozhodujúce pre to, že nadváhy sa týka konkrétne ochrana tejto osoby na základe zákazu diskriminácie z dôvodu zdravotného postihnutia, ktorý je obsahom tejto smernice?

      (1)  Ú. v. ES L 14, s. 6; Mim. vyd. 05/003, s. 264.

      (2)  Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79.