title: Vec T-169/12: Žaloba podaná 10. apríla 2012 — CHEMK a KF/Rada

text:
               9.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/34

         Žaloba podaná 10. apríla 2012 — CHEMK a KF/Rada
   (Vec T-169/12)
   2012/C 165/56
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) (Chelyabinsk, Rusko) a Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) (Novokuzneck, Rusko) (v zastúpení: B. Evtimov, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 60/2012 zo 16. januára 2012, ktorým sa ukončuje čiastočné predbežné preskúmanie antidampingových opatrení uplatňovaných na dovoz ferosilícia s pôvodom okrem iného v Rusku podľa článku 11 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1225/2009 (Ú. v. EÚ L 22, s. 1) v rozsahu v akom sa týka žalobcov a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na

                           —

                           skutočnosti, že inštitúcie porušili článok 11 ods. 9 v spojení s článkom 2 ods. 12 „základného nariadenia“ (1) tým, že nestanovili výšku dumpingového rozpätia žalobcov. Dodatočne alebo alternatívne, sa inštitúcie dopustili nesprávneho právneho posúdenia a prekročili svoju mieru úvahy pri právomoci predbežného preskúmania podľa článku 11 ods. 3 tým, že prijali závery o trvalej povahe zmenených okolností na zhrnutie záverov o dumpingu, čím došlo ku skresleniu záverov o zmenenom dumpingovom rozpätí v predbežnom preskúmaní a rozšíreniu rozsahu analýzy o pokračovaní dumpingu, pokiaľ ide o pokrytie/ovplyvnenie záverov o dumpingovom rozpätí. Inštitúcie nakoniec porušili právo žalobcov na obhajobu, pokiaľ ide o dumping, tým, že nesprístupnili svoje záverečné výpočty dumpingu žalobcom.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na

                           —

                           skutočnosti, že inštitúcie sa dopustili zjavne nesprávneho posúdenia, keď prijali záver, že úprava pre náklady SG&A a zisk RFAI sa má uplatniť na vývoznú cenu žalobcov a súvisiaci záver, že žalobcovia a RFAI nepredstavujú ekonomickú jednotku.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na

                           —

                           skutočnosti, že inštitúcie porušili článok 11 ods. 3 tretí pododsek a/alebo sa dopustili zjavne nesprávneho posúdenia, keď prijali záver, že neexistovala trvalá zmena okolností, pokiaľ ide o znížené dumpingové rozpätie žalobcov.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva („základné nariadenie“) (Ú. v. EÚ L 343, s. 51).


title: Vec C-680/16 P: Odvolanie podané 23. decembra 2016: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel a Remedia d.o.o. proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 20. októbra 2016 vo veci T-672/14, Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel a Remedia d.o.o./Európska komisia

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/13

         Odvolanie podané 23. decembra 2016: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel a Remedia d.o.o. proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 20. októbra 2016 vo veci T-672/14, Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel a Remedia d.o.o./Európska komisia
   (Vec C-680/16 P)
   (2017/C 078/19)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel, Remedia d.o.o. (v zastúpení: P. Klappich a C. Schmidt, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateliek

   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

               1.

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 20. októbra 2016 vo veci T-672/14, ako aj vykonávacieho rozhodnutia Európskej komisie K(2014) 6030 final z 19. augusta 2014 o povolení humánnych liekov na lokálne použitie s veľkými koncentráciami estradiolu podľa článku 31 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES, v rozsahu, v akom ukladá členským štátom povinnosti vo vzťahu k liekom na lokálne použitie s hmotnostným podielom estradiolu 0,01 % uvedeným a neuvedeným v prílohe I vykonávacieho rozhodnutia, ktoré sú uvedené vo vykonávacom rozhodnutí, s výnimkou obmedzenia, že lieky na lokálne použitie s hmotnostným podielom estradiolu 0,01 % uvedené v tejto prílohe môžu byť aplikované iba intravaginálne,

               2.

               subsidiárne zrušil rozsudok Všeobecného súdu uvedený v bode 1 a vrátil vec Všeobecnému súdu,

               3.

               uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky uplatňujú tri odvolacie dôvody.

               1.

                  Prvý odvolací dôvod: porušenie článkov 31 a 32 smernice 2001/83/ES

               Odvolateľky v tejto súvislosti tvrdia, že napadnuté vykonávacie rozhodnutie je založené na konaní, ktoré bolo formálne začaté a vykonané nelegálne. Odvolateľky na úvod namietajú, že konanie bolo v rozpore s článkom 31 ods. 1 prvej vety smernice 2001/83/ES (1) začaté nie pred, ale až po neudelení dodatočnej licencie pre liek. Z dôvodu neexistencie aktuálnych správ týkajúcich sa obáv o bezpečnosť nejde ani o osobitný prípad záujmu Únie. Ustanovenie člena Výboru pre lieky na humánne použitie z členského štátu, na podnet ktorého bolo začaté konanie, za hlavného spravodajcu, je v rozpore so zásadou riadneho a nestranného preskúmania podľa článku 41 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie. O objektívnu a subjektívnu zaujatosť ide v každom prípade vtedy, keď v čase začatia konania na vnútroštátnej úrovni prebieha spor medzi členským štátom, z ktorého je hlavný spravodajca, a majiteľom licencie vo veci neudelenia dodatočnej licencie pre liek. Odvolateľky napokon uvádzajú porušenie práva byť vypočutý, pretože odvolateľka v prvom rade nebola v konaní pred Výborom pre lieky na humánne použitie vypočutá v súvislosti so zamýšľaným obsahom zmeny licencie.

               2.

                  Druhý odvolací dôvod: porušenie článku 116 prvej vety a článku 126 prvej vety smernice 2001/83/ES

               Odvolateľky v tomto bode namietajú najmä porušenie zásad rozdelenia dôkazného bremena, pretože Výbor pre lieky na humánne použitie založil zmenené hodnotenie úžitku a rizika iba na neexistencii štúdií k len k hypoteticky odôvodnenému riziku. Hodnotenie rizík vykonané Výborom pre lieky na humánne použitie je nesprávne aj z dôvodu, že neboli dostatočne zohľadnené údaje dohľadu nad liekmi. V tejto súvislosti sa nezohľadnilo, že počas viac než 45 ročného pôsobenia na trhu neboli uvedené žiadne správy o závažných rizikách pri aplikácii lieku, ktoré by potvrdili riziká hypoteticky odôvodnené Výborom pre lieky na humánne použitie. Odvolateľky navyše namietajú, že posudok Výboru pre lieky na humánne použitie neobsahuje žiadne koherentné a vedecky podložené odôvodnenie hypotetických rizík.

               3.

                  Tretí odvolací dôvod: porušenie zásad proporcionality a rovnosti zaobchádzania

               Odvolateľky na úvod namietajú porušenie zásady proporcionality, pretože na úrovni právnych následkov sa v každom prípade malo zohľadniť, že ide iba o hypoteticky odôvodnené riziká, ktorých nastanie je vysoko nepravdepodobné. Primerané by teda bolo vykonať aktualizáciu varovných upozornení alebo nariadiť uskutočnenie štúdie o bezpečnosti. Vylúčenie opakovanej aplikácie je navyše v rozpore so zásadou rovnosti zaobchádzania, pretože pri porovnateľných liekoch sa uskutočnila iba aktualizácia varovných upozornení. Vylúčenie opakovanej aplikácie sa navyše nariaďuje iba pri liekoch, pri ktorých preukázateľne existuje pravdepodobnosť život ohrozujúceho zdravotného rizika.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník Spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69).


title: Vec F-45/13: Žaloba podaná 15. mája 2013 — ZZ a i./EIB

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/62

         Žaloba podaná 15. mája 2013 — ZZ a i./EIB
   (Vec F-45/13)
   2013/C 207/108
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a i. (v zastúpení: L. Levi)

      Žalovaná: Európska investičná banka

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutí obsiahnutých vo výplatných listinách o uplatnení všeobecného rozhodnutia Európskej investičnej banky stanovujúceho rast platov do výšky 2,3 % pre všetkých zamestnancov a rozhodnutia určujúceho tabuľku zásluh upravujúcu stratu 1 až 3 % platu a s tým súvisiaci návrh zaviazať inštitúciu na zaplatenie rozdielu v odmene, ako aj náhrady škody

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutia o uplatnení rozhodnutia správnej rady EIB z 18. decembra 2012 stanovujúceho rast platov do výšky 2,3 % a rozhodnutia riadiaceho výboru EIB z 29. januára 2013 určujúceho tabuľku zásluh upravujúcu stratu 1 až 3 % platu, na žalobcov, podľa ktorých sú rozhodnutia obsiahnuté vo výplatných listinách za apríl 2013, ako aj zrušiť v rovnakom rozsahu rozhodnutia obsiahnuté v neskorších výplatných listinách, a ak je to potrebné, zrušiť informačné oznámenie, ktoré žalovaná adresovala žalobcom 5. februára 2013,

               —

               zaviazať žalovanú na zaplatenie rozdielu v odmene vyplývajúceho z uvedených rozhodnutí správnej rady EIB z 18. decembra 2012 a riadiaceho výboru EIB z 29. januára 2013, vzhľadom na uplatnenie tabuľky zásluh „4-3-2-1-0“ a tabuľky „pre nových zamestnancov“„5-4-3-1-0“, alebo subsidiárne, pre žalobcov, ktorí dostali známku A, vzhľadom na uplatnenie tabuľky zásluh 3-2-1-0-0 a pre žalobcov, na ktorých sa vzťahuje tabuľka „pre nových zamestnancov“ vzhľadom na tabuľku „4-3-2-0-0“; túto sumu rozdielu v odmene treba zvýšiť o úroky z omeškania od 12. apríla 2013 a následne od 12. každého mesiaca až do úplného splatenia, tieto úroky sa určia na základe úrokovej sadzby stanovenej ECB zvýšenej o 3 percentuálne body,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu škody spôsobenej stratou kúpnej sily, táto škoda je ohodnotená ex aequo et bono a predbežne na 1,5 % mesačnej odmeny každého žalobcu,

               —

               zaviazať EIB na náhradu trov konania.


title: Vec C-400/14 P: Odvolanie podané 20. augusta 2014: Basic AG Lebensmittelhandel proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 26. júna 2014 vo veci T-372/11: Basic AG Lebensmittelhandel/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               1.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 431/9

         Odvolanie podané 20. augusta 2014: Basic AG Lebensmittelhandel proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 26. júna 2014 vo veci T-372/11: Basic AG Lebensmittelhandel/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-400/14 P)
   (2014/C 431/15)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Basic AG Lebensmittelhandel (v zastúpení: D. Altenburg, T. Haug, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Repsol YPF, SA

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 26. júna 2014 (vec T-372/11) a vrátiť vec Všeobecnému súdu na opätovné preskúmanie,

               —

               uložiť odporcovi povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Navrhovateľka spochybňuje výklad Všeobecného súdu týkajúci sa definície „distribučnej služby“, ktorý je z právneho hľadiska otázkou, ktorou je potrebné sa zaoberať v rámci posúdenia podobnosti služieb ako prvou. Navrhovateľka tvrdí, že Všeobecný súd nesprávne vnímal právny základ, keď následne posudzoval pravdepodobnosť zámeny medzi dotknutými ochrannými známkami.
   Navrhovateľka poukazuje na to, že hlavnou úlohou Súdneho dvora Európskej únie (ESD) je poskytovať jednotný výklad pojmov a rozsahu jednotlivých služieb (rozsudok Praktiker Bau- und Heimwerkermärkte, C-418/02, EU:C:2005:425, bod 33; rozsudok Zino Davidoff a Levi Strauss, C-414/99 až C-416/99, EU:C:2001:617, body 42 a 43), ako aj na rozsudok IP Translator (C-307/10), podľa ktorého musia byť tovary a služby definovateľné objektívnym spôsobom, aby plnili funkciu ochrannej známky ako označenia pôvodu, pričom ESD žiada o „dostatočne presnú a jasnú“ definíciu pojmu „distribučné služby“.
   Podľa názoru navrhovateľky majú „distribučné“ služby veľmi úzky rozsah a zahŕňajú len činnosti „dopravy, balenia a skladovania tovarov“, nie však „maloobchodné a veľkoobchodné“ služby. Navrhovateľka ďalej poukazuje na to, že Súdny dvor v rozsudku „Praktiker“ uviedol, že cieľom „maloobchodných“ služieb (trieda 35) je, na rozdiel od služieb patriacich do triedy 39, predaj tovaru spotrebiteľom, pričom táto činnosť spočíva „najmä vo výbere sortimentu výrobkov ponúkaných na predaj a v ponuke rôznych plnení, ktoré vedú spotrebiteľa k tomu, aby uzavrel uvedený obchod radšej s dotknutým obchodníkom než s konkurentom“.
   Podľa názoru navrhovateľky nie je možné opomenúť všeobecnú klasifikáciu „distribúcie“ v triede 39 Nicejskej klasifikácie, keďže ESD postavil svoju argumentáciu v rozsudku Praktiker výslovne na vysvetlivkách triedy 35 Nicejskej klasifikácie (C-418/02, bod 36).
   Vzhľadom na to treba rozsudok Všeobecného súdu zrušiť a vec vrátiť na opätovné preskúmanie.


title: Vec T-330/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  27. novembra 2008 – Kuiburi Fruit Canning/Rada

text:
               24.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/36

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 27. novembra 2008 – Kuiburi Fruit Canning/Rada
   (Vec T-330/07) (1)

   (2009/C 19/70)

      Jazyk konania: angličtina

   Predsedníčka prvej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. júla 2004 vo veci C-139/03: Komisia Európskeho spoločenstva proti Spolkovej republike Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprebratie smernice 200/38/ES)

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/12

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 15. júla 2004
   vo veci C-139/03: Komisia Európskeho spoločenstva proti Spolkovej republike Nemecko (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Neprebratie smernice 200/38/ES)
   (2004/C 228/23)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-139/03, Komisia Európskeho spoločenstva (splnomocnený zástupcovia: J. C. Schieferer a H. Støvlbæk) proti Spolkovej republike Nemecko (splnomocnený zástupca: A. Tiemann), predmetom ktorej je určenie, že Spolková republika Nemecko tým, že neprijala zákonné právne predpisy, vykonávajúce právne predpisy a správne predpisy nevyhnutné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2000/38/ES zo dňa 5. júna 2000, ktorou sa mení kapitola V bis (Obozretnosť v oblasti liekov - Pharmacovigilance) smernice Rady 75/319/EHS o harmonizácii zákonných právnych predpisov, vykonávajúcich právnych predpisov a správnych predpisov týkajúcich sa lekárenských prípravkov (Ú. v. ES L 139, s. 28), alebo tým, že Komisiu neupozornila na tieto predpisy, nesplnila povinnosti, ktoré pre ňu vyplývajú z tejto smernice, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda P. Jann (spravodajca), sudcovia: J. N. Cunha Rodrigues, K. Lenaerts, E. Juhász a M. Ilešič, generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 15. júla 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Spolková republika Nemecko tým, že neprijala zákonné právne predpisy, vykonávajúce právne predpisy a správne predpisy nevyhnutné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2000/38/ES zo dňa 5. júna 2000, ktorou sa mení kapitola V bis (Obozretnosť v oblasti liekov - Pharmacovigilance) smernice Rady 75/319/EHS o harmonizácii zákonných právnych predpisov, vykonávajúcich právnych predpisov a správnych predpisov týkajúcich sa lekárenských prípravkov, nesplnila povinnosti, ktoré pre ňu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 146 zo 21.6.2003


title: Výmaz veci T-141/04

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/40

         Výmaz veci T-141/04 (1)

   (2005/C 229/82)

      (Jazyk konania: fínčina)

   Uznesením z 30. júna 2005 predseda prvej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-141/04: Lapin liitto a i. proti Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. EÚ C 146, 29.5.2004.


title: Vec C-121/15: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Francúzsko) – Association nationale des opérateurs détaillants en énergie (ANODE)/Premier ministre, Ministre de l’Économie, de l’Industrie et du Numérique, Commission de régulation de l’énergie, ENGIE, predtým GDF Suez (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aproximácia právnych predpisov — Smernica 2009/73/ES — Energia — Odvetvie plynu — Určenie cien za dodávku zemného plynu koncovým odberateľom — Regulované tarify — Prekážka — Zlučiteľnosť — Kritériá posúdenia — Ciele bezpečnosti dodávok a územnej súdržnosti)

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/6

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Francúzsko) – Association nationale des opérateurs détaillants en énergie (ANODE)/Premier ministre, Ministre de l’Économie, de l’Industrie et du Numérique, Commission de régulation de l’énergie, ENGIE, predtým GDF Suez
   (Vec C-121/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Smernica 2009/73/ES - Energia - Odvetvie plynu - Určenie cien za dodávku zemného plynu koncovým odberateľom - Regulované tarify - Prekážka - Zlučiteľnosť - Kritériá posúdenia - Ciele bezpečnosti dodávok a územnej súdržnosti))
   (2016/C 402/07)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Association nationale des opérateurs détaillants en énergie (ANODE)

      Žalovaní: Premier ministre, Ministre de l’Économie, de l’Industrie et du Numérique, Commission de régulation de l’énergie, ENGIE, predtým GDF Suez

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 3 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/73/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa zrušuje smernica 2003/55/ES, sa má vykladať v tom zmysle, že zásah členského štátu spočívajúci v povinnosti, aby určití dodávatelia, medzi ktorých patrí etablovaný dodávateľ, ponúkali koncovému odberateľovi dodávku zemného plynu za regulované tarify, predstavuje samotnou svojou povahou prekážku dosiahnutia konkurenčného trhu so zemným plynom, uvedeného v tomto ustanovení, a táto prekážka pretrváva, aj keď tento zásah nebráni tomu, aby všetci dodávatelia na trhu predkladali konkurenčné ponuky za ceny nižšie, ako sú tieto tarify.

               2.

               Článok 3 ods. 2 smernice 2009/73, vnímaný vo svetle článkov 14 a 106 ZFEÚ, ako aj protokolu (č. 26) o službách vo verejnom záujme, pripojeného k Zmluve o EÚ, v znení vyplývajúcom z Lisabonskej zmluvy, a k Zmluve o FEÚ, sa má vykladať v tom zmysle, že umožňuje členským štátom posúdiť, či vo všeobecnom hospodárskom záujme treba uložiť podnikom podnikajúcim v odvetví plynu povinnosti služby vo verejnom záujme týkajúce sa ceny za dodávku zemného plynu, aby sa zaručila najmä bezpečnosť dodávok a územná súdržnosť, pod podmienkou, že jednak budú splnené všetky podmienky, ktoré stanovuje článok 3 ods. 2 tejto smernice, osobitne nediskriminačná povaha takýchto povinností, a jednak sa pri uložení týchto povinností dodrží zásada proporcionality.
               Článok 3 ods. 2 smernice 2009/73 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni metóde určenia ceny, ktorá sa zakladá na zohľadnení nákladov, pod podmienkou, že uplatnenie takejto metódy nespôsobí, že by zásah štátu prekročil to, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľov všeobecného hospodárskeho záujmu, ktorý sleduje.

      (1)  Ú. v. EÚ C 178, 1.6.2015.


title: Vec T-744/16: Žaloba podaná 24. októbra 2016 – Generis – Farmacêutica/EUIPO – Corpak MedSystems (CORGRIP)

text:
               19.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 475/22

         Žaloba podaná 24. októbra 2016 – Generis – Farmacêutica/EUIPO – Corpak MedSystems (CORGRIP)
   (Vec T-744/16)
   (2016/C 475/33)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Generis – Farmacêutica, SA (Amadora, Portugalsko) (v zastúpení: J. Paulo Sena Mioludo, lawyer)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Corpak MedSystems. Inc. (Buffalo Grove, Illinois, Spojené štáty)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „CORGRIP“ – prihláška č. 12 437 919.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 26. júla 2016 vo veci R 2443/2015-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               potvrdil rozhodnutie námietkového oddelenia z 15. októbra 2015 v námietkovom konaní B 002334129,

               —

               vyhovel námietke v námietkovom konaní B 002334129,

               —

               v celom rozsahu zamietol prihlášku ochrannej známky Európskej únie č. 012437919 „CORGRIP“,

               —

               uložil EUIPO povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobkyne.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-373/16 P: Odvolanie podané 6. júla 2016: Aughinish Alumina Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora, rozšírené zloženie) z 22. apríla 2016 v spojených veciach T-50/06 RENV II a T-69/06 RENV II, Írsko a Aughinish Alumina Ltd/Európska komisia

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/19

         Odvolanie podané 6. júla 2016: Aughinish Alumina Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora, rozšírené zloženie) z 22. apríla 2016 v spojených veciach T-50/06 RENV II a T-69/06 RENV II, Írsko a Aughinish Alumina Ltd/Európska komisia
   (Vec C-373/16 P)
   (2016/C 305/28)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Aughinish Alumina Ltd (ďalej len „AAL“) (v zastúpení: C. Little, C. Waterson, solicitors)

      Ďalší účastníci konania: Írsko, Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 22. apríla 2016 vo veci T-69/06 RENV II, Írsko a Aughinish Alumina Ltd/Európska komisia,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu všetkých trov, ktoré vynaložila AAL v tomto konaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   AAL uvádza dva odvolacie dôvody proti rozsudku.

      Prvý odvolací dôvod: Nesprávne právne posúdenie pri hodnotení výnimočných okolností, porušenie zásady legitímnych očakávaní, nedostatočné odôvodnenie.

   AAL tvrdí, že Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia pri svojom hodnotení legitímnych očakávaní AAL, najmä pri hodnotení existencie „výnimočných okolností“. Tento dôvod sa delí na štyri časti:
   Prvá časť: Všeobecný súd pochybil pri posudzovaní dosahu a účinkov rozsudku Súdneho dvora vo veci C-272/12 P.
   Druhá časť: Všeobecný súd pochybil pri konštatovaní, že situácia AAL by sa mala posudzovať odlišne od situácie vo veci 223/85 RSV.
   Tretia časť: Všeobecný súd pochybil pri výklade judikatúry Demesa (veci C-183/02 P a C-187/02 P) ako ukončení legitímnych očakávaní AAL v súvislosti s nevymožením.
   Štvrtá časť: Všeobecný súd pochybil, keď nesprávne uplatnil nevyhnutné vyváženie verejných a súkromných záujmov. Všeobecný súd tým porušil zásadu ochrany legitímnych očakávaní a svoje pochybenie zavŕšil neuvedením odôvodnenia.

      Druhý odvolací dôvod: Nesprávne právne posúdenie pri výklade článku 1 písm. b) pododsek i) nariadenia č. 659/1999
       (1).
   AAL tvrdí, že Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď uviedol a uplatnil podmienky, za ktorých sa pomoc bude považovať za existujúcu pomoc. Konkrétne, AAL tvrdí, že Všeobecný súd nesprávne vyložil článok 1 písm. b) pododsek i) nariadenia Rady (ES) č. 659/1999.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES

      Ú. v. EÚ L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339.


title: Vec C-341/13: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo  17. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Cruz & Companhia Lda/Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana finančných záujmov Únie — Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 — Článok 3 — Konanie o nezrovnalostiach — Európsky poľnohospodársky usmerňovací a záručný fond (EPUZF) — Vymáhanie neoprávnene získaných vývozných náhrad — Premlčacia doba — Uplatnenie dlhšej vnútroštátnej premlčacej doby — Všeobecná premlčacia doba — Správne opatrenia a sankcie)

text:
               24.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 421/13

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Cruz & Companhia Lda/Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)
   (Vec C-341/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana finančných záujmov Únie - Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 - Článok 3 - Konanie o nezrovnalostiach - Európsky poľnohospodársky usmerňovací a záručný fond (EPUZF) - Vymáhanie neoprávnene získaných vývozných náhrad - Premlčacia doba - Uplatnenie dlhšej vnútroštátnej premlčacej doby - Všeobecná premlčacia doba - Správne opatrenia a sankcie))
   2014/C 421/17
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Cruz & Companhia Lda

      Žalovaný: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 3 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje na konania začaté vnútroštátnymi orgánmi voči príjemcom pomoci Únie po tom, ako vnútroštátny orgán zodpovedný za vyplácanie vývozných náhrad v rámci Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) konštatoval nezrovnalosti.

               2.

               Premlčacia doba stanovená v článku 3 ods. 1 prvom pododseku nariadenia č. 2988/95 sa uplatní nielen v prípade konaní o nezrovnalostiach vedúcich k uloženiu správnych sankcií v zmysle článku 5 tohto nariadenia, ale aj v prípade konaní vedúcich k prijatiu správnych opatrení v zmysle článku 4 toho istého nariadenia. Hoci článok 3 ods. 3 toho istého nariadenia umožňuje členským štátom uplatňovať premlčacie doby, ktoré sú dlhšie než doby v trvaní troch alebo štyroch rokov stanovené v odseku 1 prvom pododseku tohto článku, ktoré vyplývajú z ustanovení všeobecného práva platných pred prijatím uvedeného nariadenia, uplatnenie dvadsaťročnej premlčacej doby ide nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľa ochrany finančných záujmov Únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 7.9.2013.


title: Vec T-458/04: Žaloba podaná dňa 22. novembra 2004: Au Lys de France proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               19.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/25

         Žaloba podaná dňa 22. novembra 2004: Au Lys de France proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-458/04)
   (2005/C 45/56)
   Jazyk konania: francúzština
   Au Lys de France, so sídlom v Le Raincy (Francúzsko), v zastúpení: Guy Lesourd, advokát, podal 22. novembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie zo 17. septembra 2004, so všetkými právnymi dôsledkami.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca vykonával maloobchodnú činnosť v letiskovej budove letiska Paríž/Charles de Gaulle. Podal Komisii sťažnosť týkajúcu sa zneužitia dominantného postavenia v zmysle článku 82 ES na trhu poskytovania oprávnení obchodnej povahy v oblasti verejných letísk zo strany verejnoprávnej inštitúcie Aéroports de Paris.
   Napadnutým rozhodnutím Komisia informovala žalobcu, že sťažnosť sa javí ako neobsahujúca dostatočný záujem Spoločenstva odôvodňujúci začatie formálneho vyšetrovania.
   Na podporu svojej žaloby sa žalobca dovoláva v prvom rade právneho pochybenia, ako aj zjavného omylu v posúdení existencie dostatočného záujmu Spoločenstva. Podľa žalobcu sa Komisia dopustila chyby konštatujúc absenciu záujmu Spoločenstva postačujúceho pre vedenie vyšetrovania veci, ako aj konštatujúc existenciu primeranej ochrany práv žalobcu vnútroštátnymi súdmi.
   V druhom rade sa žalobca dovoláva nedostatočného odôvodnenia a porušenia článku 253 ES, nakoľko Komisia neodpovedala na rôzne časti argumentácie žalobcu.
   V treťom rade sa žalobca dovoláva porušenia článku 82 ES, nakoľko Komisia odmietla prieskum sťažnosti, hoci podľa žalobcu ide o zneužitie dominantného postavenia.


title: Vec C-525/14: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 22. septembra 2016 – Európska komisia/Česká republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Voľný pohyb tovaru — Článok 34 ZFEÚ — Množstevné obmedzenia dovozu — Opatrenia s rovnakým účinkom — Drahé kovy opuncované v tretej krajine v súlade s holandskou právnou úpravou — Dovoz do Českej republiky po prepustení do voľného obehu — Neuznávanie puncovej značky — Ochrana spotrebiteľa — Primeranosť — Prípustnosť)

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/7

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 22. septembra 2016 – Európska komisia/Česká republika
   (Vec C-525/14) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Voľný pohyb tovaru - Článok 34 ZFEÚ - Množstevné obmedzenia dovozu - Opatrenia s rovnakým účinkom - Drahé kovy opuncované v tretej krajine v súlade s holandskou právnou úpravou - Dovoz do Českej republiky po prepustení do voľného obehu - Neuznávanie puncovej značky - Ochrana spotrebiteľa - Primeranosť - Prípustnosť))
   (2016/C 419/08)
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Němečková, E. Manhaeve a G. Wilms, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, T. Müller, J. Vláčil a J. Očková, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Francúzska republika (v zastúpení: D. Colas a R. Coesme, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Česká republika si tým, že neuznáva puncové značky puncového úradu WaarborgHolland, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 34 ZFEÚ.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európska komisia, Česká republika a Francúzska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 46, 9.2.2015.


title: Vec C-114/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof te Antwerpen (Belgicko) 11. marca 2013 — Theodora Hendrika Bouman/Rijksdienst voor Pensioenen

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof te Antwerpen (Belgicko) 11. marca 2013 — Theodora Hendrika Bouman/Rijksdienst voor Pensioenen
   (Vec C-114/13)
   2013/C 147/22
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Arbeidshof te Antwerpen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Theodora Hendrika Bouman

      Žalovaný: Rijksdienst voor Pensioenen

      Prejudiciálna otázka

   Má sa časť dávky AOW vyplatenej holandskému rezidentovi, ktorá je založená na dobe poistenia, počas ktorej sa môže tento holandský rezident na základe jednoduchej žiadosti vzdať poistenia v holandskom systéme, a teda povinnosti platiť príspevky do tohto systému, čo počas obmedzeného obdobia aj skutočne urobil, považovať za dávku poskytovanú na základe nepretržitého voliteľného poistenia v zmysle článku 46a ods. 3 písm. c) nariadenia č. 1408/71 (1), takže pri uplatnení antikumulatívneho ustanovenia v článku 52 § 1 bodu 1 belgického kráľovského nariadenia z 21. decembra 1967 o všeobecnom systéme starobných a pozostalostných dôchodkov zamestnancov nemožno túto časť zohľadniť?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 49, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35).


title: Spojené veci T-196/11 a T-542/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  23. septembra 2014 – Mikhalchanka/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia voči Bielorusku — Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov — Obmedzenie vstupu a prechodu cez územie Únie — Začlenenie a ponechanie mena žalobcu na zozname dotknutých osôb — Novinár — Žaloba o neplatnosť — Lehota na podanie žaloby — Čiastočná neprípustnosť — Právo na obhajobu — Povinnosť odôvodnenia — Nesprávne posúdenie“ )

text:
               3.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 388/8

         Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2014 – Mikhalchanka/Rada
   (Spojené veci T-196/11 a T-542/12) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia voči Bielorusku - Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Obmedzenie vstupu a prechodu cez územie Únie - Začlenenie a ponechanie mena žalobcu na zozname dotknutých osôb - Novinár - Žaloba o neplatnosť - Lehota na podanie žaloby - Čiastočná neprípustnosť - Právo na obhajobu - Povinnosť odôvodnenia - Nesprávne posúdenie“))
   2014/C 388/08
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aliaksei Mikhalchanka (Minsk, Bielorusko) (v zastúpení: M. Michalauskas, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: vo veci T-196/11, F. Naert a M.-M. Joséphidès, a vo veci T-542/12, F. Naert a J.-P. Hix, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie jednak rozhodnutia Rady 2011/69/SZBP z 31. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2010/639/SZBP o reštriktívnych opatreniach proti niektorým predstaviteľom Bieloruska (Ú. v. EÚ L 28, s. 40), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 84/2011 z 31. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach proti prezidentovi Lukašenkovi a niektorým predstaviteľom Bieloruska (Ú. v. EÚ L 28, s. 17), vykonávacieho rozhodnutia Rady 2011/174/SZBP z 21. marca 2011, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2010/639/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči niektorým predstaviteľom Bieloruska (Ú. v. EÚ L 76, s. 72), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 271/2011 z 21. marca 2011, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach proti prezidentovi Lukašenkovi a niektorým predstaviteľom Bieloruska (Ú. v. EÚ L 76, s. 13), a jednak rozhodnutia Rady 2012/642/SZBP z 15. októbra 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 285, s. 1), nariadenia Rady (EÚ) č. 1014/2012 zo 6. novembra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 765/2006 (Ú. v. EÚ L 307, s. 1), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1017/2012 zo 6. novembra 2012, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 307, s. 7), v rozsahu, v akom sa tieto všetky akty vzťahujú na žalobcu

      Výrok rozsudku

               1.

               V rozsahu, v akom sa vzťahujú na pána A. Mikhalchanka, sa zrušuje:

                           —

                           rozhodnutie Rady 2011/69/SZBP z 31. januára 2011, ktoré zmenilo rozhodnutie Rady 2010/639/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči niektorým predstaviteľom Bieloruska,

                           —

                           vykonávacie rozhodnutie Rady 2011/174/SZBP z 21. marca 2011, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2010/639/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči niektorým predstaviteľom Bieloruska,

                           —

                           vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 271/2011 z 21. marca 2011, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach proti prezidentovi Lukašenkovi a niektorým predstaviteľom Bieloruska,

                           —

                           rozhodnutie Rady 2012/642/SZBP z 15. októbra 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku,

                           —

                           vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1017/2012 zo 6. novembra 2012, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku.

               2.

               Návrh Rady na zachovanie časových účinkov napadnutých aktov sa zamieta.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli pánovi Mikhalchankovi.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 9.6.2012.


title: Vec C-253/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 24. mája 2012 — JS/Česká správa sociálního zabezpečení

text:
               8.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 24. mája 2012 — JS/Česká správa sociálního zabezpečení
   (Vec C-253/12)
   2012/C 273/02
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: JS

      Žalovaný: Česká správa sociálního zabezpečení

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vylučuje nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (1) [nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (2)] zo svojho rozsahu ratione personae občianku Českej republiky, ktorá za okolností, aké sú v prejednávanej veci, podliehala pred 1. januárom 1993 právnym predpisom upravujúcim dôchodkové zabezpečenie zaniknutého štátu (Českej a Slovenskej Federatívnej republiky), tieto doby sa v súlade s článkom 20 Zmluvy uzatvorenej 29. októbra 1992 medzi Českou [republikou] a Slovenskou republikou o sociálnom zabezpečení zapísaným v prílohe III nariadenia Rady (ES) č. 1408/71 (prílohe II nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 883/2004) považujú za doby nadobudnuté v Slovenskej republike a podľa vnútroštátneho pravidla vytvoreného Ústavným súdom ČR súčasne aj za doby nadobudnuté v Českej republike?
               Pokiaľ je odpoveď na otázku č. 1 záporná:

               2.

               Bráni článok 18 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v spojení s článkom 4 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii a s článkom 3 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 [prípadne článok 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004] tomu, aby orgány Českej republiky mohli za okolností, aké sú v prejednávanej veci, poskytovať preferenčné zaobchádzanie [vyrovnávací príspevok k dávke v starobe, pokiaľ je výška tejto dávky priznaná podľa článku 20 Zmluvy uzatvorenej 29. októbra 1992 medzi Českou [republikou] a Slovenskou republikou o sociálnom zabezpečení a podľa nariadenia Rady (ES) č. 1408/71 (nariadenia č. 883/2004) nižšia než dávka, ktorá by sa poberala, keby sa starobný dôchodok vypočítal podľa právnych predpisov Českej republiky] iba občanom Českej republiky, pokiaľ k takémuto zaobchádzaniu vedie základné právo na zabezpečenie v starobe vyložené Ústavným súdom ČR špecificky vo vzťahu k dobám dôchodkového zabezpečenia nadobudnutým v zaniknutej ČSFR, a vnímané ako súčasť národnej identity a pokiaľ takéto zaobchádzanie nemôže narušiť právo voľného pohybu pracovníkov ako základné právo Únie, za situácie, keď by poskytnutie obdobného zaobchádzania všetkým ostatným občanom členských štátov EÚ, ktorí tiež nadobudli v zaniknutej ČSFR obdobné doby dôchodkového zabezpečenia, viedlo k významnému ohrozeniu finančnej stability systému dôchodkového poistenia Českej republiky?
               Pokiaľ je odpoveď na otázku č. 2 kladná:

               3.

               Bráni právo Európskej únie tomu, aby vnútroštátny súd, ktorý je najvyšším súdom štátu v oblasti správneho súdnictva, proti ktorého rozhodnutiu nie sú prípustné žiadne opravné prostriedky, bol v súlade s vnútroštátnym právom viazaný právnymi posúdeniami podanými Ústavným súdom ČR, pokiaľ sa zdá, že uvedené posúdenia nie sú v súlade s právom Únie, ako ho vyložil Súdny dvor Európskej Únie?

      (1)  Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/01, s. 35.

      (2)  Ú. v. EÚ L 166, s. 1; Mim. vyd. 05/05, s. 72.


title: Vec T-199/12: Žaloba podaná 8. mája 2012 — Euro-Link Consultants a European Profiles/Komisia

text:
               14.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/10

         Žaloba podaná 8. mája 2012 — Euro-Link Consultants a European Profiles/Komisia
   (Vec T-199/12)
   2012/C 209/16
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Euro-Link Consultants Ltd (Bukurešť, Rumunsko) a European Profiles SA (Atény, Grécko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Zastúpenia Európskej únie na Ukrajine z 28. februára 2012, napadnuté touto žalobou, vydané v rámci výberového konania EuropeAid/131567/C/SER/UA „Projekt diverzifikácie a podpory turistiky na Kryme“, ako aj následné rozhodnutia toho istého orgánu a riaditeľa GR pre rozvoj Európskej komisie,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení základnej procesnej požiadavky uviesť odôvodnenie zdôrazňujúc, že:

                           —

                           judikatúra a právne predpisy ukladajú žalovanej povinnosť rozobrať výhody vybranej ponuky jasne, namiesto iba spochybnenia dôkazov predložených žalobcami; riadna správa vecí verejných si vyžaduje preskúmať ich pravdivosť a správne adresovať námietky o to viac, ak rôzne priťažujúce faktory túto požiadavku sprísňujú.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení základnej procesnej požiadavky dodržania uplatniteľného postupu zdôrazňujúc, že:

                           —

                           hodnotiaci postup výboru bol neregulárny o čom žalovaná vedela a čo nezohľadnila pred vyhlásením výsledkov. Následné rozhodnutia sú preto nezákonné v rozsahu v akom vychádzajú z výsledkov týchto pochybení.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení rovnosti zaobchádzania a zneužití právomocí zdôrazňujúc, že:

                           —

                           nezákonný postup bol v rozpore so zásadou zákazu diskriminácie uplatnený iba v prípade žalobcov. Zdá sa tiež, že jediným účelom nezákonného postupu bolo odstrániť žalobcov z prvého miesta v hodnotiacom zozname.


title: Vec C-41/12 P: Odvolanie podané 26. januára 2012 : Monster Cable Products, Inc., proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  23. novembra 2011 vo veci T-216/10, Monster Cable Products, Inc./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Live Nation (Music) UK Limited

text:
               10.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/24

         Odvolanie podané 26. januára 2012: Monster Cable Products, Inc., proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 23. novembra 2011 vo veci T-216/10, Monster Cable Products, Inc./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Live Nation (Music) UK Limited
   (Vec C-41/12 P)
   2012/C 73/41
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Monster Cable Products, Inc. (v zastúpení: O. Günzel, A. Wenninger-Lenz, Rechtsanwältin)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Live Nation (Music) UK Limited

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie (štvrtá komora) z 23. novembra 2011 vo veci T-216/10,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania vynaložených odvolateľom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ tvrdí, že zamietnutím žaloby na základe dôvodov uvedených v rozsudku z 23. novembra 2011 Všeobecný súd nezohľadnil celkový skutkový stav a okolnosti konania, z čoho vyplýva, že napadnutý rozsudok vychádza z neúplného skutkového stavu. Rozsudku preto chýba celkové nevyhnutné posúdenie všetkých skutočností, ktoré treba zohľadniť pri posúdení pravdepodobnosti zámeny. Rozsudok je preto postihnutý vadami a porušuje článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 (1).
   Odvolateľ sa domnieva, že ak by bolo vykonané riadne celkové posúdenie, Všeobecný súd by dospel k záveru, že rozhodnutie prvého odvolacieho senátu z 24. februára 2010 porušuje článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 (2). Možno zhrnúť, že odvolateľ uvádza, že došlo k porušeniu článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 z nasledujúcich dôvodov:

               Nezohľadnenie „priemerného špecializovaného spotrebiteľa v Spojenom kráľovstve“ ako príslušnej skupiny verejnosti, v súvislosti s ktorou treba vykonať analýzu pravdepodobnosti zámeny.

               Nesprávne uplatnenie ustálených právnych zásad pri posudzovaní podobnosti tovarov.

               Porušenie zásad, podľa ktorých je nutné pri posudzovaní pravdepodobnosti zámeny zohľadniť všetky relevantné okolnosti konkrétneho jednotlivého prípadu a okrem iného rozlišovacej spôsobilosti skoršej ochrannej známky.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/01, s. 146).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-169/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 30. marca 2007 – Hartlauer Handelsgesellschaft mbH/Wiener Landesregierung (viedenská krajinská vláda) a Oberösterreichische Landesregierung (hornorakúska krajinská vláda)

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 30. marca 2007 – Hartlauer Handelsgesellschaft mbH/Wiener Landesregierung (viedenská krajinská vláda) a Oberösterreichische Landesregierung (hornorakúska krajinská vláda)
   (Vec C-169/07)
   (2007/C 155/15)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Verwaltungsgerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Sťažovateľka: Hartlauer Handelsgesellschaft mbH

      Subjekty, proti ktorým sťažnosť smerovala: Wiener Landesregierung (viedenská krajinská vláda) a Oberösterreichische Landesregierung (hornorakúska krajinská vláda)
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Odporuje článku 43 ES (v spojení s článkom 48 ES) vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej sa na zriadenie samostatnej ambulancie na ošetrovanie chrupu (zubná ambulancia) ako súkromného zdravotníckeho zariadenia, vyžaduje povolenie na jej zriadenie a toto povolenie sa nevydá, ak plánovaná zubná ambulancia nie je potrebná vzhľadom na uvedený účel zariadenia a k predpokladanej ponuke služieb z dôvodu už existujúcej ponuky starostlivosti zabezpečovanej usadenými zmluvnými lekármi zdravotných poisťovní, vlastnými zariadeniami zdravotných poisťovní, zmluvnými zariadeniami ako aj usadenými dentistami, ktorí sú v zmluvnom vzťahu so zdravotnou poisťovňou?

               2.

               Bude odpoveď na prvú prejudiciálnu otázku znieť inak, ak do posudzovania potreby zriadiť zubnú ambulanciu bude nevyhnutné dodatočne zahrnúť aj existujúcu ponuku služieb ambulancií verejných, súkromných, verejnoprospešných a iných zdravotníckych zariadení, ktoré sú vo zmluvnom vzťahu so zdravotnou poisťovňou?


title: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 16. júna 2005 vo veci C-349/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu (Porušenie povinnosti členským štátom — Smernica 2002/77/ES — Trhy elektronických komunikačných sietí a služieb — Neprebratie smernice v stanovenej lehote)

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/8

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (šiesta komora)
   zo 16. júna 2005
   vo veci C-349/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu (1)

   (Porušenie povinnosti členským štátom - Smernica 2002/77/ES - Trhy elektronických komunikačných sietí a služieb - Neprebratie smernice v stanovenej lehote)
   (2005/C 193/12)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-349/04, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: E. Gippini Fournier a K. Mojzesowicz) proti Luxemburskému veľkovojvodstvu (splnomocnený zástupca: S. Schreiner), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 13. augusta 2004, Súdny dvor (šiesta komora), v zložení: predseda šiestej komory A. Borg Barthet, sudcovia S. von Bahr a J. Malenovský (spravodajca), generálny advokát: D. Ruíz-Jarabo Colomer, tajomník: R. Grass, vyhlásil 16. júna 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že nepredložilo Komisii Európskych spoločenstiev všetky informácie, ktoré by jej umožnili overiť, že ustanovenia smernice Komisie 2002/77/ES o hospodárskej súťaži na trhoch elektronických komunikačných sietí a služieb boli dodržané, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 9 tejto smernice.

               2.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 239, 25.9.2004.


title: Vec T-407/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. októbra 2016 – Monster Energy/EUIPO – Hot-Can Intellectual Property (HotoGo self-heating can technology) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie HotoGo self-heating can technology — Skoršie obrazové ochranné známky Európskej únie zobrazujúce škrabance — Relatívne dôvody zamietnutia — Neexistencia podobnosti označení — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Neexistencia podobnosti medzi označeniami — Článok 8 ods. 1 písm. b) a odsek 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               5.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 454/24

      Rozsudok Všeobecného súdu z 20. októbra 2016 – Monster Energy/EUIPO – Hot-Can Intellectual Property (HotoGo self-heating can technology)
      (Vec T-407/15) (1)

      ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie HotoGo self-heating can technology - Skoršie obrazové ochranné známky Európskej únie zobrazujúce škrabance - Relatívne dôvody zamietnutia - Neexistencia podobnosti označení - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Neexistencia podobnosti medzi označeniami - Článok 8 ods. 1 písm. b) a odsek 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
      (2016/C 454/43)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Monster Energy Company (Corona, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: P. Brownolw, solicitor)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral a P. Ivanov, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Hot-Can Intellectual Property Sdn Bhd (Cheras, Malajzia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 4. mája 2015 (vec R 1028/2014-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Monster Energy Company a Hot-can Intellectual Property

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Monster Energy Company je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 311, 21.9.2015.


title: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 13. januára 2005 vo veci C-61/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2000/76/ES — Spaľovanie odpadov — Neprebratie)

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/12

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   z 13. januára 2005
   vo veci C-61/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2000/76/ES - Spaľovanie odpadov - Neprebratie)
   (2005/C 57/23)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vo veci C-61/04, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: M. Konstantinidis) proti Helénskej republike (splnomocnená zástupkyňa: N. Dafniou), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 12. februára 2004, Súdny dvor (štvrtá komora), v zložení: predseda štvrtej komory K. Lenaerts, sudcovia N. Colneric a E. Levits (spravodajca), generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 13. januára 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Helénska republika si tým, že neprijala zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou 2000/76/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. decembra 2000 o spaľovaní odpadov, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.04.2004


title: Vec T-50/07: Žaloba podaná 23. februára 2007 – Portugalská republika/Komisia

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/44

         Žaloba podaná 23. februára 2007 – Portugalská republika/Komisia
   (Vec T-50/07)
   (2007/C 95/91)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Portugalská republika (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: L. Inez Fernandes a P. Barros da Costa, splnomocnení zástupcovia, a M. Figueiredo, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie zo 14. decembra 2006, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky uskutočnené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) (1) v časti, v ktorej voči Portugalsku uplatňuje finančnú opravu vo výške 5 % pomoci pre plodiny pestované na ornej pôde, pokiaľ ide o dodatočnú platbu za tvrdú pšenicu vo výške 3 945 827 eur v rámci režimu zavedeného nariadením Rady (ES) č. 1251/1999 zo 17. mája 1999 stanovujúcim systém podpory pre pestovateľov niektorých plodín pestovaných na ornej pôde (2),

               —

               subsidiárne zrušiť rozhodnutie v časti, v ktorej z financovania Spoločenstva vylučuje výdavky uskutočnené Portugalskou republikou pred 16. decembrom 2003 vo výške 3 231 650,20 eur,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody:

               —

               porušenie článku 7 ods. 4 písm. a) štvrtého pododseku nariadenia č. 1258/1999 (3): v rámci tohto žalobného dôvodu žalobkyňa uvádza porušenie povinnosti odôvodnenia a porušenie podstatných formálnych náležitostí,

               —

               pokiaľ ide o oneskorené vykonanie kontrol na mieste počas hospodárskych rokov 2002 a 2003, ktoré sú vytýka v rozhodnutí, žalobkyňa tvrdí, že bola porušená zásada subsidiarity, zásada rovnosti členských štátov a zásada proporcionality a že Komisia nesprávne posúdila skutkové okolnosti,

               —

               žalobkyňa ďalej tvrdí, že EPUZF nevznikla žiadna finančná ujma,

               —

               žalobkyňa tiež spochybňuje výklad Komisie, podľa ktorého bol v hospodárskom roku 2002vykonaný nedostatočný počet kontrol na mieste týkajúcich sa tvrdej pšenice.

      (1)  Ú. v. EÚ L 355, s. 96.

      (2)  Ú. v. ES L 160, s. 1; Mim. vyd. 03/025, s. 322.

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 1258/1999 zo 17. mája 1999 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. ES L 160, s. 103; Mim. vyd. 03/025, s. 414).


title: Vec T-11/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  23. februára 2010 — Özdemir/ÚHVT — Aktieselskabet af 21. november 2001 (James Jones) [ Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva James Jones — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva JACK & JONES — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [zmenený na článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/39

         Rozsudok Všeobecného súdu z 23. februára 2010 — Özdemir/ÚHVT — Aktieselskabet af 21. november 2001 (James Jones)
   (Vec T-11/09) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva James Jones - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva JACK & JONES - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [zmenený na článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
   2010/C 100/60
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Rahmi Özdemir (Dreieich, Nemecko) (v zastúpení: I. Hoes, M. Heinrich, C. Schröder, K. von Werder a J. Wittenberg, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Bullock, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Aktieselskabet af 21. november 2001 (Brande, Dánsko) (v zastúpení: C. Barrett Christiansen, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 3. novembra 2008 (vec R 858/2007-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Aktieselskabet af 21. november 2001 a pánom Rahmi Özdemirom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Rahmi Özdemir je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009.


title: Vec T-499/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 30. apríla 2015 – Ertico – Its Europe/Komisia („Odporúčanie 2003/361/ES — Kritériá vymedzenia mikropodnikov, malých a stredných podnikov v politikách Únie — Rozhodnutie validačnej pracovnej skupiny Komisie — Zrušenie rozhodnutia — Dodatočná bezpredmetnosť veci — Zastavenie konania“)

text:
               6.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/18

         Uznesenie Všeobecného súdu z 30. apríla 2015 – Ertico – Its Europe/Komisia
   (Vec T-499/14) (1)

   ((„Odporúčanie 2003/361/ES - Kritériá vymedzenia mikropodnikov, malých a stredných podnikov v politikách Únie - Rozhodnutie validačnej pracovnej skupiny Komisie - Zrušenie rozhodnutia - Dodatočná bezpredmetnosť veci - Zastavenie konania“))
   (2015/C 221/25)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation – Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico – Its Europe) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. Wellinger a K. T’Syen, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a M. Clausen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia validačnej pracovnej skupiny Komisie z 15. apríla 2014, ktorým sa rozhodlo, že žalobkyňu nemožno považovať za mikropodnik, malý alebo stredný podnik v zmysle odporúčania Komisie 2003/361/ES zo 6. mája 2003 o vymedzení mikropodnikov, malých a stredných podnikov (Ú. v. EÚ L 124, s. 36)

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation – Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico – Its Europe).

      (1)  Ú. v. EÚ C 380, 27.10.2014.


title: Vec C-180/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgerichts Wien (Rakúsko)  7. apríla 2006  – Renate Ilsinger/Martin Dreschers (správca konkurznej podstaty Schlank & Schick GmbH)

text:
               15.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgerichts Wien (Rakúsko) 7. apríla 2006 – Renate Ilsinger/Martin Dreschers (správca konkurznej podstaty Schlank & Schick GmbH)
   (Vec C-180/06)
   (2006/C 165/21)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Oberlandesgerichts Wien
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Renate Ilsinger

      Žalovaný: Martin Dreschers (správca konkurznej podstaty Schlank & Schick GmbH)
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Je spotrebiteľom v § 5j rakúskeho Konsumentenschutzgesetz (KSchG), BGBl 1979/140, v znení článku I bodu 2 rakúskeho Fernabsatz-Gesetz, BGBl I 1999/185 priznaný nárok domáhať sa súdnou cestou zdanlivo vyhranej ceny od podnikateľov, keď títo posielajú (alebo posielali) prísľuby výhry alebo iné podobné oznámenia určitým spotrebiteľom a prostredníctvom formy týchto zásielok vyvolávajú (vyvolávali) dojem, že spotrebiteľ vyhral určitú cenu, bez toho, že by vyžiadanie ceny bolo závislé od objednávky tovaru alebo aspoň od objednávky na skúšku a ani žiadny tovar nebol objednaný, avšak príjemca oznámenia žiadal výhru, v zmysle nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (1) zmluvným, alebo rovnocenným nárokom podľa článku 15 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 44/2001?

         V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:

               2.

               Existuje nárok v zmysle článku 15 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 44/2001, keď nárok na výplatu výhry nebol síce závislý od objednávky tovaru, príjemca oznámenia však tovar objednal?

      (1)  Ú. v. ES L 12, z 16.1.2001, s. 1.


title: Vec T-193/17: Žaloba podaná 27. marca 2017 – CeramTec/EUIPO – C5 Medical Werks (tvar kĺbovej hlavice)

text:
               22.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/37

         Žaloba podaná 27. marca 2017 – CeramTec/EUIPO – C5 Medical Werks (tvar kĺbovej hlavice)
   (Vec T-193/17)
   (2017/C 161/52)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: CeramTec (Plochingen, Nemecko) (v zastúpení: A. Renck a E. Nicolás Gómez, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: C5 Medical Werks (Grand Junction, Colorado, Spojené štáty)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: trojrozmerná ochranná známka Európskej únie v ružovej farbe (tvar kĺbovej hlavice) – ochranná známka Európskej únie č. 10 214 179.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 15. februára 2017 vo veci R 929/2016-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania alebo, ak do konania vstúpi C5 Medical Werks ako vedľajší účastník konania, uložil tomuto účastníkovi povinnosť nahradiť tieto trovy.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článkov 59 a 83 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-457/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. júna 2017 – Fakro/EUIPO – Saint Gobain Cristalería (climaVera) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie climaVera — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie CLIMAVER DECO — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               31.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. júna 2017 – Fakro/EUIPO – Saint Gobain Cristalería (climaVera)
   (Vec T-457/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie climaVera - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie CLIMAVER DECO - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 249/36)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fakro sp. z o.o. (Nowy Sącz, Poľsko) (v zastúpení: J. Radlowski, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: H. O’Neill, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Saint Gobain Cristalería, SL (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: E. Bayo de Gispert, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 12. mája 2015 (vec R 2095/2014-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Saint Gobain Cristalería a Fakro

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Fakro sp. z o.o. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 5.10.2015.


title: Vec T-16/09 P: Uznesenie Všeobecného súdu z  23. marca 2010 — Marcuccio/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Primeraná lehota na podanie návrhu na náhradu škody — Omeškanie — Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné“ )

text:
               5.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/31

         Uznesenie Všeobecného súdu z 23. marca 2010 — Marcuccio/Komisia
   (Vec T-16/09 P) (1)

   („Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Primeraná lehota na podanie návrhu na náhradu škody - Omeškanie - Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné“)
   2010/C 148/55
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) zo 4. novembra 2008, Marcuccio/Komisia (F-87/07, zatiaľ neuverejnené v Zbierke), smerujúce k zrušeniu tohto uznesenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Luigi Marcuccio znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009.


title: Vec T-220/14: Žaloba podaná 2. apríla 2014 – Saremar/Komisia

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/50

         Žaloba podaná 2. apríla 2014 – Saremar/Komisia
   (Vec T-220/14)
   2014/C 175/69
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Saremar – Sardegna Regionale Marittima SpA (Cagliari, Taliansko) (v zastúpení: G. Roberti, G. Bellitti a I. Perego, avvocati)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil v celom rozsahu alebo čiastočne napadnuté rozhodnutie v časti, v ktorej:

                           —

                           stanovilo, že náhrada za služby vo verejnom záujme podľa zákona č. 15 zo 7. augusta 2012 a kapitálový prínos, o ktorom rozhodli akcionári spoločnosti Saremar 15. júna 2012, predstavujú štátnu pomoc,

                           —

                           uviedlo, že tieto opatrenia nie sú v súlade s vnútorným trhom a nariadilo ich vrátenie,

               —

               vyhlásil za protiprávne a neplatné článok 4 písm. f) rozhodnutia 2012/21/EÚ a bod 9 Rámca Európskej únie pre štátnu pomoc vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme (2011) uplatnením článku 277 ZFEÚ,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné argumenty sú rovnaké ako vo veci T-219/14, Regione autonoma della Sardegna/Komisia.


title: Vec T-111/11: Žaloba podaná 21. februára 2011 — ClientEarth/Komisia

text:
               30.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 130/16

         Žaloba podaná 21. februára 2011 — ClientEarth/Komisia
   (Vec T-111/11)
   2011/C 130/29
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ClientEarth (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: P. Kirch, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               rozhodnúť, že Komisia porušila Aarhuský dohovor o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia,

               —

               rozhodnúť, že Komisia porušila nariadenie č. 1367/2006 (1),

               —

               rozhodnúť, že Komisia porušila nariadenie č. 1049/2001 (2),

               —

               zrušiť rozhodnutie podľa článku 8 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001 prijaté implicitne, ktorým Komisia neodpovedala v stanovených lehotách na potvrdzujúcu žiadosť žalobkyne a odoprela požadované dokumenty, a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania, vrátane trov akýchkoľvek vedľajších účastníkov.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby uvádza žalobkyňa sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 8 ods. 1 a 2 nariadenia č. 1049/2001 tým, že na potvrdzujúcu žiadosť žalobkyne nebolo odpovedané v stanovených lehotách a nebolo poskytnuté podrobné odôvodnenie pre takýto postup.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 4 ods. 1, 2 a 4 Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia tým, že žalobkyni neboli sprístupnené vyžiadané štúdie o kontrole súladu a implementačné akčné plány a nebolo poskytnuté podrobné odôvodnenie pre takýto postup. Napadnuté rozhodnutie rovnako porušuje článok 6 ods. 1 nariadenia č. 1367/2006 tým, že výnimky stanovené v článku 4 nariadenia č. 1049/2001 neboli vyložené reštriktívne.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 4 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 1367/2006 tým, že vyžiadaná informácia nebola sprístupnená prostredníctvom registrov Komisie.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 7 nariadenia č. 1367/2006 tým, že žalobkyňa nebola informovaná, ktoré generálne riaditeľstvo by mala požiadať o prístup k dokumentom týkajúcim sa smerníc 1998/81/ES (3) a 2001/18/EC (4), alebo tým, že žiadosť nebola postúpená príslušnému generálnemu riaditeľstvu.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 4 ods. 2 tretí pododsek nariadenia č. 1049/2001 tým, že žalobkyni neboli poskytnuté vyžiadané štúdie o kontrole súladu a implementačné akčné plány. Sprístupnenie vyžiadaných dokumentov by neporušilo ochranu na účely vyšetrovania podľa článku 4 ods. 2 ani by nebránilo riadnemu vykonaniu potenciálnych konaní pre porušenie povinností na základe článku 258 ZFEÚ. Napadnuté rozhodnutie porušuje článok 4 ods. 6 nariadenia č. 1049/2001 tým, že nebol poskytnutý čiastočný prístup k vyžiadaným dokumentom.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 4 ods. 3 prvý pododsek nariadenia č. 1049/2001. Sprístupnenie vyžiadaných dokumentov by nenarušilo vážnym spôsobom rozhodovací proces Komisie.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 4 ods. 2 posledný pododsek a článok 4 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001 tým, že nebolo posudzované, či existuje prevažujúci verejný záujem na sprístupnení, a nebolo poskytnuté podrobné odôvodnenie pre takéto odmietnutie.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 264, s. 13).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

      (3)  Smernica Rady 98/81/ES z 26. októbra 1998, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 90/219/EHS o obmedzenom použití geneticky modifikovaných mikroorganizmov (Ú. v. ES L 330, s. 13; Mim. vyd. 15/004. s. 71).

      (4)  Smernica 2001/18/ES Európskeho parlamentu a Rady z 12. marca 2001 o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia a o zrušení smernice Rady 90/220/EHS (Ú. v. ES L 106, s. 1; Mim. vyd. 15/006, s. 77).


title: Vec T-882/16: Žaloba podaná 15. decembra 2016 – Spiral World/EUIPO – La Dolfina, SA (Buenos Aires, Argentína) (DOLFINA)

text:
               13.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/25

         Žaloba podaná 15. decembra 2016 – Spiral World/EUIPO – La Dolfina, SA (Buenos Aires, Argentína) (DOLFINA)
   (Vec T-882/16)
   (2017/C 046/28)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spiral World, SL (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: R. Almarez Palmero, lawyer)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: La Dolfina, SA (Buenos Aires, Argentína)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „DOLFINA“ – prihláška č. 3 701 828.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 22/09/2016 vo veci R 1897/2015-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO a vedľajšiemu účastníkovi konania, La Dolfina, SA, povinnosť nahradiť trovy konania pred Všeobecným súdom, vrátane trov konania pred druhým odvolacím senátom.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článkov 15, 42, 51, 75, 78 nariadenia č. 207/2009 v spojení s pravidlami 22 a 40 nariadenia č. 2868/95.


title: Vec T-485/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. septembra 2016 – Alsharghawi/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu v Líbyi — Zmrazenie finančných prostriedkov — Zoznam osôb, na ktoré sa vzťahujú obmedzenia vstupu a prechodu cez územie Európskej únie — Funkcia bývalého vedúceho úradu Muammara Kaddáfiho — Voľba právneho základu — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obhajobu — Prezumpcia neviny — Proporcionalita — Sloboda pohybu — Právo vlastniť majetok — Povinnosť odôvodniť opodstatnenosť opatrenia“)

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/42

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. septembra 2016 – Alsharghawi/Rada
   (Vec T-485/15) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu v Líbyi - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zoznam osôb, na ktoré sa vzťahujú obmedzenia vstupu a prechodu cez územie Európskej únie - Funkcia bývalého vedúceho úradu Muammara Kaddáfiho - Voľba právneho základu - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obhajobu - Prezumpcia neviny - Proporcionalita - Sloboda pohybu - Právo vlastniť majetok - Povinnosť odôvodniť opodstatnenosť opatrenia“))
   (2016/C 402/48)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Bashir Saleh Bashir Alsharghawi (Johannesburg, Južná Afrika) (v zastúpení: É. Moutet, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. Vitro a V. Piessevaux, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ a smerujúci k čiastočnému zrušeniu, po prvé, rozhodnutia Rady 2015/1333/SZBP z 31. júla 2015 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2011/137/SZBP (Ú. v. EÚ L 206, 2015, s. 34) a po druhé, vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2015/1323 z 31. júla 2015, ktorým sa vykonáva článok 16 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 204/2011 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Líbyi (Ú. v. EÚ L 206, 2015, s. 4)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Bashir Saleh Bashir Alsharghawi znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy, ktoré vznikli Rade Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 337, 12.10.2015.


               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/1

         2010/C 100/01
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 80, 27.3.2010

      Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 63, 13.3.2010

      Ú. v. EÚ C 51, 27.2.2010

      Ú. v. EÚ C 37, 13.2.2010

      Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010

      Ú. v. EÚ C 11, 16.1.2010

      Ú. v. EÚ C 312, 19.12.2009

   Tieto texty sú dostupné na adresách:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-176/16 P: Odvolanie podané 23. marca 2016: Proforec Srl proti uzneseniu Všeobecného súdu (prvá komora) z 21. januára 2016 vo veci T-120/15, Proforec/Komisia

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/20

         Odvolanie podané 23. marca 2016: Proforec Srl proti uzneseniu Všeobecného súdu (prvá komora) z 21. januára 2016 vo veci T-120/15, Proforec/Komisia
   (Vec C-176/16 P)
   (2016/C 191/25)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Proforec Srl (v zastúpení: G. Durazzo, M. Mencoboni, G. Pescatore, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť uznesenie o neprípustnosti č. 704600 z 21. januára 2016 vo veci T-120/15 z uvedených dôvodov, na ktoré v celom rozsahu odkazujeme,

               —

               vyhlásiť žalobu za prípustnú a dôvodnú a vrátiť vec Všeobecnému súdu Európskej únie na rozhodnutie vo veci, s výhradou prípadného prijatia vhodných opatrení,

               —

               uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania. Za predpokladu, že táto žaloba by bola zamietnutá (quod non), sa navrhuje, aby každý z účastníkov konania znášal svoje vlastné trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza tri odvolacie dôvody týkajúce sa námietky neprípustnosti:
   Prvý dôvod založený na nesprávnom právnom a skutkovom odôvodnení nedostatku záujmu na konaní. V bodoch 28 až 31 uznesenia Všeobecný súd Európskej únie nesprávne dospel k záveru o nedostatku záujmu odvolateľky domáhať sa zrušenia nariadenia, na základe nelogického odôvodnenia identifikujúceho ako jediné osoby, ktoré majú záujem na zrušení napadnutého nariadenia, distribútorov tretích značiek a nie priamo Proforec.
   Druhý dôvod založený na neuplatniteľnosti článku 263 ods. 4 ZFEÚ Všeobecným súdom v rozsahu, v akom nepriznal odvolateľke nijaký záujem na podaní žaloby.
   Tretí dôvod založený na nedostatočnom odôvodnení, v bodoch 32 až 35 uznesenia o neprípustnosti, nedostatku záujmu odvolateľky v rozsahu, v akom Všeobecný súd podal nesprávny výklad skutkových okolností týkajúcich sa neexistencie rizika, že odvolateľka bude stíhaná, tým, že nepovažoval toto riziko za vzniknuté a aktuálne ku dňu podania žaloby a tým, že sa nevyjadril k zjavnej nezákonnosti nariadenia, ktoré neupravuje nijaké prechodné obdobie s cieľom umožniť odstránenie zásob a obalov.


title: Vec F-85/07: Žaloba podaná 22. augusta 2007 – Anselmo a i./Rada

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/71

         Žaloba podaná 22. augusta 2007 – Anselmo a i./Rada
   (Vec F-85/07)
   (2007/C 269/129)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Ana Anselmo (Brusel, Belgicko) a iní (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť na jednej strane rozhodnutia príslušného menovacieho orgánu z 11. mája 2007, ktorými sa zamietli sťažnosti podané žalobcami, týkajúce sa rozdielneho zaobchádzania medzi úspešnými uchádzačmi interného výberového konania B/277 a úradníkmi, na ktorých sa bude vzťahovať atestačný postup, ako je upravený rozhodnutím Rady z 2. decembra 2004 o vykonávacích pravidlách atestačného postupu [neoficiálny preklad], a na druhej strane rozhodnutia napadnuté týmito sťažnosťami,

               —

               určiť porušenie článku 5 ods. 2 prílohy XIII Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev v dôsledku toho, že úspešným uchádzačom interného výberového konania B/277 sa neuznali odpracované roky v rámci platovej triedy,

               —

               určiť porušenie zásady rovnosti zaobchádzania a zásady správneho úradného postupu, vyplývajúce tak z neuznania odpracovaných rokov v rámci platovej triedy, ako z povinnosti mobility samotných úspešných uchádzačov,

               —

               v dôsledku toho, uznať úspešným uchádzačom prostredníctvom zrušenia napadnutých aktov odpracované roky v rámci platovej triedy,

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia, úspešní uchádzači interného výberového konania B/277, ktoré zverejnil 9. júla 2007 Generálny sekretariát Rady, boli najprv menovaní do kategórie B, pričom si zachovali odpracované roky v rámci platovej triedy v kategóriách C a D. Následne sa ich odpracované roky v rámci platovej triedy obmedzili k dátumu nástupu do nových funkcií, zatiaľ čo zamestnanci, ktorí boli do kategórie B zaradení na základe atestačného postupu, a nie vďaka úspešnému absolvovaniu výberového konania, si mohli sporné odpracované roky zachovať. Za týchto okolností žalobcovia uplatňujú porušenie ustanovení a zásad spomenutých vo vyššie uvedených návrhoch.


title: Vec C-546/15: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 10. marca 2016 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko

text:
               18.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/37

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 10. marca 2016 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-546/15) (1)

   (2016/C 260/45)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 7, 11.1.2016.


title: Vec T-180/14: Žaloba podaná 14. marca 2014 – Front Polisario/Rada

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/33

         Žaloba podaná 14. marca 2014 – Front Polisario/Rada
   (Vec T-180/14)
   2014/C 184/55
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Front Polisario) (Laâyoune) (v zastúpení: G. Devers, avocat)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že žaloba o neplatnosť je prípustná,

               —

               rozhodol o zrušení rozhodnutia Rady,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby proti rozhodnutiu Rady 2013/785/EÚ zo 16. decembra 2013 o uzavretí Protokolu v mene Európskej únie medzi Európskou úniou a Marockým kráľovstvom, ktorým sa stanovujú rybolovné možnosti a finančný príspevok podľa Dohody o partnerstve v sektore rybolovu medzi Európskou úniou a Marockým kráľovstvom (1), žalobca uvádza dvanásť žalobných dôvodov.
   Žalobca zastáva názor, že ako zástupcu ľudu Sahraoui sa ho tento akt priamo a individuálne dotýka.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia, pretože z napadnutého rozhodnutia nemožno vydedukovať ako Rada zahrnula do rozhodovacieho procesu skutočnosť, že Západná Sahara je územím bez vlastnej autonómie okupovaným Marockým kráľovstvom.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady konzultácie, pretože Rada prijala napadnuté rozhodnutie bez vypočutia žalobcu, hoci medzinárodné právo vyžaduje, aby využívanie prírodných zdrojov ľudu oblasti bez vlastnej autonómie sa uskutočňovalo v rámci konzultácií s jeho zástupcami. Žalobca uvádza, že je jediným zástupcom ľudu sahraoui.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady koherencie, lebo napadnuté rozhodnutie by umožnilo účinnosť medzinárodnej dohody, ktorá by sa uplatňovala na území Západnej Sahary, hoci žiaden členský štát neuznal zvrchovanosť Marockého kráľovstva v Západnej Sahare. Napadnuté rozhodnutie by posilnilo kontrolu Marockého kráľovstva nad oblasťou sahraoui, čo by bolo v rozpore s pomocou, ktorú Komisia poskytla sahraouiským utečencom. Okrem toho napadnuté rozhodnutie nie je koherentné s obvyklou reakciou Európskej únie na porušenia povinností vyplývajúcich z kogentných noriem medzinárodného práva a je v rozpore s cieľmi spoločnej politiky v oblasti rybolovu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na nesplnení cieľa udržateľného rozvoja.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady legitímnej dôvery, pretože napadnuté rozhodnutie je v rozpore s dôverou nadobudnutou u žalobcu opakovanými vyhláseniami inštitúcií Európskej únie o súlade dohôd uzatvorených s Marockým kráľovstvom s medzinárodným právom.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení dohody o pridružení medzi Európskou úniou a Marockým kráľovstvom, lebo napadnuté rozhodnutie porušuje článok 2 uvedenej dohody o pridružení v rozsahu, v akom porušuje právo na sebaurčenie.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na porušení Dohovoru OSN o morskom práve, pretože napadnuté rozhodnutie umožňuje, aby nadobudol účinnosť protokol, ktorým Európska únia a Marocké kráľovstvo stanovujú kvóty rybolovu vo vodách nepatriacich pod ich zvrchovanosť a povoľujú lodiam Únie využívať rybolovné zdroje patriace jedine pod zvrchovanosť ľudu sahraoui.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod je založený na porušení práva na sebaurčenie, lebo napadnuté rozhodnutie posilňuje kontrolu Marockého kráľovstva nad Západnou Saharou.

               9.

               Deviaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady trvalej zvrchovanosti nad prírodnými zdrojmi a porušení článku 73 Charty Organizácie Spojených národov, pretože žalobca nebol vypočutý, hoci napadnuté rozhodnutie umožňuje využívanie prírodných zdrojov patriacich pod zvrchovanosť ľudu sahraoui.

               10.

               Desiaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady relatívneho účinku zmlúv, pretože napadnuté rozhodnutie ukladá medzinárodné záväzky žalobcovi bez jeho súhlasu.

               11.

               Jedenásty žalobný dôvod je založený na porušení medzinárodného humanitárneho práva, lebo napadnuté rozhodnutie u Marockého kráľovstva finančne podporuje politiku kolonizácie Západnej Sahary.

               12.

               Dvanásty žalobný dôvod je založený na práve medzinárodnej zodpovednosti vzhľadom na to, že napadnuté rozhodnutie zakladá medzinárodnú zodpovednosť Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ L 349, s. 1.


title: Vec F-27/15: Žaloba podaná 16. februára 2015 – ZZ a i./Rada

text:
               20.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 127/44

         Žaloba podaná 16. februára 2015 – ZZ a i./Rada
   (Vec F-27/15)
   (2015/C 127/63)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a i. (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutí, ktorými sa stanovujú práva žalobcov na náhradu ročných cestovných výdavkov podľa článku 8 prílohy VII Služobného poriadku úradníkov, zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady č. 1023/2013 z 22. októbra 2013, ktorým sa mení Služobný poriadok úradníkov Európskej únie a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie

      Návrhy žalobcov

               —

               vyhlásiť za protiprávny a neuplatniteľný článok 8 prílohy VII služobného poriadku,

               —

               zrušiť rozhodnutia týkajúce sa zrušenia celkovej náhrady ročných cestovných výdavkov žalobcom od roku 2014,

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.


title: Vec C-218/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim (Poľsko) 19. apríla 2016 – Aleksandra Kubicka

text:
               12.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 335/30

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim (Poľsko) 19. apríla 2016 – Aleksandra Kubicka
   (Vec C-218/16)
   (2016/C 335/39)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim

      Účastník konania pred vnútroštátnym súdom

   Aleksandra Kubicka

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa článok 1 ods. 2 písm. k), článok 1 ods. 2 písm. l) alebo článok 31 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 650/2012 zo 4. júla 2012 o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí a prijatí a výkone verejných listín v dedičských veciach a o zavedení európskeho osvedčenia o dedičstve (1) vykladať v tom zmysle, že umožňujú odmietnuť uznanie vecných účinkov vindikačného odkazu (legatum per vindicationem), ktorý je stanovený v rozhodnom dedičskom práve, ak sa odkaz týka vlastníckeho práva k nehnuteľnosti, ktorá sa nachádza v členskom štáte, ktorého právo nepozná inštitút odkazu s priamym vecným účinkom?

      (1)  .Ú. v. EÚ L 201, 2012, s. 107.


               7.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 66/29

         Žaloba Dozorného úradu EZVO proti Islandskej republike podaná 30. novembra 2012
   (Vec E-12/12)
   2013/C 66/09
   Dňa 30. novembra 2012 podal Dozorný úrad EZVO v zastúpení Markus Schneider a Clémence Perrin, splnomocnení zástupcovia Dozorného úradu EZVO, Rue Belliard 35, 1040 Brusel, Belgium na Súd EZVO žalobu proti Islandskej republike.
   Dozorný úrad EZVO žiada Súd EZVO, aby:

               1.

               vyhlásil, že Islandská republika tým, že v stanovenej lehote neprijala opatrenia potrebné na vykonávanie právneho aktu (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS) uvedeného v bode 7h prílohy XIX k Dohode o Európskom hospodárskom priestore, v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode, alebo ich neoznámila dozornému úradu, si nesplnila svoje povinnosti podľa uvedeného aktu a článku 7 Dohody o EHP; a

               2.

               nariadil Islandskej republike uhradiť trovy konania.

      Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               Dozorný úrad EZVO konštatuje, že Islandská republika má podľa článku 27 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 (ďalej len „smernica“) a článku 7 Dohody o EHP povinnosť prijať opatrenia na vykonávanie smernice a informovať o nich Dozorný úrad EZVO,

               —

               Dozorný úrad EZVO konštatuje, že islandská vláda mu žiadne takéto informácie nedoručila a že nemá ani žiadne iné informácie, na základe ktorých by mohol dospieť k záveru, že opatrenia potrebné na vykonávanie smernice boli prijaté,

               —

               Dozorný úrad EZVO konštatuje, že Islandská republika tým, že v stanovenej lehote neprijala opatrenia potrebné na vykonávanie smernice alebo ich neoznámila dozornému úradu, si nesplnila svoje povinnosti podľa článku 27 smernice a článku 7 Dohody o EHP.


title: Vec C-491/08: Žaloba podaná 12. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/27

         Žaloba podaná 12. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-491/08)
   (2009/C 44/45)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Recchia, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Talianska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že pokiaľ ide o projekt turistického komplexu „Is Arenas“ na území obce Narbolia, ktorý sa týka biotopov a druhov nachádzajúcich sa na území ITB032228 „Is Arenas“,

                           —

                           tým, že Talianska republika neprijala pred 19. júlom 2006 primerané ochranné opatrenia vzhľadom na cieľ ochrany stanovený smernicou, aby sa chránil dôležitý ekologický záujem na celoštátnej úrovni, navrhovaný SIC ITB032228 „Is Arenas“ osobitne tým, že nezakázala zásah, ktorý by mohol vážnym spôsobom poškodiť ekologický charakter miesta, si nesplnila povinnosti stanovené smernicou 92/43/EHS (1),

                           —

                           tým, že Talianska republika neprijala pred 19. júlom 2006 primerané ochranné opatrenia, aby sa predišlo znehodnoteniu prirodzených biotopov a druhov biotopov, ako aj ohrozovaniu druhov, pre ktoré bol SIC určený, si nesplnila povinnosti stanovené článkom 6 ods. 2 smernice 92/43/EHS,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia má informáciu, že v oblasti SIC Is Arenas sa dokončuje turistický komplex, ktorého súčasťou je okrem iného golfové ihrisko. Podľa Komisie infraštruktúra turistického projektu v SIC Is Arenas osobitne zasahuje do zón, ktoré zabezpečujú ekologické spojenie medzi dvomi najdôležitejšími zónami borových lesov. Môže mať teda značne negatívny dosah na tieto zóny, osobitne na ich funkciu „ekologického mostu“.
   Komisia zdôrazňuje, že medzi kritické vplyvy projektu patria okrem iného redukcia a transformácia pôvodných biotopov, tým, že sa zavádzajú cudzie druhy akým je golfový trávnik, nastáva znižovanie biotopov, vplyvy zasahovania a zhutňovania pôdy, zmenšovanie plochy druhov, vplyv spôsobený veľkým počtom plavcov na biotopy v prvom pobrežnom pásme. Tieto vplyvy majú extrémny význam, pretože sa týkajú systému dún a výšky stromov.

      (1)  Smernica Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002 s. 102).