title: Vec T-751/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2018 – Confédération nationale du Crédit mutuel/ECB („Hospodárska a menová politika — Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami — Článok 4 ods. 1 písm. d) a článok 4 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 — Výpočet ukazovateľa finančnej páky — Odmietnutie ECB povoliť žalobkyni, aby z výpočtu ukazovateľa finančnej páky vylúčila expozície, ktoré spĺňajú určité podmienky — Článok 429 ods. 14 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 — Diskrečná právomoc ECB — Nesprávne právne posúdenie — Zjavne nesprávne posúdenie“)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/31

      Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2018 – Confédération nationale du Crédit mutuel/ECB
      (Vec T-751/16) (1)

      ((„Hospodárska a menová politika - Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami - Článok 4 ods. 1 písm. d) a článok 4 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 - Výpočet ukazovateľa finančnej páky - Odmietnutie ECB povoliť žalobkyni, aby z výpočtu ukazovateľa finančnej páky vylúčila expozície, ktoré spĺňajú určité podmienky - Článok 429 ods. 14 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 - Diskrečná právomoc ECB - Nesprávne právne posúdenie - Zjavne nesprávne posúdenie“))
      (2018/C 352/36)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Confédération nationale du Crédit mutuel (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: M. Grégoire a C. De Jonghe, advokáti)

         Žalovaná: Európska centrálna banka (v zastúpení: K. Lackhoff, R. Bax a G. Bassani, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci H.-G. Kamann a F. Louis, advokáti)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Fínska republika (v zastúpení: S. Hartikainen, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia ECB ECB/SSM/2016-9695000CG7B84NLR5984/92 z 24. augusta 2016 prijatého podľa článku 4 ods. 1 písm. d) a článku 10 nariadenia Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa ECB poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (Ú. v. EÚ L 287, 2013, s. 63), a článku 429 ods. 14 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 176, 2013, s. 1)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Európskej centrálnej banky (ECB) ECB/SSM/2016-9695000CG7B84NLR5984/92 z 24. augusta 2016 sa zrušuje.

                  2.

                  ECB je povinná nahradiť trovy konania.

                  3.

                  Fínska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 6, 9.1.2017.


title: Vec C-476/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Pesti Központi Kerületi Bíróság (Maďarsko) 23. júla 2018 – PannonHitel Pénzügyi Zrt./WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft.

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/22

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Pesti Központi Kerületi Bíróság (Maďarsko) 23. júla 2018 – PannonHitel Pénzügyi Zrt./WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft.
      (Vec C-476/18)
      (2018/C 352/27)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Pesti Központi Kerületi Bíróság

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: PannonHitel Pénzügyi Zrt.

         Žalovaná: WizzAir Hungary Légiközlekedési Kft.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa články 5 a 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (ďalej len „nariadenie“) (1) vykladať v tom zmysle, že na účely uplatnenia práva na náhradu sa cestujúci, ktorých čas letu bol zmenený, môžu považovať za cestujúcich, ktorých let bol zrušený a že sa tak môžu dovolávať práva na náhradu upraveného v článku 7 tohto nariadenia, ak ich letecký dopravca informuje o zmene času letu deň pred pôvodne stanoveným časom odletu a v dôsledku tohto meškania cestujúci stratia tri alebo viac hodín v porovnaní s pôvodne stanoveným časom príletu, t. j. dorazia do ich cieľového miesta po troch hodinách alebo viac po čase príletu, ktorý pôvodne stanovil letecký dopravca?

                  2.

                  Majú sa články 5 a 7 nariadenia vykladať v tom zmysle, že na účely uplatnenia práva na náhradu sa cestujúci, ktorých čas letu bol zmenený, môžu považovať za cestujúcich dotknutých meškaním a že sa tak môžu dovolávať práva na náhradu upraveného v článku 7 tohto nariadenia, ak z dôvodu zmeny času letu stratia tri alebo viac hodín, t. j. ak dorazia do ich cieľového miesta po troch hodinách alebo viac po čase príletu, ktorý pôvodne stanovil letecký dopravca?

         (1)  Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1.


title: Vec T-768/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2018 – BNP Paribas/ECB („Hospodárska a menová politika — Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami — Článok 4 ods. 1 písm. d) a článok 4 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 — Výpočet ukazovateľa finančnej páky — Odmietnutie ECB povoliť žalobkyni, aby z výpočtu ukazovateľa finančnej páky vylúčila expozície, ktoré spĺňajú určité podmienky — Článok 429 ods. 14 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 — Diskrečná právomoc ECB — Nesprávne právne posúdenie — Zjavne nesprávne posúdenie“)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/32

      Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2018 – BNP Paribas/ECB
      (Vec T-768/16) (1)

      ((„Hospodárska a menová politika - Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami - Článok 4 ods. 1 písm. d) a článok 4 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 - Výpočet ukazovateľa finančnej páky - Odmietnutie ECB povoliť žalobkyni, aby z výpočtu ukazovateľa finančnej páky vylúčila expozície, ktoré spĺňajú určité podmienky - Článok 429 ods. 14 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 - Diskrečná právomoc ECB - Nesprávne právne posúdenie - Zjavne nesprávne posúdenie“))
      (2018/C 352/37)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: BNP Paribas (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A. Champsaur a A. Delors, advokáti)

         Žalovaná: Európska centrálna banka (v zastúpení: K. Lackhoff, R. Bax, G. Bassani a C. Olivier, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Fínska republika (v zastúpení: S. Hartikainen, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia ECB ECB/SSM/2016-R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/136 z 24. augusta 2016 prijatého podľa článku 4 ods. 1 písm. d) a článku 10 nariadenia Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa ECB poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (Ú. v. EÚ L 287, 2013, s. 63), a článku 429 ods. 14 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 176, 2013, s. 1)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Európskej centrálnej banky (ECB) ECB/SSM/2016-R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/136 z 24. augusta 2016 sa zrušuje.

                  2.

                  ECB je povinná nahradiť trovy konania.

                  3.

                  Fínska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 6, 9.1.2017.


title: Vec C-561/16: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo – Španielsko) – Saras Energía SA/Administración del Estado (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2012/27/EÚ — Článok 7 ods. 1, 4 a 9 — Článok 20 ods. 4 a 6 — Podpora energetickej efektívnosti — Povinné schémy energetickej efektívnosti — Iné politické opatrenia — Vnútroštátny fond energetickej efektívnosti — Zriadenie takého fondu ako hlavné opatrenie na plnenie povinností v oblasti energetickej efektívnosti — Príspevková povinnosť — Určenie povinných subjektov — Distribútori energie a/alebo maloobchodné energetické spoločnosti)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/4

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo – Španielsko) – Saras Energía SA/Administración del Estado
      (Vec C-561/16) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2012/27/EÚ - Článok 7 ods. 1, 4 a 9 - Článok 20 ods. 4 a 6 - Podpora energetickej efektívnosti - Povinné schémy energetickej efektívnosti - Iné politické opatrenia - Vnútroštátny fond energetickej efektívnosti - Zriadenie takého fondu ako hlavné opatrenie na plnenie povinností v oblasti energetickej efektívnosti - Príspevková povinnosť - Určenie povinných subjektov - Distribútori energie a/alebo maloobchodné energetické spoločnosti))
      (2018/C 352/04)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Supremo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Saras Energía SA

         Žalovaná: Administración del Estado

         za účasti: Endesa SA, Endesa Energía SA, Endesa Energía XXI SLU, Viesgo Infraestructuras Energéticas SL, Hidroeléctrica del Cantábrico SAU, Nexus Energía SA, Nexus Renovables SLU, Engie España SL, Villar Mir Energía SL, Energya VM Gestión de Energía SLU, Estaciones de Servicio de Guipúzcoa SA, Acciona Green Energy Developments SLU, Fortia Energía SL

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Články 7 a 20 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2012/27/EÚ z 25. októbra 2012 o energetickej efektívnosti, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 2009/125/ES a 2010/30/EÚ a ktorou sa zrušujú smernice 2004/8/ES a 2006/32/ES, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá ako hlavný spôsob splnenia povinností v oblasti energetickej efektívnosti stanovuje schému ročného príspevku do vnútroštátneho fondu energetickej efektívnosti, za predpokladu, že táto právna úprava jednak zaručí dosiahnutie úspor energie v rozsahu rovnocennom povinným schémam v oblasti energetickej efektívnosti, ktoré môžu byť zavedené podľa článku 7 ods. 1 tejto smernice, a jednak, že sú splnené požiadavky stanovené v článku 7 ods. 10 a 11 uvedenej smernice, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

                  2.

                  Článok 7 smernice 2012/27 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá ukladá povinnosti v oblasti energetickej efektívnosti iba určitým podnikom v odvetví energetiky, pokiaľ je určenie týchto podnikov ako povinných subjektov skutočne založené na výslovne uvedených objektívnych a nediskriminačných kritériách, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 22, 23.1.2017.


title: Vec C-482/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 24. júla 2018 – Google Ireland Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/23

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 24. júla 2018 – Google Ireland Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága
      (Vec C-482/18)
      (2018/C 352/28)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Google Ireland Limited

         Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa články 18 a 56 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“) a zákaz diskriminácie vykladať v tom zmysle, že bránia daňovej právnej úprave členského štátu, ktorého systém sankcií ukladá v prípade nesplnenia povinnosti registrovať sa na účely dane z príjmov plynúcich z reklamy pokutu za nesplnenie povinnosti, ktorá v prípade spoločností, ktoré nemajú sídlo v Maďarsku, môže byť celkovo až 2 000 krát vyššia ako pokuta uplatniteľná na spoločnosti so sídlom v Maďarsku?

                  2.

                  Je potrebné domnievať sa, že pokuta uvedená v predchádzajúcej otázke, ktorá je značne vysoká a má sankčnú povahu, môže odrádzať poskytovateľov služieb, ktorí nemajú sídlo v Maďarsku, od poskytovania služieb v tomto štáte?

                  3.

                  Má sa článok 56 ZFEÚ a zákaz diskriminácie vykladať v tom zmysle, že bránia právnej úprave, podľa ktorej sa v prípade spoločností so sídlom v Maďarsku automaticky splní povinnosť registrovať sa, bez výslovnej žiadosti, pridelením maďarského daňového identifikačného čísla pri jej zápise do obchodného registra, nezávisle od toho, či podnik uverejňuje reklamu alebo nie, kým v prípade podnikov, ktoré nemajú sídlo v Maďarsku ale uverejňujú reklamu v tomto štáte, k tomu nedochádza automaticky, ale musia túto povinnosť splniť osobitným spôsobom a v prípade, že tak neurobia, možno im uložiť osobitnú sankciu?

                  4.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, má sa článok 56 ZFEÚ a zákaz diskriminácie vykladať v tom zmysle, že bránia sankcii, o akú ide vo veci samej, uloženej za nesplnenie povinnosti registrovať sa na účely dane z príjmov plynúcich z reklamy, pokiaľ je uvedená právna úprava v rozpore s citovaným článkom?

                  5.

                  Má sa článok 56 ZFEÚ a zákaz diskriminácie vykladať v tom zmysle, že bránia ustanoveniu, podľa ktorého v prípade spoločností so sídlom v zahraničí, je rozhodnutie, ktorým sa im ukladá pokuta, právoplatné a vykonateľné od jeho oznámenia a možno proti nemu podať opravný prostriedok len v rámci súdneho konania, v ktorom súd nemôže nariadiť pojednávanie a v ktorom sa pripustia len listinné dôkazy, kým v prípade podnikov so sídlom v Maďarsku možno podať správny opravný prostriedok proti pokutám, ktoré im boli uložené a navyše súdne konanie nie je nijakým spôsobom obmedzené?

                  6.

                  Má sa článok 56 ZFEÚ vykladať z hľadiska práva na spravodlivý proces stanoveného v článku 41 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“) v tom zmysle, že takáto požiadavka nie je splnená, ak sa uloží pokuta za nesplnenie povinnosti postupne deň za dňom, zakaždým v trojnásobne väčšej výške bez toho, aby si bol poskytovateľ služieb vôbec vedomý predchádzajúceho rozhodnutia, v dôsledku čoho nemôže splniť svoju povinnosť, predtým ako sa mu uloží následná pokuta?

                  7.

                  Má sa článok 56 ZFEÚ v spojení s právom na dobrú správu vecí verejných stanoveným v článku 41 ods. 1 Charty, právom na vypočutie stanoveným v článku 41 ods. 2 písm. a) Charty a s právom na účinný prostriedok nápravy a na spravodlivý proces stanovený v článku 47 Charty v tom zmysle, že nie sú plnené takéto požiadavky, ak proti rozhodnutiu nemožno podať opravný prostriedok v správnom konaní a v konaní vo veci správneho súdnictva sa pripustia len písomné dôkazy a súd nemôže nariadiť pojednávanie?


title: Vec C-161/17: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Land Nordheim-Westfalen/Dirk Renckhoff (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Autorské práva a s nimi súvisiace práva — Smernica 2001/29/ES — Informačná spoločnosť — Zosúladenie niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv — Článok 3 ods. 1 — Verejný prenos — Pojem — Umiestnenie fotografie na internetovej stránke bez súhlasu nositeľa autorského práva, ktorá bola pôvodne zverejnená na inej internetovej stránke bez obmedzení a so súhlasom nositeľa autorského práva — Nová verejnosť)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/10

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Land Nordheim-Westfalen/Dirk Renckhoff
      (Vec C-161/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Autorské práva a s nimi súvisiace práva - Smernica 2001/29/ES - Informačná spoločnosť - Zosúladenie niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv - Článok 3 ods. 1 - Verejný prenos - Pojem - Umiestnenie fotografie na internetovej stránke bez súhlasu nositeľa autorského práva, ktorá bola pôvodne zverejnená na inej internetovej stránke bez obmedzení a so súhlasom nositeľa autorského práva - Nová verejnosť))
      (2018/C 352/13)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Dirk Renckhoff

         Žalovaná: Land Nordheim-Westfalen

         Výrok rozsudku

      Pojem „verejný prenos“ v zmysle článku 3 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti sa má vykladať v tom zmysle, že zahŕňa umiestnenie fotografie na internetovej stránke, ktorá bola pôvodne zverejnená na inej internetovej stránke bez obmedzení zabraňujúcich jej stiahnutiu a so súhlasom nositeľa autorského práva.

         (1)  Ú. v. EÚ C 231, 17.7.2017.


title: Vec T-825/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2018 – Cyprus/EUIPO – Papouis Dairies (Pallas Halloumi) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Pallas Halloumi — Skoršia slovná certifikačná známka Spojeného kráľovstva HALLOUMI — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/32

      Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2018 – Cyprus/EUIPO – Papouis Dairies (Pallas Halloumi)
      (Vec T-825/16) (1)

      ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Pallas Halloumi - Skoršia slovná certifikačná známka Spojeného kráľovstva HALLOUMI - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“))
      (2018/C 352/38)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Cyperská republika (v zastúpení: S. Malynicz, QC, a V. Marsland, solicitor)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Papouis Dairies Ltd (Nikózia, Cyprus) (v zastúpení: N. Korogiannakis, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 22. septembra 2016 (vec R 2065/2014-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Cyperskou republikou a spoločnosťou Papouis Dairies

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Cyperská republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 22, 23.1.2017.


title: Vec C-300/17: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria – Maďarsko) – Hochtief AG/Budapest Főváros Önkormányzata (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verejné obstarávanie — Postupy preskúmavania — Smernica 89/665/ES — Žaloba o náhradu škody — Článok 2 ods. 6 — Vnútroštátna právna úprava podmieňujúca prípustnosť žaloby o náhradu škody predchádzajúcim a právoplatným určením nezákonnosti rozhodnutia verejného obstarávateľa, ktorým bola spôsobená uvádzaná škoda — Žaloba o neplatnosť — Opravný prostriedok pred rozhodcovskou komisiou predchádzajúci žalobe — Súdne preskúmanie nálezov rozhodcovskej komisie — Vnútroštátna právna úprava vylučujúca predloženie dôkazov, ktoré neboli predložené rozhodcovskej komisii — Charta základných práv Európskej únie — Článok 47 — Právo na účinnú súdnu ochranu — Zásady efektivity a ekvivalencie)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/11

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria – Maďarsko) – Hochtief AG/Budapest Főváros Önkormányzata
      (Vec C-300/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné obstarávanie - Postupy preskúmavania - Smernica 89/665/ES - Žaloba o náhradu škody - Článok 2 ods. 6 - Vnútroštátna právna úprava podmieňujúca prípustnosť žaloby o náhradu škody predchádzajúcim a právoplatným určením nezákonnosti rozhodnutia verejného obstarávateľa, ktorým bola spôsobená uvádzaná škoda - Žaloba o neplatnosť - Opravný prostriedok pred rozhodcovskou komisiou predchádzajúci žalobe - Súdne preskúmanie nálezov rozhodcovskej komisie - Vnútroštátna právna úprava vylučujúca predloženie dôkazov, ktoré neboli predložené rozhodcovskej komisii - Charta základných práv Európskej únie - Článok 47 - Právo na účinnú súdnu ochranu - Zásady efektivity a ekvivalencie))
      (2018/C 352/14)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Kúria

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Hochtief AG

         Žalovaný: Budapest Főváros Önkormányzata

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 2 ods. 6 smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2014/23/ES z 26. februára 2014, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takej vnútroštátnej procesnoprávnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá podmieňuje možnosť uplatniť si občianskoprávny nárok v prípade porušenia právnych predpisov upravujúcich verejné obstarávanie a zadanie zákaziek požiadavkou, aby rozhodcovská komisia alebo v rámci súdneho preskúmania nálezu tejto rozhodcovskej komisie súd právoplatne určil, že došlo k porušeniu právneho predpisu.

                  2.

                  Právo Únie, a najmä článok 1 ods. 1 a 3 smernice 89/665, zmenenej smernicou 2014/23, sa má s prihliadnutím na článok 47 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že pokiaľ ide o žalobu o náhradu škody, nebráni takému vnútroštátnemu procesnému pravidlu, o aké ide vo veci samej, ktoré obmedzuje súdne preskúmanie nálezov vydaných rozhodcovskou komisiou, ktorá ako prvostupňový orgán preskúmava rozhodnutia prijaté verejnými obstarávateľmi v rámci verejného obstarávania, len na dôvody uvedené pred touto komisiou.

         (1)  Ú. v. EÚ C 269, 14.8.2017.


title: Vec T-847/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2018 – Cyprus/EUIPO – POA (COWBOYS HALLOUMI) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie COWBOYS HALLOUMI — Skoršia slovná certifikačná známka Spojeného kráľovstva HALLOUMI — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/33

      Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2018 – Cyprus/EUIPO – POA (COWBOYS HALLOUMI)
      (Vec T-847/16) (1)

      ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie COWBOYS HALLOUMI - Skoršia slovná certifikačná známka Spojeného kráľovstva HALLOUMI - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“))
      (2018/C 352/39)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Cyperská republika (v zastúpení: S. Malynicz, QC, a V. Marsland, solicitor)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Pagkypriosorganismos ageladotrofon (POA) (Latsia, Cyprus) (v zastúpení: N. Korogiannakis, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 22. septembra 2016 (vec R 2781/2014-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Cyperskou republikou a spoločnosťou POA

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Cyperská republika je povinná nahradiť trovy konania

         (1)  Ú. v. EÚ C 22, 23.1.2017.


title: Vec C-16/17: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – TGE Gas Engineering GmbH – Sucursal em Portugal/Autoridade Tributária e Aduaneira (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daň z pridanej hodnoty (DPH) — Odpočet dane zaplatenej na vstupe — Vznik a rozsah práva na odpočítanie dane)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/4

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – TGE Gas Engineering GmbH – Sucursal em Portugal/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Vec C-16/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Odpočet dane zaplatenej na vstupe - Vznik a rozsah práva na odpočítanie dane))
      (2018/C 352/05)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: TGE Gas Engineering GmbH – Sucursal em Portugal

         Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Výrok rozsudku

      Články 167 a 168 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, zmenenej smernicou Rady 2010/45/EÚ z 13. júla 2010, ako aj zásada neutrality sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby daňový úrad členského štátu rozhodol, že spoločnosť so sídlom v inom členskom štáte, ako aj pobočka, ktorej je vlastníkom v prvom z týchto štátov, predstavujú rozdielne zdaniteľné osoby preto, lebo tieto právnické osoby majú svoje vlastné daňové identifikačné číslo, a z tohto dôvodu odmietol priznať pobočke právo na odpočítanie dane z pridanej hodnoty (DPH) z vyúčtovaní, ktoré vystavilo hospodárske záujmové združenie, ktorého členom je uvedená spoločnosť, a nie jej pobočka.

         (1)  Ú. v. EÚ C 104, 3.4.2017.


title: Vec C-484/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 20. júla 2018 – Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (SPEDIDAM), PG, GF/Institut national de l’audiovisuel

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/24

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 20. júla 2018 – Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (SPEDIDAM), PG, GF/Institut national de l’audiovisuel
      (Vec C-484/18)
      (2018/C 352/29)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour de cassation

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovatelia v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Société de perception et de distribution des droits des artistes-interprètes de la musique et de la danse (SPEDIDAM), PG, GF

         Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Institut national de l’audiovisuel

         Ďalší účastníci konania: Syndicat indépendant des artistes-interprètes (SIA-UNSA), Syndicat français des artistes-interprètes (CGT)

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa článok 2 písm. b), článok 3 ods. 2 písm. a) a článok 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (1) vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby vnútroštátna právna úprava, akou je právna úprava vyplývajúca z článku 49 ods. II loi no 86-1067 du 30 septembre 1986 relative à la liberté de communication (zákon č. 86-1067 z 30. septembra 1986 o slobode komunikácie), zmeneného článkom 44 zákona č. 2006-961 z 1. augusta 2006, zaviedla v prospech Institut national de l’audiovisuel (Národný audiovizuálny inštitút), ktorý disponuje právami na využívanie audiovizuálnych archívov národných programových spoločností, režim výnimky, ktorý stanovuje, že podmienky využívania umeleckých výkonov a odmeny vyplývajúce z tohto využívania sú upravené dohodami uzavretými medzi týmto inštitútom a samotnými výkonnými umelcami resp. zastupujúcimi organizáciami výkonných umelcov, pričom tieto dohody musia predovšetkým vymedziť sadzobník odmien a podmienky vyplácania týchto odmien?

         (1)  Ú. v. EÚ L 167, s. 10.


title: Vec T-797/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2018 – Star Television Production/EUIPO – Marc Dorcel (STAR) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie vo veci zrušenia — Obrazová ochranná známka Európskej únie STAR — Neexistencia riadneho užívania ochrannej známky — Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/34

      Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2018 – Star Television Production/EUIPO – Marc Dorcel (STAR)
      (Vec T-797/17) (1)

      ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie vo veci zrušenia - Obrazová ochranná známka Európskej únie STAR - Neexistencia riadneho užívania ochrannej známky - Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001“))
      (2018/C 352/40)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Star Television Production Ltd (Tortola, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: D. Farnsworth, solicitor)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: V. Ruzek, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Marc Dorcel SA (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: B. Soyer, avocat)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. septembra 2017 (vec R 1519/2016-2) týkajúcemu sa konania vo veci zrušenia medzi spoločnosťami Star Television Productions a Marc Dorcel

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Star Television Productions Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 42, 5.2.2018.


title: Vec C-52/17: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Rakúsko) – VTB Bank (Austria) AG/Finanzmarktaufsichtsbehörde (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aproximácia právnych predpisov — Smernica 2013/36/EÚ — Články 64, 65 a 67 — Nariadenie (EÚ) č. 575/2013 — Článok 395 ods. 1 a 5 — Dohľad nad úverovými inštitúciami — Právomoci v oblasti dohľadu a právomoc ukladať sankcie — Limity veľkej majetkovej angažovanosti — Právna úprava členského štátu stanovujúca uloženie úrokov v prípade prekročenia týchto limitov — Nariadenie (EÚ) č. 468/2014 — Článok 48 — Rozdelenie právomocí medzi Európsku centrálnu banku (ECB) a vnútroštátne orgány — Formálne začatý postup vo veci dohľadu)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/5

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Rakúsko) – VTB Bank (Austria) AG/Finanzmarktaufsichtsbehörde
      (Vec C-52/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Smernica 2013/36/EÚ - Články 64, 65 a 67 - Nariadenie (EÚ) č. 575/2013 - Článok 395 ods. 1 a 5 - Dohľad nad úverovými inštitúciami - Právomoci v oblasti dohľadu a právomoc ukladať sankcie - Limity veľkej majetkovej angažovanosti - Právna úprava členského štátu stanovujúca uloženie úrokov v prípade prekročenia týchto limitov - Nariadenie (EÚ) č. 468/2014 - Článok 48 - Rozdelenie právomocí medzi Európsku centrálnu banku (ECB) a vnútroštátne orgány - Formálne začatý postup vo veci dohľadu))
      (2018/C 352/06)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: VTB Bank (Austria) AG

         Žalovaný: Finanzmarktaufsichtsbehörde

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 64 a článok 65 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES, ako aj článok 395 ods. 1 a 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012, sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej sa v prípade prekročenia limitov expozície stanovených v článku 395 ods. 1 nariadenia č. 575/2013 úverovej inštitúcii automaticky ukladajú zrážkové úroky, hoci táto inštitúcia spĺňa podmienky stanovené v článku 395 ods. 5 tohto nariadenia, ktoré jej umožňujú prekročiť uvedené limity.

                  2.

                  Článok 48 ods. 3 nariadenia Európskej centrálnej banky (EÚ) č. 468/2014 zo 16. apríla 2014 o rámci pre spoluprácu v rámci jednotného mechanizmu dohľadu medzi Európskou centrálnou bankou, príslušnými vnútroštátnymi orgánmi a určenými vnútroštátnymi orgánmi (nariadenie o rámci JMD) sa má vykladať v tom zmysle, že v zmysle tohto ustanovenia nemožno postup vo veci dohľadu považovať za formálne začatý, ani keď úverová inštitúcia oznámi vnútroštátnemu orgánu dohľadu prekročenie limitov stanovených v článku 395 ods. 1 nariadenia č. 575/2013, ani keď tento orgán už prijal rozhodnutie v paralelnom konaní týkajúcom sa podobných porušení.

         (1)  Ú. v. EÚ C 144, 8.5.2017.


title: Vec T-388/18: Žaloba podaná 27. júna 2018 – WV/ESVČ

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/34

      Žaloba podaná 27. júna 2018 – WV/ESVČ
      (Vec T-388/18)
      (2018/C 352/41)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: WV (v zastúpení: É. Boigelot, avocat)

         Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť

         Návrh

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil jeho žalobu za prípustnú a dôvodnú,

                              —

                              v dôsledku toho a potom, čo nariadi žalovanej predovšetkým a podľa článku 89 ods. 3 písm. d) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu upravujúceho „Opatrenia na zabezpečenie priebehu konania“ predloženie všetkých príloh a dokumentov týkajúcich sa tejto veci a najmä: príkaz a závery vnútorného vyšetrovania bezpečnosti vedeného menovacím orgánom; všetky dokumenty a vnútorné rozhodnutia ESVČ predložené v súvislosti s obvineniami týkajúcimi sa údajného vyňatia dokumentov a údajným zaslaním informácií zo strany žalobkyne inej tretej krajine (Izrael/Turecko), presné dátumy informácie údajne zdieľané a konkrétne dôkazy, ako aj informácie zaslané bezpečnostnej službe a jej súvisiace odpovede; dokumenty a/alebo vnútorné rozhodnutia zjavne prijaté alebo predložené v súvislosti s udalosťou u 27. júla 2016 a najmä správa Generálneho tajomníka ESVČ týkajúca sa vylúčenia žalobcu z oddelenia Turecko; e-mail pani [X] zaslaný v septembri 2015 pánovi [Y] a zjavne odkazujúci na „vážne problémy najmä spojené s jeho správaním“; informácie týkajúce sa povahy rôznych transférov, ktorých bol súčasťou s cieľom určiť, či transféry boli uskutočnené s jeho pracovným miestom a/alebo nad rámec; referenčné termíny národných expertov sprístupnené oddeleniu Turecko ESVČ odrážajúce dohodu uzavretú s rôznymi členskými štátmi v júni 2015 s cieľom zriadenia uvedeného oddelenia; záznamy zo stretnutia z 18. mája 2017 medzi žalobcom, zástupcom Výboru zamestnancov a menovacím orgánom; výmeny e-mailov z 10. júla 2017 medzi pánom [Z] a vedúcim delegácie EÚ v Turecku,

                              —

                              zrušil implicitné rozhodnutie o zamietnutí žiadosti o pomoc založenej na článku 24 služobného poriadku zo 4. septembra 2017,

                              —

                              zrušil rozhodnutie z 28. marca 2018 pod číslom Ares(2018)1705593, oznámené v ten istý deň, ktorým menovací orgán zamietol sťažnosť žalobcu, ktorú podal 29. novembra 2017 pod číslom R/510/17 proti implicitnému zamietnutiu žiadosti o pomoc založenej na článku 24 služobného poriadku,

                              —

                              uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania v súlade s článkom 134 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu Európskej únie.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jediný dôvod založený na porušení povinnosti pomoci a starostlivosti, porušení článkov 1e ods. 2,12, 12a, s 22b, 24, 25 a 26 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie (ďalej len „Služobný poriadok“), zásady riadnej správy vecí verejných, ako aj porušení článkov 1 a 2 prílohy IX služobného poriadku a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. EÚ, L 8, 2001, s. 1; Mim. vyd. 13/026, s. 102).
      Žalobca tiež poukazuje v rámci dôvodu najmä na porušenie článkov 41, 47 a 52 Charty základných práv Európskej únie, Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, práva na obranu ako aj na zneužitie práva a konania, a súčasne zjavné porušenie zásady legitímnej dôvery a rovnosti zbraní.
      Žalobca nakoniec poukazuje v rámci dôvodu na porušenie zásady, ktorá ukladá správe prijať rozhodnutie iba na základe zákonne prípustných dôkazov, to znamená relevantných a neobsahujúcich zjavne nesprávne skutkové a právne posúdenie, ako aj porušenie zásad proporcionality, kontradiktórnosti riadnej správy vecí verejných a právnej istoty, ako aj porušenie nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES, L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).
      Výhrada spočíva v tom, že prijatím napadnutého rozhodnutia za uvedených podmienok a následným odmietnutím sťažnosti žalobcu menovací orgán zjavne neuplatnil a správne nevyložil ustanovenia služobného poriadku a vyššie uvedené zásady, pričom rozhodnutie založil na nepresných skutkových a právnych dôvodoch, čím postavil žalobcu do nezákonnej správnej situácie, ktorá je neprimeraná, pokiaľ ide o preukázané skutky a zamietnutie žiadosti o pomoc.


title: Vec C-485/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 24. júla 2018 – Groupe Lactalis/Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l’Économie et des Finances

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 24. júla 2018 – Groupe Lactalis/Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l’Économie et des Finances
      (Vec C-485/18)
      (2018/C 352/30)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Groupe Lactalis

         Žalovaní: Premier ministre, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation, Garde des Sceaux, ministre de la Justice, Ministre de l’Économie et des Finances

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 26 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 1169/2011 z 25. októbra 2011 (1), v ktorom sa okrem iného stanovuje, že Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade správy o povinnom označovaní krajiny pôvodu alebo miesta pôvodu pokiaľ ide o mlieko a mlieko použité ako zložka, chápať tak, že konkrétne harmonizuje túto otázku v zmysle článku 38 ods. 1 toho istého nariadenia a bráni možnosti členských štátov prijať opatrenia vyžadujúce ďalšie povinné údaje na základe článku 39 tohto nariadenia?

                  2.

                  V prípade, že sú vnútroštátne opatrenia opodstatnené z dôvodu ochrany spotrebiteľov podľa článku 39 ods. 1, majú sa dve kritériá stanovené v ods. 2 tohto článku, pokiaľ ide na jednej strane o dokázané prepojenie medzi určitými vlastnosťami potraviny a jej pôvodom alebo miestom pôvodu, a na strane druhej o dôkaz, že väčšina spotrebiteľov prikladá poskytovaniu týchto informácií veľký význam, vykladať vo vzájomnej spojitosti, a najmä, môže byť posúdenie dokázaného prepojenia založené len na subjektívnych prvkoch týkajúcich sa dôležitosti, ktorú spotrebitelia v prevažnej miere môžu prikladať spojeniu medzi vlastnosťami potraviny a jej pôvodom alebo miestom pôvodu?

                  3.

                  Pokiaľ pod pojmom vlastnosti určitej potraviny možno rozumieť všetky prvky, ktoré prispievajú ku kvalite potraviny, môže mať zohľadňovanie odolnosti potraviny voči preprave a rizikám jej poškodenia počas cesty vplyv na posúdenie existencie dokázaného prepojenia medzi určitými vlastnosťami potraviny a jej pôvodom alebo miestom pôvodu na účely uplatňovania článku 39 ods. 2?

                  4.

                  Predpokladá posúdenie podmienok stanovených v článku 39, že vlastnosti určitej potraviny sa chápu ako jedinečné kvôli ich pôvodu alebo miestu pôvodu, alebo ako zaručené prostredníctvom tohto pôvodu alebo miesta pôvodu, a v tomto druhom prípade, bez ohľadu na harmonizáciu zdravotných a enviromentálnych noriem uplatniteľných v rámci Európskej únie, môže byť údaj o pôvode alebo mieste pôvodu presnejší, než je údaj vo forme „EÚ“ alebo „mimo EÚ“?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1169/2011 z 25. októbra 2011 o poskytovaní informácií o potravinách spotrebiteľom, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 a (ES) č. 1925/2006 a ktorým sa zrušuje smernica Komisie 87/250/EHS, smernica Rady 90/496/EHS, smernica Komisie 1999/10/ES, smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/13/ES, smernice Komisie 2002/67/ES a 2008/5/ES a nariadenie Komisie (ES) č. 608/2004 (Ú. v. EÚ L 304, s. 18).


title: Vec C-59/17: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État – Francúzsko) – Château du Grand Bois SCI/Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Poľnohospodárstvo — Trh s vínom — Nariadenie (ES) č. 555/2008 — Podpora na reštrukturalizáciu a konverziu vinohradov — Neohlásené kontroly na mieste — Právomoci kontrolných pracovníkov — Možnosť pracovníkov vstupovať na poľnohospodárske pozemky bez predchádzajúceho súhlasu pestovateľa)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/6

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État – Francúzsko) – Château du Grand Bois SCI/Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer)
      (Vec C-59/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Poľnohospodárstvo - Trh s vínom - Nariadenie (ES) č. 555/2008 - Podpora na reštrukturalizáciu a konverziu vinohradov - Neohlásené kontroly na mieste - Právomoci kontrolných pracovníkov - Možnosť pracovníkov vstupovať na poľnohospodárske pozemky bez predchádzajúceho súhlasu pestovateľa))
      (2018/C 352/07)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Château du Grand Bois SCI

         Žalovaný: Établissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

         Výrok rozsudku

      Články 76, 78 a 81 nariadenia Komisie (ES) č. 555/2008 z 27. júna 2008, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 479/2008 o spoločnej organizácii trhu s vínom, pokiaľ ide o podporné programy, obchod s tretími krajinami, výrobný potenciál a kontroly vo vinárskom sektore, sa majú vykladať v tom zmysle, že neumožňujú pracovníkom, ktorí uskutočňujú kontrolu na mieste, vstupovať na poľnohospodárske pozemky bez predchádzajúceho súhlasu pestovateľa.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 10.4.2017.


title: Vec C-486/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 23. júla 2018 – RE/Praxair MRC

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/26

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 23. júla 2018 – RE/Praxair MRC
      (Vec C-486/18)
      (2018/C 352/31)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour de cassation

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: RE

         Žalovaná: Praxair MRC

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa doložka 2 body 4 a 6 rámcovej dohody o rodičovskej dovolenke, ktorá tvorí prílohu smernice Rady 96/34/ES z 3. júna 1996 o rámcovej dohode o rodičovskej dovolenke uzavretej medzi UNICE, CEEP a ETUC (1), vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby sa na zamestnanca, ktorý je na čiastočnej rodičovskej dovolenke, v čase jeho prepustenia uplatňovalo ustanovenie vnútroštátneho práva, akým je článok L. 3123-13 code du travail (Zákonník práce), v znení platnom v danom čase, podľa ktorého „Odstupné a odchodné pri odchode do dôchodku zamestnanca, ktorý bol zamestnaný na plný a čiastočný úväzok v tom istom podniku, sa vypočíta pomerne za čas, ktorý odpracoval v rámci jednej a druhej možnosti od jeho nástupu do podniku“?

                  2.

                  Má sa doložka 2 body 4 a 6 rámcovej dohody o rodičovskej dovolenke, ktorá tvorí prílohu smernice Rady 96/34/ES z 3. júna 1996 o rámcovej dohode o rodičovskej dovolenke uzavretej medzi UNICE, CEEP a ETUC, vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby sa na zamestnanca, ktorý je na čiastočnej rodičovskej dovolenke, v čase jeho prepustenia uplatňovalo ustanovenie vnútroštátneho práva, akým je článok R. 1233-32 code du travail (Zákonník práce), podľa ktorého počas obdobia prípravného rekvalifikačného voľna, ktoré presahuje trvanie výpovednej lehoty, má zamestnanec nárok na mesačnú odmenu vyplácanú zamestnávateľom, ktorej výška je stanovená na minimálne 65 % jeho priemernej mesačnej hrubej mzdy, ktorá podlieha príspevkom uvedeným v článku L. 5422- 9, za posledných dvanásť mesiacov pred prepustením?

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na niektorú z vyššie uvedených otázok, má sa článok 157 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bráni ustanoveniam vnútroštátneho práva, akými sú ustanovenia článku L. 3123-13 code du travail (Zákonník práce), v znení platnom v danom čase, a článku R. 1233-32 toho istého zákonníka, keďže výrazne vyšší počet žien ako mužov sa rozhodne čerpať čiastočnú rodičovskú dovolenku a z toho vyplývajúca nepriama diskriminácia, pokiaľ ide o poberanie odstupného a príspevku počas prípravného rekvalifikačného voľna, zníženého v porovnaní so zamestnancami, ktorí nečerpali čiastočnú rodičovskú dovolenku, nie je odôvodnená objektívnymi okolnosťami, ktoré nesúvisia s akoukoľvek diskrimináciou?

         (1)  Ú. v. EÚ L 145, s. 4; Mim. vyd. 05/002, s. 285.


title: Vec C-329/17: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof – Rakúsko) – Gerhard Prenninger a i./Oberösterreichische Landesregierung (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné prostredie — Smernica 2011/92/EÚ — Posudzovanie vplyvov určitých projektov na životné prostredie — Príloha II — Bod 1 písm. d) — Pojem „odlesňovanie s cieľom zmeny na iný typ využívania územia“ — Vytvorenie lesného prieseku na účely zriadenia a prevádzkovania nadzemného elektrického vedenia)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/12

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof – Rakúsko) – Gerhard Prenninger a i./Oberösterreichische Landesregierung
      (Vec C-329/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Smernica 2011/92/EÚ - Posudzovanie vplyvov určitých projektov na životné prostredie - Príloha II - Bod 1 písm. d) - Pojem „odlesňovanie s cieľom zmeny na iný typ využívania územia“ - Vytvorenie lesného prieseku na účely zriadenia a prevádzkovania nadzemného elektrického vedenia))
      (2018/C 352/15)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Gerhard Prenninger, Karl Helmberger, Franziska Zimmer, Franz Scharinger, Norbert Pühringer, Agrargemeinschaft Pettenbach, Marktgemeinde Vorchdorf, Marktgemeinde Pettenbach, Gemeinde Steinbach am Ziehberg

         Žalovaný: Oberösterreichische Landesregierung

         Za účasti: Netz Oberösterreich GmbH

         Výrok rozsudku

      Bod 1 písm. d) prílohy II smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ z 13. decembra 2011 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie sa má vykladať v tom zmysle, že vytvorenie lesného prieseku na účely zriadenia a prevádzkovania nadzemného elektrického vedenia počas doby oprávnenej existencie tohto vedenia, o aké ide vo veci samej, spadá pod pojem „odlesňovanie s cieľom zmeny na iný typ využívania územia“ v zmysle uvedeného ustanovenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 318, 25.9.2017.


title: Spojené veci C-61/17, C-62/17 a C-72/17: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg – Nemecko) – Miriam Bichat (C-61/17), Daniela Chlubna (C-62/17), Isabelle Walkner (C-72/17)/Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Hromadné prepúšťanie – Smernica 98/59/ES — Článok 2 ods. 4 prvý pododsek — Pojem „podnik, ktorý ovláda zamestnávateľa“ — Postupy prerokovania so zamestnancami — Dôkazné bremeno)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/6

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg – Nemecko) – Miriam Bichat (C-61/17), Daniela Chlubna (C-62/17), Isabelle Walkner (C-72/17)/Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG
      (Spojené veci C-61/17, C-62/17 a C-72/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Hromadné prepúšťanie – Smernica 98/59/ES - Článok 2 ods. 4 prvý pododsek - Pojem „podnik, ktorý ovláda zamestnávateľa“ - Postupy prerokovania so zamestnancami - Dôkazné bremeno))
      (2018/C 352/08)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Miriam Bichat (C-61/17), Daniela Chlubna (C-62/17), Isabelle Walkner (C-72/17)

         Žalovaná: Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

         Výrok rozsudku

      Článok 2 ods. 4 prvý pododsek smernice Rady 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „podnik, ktorý ovláda tohto zamestnávateľa“ znamená akýkoľvek podnik, ktorý je s týmto zamestnávateľom prepojený prostredníctvom účasti na jeho základnom imaní alebo prostredníctvom iných právnych väzieb, ktoré mu umožňujú vykonávať rozhodujúci vplyv v rozhodovacích orgánoch zamestnávateľa a uložiť zamestnávateľovi povinnosť uvažovať o hromadnom prepúšťaní alebo ho zrealizovať.

         (1)  Ú. v. EÚ C 144, 8.5.2017.


title: Vec T-391/18: Žaloba podaná 27. júna 2018 – Riesco García/Parlament

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/36

      Žaloba podaná 27. júna 2018 – Riesco García/Parlament
      (Vec T-391/18)
      (2018/C 352/42)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Juan Carlos Riesco García (Rota, Španielsko) (v zastúpení: M. Tey Ariza, abogado)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  prostredníctvom tohto návrhu a na základe právomoci Všeobecného súdu Európskej únie prijal žalobu o nečinnosť podanú žalobcom v súvislosti s odpoveďou, ktorú dostal od výboru Európskeho parlamentu pre petície z 31. mája 2017 na jeho petíciu č. 0741/2015, týkajúcu sa údajnej diskriminácie medzi kariérnymi štátnymi zamestnancami a dočasnými štátnymi zamestnancami v súvislosti s rozdielnym zaobchádzaním pri podmienkach odchodu štátnych zamestnancov útvarov všeobecnej štátnej správy Španielska do dôchodku,

                  —

                  na základe predmetnej právnej úpravy (smernica Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP) vyhlásil žalobu za prípustnú, rozhodol o predloženej veci a na základe toho uložil španielskemu štátu vyhlásiť a s okamžitou účinnosťou priznať všetkým štátnym zamestnancom útvarov všeobecnej štátnej správy rovnaké alebo podobné podmienky prístupu k predčasnému dôchodku.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza, že podľa španielskej právnej úpravy, ktorá je predmetom návrhu, určití (kariérni) stáli zamestnanci, na ktorých sa vzťahuje režim sociálneho zabezpečenia, pri dosiahnutí dobrovoľného dôchodku môžu zmeniť režim sociálneho zabezpečenia, pretože sú zamestnancami, zatiaľ čo dočasní zamestnanci toto umožnené nemajú, pretože nie sú stálymi zamestnancami.
      Podľa žalobcu neodôvodnená odpoveď, ktorú dostal od výboru Európskeho parlamentu na petíciu (0741/2015) je nedostatočná a nezrozumiteľná. Táto inštitúcia, ktorá posúdila petíciu ako prípustnú a 3. augusta 2016 rozhodla, že je potrebné uviesť španielsku právnu úpravu do súladu so smernicou 1999/70 v súvislosti s tým čo požaduje (rovnaké podmienky dôchodku), vrátane zvažovania možnosti začatia konania o porušení, sa neskôr rozhodla postup v tejto veci zastaviť s uvedením, že existujú nevyriešené „faktické otázky“.
      Ešte nepochopiteľnejšie je, že pokiaľ existujú pochybnosti o tejto otázke, nebol podaný návrh inštitúcii s právomocou na rozhodnutie o tom, či je v tejto veci potrebné prispôsobiť vnútroštátnu právnu úpravu smernici 1999/70, teda Súdnemu dvoru Európskej únie, a namiesto toho bolo rozhodnutie o tejto otázke ponúknuté vnútroštátnym súdom, ktoré sú menej, alebo ktoré nie sú vôbec príslušné na rozhodovanie o potrebe prispôsobenia vnútroštátnej právnej úpravy európskej legislatíve.


title: Vec C-435/17: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tartu Halduskohus – Estónsko) – Argo Kalda Mardi talu/Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločná poľnohospodárska politika — Priame platby — Nariadenie (EÚ) č. 1306/2013 — Články 93 a 94 — Príloha II — Krížové plnenie — Poľnohospodársky a environmentálny stav — Minimálne požiadavky — Prebratie členským štátom — Povinnosť udržiavania „pohrebísk“ — Rozsah)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/12

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tartu Halduskohus – Estónsko) – Argo Kalda Mardi talu/Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)
      (Vec C-435/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločná poľnohospodárska politika - Priame platby - Nariadenie (EÚ) č. 1306/2013 - Články 93 a 94 - Príloha II - Krížové plnenie - Poľnohospodársky a environmentálny stav - Minimálne požiadavky - Prebratie členským štátom - Povinnosť udržiavania „pohrebísk“ - Rozsah))
      (2018/C 352/16)
      Jazyk konania: estónčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tartu Halduskohus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Argo Kalda Mardi talu

         Žalovaný: Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 93 ods. 1, článok 94 a príloha II nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia členskému štátu, aby stanovil ako normu týkajúcu sa dobrého poľnohospodárskeho a environmentálneho stavu, uvedenú v prílohe II, požiadavku udržiavať na poľnohospodárskej pôde kamenné hroby, ktorých premiestnenie vedie k porušeniu takejto normy a v dôsledku toho k zníženiu platieb, ktoré sa majú uhradiť dotknutému poľnohospodárskemu podniku.

                  2.

                  Článok 72 ods. 1 písm. a), článok 91 ods. 1 a 2, článok 93 ods. 1 a článok 94 nariadenia č. 1306/2013, ako aj článok 4 ods. 1 písm. b), c) a e) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1307/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa ustanovujú pravidlá priamych platieb pre poľnohospodárov na základe režimov podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 637/2008 a nariadenie Rady (ES) č. 73/2009, sa majú vykladať v tom zmysle, že povinnosti týkajúce sa dobrého poľnohospodárskeho a environmentálneho stavu, stanovené nariadením č. 1306/2013, musia byť splnené v celom poľnohospodárskom podniku a nielen na poľnohospodárskej pôde, za ktorú bola predložená konkrétna žiadosť o pomoc.

         (1)  Ú. v. EÚ C 338, 9.10.2017.


title: Vec C-115/17: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de Cassation – Francúzsko) – Administration des douanes et droits indirects, Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)/Hubert Clergeau a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (EHS) č. 1964/82 — Nepravdivé vyhlásenia alebo podvodné konania s cieľom získať osobitné vývozné náhrady na určité druhy vykosteného hovädzieho mäsa — Zmena nariadenia č. 1964/82 rozširujúca oprávnenosť na poskytnutie osobitných vývozných náhrad — Zásada retroaktívneho uplatnenia miernejšieho ustanovenia trestného zákona — Článok 49 ods. 1 tretia veta Charty základných práv Európskej únie)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/7

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de Cassation – Francúzsko) – Administration des douanes et droits indirects, Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)/Hubert Clergeau a i.
      (Vec C-115/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (EHS) č. 1964/82 - Nepravdivé vyhlásenia alebo podvodné konania s cieľom získať osobitné vývozné náhrady na určité druhy vykosteného hovädzieho mäsa - Zmena nariadenia č. 1964/82 rozširujúca oprávnenosť na poskytnutie osobitných vývozných náhrad - Zásada retroaktívneho uplatnenia miernejšieho ustanovenia trestného zákona - Článok 49 ods. 1 tretia veta Charty základných práv Európskej únie))
      (2018/C 352/09)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour de Cassation

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Administration des douanes et droits indirects, Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

         Žalovaní: Hubert Clergeau, Jean-Luc Labrousse, Jean-Jacques Berthellemy, Alain Bouchet, Jean-Pierre Dubois, Marcel Géry, Jean-Paul Matrat, Jean-Pierre Paziot, Patrice Raillot

         Výrok rozsudku

      Zásada retroaktívneho uplatnenia miernejšieho ustanovenia trestného zákona, ktorá je zakotvená v článku 49 ods. 1 tretej vete Charty základných práv Európskej únie, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby bola určitá osoba odsúdená za to, že neoprávnene získala osobitné vývozné náhrady podľa nariadenia Komisie (EHS) č. 1964/82 z 20. júla 1982 ustanovujúceho podmienky poskytovania osobitných vývozných náhrad na určité kusy vykosteného mäsa hovädzieho dobytka, z dôvodu podvodného konania alebo nepravdivých vyhlásení týkajúcich sa povahy tovaru, pre ktorý boli náhrady požadované, zatiaľ čo v dôsledku zmeny tohto nariadenia, ku ktorej došlo po tom, čo nastali predmetné skutky, sa tovar, ktorý vyviezla, stal spôsobilý na poskytnutie týchto náhrad.

         (1)  Ú. v. EÚ C 178, 6.6.2017.


title: Vec C-475/17: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Riigikohus – Estónsko) – Viking Motors AS a i./Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 2006/112/ES — Článok 401 — Vnútroštátne dane, ktoré majú charakter daní z obratu — Zákaz — Pojem „daň z obratu“ — Miestna daň z predaja — Podstatné charakteristické znaky DPH — Neexistencia)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/13

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Riigikohus – Estónsko) – Viking Motors AS a i./Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet
      (Vec C-475/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 401 - Vnútroštátne dane, ktoré majú charakter daní z obratu - Zákaz - Pojem „daň z obratu“ - Miestna daň z predaja - Podstatné charakteristické znaky DPH - Neexistencia))
      (2018/C 352/17)
      Jazyk konania: estónčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Riigikohus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Viking Motors AS, TKM Beauty Eesti OÜ, TKM King AS, Kaubamaja AS, Selver AS

         Žalovaný: Tallinna linn, Maksu- ja Tolliamet

         Výrok rozsudku

      Článok 401 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni zachovaniu alebo zavedeniu takej dane, akou je daň z predaja dotknutá vo veci samej.

         (1)  Ú. v. EÚ C 347, 16.10.2017.


title: Vec C-120/17: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Satversmes tiesa – Lotyšsko) – Administratīvā rajona tiesa/Ministru kabinets (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Poľnohospodárstvo — Podpora rozvoja vidieka — Nariadenie (ES) č. 1257/1999 — Články 10 až 12 — Podpora pri skoršom odchode do dôchodku — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca možnosť dedenia podpory pri skoršom odchode do dôchodku — Právna úprava schválená Európskou komisiou — Následná zmena stanoviska — Ochrana legitímnej dôvery)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/8

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Satversmes tiesa – Lotyšsko) – Administratīvā rajona tiesa/Ministru kabinets
      (Vec C-120/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Poľnohospodárstvo - Podpora rozvoja vidieka - Nariadenie (ES) č. 1257/1999 - Články 10 až 12 - Podpora pri skoršom odchode do dôchodku - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca možnosť dedenia podpory pri skoršom odchode do dôchodku - Právna úprava schválená Európskou komisiou - Následná zmena stanoviska - Ochrana legitímnej dôvery))
      (2018/C 352/10)
      Jazyk konania: lotyščina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Satversmes tiesa

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Administratīvā rajona tiesa

         Žalovaný: Ministru kabinets

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Články 10 až 12 nariadenia Rady (ES) č. 1257/1999 zo 17. mája 1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) a ktorým sa menia a rušia niektoré nariadenia, sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby členské štáty v rámci vykonávania týchto článkov prijali opatrenia umožňujúce dedenie takej podpory pri skoršom odchode do dôchodku, ako je podpora v konaní vo veci samej.

                  2.

                  Zásada ochrany legitímnej dôvery sa má vykladať v tom zmysle, že taká vnútroštátna norma, ako je norma v konaní vo veci samej, ktorá stanovuje dedenie podpory pri skoršom odchode do dôchodku a ktorú Komisia schválila ako zlučiteľnú s nariadením č. 1257/1999, vedie k vzniku legitímnej dôvery u dedičov poľnohospodárov, ktorí poberali túto podporu, a taký záver, aký sa uvádza v zápisnici zo zasadnutia Výboru Komisie pre rozvoj vidieka z 19. októbra 2011, podľa ktorého uvedenú podporu nie je možné previesť na základe dedenia, nemá za následok zánik tejto legitímnej dôvery.

         (1)  Ú. v. EÚ C 168, 29.5.2017.


title: Vec T-396/18: Žaloba podaná 29. júna 2018 – ITSA/Komisia

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/36

      Žaloba podaná 29. júna 2018 – ITSA/Komisia
      (Vec T-396/18)
      (2018/C 352/43)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) (Sunbury on Thames, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: F. Scanvic, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrh

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2018/573 z 15. decembra 2017 o kľúčových prvkoch zmlúv o uchovávaní údajov, ktoré sa majú uzatvárať ako súčasť systému vysledovateľnosti pre tabakové výrobky, vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2018/574 z 15. decembra 2017 o technických normách pre vytvorenie a prevádzku systému vysledovateľnosti pre tabakové výrobky a vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2018/576 z 15. decembra 2017 o technických normách pre bezpečnostné prvky, ktoré sa aplikujú na tabakové výrobky.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jediný dôvod, ktorý je založený na porušení článku 8 Protokolu WHO na odstránenie nezákonného obchodu s tabakovými výrobkami prijatého v Soule 12. novembra 2012, podľa ktorého nesmie byť označovanie tabakových výrobkov zverené tabakovému priemyslu. V tejto súvislosti sa žalobkyňa domnieva, že aj keď Protokol doteraz nenadobudol účinnosť, bol uzatvorený a podpísaný Európskou úniou, čo jej bráni prijímať opatrenia, ktoré by s ním boli v rozpore.
      Okrem toho tvrdí, že smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/40/EÚ z 3. apríla 2014 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových a súvisiacich výrobkov a o zrušení smernice 2001/37/ES (Ú. v L 127, 2014, s. 1), na základe ktorej bolo napadnuté nariadenie prijaté, môže a musí byť vykladaná v súlade s vyššie uvedeným Protokolom, a to aj napriek tomu, že táto smernica výslovne nezakazuje zveriť označovanie tabakovému priemyslu.
      Nakoniec, za predpokladu, že taký výklad nie je možný, je samotná smernica v rozpore s Protokolom, a teda so Zmluvami EÚ.


title: Vec C-122/17: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal – Írsko) – David Smith/Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Ireland, Attorney General (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aproximácia právnych predpisov — Poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel — Tretia smernica 90/232/EHS — Článok 1 — Zodpovednosť za ujmu na zdraví spôsobenú všetkým cestujúcim okrem vodiča — Povinné poistenie — Priamy účinok smerníc — Povinnosť upustiť od uplatnenia vnútroštátneho právneho predpisu, ktorý je v rozpore so smernicou — Neuplatňovanie zmluvného ustanovenia, ktoré je v rozpore so smernicou)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/8

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal – Írsko) – David Smith/Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Ireland, Attorney General
      (Vec C-122/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel - Tretia smernica 90/232/EHS - Článok 1 - Zodpovednosť za ujmu na zdraví spôsobenú všetkým cestujúcim okrem vodiča - Povinné poistenie - Priamy účinok smerníc - Povinnosť upustiť od uplatnenia vnútroštátneho právneho predpisu, ktorý je v rozpore so smernicou - Neuplatňovanie zmluvného ustanovenia, ktoré je v rozpore so smernicou))
      (2018/C 352/11)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Court of Appeal

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca v konaní na prvom stupni: David Smith

         Žalovaní v konaní na prvom stupni: Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Ireland, Attorney General

         Výrok rozsudku

      Právo Únie a osobitne článok 288 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd, ktorý rozhoduje o spore medzi jednotlivcami a pre ktorý je nemožné podať výklad ustanovení svojho vnútroštátneho práva, ktoré sú v rozpore s ustanovením smernice spĺňajúcim všetky podmienky vyžadované na to, aby vyvolávalo priamy účinok v zmysle, ktorý je v súlade s týmto ustanovením, nie je na základe samotného práva Únie povinný upustiť od uplatnenia týchto vnútroštátnych ustanovení a ani zmluvného ustanovenia, ktoré je v súlade s týmito ustanoveniami uvedené v poistnej zmluve.
      V takej situácii, o akú ide vo veci samej, sa však môže osoba, ktorá bola poškodená nesúladom vnútroštátneho práva s právom Únie, alebo osoba, na ktorú prešli práva tejto osoby, dovolávať judikatúry vyplývajúcej z rozsudku z 19. novembra 1991, Francovich a i. (C-6/90 a C-9/90, EU:C:1991:428), s cieľom prípadne získať od členského štátu náhradu spôsobenej škody.

         (1)  Ú. v. EÚ C 151, 15.5.2017.


title: Vec T-436/18: Žaloba podaná 13. júla 2018 – Prigent/Komisia

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/37

      Žaloba podaná 13. júla 2018 – Prigent/Komisia
      (Vec T-436/18)
      (2018/C 352/44)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Claude Prigent (Caudan, Francúzsko) (v zastúpení: A. Bove, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  prijal túto žalobu o neplatnosť,

                  —

                  vo veci samej vyhlásil žalobu za dôvodnú,

                  —

                  v dôsledku toho zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 23. mája 2018 na základe zásady solidarity na vnútroštátnej úrovni, ako je vymedzená Súdnym dvorom Európskej únie (všeobecná právna zásada) a/alebo v článku 9 Zmluvy o Európskej únie,

                  —

                  a vrátil vec späť príslušnému orgánu,

                  —

                  nariadil všetky povinnosti stanovené právom v danej oblasti,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania,

                  —

                  vyhradil žalobcovi uplatnenie všetkých ostatných nárokov, pohľadávok a návrhov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na porušení zásady solidarity na vnútroštátnej úrovni, ako je vymedzená Súdnym dvorom Európskej únie (SDEÚ), ktorá je všeobecnou právnou zásadou. V tejto súvislosti žalobca tvrdí, že systém určený pre osobitnú kategóriu osôb alebo pracovníkom nie je podľa SDEÚ zákonným systémom, ale zamestnaneckým systémom. Tvrdí, že v prejednávanej veci zjavne nejde o zákonný systém vzhľadom na to, že dochádza k diskriminácii medzi samostatne zárobkovo činnými osobami, ktoré sú povinne účastníkmi systému sociálneho zabezpečenia pre samostatne zárobkovo činné osoby (ďalej len „RSI“) aj v prípade nulového obratu alebo straty, a ostatnými osobami, ako sú samostatne zárobkovo činné osoby podnikajúce v malom rozsahu, zamestnanci alebo úradníci.
                  Okrem toho sa žalobca domnieva, že zásada solidarity, na ktorej je založený RSI, ako zákonný režim sociálneho zabezpečenia podľa Francúzskej republiky, nie je v prejednávanej veci v rámci RSI dodržaná, keďže žalobca dostáva výzvy k úhrade minimálneho a paušálneho poistného, a to aj v prípade nízkych príjmov. Okrem toho by mu mohli byť úplne odopreté nemocenské dávky alebo dôchodkové poistenie v prípade nedostatočnej platby poistného alebo oneskorenej platby, čo nie je prípad ostatných francúzskych pracovníkov, ktorí sú účastníkmi iného systému sociálneho zabezpečenia.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 9 Zmluvy o Európskej únii, ktorý zakotvuje rovnosť všetkých občanov Európskej únie, keďže výšku poistného odvádzaného do RSI samostatne zárobkovo činnými osobami, ako je žalobca, nemožno určiť menej priaznivo než pre francúzskych pracovníkov. Odmietnutím žalobcovej sťažnosti preto Komisia porušila zásadu solidarity na vnútroštátnej úrovni, ktorú SDEÚ vymedzuje ako všeobecnú právnu zásadu, a článok 9 Zmluvy o Európskej únii, čo by malo viesť k zrušeniu jej rozhodnutia.


title: Vec C-495/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovensko) 30. júla 2018 – YX

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/26

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovensko) 30. júla 2018 – YX
      (Vec C-495/18)
      (2018/C 352/32)
      Jazyk konania: slovenčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: YX

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa čl. 4 ods. 1 písm. a) rámcového rozhodnutia (1) vykladať v tom zmysle, že kritériá v ňom uvedené budú splnené iba vtedy, ak má odsúdená osoba v členskom štáte, ktorého je štátnym občanom, také rodinné, sociálne, pracovné alebo iné väzby, so zreteľom na ktoré možno dôvodne predpokladať, že výkon trestu v tomto štáte môže uľahčiť jej sociálnu nápravu, teda, že bráni takej vnútroštátnej úprave, akou je § 4 ods. 1 písm. a) zák. č. 549/2011 Z. z., ktorá umožňuje v takýchto prípadoch uznať a vykonať rozsudok len na základe formálne evidovaného obvyklého pobytu vo vykonávajúcom štáte, bez ohľadu na to, či má odsúdená osoba v tomto štáte konkrétne väzby umožňujúce posilniť jej sociálnu nápravu.

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku má sa čl. 4 ods. 2 rámcového rozhodnutia vykladať v tom zmysle, že aj v situácii upravenej v čl. 4 ods. 1 písm. a) rámcového rozhodnutia je príslušný orgán štátu pôvodu povinný presvedčiť sa ešte pred zaslaním rozsudku a osvedčenia o tom, že výkon trestu zo strany vykonávajúceho štátu bude slúžiť na účely uľahčenia sociálnej nápravy odsúdenej osoby, a zároveň v tomto smere získané informácie je povinný uviesť v časti d), bod 4. osvedčenia, osobitne ak odsúdená osoba v stanovisku podľa čl. 6 ods. 3 rámcového rozhodnutia tvrdí, že má konkrétne rodinné, sociálne alebo pracovné väzby v štáte pôvodu.

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku má sa čl. 9 ods. 1 písm. b) rámcového rozhodnutia vykladať tak, že dôvod odmietnutia uznania a výkonu rozsudku bude daný aj vtedy, ak sa v situácii uvedenej v čl. 4 ods. 1 písm. a) rámcového rozhodnutia napriek porade podľa odseku 3 tohto ustanovenia a prípadnom poskytnutí ďalších potrebných informácií nepreukáže existencia takých rodinných, sociálnych, pracovných alebo iných väzieb, so zreteľom na ktoré by bolo možné dôvodne predpokladať, že výkon trestu vo vykonávajúcom štáte môže uľahčiť sociálnu nápravu odsúdeného.

         (1)  Rámcové rozhodnutie Rady 2008/909/SVV z 27. novembra 2008 o uplatňovaní zásady vzájomného uznávania na rozsudky v trestných veciach, ktorými sa ukladajú tresty odňatia slobody alebo opatrenia zahŕňajúce pozbavenie osobnej slobody, na účely ich výkonu v Európskej únii, Ú. v. EÚ 2008, L 327, s. 27


title: Vec C-485/17: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Verbraucherzentrale Berlin eV/Unimatic Vertriebs GmbH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana spotrebiteľa — Smernica 2011/83/EÚ — Článok 2 ods. 9 — Pojem „prevádzkové priestory“ — Kritériá — Kúpna zmluva uzavretá v stánku, ktorý prevádzkuje obchodník pri príležitosti obchodného veľtrhu)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/14

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Verbraucherzentrale Berlin eV/Unimatic Vertriebs GmbH
      (Vec C-485/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Smernica 2011/83/EÚ - Článok 2 ods. 9 - Pojem „prevádzkové priestory“ - Kritériá - Kúpna zmluva uzavretá v stánku, ktorý prevádzkuje obchodník pri príležitosti obchodného veľtrhu))
      (2018/C 352/18)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Verbraucherzentrale Berlin eV

         Žalovaná: Unimatic Vertriebs GmbH

         Výrok rozsudku

      Článok 2 bod 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/13/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES a ktorou sa zrušuje smernica Rady 85/577/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES sa má vykladať v tom zmysle, že stánok, o aký ide vo veci samej, ktorý prevádzkuje obchodník na obchodnom veľtrhu a v ktorom vykonáva svoju činnosť niekoľko dní ročne, predstavuje „prevádzkové priestory“ v zmysle tohto ustanovenia, ak vzhľadom na všetky okolnosti, ktoré sprevádzajú tieto činnosti, a najmä vzhľadom na konkrétny dojem vyvolávaný dotknutým stánkom a na informácie poskytované v priestoroch samotného veľtrhu, spotrebiteľ, ktorý je riadne informovaný, primerane pozorný a obozretný, môže dôvodne očakávať, že tento obchodník tam vykonáva svoju činnosť a že ho osloví s cieľom uzavrieť zmluvu, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 392, 20.11.2017.


title: Vec T-680/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2018 – K. Chrysostomide & Co. a i./Rada a i. („Mimozmluvná zodpovednosť — Hospodárska a menová politika — Program na podporu stability Cypru — Rozhodnutie rady guvernérov ECB o poskytnutí naliehavo potrebnej likvidity v nadväznosti na žiadosť Centrálnej banky Cypru — Vyhlásenia Euroskupiny z 25. marca, 12. apríla, 13.mája a 13. septembra 2013 týkajúce sa Cypru — Rozhodnutie 2013/236/EÚ — Memorandum o porozumení z 26. apríla 2013 o špecifických podmienkach hospodárskej politiky uzatvorené medzi Cyprom a Európskym mechanizmom stability — Právomoc Všeobecného súdu — Prípustnosť — Formálne náležitosti — Vyčerpanie vnútroštátnych prostriedkov nápravy — Dostatočne závažné porušenie právnej normy priznávajúcej práva jednotlivcom — Právo vlastniť majetok — Legitímna dôvera — Rovnosť zaobchádzania“)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/28

      Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2018 – K. Chrysostomide & Co. a i./Rada a i.
      (Vec T-680/13) (1)

      ((„Mimozmluvná zodpovednosť - Hospodárska a menová politika - Program na podporu stability Cypru - Rozhodnutie rady guvernérov ECB o poskytnutí naliehavo potrebnej likvidity v nadväznosti na žiadosť Centrálnej banky Cypru - Vyhlásenia Euroskupiny z 25. marca, 12. apríla, 13.mája a 13. septembra 2013 týkajúce sa Cypru - Rozhodnutie 2013/236/EÚ - Memorandum o porozumení z 26. apríla 2013 o špecifických podmienkach hospodárskej politiky uzatvorené medzi Cyprom a Európskym mechanizmom stability - Právomoc Všeobecného súdu - Prípustnosť - Formálne náležitosti - Vyčerpanie vnútroštátnych prostriedkov nápravy - Dostatočne závažné porušenie právnej normy priznávajúcej práva jednotlivcom - Právo vlastniť majetok - Legitímna dôvera - Rovnosť zaobchádzania“))
      (2018/C 352/33)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Dr.K. Chrysostomide & Co. LLC (Nikózia, Cyprus) a ďalších 50 žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe rozsudku (v zastúpení: P. Tridimas, barrister)

         Žalovaní: Rada Európskej únie. (v zastúpení: A. de Gregorio Merino, E. Dumitriu-Segnana, E. Chatziioakeimidou a E. Moro, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: pôvodne B. Smulders, J.-P. Keppenne a M. Konstantinidis, neskôr J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis a L. Flynn, splnomocnení zástupcovia), Európska centrálna banka (v zastúpení: pôvodne N. Lenihan a F. Athanasiou, neskôr P. Papapaschalis a P. Senkovic a napokon M. Szablewska a K. Laurinavičius, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci H.-G. Kamann, avocat), Euroskupina zastúpená Radou Európskej únie (v zastúpení: A. de Gregorio Merino, E. Dumitriu-Segnana, E. Chatziioakeimidou a E. Moro, splnomocnení zástupcovia), Európska únia zastúpená Európskou komisiou (v zastúpení: pôvodne B. Smulders, J.-P. Keppenne a M. Konstantinidis, neskôr J.-P. Keppenne, M. Konstantinidis a L. Flynn, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 268 ZFEÚ na náhradu škody, ktorá údajne vznikla žalobcom rozhodnutím rady guvernérov ECB z 21. marca 2013 o poskytnutí naliehavo potrebnej likvidity v nadväznosti na žiadosť Centrálnej banky Cypru, vyhláseniami Euroskupiny z 25. marca, 12. apríla, 13. mája a 13. septembra 2013 týkajúcimi sa Cypru, rozhodnutím Rady 2013/236/EÚ z 25. apríla 2013 o osobitných opatreniach na obnovenie finančnej stability a udržateľného rastu určené Cypru (Ú. v. EÚ L 141, 2013, s. 32), memorandom o porozumení z 26. apríla 2013 o špecifických podmienkach hospodárskej politiky uzatvoreným medzi Cyprom a Európskym mechanizmom stability (EMS), a ďalšími aktmi a konaniami Komisie, Rady, ECB a Euroskupiny v súvislosti s poskytnutím nástroja finančnej pomoci Cyperskej republike

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Spoločnosť Dr. K. Chrysostomides & Co. LLC a ďalší žalobcovia, ktorých mená sú uvedené v prílohe rozsudku, znášajú vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania vynaložené Radou Európskej únie, Európskou komisiou a Európskou centrálnou bankou (ECB).

         (1)  Ú. v. EÚ C 194, 24.6.2014.


title: Vec C-521/17: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tallinna Ringkonnakohus – Estónsko) – Coöperatieve Vereniging SNB-REACT U.A./Deepak Mehta (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Duševné a priemyselné vlastníctvo — Smernica 2004/48/ES — Článok 4 — Aktívna legitimácia organizácie kolektívnej správy práv majiteľov ochranných známok — Smernica 2000/31/ES — Články 12 až 14 — Zodpovednosť poskytovateľa služieb prenajímania a registrovania adries IP, ktoré umožňujú anonymné používanie názvov domén a internetových stránok)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/15

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 7. augusta 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tallinna Ringkonnakohus – Estónsko) – Coöperatieve Vereniging SNB-REACT U.A./Deepak Mehta
      (Vec C-521/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Duševné a priemyselné vlastníctvo - Smernica 2004/48/ES - Článok 4 - Aktívna legitimácia organizácie kolektívnej správy práv majiteľov ochranných známok - Smernica 2000/31/ES - Články 12 až 14 - Zodpovednosť poskytovateľa služieb prenajímania a registrovania adries IP, ktoré umožňujú anonymné používanie názvov domén a internetových stránok))
      (2018/C 352/19)
      Jazyk konania: estónčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tallinna Ringkonnakohus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Coöperatieve Vereniging SNB-REACT U.A.

         Žalovaný: Deepak Mehta

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 4 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva sa má vykladať v tom zmysle, že je povinnosťou členských štátov, aby uznali, že organizácia kolektívnej správy práv majiteľov ochranných známok, o akú ide vo veci samej, je aktívne legitimovaná požiadať vo vlastnom mene o uplatnenie prostriedkov právnej nápravy stanovených touto smernicou na ochranu práv týchto majiteľov, ako aj podať vo vlastnom mene žalobu na presadenie uvedených práv pod podmienkou, že je táto organizácia považovaná podľa vnútroštátnych právnych predpisov za organizáciu, ktorá má priamy záujem na ochrane takýchto práv, a že jej tieto právne predpisy priznávajú na tento účel procesnú spôsobilosť, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

                  2.

                  Články 12 až 14 smernice 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode), sa majú vykladať v tom zmysle, že výnimky zo zodpovednosti, ktoré stanovujú, sa vzťahujú na poskytovateľa služby prenajímania a registrovania IP adries, ktoré umožňujú anonymné používanie názvov internetovej domény, o akú ide vo veci samej, za podmienky, že táto služba patrí do jednej z kategórií služieb uvedených v týchto článkoch a spĺňa všetky príslušné podmienky, pokiaľ má činnosť takéhoto poskytovateľa výlučne technickú, automatickú a pasívnu povahu, čo znamená, že nepozná, ani nemá kontrolu nad informáciami, ktoré sú prenášané alebo uchovávané jeho zákazníkmi, a pokiaľ nemá takú aktívnu úlohu, že umožňuje týmto zákazníkom optimalizovať ich činnosť online predaja, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu

         (1)  Ú. v. EÚ C 382, 13.11.2017.


title: Vec T-453/18: Žaloba podaná 24. júla 2018 – Biasotto/EUIPO – OOFOS (OOF)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/38

      Žaloba podaná 24. júla 2018 – Biasotto/EUIPO – OOFOS (OOF)
      (Vec T-453/18)
      (2018/C 352/45)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Alessandro Biasotto (Treviso, Taliansko) (v zastúpení: F. Le Divelec Lemmi, R. Castiglioni a E. Cammareri, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: OOFOS LLC (Reno, Nevada, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobca pred Všeobecným súdom

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie OOF – prihláška č. 14 961 767

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 10. mája 2018 vo veci R 1270/2017-2

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhovel tejto žalobe v plnom rozsahu,

                  —

                  zrušil v plnom rozsahu napadnuté rozhodnutie a následne pripustil, že sa má ochranná známka Európskej únie č. 14 961 767 zapísať pre všetky tovary a služby uvedené v prihláške v triedach 18, 25 a 35 (alebo subsidiárne uložil EUIPO, aby znovu prejednal odvolanie žalobcu z 15. júna 2017, ale s tým, že tento krát porovná spornú prihlášku s ochrannou známkou uplatnenou v skoršom medzinárodnom zápise č. 1 258 728 osobou, ktorá podala námietku),

                  —

                  uložil EUIPO alebo vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania nielen prebiehajúceho konania na Všeobecnom súde, ale aj námietkového konania a odvolacieho konania na EUIPO.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec C-396/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 15. júna 2018 – Gennaro Cafaro/DQ

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/15

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 15. júna 2018 – Gennaro Cafaro/DQ
      (Vec C-396/18)
      (2018/C 352/20)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Corte suprema di cassazione

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ: Gennaro Cafaro

         Odporkyňa: DQ

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je vnútroštátna právna úprava uvedená v DPCM (Decreto del Presidente del Consiglio dei Ministri – dekrét predsedu výboru ministrov) z 9. septembra 2008, ktorým sa vykonáva článok 748 tretí odsek codice della navigazione (zákonník o námornej a leteckej doprave), a ktorý upravuje nariadenie o obmedzeniach pri zamestnávaní leteckého personálu spoločnosti DQ a najmä úpravu o automatickom skončení pracovného pomeru pri dosiahnutí veku 60 rokov, v rozpore s nariadením č. 1178/2011 (1) v rozsahu, v akom stanovuje hranicu 65 rokov na zamestnávanie pilotov v obchodnej leteckej doprave, a možno toto nariadenie EÚ pri predchádzajúcom vylúčení uplatniteľnosti osobitnej vnútroštátnej právnej úpravy uplatniť v danej veci?

                  2.

                  subsidiárne, za predpokladu, že sa nariadenie EÚ bude považovať za vecne neuplatniteľné v prejednávanej veci, je vyššie uvedená právna úprava v rozpore so zásadou zákazu diskriminácie z dôvodu veku podľa smernice 2000/78 (2) [a] Charty základných práv Európskej únie (článok 21 ods. 1), ktorá je v smernici 2000/78 spresnená?

         (1)  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 1178/2011 z 3. novembra 2011, ktorým sa ustanovujú technické požiadavky a administratívne postupy týkajúce sa posádky civilného letectva podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (Ú. v. EÚ L 311, 2011, s. 1).

         (2)  Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, 2000, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79).


title: Vec T-454/18: Žaloba podaná 24. júla 2018 – Biasotto/EUIPO – OOFOS (OO)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/39

      Žaloba podaná 24. júla 2018 – Biasotto/EUIPO – OOFOS (OO)
      (Vec T-454/18)
      (2018/C 352/46)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Alessandro Biasotto (Treviso, Taliansko) (v zastúpení: F. Le Divelec Lemmi, R. Castiglioni a E. Cammareri, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: OOFOS LLC (Reno, Nevada, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobca pred Všeobecným súdom

         Dotknutá sporná ochranná známka: ochranná známka Európskej únie OO – prihláška č. 14 961 791

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 15. mája 2018 vo veci R 1281/2017-2

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhovel tejto žalobe v plnom rozsahu,

                  —

                  zrušil v plnom rozsahu napadnuté rozhodnutie, v podstate potvrdil záver, ku ktorému EUIPO dospel vo svojom rozhodnutí zo 17. mája 2017 týkajúcom sa námietkového konania č. B 2683558, a následne pripustil, že sa má ochranná známka Európskej únie č. 14 961 791 zapísať pre všetky tovary a služby uvedené v prihláške v triedach 18, 25 a 35,

                  —

                  uložil vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania nielen prebiehajúceho konania na Všeobecnom súde, ale aj námietkového konania a odvolacieho konania na EUIPO.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.