201806220201970712018/C 240/082292017CJC24020180709SK01SKINFO_JUDICIAL201805176611Vec C-229/17: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 17. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin – Nemecko) – Evonik Degussa GmbH/Bundesrepublik Deutschland (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné prostredie — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Európskej únii — Bezodplatné prideľovanie kvót — Smernica 2003/87/ES — Článok 10a — Príloha I — Rozhodnutie 2011/278/EÚ — Bod 2 prílohy I — Stanovenie referenčných úrovní produktov — Výroba vodíka — Systémové hranice referenčnej úrovne produktu pre vodík — Proces separácie vodíka od prúdu obohateného plynu, ktorý už obsahuje vodík)
 ---documentbreak--- C2402018SK610120180517SK00086161Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 17. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin – Nemecko) – Evonik Degussa GmbH/Bundesrepublik Deutschland
   (Vec C-229/17) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné prostredie — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Európskej únii — Bezodplatné prideľovanie kvót — Smernica 2003/87/ES — Článok 10a — Príloha I — Rozhodnutie 2011/278/EÚ — Bod 2 prílohy I — Stanovenie referenčných úrovní produktov — Výroba vodíka — Systémové hranice referenčnej úrovne produktu pre vodík — Proces separácie vodíka od prúdu obohateného plynu, ktorý už obsahuje vodík)“2018/C 240/08Jazyk konania: nemčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Evonik Degussa GmbH

      Žalovaná: Bundesrepublik Deutschland

      Výrok rozsudku

   Bod 2 prílohy I rozhodnutia Komisie 2011/278/EÚ z 27. apríla 2011, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES, sa má vykladať v tom zmysle, že taký proces, o aký ide vo veci samej, ktorý neumožňuje chemickou syntézou vyrobiť vodík, ale iba izolovať túto látku, ktorá je už obsiahnutá v zmesi plynov, nepatrí do rámca systémových hraníc referenčnej úrovne produktu pre vodík. Iný záver by platil v prípade, že by tento proces bol jednak spojený s „výrobou vodíka“ v zmysle prílohy I smernice 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/29/ES z 23. apríla 2009, a jednak že by s ňou súvisel po technickej stránke.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 256, 7.8.2017.


201806220701970632018/C 240/514702017TC24020180709SK01SKINFO_JUDICIAL20180515454511Vec T-470/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 15. mája 2018 – Sensotek/EUIPO – Senso Tecnologie (senso tek) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie senso tek — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie SENSOTEC — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001) — Žaloba zjavne bez právneho základu“)
 ---documentbreak--- C2402018SK4510120180515SK0051451451Uznesenie Všeobecného súdu z 15. mája 2018 – Sensotek/EUIPO – Senso Tecnologie (senso tek)
   (Vec T-470/17) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie senso tek — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie SENSOTEC — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001) — Žaloba zjavne bez právneho základu“)“2018/C 240/51Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sensotek GmbH (Reichenbach an der Fils, Nemecko) (v zastúpení: J. Klink, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Hanne, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Senso Tecnologie Srl (Rím, Taliansko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 16. mája 2017 (vec R 1953/2016-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Senso Tecnologie a Sensotek

      Výrok

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Sensotek GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 309, 18.9.2017.


201806290221986342018/C 249/082392018CJC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL201804035621Vec C-239/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Thüringer Oberlandesgericht (Nemecko) 3. apríla 2018 – Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH/Freistaat Thüringen
 ---documentbreak--- C2492018SK510120180403SK00085162Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Thüringer Oberlandesgericht (Nemecko) 3. apríla 2018 – Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH/Freistaat Thüringen
   (Vec C-239/18)2018/C 249/08Jazyk konania: nemčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Thüringer Oberlandesgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH

      Žalovaný: Freistaat Thüringen

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Existuje podľa článku 11 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1768/95 (
                  1
               ) nárok na poskytnutie informácií voči orgánom, ktorý sa vzťahuje iba na informácie týkajúce sa druhov rastlín, bez toho, aby sa žiadosťou o informácie žiadali aj informácie o chránenej odrode?

            2.

            V prípade, že z odpovede na prvú otázku vyplynie, že taký nárok na poskytnutie informácií možno uplatniť:

                     a)

                     Ide o orgán zainteresovaný v monitoringu poľnohospodárskej produkcie v zmysle článku 11 ods. 2 (prvá zarážka) nariadenia (ES) č. 1768/95 vtedy, ak je orgán poverený tým, aby kontroloval subvencovanie poľnohospodárov z prostriedkov EÚ a v tom rozsahu o poľnohospodároch podávajúcich žiadosť ukladá údaje, ktoré sa týkajú aj (kultúrnych) druhov?

                     b)

                     Je orgán oprávnený odoprieť poskytnutie požadovaných informácií, ak je na poskytnutie informácií potrebné spracovanie, resp. špecifikovanie údajov, ktoré sa u tohto orgánu nachádzajú, treťou osobou a to vyžaduje finančné náklady vo výške asi 6000 eur? Zohráva pri tom úlohu, či je osoba požadujúca informácie ochotná znášať vzniknuté náklady?

      (
         1
      )	Nariadenie Komisie č. 1768/95 z 24. júla 1995, ktoré ustanovuje pravidlá poľnohospodárskych výnimiek pre potreby článku 14 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 2100/94 o ochrane práv odrôd rastlín v Spoločenstve (Ú. v. ES L 173, 1995, s. 14; Mim. vyd. 03/018, s. 63).


201806290241986752018/C 249/202902018CJC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180426141521Vec C-290/18: Žaloba podaná 26. apríla 2018 – Európska komisia/Portugalská republika
 ---documentbreak--- C2492018SK1410120180426SK0020141152Žaloba podaná 26. apríla 2018 – Európska komisia/Portugalská republika
   (Vec C-290/18)2018/C 249/20Jazyk konania: portugalčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Costa Oliveira a C. Hermes, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

            —

            určil, že Portugalská republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 4 smernice 92/43/EHS (
                  1
               ) o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín, tým, že okamžite, najneskôr však do šiestich rokov, neoznačila 7 lokalít európskeho významu pre atlantický biogeografický región, uznaných rozhodnutím Komisie 2004/813/ES zo 7. decembra 2004 (
                  2
               ), ako ani 54 území európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť, uznaných rozhodnutím Komisie 2006/613/ES z 19. júla 2006 (
                  3
               ), ako osobitné chránené územia,

            —

            určil, že Portugalská republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 6 ods. 1 smernice 92/43/EHS o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín, tým, že neprijala potrebné ochranné opatrenia, ktoré zodpovedajú ekologickým požiadavkám typov prirodzených biotopov uvedených v prílohe I a druhov uvedených v prílohe II, vyskytujúcich sa v 7 lokalitách atlantického biogeografického regiónu, uznaných rozhodnutím Komisie 2004/813/ES zo 7. decembra 2004, a na 54 územiach európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť, uznaných rozhodnutím Komisie 2006/613/ES z 19. júla 2006,

            —

            zaviazal Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa článku 4 ods. 4 smernice 92/43/EHS o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín bola Portugalská republika povinná označiť ako osobitné chránené územia 7 lokalít európskeho významu pre atlantický biogeografický región, uznaných rozhodnutím Komisie 2004/813/ES zo 7. decembra 2004, a 54 území európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť, uznaných rozhodnutím Komisie 2006/613/ES z 19. júla 2006, v lehote šiestich rokov od dátumu prijatia uvedených rozhodnutí. Uvedená lehota uplynula 7. decembra 2010, resp. 19. júla 2012. Portugalská republika stále ešte neoznačila lokality európskeho významu ako osobitné chránené územia.
   Článok 6 ods. 1 smernice 92/43/EHS ukladá členským štátom povinnosť prijať pre osobitne chránené územia potrebné ochranné opatrenia obsahujúce v prípade potreby príslušné plány riadenia, osobitne navrhnuté pre dané lokality alebo začlenené do ďalších plánov rozvoja, a primerané štatutárne, administratívne alebo zmluvné opatrenia, ktoré zodpovedajú ekologickým požiadavkám typov prirodzených biotopov uvedených v prílohe I a druhov uvedených v prílohe II, vyskytujúcich sa v týchto lokalitách.
   Komisia sa domnieva, že opatrenia prijaté Portugalskou republikou – a to tak Plano Setorial da Rede Natura 2000, ako aj ďalšie opatrenia, na ktoré odkazujú portugalské orgány – neodpovedajú ekologickým požiadavkám typov prirodzených biotopov uvedených v prílohe I a druhov uvedených v prílohe II, a teda nemôžu byť považované za „potrebné ochranné opatrenia“ v zmysle článku 6 ods. 1 smernice.
   (
         1
      )	Smernica Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, 1992, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102).
   (
         2
      )	Rozhodnutie Komisie 2004/813/ES zo 7. decembra 2004, ktorým sa prijíma v súlade so smernicou Rady 92/43/EHS zoznam lokalít európskeho významu pre atlantický biogeografický región (Ú. v. EÚ L 387, 2004, s. 1).
   (
         3
      )	Rozhodnutie Komisie 2006/613/EHS z 19. júla 2006, ktorým sa v súlade so smernicou Rady 92/43/EHS prijíma zoznam území európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť (Ú. v. EÚ L 259, 2006, s. 1).


201806290521986652018/C 249/59232018TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180529454515Vec T-23/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 29. mája 2018 – Nova Brands/EUIPO – Natamil (Natamil)
 ---documentbreak--- C2492018SK4550120180529SK0059455451Uznesenie Všeobecného súdu z 29. mája 2018 – Nova Brands/EUIPO – Natamil (Natamil)
   (Vec T-23/18) (
         1
      )2018/C 249/59Jazyk konania: angličtinaPredseda tretej komory nariadil výmaz veci.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 94, 12.3.2018.


201806290491986572018/C 249/342582017TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180606282811Vec T-258/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2018 – Arbuzov/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu na Ukrajine — Zmrazenie finančných prostriedkov — Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov — Ponechanie mena žalobcu na zozname — Povinnosť odôvodnenia — Zjavne nesprávne posúdenie“)
 ---documentbreak--- C2492018SK2810120180606SK0034281281Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2018 – Arbuzov/Rada
   (Vec T-258/17) (
         1
      )
   „(„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu na Ukrajine — Zmrazenie finančných prostriedkov — Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov — Ponechanie mena žalobcu na zozname — Povinnosť odôvodnenia — Zjavne nesprávne posúdenie“)“2018/C 249/34Jazyk konania: čeština
      Účastníci konania

      Žalobca: Sergej Arbuzov (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: M. Mleziva, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: R. Pekař a J.-P. Hix, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ smerujúci k zrušeniu rozhodnutia Rady (SZBP) 2017/381 z 3. marca 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 58, 2017, s. 34), v rozsahu, v akom bolo meno žalobcu ponechané na zozname osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahujú tieto reštriktívne opatrenia

      Výrok rozsudku

            1.

            Rozhodnutie Rady (SZBP) 2017/381 z 3. marca 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine, sa zrušuje v rozsahu, v akom bolo meno pána Sergeja Arbuzova ponechané na zozname osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahujú tieto reštriktívne opatrenia.

            2.

            Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 213, 3.7.2017.


201806290761986722018/C 249/352642017TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180606282922Vec T-264/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2018 – Uponor Innovation/EUIPO – Swep International (SMATRIX) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie SMATRIX — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie AsyMatrix — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Článok 76 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 95 nariadenia 2017/1001) — Rozsah preskúmania, ktoré má vykonať odvolací senát — Neexistencia posúdenia dôkazu predloženého námietkovému oddeleniu“)
 ---documentbreak--- C2492018SK2820120180606SK0035282292Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2018 – Uponor Innovation/EUIPO – Swep International (SMATRIX)
   (Vec T-264/17) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie SMATRIX — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie AsyMatrix — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Článok 76 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 95 nariadenia 2017/1001) — Rozsah preskúmania, ktoré má vykonať odvolací senát — Neexistencia posúdenia dôkazu predloženého námietkovému oddeleniu“)“2018/C 249/35Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Uponor Innovation AB (Borås, Švédsko) (v zastúpení: A. Kylhammar, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Ivanauskas, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Swep International AB (Landskrona, Švédsko) (v zastúpení: J. Norderyd a C. Sundén, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 1. marca 2017 (vec R 236/2016-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Swep International a Uponor Innovation

      Výrok rozsudku

            1.

            Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 1. marca 2017 (vec R 236/2016-2) sa zrušuje.

            2.

            EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Uponor Innovation v konaní pred Všeobecným súdom.

            3.

            Swep International AB znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Uponor Innovation v konaní pred odvolacím senátom EUIPO.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 221, 10.7.2017.


201806290091986432018/C 249/092402018CJC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL201804046721Vec C-240/18 P: Odvolanie podané 4. apríla 2018: Constantin Film Produktion GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 24. januára 2018 vo veci T-69/17, Constantin Film Produktion GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
 ---documentbreak--- C2492018SK610120180404SK00096172Odvolanie podané 4. apríla 2018: Constantin Film Produktion GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 24. januára 2018 vo veci T-69/17, Constantin Film Produktion GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
   (Vec C-240/18 P)2018/C 249/09Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Odvolateľka: Constantin Film Produktion GmbH (v zastúpení: E. Saarmann a P. Baronikians, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor

            —

            zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 24. januára 2018,

            —

            uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza tri odvolacie dôvody.
   1. Porušenie článku 7 ods. 1 písm. f) nariadenia č. 207/2009

   Všeobecný súd Európskej únie nesprávne zamietol predmetnú prihlášku ochrannej známky Európskej únie s odkazom na absolútny dôvod zamietnutia článku 7 ods. 1 písm. f) nariadenia č. 207/2009 (
         1
      ). Prihlasovaná ochranná známka nie je v rozpore s dobrými mravmi.
   Všeobecný súd Európskej únie sa pri preskúmaní konštatovaní vykonaných v konaní na predchádzajúcich stupňoch dopustil nesprávneho posúdenia v týchto prípadoch:
   Všeobecný súd Európskej únie namiesto preskúmania konkrétnej prihlasovanej ochrannej známky „Fack Ju Göhte“ skúmal prihlasovanú ochrannú známku „Fuck you, Goethe“.
   Všeobecný súd Európskej únie nesprávne konštatoval, že prihlasovaná ochranná známka sa vyznačuje inherentnou vulgárnosťou a pritom prehliadol, že pri viacslovnom označení „Fack Ju Göhte“ ide o originálny a príznačný umelecký pojem, ktorý svojím nesprávnym prepisom vyznieva vtipne a neškodne.
   Všeobecný súd Európskej únie právne nesprávne potvrdil vnímanie príslušnej nemecky hovoriacej skupiny verejnosti konštatované v konaní na predchádzajúcom stupni. Odvolateľka preukázala rozsiahly úspech filmu „Fack Ju Göhte“ v nemecky hovoriacej časti Európskej únie, ako aj okolnosť, že príslušná skupina verejnosti si s prihlasovanou ochrannou známkou spája veselosť a zábavu. Dokonca ja (malá) skupina verejnosti, ktorá o filme ešte nepočula, sa nemôže cítiť dotknutá ochrannou známkou prihlasovanou pre konkrétne tovary a služby, pretože už doslovný prepis berie označeniu jeho vážnosť. Prihlasovaná ochranná známka nevyzýva skupinu verejnosti konať, neoslovuje ju priamo a ani ju teda neuráža.
   2. Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania

   Všeobecný súd Európskej únie tým, že konštatovania Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo týkajúce sa ochrannej známky „DIE WANDERHURE“ (rozhodnutie ÚHVT z 28. mája 2015 – vec R 2889/2014-4 – Die Wanderhure) neuplatnil na prejednávanú vec, svojvoľne rozdielne zaobchádzal s podstatne podobnými skutkovými okolnosťami.
   3. Porušenie zásady právnej istoty a riadnej správy vecí verejných

   Preskúmaním prihlasovanej ochrannej známky „Fuck you, Goethe“ namiesto „Fack Ju Göhte“, ako aj neuplatnením konštatovaní z rozhodnutia vo veci DIE WANDERHURE prijal Všeobecný súd Európskej únie nepredvídateľné a neoveriteľné rozhodnutie.
   (
         1
      )	Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, 2009, s. 1) v znení zmenenom nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 zo 14. júna 2017 o ochrannej známke Európskej únie (Ú. v. EÚ L 154, 2017, s. 1).


201806290501986632018/C 249/434652017TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180518343411Vec T-465/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 18. mája 2018 – VKR Holding/EUIPO (VELUX) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie VELUX — Uplatnenie seniority skoršej slovnej národnej ochrannej známky VELUX — Zrušenie rozhodnutie odvolacieho senátu — Článok 103 nariadenia (EÚ) 2017/1001 — Zánik predmetu konania — Zastavenie konania“)
 ---documentbreak--- C2492018SK3410120180518SK0043341341Uznesenie Všeobecného súdu z 18. mája 2018 – VKR Holding/EUIPO (VELUX)
   (Vec T-465/17) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie VELUX — Uplatnenie seniority skoršej slovnej národnej ochrannej známky VELUX — Zrušenie rozhodnutie odvolacieho senátu — Článok 103 nariadenia (EÚ) 2017/1001 — Zánik predmetu konania — Zastavenie konania“)“2018/C 249/43Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: VKR Holding A/S (Søborg, Dánsko) (v zastúpení: J. Heebøll, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 23. mája 2017 (vec R 1927/2016-2) týkajúcemu sa žiadosti o uplatnenie seniority (estónskej) národnej ochrannej známky zhodnej so slovnou ochrannou známkou VELUX zapísanou ako ochranná známka Európskej únie

      Výrok

            1.

            Konanie sa zastavuje.

            2.

            Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) je povinný nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 309, 18.9.2017.


201806290251986362018/C 249/102432018CJC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL201804037821Vec C-243/18 P: Odvolanie podané 3. apríla 2018: Empresa Común Europea para el ITER y el Desarrollo de la Energía de Fusión proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 25. januára 2018 vo veci T-561/16, Galocha/Empresa Común Fusión for Energy
 ---documentbreak--- C2492018SK710120180403SK00107182Odvolanie podané 3. apríla 2018: Empresa Común Europea para el ITER y el Desarrollo de la Energía de Fusión proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 25. januára 2018 vo veci T-561/16, Galocha/Empresa Común Fusión for Energy
   (Vec C-243/18 P)2018/C 249/10Jazyk konania: španielčina
      Účastníci konania

      Odvolateľka: Empresa Común Europea para el ITER y el Desarrollo de la Energía de Fusión (v zastúpení: G. Poszler a R. Hanak, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Yosu Galocha

      Návrhy odvolateľky

            —

            zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 25. januára 2018 vo veci T-561/16, ktorým sa zrušujú zoznamy úspešných uchádzačov výberového konania F4E/CA/ST/FGIV/2015/001 a rozhodnutie Fusion for Energy zamestnať úspešných uchádzačov,

            —

            uložiť navrhovateľovi náhradu trov prvostupňového konania aj odvolacieho konania, ak bude konečným rozsudkom Súdneho dvora rozhodnuté o zrušení.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Nedodržanie zásady proporcionality a z toho vyplývajúca neprimeraná penalizácia tretích osôb, ktoré mali prospech z rozhodnutia, ktoré sa ukázalo ako protiprávne.


201806290511986642018/C 249/442282018TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180517353511Vec T-228/18 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 17. mája 2018 – Transtec/Komisia („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Verejné obstarávanie — Rámcová zmluva o poskytovaní služieb tretím krajinám, ktoré sú príjemcami vonkajšej pomoci Únie — Návrh na nariadenie predbežných opatrení — Neexistencia naliehavosti“)
 ---documentbreak--- C2492018SK3510120180517SK0044351351Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 17. mája 2018 – Transtec/Komisia
   (Vec T-228/18 R)
   „(„Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Verejné obstarávanie — Rámcová zmluva o poskytovaní služieb tretím krajinám, ktoré sú príjemcami vonkajšej pomoci Únie — Návrh na nariadenie predbežných opatrení — Neexistencia naliehavosti“)“2018/C 249/44Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Transtec (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi a N. Flandin, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Aresu a J. Estrada de Solà, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ jednak na odklad výkonu rozhodnutia Komisie z 26. marca 2018, ktorým sa zamieta ponuka žalobkyne a zákazka týkajúca časti č. 3 obstarávania „rámcová dohoda týkajúca sa poskytnutia vonkajšej pomoci 2018 (FWC SIEA 2018) 2017/S 128-260026“, pod spisovou značkou EuropeAid/138778/DH/SER/Multi, sa zadáva desiatim uchádzačom, a jednak na uloženie povinnosti Komisii dočasne zaradiť žalobkyňu medzi úspešných uchádzačov

      Výrok

            1.

            Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

            2.

            O trovách konaniach sa rozhodne neskôr.


201806290611986322018/C 249/363022017TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180529293021Vec T-302/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 29. mája 2018 – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (6000) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Európskej únie 6000 — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 52 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001] — Rovnosť zaobchádzania — Zásada riadnej správy veci verejných — Povinnosť odôvodnenia“)
 ---documentbreak--- C2492018SK2910120180529SK0036291302Rozsudok Všeobecného súdu z 29. mája 2018 – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (6000)
   (Vec T-302/17) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Európskej únie 6000 — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 52 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001] — Rovnosť zaobchádzania — Zásada riadnej správy veci verejných — Povinnosť odôvodnenia“)“2018/C 249/36Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Nemecko) (v zastúpení: M.-C. Simon, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Hanf, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Čína) (v zastúpení: S. Fröhlich a M. Hartmann, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 8. marca 2017 (vec R 656/2016-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Zhejiang Rongpeng Air Tools a Sata

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Sata GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 231, 17.7.2017.


201806290071986412018/C 249/112452018CJC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL201804098811Vec C-245/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Udine (Taliansko) 9. apríla 2018 – Fallimento Tecnoservice Int. Srl/Poste Italiane SpA
 ---documentbreak--- C2492018SK810120180409SK00118181Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Udine (Taliansko) 9. apríla 2018 – Fallimento Tecnoservice Int. Srl/Poste Italiane SpA
   (Vec C-245/18)2018/C 249/11Jazyk konania: taliančina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale ordinario di Udine

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Fallimento Tecnoservice Int. Srl

      Žalovaná: Poste Italiane SpA

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa články 74 a 75 smernice 2007/64/ES (
         1
      ) v znení účinnom k 3/8/2015 v časti týkajúcej sa povinností a obmedzenia zodpovednosti poskytovateľa platobných služieb, ako boli prebrané do talianskeho právneho poriadku článkami 24 a 25 legislatívneho dekrétu č. 1[1]/201[0] vykladať v tom zmysle, že sa majú uplatniť len na poskytovateľa platobných služieb subjektu, ktorý zadá príkaz na vykonanie podobnej služby alebo v zmysle, že sa uplatnia aj na poskytovateľa platobných služieb príjemcu?
   (
         1
      )	Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2007/64/ES z 13. novembra 2007 o platobných službách na vnútornom trhu, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a ktorou sa zrušuje smernica 97/5/ES (Ú. v. EÚ L 319, 2007, s. 1).


201806290751986712018/C 249/462842018TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180503363721Vec T-284/18: Žaloba podaná 3. mája 2018 – Arbuzov/Rada
 ---documentbreak--- C2492018SK3610120180503SK0046361372Žaloba podaná 3. mája 2018 – Arbuzov/Rada
   (Vec T-284/18)2018/C 249/46Jazyk konania: čeština
      Účastníci konania

      Žalobca: Sergej Arbuzov (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: M. Mleziva, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/333 z 5. marca 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine v rozsahu, v akom sa vzťahuje na Sergeja Arbuzova,

            —

            rozhodol, že Rada Európskej únie znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Sergejom Arbuzovom.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

            1.

            Prvý žalobný dôvod je založený na porušení práva na riadnu správu vecí verejných.

                     —

                     Žalobca odôvodňuje svoju žalobu okrem iného tým, že Rada Európskej únie nekonala pri prijatí rozhodnutia (SZBP) 2018/333 z 5. marca 2018 s náležitou starostlivosťou, pretože sa pred prijatím napadnutého rozhodnutia nevysporiadala s tvrdeniami žalobcu a dôkazmi predloženými žalobcom, ktoré svedčia v prospech žalobcu, a vychádzala v zásade zo stručného zhrnutia Generálnej prokuratúry Ukrajiny a nepožadovala žiadne doplňujúce informácie o priebehu vyšetrovania na Ukrajine.

            2.

            Druhý žalobný dôvod je založený na porušení vlastníckeho práva žalobcu.

                     —

                     Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že obmedzenia, ktoré sú proti nemu prijaté, sú neprimerané, nadbytočné a porušujúce záruky medzinárodnoprávnej ochrany vlastníckeho práva žalobcu.


201806290131986472018/C 249/122532018CJC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL201804128922Vec C-253/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgerichts Düsseldorf (Nemecko) 12. apríla 2018 – Stadt Euskirchen/Rhenus Veniro GmbH & Co. KG
 ---documentbreak--- C2492018SK820120180412SK00128292Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgerichts Düsseldorf (Nemecko) 12. apríla 2018 – Stadt Euskirchen/Rhenus Veniro GmbH & Co. KG
   (Vec C-253/18)2018/C 249/12Jazyk konania: nemčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgerichts Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Stadt Euskirchen

      Žalovaný: Rhenus Veniro GmbH & Co. KG

      Ďalší účastníci konania: SVE Stadtverkehr Euskirchen GmbH, RVK Regionalverkehr Köln GmbH

      Prejudiciálna otázka

   Vylučuje článok 5 ods. 2 druhá veta písm. e) nariadenia (ES) č. 1370/2007 (
         1
      ) prostredníctvom povinnosti samostatného poskytovania prevažnej časti služieb vo verejnom záujme v osobnej doprave, aby interný poskytovateľ prenechal poskytnutie tejto prevažnej časti služieb spoločnosti, v ktorej vlastní 2,5 % obchodných podielov a zvyšné podiely sú nepriamo alebo priamo vlastnené inými príslušnými úradmi?
   (
         1
      )	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 z 23. októbra 2007 o službách vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave, ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 1191/69 a (EHS) č. 1107/70 (Ú. v. EÚ L 315, 2007, s. 1).


201806290641986392018/C 249/472852018TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180504373821Vec T-285/18: Žaloba podaná 4. mája 2018 – Pšonka/Rada
 ---documentbreak--- C2492018SK3710120180504SK0047371382Žaloba podaná 4. mája 2018 – Pšonka/Rada
   (Vec T-285/18)2018/C 249/47Jazyk konania: čeština
      Účastníci konania

      Žalobca: Viktor Pavlovič Pšonka (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: M. Mleziva, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/333 z 5. marca 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2018/326 v rozsahu, v akom sa toto rozhodnutie a nariadenie vzťahujú na žalobcu,

            —

            rozhodol, že Rada Európskej únie znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené žalobcom.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

            1.

            Prvý žalobný dôvod je založený na porušení práva na riadnu správu vecí verejných.

                     —

                     Žalobca odôvodňuje svoju žalobu okrem iného tým, že Rada Európskej únie nekonala pri prijatí rozhodnutia (SZBP) 2018/333 z 5. marca 2018 s náležitou starostlivosťou, pretože sa pred prijatím napadnutého rozhodnutia nevysporiadala s tvrdeniami žalobcu a dôkazmi predloženými žalobcom, ktoré svedčia v prospech žalobcu, a vychádzala v zásade zo stručného zhrnutia Generálnej prokuratúry Ukrajiny a nepožadovala žiadne doplňujúce informácie o priebehu vyšetrovania na Ukrajine.

            2.

            Druhý žalobný dôvod je založený na porušení vlastníckeho práva žalobcu.

                     —

                     Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že obmedzenia, ktoré sú proti nemu prijaté, sú neprimerané, nadbytočné a porušujúce záruky medzinárodnoprávnej ochrany vlastníckeho práva žalobcu.

            3.

            Tretí žalobný dôvod je založený na porušení základných práv žalobcu, ktoré mu zaručuje Dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd.

                     —

                     Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že prijatím obmedzujúcich opatrení voči nemu bolo porušené jeho právo na spravodlivý proces, prezumpciu neviny, ako aj ochranu súkromného vlastníctva.


201806290051986602018/C 249/213112018CJC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180509151731Vec C-311/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko) 9. mája 2018 – Data Protection Commissioner/Facebook Ireland Limited, Maximillian Schrems
 ---documentbreak--- C2492018SK1510120180509SK0021151173Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court (Írsko) 9. mája 2018 – Data Protection Commissioner/Facebook Ireland Limited, Maximillian Schrems
   (Vec C-311/18)2018/C 249/21Jazyk konania: angličtina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Data Protection Commissioner

      Žalovaní: Facebook Ireland Limited, Maximillian Schrems

      Prejudiciálne otázky

            1.

            V situácii, keď súkromná spoločnosť prenáša osobné údaje z členského štátu Európskej únie (EÚ) súkromnej spoločnosti v tretej krajine na komerčné účely podľa rozhodnutia 2010/87/EÚ (
                  1
               ), zmeneného a doplneného rozhodnutím Komisie 2016/2297 (
                  2
               ) (ďalej len „rozhodnutie o štandardných zmluvných doložkách“) a môžu byť ďalej spracúvané v tretej krajine jej orgánmi na účely národnej bezpečnosti, ale aj na účely presadzovania práva a plnenia úloh zahraničných vecí uvedenej tretej krajiny, platí právo EÚ [vrátane Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“)] na prenos týchto údajov bez ohľadu na ustanovenia článku 4 ods. 2 ZEÚ vo vzťahu k národnej bezpečnosti a ustanovenia prvej zarážky článku 3 ods. 2 smernice 95/46/ES (
                  3
               ) (ďalej len „smernica“) vo vzťahu k verejnej bezpečnosti, obrane a bezpečnosti štátu?

            2.

                        1)

                        Pri určovaní toho, či prenosom údajov z EÚ do tretej krajiny na základe rozhodnutia o štandardných zmluvných doložkách, v ktorej sa môžu ďalej spracúvať na účely národnej bezpečnosti, došlo k porušeniu práv fyzickej osoby, je príslušným porovnávacím prostriedkom na účely smernice:

                                 a)

                                 Charta, ZEÚ, ZFEÚ, smernica, EDĽP (alebo iné ustanovenie práva EÚ); alebo

                                 b)

                                 vnútroštátne právne predpisy jedného alebo viacerých členských štátov?

                        2)

                        Ak je príslušným porovnávacím prostriedkom písmeno b), majú byť do porovnávacieho prostriedku zahrnuté aj postupy v kontexte národnej bezpečnosti v jednom alebo viacerých členských štátoch?

            3.

            Pri posudzovaní toho, či tretia krajina zabezpečuje úroveň ochrany vyžadovanú právnymi predpismi EÚ pre osobné údaje prenášané do tejto krajiny na účely článku 26 smernice, mala by sa úroveň ochrany v tejto tretej krajine posudzovať na základe:

                     a)

                     platných pravidiel v tejto tretej krajine vyplývajúce z jej vnútroštátnych právnych predpisov alebo medzinárodných záväzkov a praxe určenej na zabezpečenie súladu s týmito pravidlami, vrátane odborných pravidiel a bezpečnostných opatrení, ktoré sa v tejto tretej krajine dodržiavajú;
                     alebo

                     b)

                     pravidiel uvedených v písmene a) spolu s takými administratívnymi a regulačnými postupmi a zárukami vyplývajúcimi zo zásad, postupmi, protokolmi, mechanizmami dohľadu a mimosúdnymi prostriedkami nápravy, ktoré existujú v tejto tretej krajine?

            4.

            Vzhľadom na skutočnosti zistené High court (Vyšší súd) vo vzťahu k právnym predpisom Spojených štátov amerických, ak sa osobné údaje prenášajú z EÚ do USA na základe rozhodnutia o štandardných zmluvných doložkách, porušuje to práva fyzickej osoby podľa článkov 7 a/alebo 8 Charty?

            5.

            Vzhľadom na skutočnosti zistené High court (Vyšší súd) vo vzťahu k právnym predpisom Spojených štátov amerických, ak sa osobné údaje prenášajú z EÚ do USA na základe rozhodnutia o štandardných zmluvných doložkách:

                     a)

                     rešpektuje úroveň ochrany, ktorú poskytujú USA, podstatu práva fyzickej osoby na súdny prostriedok nápravy za porušenie jej práv na ochranu osobných údajov, zaručený článkom 47 Charty?
                     Ak je odpoveď na písmeno a) kladná,

                     b)

                     Sú obmedzenia vyplývajúce z právnych predpisov Spojených štátov amerických pre právo fyzickej osoby na súdny prostriedok nápravy v kontexte americkej národnej bezpečnosti primerané v zmysle článku 52 Charty a nevymykajú sa rámcu toho, čo je v demokratickej spoločnosti nevyhnutné na účely národnej bezpečnosti?

            6.

                        1)

                        Aká je úroveň ochrany, ktorú je potrebné poskytnúť osobným údajom prenášaným do tretej krajiny na základe štandardných zmluvných doložiek prijatých v súlade s rozhodnutím Komisie podľa článku 26 ods. 4 v spojení s ustanoveniami smernice a najmä podľa článkov 25 a 26 v spojení s Chartou?

                        2)

                        Ktoré záležitosti je potrebné zohľadniť pri posudzovaní toho, či úroveň ochrany poskytnutá údajom prenášaným do tretej krajiny na základe rozhodnutia o štandardných zmluvných doložkách spĺňa požiadavky smernice a Charty?

            7.

            Vylučuje skutočnosť, že štandardné zmluvné doložky platia medzi vývozcom údajov a dovozcom údajov a nezaväzujú vnútroštátne orgány tretej krajiny, ktoré môžu od dovozcu údajov požadovať, aby sprístupnil ich bezpečnostným službám na ďalšie spracúvanie osobné údaje prenesené podľa ustanovení upravených v rozhodnutí o štandardných zmluvných doložkách, aby doložky poskytovali primerané záruky, ako to predpokladá článok 26 ods. 2 smernice?

            8.

            Ak dovozca údajov z tretej krajiny podlieha právnym predpisom o dohľade, ktoré sú podľa názoru úradu na ochranu údajov v rozpore s ustanoveniami prílohy k rozhodnutiu o štandardných zmluvných doložkách alebo článkami 25 a 26 smernice a/alebo Charty, je úrad na ochranu údajov povinný využiť svoje právomoci na presadzovanie práva podľa článku 28 ods. 3 smernice na prerušenie toku údajov alebo je výkon týchto právomocí vzhľadom na odôvodnenie 11 smernice [odôvodnenie 11 rozhodnutia Komisie 2010/87/EÚ] obmedzený iba na výnimočné prípady alebo môže úrad na ochranu údajov využiť svoju voľnú úvahu a neprerušiť toky údajov?

            9.

                        1)

                        Predstavuje rozhodnutie (EÚ) 2016/1250 (
                              4
                           ) (ďalej len „rozhodnutie o štíte na ochranu osobných údajov“) na účely článku 25 ods. 6 smernice všeobecne záväzné konštatovanie, ktoré je záväzné pre orgány na ochranu údajov a súdy členských štátov v zmysle, že USA zabezpečujú primeranú úroveň ochrany v zmysle článku 25 ods. 2 smernice z dôvodu svojho vnútroštátneho práva alebo medzinárodných záväzkov, ktoré prijali?

                        2)

                        Ak nie, aký (prípadný) význam má rozhodnutie o štíte na ochranu osobných údajov pri posudzovaní primeranosti záruk poskytnutých údajom prenášaným do Spojených štátov, ktoré sa prenášajú na základe rozhodnutia o štandardných zmluvných doložkách?

            10.

            Vzhľadom na zistenia High court (Vyšší súd) vo vzťahu k právnym predpisom Spojených štátov amerických, zabezpečuje inštitút ombudsmana pre štít na ochranu osobných údajov podľa prílohy A k prílohe III k rozhodnutiu o štíte na ochranu osobných údajov v spojení s existujúcim režimom v Spojených štátoch prostriedok nápravy pre dotknuté osoby, ktorých osobné údaje sa prenášajú do USA na základe rozhodnutia o štandardných zmluvných doložkách, ktoré je zlučiteľné s článkom 47 Charty?

            11.

            Porušuje rozhodnutie o štandardných zmluvných doložkách články 7, 8 a/alebo 47 Charty?

      (
         1
      )	Rozhodnutie Komisie z 5. februára 2010 o štandardných zmluvných doložkách pre prenos osobných údajov spracovateľom usadeným v tretích krajinách podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES (Ú. v. EÚ L 39, 2010, s. 5).
   (
         2
      )	Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2016/2297 zo 16. decembra 2016, ktorým sa menia rozhodnutia 2001/497/ES a 2010/87/EÚ o štandardných zmluvných doložkách na prenos osobných údajov do tretích krajín a spracovateľom usadeným v takýchto krajinách podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES (Ú. v. EÚ L 344, 2016, s. 100).
   (
         3
      )	Smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, 1995, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355).
   (
         4
      )	Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2016/1250 z 12. júla 2016 podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES o primeranosti ochrany poskytovanej štítom na ochranu osobných údajov medzi EÚ a USA (Ú. v. EÚ L 207, 2016, s. 1).


201806290601986312018/C 249/482892018TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180504383921Vec T-289/18: Žaloba podaná 4. mája 2018 – Pšonka/Rada
 ---documentbreak--- C2492018SK3810120180504SK0048381392Žaloba podaná 4. mája 2018 – Pšonka/Rada
   (Vec T-289/18)2018/C 249/48Jazyk konania: čeština
      Účastníci konania

      Žalobca: Artem Viktorovič Pšonka (Kramatorsk, Ukrajina) (v zastúpení: M. Mleziva, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/333 z 5. marca 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2018/326 v rozsahu, v akom sa toto rozhodnutie a nariadenie vzťahujú na žalobcu,

            —

            rozhodol, že Rada Európskej únie znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené žalobcom.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

            1.

            Prvý žalobný dôvod je založený na porušení práva na riadnu správu vecí verejných.

                     —

                     Žalobca odôvodňuje svoju žalobu okrem iného tým, že Rada Európskej únie nekonala pri prijatí rozhodnutia (SZBP) 2018/333 z 5. marca 2018 s náležitou starostlivosťou, pretože sa pred prijatím napadnutého rozhodnutia nevysporiadala s tvrdeniami žalobcu a dôkazmi predloženými žalobcom, ktoré svedčia v prospech žalobcu, a vychádzala v zásade zo stručného zhrnutia Generálnej prokuratúry Ukrajiny a nepožadovala žiadne doplňujúce informácie o priebehu vyšetrovania na Ukrajine.

            2.

            Druhý žalobný dôvod je založený na porušení vlastníckeho práva žalobcu.

                     —

                     Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že obmedzenia, ktoré sú proti nemu prijaté, sú neprimerané, nadbytočné a porušujúce záruky medzinárodnoprávnej ochrany vlastníckeho práva žalobcu.

            3.

            Tretí žalobný dôvod je založený na porušení základných práv žalobcu, ktoré mu zaručuje Dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd.

                     —

                     Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že prijatím obmedzujúcich opatrení voči nemu bolo porušené jeho právo na spravodlivý proces, prezumpciu neviny, ako aj ochranu súkromného vlastníctva.


201807060281993572018/C 259/152512017CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180531111222Vec C-251/17: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 31. mája 2018 – Európska komisia/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti štátom — Odvádzanie a čistenie mestských odpadových vôd — Smernica 91/271/EHS — Články 3, 4 a 10 — Rozsudok Súdneho dvora, ktorým sa určuje nesplnenie povinnosti — Nevykonanie — Článok 260 ods. 2 ZFEÚ — Peňažné sankcie — Penále a paušálna suma)
 ---documentbreak--- C2592018SK1120120180531SK0015112122Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 31. mája 2018 – Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-251/17) (
         1
      )
   „(Nesplnenie povinnosti štátom — Odvádzanie a čistenie mestských odpadových vôd — Smernica 91/271/EHS — Články 3, 4 a 10 — Rozsudok Súdneho dvora, ktorým sa určuje nesplnenie povinnosti — Nevykonanie — Článok 260 ods. 2 ZFEÚ — Peňažné sankcie — Penále a paušálna suma)“2018/C 259/15Jazyk konania: taliančina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Manhaeve a L. Cimaglia, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci M. Russo a F. De Luca, avvocati dello Stato)

      Výrok rozsudku

            1.

            Talianska republika si tým, že neprijala všetky opatrenia nevyhnutné na výkon rozsudku z 19. júla 2012 Komisia/Taliansko (C-565/10, neuverejnený, EU:C:2012:476) nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 260 ods. 1 ZFEÚ.

            2.

            Ak bude nesplnenie povinnosti konštatované v bode 1 pretrvávať aj v čase vyhlásenia tohto rozsudku, Talianska republika zaplatí Európskej komisii penále vo výške 30112500 eur za každý polrok, v ktorom došlo k omeškaniu pri vykonávaní opatrení nevyhnutných na splnenie povinností vyplývajúcich z rozsudku z 19. júla 2012, Komisia/Taliansko (C-565/10, neuverejnený, EU:C:2012:476), a to odo dňa vyhlásenia tohto rozsudku až do úplného splnenia povinností vyplývajúcich z rozsudku z 19.júla 2012, Komisia/Taliansko (C-565/10, neuverejnený, EU:C:2012:476), pričom skutočná výška tohto penále sa vypočíta na konci každého šesťmesačného obdobia znížením celkovej sumy za každé z týchto období o percentuálny podiel predstavujúci pomer počtu populačných ekvivalentov aglomerácií, ktorých systém sústav odpadových vôd a čistenia mestských odpadových vôd bol na konci posudzovaného obdobia v súlade s povinnosťami vyplývajúcimi z rozsudku z 19. júla 2012, Komisia/Taliansko (C-565/10, neuverejnený, EU:C:2012:476), k počtu populačných ekvivalentov aglomerácií, v ktorých k tomu istému okamihu takýto systém zavedený nebol.

            3.

            Talianska republika zaplatí Európskej komisii paušálnu sumu vo výške 25 miliónov eur.

            4.

            Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 221, 10.7.2017.


201807060201993652018/C 259/292712018CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180419202121Vec C-271/18 P: Odvolanie podané dňa 19. apríla 2018 Slovenskou republikou proti rozsudku Všeobecného súdu (druhej komory) z 5. februára 2018 vo veci T-216/15, Dôvera zdravotná poisťovňa v. Komisia
 ---documentbreak--- C2592018SK2010120180419SK0029201212Odvolanie podané dňa 19. apríla 2018 Slovenskou republikou proti rozsudku Všeobecného súdu (druhej komory) z 5. februára 2018 vo veci T-216/15, Dôvera zdravotná poisťovňa v. Komisia
   (Vec C-271/18 P)2018/C 259/29Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Odvolateľka: Slovenská republika (v zastúpení: B. Ricziová)

      Ďalší účastníci konania: Dôvera zdravotná poisťovňa, a.s., Union zdravotná poisťovňa, a.s., Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

            —

            zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 5. februára 2018 vo veci T-216/15, Dôvera zdravotná poisťovňa, a. s. v. Európska komisia, ktorým Všeobecný súd vyhovel žalobe Dôvery;

            —

            žalobu Dôvery zamietol ako nedôvodnú; a

            —

            zaviazal Dôveru a Union na náhradu trov konania.

      Ak by však Súdny dvor dospel k záveru, že nemá dostatok informácií potrebných na konečné rozhodnutie vo veci, Slovenská republika subsidiárne navrhuje, aby Súdny dvor:

            —

            zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 5. februára 2018 vo veci T-216/15, Dôvera zdravotná poisťovňa a. s. v. Európska komisia, ktorým Všeobecný súd vyhovel žalobe Dôvery;

            —

            vrátil vec Všeobecnému súdu na rozhodnutie, a

            —

            rozhodol, že o trovách konania sa rozhodne neskôr.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania Slovenská republika uvádza štyri odvolacie dôvody, ktoré odôvodňujú zrušenie napadnutého rozsudku Všeobecného súdu:

            1.

            V rámci prvého odvolacieho dôvodu Slovenská republika namieta, že Všeobecný súd v napadnutom rozsudku prekročil svoju prieskumnú právomoc, ktorou disponuje pri rozhodnutiach Európskej komisie v oblasti štátnej pomoci. Súvisiaca ustálená judikatúra Súdneho dvora EÚ je jednoznačná a v tomto prípade nebola podľa Slovenskej republiky dodržaná. Slovenská republika tvrdí, že Všeobecný súd v napadnutom rozsudku nerešpektoval širokú mieru voľnej úvahy Európskej komisie pri komplexných ekonomických posúdeniach a nepreukázal existenciu zjavne nesprávneho posúdenia Európskej komisie, ale jednoducho nahradil posúdenie Európskej komisie svojím vlastným, presne opačným posúdením, čím prekročil svoju prieskumnú právomoc.

            2.

            V rámci druhého odvolacieho dôvodu Slovenská republika namieta, že Všeobecný súd v napadnutom rozsudku v dvoch ohľadoch skreslil dôkazy, ktoré mu boli predložené, keďže dospel k vecne nesprávnym skutkovým zisteniam, pričom táto nesprávnosť zjavne vyplýva z dokumentov v súdnom spise. Namietané skreslenie dôkazov sa týka jednak faktoru zisku a jednak faktoru súťaže v slovenskom systéme povinného zdravotného poistenia.

            3.

            V rámci tretieho odvolacieho dôvodu Slovenská republika namieta, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri právnej kvalifikácii slovenského systému povinného zdravotného poistenia, čím porušil jednak čl. 107 ods. 1 ZFEÚ a jednak zásadu právnej istoty. Napadnutý rozsudok je nezlučiteľný so skoršou judikatúrou Súdneho dvora k systémom sociálneho zabezpečenia. Konkrétne Všeobecný súd (i) rozhodol opačne, ako Súdny dvor v skorších rozsudkoch v podobných prípadoch, (ii) rozhodol rovnako, ako Súdny dvor v skorších rozsudkoch v odlišných prípadoch a (iii) nerešpektoval základné východisko skoršej judikatúry Súdneho dvora, že kvalifikácia konkrétneho systému sociálneho zabezpečenia sa odvíja od jeho dominantných znakov.

            4.

            Napokon Slovenská republika v rámci štvrtého odvolacieho dôvodu tvrdí, že odôvodnenie napadnutého rozsudku vykazuje viaceré nedostatky, ktoré odôvodňujú zrušenie napadnutého rozsudku Súdnym dvorom. Konkrétne platí, že (i) Všeobecný súd niektoré svoje závery a prístupy (navyše kľúčové) vôbec nevysvetlil, že (ii) odôvodnenie napadnutého rozsudku je vo viacerých ohľadoch rozporuplné a Všeobecný súd si v ňom protirečí a že (iii) Všeobecný súd v odôvodnení napadnutého rozsudku nezohľadnil relevantné tvrdenia Komisie a Slovenskej republiky. Tým Všeobecný súd porušil požiadavku odôvodnenia vyplývajúcu z čl. 36 v spojení s čl. 53 ods. 1 Štatútu Súdneho dvora EÚ.


201807060601994532018/C 259/573042018TC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180508424321Vec T-304/18: Žaloba podaná 8. mája 2018 – MLPS/Komisia
 ---documentbreak--- C2592018SK4210120180508SK0057421432Žaloba podaná 8. mája 2018 – MLPS/Komisia
   (Vec T-304/18)2018/C 259/57Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mouvement pour la liberté de la protection sociale (MLPS) (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: M. Gibaud, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            určil a konštatoval nečinnosť Európskej komisie, ktorá sa protiprávne odmietla zaoberať sťažnosťou združenia Mouvement pour la liberté de la protection sociale (MLPS) z 21. decembra 2017,

            —

            jednoducho zrušil rozhodnutie Európskej komisie zo 7. marca 2018, ktorým sa zamieta prejednanie sťažnosti združenia Mouvement pour la liberté de la protection sociale (MLPS) z 21. decembra 2017,

            —

            rozhodol o trovách konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

            1.

            Prvý žalobný dôvod je založený najmä na nesprávnom posúdení uskutočnenom v napadnutom rozhodnutí, podľa ktorého francúzske systémy sociálneho zabezpečenia možno považovať za „zákonný systém sociálneho zabezpečenia“, hoci nie sú systémami určenými pre každého obyvateľa a ani systémami určenými všetkým pracujúcim, ale sú systémami združujúcimi pracovníkov podľa príslušnosti k určitej profesii, a z tohto dôvodu sa majú na ne uplatniť smernice 92/49/EHS a 92/96/EHS.

            2.

            Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady právnej jednotnosti, pretože Francúzsko je v úplne podobnej situácii ako Slovensko, u ktorého Všeobecný súd rozhodol, že „činnosť poskytovania zdravotného poistenia na Slovensku vzhľadom na cieľ dosiahnuť zisk sledovaný zdravotnými poisťovňami a vzhľadom na existenciu intenzívnej hospodárskej súťaže ohľadom kvality a ponuky služieb má ekonomickú povahu“ (rozsudok z 5. februára 2018, Dôvera zdravotná poisťovňa/Komisia, T-216/15, neuverejnený, EU:T:2018:64, bod 68). Podľa žalobkyne nemožno rozdielnym spôsobom posudzovať Francúzsko.


201807060561993542018/C 259/438822016TC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180607313222Vec T-882/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júna 2018 – Sipral World/EUIPO – La Dolfina (DOLFINA) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie vo veci zrušenia — Slovná ochranná známka Európskej únie DOLFINA — Neexistencia riadneho používania ochrannej známky — Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 94 nariadenia 2017/1001)“)
 ---documentbreak--- C2592018SK3120120180607SK0043312322Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júna 2018 – Sipral World/EUIPO – La Dolfina (DOLFINA)
   (Vec T-882/16) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Konanie vo veci zrušenia — Slovná ochranná známka Európskej únie DOLFINA — Neexistencia riadneho používania ochrannej známky — Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 94 nariadenia 2017/1001)“)“2018/C 259/43Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sipral World, SL (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: R. Almaraz Palmero a A. Ruo, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Ivanauskas a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: La Dolfina, SA (Buenos Aires, Argentína) (v zastúpení: J. Carbonell Callicó, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 22. septembra 2016 (vec R 1897/2015-2), týkajúcemu sa konania vo veci zrušenia medzi spoločnosťami La Dolfina a Sipral World

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Sipral World, SL je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 46, 13.2.2017.


201807060611993552018/C 259/583082018TC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180517434421Vec T-308/18: Žaloba podaná 17. mája 2018 – Hamas/Rada
 ---documentbreak--- C2592018SK4310120180517SK0058431442Žaloba podaná 17. mája 2018 – Hamas/Rada
   (Vec T-308/18)2018/C 259/58Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Žalobca: Hamas (Doha, Qatar) (v zastúpení: L. Glock, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/475 z 21. marca 2018, ktorým sa aktualizuje zoznam osôb, skupín a subjektov, na ktoré sa vzťahujú články 2, 3 a 4 spoločnej pozície 2001/931/SZBP o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom, a ktorým sa zrušuje rozhodnutie (SZBP) 2017/1426 (Ú. v. EÚ L 79, 2018, s. 26);

            —

            zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2018/468 z 21. marca 2018, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu a ktorým sa zrušuje vykonávacie nariadenie (EÚ) 2017/1420 (Ú. v. EÚ L 79, 2018, s. 7);
            v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú Hamas, vrátane Hamas-Izz al-Din al-Qassem;

            —

            zaviazal Radu na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza sedem žalobných dôvodov.

            1.

            Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 1 ods. 4 spoločnej pozície 2001/931.

            2.

            Druhý žalobný dôvod založený na tom, že sa Rada dopustila nesprávneho posúdenia vecnej správnosti skutkových zistení, ktoré sa vytýkajú žalobcovi.

            3.

            Tretí žalobný dôvod založený na nesprávnom posúdení, ktorého sa dopustila Rada, pokiaľ ide o teroristickú povahu organizácie Hamas.

            4.

            Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení zásady nezasahovania.

            5.

            Piaty žalobný dôvod založený na nedostatočnom zohľadnení vývoja situácie z dôvodu uplynutia času.

            6.

            Šiesty žalobný dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia.

            7.

            Siedmy žalobný dôvod založený na porušení práv na obranu a práva na účinnú súdnu ochranu.


201807060231994512018/C 259/163062017CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180531121321Vec C-306/17: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 31. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tatabányai Törvényszék – Maďarsko) – Éva Nothartová/Sámson József Boldizsár (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 — Súdna právomoc — Osobitné právomoci — Článok 8 bod 3 — Vzájomný nárok, ktorý vyplýva alebo nevyplýva z tej istej zmluvy alebo skutočnosti ako pôvodný nárok)
 ---documentbreak--- C2592018SK1210120180531SK0016121132Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 31. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tatabányai Törvényszék – Maďarsko) – Éva Nothartová/Sámson József Boldizsár
   (Vec C-306/17) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 — Súdna právomoc — Osobitné právomoci — Článok 8 bod 3 — Vzájomný nárok, ktorý vyplýva alebo nevyplýva z tej istej zmluvy alebo skutočnosti ako pôvodný nárok)“2018/C 259/16Jazyk konania: maďarčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tatabányai Törvényszék

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Éva Nothartová

      Žalovaný: Sámsonovi Józsefovi Boldizsárovi

      Výrok rozsudku

   Článok 8 bod 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že sa nevýhradne uplatňuje v situácii, keď súd, ktorý je príslušný na rozhodovanie o údajnom porušení práv na ochranu osobnosti žalobcu z dôvodu, že fotografie a videozáznamy boli vyhotovené bez jeho vedomia, koná o vzájomnom nároku žalovaného na náhradu škody z titulu mimozmluvnej zodpovednosti žalobcu, najmä z dôvodu obmedzenia jeho duševného výtvoru, ktorý je predmetom pôvodného nároku, keď sa pri preskúmaní tohto vzájomného nároku vyžaduje, aby tento súd posúdil zákonnosť alebo nezákonnosť skutočností, na ktorých žalobca zakladá svoje vlastné nároky.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 269, 14.8.2017.


201807060701993902018/C 259/44722017TC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180607323211Vec T-72/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júna 2018 – Schmid/EUIPO – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Steirisches Kürbiskernöl) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie vo veci zrušenia — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia — Obrazová ochranná známka Steirisches Kürbiskernöl — Chránené zemepisné označenie — Článok 15, článok 51 ods. 1 písm. a) a článok 55 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 18, článok 58 ods. 1 písm. a) a článok 62 ods. 1 nariadenia (ES) 2017/1001] — Riadne používanie ochrannej známky — Používanie ako ochranná známka“)
 ---documentbreak--- C2592018SK3210120180607SK0044321321Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júna 2018 – Schmid/EUIPO – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Steirisches Kürbiskernöl)
   (Vec T-72/17) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Konanie vo veci zrušenia — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia — Obrazová ochranná známka Steirisches Kürbiskernöl — Chránené zemepisné označenie — Článok 15, článok 51 ods. 1 písm. a) a článok 55 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 18, článok 58 ods. 1 písm. a) a článok 62 ods. 1 nariadenia (ES) 2017/1001] — Riadne používanie ochrannej známky — Používanie ako ochranná známka“)“2018/C 259/44Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Gabriele Schmid (Halbenrain, Rakúsko) (v zastúpení: B. Kuchar, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Hanf, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Graz, Rakúsko) (v zastúpení: I. Hödl a S. Schoeller, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 7. decembra 2016 (vec R 1768/2015-4), týkajúcemu sa konania vo veci zrušenia práv z ochrannej známky medzi pani Schmidovou a Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark

      Výrok rozsudku

            1.

            Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) zo 7. decembra 2016 (vec R 1768/2015-4) sa zrušuje.

            2.

            V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

            3.

            EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli pani Gabriele Schmidovej.

            4.

            Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark znáša svoje vlastné trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 104, 3.4.2017.


201807060661994302018/C 259/593102018TC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180515444521Vec T-310/18: Žaloba podaná 15. mája 2018 – EPSU a Willem Goudriaan/Komisia
 ---documentbreak--- C2592018SK4410120180515SK0059441452Žaloba podaná 15. mája 2018 – EPSU a Willem Goudriaan/Komisia
   (Vec T-310/18)2018/C 259/59Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobcovia: European Federation of Public Service Unions (EPSU) (Brusel, Belgicko) a Jan Willem Goudriaan (Brusel) (v zastúpení: R. Arthur, solicitor, a R. Palmer, barrister)

      Žalovaná: Európska komisia

      NávrhY

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie žalovanej z 5. marca 2018 nenavrhnúť Rade, aby bola dohoda sociálnych partnerov EÚ z 21. decembra 2015 o právach úradníkov a zamestnancov úradov ústredných orgánov štátnej správy uzavretá podľa článku 155 ods. 1 ZFEÚ vykonaná smernicou prostredníctvom rozhodnutia Rady podľa článku 155 ods. 2 ZFEÚ,

            —

            uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú dva žalobné dôvody.

            1.

            Prvý žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie predstavuje akt prijatý v rozpore s článkom 155 ods. 2 ZFEÚ. Komisia nemala právomoc odmietnuť navrhnúť Rade, aby vykonala dohodu prostredníctvom rozhodnutia Rady, keďže neexistovala žiadna námietka voči reprezentatívnosti postavenia zmluvných strán dohody ani voči zákonnosti dohody.

                     —

                     Žalobcovia tvrdia, že rozhodnutie Komisie odmietnuť navrhnúť Rade, aby bola dohoda vykonaná prostredníctvom rozhodnutia Rady porušuje článok 155 ods. 2 ZFEÚ a je v rozpore s požiadavkou rešpektovania autonómie sociálnych partnerov zakotvenej v článku 152 ZFEÚ.

                     —

                     Žalobcovia tiež uvádzajú, že Komisia bola povinná predložiť Rade návrh, ak nepredložila dôvody pre záver, že sociálni partneri, ktorí sú zmluvnými stranami dohody, neboli dostatočne reprezentatívni, alebo že dohoda nie je v súlade s právom.

                     —

                     Žalobcovia ďalej tvrdia, že Komisia vykonala posúdenie vhodnosti dohody, čo nespadá do jej právomocí.

            2.

            Druhý žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie je vadné vzhľadom na odôvodnenie, ktoré je zjavne chybné alebo založené na nesprávnych predpokladoch.

                     —

                     Podľa žalobcov dôvody, ktoré uviedla Komisia vo svojom napadnutom rozhodnutí, neboli spôsobilé odôvodniť odmietnutie navrhnúť Rade, aby prijala dohodu.

                     —

                     Žalobcovia tiež uvádzajú, že jediným dôvodom, ktorý by mohol odôvodniť odmietnutie, mohla byť odôvodnená námietka voči reprezentatívnosti sociálnych partnerov alebo voči zákonnosti rozhodnutia Rady, ktorým sa dohoda vykoná ako smernica.

                     —

                     Žalobcovia ďalej tvrdia, že Komisia v každom prípade opomenula vykonať akékoľvek posúdenie vplyvov, a teda na základe proporcionality a subsidiarity nemohla odôvodniť žiadny záver o odmietnutí navrhnúť, aby bola dohoda vykonaná ako smernica prostredníctvom rozhodnutia Rady, a to ani v prípade, ak by v zásade bolo prípustné to takto odmietnuť.


201807060731993322018/C 259/451362017TC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180612333311Vec T-136/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júna 2018 – Mignini & Petrini (cotecnica MAXIMA) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie cotecnica MAXIMA — Skoršia národná obrazová ochranná známka MAXIM Alimento Superpremium — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
 ---documentbreak--- C2592018SK3310120180612SK0045331331Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júna 2018 – Mignini & Petrini (cotecnica MAXIMA)
   (Vec T-136/17) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie cotecnica MAXIMA — Skoršia národná obrazová ochranná známka MAXIM Alimento Superpremium — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)“2018/C 259/45Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cotécnica, SCCL (Bellpuig, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne J. C. Erdozain López, J. Galán López a J.-B. Devaureix, neskôr J. C. Erdozain López, J. Galán López a L. Montoya Terán, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Palmero Cabezas, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Mignini & Petrini SpA (Petrignano di Assisi, Taliansko) (v zastúpení: F. Celluprica, F. Fischetti a F. De Bono, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 17. novembra 2016 (vec R 853/2016-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Mignini & Petrini a Cotécnica

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Cotécnica, SCCL, znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) a Mignini & Petrini SpA.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 129, 24.4.2017.


201807060241993512018/C 259/302732018CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180420222211Vec C-273/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyšsko) 20. apríla 2018 – SIA „Kuršu zeme“
 ---documentbreak--- C2592018SK2210120180420SK0030221221Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyšsko) 20. apríla 2018 – SIA „Kuršu zeme“
   (Vec C-273/18)2018/C 259/30Jazyk konania: lotyština
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākā tiesa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: SIA „Kuršu zeme“

      Žalovaná: Valsts ieņēmumu dienests

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 168 písm. a) smernice 2006/112/ES (
         1
      ) vykladať v tom zmysle, že bráni zákazu odpočtu dane na vstupe v prípade, kedy je uvedený zákaz založený výlučne na vedomej účasti zdaniteľnej osoby na vykonávaní fiktívnych transakcií, pričom sa neuvádza, akým spôsobom konkrétne transakcie poškodili štátnu pokladnicu v podobe nezaplatenia DPH alebo neoprávnenej žiadosti o vrátenie uvedenej dane, na rozdiel od situácie, v ktorej by boli tieto transakcie vykonané podľa skutočných skutkových okolností?
   (
         1
      )	Smernica Rady 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


201807060291994022018/C 259/173352017CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180531131311Vec C-335/17: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 31. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven kasatsionen sad (Bulgarie) – Bulharsko) – Neli Valčeva/Georgios Babanarakis (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Justičná spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (ES) č. 2201/2003 — Rozsah pôsobnosti — Pojem „právo styku“ — Článok 1 ods. 2 písm. a) a článok 2 body 7 a 10 — Právo styku starých rodičov s dieťaťom)
 ---documentbreak--- C2592018SK1310120180531SK0017131131Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 31. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven kasatsionen sad (Bulgarie) – Bulharsko) – Neli Valčeva/Georgios Babanarakis
   (Vec C-335/17) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Justičná spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (ES) č. 2201/2003 — Rozsah pôsobnosti — Pojem „právo styku“ — Článok 1 ods. 2 písm. a) a článok 2 body 7 a 10 — Právo styku starých rodičov s dieťaťom)“2018/C 259/17Jazyk konania: bulharčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Varhoven kasatsionen sad (Bulgarie)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Neli Valčeva

      Žalovaný: Georgios Babanarakis

      Výrok rozsudku

   Pojem „právo styku“ uvedený v článku 1 ods. 2 písm. a) a v článku 2 bodoch 7 a 10 nariadenia Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000, sa má vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje aj na právo styku starých rodičov s ich vnukmi.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 269, 14.8.2017.


201807060681994312018/C 259/603202018TC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180522454621Vec T-320/18: Žaloba podaná 22. mája 2018 – WD/EFSA
 ---documentbreak--- C2592018SK4510120180522SK0060451462Žaloba podaná 22. mája 2018 – WD/EFSA
   (Vec T-320/18)2018/C 259/60Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: WD (v zastúpení: L. Levi a A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Európsky úrad pre bezpečnosť potravín

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú;

      a v dôsledku toho

            —

            zrušil rozhodnutie výkonného riaditeľa EASA v postavení OOUZP zo 14. júla 2017, z ktorého vyplýva, že žalobkyňa nie je uvedená medzi zamestnancami, ktorí boli povýšení v rámci preraďovania v roku 2017;

            —

            zrušil rozhodnutie OOUZP z 9. februára 2018, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobkyne z 10. októbra 2017 proti rozhodnutiu zo 14. júla 2017;

            —

            zrušil rozhodnutie výkonného riaditeľa EASA v postavení OOUZP z 9. februára 2017 (doručené 10. augusta 2017) o neobnovení pracovnej zmluvy žalobkyne;

            —

            zrušil rozhodnutie OOUZP z 12. marca 2018, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobkyne z 10. novembra 2017 proti tomuto rozhodnutiu z 9. augusta 2017;

            —

            uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza sedem žalobných dôvodov, pokiaľ ide o rozhodnutie o neobnovení jej zmluvy.

            1.

            Prvý žalobný dôvod založený na porušení rozhodnutia EASA z 8. decembra 2012 z 8. decembra 2012„Employment contract management“.

            2.

            Druhý žalobný dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia.

            3.

            Tretí žalobný dôvod založený na porušení práv na obhajobu a najmä práva byťvypočutým.

            4.

            Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení povinnosti starostlivosti a „Work instructions“ týkajúcich sa „Contract of Employment renewal proces“ prijatého EASA.

            5.

            Piaty žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení a na zneužití právomoci.

            6.

            Šiesty žalobný dôvod založený na porušení zásady legitímnej dôvery.

            7.

            Siedmy dôvod založený na porušení „Work instructions“ a povinnosti starostlivosti.

      Žalobkyňa uvádza jediný žalobný dôvod, pokiaľ ide o rozhodnutie o neobnovení zmluvy, založený na porušení rozhodnutia z 22. apríla 2008„Career of temporary staff and assignment to a post carrying a higher grade than that at which they were engaged“, na zjavne nesprávnom posúdení, ako aj na porušení zásady zákazu diskriminácie.


201807060191993642018/C 259/183902017CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180530131422Vec C-390/17 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 30. mája 2018 – Irit Azoulay a i./Európsky parlament (Odvolanie — Verejná služba — Odmena — Rodinné prídavky — Príspevok na vzdelanie — Zamietnutie náhrady nákladov na vzdelanie — Článok 3 ods. 1 prílohy VII Služobného poriadku úradníkov Európskej únie)
 ---documentbreak--- C2592018SK1320120180530SK0018132142Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 30. mája 2018 – Irit Azoulay a i./Európsky parlament
   (Vec C-390/17 P) (
         1
      )
   „(Odvolanie — Verejná služba — Odmena — Rodinné prídavky — Príspevok na vzdelanie — Zamietnutie náhrady nákladov na vzdelanie — Článok 3 ods. 1 prílohy VII Služobného poriadku úradníkov Európskej únie)“2018/C 259/18Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Odvolatelia: Irit Azoulay, Andrew Boreham, Mirja Bouchard, Darren Neville (v zastúpení: M. Casado García-Hirschfeld, avocate)

      Ďalší účastník konania: Európsky parlament (v zastúpení: L. Deneys a E. Taneva, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

            1.

            Odvolanie sa zamieta.

            2.

            Irit Azoulay, Andrew Boreham, Mirja Bouchard a Darren Neville sú povinní nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 412, 4.12.2017.


201807060311994062018/C 259/312772018CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180424222322Vec C-277/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Administrativo de Círculo de Lisboa (Portugalsko) 24. apríla 2018 – Henkel Ibérica Portugal, Unipessoal L.da/Comissão de Segurança de Serviços e Bens de Consumo
 ---documentbreak--- C2592018SK2220120180424SK0031222232Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Administrativo de Círculo de Lisboa (Portugalsko) 24. apríla 2018 – Henkel Ibérica Portugal, Unipessoal L.da/Comissão de Segurança de Serviços e Bens de Consumo
   (Vec C-277/18)2018/C 259/31Jazyk konania: portugalčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Administrativo de Círculo de Lisboa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Henkel Ibérica Portugal, Unipessoal L.da

      Žalovaná: Comissão de Segurança de Serviços e Bens de Consumo

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Je vnútroštátny systém Portugalska obsiahnutý v zákonnom dekréte č. 69/2005 zo 17. marca 2005 a zákonnom dekréte č. 150/90 z 10. mája 1990, ktorý okrem zákazu uvádzania na trh výrobkov, ktoré sú spôsobilé ohroziť zdravie a bezpečnosť spotrebiteľov z dôvodu ich zameniteľnosti za potraviny, zakazuje tiež uvádzať na trh výrobky, ktoré môžu byť vzhľadom na ich vzhľad zamenené s inými výrobkami (najmä hračkami), čím tak môžu pri ich bežnom alebo rozumne predvídateľnom použití predstavovať riziko pre zdravie a bezpečnosť spotrebiteľov, najmä detí, zlučiteľný s právom Spoločenstva, najmä so smernicou 2001/95/ES Európskeho parlamentu a Rady z 3. decembra 2001 o všeobecnej bezpečnosti výrobkov (
                  1
               ), článkami 28 a 30 Zmluvy (ako sa uvádza v tejto smernici) a so smernicou Rady 87/357/EHS z 25. júna 1988 (
                  2
               )?

            2.

            Bránia články 34 a 36 Zmluvy uplatneniu právneho predpisu vnútroštátneho práva, ktorý zakazuje uvádzať na trh na vnútroštátnom území nielen výrobky, ktoré môžu byť zamenené za potravinové výrobky v súlade s článkom 1 ods. 2 uvedenej smernice Spoločenstva, ale aj iné výrobky, ktorých vzhľad môže podnietiť spotrebiteľov, aby ich používali odlišne od účelu, na ktorý boli navrhnuté, a to aj vtedy, ak nie sú nebezpečnými prípravkami v zmysle článku 2 smernice 1999/45/ES (
                  3
               ) Európskeho parlamentu a Rady z 31. mája 1999 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov o klasifikácii, balení a označovaní nebezpečných prípravkov?

      (
         1
      )	Ú. v. ES L 11, 2002, s. 4; Mim. vyd. 15/006, s. 447.
   (
         2
      )	Smernica Rady 87/357/EHS z 25. júna 1987 o harmonizácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa výrobkov, ktorých vlastnosti sa javia ako iné, než v skutočnosti sú, a ktoré preto ohrozujú zdravie alebo bezpečnosť spotrebiteľov (Ú. v. ES L 192, 1987, s. 49; Mim. vyd. 13/008, s. 283).
   (
         3
      )	Smernica 1999/45/ES Európskeho parlamentu a Rady z 31. mája 1999 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov o klasifikácii, balení a označovaní nebezpečných prípravkov (Ú. v. ES L 200, 1999, s. 1; Mim. vyd. 13/024, s. 109).


201807060321993932018/C 259/195192017CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180530141411Spojené veci C-519/17 P a C-522/17 P až C-525/17 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 30. mája 2018 – L'Oréal/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Guinot SAS (Odvolanie — Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihlášky slovných ochranných známok MASTER PRECISE, MASTER SMOKY, MASTER SHAPE, MASTER DUO a MASTER DRAMA — Skoršia národná obrazová ochranná známka MASTERS COLORS PARIS — Zamietnutie prihlášok — Nedostatok odôvodnenia — Preskúmanie súdom bez návrhu)
 ---documentbreak--- C2592018SK1410120180530SK0019141141Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 30. mája 2018 – L'Oréal/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Guinot SAS
   (Spojené veci C-519/17 P a C-522/17 P až C-525/17 P) (
         1
      )
   „(Odvolanie — Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihlášky slovných ochranných známok MASTER PRECISE, MASTER SMOKY, MASTER SHAPE, MASTER DUO a MASTER DRAMA — Skoršia národná obrazová ochranná známka MASTERS COLORS PARIS — Zamietnutie prihlášok — Nedostatok odôvodnenia — Preskúmanie súdom bez návrhu)“2018/C 259/19Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Odvolateľka: L'Oréal (v zastúpení: T. de Haan, avocat, P. Péters, advocaat)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: D. Botis a D. Hanf, splnomocnení zástupcovia), Guinot (v zastúpení: A. Sion, avocate)

      Výrok rozsudku

            1.

            Uznesenia Všeobecného súdu Európskej únie z 26. júna 2017, L’Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER PRECISE) (T-181/16, neuverejnené, EU:T:2017:447), L’Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER SMOKY) (T-179/16, neuverejnené, EU:T:2017:445), L’Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER SHAPE) (T-180/16, neuverejnené, EU:T:2017:451), L’Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER DUO) (T-182/16, neuverejnené, EU:T:2017:448) a L’Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER DRAMA) (T-183/16, neuverejnené, EU:T:2017:449), sa zrušujú.

            2.

            Veci T-181/16, T-179/16, T-180/16, T-182/16 a T-183/16 sa vracajú Všeobecnému súdu Európskej únie na ďalšie konanie.

            3.

            O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 424, 11.12.2017.


201807060301994032018/C 259/322782018CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180424232311Vec C-278/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 24. apríla 2018 – Manuel Jorge Sequeira Mesquita/Fazenda Pública
 ---documentbreak--- C2592018SK2310120180424SK0032231231Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 24. apríla 2018 – Manuel Jorge Sequeira Mesquita/Fazenda Pública
   (Vec C-278/18)2018/C 259/32Jazyk konania: portugalčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Manuel Jorge Sequeira Mesquita

      Odporkyňa: Fazenda Pública

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 135 ods. 1 písm. l) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 (
         1
      ), týkajúci sa oslobodenia nájmu nehnuteľností od dane vykladať v tom zmysle, že takéto oslobodenie sa uplatňuje na zmluvu o prevode práv na poľnohospodárske užívanie rurálnej pôdy, na ktorej sa nachádzajú vinice, na spoločnosť, ktorej predmetom činnosti je poľnohospodárska činnosť, pričom zmluva je uzavretá na obdobie jedného roka a automaticky sa obnovuje na rovnaké obdobie a na základe tejto zmluvy treba uhradiť príslušné nájomné ku koncu každého roka?
   (
         1
      )	Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


201807060161994372018/C 259/02852016CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL201805302211Spojené veci C-85/16 P a C-86/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 30. mája 2018 – Kenzo Tsujimoto/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Kenzo (Odvolanie — Ochranná známka Európskej únie — Prihlášky slovnej ochrannej známky KENZO ESTATE — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie KENZO — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Článok 8 ods. 5 — Relatívny dôvod zamietnutia zápisu — Dobré meno — Náležitý dôvod)
 ---documentbreak--- C2592018SK210120180530SK00022121Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 30. mája 2018 – Kenzo Tsujimoto/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Kenzo
   (Spojené veci C-85/16 P a C-86/16 P) (
         1
      )
   „(Odvolanie — Ochranná známka Európskej únie — Prihlášky slovnej ochrannej známky KENZO ESTATE — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie KENZO — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Článok 8 ods. 5 — Relatívny dôvod zamietnutia zápisu — Dobré meno — Náležitý dôvod)“2018/C 259/02Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Odvolateľka: Kenzo Tsujimoto (v zastúpení: A. Wenninger-Lenz, M. Ring a W. von der Osten-Sacken, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca) Kenzo (v zastúpení: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi a N. Parrotta, advokáti)

      Výrok rozsudku

            1.

            Odvolania sa zamietajú.

            2.

            Pán Kenzo Tsujimoto je povinný nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 335, 12.9.2016.


201807060551993972018/C 259/613242018TC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180528464611Vec T-324/18: Žaloba podaná 28. mája 2018 – VI.TO./EUIPO – Bottega (Tvar pozlátenej fľaše)
 ---documentbreak--- C2592018SK4610120180528SK0061461461Žaloba podaná 28. mája 2018 – VI.TO./EUIPO – Bottega (Tvar pozlátenej fľaše)
   (Vec T-324/18)2018/C 259/61Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Vinicola Tombacco (VI.TO.) Srl (Trebaseleghe, Taliansko) (v zastúpení: L. Giove, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Sandro Bottega (Colle Umberto, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

      Dotknutá sporná ochranná známka: trojrozmerná ochranná známka Európskej únie (tvar pozlátenej fľaše) – ochranná známka Európskej únie č. 11 531 381

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásenie neplatnosti

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. marca 2018 vo veci R 1036/2017-1

      NávrhY

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil napadnuté rozhodnutie,

            —

            uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

            —

            nesprávne posúdenie dôvodu podľa článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001,

            —

            nesprávne posúdenie dôvodu podľa článku 7 ods. 1 písm. e) bodov i), ii) a iii) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001.


201807060401993692018/C 259/205372017CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180531151511Vec C-537/17: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 31. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Berlin – Nemecko) – Claudia Wegener/Royal Air Maroc SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Letecká doprava — Nariadenie (ES) č. 261/2004 — Článok 3 ods. 1 — Pôsobnosť — Pojem „let s priamymi prípojmi“ — Let s odletom z letiska umiestneného na území členského štátu s prípojným letom na letisku na území tretieho štátu a s cieľovým miestom na inom letisku tohto tretieho štátu)
 ---documentbreak--- C2592018SK1510120180531SK0020151151Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 31. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Berlin – Nemecko) – Claudia Wegener/Royal Air Maroc SA
   (Vec C-537/17) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Letecká doprava — Nariadenie (ES) č. 261/2004 — Článok 3 ods. 1 — Pôsobnosť — Pojem „let s priamymi prípojmi“ — Let s odletom z letiska umiestneného na území členského štátu s prípojným letom na letisku na území tretieho štátu a s cieľovým miestom na inom letisku tohto tretieho štátu)“2018/C 259/20Jazyk konania: nemčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Claudia Wegener

      Žalovaná: Royal Air Maroc SA

      Výrok rozsudku

   Článok 3 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, sa má vykladať v tom zmysle, že toto nariadenie sa uplatňuje na prepravu cestujúcich uskutočnenú na základe jednej rezervácie, ktorá zahŕňa medzi odletom z letiska umiestneného na území členského štátu a príletom na letisko umiestnené na území tretieho štátu plánované medzipristátie mimo územia Európskej únie s prestupom na iné lietadlo.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 424, 11.12.2017.


title: Vec C-279/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social n° 33 de Barcelona (Španielsko) 24. apríla 2018 – Magdalena Molina Rodríguez/Servicio Público de Empleo Estatal (SEPE)

text:
201807060421993872018/C 259/332792018CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180424232422Vec C-279/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Španielsko) 24. apríla 2018 – Magdalena Molina Rodríguez/Servicio Público de Empleo Estatal (SEPE)
 ---documentbreak--- C2592018SK2320120180424SK0033232242Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Španielsko) 24. apríla 2018 – Magdalena Molina Rodríguez/Servicio Público de Empleo Estatal (SEPE)
   (Vec C-279/18)2018/C 259/33Jazyk konania: španielčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Magdalena Molina Rodríguez

      Žalovaná: Servicio Público de Empleo Estatal (SEPE)

      Prejudiciálna otázka

   Má sa zákaz nepriamej diskriminácie z dôvodu pohlavia stanovený v článku 4 ods. 1 uvedenej smernice 79/7 [Rady z 19. decembra 1978] o postupnom vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach súvisiacich so sociálnym zabezpečením (
         1
      ) vykladať v tom zmysle, že mu odporuje vnútroštátna úprava, akou je článok 215 ods. 1 bod 3 Ley General de la Seguridad Social (aprobado por el Real Decreto Legislativo 1/94) [(všeobecný zákon o sociálnom zabezpečení), (schválený kráľovským legislatívnym dekrétom č. 1/1994)], ktorý v znení kráľovského zákonného dekrétu z 15. marca 2013 zavádza pre priznanie nároku na dávku v nezamestnanosti pre pracovníkov starších ako 55 rokov novú požiadavku – neprekročenie určitej hranice príjmov v domácnosti – ktorá vytvára obmedzenie pre získanie nároku na uvedenú dávku, ktoré je výrazne vyššie pre poberateľov ženského pohlavia (v porovnaní s poberateľmi mužského pohlavia), ako to potvrdzujú predložené štatistické údaje?
   (
         1
      )	Ú. v. ES L 6, 1979, s. 24; Mim. vyd. 05/001, s. 215.


201807060371993592018/C 259/21502018CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180129151622Vec C-50/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakúsko) 29. januára 2018 – Mijo Mestrovic
 ---documentbreak--- C2592018SK1520120180129SK0021152162Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakúsko) 29. januára 2018 – Mijo Mestrovic
   (Vec C-50/18)2018/C 259/21Jazyk konania: nemčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesverwaltungsgericht Steiermark

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Sťažovateľ: Mijo Mestrovic

      Žalovaný orgán: Bezirkshauptmannschaft Murtal

      Vedľajší účastník konania: Finanzpolizei

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Majú sa článok 56 ZFEÚ, ako aj smernica 96/71/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb (
                  1
               ) a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/67/EÚ z 15. mája 2014 o presadzovaní smernice 96/71/ES (
                  2
               ), vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej norme, ktorá za porušenie formálnych povinností v prípade cezhraničného pridelenia pracovníkov, akým je porušenie povinnosti uchovávať mzdové podklady, stanovuje veľmi vysoké pokuty a najmä vysoké minimálne sankcie, ktoré sa ukladajú kumulatívne za každého jednotlivého dotknutého pracovníka?

            2.

            V prípade, ak už odpoveď na prvú otázku nebude kladná:
            Majú sa článok 56 ZFEÚ, ako aj smernica 96/71/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/67/EÚ z 15. mája 2014 o presadzovaní smernice 96/71/ES, vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby sa za porušenia formálnych povinností v prípade cezhraničného pridelenia pracovníkov ukladali kumulatívne pokuty bez ohraničenia ich maximálnej výšky?

      (
         1
      )	Ú. v. ES L 18, 1997, s. 1; Mim. vyd. 05/002, s. 431.
   (
         2
      )	Ú. v. ES L 159, 2014, s. 11.


201807060481994122018/C 259/461652017TC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180614333422Vec T-165/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júna 2018 – Emcur/EUIPO – Emcure Pharmaceuticals (EMCURE) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie EMCURE — Skoršie slovné ochranné známky Európskej únie a národné ochranné známky EMCUR — Relatívny dôvod zamietnutia — Podobnosť tovarov a služieb — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
 ---documentbreak--- C2592018SK3320120180614SK0046332342Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júna 2018 – Emcur/EUIPO – Emcure Pharmaceuticals (EMCURE)
   (Vec T-165/17) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie EMCURE — Skoršie slovné ochranné známky Európskej únie a národné ochranné známky EMCUR — Relatívny dôvod zamietnutia — Podobnosť tovarov a služieb — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)“2018/C 259/46Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH (Bad Ems, Nemecko) (v zastúpení: K. Bröcker, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Rajh, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Emcure Pharmaceuticals Ltd (Bhosari, India)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 13. decembra 2016 (vec R 790/2016-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems a Emcure Pharmaceuticals

      Výrok rozsudku

            1.

            Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 13. decembra 2016 (vec R 790/2016-2) sa zrušuje v časti, v akej sa týka služieb patriacich do tried 42 a 44 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení.

            2.

            V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

            3.

            EUIPO a Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH znášajú každý svoje vlastné trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 129, 24.4.2017.