title: Vec C-195/12: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  26. septembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle — Belgicko) — Industrie du bois de Vielsalm & Cie (IBV) SA/Région wallonne (Smernica 2004/8/ES — Pôsobnosť — Kogenerácia a vysoko účinná kogenerácia — Článok 7 — Regionálny podporný program stanovujúci udeľovanie „zelených certifikátov“ na kogeneračné zariadenia — Udelenie väčšieho množstva zelených certifikátov na tie kogeneračné zariadenia, ktoré zhodnocujú najmä iné druhy biomasy, než biomasy pochádzajúcej z dreva alebo drevného odpadu — Zásada rovnosti a zákazu diskriminácie — Články 20 a 21 Charty základných práv Európskej únie)

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/28

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 26. septembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle — Belgicko) — Industrie du bois de Vielsalm & Cie (IBV) SA/Région wallonne
   (Vec C-195/12) (1)

   (Smernica 2004/8/ES - Pôsobnosť - Kogenerácia a vysoko účinná kogenerácia - Článok 7 - Regionálny podporný program stanovujúci udeľovanie „zelených certifikátov“ na kogeneračné zariadenia - Udelenie väčšieho množstva zelených certifikátov na tie kogeneračné zariadenia, ktoré zhodnocujú najmä iné druhy biomasy, než biomasy pochádzajúcej z dreva alebo drevného odpadu - Zásada rovnosti a zákazu diskriminácie - Články 20 a 21 Charty základných práv Európskej únie)
   2013/C 344/48
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour constitutionnelle

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Industrie du bois de Vielsalm & Cie (IBV) SA

      Žalovaný: Région wallonne

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Cour constitutionnelle – Výklad článku 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/8/ES z 11. februára 2004 o podpore kogenerácie založenej na dopyte po využiteľnom teple na vnútornom trhu s energiou, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 92/42/EHS (Ú. v. EÚ L 52, s. 50; Mim. vyd. 12/003, s. 3) – Výklad článkov 2 a 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/77/ES z 27. januára 2001 o podpore elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie na vnútornom trhu s elektrickou energiou (Ú. v. ES L 283, s. 33; Mim. vyd. 12/002, s. 121) – Výklad článku 22 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES (Ú. v. EÚ L 140, s. 16) – Výklad článku 6 ZEÚ, ako aj článkov 20 a 21 Charty základných práv Európskej únie – Systémy finančnej podpory obmedzené na zariadenia vysoko účinnej kogenerácie – Povinnosť, možnosť alebo zákaz vylúčiť z podporných opatrení kogeneračné zariadenia využívajúce predovšetkým drevo alebo drevný odpad – Súlad právnej úpravy so zásadou rovnosti

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/8/ES z 11. februára 2004 o podpore kogenerácie založenej na dopyte po využiteľnom teple na vnútornom trhu s energiou, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 92/42/EHS, sa má vykladať v tom zmysle, že jeho rozsah pôsobnosti nie je obmedzený len na tie kogeneračné zariadenia, ktoré majú vlastnosti zariadení vysoko účinnej kogenerácie v zmysle tejto smernice.

               2.

               Pri súčasnom stave práva Únie zásada rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie, ktorá je zakotvená najmä v článkoch 20 a 21 Charty základných práv Európskej únie, nebráni členským štátom, aby pri zavedení národných podporných programov kogenerácie a výroby elektriny z obnoviteľných zdrojov energie, ako sú programy, ktoré sú uvedené v článku 7 smernice 2004/8 a článku 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/77/ES z 27. septembra 2001 o podpore elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie na vnútornom trhu s elektrickou energiou, stanovili opatrenie posilnenej podpory, aké je vo veci samej, ktoré spočíva v tom, že ho môžu využiť všetky kogeneračné zariadenia, ktoré zhodnocujú najmä biomasu, s výnimkou kogeneračných zariadení, ktoré využívajú najmä drevo alebo drevný odpad.

      (1)  Ú. v. EÚ C 200, 7.7.2012.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. júla 2005 vo veci C-374/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Verwaltungsgericht): Gaye Gürol proti Bezirksregierung Köln (Dohoda o pridružení EHS-Turecko — Článok 9 rozhodnutia č. 1/80 Asociačnej rady — Priamy účinok — Prístup k vzdelávaniu detí tureckého pracovníka, ktorý sa nachádza na riadnom trhu práce — Deti bývajúce s rodičmi — Pomoc na vzdelávanie)

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/3

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   zo 7. júla 2005
   vo veci C-374/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Verwaltungsgericht): Gaye Gürol proti Bezirksregierung Köln (1)

   (Dohoda o pridružení EHS-Turecko - Článok 9 rozhodnutia č. 1/80 Asociačnej rady - Priamy účinok - Prístup k vzdelávaniu detí tureckého pracovníka, ktorý sa nachádza na riadnom trhu práce - Deti bývajúce s rodičmi - Pomoc na vzdelávanie)
   (2005/C 229/06)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-374/03, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Verwaltungsgericht Sigmaringen (Nemecko) z 31. júla 2003 a doručený Súdnemu dvoru 8. septembra 2003, ktorý súvisí s konaním: Gaye Gürol proti Bezirksregierung Köln, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia K. Lenaerts, J. N. Cunha Rodrigues (spravodajca), E. Juhász a M. Ilešič, generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: M.-F. Contet, hlavná referentka, vyhlásil 7. júla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Článok 9 prvá veta rozhodnutia Asociačnej rady č. 1/80 z 19. septembra 1980 o vývoji pridruženia, prijatého Asociačnou radou, ktorá bola založená dohodou o pridružení Turecka k Európskemu hospodárskemu spoločenstvu, má priamy účinok v členských štátoch.

               2)

               Podmienka bydliska s rodičmi v zmysle článku 9 prvej vety rozhodnutia č. 1/80 je splnená v prípade tureckého dieťaťa, ktoré si potom, ako riadne bývalo so svojimi rodičmi v hostiteľskom členskom štáte, zriadi svoje primárne bydlisko na mieste nachádzajúcom sa v tom istom členskom štáte, kde sa venuje univerzitnému štúdiu, aj keď vyhlásilo, že u svojich rodičov má len sekundárne bydlisko.

               3)

               Článok 9 druhá veta rozhodnutia č. 1/80 má priamy účinok v členských štátoch. Toto ustanovenie zaručuje tureckým deťom právo na nediskriminačný prístup k takej pomoci na vzdelávanie, ktorú stanovuje právna úprava, o ktorú ide v konaní vo veci samej, pričom títo posledne uvedení majú takéto právo aj vtedy, keď navštevujú vyššie vzdelávanie v Turecku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 304, 13.12.2003


title: Vec C-151/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social Único de Algeciras (Španielsko) 28. apríla 2009 — Federación de Servicios Públicos de la UGT (UGT-FSP)/Ayuntamiento de la Línea de la Concepción, María del Rosario Vecino Uribe a iní a Ministerio Fiscal

text:
               18.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 167/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social Único de Algeciras (Španielsko) 28. apríla 2009 — Federación de Servicios Públicos de la UGT (UGT-FSP)/Ayuntamiento de la Línea de la Concepción, María del Rosario Vecino Uribe a iní a Ministerio Fiscal
   (Vec C-151/09)
   2009/C 167/05
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Social Único de Algeciras

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Federación de Servicios Públicos de la UGT (UGT-FSP)

      Žalovaní: Ayuntamiento de la Línea de la Concepción, María del Rosario Vecino Uribe a iní a Ministerio Fiscal

      Prejudiciálna otázka

   Je splnená požiadavka zachovania autonómnosti, na ktorú odkazuje článok 6 ods. 1 smernice 2001/23/ES (1) z 12. marca 2001, v situácii (akou je situácia vo veci samej), v ktorej po tom, ako mestský úrad odňal jednotlivé koncesie verejných služieb, boli zamestnanci, ktorí boli zamestnancami konkrétnych koncesných podnikov, prevedení pod správu mestského úradu a boli začlenení medzi jeho zamestnancov, pričom však ide o tých istých zamestnancov (bez výnimky), ktorí aj naďalej vykonávajú tie isté funkcie, ako vykonávali pred uvedeným odňatím koncesií, na tých istých pracoviskách a pod vedením tých istých bezprostredných nadriadených (hierarchicky nadriadených osôb), bez podstatných zmien v pracovných podmienkach, pričom jediným rozdielom je, že ich najvyššími nadriadenými sú teraz príslušní verejní zastupitelia (mestskí zastupitelia alebo primátor)?

      (1)  Smernica Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov, Ú. v. ES L 82, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 98.


title: Vec C-440/07 P: Odvolanie podané 24. septembra 2007 : Komisia Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá rozšírená komora) z  11. júla 2007 vo veci T-351/03, Schneider Electric SA/Komisia

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/19

         Odvolanie podané 24. septembra 2007: Komisia Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá rozšírená komora) z 11. júla 2007 vo veci T-351/03, Schneider Electric SA/Komisia
   (Vec C-440/07 P)
   (2008/C 22/38)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Petite a F. Arbault, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Schneider Electric SA, Spolková republika Nemecko, Francúzska republika
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 11. júla 2007 vo veci T-351/03, Schneider Electric SA/Komisia,

               —

               uložiť Schneider Electric SA povinnosť nahradiť všetky trovy konania Komisie.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľka, ktorá na úvod pripomína, že na vznik mimozmluvnej zodpovednosti Spoločenstva sú potrebné tri kumulatívne podmienky, a to existencia protiprávneho úkonu, skutočnej a určitej škody a priamej príčinnej súvislosti medzi protiprávnym úkonom a škodou, uvádza na podporu svojho odvolania sedem odvolacích dôvodov.
   Svojim prvým odvolacím dôvodom Komisia uvádza, že na jednej strane konštatovaním, že „opomenula“ formulovať výhradu spojenia postojov Schneider a Legrand v oznámení o výhradách z 3. augusta 2001 a na druhej strane, že táto formulácia nepredstavovala „žiadny osobitný technický problém“, Súd prvého stupňa porušil právne účinky právoplatne rozsúdenej veci, dospel k materiálne nepresným zisteniam, skreslil dôkazy predložené na posúdenie a nesplnil si povinnosť odôvodniť svoje rozsudky.
   Svojim druhým odvolacím dôvodom Komisia tvrdí, že Súd prvého stupňa nesprávne posúdil skutočnosti, dospel k nesprávnemu právnemu posúdeniu a nesplnil si svoju povinnosť odôvodnenia, keď rozhodol, že procesná chyba konštatovaná v rozsudku z 22. októbra 2002, Schneider Electric/Komisia (T-310/01) predstavuje „dostatočne charakterizované“ porušenie právneho pravidla, ktoré priznáva práva jednotlivcom.
   Svojim tretím odvolacím dôvodom Komisia uvádza, že Súd prvého stupňa vykonal nesprávne materiálne zistenia, skreslil dôkazy, nesprávne posúdil dotknuté skutočnosti a dospel k nesprávnemu právnemu posúdeniu, keď rozhodol, že existuje „dostatočne priama príčinná súvislosť“ medzi protiprávnym úkonom a druhou zistenou škodou, a to predvídané uzavretie rokovaní Schneider s Wendel-KKR o cene za predaj Legrand SA.
   Svojim štvrtým odvolacím dôvodom Komisia poukazuje na porušenie zo strany Súdu prvého stupňa povinnosti odôvodnenia, ktorá vyplýva z dôvodu rozporu dôvodov jeho úvah týkajúcich sa príčinnej súvislosti existujúcej medzi protiprávnym úkonom a rôznymi zistenými škodami.
   Vo svojom piatom odvolacom dôvode Komisia uvádza, že Súd prvého stupňa vykonal materiálne nesprávne skutkové zistenia, skreslil dôkazy a dospel k nesprávnemu právnemu posúdeniu, keď rozhodol, že Schneider sa podieľal na celej identifikovanej škode. Tento podnik si totiž vo viacerých ohľadoch nesplnil svoju povinnosť rozumnej starostlivosti na to, aby sa vyhol škode alebo obmedzil jej rozsah, najmä tým, že nepodal návrh na vydanie predbežného opatrenia vzhľadom na povinnosť predaja Legrand, o ktorom tvrdí, že bol jeho predmetom a tým, že nezvolil predaj tohto podniku k dátumu, keď nepodliehal žiadnej povinnosti v tomto zmysle.
   Svojim šiestym odvolacím dôvodom Komisia vytýka Súdu prvého stupňa, že konal ultra petita, porušil pravidlá týkajúce sa dôkazného bremena a porušil práva na obranu identifikovaním škody, ktorá nebola vznesená podnikom v postavení žalobcu.
   Nakoniec svojim siedmym a posledným odvolacím dôvodom Komisia uvádza, že Súd prvého stupňa dospel k nesprávnemu právnemu posúdeniu, keď priznal Schneider kompenzačné úroky od vzniku druhej škody, a to od 10. decembra 2002.


title: Vec C-161/14: Žaloba podaná 4. apríla 2014 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

text:
               7.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/14

         Žaloba podaná 4. apríla 2014 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-161/14)
   2014/C 212/14
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: C. Soulay, M. Clausen, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

      Návrhy žalobkyne

               1.

               vyhlásiť, že Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si tým, že:

                           —

                           uplatňovalo zníženú sadzby DPH na poskytovateľov služieb, ktorí inštalovali „energeticky úsporné materiály“ a na dodávateľov týchto „energeticky úsporných materiálov“ osobou, ktorá inštaluje tieto materiály v obydliach, v rozsahu, v akom tieto dodávky nemožno považovať za „dodanie, stavbu, obnovu a prestavbu obydlí v rámci sociálnej politiky“ na účely kategórie 10 prílohy III smernice o DPH (1),

                           —

                           uplatňovalo zníženú sadzby DPH na poskytovateľov služieb, ktorí inštalovali „energeticky úsporné materiály“ a na dodávateľov týchto „energeticky úsporných materiálov“ osobou, ktorá inštaluje tieto materiály v obydliach, v rozsahu, v akom nepatria do pôsobnosti obnovy a opravy súkromných obydlí na účely kategórie 10a prílohy III smernice o DPH,

                           —

                           uplatňovalo zníženú sadzby DPH na poskytovateľov služieb, ktorí inštalovali „energeticky úsporné materiály“ a na dodávateľov týchto „energeticky úsporných materiálov“ osobou, ktorá inštaluje tieto materiály v obydliach, v rozsahu, v akom síce patria do pôsobnosti obnovy a opravy súkromných obydlí na účely kategórie 10a prílohy III smernice o DPH, zahŕňajú však materiály, ktoré tvoria významnú časť hodnoty poskytnutej služby,

                           —

                           porušilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 98 v spojení s prílohou III smernice o DPH;

               2.

               zaviazať Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa článku 96 smernice o DPH členské štáty uplatňujú štandardnú sadzbu DPH, ktorá nesmie byť nižšia ako 15 % a ktorá sa uplatňuje na všetky dodania tovaru a poskytovania služieb. Iná než štandardná sadzba sa môže uplatňovať len vtedy a v takom rozsahu, ako povoľujú iné ustanovenia tejto smernice. Článok 98 stanovuje, že členské štáty môžu uplatňovať buď jednu alebo dve znížené sadzby na dodania tovaru a poskytovania služieb uvedených v prílohe III smernice.
   Komisia dospela k záveru, že systém znížených sadzieb uplatňovaných na dodávky energeticky úsporných materiálov a poskytovanie služieb ich inštalácie, stanovený v § 29A zákona o DPH z roku 1994 a spresnený v prílohe 7A tohto zákona, ide nad rámec možností, ktoré členským štátom vyplývajú z kategórií 10 a 10a prílohy III smernice o DPH a ktoré sa vzťahujú na „dodanie, stavbu, obnovu a prestavbu obydlí v rámci sociálnej politiky“ a „obnovu a opravu súkromných obydlí s výnimkou materiálov, ktoré tvoria významnú časť hodnoty poskytnutej služby“.
   Systém zníženia sadzby Spojeného kráľovstva, ako je opísaný v prílohe 7A časti 2 skupine 2 zákona o DPH z roku 1994 nemožno priamo chápať tak, že sa priamo týka obydlí ako súčasť sociálnej politiky, a preto tento systém ide nad rámec toho, čo umožňuje kategória 10 prílohy III smernice o DPH.
   Príloha 7A časť 2 skupina 2 zákona o DPH z roku 1994 tým, že uplatňuje zníženú sadzbu na poskytovanie služieb, ktorými je inštalovanie „energeticky úsporných materiálov“ a na dodávky „energeticky úsporných materiálov“ osobou, ktorá inštaluje tieto materiály v obydliach, v prípade, že tieto dodávky zahŕňajú dodanie, stavbu a prestavbu súkromných obydlí, bez ohľadu na pomernú časť hodnoty uvedených materiálov k celkovej hodnote poskytnutej služby, ide nad rámec požiadavky stanovenej v kategórii 10a, konkrétne že znížená sadzba sa môže použiť len na obnovu a opravu súkromných obydlí s výnimkou materiálov, ktoré tvoria významnú časť hodnoty poskytnutej služby.

      (1)  Smernica z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec T-254/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  20. septembra 2007 – Fachvereinigung Mineralfaserindustrie/Komisia ( Štátna pomoc — Opatrenia na podporu používania izolačných materiálov vyrobených z obnoviteľných surovín — Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za zlučiteľnú so spoločným trhom — Postup predbežného preskúmania — Žaloba o neplatnosť — Profesijné združenie — Pojem príslušná strana v zmysle článku 88 ods. 2 ES — Dôvody týkajúce sa dôvodnosti rozhodnutia — Neprípustnosť )

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/47

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 20. septembra 2007 – Fachvereinigung Mineralfaserindustrie/Komisia
   (Vec T-254/05) (1)

   („Štátna pomoc - Opatrenia na podporu používania izolačných materiálov vyrobených z obnoviteľných surovín - Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za zlučiteľnú so spoločným trhom - Postup predbežného preskúmania - Žaloba o neplatnosť - Profesijné združenie - Pojem príslušná strana v zmysle článku 88 ods. 2 ES - Dôvody týkajúce sa dôvodnosti rozhodnutia - Neprípustnosť“)
   (2007/C 269/84)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Fachvereinigung Mineralfaserindustrie eV Deutsche Gruppe der Eurima – European Insulation Manufacturers Association (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: T. Schmidt-Kötters, D. Uwer a K. Najork, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Kreuschitz, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma a C. Schulze-Bahr, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2005) 379 z 11. februára 2005 týkajúceho sa štátnej pomoci N 260b/2004 (Nemecko – predĺženie programu podpory používania izolačných materiálov vyrobených z obnoviteľných surovín)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Fachvereinigung Mineralfaserindustrie eV Deutsche Gruppe der Eurima – European Insulation Manufacturers Association znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy Komisie.

               3.

               Spolková republika Nemecko znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 229, 17.9.2005.


title: Vec C-42/12 P: Odvolanie podané 27. januára 2012 : Václav Hrbek proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z  15. novembra 2011 vo veci T-434/10, Václav Hrbek/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               31.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/17

         Odvolanie podané 27. januára 2012: Václav Hrbek proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 15. novembra 2011 vo veci T-434/10, Václav Hrbek/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-42/12 P)
   2012/C 98/29
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Václav Hrbek (v zastúpení: M. Sabatier, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Outdoor Group Ltd (The)

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               vyhovel odvolaniu a v celom rozsahu zrušil rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-434/10 v súlade s článkom 61 Štatútu Súdneho dvora a článkom 113 rokovacieho poriadku,

               —

               rozhodol vo veci samej — ak to stav konania umožňuje — tým, že zruší rozhodnutie námietkového oddelenia ÚHVT z 29. septembra 2009, ktorým bolo rozhodnuté o námietke č. B 1 276 692, a rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 8. júla 2010 vo veci R 1441/2009-2, a zaviazal odporcov na náhradu trov konania, ktoré vznikli v konaní pred Všeobecným súdom a Súdnym dvorom, ako aj trov vzniknutých v námietkovom konaní pred ÚHVT, v súlade s článkom 122 rokovacieho poriadku,

               —

               subsidiárne, ak to stav konania neumožňuje, vrátiť vec Všeobecnému súdu na rozhodnutie v súlade so záväznými požiadavkami stanovenými Súdnym dvorom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza, že napadnutý rozsudok je postihnutý nesprávnym výkladom a nesprávnym uplatnením článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (ďalej len „NOZS“) (1) v znení zmien a doplnení (nahradeného nariadením Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 (2), ktoré nadobudlo účinnosť 13. apríla 2009).

                  Odvolateľ uvádza, že Všeobecný súd nepreskúmal sporné ochranné známky na základe kritérií „všeobecného posúdenia“ alebo „celkového dojmu“.

               Všeobecný súd neuplatnil vyššie uvedenú zásadu, lebo svoje posúdenie založil len na skutočnosti, že ochranné známky majú spoločný prvok „ALPINE“. Obmedzil sa na konštatovanie, že obe porovnávané ochranné známky sú si podobné, keďže majú spoločný slovný prvok „ALPINE“, pričom nepreskúmal označenia ako celok, a
                     nevysvetlil
                  , prečo druhé slovo a obrazové prvky ako celok nepostačujú na vylúčenie pravdepodobnosti zámeny.

                  Odvolateľ uvádza, že Všeobecný súd v napadnutom rozsudku jednak nevzal do úvahy niektoré veľmi dôležité a relevantné skutočnosti, a jednak správne neuplatnil niektoré významné kritériá, najmä nedostatok rozlišovacej spôsobilosti a opisný charakter slovného prvku „ALPINE“.

               Všeobecný súd vo svojich záveroch nevychádzal z významu výrazu „alpine“ vo všetkých jazykoch Európskej únie. Okrem toho Všeobecný súd nevyvodil právny záver zo svojich vlastných zistení týkajúcich sa jednoznačného významu výrazu „alpine“ a nevyvodil jasný záver o nedostatku rozlišovacej spôsobilosti a opisnom charaktere slova „alpine“, pričom sa domnieval, že uvádzaná slabá rozlišovacia spôsobilosť alebo opisná povaha prvku „alpine“ nemôže zabrániť vzniku pravdepodobnosti zámeny. Všeobecný súd rozhodol, že „ALPINE“ je dominantným prvkom oboch označení, pričom nezohľadnil nedostatok, alebo prinajmenšom veľmi nízku úroveň rozlišovacej spôsobilosti skoršej ochrannej známky ALPINE. Odôvodnenie napadnutého rozsudku charakterizuje rozpor, ktorý viedol Všeobecný súd k rozhodnutiu, že sporné ochranné známky sú si koncepčne podobné, pričom nezohľadnil nedostatok, alebo prinajmenšom veľmi nízku úroveň rozlišovacej spôsobilosti skoršej ochrannej známky ALPINE. Koncepčné porovnanie slovného prvku „ALPINE“ je irelevantné kvôli nedostatku rozlišovacej spôsobilosti.

                  Odvolateľ tvrdí, že Všeobecný súd v napadnutom rozsudku nevyvodil správny právny záver zo svojich vlastných zistení týkajúcich sa stupňa pozornosti príslušnej skupiny verejnosti.

               Všeobecný súd nemohol, bez toho aby si protirečil, zastávať názor, že pokiaľ ide o lyžiarske oblečenie, lyžiarsku obuv, pokrývky hlavy, ako aj plecniaky a batohy, táto časť príslušnej skupiny verejnosti sa skladá z dobre informovaných a výnimočne obozretných spotrebiteľov, a potvrdiť, že ochranné známky a výrobky sú si podobné.

                  Odvolateľ tvrdí, že v napadnutom rozsudku došlo k skresleniu skutočností a porušeniu povinnosti odôvodnenia, pokiaľ ide o porovnanie výrobkov.

               Všeobecný súd uviedol, že odvolateľ nepredložil osobitné tvrdenia, ktoré by mohli spochybniť závery odvolacieho senátu. Pokiaľ ide o posúdenie stupňa podobnosti dotknutých výrobkov a služieb, nemožno brať do úvahy skutočnosti, ktoré nie sú preukázané alebo všeobecne známe. Povinnosť preukázať, že výrobky a služby sú si podobné prináleží odvolateľovi v námietkovom konaní a nie majiteľovi prihlasovanej ochrannej známky. Všeobecný súd je povinný uviesť právny základ svojho rozhodnutia a musí ho odôvodniť. Všeobecný súd nepreukázal, že dotknuté výrobky sú zhodné, podobné alebo doplnkové na trhu, obmedzil sa len na tvrdenie, ktoré nepodložil dôvodmi a ani neuviedol príklad na podporu svojej domnienky.

      (1)  Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146.

      (2)  Ú. v. EÚ L 78, s. 1.


title: Vec F-44/09: Žaloba podaná 17. apríla 2009 — Knöll/Europol

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/64

         Žaloba podaná 17. apríla 2009 — Knöll/Europol
   (Vec F-44/09)
   2009/C 180/118
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Brigitte Knöll (Hochheim am Main, Nemecko) (v zastúpení: P. de Casparis, advokát)

      Žalovaný: Európsky policajný úrad (Europol)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia z 12. júna 2008, ktorým bola žalobkyňa informovaná o tom, že nie je možné poskytnúť jej trvalé zamestnanie, ako aj rozhodnutia zo 7. januára 2009, ktorým sa zamietla jej sťažnosť podaná proti prvému rozhodnutiu

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie z 12. júna 2008, ktorým žalovaný oznámil žalobkyni, že jej nemôže ponúknuť trvalé zamestnanie, ako aj rozhodnutie prijaté na základe jej sťažnosti zo 7. januára 2009, ktorým sa vyhlásili za nedôvodné výhrady žalobkyne predložené proti rozhodnutiu z 12. júna 2008,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.


title: Vec T-793/14: Žaloba podaná 4. decembra 2014 – Tempus Energy a Tempus Energy Technology/Komisia

text:
               9.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 81/21

         Žaloba podaná 4. decembra 2014 – Tempus Energy a Tempus Energy Technology/Komisia
   (Vec T-793/14)
   (2015/C 081/28)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Tempus Energy Ltd (Reading, Spojené kráľovstvo) a Tempus Energy Technology Ltd (Cheltenham, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: J. Derenne, J. Blockx, C. Ziegler a M. Kinsella, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie, a

               —

               zaviazal žalovanú, aby znášala svoje vlastné trovy konania a nahradila trovy konania žalobkýň.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Svojou žalobou sa žalobkyne domáhajú zrušenia rozhodnutia Komisie C(2014) 5083 final z 23. júla 2014 vo veci SA.35980 (2014/N-2) – Spojené kráľovstvo, Reforma trhu s elektrinou – Trh s kapacitou.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia tým, že nezačala konanie vo veci formálneho zisťovania, porušila článok 108 ods. 2 ZFEÚ, rovnako ako zásady zákazu diskriminácie, proporcionality a legitímnej dôvery a dopustila sa nesprávneho posúdenia skutkového stavu. Podľa žalobkýň:

                           —

                           Komisia správne neposúdila potenciálnu úlohu Demand-Side-Response (reakcia na strane dopytu, ďalej len „DSR“) na trhu s kapacitou v Spojenom kráľovstve,

                           —

                           obmedzenie doby platnosti zmlúv DSR na trhu s kapacitou porušuje zásady legitímnej dôvery a zákazu diskriminácie a je založené na nesprávnom posúdení skutkového stavu,

                           —

                           požiadavka, aby si subjekty DSR zvolili medzi prechodnými a trvajúci aukciami, porušuje zásady legitímnej dôvery a zákazu diskriminácie,

                           —

                           metodológia odpisovania nákladov na trhu s kapacitou porušuje zásady zákazu diskriminácie, legitímnej dôvery a proporcionality,

                           —

                           používanie kapacitných udalosti, ktoré sú časovo neohraničené, a nie udalostí, ktoré sú časovo obmedzené, pri trvajúcich aukciách na trhu s kapacitou, porušuje zásady zákazu diskriminácie a legitímnej dôvery,

                           —

                           požiadavka trhu s kapacitou týkajúca sa záruky účasti na účely prístupu k aukciám porušuje zásady zákazu diskriminácie a legitímnych očakávaní, a

                           —

                           skutočnosť, že na trhu s kapacitou sa nepredpokladajú dodatočné odmeny v prípade zníženia strát za prenos a distribúciu z DSR, porušuje zásady zákazu diskriminácie a legitímnej dôvery.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia svoje rozhodnutie dostatočne neodôvodnila.


title: Vec T-29/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  28. novembra 2012 — Bauer/ÚHVT — BenQ Materials (Daxon) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Daxon — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva DALTON — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/44

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. novembra 2012 — Bauer/ÚHVT — BenQ Materials (Daxon)
   (Vec T-29/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Daxon - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva DALTON - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 26/85
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Erika Bauer (Schaufling, Nemecko) (v zastúpení: A. Merz, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: K. Klüpfel, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: BenQ Materials Corp. (Gueishan Taoyuan, Taïwan)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 9. novembra 2011 (vec R 2191/2010-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Erikou Bauer a BenQ Materials Corp.

      Výrok rozsudku

               1.

               Pripúšťa sa vstup Alva Management GmbH do konania namiesto žalobkyne Eriky Bauer.

               2.

               Žaloba sa zamieta.

               3.

               Alva Management je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 17.3.2012.


title: Vec T-86/17 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 6. apríla 2017 – Le Pen/Parlament („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Člen Európskeho parlamentu — Vymáhanie náhrad príspevkov vyplatených vo forme náhrady výdavkov na asistenta — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti“)

text:
               6.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/22

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 6. apríla 2017 – Le Pen/Parlament
   (Vec T-86/17 R)
   ((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Člen Európskeho parlamentu - Vymáhanie náhrad príspevkov vyplatených vo forme náhrady výdavkov na asistenta - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“))
   (2017/C 178/31)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Marion Anne Perrine Le Pen (Saint-Cloud, Francúzsko) (v zastúpení: M. Ceccaldi a J.-P. Le Moigne, avocats)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: G. Corstens a S. Seyr, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu rozhodnutia generálneho tajomníka Európskeho parlamentu z 5. decembra 2016, ktorým sa konštatovalo neoprávnené vyplatenie sumy 298 497,87 žalobkyni a nariadilo sa jej vymáhanie, ako aj na odklad výkonu oznámenia o dlhu č. 2016 – 1560 zo 6. decembra 2016 nadväzujúceho na toto rozhodnutie

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-240/14: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 9. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Korneuburg – Rakúsko) – Eleonore Prüller-Frey/Norbert Brodnig, Axa Versicherung AG (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Zodpovednosť leteckého dopravcu v prípade nehody — Žaloba o náhradu škody — Montrealský dohovor — Nariadenie (ES) č. 2027/97 — Let uskutočnený bezplatne majiteľom nehnuteľnosti na účely jej prezentácie prípadnému kupujúcemu — Nariadenie (ES) č. 864/2007 — Priama žaloba proti poistiteľovi občianskoprávnej zodpovednosti upravená vo vnútroštátnom práve)

text:
               3.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 363/15

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 9. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Korneuburg – Rakúsko) – Eleonore Prüller-Frey/Norbert Brodnig, Axa Versicherung AG
   (Vec C-240/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Zodpovednosť leteckého dopravcu v prípade nehody - Žaloba o náhradu škody - Montrealský dohovor - Nariadenie (ES) č. 2027/97 - Let uskutočnený bezplatne majiteľom nehnuteľnosti na účely jej prezentácie prípadnému kupujúcemu - Nariadenie (ES) č. 864/2007 - Priama žaloba proti poistiteľovi občianskoprávnej zodpovednosti upravená vo vnútroštátnom práve))
   (2015/C 363/17)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesgericht Korneuburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Eleonore Prüller-Frey

      Žalovaní: Norbert Brodnig, Axa Versicherung AG

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 ods. 1 písm. a) a c) nariadenia Rady (ES) č. 2027/97 z 9. októbra 1997 o zodpovednosti leteckého dopravcu pri preprave cestujúcich a ich batožiny v leteckej doprave, zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 889/2002 z 13. mája 2002 a článok 1 ods. 1 dohovoru o zjednotení niektorých pravidiel pre medzinárodnú leteckú dopravu uzavretého v Montreale 28. mája 1999 a schváleného v mene Európskej únie rozhodnutím Rady 2001/539/ES z 5. apríla 2001 sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby bola žaloba o náhradu škody, ktorú podala osoba, ktorá bola na palube lietadla s miestom odletu a príletu na tom istom mieste jedného členského štátu a bola prepravovaná bezplatne s cieľom preletieť ponad pozemok patriaci majiteľovi lietadla na účely uskutočnenia prevodu nehnuteľností a pri páde uvedeného lietadle utrpela fyzické zranenia, posúdená na základe článku 17 tohto dohovoru.

               2.

               Článok 18 nariadenia (ES) č. 864/2007 Európskeho parlamentu a Rady z 11. júla 2007 o rozhodnom práve pre mimozmluvné záväzky (RÍM II) sa má vykladať v tom zmysle, že v takej situácii, o akú ide vo veci samej, umožňuje podanie priamej žaloby poškodenej osoby proti poistiteľovi zodpovednej osoby v prípade, že takáto žaloba je upravená v rozhodnom práve pre mimozmluvný záväzok, ktorý je základom žaloby o náhradu škody, bez ohľadu na to, čo je stanovené v rozhodnom práve pre poistnú zmluvu, ktoré si zvolili strany tejto zmluvy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 261, 11.8.2014.


title: Vec C-152/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgerichts (Nemecko) 20. marca 2007 – Arcor AG & Co. KG/Spolková republika Nemecko

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgerichts (Nemecko) 20. marca 2007 – Arcor AG & Co. KG/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-152/07)
   (2007/C 140/12)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesverwaltungsgericht
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Arcor AG & Co. KG

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Vedľajší účastník konania: Deutsche Telekom AG
   Prejudiciálne otázky
   Má sa smernica Komisie 90/388/EHS z 28. júna 1990 o súťaži na trhoch pre telekomunikačné služby [neoficiálny preklad] – smernica o hospodárskej súťaži) (1) – a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/33/ES z 30. júna 1997 o prepojení v telekomunikáciách vzhľadom na zabezpečenie univerzálnej služby a interoperability prostredníctvom uplatňovania princípov otvorenej siete (ONP) [neoficiálny preklad] – smernica o prepojení (2) – chápať v tom zmysle, že v roku 2003 vnútroštátny regulačný úrad nemohol zaviazať prevádzkovateľa siete vzájomne prepojenej s verejnou telekomunikačnou účastníckou sieťou zaplatiť prevádzkovateľovi účastníckej siete s dominantným postavením na trhu príspevok na vyrovnanie deficitu vzniknutého prevádzkovateľovi účastníckej siete z dôvodu poskytovania pripojenia účastníka?
   V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
   Je vnútroštátny súd v konaní o schválení povolenia využitia prevádzkovateľa telekomunikačnej siete povinný zohľadniť nezlučiteľnosť takejto povinnosti, ktorá vyplýva z ustanovenia vnútroštátneho práva, s právom Spoločenstva?

      (1)  Ú. v. ES L 192, s. 10.

      (2)  Ú. v. ES L 199, s. 32.


title: Vec T-425/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. decembra 2011 — Häfele/ÚHVT (Mixfront) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Mixfront — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/24

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. decembra 2011 — Häfele/ÚHVT (Mixfront)
   (Vec T-425/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Mixfront - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 32/47
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Häfele GmbH & Co. KG (Nagold, Nemecko) (v zastúpení: M. Eck a J. Dönch, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne S. Schäffner, neskôr R. Manea, a napokon A. Pohlmann, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. júna 2010 (vec R 338/2010-1) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia Mixfront ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Häfele GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 317, 20.11.2010.


title: Vec T-234/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  19. novembra 2009 — Torresan/ÚHVT — Klosterbrauerei Weissenohe (CANNABIS) [ Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Spoločenstva CANNABIS — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods.1 písm. c) a článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) a článok 52 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/22

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 19. novembra 2009 — Torresan/ÚHVT — Klosterbrauerei Weissenohe (CANNABIS)
   (Vec T-234/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva CANNABIS - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods.1 písm. c) a článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) a článok 52 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
   2010/C 11/40
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Giampietro Torresan (Rothenburg, Švajčiarsko) (v zastúpení: G. Recher, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Bullock a O. Montalto, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG (Weissenohe, Nemecko) (v zastúpení: A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli a R. Cartella, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu (ÚHVT) z 29. júna 2006 (vec R 517/2005-2) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG a Giampietro Torresan

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Giampietro Torresan je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 261, 28.10.2006.


title: Vec C-87/07: Žaloba podaná 15. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Maltská republika

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/25

         Žaloba podaná 15. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Maltská republika
   (Vec C-87/07)
   (2007/C 82/46)
   Jazyk konania: maltčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Condou Durande a K. Xuereb, splnomocnené zástupkyne)

      Žalovaná: Maltská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Maltská republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny (1), a v každom prípade neoznámením týchto ustanovení Komisii, si Maltská republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedenej smernice,

               —

               zaviazať Maltskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 3. decembra 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 251, s. 12; Mim. vyd. 19/006, s. 224.


title: Vec T-310/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 27. apríla 2016 – European Union Copper Task Force/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Prípravky na ochranu rastlín — Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2015/408 — Zostavenie zoznamu látok, ktoré sa majú nahradiť — Zápis zlúčenín medi na tento zoznam — Neexistencia osobnej dotknutosti — Regulačný akt, ktorý si vyžaduje vykonávacie opatrenia — Neprípustnosť“)

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/32

         Uznesenie Všeobecného súdu z 27. apríla 2016 – European Union Copper Task Force/Komisia
   (Vec T-310/15) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Prípravky na ochranu rastlín - Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2015/408 - Zostavenie zoznamu látok, ktoré sa majú nahradiť - Zápis zlúčenín medi na tento zoznam - Neexistencia osobnej dotknutosti - Regulačný akt, ktorý si vyžaduje vykonávacie opatrenia - Neprípustnosť“))
   (2016/C 251/37)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: European Union Copper Task Force (Essex, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: C. Fernández Vicién a I. Moreno-Tapia Rivas, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. von Rintelen a P. Ondrůšek, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2015/408 z 11. marca 2015 o vykonávaní článku 80 ods. 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zostavení zoznamu látok, ktoré sa majú nahradiť (Ú. v. EÚ L 67, 2015, s. 18)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Konanie o návrhoch na vstup vedľajšieho účastníka do konania, ktoré podali Parlament a Rada, sa zastavuje.

               3.

               European Union Copper Task Force je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 7.9.2015.


title: vec T-107/09: Žaloba podaná 12. marca 2009 — Spojené kráľovstvo/Komisia

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/40

         Žaloba podaná 12. marca 2009 — Spojené kráľovstvo/Komisia
   (vec T-107/09)
   2009/C 113/81
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: V. Jackson, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci: T. Eicke, barrister)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobcu

               —

               čiastočne zrušiť rozhodnutie Komisie 2008/960/ES z 8. decembra 2008, ktorým sa z financovania Spoločenstvom vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) (1), a to v rozsahu, v akom má toto rozhodnutie za následok opravu schémy štátnej pomoci pre ovocie a zeleninu v neprospech Spojeného kráľovstva z dôvodu údajných nedostatkov kontrolného systému (neposkytnutie technických prostriedkov), pokiaľ ide o uznanie organizácií výrobcov vytvorených pred rokom 2002, a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetnou žalobou sa žalobca domáha čiastočného zrušenia rozhodnutia Komisie 2008/960/ES z 8. decembra 2008, ktorým sa z financovania Spoločenstvom vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) z dôvodu, že Komisia nesprávne vyložila a uplatnila článok 11 ods. 2 písm. d) nariadenia Rady č. 2200/96 (2), keďže bola toho názoru, že vláda Spojeného kráľovstva nedodržala podmienky stanovené v tomto ustanovení pre uznávanie organizácií výrobcov v odvetví ovocia a zeleniny.
   Žalobca sa domnieva, že reštriktívny výklad článku 11 ods. 2 písm. d) nariadenia Rady č. 2200/96 zo strany Komisie, o ktoré sa opierajú relevantné aspekty napadnutého rozhodnutia, nie je v súlade so znením, ani s predmetom a účelom tohto ustanovenia.

      (1)  Oznámené pod číslom K(2008) 7820, Ú. v. EÚ L 340, s. 99.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 2200/96 z 28. októbra 1996 o spoločnej organizácii trhu s ovocím a zeleninou (Ú. v. ES L 297, s. 1).


title: Vec C-453/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný dňa 16. septembra 2010 Okresným súdom Prešov (Slovenská republika) — Jana Pereničová, Vladislav Perenič/S.O.S. financ, spol. sro

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný dňa 16. septembra 2010 Okresným súdom Prešov (Slovenská republika) — Jana Pereničová, Vladislav Perenič/S.O.S. financ, spol. sro
   (Vec C-453/10)
   ()
   2010/C 328/28
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Okresný súd Prešov

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Jana Pereničová, Vladislav Perenič

      Žalovaná: S.O.S. financ, spol. sro

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Či rámec ochrany spotrebiteľa podľa čl. 6 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS (1) z 5.apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (ďalej len smernica 93/13/EHS) je taký, že umožňuje pri zistení nekalých zmluvných klauzúl v spotrebiteľskej zmluve urobiť záver, že zmluva ako celok spotrebiteľa nezaväzuje, ak je to pre spotrebiteľa výhodnejšie?

               2.

               Sú kritéria determinujúce nekalú obchodnú praktiku podľa smernice EP a Rady 2005/29/ES (2) z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smemice EP a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie EP a Rady (ES) č. 2006/2004 (ďalej len smernica 2005/29/ES) také, že umožňujú záver, že ak dodávateľ uvedie v zmluve nižšiu ročnú percentuálnu mieru nákladov (RPMN) oproti skutočnej, je možné považovať takýto postup dodávateľa voči spotrebiteľovi za nekalú obchodnú praktiku? Pripúšťa smernica 2005/29/ES v prípade zistenia nekalej obchodnej praktiky nejaký vplyv na platnosť úverovej zmluvy a na dosiahnutie cieľa v čl.4 ods.l ačl.6 ods.l smernice 93/13, ak je neplatnosť zmluvy pre spotrebiteľa výhodnejšia ?

      (1)  Ú. v. EÚ L 112, s. 29.

      (2)  Ú. v. EÚ L 149, s. 22.


title: Vec F-76/08: Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 4. apríla 2011 — Behmer/Parlament

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/39

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 4. apríla 2011 — Behmer/Parlament
   (Vec F-76/08) (1)

   2012/C 138/92
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 285, 8.11.2008, s. 56.


title: Vec C-80/06: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 7. júna 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Novara – Taliansko) – Carp Snc di L. Moleri e V. Corsi, Associazione Nazionale Artigiani Legno e Arredamenti/Ecorad Srl (Smernica 89/106/ES — Stavebné výrobky — Postup preukazovania zhody — Rozhodnutie Komisie 1999/93/ES — Priamy horizontálny účinok — Vylúčenie)

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/7

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 7. júna 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Novara – Taliansko) – Carp Snc di L. Moleri e V. Corsi, Associazione Nazionale Artigiani Legno e Arredamenti/Ecorad Srl
   (Vec C-80/06) (1)

   (Smernica 89/106/ES - Stavebné výrobky - Postup preukazovania zhody - Rozhodnutie Komisie 1999/93/ES - Priamy horizontálny účinok - Vylúčenie)
   (2007/C 170/12)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale ordinario di Novara
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Carp Snc di L. Moleri e V. Corsi, Associazione Nazionale Artigiani Legno e Arredamenti

      Žalovaná: Ecorad Srl
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunale ordinario di Novara – Výklad článkov 2 a 3 a príloh II a III rozhodnutia Komisie č. 1999/93/ES z 25. januára 1999 o postupe preukazovania zhody stavebných výrobkov v súlade s článkom 20 ods. 2 smernice Rady 89/106/EHS so zreteľom na dvere, okná, okenice, žalúzie, brány a súvisiace technické vybavenie budov [oznámené pod číslom dokumentu K(1999) 117] (Text s významom pre EHP) (Ú. v. ES L 29, s. 51; Mim. vyd. 13/023, s. 223) – Výroba panikových dverí výrobcami, ktorí nedodržali postup certifikácie upravený v rozhodnutí – Vylúčenie
   Výrok rozsudku
   Jednotlivec sa nemôže v rámci konania o zmluvnej zodpovednosti voči inému jednotlivcovi dovolávať porušenia ustanovení článkov 2 a 3, ako aj príloh II a III rozhodnutia Komisie 1999/93/ES z 25. januára 1999 o postupe preukazovania zhody stavebných výrobkov v súlade s článkom 20 ods. 2 smernice Rady 89/106/EHS so zreteľom na dvere, okná, okenice, žalúzie, brány a súvisiace technické vybavenie budov týmto jednotlivcom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 131, 3.6.2006.


title: Vec T-137/15: Žaloba podaná 24. marca 2015 – Parker Hannifin Manufacturing a Parker-Hannifin/Komisia

text:
               8.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/15

         Žaloba podaná 24. marca 2015 – Parker Hannifin Manufacturing a Parker-Hannifin/Komisia
   (Vec T-137/15)
   (2015/C 190/19)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Parker Hannifin Manufacturing Srl (Corsico, Taliansko) a Parker-Hannifin Corp. (Mayfield Heights, Spojené štáty) (v zastúpení: B. Amory, F. Marchini Camia, a É. Barbier de La Serre, lawyers)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu za prípustnú,

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom ukladá úrok z omeškania vo výške 1 8 59  949,04 eura,

               —

               alternatívne primerane znížil úrok z omeškania, a

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania a trovy, ktoré vznikli žalobkyniam.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádzajú žalobkyne jeden hlavný žalobný dôvod a alternatívne uvádzajú sedem ďalších žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie má povahu ultra vires.

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že neexistuje právny základ pre uloženie úroku z omeškania v prípade, keď bola pokuta zaplatená v požadovanom časovom období stanovenom v rozhodnutí, ktorým sa pokuta uložila.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na neexistencii alebo nedostatočnosti dôvodov uvedených v napadnutom rozhodnutí.

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že v danom prípade napadnuté rozhodnutie neposkytuje ani skutkový, ani právny základ na uplatnenie úroku z omeškania.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality.

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že s prihliadnutím na cieľ sledovaný úrokom z omeškania je uplatnenie úroku z omeškania neproporcionálne.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady nediskriminácie.

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že Komisia ukladá úrok z omeškania vo výške 6 % v danom prípade, pričom keď žalobkyniam vrátila časť pokuty, zaplatila im úrok vo výške 1,06 %.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení zásad právnej istoty a legitímnej dôvery.

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že v danej situácii nemohli na základe rozhodnutia ukladajúceho pokutu a na základe delegovaného nariadenia predvídať uloženie úroku z omeškania. Ďalej tvrdia, že mohli legitímne očakávať, že Komisia na danú situáciu úrok z omeškania neuplatní.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení článku 266 ZFEÚ a práva na účinnú súdnu ochranu.

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 266 ZFEÚ tým, že ho zbavuje jeho effet utile a porušuje právo na účinnú súdnu ochranu, keďže uplatnením si svojho základného práva žiadať súdnu ochranu bol teraz žalobkyniam uložený zjavne neprimeraný úrok.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na bezdôvodnom obohatení.

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že v danom prípade predstavuje uplatnenie úroku z omeškania bezdôvodné obohatenie na strane Komisie.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod je založený na tvrdení zneužitia právomoci.

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že uloženie úroku z omeškania žalobkyniam vedie k výsledku, ktorý sa úplne odkláňa od cieľov, ktoré sa sledujú priznaním delegovaných právomocí Komisii uložiť úrok z omeškania.


title: Vec T-208/13: Žaloba podaná 9. apríla 2013 — Portugal Telecom SGPS, S.A./Komisia

text:
               8.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/22

         Žaloba podaná 9. apríla 2013 — Portugal Telecom SGPS, S.A./Komisia
   (Vec T-208/13)
   2013/C 164/38
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Portugal Telecom SGPS, S.A. (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: N. Mimoso Ruiz a R. Bordalo Junqueiro, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie C(2013) 306 a zaviazal Komisiu na náhradu trov konania,

               —

               subsidiárne znížil pokutu, ktorá bola žalobkyni uložená v súlade s článkom 2 uvedeného rozhodnutia.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   V napadnutom rozhodnutí sa uvádza, že Portugal Telecom a Telefónica, S.A. porušili článok 101 ZFEÚ tým, že do zmluvy o kúpe balíka akcií spoločnosti Brasilcel NV vo vlastníctve spoločnosti Portugal Telecom spoločnosťou Telefónica, S.A. vložili článok 9, ktorý Komisia vykladá ako dohodu o nekonkurovaní si, ktorá je nezávislá od predmetnej transakcie.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení podstatných formálnych náležitostí:

                           —

                           podľa žalobkyne je napadnuté rozhodnutie nedostatočne odôvodnené, keďže jeho odôvodnenie obsahuje v podstatných bodoch nedostatky, nepresnosti a chyby, ktoré nenapraviteľne skresľujú jeho závery,

                           —

                           žalobkyňa sa tiež domnieva, že napadnuté rozhodnutie obsahuje nedostatočné dôkazy, keďže Komisia nepredložila nijaký dôkaz vyvracajúci dôkaz, ktorý predložila žalobkyňa a z ktorého vyplýva, že článok 9 zmluvy obsahuje povinnosť spočívajúcu v zákaze konkurencie, ktorá sa vzhľadom na okolnosti jej vzniku nemôže stať účinnou bez predchádzajúceho potvrdenia zo strany oboch zmluvných strán,

                           —

                           žalobkyňa sa okrem iného domnieva, že článok 9 zmluvy nemôže byť posúdený ako obmedzenie na základe cieľa a že Komisia nepreukázala, tak ako jej prislúcha preukázať, súčasnú alebo prípadnú existenciu obmedzujúcich účinkov, ktoré by mohli byť v rozpore s pravidlami v oblasti hospodárskej súťaže.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení Zmluvy a práva týkajúceho sa jej uplatnenia:

                           —

                           žalobkyňa sa domnieva, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore s právom Únie v rozsahu, v akom obsahuje tieto pochybenia:

                                       a)

                                       zjavne nesprávne posúdenie skutkových okolností, dôkazov a dôkaznej sily údajov, keďže Komisia nesprávne posúdila a vyložila údaje, ktoré poskytli účastníci konania, a teda na základe dôkazov nachádzajúcich sa v spise nedospela k najpresvedčivejším záverom;

                                       b)

                                       nesprávny výklad článku 101 ZFEÚ a v dôsledku toho porušenie uvedeného ustanovenia, keďže Komisia bezdôvodne a nesprávne posúdila účastníkov konania ako možných konkurentov na všetkých trhoch, na ktoré sa údajne vzťahuje predmetná povinnosť spočívajúca v zákaze konkurencie. Táto povinnosť nemohla byť posúdená ako obmedzenie na základe cieľa a Komisia nepreukázala nijaké jeho účinky;

                                       c)

                                       porušenie povinnosti uskutočniť vyšetrovanie a rozhodnúť, keďže napadnuté rozhodnutie neobsahuje a ani nevyvracia nijaké relevantné tvrdenia, ktoré účastníci konania predložili, najmä pokiaľ ide o rozsah pôsobnosti doložky o zákaze konkurencie;

                                       d)

                                       porušenie zásady in dubio pro reo, keďže Komisia považuje za nesporné niektoré skutočnosti v neprospech žalobkyne, v prípade ktorých existujú vážne pochybnosti a v súvislosti s ktorými si nie je istá ani samotná Komisia;

                                       e)

                                       porušenie zásad, ktoré sa Komisia zaviazala uplatniť v rámci ukladania pokút, a to konkrétne ustanovení bodu 13 svojich usmernení v danej oblasti, keďže Komisia vypočítala sumu pokuty vo vzťahu k všetkým trhom týkajúcim sa elektronickej komunikácie, bez ohľadu na to, či sa nachádzajú na ibérskom polostrove, pričom nezohľadnila tiež skutočnosť, že údajné porušenie vôbec nepokračovalo po 29. októbri 2010;

                                       f)

                                       porušenie zásady proporcionality vzhľadom na okolnosti prejednávaného prípadu a kritérií, ktoré treba dodržiavať pri ukladaní pokút.


title: Vec T-16/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  24. septembra 2009 — Viasat Broadcasting UK/Komisia ( Štátna pomoc — Rekapitalizácia verejnoprávneho vysielateľa na základe prvého rozhodnutia, ktorým bolo nariadené vrátenie nezlučiteľnej štátnej pomoci — Rozhodnutie o nevznesení námietok — Zrušenie prvého rozhodnutia — Zastavenie konania )

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/47

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 24. septembra 2009 — Viasat Broadcasting UK/Komisia
   (Vec T-16/05) (1)

   („Štátna pomoc - Rekapitalizácia verejnoprávneho vysielateľa na základe prvého rozhodnutia, ktorým bolo nariadené vrátenie nezlučiteľnej štátnej pomoci - Rozhodnutie o nevznesení námietok - Zrušenie prvého rozhodnutia - Zastavenie konania“)
   2009/C 282/89
   Jazyk konania: dánčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Viasat Broadcasting UK Ltd (West Drayton, Middlesex, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Hjelmborg a M. Honoré, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Støvlbæk a M. Niejahr, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobcu: SBS TV A/S, predtým TV Danmark A/S (Skovlunde, Dánsko) a SBS Danish Television Ltd, predtým Kanal 5 Denmark Ltd (Hounslow, Middlesex, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: pôvodne D. Vandermeersch, K.-U. Karl, K. Nordlander a H. Peytz, neskôr D. Vandermeersch, K.-U. Karl a H. Peytz, advokáti)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: J. Molde, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci P. Biering a K. Lundgaard Hansen, advokáti) a TV 2/Danmark A/S (Odense, Dánsko) (v zastúpení: O. Koktvedgaard a M. Thorninger, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2004) 3632 v konečnom znení zo 6. októbra 2004 o rekapitalizácii TV2/Danmark A/S

      Výrok uznesenia

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Každý z účastníkov znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005.


title: Vec T-56/09: Žaloba podaná 13. februára 2009 – Saint-Gobain Glass France a i./Komisia

text:
               18.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/31

         Žaloba podaná 13. februára 2009 – Saint-Gobain Glass France a i./Komisia
   (Vec T-56/09)
   2009/C 90/49
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Saint-Gobain Glass France SA (Courbevoie, Francúzsko), Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG (Aachen, Nemecko), Saint-Gobain Sekurit France SAS (Thourotte, Francúzsko) (v zastúpení: B. van de Walle de Ghelcke, B. Meyring, M. Guillaumond a E. Venot, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobcov
       (1)

               —

               zrušiť zmenené a doplnené znenie rozhodnutia Komisie Európskych spoločenstiev K(2008) 6815 v konečnom znení z 12. novembra 2008 o konaní podľa článku 81 ES vo veci COMP/39.125 – Automobilové sklo, ktoré bolo prijaté rozhodnutím K(2009) 863 v konečnom znení z 11. februára 2009 oznámeným žalobcom 13. a 16. februára 2009, ako aj odôvodnenie výroku, keďže zmenené a doplnené znenie tohto rozhodnutia sa týka žalobcov, alebo jeho článok 2,

               —

               subsidiárne, znížiť pokutu uloženú žalobcom v článku 2 zmeneného a doplneného znenia rozhodnutia, ktoré bolo prijaté rozhodnutím K(2009) 863 v konečnom znení z 11. februára 2009 oznámeným žalobcom 13. a 16. februára 2009, na primeranú výšku,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou žalobcovia žiadajú čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 6815 v konečnom znení z 12. novembra 2008 vo veci COMP/39.125 – Automobilové sklo, ktorým Komisia konštatovala, že určité podniky, medzi nimi aj žalobcovia, tým, že si rozdelili zmluvy o dodávke automobilových skiel a zosúladili svoje cenové politiky a stratégie zásobovania na európskom trhu automobilových skiel, porušili článok 81 ods. 1 ES a článok 53 ods. 1 Dohody o európskom hospodárskom priestore.
   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú osem žalobných dôvodov založených na:

               —

               porušení práva na nezávislý a nestranný súd a práva na rešpektovanie prezumpcie neviny, keďže pokuta bola uložená správnym orgánom, ktorý má tak výkonné, ako aj sankčné právomoci, ako aj na protiprávnosti nariadenia č. 1/2003 (2) v tom rozsahu, v akom toto nariadenie nestanovuje toto právo na nezávislý a nestranný súd,

               —

               porušení práva žalobcov byť vypočutý, keďže Komisia nepredložila na kontradiktórne konanie spôsob výpočtu pokuty podľa usmernení k metóde stanovenia pokút z roku 2006 (3),

               —

               porušení článku 253 ES, keďže napadnuté rozhodnutie nebolo dostatočne právne odôvodnené v rozsahu, v akom Komisia konkrétne nevysvetlila, na základe ktorých predajov bol stanovený obrat vzhľadom na porušenie,

               —

               porušení článku 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 a zásady osobnosti trestov, ako aj na zneužití právomoci, keďže horná hranica 10 % mala byť uplatnená len na obrat žalobcov, a nie na obrat Compagnie de Saint-Gobain,

               —

               porušení zásady zákazu retroaktivity trestov v rozsahu, v akom Komisia retroaktívne uplatnila usmernenia k metóde stanovovania pokút z roku 2006, čo viedlo k podstatnému a neočakávanému zvýšeniu pokút, pričom napadnuté rozhodnutie bolo založené na týchto usmerneniach bez ohľadu na skutočnosť, že uvedené usmernenia boli prijaté po skončení porušenia,

               —

               porušení zásady proporcionality tým, že uložená pokuta je nadmerne vysoká, neprimeraná a nemožno ju odôvodniť odradzujúcim účelom,

               —

               porušení článku 23 nariadenia č. 1/2003 a nedostatku odôvodnenia, keďže Komisia sa nemohla odvolávať na prípady opakovaného porušenia, ktoré boli považované za relevantné v zmysle napadnutého rozhodnutia, z dôvodu, že žalobcovia neboli adresátmi ani jedného z týchto dvoch rozhodnutí,

               —

               nesprávnom právnom posúdení a nesprávnom posúdení pri uplatnení článku 23 ods. 2 písm. a) a článku 23 ods. 3 nariadenia č. 1/2003, keďže Komisia pri stanovovaní pokuty nezohľadnila skutočnosť, že žalobcovia nespochybnili vecnú správnosť zistených skutkových okolností.

      (1)  V znení zmenenom a doplnenom po podaní žaloby z dôvodu opravy napadnutého rozhodnutia prijatého Komisiou.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

      (3)  Usmernenia k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (Ú. v. EÚ C 210, s. 2).


20150731029616882015/C 270/342742015TC27020150817SK01SKINFO_JUDICIAL20150616272711Vec T-274/15 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 16. júna 2015 – Alcogroup a Alcodis/Komisia („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s bioetanolom a etanolom — Správne konanie — Príkaz podrobiť sa inšpekcii — Odmietnutie pozastavenia opatrení vyšetrovania — Návrh na nariadenie predbežných opatrení — Neprípustnosť“)
 ---documentbreak--- C2702015SK2710120150616SK0034271271Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 16. júna 2015 – Alcogroup a Alcodis/Komisia
   (Vec T-274/15 R)
   „(„Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s bioetanolom a etanolom — Správne konanie — Príkaz podrobiť sa inšpekcii — Odmietnutie pozastavenia opatrení vyšetrovania — Návrh na nariadenie predbežných opatrení — Neprípustnosť“)“2015/C 270/34Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Žalobkyne: Alcogroup (Brusel, Belgicko) a Alcodis (Brusel) (v zastúpení: P. de Bandt, J. Dewispelaere a J. Probst, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Giolito, V. Bottka a F. Jimeno Fernández, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na nariadenie predbežných opatrení, ktorým sa jednak navrhuje odklad výkonu rozhodnutia Komisie C (2015) 1769 final z 12. marca 2015 určeného spoločnosti Alcogroup, ako aj všetkým podnikom, ktoré táto spoločnosť priamo či nepriamo kontroluje, vrátane spoločnosti Alcodis, týkajúceho sa konania podľa článku 20 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 (AT.40244 – AQUAVIT), ako aj rozhodnutia Komisie z 8. mája 2015 určeného spoločnosti Alcogroup v rámci vyšetrovania AT.A0244 – Bioetanol – a AT.A0054 – Oil and Biofuel Markets a jednak nariadiť Komisii, aby pozastavila všetky vyšetrovacie úkony v rámci konania AT.A0054 a AT.A0244.

      Výrok

            1.

            Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

            2.

            O náhrade trov konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec F-110/14: Žaloba podaná 15. októbra 2014 – ZZ/Komisia

text:
               26.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/46

         Žaloba podaná 15. októbra 2014 – ZZ/Komisia
   (Vec F-110/14)
   (2015/C 026/61)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Orlandi, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o započítaní práv na dôchodok žalobcu v systéme dôchodkového zabezpečenia Únie pri uplatňovaní nových VVU týkajúcich sa článkov 11 a 12 prílohy VIII služobného poriadku úradníkov

      Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť článok 9 všeobecných vykonávacích ustanovení článku 11 ods. 2 prílohy VIII za nezákonný a čiastočne neuplatniteľný,

               —

               zrušiť rozhodnutie z 24. mája 2013 o započítaní práv na dôchodok získaných žalobcom pred nástupom do služby v rámci ich prevodu do systému dôchodkového zabezpečenia inštitúcií Európskej únie pri uplatňovaní všeobecných vykonávacích ustanovení článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku z 3. marca 2011,

               —

               uložiť Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.


title: Vec C-422/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené kráľovstvo) 27. augusta 2010 — Georgetown University, University of Rochester, Loyola University of Chicago/Comptroller-General of Patents, Design and Trade Marks

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené kráľovstvo) 27. augusta 2010 — Georgetown University, University of Rochester, Loyola University of Chicago/Comptroller-General of Patents, Design and Trade Marks
   (Vec C-422/10)
   ()
   2010/C 301/17
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Georgetown University, University of Rochester, Loyola University of Chicago

      Žalovaný: Comptroller-General of Patents, Design and Trade Marks

      Prejudiciálna otázka

               1.

               Umožňuje nariadenie o dodatkovom ochrannom osvedčení a najmä článok 3 písm. b) tohto nariadenia udelenie dodatkového ochranného osvedčenia pre jednotlivú aktívnu zložku alebo pre kombináciu aktívnych zložiek, ak:

                           a)

                           je jednotlivá aktívna zložka alebo kombinácia aktívnych zložiek chránená platným základným patentom v zmysle článku 3 písm. a) nariadenia o dodatkovom ochrannom osvedčení, a

                           b)

                           na liečivo, ktoré obsahuje jednotlivú aktívnu zložku alebo kombináciu aktívnych zložiek spolu s jednou alebo viacerými ďalšími aktívnymi zložkami, sa vzťahuje platné oprávnenie udelené v súlade so smernicou 2001/83/ES (1) alebo 2001/82/ES (2), ktoré je prvým oprávnením na uvedenie jednotlivej aktívnej zložky alebo kombinácie aktívnych zložiek na trh?

      (1)  Smernica 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69).

      (2)  Smernica 2001/82/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje Zákonník spoločenstva o veterinárnych liekoch (Ú. v. ES L 311, s. 1; Mim. vyd. 13/027, s. 3).


title: Vec T-167/17 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 24. marca 2017 – RV/Komisia („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Verejná služba — Nástup na pracovné voľno a odchod do dôchodku — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti“)

text:
               6.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/26

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 24. marca 2017 – RV/Komisia
   (Vec T-167/17 R)
   ((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Verejná služba - Nástup na pracovné voľno a odchod do dôchodku - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“))
   (2017/C 178/39)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: RV (v zastúpení: J.-N. Louis a N. de Montigny, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Berscheid a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článkoch 278 a 279 ZFEÚ smerujúci k odkladu výkonu rozhodnutia Komisie z 21. decembra 2016 o nástupe žalobcu na pracovné voľno zo služobných dôvodov a o jeho odchode do dôchodku s účinnosťou od 1. apríla 2017

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania bude rozhodnuté neskôr.


title: Vec F-42/11: Žaloba podaná 9. apríla 2011 — Honnefelder/Komisia

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/34

         Žaloba podaná 9. apríla 2011 — Honnefelder/Komisia
   (Vec F-42/11)
   2011/C 186/64
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Stephanie Honnefelder (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: C. Bode, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie o nezapísaní žalobkyne do rezervného zoznamu výberového konania EPSO/AD/26/05

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie žalovanej z 11. februára 2011,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania,

               —

               prípadne vydať rozsudok pre zmeškanie.


title: Vec C-491/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Debreceni Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 31. októbra 2012 — Magdolna Margit Szabadosné Bay/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

text:
               16.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Debreceni Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 31. októbra 2012 — Magdolna Margit Szabadosné Bay/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal
   (Vec C-491/12)
   2013/C 79/07
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Debreceni Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Magdolna Margit Szabadosné Bay

      Žalovaný: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 30 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie má zaručiť len možnosť získať súdnu ochranu pred nezákonným a bezdôvodným (unjustified) prepustením?

               2.

               Znamená [uvedené ustanovenie], že pri prepustení je zamestnávateľ povinný písomne oznámiť zamestnancovi dôvody prepustenia, pričom k prepusteniu nemôže dôjsť bezdôvodne (unjustified)?

               3.

               Spôsobuje neoznámenie dôvodov samo osebe neprípustnosť tohto opatrenia, alebo môže zamestnávateľ dodatočne uviesť dôvody počas prípadného pracovnoprávneho konania?


title: Stanovisko 2/15: Žiadosť o stanovisko, ktorú podala Európska komisia podľa článku 218 ods. 11 ZFEÚ

text:
               3.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 363/18

         Žiadosť o stanovisko, ktorú podala Európska komisia podľa článku 218 ods. 11 ZFEÚ
   (Stanovisko 2/15)
   (2015/C 363/22)
   Jazyk konania: všetky úradné jazyky

      Žiadateľka

   Európska komisia (v zastúpení: U. Wölker, B. De Meester, M. Kocjan, R. Vidal Puig, splnomocnení zástupcovia)

      Otázky položené Súdnemu dvoru

   Má Únia potrebnú právomoc, aby mohla sama podpísať a uzatvoriť dohodu o voľnom obchode so Singapurom? Konkrétnejšie:

               —

               ktoré ustanovenia dohody patria do výlučnej právomoci Únie,

               —

               ktoré ustanovenia dohody patria do spoločnej právomoci Únie, a

               —

               existuje také ustanovenie dohody, ktoré by patrilo do výlučnej právomoci členských štátov?


title: Vec T-364/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Duravit a i./Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandský a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP — Koordinácia zvyšovania cien a výmena citlivých obchodných informácií — Jediné a pokračujúce porušenie — Dôkazné bremeno — Pokuty — Rovnosť zaobchádzania — Proporcionalita — Zákonnosť trestov“ )

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/23

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Duravit a i./Komisia
   (Vec T-364/10) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandský a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP - Koordinácia zvyšovania cien a výmena citlivých obchodných informácií - Jediné a pokračujúce porušenie - Dôkazné bremeno - Pokuty - Rovnosť zaobchádzania - Proporcionalita - Zákonnosť trestov)
   2013/C 325/38
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Duravit AG (Hornberg, Nemecko), Duravit SA (Bischwiller, Francúzsko) a Duravit BeLux SPRL/BVBA (Overijse, Belgicko) (v zastúpení: R. Bechtold, U. Soltész a C. von Köckritz, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a A. Antoniadis, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Thyri, advokát)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Simm a F. Florindo Gijón, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2010) 4185 v konečnom znení z 23. júna 2010 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39092 — Kúpeľňové doplnky a príslušenstvo) a subsidiárne návrh na zníženie pokuty, ktorá bola žalobkyniam uložená v tomto rozhodnutí

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 ods. 1 bod 8 rozhodnutia Komisie K(2010) 4185 v konečnom znení z 23. júna 2010 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39092 — Kúpeľňové doplnky a príslušenstvo) sa zrušuje v rozsahu, v akom Európska komisia dospela k záveru, že Duravit AG, Duravit BeLux SPRL/BVBA a Duravit SA sa zúčastnili na porušení na územiach Talianska, Rakúska a Holandska.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Duravit AG, Duravit BeLux a Duravit SA znášajú tri štvrtiny svojich trov konania.

               4.

               Komisia znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť jednu štvrtinu trov konania, ktoré vynaložili Duravit AG, Duravit BeLux SPRL/BVBA a Duravit SA.

               5.

               Rada Európskej únie znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 288, 23.10.2010.


title: Vec F-7/12: Žaloba podaná 16. januára 2012 — ZZ/Európska agentúra pre bezpečnosť sietí a informácií (ENISA)

text:
               5.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 133/30

         Žaloba podaná 16. januára 2012 — ZZ/Európska agentúra pre bezpečnosť sietí a informácií (ENISA)
   (Vec F-7/12)
   2012/C 133/59
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: L. Levi, A. Tymen, advokáti)

      Žalovaná: Európska agentúra pre bezpečnosť sietí a informácií (ENISA)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie správy o služobnom postupe za rok 2009, zoznamu nového zaradenia úradníkov za rok 2010 a, v prípade potreby, zrušenie rozhodnutia o zamietnutí jeho žiadosti zo 17. októbra 2011

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť správu o služobnom postupe žalobcu za rok 2009,

               —

               zrušiť rozhodnutie zo 16. novembra 2010, ktorým sa stanovuje zoznam novo zaraďovaného personálu za obdobie roku 2010,

               —

               v prípade potreby zrušiť rozhodnutie zo 17. októbra 2011 o zamietnutí žiadosti žalobcu zo 16. júna 2011,

               —

               zaviazať ENISA na náhradu trov konania.


title: Vec T-270/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. novembra 2008 – Lego Juris/ÚHVT – Mega Brands (červená kocka Lego) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva — Červená kocka Lego — Absolútny dôvod zamietnutia — Označenie, ktoré tvorí výlučne tvar tovaru, ktorý je nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku — Článok 7 ods. 1 písm. e) bod ii) nariadenia (ES) č. 40/94 — Návrhy na vykonanie nových dôkazov )

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/22

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. novembra 2008 – Lego Juris/ÚHVT – Mega Brands (červená kocka Lego)
   (Vec T-270/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva - Červená kocka Lego - Absolútny dôvod zamietnutia - Označenie, ktoré tvorí výlučne tvar tovaru, ktorý je nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku - Článok 7 ods. 1 písm. e) bod ii) nariadenia (ES) č. 40/94 - Návrhy na vykonanie nových dôkazov“)
   (2009/C 6/45)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Lego Juris A/S (Billund, Dánsko) (v zastúpení: V. von Bomhard, A. Renck a T. Dolde, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Mega Brands, Inc. (Montreal, Kanada) (v zastúpení: P. Cappuyns a C. De Meyer, advokáti)
   Predmet veci
   Žaloba proti rozhodnutiu veľkého odvolacieho senátu ÚHVT z 10. júla 2006 (vec R 856/2004-G), týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Mega Brands, Inc. a Lego Juris A/S
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Lego Juris A/S je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 2.12.2006.


title: Vec F-59/15: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 2. marca 2016 – FX/Komisia (Verejná služba — Dočasný zamestnanec — Odchodné — Článok 12 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku — Definitívne skončenie služobného pomeru)

text:
               18.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 136/47

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 2. marca 2016 – FX/Komisia
   (Vec F-59/15) (1)

   ((Verejná služba - Dočasný zamestnanec - Odchodné - Článok 12 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku - Definitívne skončenie služobného pomeru))
   (2016/C 136/66)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: FX (v zastúpení: T. Bontinck a A. Guillerme, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Gattinara a F. Simonetti, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia nevyplatiť odchodné požadované žalobcom po skončení jeho služobného pomeru, ako aj na náhradu škody, ktorá mu bola údajne spôsobená

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               FX znáša dve tretiny svojich vlastných trov konania.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť tretinu trov konania, ktoré vznikli FX.

      (1)  Ú. v. EÚ C 213, 29.6.2015, s. 48.


title: Vec C-477/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  10. marca 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation — Francúzsko) — Charles Defossez/Christian Wiart, likvidátor Sotimon SARL, Office national de l’emploi fonds de fermeture d’entreprises, Centre de gestion et d’études de l’Association pour la gestion du régime de garantie des créances des salariés de Lille (CGEA) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernice 80/987/EHS a 2002/74/ES — Platobná neschopnosť zamestnávateľa — Ochrana zamestnancov — Výplata neuspokojených nárokov zamestnancov — Určenie príslušnej záručnej inštitúcie — Výhodnejšia záruka podľa vnútroštátneho práva — Možnosť domáhať sa tejto záruky)

text:
               7.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/6

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. marca 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation — Francúzsko) — Charles Defossez/Christian Wiart, likvidátor Sotimon SARL, Office national de l’emploi fonds de fermeture d’entreprises, Centre de gestion et d’études de l’Association pour la gestion du régime de garantie des créances des salariés de Lille (CGEA)
   (Vec C-477/09) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernice 80/987/EHS a 2002/74/ES - Platobná neschopnosť zamestnávateľa - Ochrana zamestnancov - Výplata neuspokojených nárokov zamestnancov - Určenie príslušnej záručnej inštitúcie - Výhodnejšia záruka podľa vnútroštátneho práva - Možnosť domáhať sa tejto záruky)
   2011/C 139/09
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Charles Defossez

      Žalovaní: Christian Wiart, likvidátor Sotimon SARL, Office national de l’emploi fonds de fermeture d’entreprises, Centre de gestion et d’études de l’Association pour la gestion du régime de garantie des créances des salariés de Lille (CGEA)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Cour de cassation (Francúzsko) — Výklad článku 8a smernice Rady č. 80/987/EHS z 20. októbra 1980 o ochrane zamestnancov pri platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa, zmenenej a doplnenej smernicou č. 2002/74/ES (Ú. v. ES L 270, s. 10; Mim. vyd. 05/004, s. 261) v spojení s článkom 9 tej istej smernice — Určenie záručnej inštitúcie zodpovednej za plnenie neuspokojených nárokov zamestnancov — Záručná inštitúcia členského štátu, na území ktorého zamestnanci zvyčajne pracujú — Možnosť zamestnancov požadovať výhodnejšiu záruku inštitúcie, v ktorej je zamestnávateľ poistený a prispieva podľa vnútroštátneho právneho poriadku

      Výrok rozsudku

   Článok 3 smernice Rady 80/987/EHS z 20. októbra 1980 o ochrane zamestnancov pri platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa, v znení predchádzajúcom zneniu vyplývajúcemu z jej zmien a doplnení smernicou 2002/74/ES, sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ ide o výplatu neuspokojených nárokov zamestnanca, ktorý zvyčajne vykonával svoju pracovnú činnosť v inom členskom štáte, ako je štát, kde má sídlo jeho zamestnávateľ, ktorého platobná neschopnosť bola vyhlásená pred 8. októbrom 2005, ak tento zamestnávateľ nie je usadený v tomto inom členskom štáte a plní svoju povinnosť prispievať na financovanie záručnej inštitúcie v členskom štáte svojho sídla, je za splnenie povinností definovaných týmto článkom zodpovedná táto posledná uvedená inštitúcia.
   Smernica 80/987 nebráni tomu, aby vnútroštátna právna úprava stanovila, že zamestnanec sa môže domáhať doplnkovej alebo náhradnej zamestnaneckej záruky od vnútroštátnej inštitúcie v súlade s právom tohto členského štátu vo vzťahu k záruke ponúknutej inštitúciou určenou za príslušnú podľa tejto smernice, pokiaľ táto záruka poskytuje vyššiu úroveň ochrany zamestnanca.

      (1)  Ú. v. EÚ C 37, 13.2.2010.


title: Vec C-155/11 PPU: Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) z  10. júna 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank’s-Gravenhage — Holandsko) — Bibi Mohammad Imran/Minister van Buitenlandse Zaken (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Zastavenie konania)

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/18

         Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) z 10. júna 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank’s-Gravenhage — Holandsko) — Bibi Mohammad Imran/Minister van Buitenlandse Zaken
   (Vec C-155/11 PPU) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Zastavenie konania)
   2011/C 269/30
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank’s-Gravenhage

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bibi Mohammad Imran

      Žalovaný: Minister van Buitenlandse Zaken

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Rechtbank’s-Gravenhage — Výklad článku 7 ods. 2 smernice Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny (Ú. v. EÚ L 251, s. 12; Mim. vyd. 19/006, s. 224) — Podmienky na výkon tohto práva — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca pre rodinného príslušníka osoby so štátnou príslušnosťou tretej krajiny, ktorá sa oprávnene zdržiava v dotknutom členskom štáte, na to, aby získal oprávnenie vstúpiť na vnútroštátne územie, povinnosť úspešne zložiť integračnú skúšku — Matka ôsmich detí oprávnene sa zdržiavajúcich v dotknutom členskom štáte, z ktorých sedem je maloletých, ako dotknutý rodinný príslušník — Možnosť vzdelávať sa v treťom štáte bydliska v jazyku členského štátu — Zdravotné dôvody alebo iné dôvody, ktoré bránia dotknutému príslušníkovi rodiny uspieť na integračnej skúške

      Výrok

   Prejudiciálne konanie začaté na základe návrhu, ktorý podal Rechtbank’s- Gravenhage (Holandsko) rozhodnutím z 31. marca 2011, sa zastavuje.

      (1)  Ú. v. EÚ C 219, 23.7.2011.


title: Vec T-309/12: Žaloba podaná 6. júla 2012 — Zweckverband Tierkörperbeseitigung/Komisia

text:
               8.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/19

         Žaloba podaná 6. júla 2012 — Zweckverband Tierkörperbeseitigung/Komisia
   (Vec T-309/12)
   2012/C 273/33
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg (Rivenich, Nemecko) (v zastúpení: A. Kerkmann, advokátka)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 25. apríla 2012 o štátnej pomoci SA.25051 (C 19/2010) (ex NN 23/2010), ktorú Nemecko poskytlo v prospech Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg (spisová značka C(2012) 2557 final),

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza deväť žalobných dôvodov.

               —

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ, ktoré spočíva v tvrdení, že žalobcu je treba považovať za podnik.
               Platba príspevkov slúži na plnenie úlohy verejnej služby mimo trhu. V rámci plnenia tejto úlohy žalobca nekonal ako podnik v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

               —

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 a článku 106 ods. 2 ZFEÚ, ktoré spočíva v tvrdení, že žalobcovi je prostredníctvom príspevkov poskytnutá hospodárska výhoda a že nejde o poskytovanie služieb všeobecného hospodárskeho záujmu.
               Platba príspevku jeho členmi nie je pre žalobcu žiadnou hospodárskou výhodou, keďže túto platbu aj naďalej vymedzuje verejný orgán a nepredstavuje krížovú dotáciu činností, ktoré žalobca ponúka na trhu. Subsidiárne ide o poskytnutie služieb všeobecného hospodárskeho záujmu, ktorého existenciu Komisia popiera, pričom hrubo porušuje kritériá preskúmania, ktoré jej priznáva judikatúra, čo predstavuje nesprávne posúdenie. Týmto sú v danom prípade splnené takisto štyri kritéria stanovené v rozsudku Altmark.

               —

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ, ktoré spočíva v nesprávnom tvrdení o kritériách skreslenia hospodárskej súťaže a ovplyvnenia obchodu medzi členskými štátmi.
               Odstraňovanie vedľajších živočíšnych produktov kategórie 1 a 2 v zmysle nariadenia (ES) 1069/2009 nie je v Nemecku činnosťou, ktorá je otvorená pre trh, takže výlučnosť, ktorá bola priznaná žalobcovi zákonným spôsobom, nie je príčinou skreslenia hospodárskej súťaže a ovplyvnenia obchodu.

               —

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 106 ods. 2 ZFEÚ tým, že boli porušené podmienky schválenia tohto ustanovenia.
               Komisia pri svojom preskúmaní nesprávne použila kritérium hospodárskej efektivity a neobmedzila sa na preukázanie existencie prípadnej nadmernej kompenzácie, čím došlo k porušeniu jej preskúmavacích právomocí.

               —

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení rozdelenia právomocí medzi Úniou a členskými štátmi, ktoré je uvedené v článku 14 ZFEÚ, a zároveň na porušení zásady subsidiarity (článok 5 ods. 3 ZEÚ).
               Komisia porušila právomoc preskúmania územných celkov členských štátov pri definovaní poskytovania služieb všeobecného hospodárskeho záujmu.

               —

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení článku 108 ods. 1 ZFEÚ, ako aj článku 1 ods. b) písm. v) a článku 14 nariadenia (ES) č. 659/1999, ktoré spočíva v tvrdení, že platby príspevkov predstavujú od roku 1998 novú pomoc.
               Zistenia Komisie vychádzajú z nedostatočného posúdenia skutkového stavu.

               —

               Siedmy žalobný dôvod je založený na porušení článku 2 ZEÚ, článku 52 Charty základných práv Európskej únie a článku 14 ods. 1 nariadenia (ES) 659/1999, ktoré spočíva v porušení požiadaviek ochrany legitímnej dôvery a zásady právnej istoty.
               Komisia nesprávne vychádza z toho, že žalobca sa vzhľadom na rozsudok Bundesverwaltungsgericht vydaný 16.decembra 2010 (Réf. 3 C 44.09) nemôže dovolávať ochrany legitímnej dôvery, hoci tento rozsudok výslovne popiera existenciu pomoci prostredníctvom platby príspevkov žalobcovi. Keďže tento rozsudok má právnu silu rozhodnutej veci, Komisia porušuje aj zásadu právnej istoty.

               —

               Ôsmy žalobný dôvod je založený na porušení článku 14 ods. 1 nariadenia (ES) 659/1999, ktoré spočíva v nariadení členskému štátu vyžiadať si vrátenie všetkých príspevkov od roku 1998 — porušenie zásady nevyhnutnosti a proporcionality.
               Výzva Komisie, aby si Nemecko od žalobcu vyžiadalo vrátenie všetkých príspevkov poskytnutých od roku 1998, sa zdá byť neproporcionálne, keďže nezohľadňuje skutočnosť, že žalobca vynaložil skutočné náklady na udržiavanie kapacít k dispozícii svojim členom.

               —

               Deviaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ, ktoré spočíva v tvrdení, že prostriedky vynaložené na opatrenia na asanáciu starých environmentálnych záťaží je potrebné kvalifikovať ako štátnu pomoc.
               Zdroje použité na asanáciu starých environmentálnych záťaží kompenzujú štrukturálnu nevýhodu, ktorú mal žalobca na základe zákonného pridelenia pozemkov na asanáciu zo strany spolkovej krajiny Porýnie-Falcko, a teda nepredstavuje pomoc.


title: Výmaz veci C-230/04

text:
               22.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/18

         Výmaz veci C-230/04 (1)

   (2005/C 19/41)

      (Jazyk konania: francúzština)

   Uznesením z 29. októbra 2004 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-230/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 201 zo 7.8.2004