title: Vec F-68/13: Žaloba podaná 9. júla 2013 — ZZ/ECB

text:
               21.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/31

         Žaloba podaná 9. júla 2013 — ZZ/ECB
   (Vec F-68/13)
   2013/C 274/51
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: L. Levi, advokát)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia ECB o skončení interného administratívneho šetrenia a správy z tohto šetrenia, ako aj náhrada nemajetkovej ujmy, ktorú utrpel žalobca

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Výkonnej rady zo 7. januára 2013, ktorým sa vzhľadom na záverečnú správu rozhodlo o skončení interného administratívneho šetrenia,

               —

               zrušiť v dôsledku toho šetrenie a správu o šetrení a začať nové šetrenie, v ktorom sa náležite posúdia skutkové okolnosti,

               —

               priznať náhradu majetkovej ujmu stanovenú ex aequo et bono vo výške 50 000 eur,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec T-88/07: Žaloba podaná 22. marca 2007 – Fabryka Samochodów Osobowych/Komisia

text:
               26.5.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 117/28

         Žaloba podaná 22. marca 2007 – Fabryka Samochodów Osobowych/Komisia
   (Vec T-88/07)
   (2007/C 117/44)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fabryka Samochodów Osobowych (Varšava, Poľská republika) (v zastúpení: W. Radzikowski, R. A. Kozłowski a G. Dźwigała, právni zástupcovia)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie, ktorého článok 2 ods. 2, 3 a 4 stanovuje kompenzačné opatrenia vo forme: a) obmedzenia ročnej výroby motorových vozidiel zo strany FSO a všetkých jej súčasných aj budúcich dcérskych spoločností, ako aj všetkých spoločností ovládaných FSO ako akcionárom, do konca februára 2011, a b) zákazu požiadať o nové licencie do konca februára 2011,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa navrhuje zrušenie rozhodnutia Európskej komisie z 20. decembra 2006 vo veci štátnej pomoci č. C 3/2005 [predtým N 592/2004 (ex. PL 51/2004)], ktoré vyhlásilo za zlučiteľné so spoločným trhom opatrenia štátnej pomoci, ktoré podľa rozhodnutia Poľsko zaviedlo čiastočne voči žalobkyni, keďže toto rozhodnutie ukladá žalobkyni/príjemcovi pomoci povinnosť obmedziť ročnú výrobu a predaj motorových vozidiel na území EÚ do roku 2011. Rozhodnutie vo svojom odôvodnení tiež zakazuje žalobkyni požiadať o nové licencie do konca februára 2011.
   Vo svojom návrhu na zrušenie vyššie uvedeného rozhodnutia žalobkyňa uvádza, že rozhodnutie porušuje ustanovenia Zmluvy ES a základné pravidlá jej uplatnenia. Žalobkyňa tiež tvrdí, že predmetné rozhodnutie bolo prijaté spôsobom, ktorý nespĺňal základné procesné požiadavky.
   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza tieto žalobné dôvody:

               —

               Komisia tým, že uznala časť štátnej pomoci za zlučiteľnú so spoločným trhom, porušila článok 88 ods. 3 ES a článok 3 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 (1) a dopustila sa zjavne nesprávneho posúdenia skutkových okolností,

               —

               Komisia tým, že stanovila rozsah uplatnenia kompenzačných opatrení, porušila zásadu proporcionality, slobodného výkonu hospodárskej činnosti, článok 253 ES a odseky 11, 32, 37, 39 a 54 usmernení Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach (2) a dopustila sa tiež zjavne nesprávneho posúdenia skutkových okolností najmä tým, že: podľa žalobkyne nesprávne stanovila výšku štátnej pomoci, keďže táto bola neprimerane vysoká; nezohľadnila formu štátnej pomoci; nesprávne stanovila dotknutý trh; nesprávne stanovila podiel na trhu žalobkyne, ktorá bola príjemcom štátnej pomoci; nezohľadnila základné prvky pri stanovení účinkov udelenia štátnej pomoci žalobkyni; prijala kompenzačné opatrenia, ktoré budú mať opačný účinok na návrat žalobkyne k normálnemu fungovaniu po jej reštrukturalizácii; a tiež nezohľadnila skutočnosť, že žalobkyňa pôsobila v regiónoch, ktoré boli oprávnené na získanie štátnej pomoci,

               —

               Komisia tým, že v odôvodnení rozhodnutia uviedla ďalšie kompenzačné opatrenie, ktoré nebolo uvedené vo výroku rozhodnutia, porušila zásadu právnej istoty a článok 253 ES,

               —

               Komisia tým, že dostatočne neobjasnila povahu a rozsah uložených kompenzačných opatrení a nezohľadnila všetky návrhy uvedené v danej veci, porušila článok 253 ES.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, 1999, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).

      (2)  Ú. v. ES C 288, 1999, s. 2; Mim. vyd. 08/001, s. 322.


title: Vec C-214/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesarbeitsgericht Hamm (Nemecko) 4. mája 2010 — KHS AG/Winfried Schulte

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesarbeitsgericht Hamm (Nemecko) 4. mája 2010 — KHS AG/Winfried Schulte
   (Vec C-214/10)
   ()
   2010/C 234/31
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesarbeitsgericht Hamm

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: KHS AG

      Žalovaný: Winfried Schulte

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 7 ods. 1 smernice 2003/88/ES (1) vykladať v tom zmysle, že mu odporujú vnútroštátne právne predpisy a/alebo prax, ktoré stanovujú, že právo na minimálnu platenú ročnú dovolenku zanikne uplynutím referenčného obdobia a/alebo obdobia na prenesenie dovolenky, aj v tom prípade, keď je pracovník dlhodobo práceneschopný (pričom táto dlhodobá práceneschopnosť má za následok, že by mohol nakumulovať práva na minimálnu platenú ročnú dovolenku za niekoľko rokov, ak by možnosť preniesť tieto práva nebola časovo obmedzená)? V prípade zápornej odpovede na túto otázku musí byť prenesenie týchto práv možné v priebehu obdobia v trvaní najmenej 18 mesiacov?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času, Ú. v. EÚ L 299, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381.


title: Vec T-108/15: Žaloba podaná 27. februára 2015 – Bundesverband Glasindustrie a i./Komisia

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/63

         Žaloba podaná 27. februára 2015 – Bundesverband Glasindustrie a i./Komisia
   (Vec T-108/15)
   (2015/C 138/82)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Bundesverband Glasindustrie (Düsseldorf, Nemecko), Gerresheimer Lohr GmbH (Lohr, Nemecko), Gerresheimer Tettau GmbH (Tettau, Nemecko), Noelle + von Campe Glashütte GmbH (Boffzen, Nemecko), Odenwald Faserplattenwerk GmbH (Amorbach, Nemecko), O-I Glasspack GmbH & Co. KG (Düsseldorf), Pilkington Deutschland AG (Gelsenkirchen, Nemecko), Schott AG (Mainz, Nemecko), SGD Kipfenberg GmbH (Kipfenberg, Nemecko), Thüringer Behälterglas GmbH Schleusingen (Schleusingen, Nemecko), Neue Glaswerke Großbreitenbach GmbH & Co. KG (Großbreitenbach, Nemecko), HNG Global GmbH (Gardelegen, Nemecko) (v zastúpení: U. Soltész a C. von Köckritz, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil články 1 a 3 rozhodnutia Európskej komisie z 25. novembra 2014, Štátna pomoc SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN), C(2014) 8786 final o podpore elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov a nižšom príplatku EEG pre energeticky náročných odberateľov v rozsahu, v akom sa konštatuje, že

                           i)

                           podpora elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov na základe nemeckého zákona o uprednostnení obnoviteľných zdrojov energie (zákon o energiách z obnoviteľných zdrojov v novelizovanom znení platnom od 25. októbra 2008 do 1. januára 2012 – ďalej len „EEG 2012“) vrátane jeho mechanizmu financovania a

                           ii)

                           podpora nižšieho príplatku EEG pre energeticky náročných odberateľov (osobitný režim kompenzácie – ďalej len „BesAr“) podľa § 40 a nasl. EEG 2012 v rokoch 2013 a 2014 predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ poskytnutú v rozpore s článkom 108 ods. 3 ZFEÚ,

               —

               zrušil článok 2, článok 3 ods. 2, články 6, 7 a 8 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom sa v nich konštatuje nezlučiteľnosť BesAr s vnútorným trhom a nariaďuje vrátenie štátnej pomoci a

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť žalobkyniam trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Osobitný režim kompenzácie (BesAr) sa nespája s nijakou štátnou pomocou v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, pretože nejde o zvýhodnenie. Komisia nesprávne vychádza z predpokladu, že BesAR poskytuje energeticky náročným odberateľom výhodu, ktorá je relevantná z hľadiska právnych predpisov o štátnej pomoci.

               2.

               Systém príplatku EEG a BesAR sa nespájajú s nijakou štátnou pomocou, pretože nedochádza k záťaži štátnych prostriedkov. Úprava sa dotýka výlučne súkromných prostriedkov. Napadnuté rozhodnutie nie je v súlade s judikatúrou Súdneho dvora najmä vo veci PreussenElektra.

               3.

               Komisia nesprávne vo svojom odôvodnení konštatovala, že BesAr má selektívnu povahu. Neexistuje však žiadna odchýlka od príslušného režimu odberu. BesAr je v každom prípade odôvodnený povahou a vnútornou štruktúrou EEG 2012.

               4.

               Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď možnosť povolenia BesAr preskúmala len na základe nových usmernení pre štátnu pomoc v oblasti ochrany životného prostredia a energií 2014 – 2020.

               5.

               Ak Komisia dospela k záveru, že BesAr nie je štátnou pomocou, ktorú možno povoliť, jej vrátenie je v každom prípade neprípustné, pretože ide o „existujúcu štátnu pomoc“.

               6.

               Okrem toho je vrátenie pomoci vylúčené z dôvodu ochrany legitímnej dôvery, ktorá mu bráni. Komisia predovšetkým v skoršom rozhodnutí konštatovala, že systém EEG nie je spojený so štátnou pomocou.

               7.

               Napokon by nariadené vrátenie pomoci v prípade BesAR nebolo možné vykonať.


title: Vec T-383/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  27. septembra 2006 – Drazdansky/ÚHVT – Bad Heilbrunner Naturheilmittel (VITACAN)

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/43

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 27. septembra 2006 – Drazdansky/ÚHVT – Bad Heilbrunner Naturheilmittel (VITACAN)
   (Vec T-383/04) (1)

   (2006/C 281/78)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 314, 18.12.2004.


title: Vec T-365/11 P: Odvolanie podané 5. júla 2011 : AO proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu zo 4. apríla 2011 vo veci F-45/10, AO/Komisia

text:
               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/27

         Odvolanie podané 5. júla 2011: AO proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu zo 4. apríla 2011 vo veci F-45/10, AO/Komisia
   (Vec T-365/11 P)
   2011/C 282/56
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: AO (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: P. Lewisch, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 4. apríla 2001 vo veci F-45/10, AO/Komisia,

               —

               ak Všeobecný súd môže rozhodnúť vo veci samej, vyhovel návrhom predloženým v rámci konania na prvom stupni, a to:

                           —

                           zrušil rozhodnutie CMS 07/046 z dôvodu morálneho obťažovania, zlého riadenia a porušenia základného práva byť vypočutý,

                           —

                           zrušil všetky rozhodnutia, ktoré prijal Menovací orgán voči odvolateľovi v období od septembra 2003 do odvolania z funkcie, a to z dôvodu morálneho obťažovania a zlého riadenia, ako následku porušenia práva odvolateľa byť vypočutý,

                           —

                           umožnil vypočutie žalobcu podľa článku 7 ods. 1 a článku 24 služobného poriadku (1) a zohľadnenie žiadostí predložených vo februári 2008 a marci 2008,

                           —

                           rozhodol o symbolickej náhrade škody pre odvolateľa vo výške jedného eura ako náhrady jeho nemajetkovej a profesionálnej škody opísanej v tejto žalobe, keďže cieľom tohto odvolania nie je získanie finančnej sumy, ale uznanie dôstojnosti a profesionálnej povesti odvolateľa, a

               —

               zaviazal ďalšieho účastníka konania na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania, odvolateľ uvádza tri odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod založený na nesplnení podmienok rozhodnutia uznesením podľa článku 76 Rokovacieho poriadku Súdu pre verejnú službu a na tom, že žaloba nemusela byť zjavne zamietnutá, lebo

                           —

                           Súd pre verejnú službu nezohľadnil niekoľko predložených tvrdení a dôkazov týkajúcich sa morálneho obťažovania odvolateľa,

                           —

                           odvolateľovi bolo odoprené právo na určenie lehoty na odstránenie nedostatkov jeho podania v súlade s článkom 36 Rokovacieho poriadku Súdu pre verejnú službu.

               2.

               Druhý odvolací dôvod založený na skutočnosti, že Súd pre verejnú službu vo svojom uznesení vo veci F-45/10 porušil právo Európskej únie, ako vyplýva z článku 11 ods. 1) prílohy I Štatútu Súdneho dvora Európskej únie, lebo odvolateľ má nárok na náhradu škody z dôvodu morálneho obťažovania, ktorého bol obeťou.

               3.

               Tretí odvolací dôvod založený na porušení práva byť vypočutý Súdom pre verejnú službu, ako vyplýva z článku 6 ods. 1 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, ako aj z článku 47 ods. 2 Listiny základných práv Európskej únie.

      (1)  Nariadenie č. 31 (EHS) a č. 11 (EZUO), ktorými sa stanovuje Služobný poriadok a podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskeho hospodárskeho spoločenstva a Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES 1962, s. 1385).


title: Vec C-109/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Prud'homie de pêche de Martigues (Francúzsko) 20. februára 2007 – Jonathan Clément Grégory Pilato/Jean-Claude Bourgault

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/27

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Prud'homie de pêche de Martigues (Francúzsko) 20. februára 2007 – Jonathan Clément Grégory Pilato/Jean-Claude Bourgault
   (Vec C-109/07)
   (2007/C 95/50)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Prud'homie de pêche de Martigues
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Jonathan Clément Grégory Pilato

      Žalovaný: Jean-Claude Bourgault
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 11a nariadenia Rady (ES) č. 894/97 z 29. apríla 1997 (1), zmenené a doplnené nariadením Rady (ES) č. 1239/98 z 8. júna 1998 (2), vykladať v tom zmysle, že zakazuje používanie aj tých sietí, ktoré nie sú unášané vôbec alebo takmer vôbec, pretože sú pripevnené k vlečnej kotve?

               2.

               Je článok 11a ods. 1 a 2 nariadenia Rady (ES) č. 894/97 z 29. apríla 1997, zmenené a doplnené nariadením Rady (ES) č. 1239/98 z 8. júna 1998, platný vzhľadom na to, že:

                           a)

                           jeho cieľom sa zdá byť výlučne ochrana životného prostredia, pričom jeho právnym základom je článok 43, teraz článok 37, Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva podpísanej v Ríme 25. marca 1957;

                           b)

                           nevymedzuje pojem vlečná sieť a teda neurčuje jednoznačne svoju pôsobnosť;

                           c)

                           nie je jednoznačne odôvodnený;

                           d)

                           neberie do úvahy dostupné vedecké a technické údaje, ani podmienky životného prostredia v rôznych regiónoch Spoločenstva a ani výhody a náklady vyplývajúce zo zákazu, ktorý ukladá;

                           e)

                           je neúmerný sledovanému cieľu;

                           f)

                           je diskriminačný, pretože rovnakým spôsobom upravuje veľmi rozdielne zemepisné, hospodárske a sociálne pomery;

                           g)

                           nepriznáva žiadnu výnimku rybárom, ktorí sa venujú rybolovu v malom rozsahu, vrátane lovu na „thonaille“, ktorý okrem toho, že je tradičným spôsobom rybolovu v určitej časti Stredozemného mora, je životne dôležitý pre ľudí, ktorí ho pestujú, a pri ktorom sa ostatne vo veľkej miere druhy pretrieďujú.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 894/97 z 29. apríla 1997 ustanovujúce určité technické opatrenia na ochranu zdrojov rybolovu (Ú. v. ES L 132, s. 1; Mim. vyd. 04/003, s. 156).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1239/98 z 8. júna 1998, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 894/97 ustanovujúce určité technické opatrenia na ochranu zdrojov rybolovu (Ú. v. ES L 171, s. 1).


title: Vec C-188/06 P: Uznesenie Súdneho dvora z  9. marca 2007 – Schneider Electric SA/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Koncentrácie podnikov — Trh distribúcie elektrickej energie — Rozhodnutia o začatí a ukončení konania)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/22

         Uznesenie Súdneho dvora z 9. marca 2007 – Schneider Electric SA/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-188/06 P) (1)

   (Odvolanie - Koncentrácie podnikov - Trh distribúcie elektrickej energie - Rozhodnutia o začatí a ukončení konania)
   (2007/C 96/39)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Schneider Electric SA (v zastúpení: A. Winckler, I. Girgenson a M. Pittie, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Bouquet a O. Beynet, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z 31. januára 2006, Schneider Electric SA/Komisia (T-48/03), ktorým sa ako neprípustný zamieta návrh na zrušenie jednak rozhodnutia Komisie zo 4. decembra 2002 o začatí fázy dôkladného preskúmania koncentrácie medzi Schneider a Legrand (vec COMP/M. 2283 – Schneider/Legrand II), a jednak rozhodnutia Komisie z 13. decembra 2002 o ukončení konania o kontrole tejto koncentrácie
   Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Schneider Electric SA je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 15.7.2006.


title: Vec T-323/05: Žaloba podaná 24. augusta 2005 – Coffe Store/ÚHVT

text:
               12.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/26

         Žaloba podaná 24. augusta 2005 – Coffe Store/ÚHVT
   (Vec T-323/05)
   (2005/C 281/49)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Coffe Store (Mannheim, Nemecko) (v zastúpení: M. Buddeberg, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT č. R 855/2004-2 z 15. júna 2005,

               —

               zapísať ochrannú známku Spoločenstva 3 346 228 THE COFFEE STORE,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: Slovná ochranná známka „THE COFFEE STORE“ pre tovary a služby tried 30, 32, 41 a 43

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: Zamietnutie prihlášky pre tovary a služby tried 30, 32 a 43.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: Zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: Prihlasovaná ochranná známka nemôže byť považovaná za označenie s výlučným popisným charakterom v zmysle článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 40/94. Navyše prihlasovaná ochranná známka nie je bez rozlišovacej spôsobilosti v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94.


title: Vec C-180/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľská republika) 9. apríla 2010 — Jarosław Słaby/Minister Finansów

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľská republika) 9. apríla 2010 — Jarosław Słaby/Minister Finansów
   (Vec C-180/10)
   2010/C 179/28
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Jarosław Słaby

      Odporca: Minister Finansów

      Prejudiciálna otázka

   Je fyzická osoba, ktorá vykonávala poľnohospodársku činnosť na pozemku a ktorá neskôr v dôsledku zmeny územného plánu, uskutočnenej z dôvodov nezávislých od jej vôle, zastavila výkon tejto činnosti, prekvalifikovala majetok na súkromný majetok, rozdelila ho na menšie časti (pozemky určené na výstavbu rekreačných chát) a začala s jeho predajom, z uvedených dôvodov zdaniteľnou osobou povinnou platiť daň z pridanej hodnoty v zmysle článku 9 ods. 1 smernice 2006/112/ES (1), ako aj článku 4 ods. 1 a ods. 2 šiestej smernice 77/388/EHS (2), ktorá je povinná vyúčtovať daň z pridanej hodnoty z dôvodu svojej obchodnej činnosti?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).

      (2)  Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Vec T-287/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  15. októbra 2007 – cApStAn/Komisia

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/44

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 15. októbra 2007 – cApStAn/Komisia
   (Vec T-287/07) (1)

   (2007/C 315/84)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 22.9.2007.


title: Vec T-560/12: Žaloba podaná 17. decembra 2012 — Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej/Európska agentúra pre chemické látky

text:
               16.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/18

         Žaloba podaná 17. decembra 2012 — Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej/Európska agentúra pre chemické látky
   (Vec T-560/12)
   2013/C 79/33
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobca: Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej sp. z o.o. (Brzesko, Poľsko) (v zastúpení: T. Dobrzyński, advokát)

      Žalovaná: Európska agentúra pre chemické látky (ECHA)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie SME(2012) 3538 Európskej agentúry pre chemické látky z 15. októbra 2012, ktorým sa uložil žalobcovi administratívny poplatok vo výške 20 700 eur,

               —

               preventívne zrušil rozhodnutie MB/D/29/2010 riadiacej rady ECHA z 12. novembra 2010 o klasifikácii služieb, za ktoré sa budú vyberať poplatky,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobca štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na nezlučiteľnosti s nariadením Komisie (ES) č. 340/2008 a nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006, ako aj porušenie zásady prenesenia právomoci

                           —

                           Napadnuté rozhodnutie je nezlučiteľné s nariadením o poplatkoch a platbách, pretože žalovaná bola oprávnená uložiť iba administratívne poplatky, zatiaľ čo oprávnenie uložiť odrádzajúcu pokutu majú členské štáty. Administratívne poplatky musia byť primerané k rozsahu prác vykonaných ECHA. Administratívny poplatok vo výške 20 700 eur z dôvodu nepravdivých informácií o veľkosti podniku má funkciu trestu a rovná sa pokute. Tým zasiahla žalovaná do právomoci členských štátov, čo je nezlučiteľné so zásadou prenesenia právomocí zakotvenej v článku 5 ZEÚ a predstavuje konanie v prípade nedostatku právomoci v zmysle článku 263 ZFEÚ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania

                           —

                           Skutočnosť, že výška administratívneho poplatku je závislá od veľkosti podniku, porušuje zásadu rovnakého zaobchádzania zakotvenú v článku 5 Európskeho kódexu dobrej správnej praxe a v článku 41 Charty základných práv Európskej únie. Keďže administratívny poplatok v zmysle svojej definície slúži na pokrytie nákladov na administratívne služby, nedá sa objektívne odôvodniť, že sa zavádza rozlišovanie podľa veľkosti registrovaných podnikov. Administratívny výdavok na preskúmanie veľkosti podnikov je totiž porovnateľný. Za týchto okolností zaplatili veľké podniky, ktoré by sa neprávom označili za malé alebo stredné, poplatok, ktorý pokrýva nielen náklady za služby v súvislosti s konaním o preskúmaní ich vlastnej veľkosti ale aj náklady preskúmania veľkosti iných podnikov, ak nie dokonca náklady za iné služby ECHA.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady právnej istoty

                           —

                           Žalobca uviedol, že je malý podnik, pretože sa nezavinene pomýlil, pokiaľ ide o správne zaradenie veľkosti spoločnosti. Podľa informácií v rubrike Poplatky na webovej stránke Národného asistenčného pracoviska pre REACH sa veľkosť podniku definuje na základe vnútroštátneho zákona o slobode hospodárskej činnosti. Podľa tohto zákona nie je pri určení veľkosti podniku dôležitá štruktúra účasti, ale počet zamestnaných pracovníkov a ročný čistý obrat a tieto údaje žalobca zohľadnil. Povinnosť dodržania odporúčania Komisie 2003/361/ES zo 6. mája 2003 pri určení veľkosti podniku nebola účastníkom konania riadne oznámená. Okrem toho neinformovala ECHA podniky o výške administratívnych poplatkov, ktoré hrozia v prípade nesprávneho zaradenia veľkosti podniku a tým porušila zásadu právnej istoty.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na zneužití právomoci

                           —

                           Žalovaná zneužila svoje právomoci tým, že v rozhodnutí MB/D/29/2010 stanovila extrémne prehnané sadzby poplatkov a sama si vyhradila veľmi širokú právomoc vo forme uplatnenia všetkých právnych možností na výber poplatkov ako aj nestanovenia možnosti upustenia od poplatku. Článok 13 ods. 4 nariadenia č. 340/2008 tieto právomoci nemôže odôvodniť. Uloženie administratívneho poplatku sleduje v skutočnosti iný účel než je uvedený v odôvodnení 2 nariadenia č. 340/2008 (pokrytie nákladov za služby ECHA) a nezodpovedá výdavkom žalovanej, ale predstavuje žalobcom neprávom uloženú pokutu.


title: Vec C-396/09: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  20. októbra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Bari — Taliansko) — Interedil Srl, v likvidácii/Fallimento Interedil Srl, Intesa Gestione Crediti Spa [Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Právomoc súdu nižšieho stupňa podať na Súdny dvor návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (ES) č. 1346/2000 — Konkurzné konania — Medzinárodná právomoc — Centrum hlavných záujmov dlžníka — Premiestnenie registrovaného sídla do iného členského štátu — Pojem „podnik“ ]

text:
               10.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 362/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 20. októbra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Bari — Taliansko) — Interedil Srl, v likvidácii/Fallimento Interedil Srl, Intesa Gestione Crediti Spa
   (Vec C-396/09) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Právomoc súdu nižšieho stupňa podať na Súdny dvor návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (ES) č. 1346/2000 - Konkurzné konania - Medzinárodná právomoc - Centrum hlavných záujmov dlžníka - Premiestnenie registrovaného sídla do iného členského štátu - Pojem „podnik“)
   2011/C 362/04
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale ordinario di Bari

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Interedil Srl, v likvidácii

      Žalované: Fallimento Interedil Srl, Intesa Gestione Crediti Spa

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale ordinario di Bari — Výklad článku 3 nariadenie Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní (Ú. v. ES L 160, s. 1; Mim. vyd. 19/001, s. 191) — Centrum hlavných záujmov dlžníka — Domnienka miesta registrovaného sídla — Usadenie sa v inom členskom štáte — Pojmy Spoločenstva a vnútroštátne pojmy

      Výrok rozsudku

               1.

               Právo Únie bráni tomu, aby bol vnútroštátny súd viazaný vnútroštátnym procesným pravidlom, podľa ktorého posúdenia vnútroštátneho súdu vyššieho stupňa sú preň záväzné, ak sa domnieva, že posúdenia súdu vyššieho stupňa nie sú v súlade s právom Únie, tak ako ho vyložil Súdny dvor.

               2.

               Pojem „centrum hlavných záujmov“ dlžníka uvedený článku 3 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní sa má vykladať s odkazom na právo Únie.

               3.

               Na účely určenia centra hlavných záujmov spoločnosti v úpadku, sa má článok 3 ods. 1 druhá veta nariadenia č. 1346/2000 vykladať takto:

                           —

                           pri určovaní centra hlavných záujmov spoločnosti v úpadku sa musí uprednostňovať miesto hlavného vedenia tejto spoločnosti, tak ako ho možno určiť na základe objektívnych okolností zistiteľných tretími osobami. Ak riadiace a kontrolné orgány spoločnosti sa nachádzajú v mieste jej registrovaného sídla a rozhodnutia o správe tejto spoločnosti sa prijímajú na tomto mieste spôsobom zistiteľných tretími osobami, potom domnienku stanovenú v tomto článku nemožno vyvrátiť. Ak sa miesto hlavného vedenia spoločnosti nenachádza v mieste jej registrovaného sídla, existencia majetku spoločnosti a zmlúv o finančnej správe tohto majetku v inom členskom štáte, ako je štát registrovaného sídla tejto spoločnosti, môže byť považovaná za okolnosť postačujúcu na vyvrátenie tejto domnienky len za podmienky, že komplexné posúdenie všetkých relevantných okolností umožňuje spôsobom zistiteľných tretími osobami preukázať, že skutočné centrum vedenia a kontroly uvedenej spoločnosti, ako aj správy jej záujmov sa nachádza v tomto inom členskom štáte,

                           —

                           v prípade premiestnenia registrovaného sídla spoločnosti v úpadku pred podaním návrhu na vyhlásenie konkurzu sa predpokladá, že centrum hlavných záujmov tejto spoločnosti sa nachádza v mieste jej nového registrovaného sídla.

               4.

               Pojem „podnik“ v zmysle článku 3 ods. 2 tohto nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že vyžaduje určitú minimálnu mieru organizácie a stability spojenú s výkonom hospodárskej činnosti. Iba samotná existencia majetku alebo bankových účtov v zásade nenapĺňa túto definíciu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 312, 19.12.2009.


title: Vec C-254/05: Žaloba podaná 16. júna 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/11

         Žaloba podaná 16. júna 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu
   (Vec C-254/05)
   (2005/C 205/21)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Bruno Stromsky, splnomocnený zástupca, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 16. júna 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Belgickému kráľovstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor určil, že:

               1.

               Belgické kráľovstvo tým, že vyžadovalo, aby bodové automatické požiarne hlásne systémy, ktoré boli vyrobené v iných členských štátoch v súlade s právnymi predpismi alebo v nich boli uvedené na trh a nenesú označenie „CE“:

                           —

                           zodpovedali belgickej norme NBN S21-100,

                           —

                           podliehali typovému schváleniu, v uvedenom prípade prostredníctvom BOSEC (Belgian Organisation for Security Certification), pričom sa táto prekážka kvôli neprimerane vysokým nákladom takéhoto schválenia ešte viac zväčšila,

                           —

                           v rámci typového schválenia podliehali testom a kontrolám, ktoré sú v podstate opakovaním kontrol, ktoré už boli uskutočnené v inom členskom štáte v rámci iného konania,

                     nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 28 ES.

               2.

               zaviazal Belgické kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Podľa názoru Komisie vedie belgická právna úprava k obmedzeniam použitia požiarnych hlásnych systémov, ktoré boli vyrobené v iných členských štátoch v súlade s právnymi predpismi alebo boli v nich uvedené na trh, a je teda nezlučiteľná s článkom 28 ES a nemožno ju odôvodniť na základe článku 30 ES.


title: Vec C-622/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Namur (Belgicko) 22. decembra 2010 — Rémi Paquot/Belgické kráľovstvo — SPF Finances

text:
               12.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Namur (Belgicko) 22. decembra 2010 — Rémi Paquot/Belgické kráľovstvo — SPF Finances
   (Vec C-622/10)
   2011/C 80/24
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de première instance de Namur

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Rémi Paquot

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo — SPF Finances

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni na jednej strane článok 6 hlavy I „Spoločné ustanovenia“ Lisabonskej zmluvy z 13. decembra 2007, ktorou sa mení a dopĺňa Zmluva o Európskej únii, podpísaná v Maastrichte 7. februára 1992, účinnej od 1. decembra 2009 (ktorá z väčšej časti preberá ustanovenia uvedené v článku 6 prvej hlavy Zmluvy o Európskej únii podpísanej v Maastrichte 7. februára 1992, ktorá nadobudla účinnosť 1. novembra 1993), ako aj článok 234 (predtým 177) Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva (Zmluvy ES) z 25. marca 1957 a/alebo na druhej strane článok 47 Charty základných práv Európskej únie zo 7. decembra 2000 tomu, aby vnútroštátne zákonné ustanovenia, v tomto prípade ustanovenia článku 9 ods. 2 belgického zákona zo 6. januára 1989 o Cour d’arbitrage (teraz Cour constitutionnelle), ukladali vnútroštátnym súdom riadiť sa judikatúrou, ktorá vyplýva z rozsudkov vydaných najvyšším súdom podľa vnútroštátneho práva (v tomto prípade Cour constitutionnelle), v prípade žalôb o neplatnosť ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré naň boli podané, ak sú tieto žaloby založené na porušení ustanovení spadajúcich do práva Európskej únie, priamo a prednostne uplatniteľných vo vnútroštátnom právnom poriadku?

               2.

               Bráni na jednej strane článok 6 hlavy I „spoločné ustanovenia“ Lisabonskej zmluvy z 13. decembra 2007, ktorou sa mení a dopĺňa Zmluva o Európskej únii, podpísaná v Maastrichte 7. februára 1992, účinnej od 1. decembra 2009 (ktorá z väčšej časti preberá ustanovenia uvedené v článku 6 prvej hlavy Zmluvy o Európskej únii podpísanej v Maastrichte 7. februára 1992, ktorá nadobudla účinnosť 1. novembra 1993), ako aj článok 234 (predtým 177) Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva (Zmluvy ES) z 25. marca 1957 a/alebo na druhej strane článok 47 Charty základných práv Európskej únie zo 7. decembra 2000 tomu, aby vnútroštátne zákonné ustanovenia, v tomto prípade ustanovenia článku 26 ods. 4 belgického zákona zo 6. januára 1989 o Cour d’arbitrage (teraz Cour constitutionnelle) v znení zákona z 12. júla 2009, vykladané samostatne alebo v spojení s ustanoveniami článku 9 ods. 2 uvedeného osobitného zákona zo 6. januára 1989, ukladali vnútroštátnym súdom povinnosť predložiť najvyššiemu súdu podľa vnútroštátneho práva (v tomto prípade Cour constitutionnelle) prejudiciálnu otázku týkajúcu sa výkladu ustanovení spadajúcich do práva Európskej únie, priamo a prednostne uplatniteľných vo vnútroštátnom právnom poriadku, ak sú tieto ustanovenia zakotvené aj vo vnútroštátnej ústave a ak uvedené súdy predpokladajú, že tieto ustanovenia sú porušené v rámci žalôb, ktoré boli na ne podané, pričom všetko naznačuje, že uvedené súdy budú zbavené možnosti bezprostredne uplatňovať právo Európskej únie, prinajmenšom v prípade, že uvedený najvyšší súd už rozhodol o totožnej otázke?


title: Vec C-55/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Verwaltungsgericht Köln z  26. januára 2006 , ktorý súvisí s konaním: Arcor AG & Co. KG proti Spolkovej republike Nemecko, vedľajší účastník konania: Deutsche Telekom AG

text:
               22.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Verwaltungsgericht Köln z 26. januára 2006, ktorý súvisí s konaním: Arcor AG & Co. KG proti Spolkovej republike Nemecko, vedľajší účastník konania: Deutsche Telekom AG
   (Vec C-55/06)
   (2006/C 96/05)
   Jazyk konania: nemčina
   Verwaltungsgericht Köln podal uznesením z 26. januára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Arcor AG & Co. KG proti Spolkovej republike Nemecko, vedľajší účastník konania: Deutsche Telekom AG, a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 2. februára 2006.
   Verwaltungsgericht Köln žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Má sa článok 1 ods. 4 nariadenia (ES) č. 2887/2000 (1) chápať tak, že podmienky nákladovej orientácie podľa článku 3 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2887/2000 predstavujú minimálne požiadavky v tom zmysle, že vnútroštátna právna úprava členských štátov sa nesmie odchýliť od tejto úrovne v neprospech užívateľa?

               2.

               Zahŕňa požiadavka nákladovej orientácie podľa článku 3 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2887/2000 aj kalkulačné úroky a kalkulačné odpisy?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na otázku 2:

                           a)

                           Je základom pre výpočet týchto úrokov a odpisov reprodukčná hodnota investičného majetku po odpočítaní odpisov vykonaných do okamihu ohodnotenia majetku alebo je základom pre ich výpočet výlučne reprodukčná časová hodnota vyjadrená v aktuálnych denných cenách v čase ohodnotenia?

                           b)

                           Musia sa náklady uplatnené ako základ pre výpočet kalkulačných úrokov a odpisov, najmä tie, ktoré nemožno priamo priradiť k určitému plneniu (režijné náklady), preukázať v každom prípade prostredníctvom zrozumiteľných dokladov o nákladoch notifikovaného operátora?

                           c)

                           V prípade čo len čiastočne zápornej odpovede na otázku b):
                           Možno náklady namiesto toho preukázať prostredníctvom ohodnotenia na základe analytického nákladového modelu?
                           Ktoré metodické a iné obsahové požiadavky musí takáto alternatíva ohodnotenia spĺňať?

                           d)

                           Má národný regulačný úrad v rámci svojich právomocí podľa článku 4 ods. 1 až 3 nariadenia (ES) č. 2887/2000 pri skúmaní nákladovej orientácie takzvanú diskrečnú právomoc, ktorá podlieha len obmedzenej súdnej kontrole?

                           e)

                           V prípade kladnej odpovede na otázku d):
                           Vzťahuje sa táto diskrečná právomoc najmä aj na metódu výpočtu nákladov, ako aj na otázky stanovenia primeraných kalkulačných úrokov (z cudzieho kapitálu a/alebo vlastného kapitálu) a primeraných dôb odpisovania?
                           Kde sú hranice tejto diskrečnej právomoci?

                           f)

                           Slúžia požiadavky nákladovej orientácie prinajmenšom aj na ochranu práv súťažiteľov ako užívateľov, a síce s tým dôsledkom, že títo súťažitelia si môžu uplatňovať právnu ochranu proti poplatkom za pripojenie, ktoré nie sú orientované na náklady?

                           g)

                           Znáša notifikovaný operátor nevýhodu vyplývajúcu z nepreukázateľnosti (dôkazné bremeno), ak náklady nie sú úplne alebo z časti preukázateľné pri výkone dohľadu podľa článku 4 nariadenia (ES) č. 2887/2000 alebo v súdnom konaní, ktoré naň nadväzuje?

                           h)

                           V prípade kladnej odpovede na otázky f) a g):
                           Znáša notifikovaný operátor dôkazné bremeno nákladovej orientácie aj vtedy, ak súťažiteľ ako užívateľ žalobou napadne schválenie poplatkov vydané regulačným úradom podľa vnútroštátneho práva s odôvodnením, že schválené poplatky za pripojenie sú v dôsledku chýbajúcej nákladovej orientácie príliš vysoké?

      (1)  Ú. v. ES L 336, s. 4; Mim. vyd. 13/026, s. 83.


title: Vec T-584/11: Žaloba podaná 15. novembra 2011 — Atlas Transport/ÚHVT — Hartmann (ATLAS TRANSPORT)

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/27

         Žaloba podaná 15. novembra 2011 — Atlas Transport/ÚHVT — Hartmann (ATLAS TRANSPORT)
   (Vec T-584/11)
   2012/C 32/57
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Atlas Transport GmbH (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern a B. Weichhaus, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Alfred Hartmann (Leer, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 1. septembra 2011 vo veci R 2262/2010-1,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na zrušenie: slovná ochranná známka „ATLAS TRANSPORT“ pre služby zaradené do triedy 39.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha zrušenia ochrannej známky Spoločenstva: Alfred Hartmann.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie zrušenia.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie odvolaniu.

      Dôvody žaloby: porušenie pravidla 40 ods. 5 v spojení s pravidlom 22 vykonávacieho nariadenia č. 2868/95 nesprávnym hodnotením dôkazov, porušenie článku 15 nariadenia č. 207/2009, keďže žalovaný sa na základe doslovného výkladu sám zaoberal otázkou, či došlo k riadnemu používaniu ochrannej známky pre zodpovedajúce služby, porušenie článku 76 ods. 1 nariadenia č. 207/2009, keďže žalovaný pri zisťovaní významu pojmu „doprava“ bral do úvahy len jeden zdroj a ten vyhodnotil nepostačujúco, a teda s nedostatočnou starostlivosťou, porušenie článku 75 prvej vety nariadenia č. 207/2009, keďže žalovaný jasne nepodložil svoj právny názor, porušenie článku 75 druhej vety a článku 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 pre porušenie práva byť vypočutý.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. júla 2004 vo veci T-198/01, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti Komisii Európskych spoločenstiev (Štátna pomoc — Žaloba o zrušenie — Kritérium súkromného veriteľa — Pomoci pri záchrane a reštrukturalizácii podnikov v ťažkostiach — Práva na obhajobu — Odôvodnenie)

text:
               25.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/15

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 8. júla 2004
   vo veci T-198/01, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Štátna pomoc - Žaloba o zrušenie - Kritérium súkromného veriteľa - Pomoci pri záchrane a reštrukturalizácii podnikov v ťažkostiach - Práva na obhajobu - Odôvodnenie)
   (2004/C 239/30)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci T-198/01, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, so sídlom v Ilmenau (Nemecko), v zastúpení: pôvodne S. Gerrit a C. Arhold, potom C. Arhold a N. Wimmer, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: V. Kreuschitz a V. Di Bucci, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), ktorú v konaní podporuje Schott Glas, so sídlom v Mayence (Nemecko), v zastúpení: U. Soltész, predmetom ktorej je žaloba o zrušenie rozhodnutia Komisie z 12. júna 2001 2002/185/ES o štátnej pomoci poskytnutej Nemeckou spolkovou republikou v prospech Technische Glaswerke Ilmenau GmbH (Nemecko) (Ú. v. ES 2002 L 62, s. 30), Súd prvého stupňa (piata rozšírená komora), v zložení: predseda R. García-Valdecas, sudcovia P. Lindh, J. D. Cooke, H. Legal a M. E. Martins Ribeiro; tajomník: D. Christensen, referent, vyhlásil dňa 8. júla 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Komisie ako aj vedľajšieho účastníka konania, ktoré im vznikli tak v konaní o veci samej ako aj v konaní o odklade.

      (1)  Ú. v. ES C 303 z 27.10.2001


title: Vec T-154/15: Žaloba podaná 27. marca 2015 – Jaber/Rada

text:
               8.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/22

         Žaloba podaná 27. marca 2015 – Jaber/Rada
   (Vec T-154/15)
   (2015/C 190/26)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Aiman Jaber (Lattakia, Sýria) (v zastúpení: A. Boesch, D. Amaudruz a M. Ponsard, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               nariadil pripojenie spisového materiálu týkajúceho sa konania T-653/11,

               —

               vyhradil žalobcovi právo na repliku a pri tejto príležitosti právo predkladať nové písomnosti a navrhovať svedkov,

               —

               v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu, zrušil tieto akty:

                           —

                           vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2015/108 z 26. januára 2015,

                           —

                           vykonávacie rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/117 z 26. januára 2015,

               —

               uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody, ktoré sú v podstate zhodné alebo podobné ako žalobné dôvody uvedené v rámci veci T-653/11, Jaber/Rada (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 58, 2012, s. 12.


title: Vec C-7/07: Žaloba podaná 15. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/5

         Žaloba podaná 15. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-7/07)
   (2007/C 69/09)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: W. Wils, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Francúzska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice č. 2001/84/ES Európskeho parlamentu a Rady z 27. septembra 2001 o práve ďalšieho predaja v prospech autora pôvodného umeleckého diela (1) tým, že neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou a v každom prípade tým, že o tom neinformovala Komisiu,

               —

               zaviazať Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2001/84/ES uplynula 31. decembra 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 272, s. 32; Mim. vyd. 17/001, s. 240.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 4. mája 2005 vo veci T-22/04, Reemark Gesellschaft für Markenkooperation mbH proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o námietkach — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Westlife — Skoršia národná ochranná známka West — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení)

text:
               9.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/19

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   zo 4. mája 2005
   vo veci T-22/04, Reemark Gesellschaft für Markenkooperation mbH proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o námietkach - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Westlife - Skoršia národná ochranná známka West - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení)
   (2005/C 171/34)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci T-22/04, Reemark Gesellschaft für Markenkooperation mbH, so sídlom v Hamburgu (Nemecko), v zastúpení: P. Koch Moreno, advokát, proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (splnomocnená zástupkyňa: S. Laitinen), ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Bluenet Ltd, so sídlom v Limericku (Írsko), ktorej predmetom je žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. novembra 2003 (vec R 238/2002-2) týkajúca sa konania o námietkach majiteľa ochrannej známky West proti prihláške ochrannej známky Westlife, Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: predseda komory J. Pirrung, sudcovia N. J. Forwood a S. Papasavvas, tajomník: B. Pastor, zástupkyňa tajomníka, vyhlásil 4. mája 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 17. novembra 2003 (vec R 238/2002-2) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša svoje trovy konania, ako aj trovy konania žalobcu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 94, 17.4.2004.


title: Vec C-615/13 P: Odvolanie podané 27. novembra 2013 : ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z  13. septembra 2013 vo veci T-214/11: ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe)/Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA)

text:
               8.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/6

      Odvolanie podané 27. novembra 2013: ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 13. septembra 2013 vo veci T-214/11: ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe)/Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA)
      (Vec C-615/13 P)
      (2014/C 71/09)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolatelia: ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (v zastúpení: P. Kirch, advokát)

         Ďalší účastníci konania: Európsky úrad pre bezpečnosť potravín, Európska komisia

         Návrhy odvolateľov

      Odvolatelia navrhujú, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 13. septembra 2013 vo veci T-214/11,

                  —

                  zaviazal EFSA na náhradu všetkých trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania odvolatelia uvádzajú tri odvolacie dôvody.

                  1.

                  Prvý odvolací dôvod založený na nesprávnom uplatnení právneho pojmu „osobné údaje“, ako je definovaný v článku 2 nariadenia č. 45/2001 (1).
                  Všeobecný súd dospel k nesprávnemu záveru, že kombinácie mien a stanovísk tvoria „osobné údaje“. Pojem „osobné údaje“ nezahŕňa stanoviská poskytnuté v rámci verejnej konzultácie, na ktorej sa majú zúčastniť odborníci, ktorých mená a ďalšie osobné údaje sú verejné, z dôvodu ich odborných znalostí.

                  2.

                  Druhý odvolací dôvod založený na nesprávnom uplatnení článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 (2) a článku 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001, pokiaľ ide o rozsah, postup a podstatu týchto ustanovení, najmä tým, že neposúdil a nezvážil všetky záujmy chránené týmito ustanoveniami.
                  Všeobecný súd plne nezohľadnil všetky aspekty ustanovení, ktoré sa mali uplatniť: článok 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 a článok 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001. Takisto neposúdil a nezohľadnil rôzne záujmy chránené v rámci oboch ustanovení.

                  3.

                  Tretí odvolací dôvod založený na porušení článku 5 ZEÚ tým, že Všeobecný súd uložil žalobcom neprimerané dôkazné bremeno a požadoval od nich, aby preukázali nevyhnutnosti poskytnutia informácií a rozsah chránených oprávnených záujmov.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 8, s. 1; Mim. vyd. 13/026, s. 102).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec C-101/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Stuttgart (Nemecko) 27. februára 2012 — Herbert Schaible/Land Baden-Württemberg

text:
               5.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 133/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Stuttgart (Nemecko) 27. februára 2012 — Herbert Schaible/Land Baden-Württemberg
   (Vec C-101/12)
   2012/C 133/35
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichts Stuttgart

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Herbert Schaible

      Žalovaná: Land Baden-Württemberg

      Prejudiciálna otázka

   Je povinnosť žalobcu

               a)

               identifikovať každé zviera podľa článku 3 ods. 1, článku 4 ods. 2 nariadenia (ES) č. 21/2004 (1);

               b)

               vykonať elektronickú identifikáciu každého zvieraťa podľa článku 9 ods. 3 prvého pododseku nariadenia (ES) č. 21/2004 v znení nariadenia (ES) č. 1560/2007 (2);

               c)

               viesť register C podľa článku 5 ods. 1 v spojení s bodom 2 oddielu B prílohy nariadenia (ES) č. 21/2004

         zlučiteľná s nadradeným právom Únie, a teda platná?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 21/2004 zo 17. decembra 2003, ktorým sa ustanovuje systém na identifikáciu a registráciu oviec a kôz a ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1782/2003 a smernice 92/102/EHS a 64/432/EHS (Ú. v. EÚ L 5, s. 8; Mim. vyd. 03/042, s. 56).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1560/2007 zo 17. decembra 2007, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 21/2004, pokiaľ ide o termín zavedenia elektronickej identifikácie pre ovce a kozy (Ú. v. EÚ L 340, s. 25).


title: Vec C-240/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank te Rotterdam (Holandsko) 18. mája 2012 — trestné konanie proti EBS Le relais Nord-Pas-De-Calais

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank te Rotterdam (Holandsko) 18. mája 2012 — trestné konanie proti EBS Le relais Nord-Pas-De-Calais
   (Vec C-240/12)
   2012/C 243/08
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank te Rotterdam

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   EBS Le relais Nord-Pas-De-Calais

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ide o „tranzit“ v zmysle nariadenia č. 259/93 (1) a nariadenia č. 1013/2006 (2) v prípade prepravy odpadov námornou loďou z členského štátu Európskej únie (v tomto prípade z Francúzska) do štátu, na ktorý sa nevzťahuje rozhodnutie OECD (v tomto prípade Spojené arabské emiráty), ak loď cestou zakotví v prístave iného členského štátu Európskej únie (v tomto prípade v prístave v Rotterdame)?

               2.

               Je odpoveď na predchádzajúcu otázku odlišná, ak sa tieto odpady

                           —

                           v uvedenom prístave skladovali a/alebo preložili a/alebo

                           —

                           vylodili a/alebo

                           —

                           prihlásili na prepustenie do colného režimu?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 259/93 z 1. februára 1993 o kontrole a riadení pohybu zásielok odpadov v rámci, do a z Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 30, s. 1; Mim. vyd. 15/002 s. 176).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 zo 14. júna 2006 o preprave odpadu (Ú. v. EÚ L 190, s. 1).


title: Vec T-432/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. októbra 2013 — Vivendi/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Zneužitie dominantného postavenia — Francúzsky trh širokopásmového pripojenia a predplatenej telefónnej služby — Rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti — Nedostatok záujmu Spoločenstva — Dôležitosť údajného porušenia pre fungovanie vnútorného trhu — Pravdepodobnosť možnosti preukázania existencie údajného porušenia“ )

text:
               30.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/11

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. októbra 2013 — Vivendi/Komisia
   (Vec T-432/10) (1)

   (Hospodárska súťaž - Zneužitie dominantného postavenia - Francúzsky trh širokopásmového pripojenia a predplatenej telefónnej služby - Rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti - Nedostatok záujmu Spoločenstva - Dôležitosť údajného porušenia pre fungovanie vnútorného trhu - Pravdepodobnosť možnosti preukázania existencie údajného porušenia)
   2013/C 352/20
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Vivendi (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: pôvodne M. Struys, O. Fréget a J.-Y. Ollier, neskôr O. Fréget a L. Eskenazi, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: M. Mongin a N. von Lingen, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Orange, predtým France Télécom (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: S. Hauptbourg, avocat)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Komisie K(2010) 4730 z 2. júla 2010, ktorým bola zamietnutá sťažnosť podaná žalobkyňou proti spoločnosti France Télécom pre údajné zneužívanie dominantného postavenia na francúzskom trhu širokopásmového pripojenia a predplatenej telefónnej služby (vec COMP/C-1/39.653 — Vivendi & Iliad/France Télécom)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Vivendi znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

               3.

               Orange znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 317, 20.11.2010.


title: Vec T-169/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  20. septembra 2012 — DEI/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Zneužitie dominantného postavenia — Grécky trh s dodávkami hnedého uhlia a grécky veľkoobchodný trh s elektrickou energiou — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 86 ods. 1 ES v spojení s článkom 82 ES — Udelenie alebo zachovanie práv na ťažbu hnedého uhlia priznaných Helénskou republikou v prospech verejnoprávneho podniku“ )

text:
               10.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/11

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. septembra 2012 — DEI/Komisia
   (Vec T-169/08) (1)

   (Hospodárska súťaž - Zneužitie dominantného postavenia - Grécky trh s dodávkami hnedého uhlia a grécky veľkoobchodný trh s elektrickou energiou - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 86 ods. 1 ES v spojení s článkom 82 ES - Udelenie alebo zachovanie práv na ťažbu hnedého uhlia priznaných Helénskou republikou v prospech verejnoprávneho podniku)
   2012/C 343/13
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Atény, Grécko) (v zastúpení: P. Anestis, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Christoforou, A. Bouquet a A. Antoniadis, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Oikonomou, advokát)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Helénska republika (v zastúpení: K. Boskovits a P. Mylonopoulos, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci pôvodne A. Komninos a M. Marinos, neskôr M. Marinos, advokáti)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Energeiaki Thessalonikis AE (Echedoros, Grécko) a Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (HE & DSA) (Kifissia, Grécko) (v zastúpení: P. Skouris a E. Trova, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 824 v konečnom znení z 5. marca 2008 o udelení alebo zachovaní platnosti práv na ťažbu hnedého uhlia zo strany Helénskej republiky v prospech spoločnosti DEI

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie K(2008) 824 v konečnom znení z 5. marca 2008 o udelení alebo zachovaní platnosti práv na ťažbu hnedého uhlia zo strany Helénskej republiky v prospech spoločnosti Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli DEI.

               3.

               Helénska republika, Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (HE & DSA) a Energeiaki Thessalonikis AE znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 19.7.2008.


title: Vec C-24/09: Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) z  11. marca 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen — Švédsko) — Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening/AB Fortum Värme samägt med Stockholms stad (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Smernica 85/337/ES — Posudzovanie vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie — Smernica 96/61 — Integrovaná prevencia a kontrola znečisťovania životného prostredia — Účasť verejnosti na rozhodovacom procese v oblasti životného prostredia — Právo odvolať sa proti rozhodnutiam o schválení projektov spôsobilých významne ovplyvniť životné prostredie)

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/12

         Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) z 11. marca 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen — Švédsko) — Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening/AB Fortum Värme samägt med Stockholms stad
   (Vec C-24/09) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Smernica 85/337/ES - Posudzovanie vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie - Smernica 96/61 - Integrovaná prevencia a kontrola znečisťovania životného prostredia - Účasť verejnosti na rozhodovacom procese v oblasti životného prostredia - Právo odvolať sa proti rozhodnutiam o schválení projektov spôsobilých významne ovplyvniť životné prostredie)
   2010/C 134/18
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Högsta domstolen

      Účastníci konania

      Žalobca: Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening

      Žalovaný: AB Fortum Värme samägt med Stockholms stad

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Högsta domstolen — Výklad článku 1 ods. 2, článku 6 ods. 4 a článku 10a smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia, a ktorou sa menia a dopĺňajú s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti, smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES — Vyhlásenie Komisie (Ú. v. L 156, s. 17) — Výklad článku 2 ods. 14 a článku 15a smernice Rady 96/61/ES z 24. septembra 1996 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (Ú. v. ES L 257, s. 26; Mim. vyd. 15/003, s. 80), zmenenej a doplnenej smernicou 2003/35/ES — Vnútroštátna právna úprava, ktorá lokálnym neziskovým združeniam umožňuje zúčastňovať sa na konaní predchádzajúcom povoleniu činností nebezpečných pre životné prostredie, ale podriaďujúca právo takýchto združení podať odvolanie voči rozhodnutiu o povolení podmienke mať ako cieľ uvedený v stanovách ochranu životného prostredia, vykonávať činnosť počas aspoň troch rokov a mať najmenej 2 000 členov

      Výrok uznesenia

               1.

               Dotknutá verejnosť v zmysle článku 1 ods. 2 a článku 10a smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003, ako aj v zmysle článku 2 bodu 14 a článku 15a smernice Rady 96/61/ES z 24. septembra 1996 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia, zmenenej a doplnenej smernicou 2003/35, pričom posledné uvedené ustanovenia boli prebraté do článku 2 bodu 15 a článku 16 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/1/ES z 15. januára 2008 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia, musí mať možnosť dosiahnuť preskúmanie rozhodnutia, ktorým súd, ktorý je súčasťou súdnej sústavy členského štátu, rozhodol o žiadosti o povolenie zámeru, bez ohľadu na to, akú úlohu mohla mať pri prejednaní uvedenej žiadosti vďaka svojej účasti v konaní pred uvedeným súdom a možnosti uplatniť pri tejto príležitosti svoje stanovisko.

               2.

               Článok 10a smernice 85/337, zmenenej a doplnenej smernicou 2003/35, a článok 15a smernice 96/61, zmenenej a doplnenej smernicou 2003/35, pričom posledné uvedené ustanovenie bolo prebraté do článku 16 smernice 2008/1, bráni ustanoveniu vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá vyhradzuje právo podať opravný prostriedok proti rozhodnutiu o činnosti, ktorá patrí do rozsahu pôsobnosti smernice 85/337, zmenenej a doplnenej smernicou 2003/35, a smernice 96/61, zmenenej a doplnenej smernicou 2003/35, iba združeniam na ochranu životného prostredia, ktoré majú aspoň 2 000 členov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 21.3.2009.


title: Vec F-3/11: Žaloba podaná 11. januára 2011 — Marcuccio/Komisia

text:
               9.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/22

         Žaloba podaná 11. januára 2011 — Marcuccio/Komisia
   (Vec F-3/11)
   2011/C 113/45
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie implicitného rozhodnutia o zamietnutí žiadosti žalobcu z 15. marca 2010 a náhrada utrpenej škody

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie, bez ohľadu na jeho formu, ktorým Komisia zamietla žiadosť z 15. marca 2010, ktorú žalobca predložil menovaciemu orgánu,

               —

               v prípade potreby zrušiť rozhodnutie Komisie o zamietnutí sťažnosti z 5. augusta 2010,

               —

               v prípade potreby zrušiť oznámenie z 24. augusta 2010 napísané v talianskom jazyku a prijaté žalobcom najneskôr 1. októbra 2010,

               —

               uložiť Komisii nahradiť škodu neoprávnene utrpenú žalobcom na základe každého z týchto rozhodnutí, ktorých zrušenia sa domáha, a a fortiori zo všetkých týchto rozhodnutí, vo výške 1 000 eur, alebo podľa úvahy Súdu pre verejnú službu vyššiu alebo nižšiu čiastku, ktorú bude pokladať za spravodlivú,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-490/06: Žaloba podaná 27. novembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/51

         Žaloba podaná 27. novembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-490/06)
   (2006/C 326/103)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Patakia a D. Lawunmi)

      Žalovaná: Helénska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Helénska republika si tým, že neprijala opatrenia, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/88/ES z 9. decembra 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 97/68/ES (1) o aproximácii právnych predpisov členských štátov, ktoré sa týkajú opatrení voči emisiám plynných a tuhých znečisťujúcich látok zo spaľovacích motorov inštalovaných v necestných pojazdných strojoch, a v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2002/88/ES do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 11. augusta 2004.

      (1)  Ú. v. EÚ L 35, 11.2.2003, s. 28 – 81; Mim. vyd. 13/031, s. 73 – 126.


title: Vec T-140/05: Žaloba podaná dňa 29. marca 2005: Talianska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/36

         Žaloba podaná dňa 29. marca 2005: Talianska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-140/05)
   (2005/C 132/64)
   Jazyk konania: taliančina
   Talianska republika, v zastúpení: Antonio Cingolo, Avvocato dello Stato, podala 29. marca 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               1.

               zrušil nótu z 21. januára 2005 č. 00556, predmetom ktorej je Docup (jednotný programový dokument) cieľ 2 Toskánsko 2000-2006 (č. CCI 2000 IT 16 2 DO 001) – Zamietnutie žiadosti o zaplatenie,

               2.

               zrušil nótu z 24. januára 2005 č. 00582, predmetom ktorej je Docup Lazio cieľ 2 CCI č. 2000 IT 16 2DO 009 (2000-2006) – Potvrdenia a vyhlásenia o predbežných výdavkoch a žiadosť o zaplatenie (december 2004),

               3.

               zrušil nótu z 26. januára 2005 č. 00728, predmetom ktorej je POR Kampánia cieľ 1 – 2000-2006 (č. CCI 1999 IT 16 1 PO 007) – Vyhlásenie o predbežných výdavkoch a žiadosť o zaplatenie,

               4.

               zrušil nótu z 31. januára 2005 č. 00860, predmetom ktorej je POR Kampánia cieľ 1 – 2000-2006 (č. CCI 1999 IT 16 1 PO 007) – Vyhlásenie o predbežných výdavkoch a žiadosť o zaplatenie,

               5.

               zrušil nótu z 21. marca 2005 č. 02787, predmetom ktorej je Docup Ligúria č. CCI 2000 IT 162 DO 006 – Potvrdenia vyhlásení o predbežných výdavkoch a žiadosť o zaplatenie (december 2004),

               6.

               zrušil nótu zo 16. marca 2005 č. 02590, predmetom ktorej je zaplatenie zo strany Komisie inej čiastky, než bola požadovaná. K Docup cieľ 2 Lazio 2000-2006,

               7.

               zrušil nótu zo 16. marca 2005 č. 02594, predmetom ktorej je zaplatenie zo strany Komisie inej čiastky, než bola požadovaná. K Docup Toskánsko cieľ 2 (č. CCI 2000 IT 16 2 DO 001),

               8.

               zrušil nótu z 22. marca 2005 č. 02855, predmetom ktorej je zaplatenie zo strany Komisie iných čiastok, než boli požadované. Program: POR Kampánia (č. CCI 1999 IT 16 1 PO 007),

               9.

               zrušil všetky súvisiace a predchádzajúce akty,

               10.

               zaviazal Komisiu nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako vo veci T-345/04, Talianska republika/Komisia (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004, s. 55.


title: Vec T-225/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. januíra 2017 – QuaMa Quality Management/EUIPO – Microchip Technology (medialbo) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie medialbo — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie MediaLB — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Článok 41 ods. 1 nariadenia č. 207/2009 — Zápis prevodu ochrannej známky — Článok 17 ods. 7 nariadenia č. 207/2009“)

text:
               27.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/24

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. januíra 2017 – QuaMa Quality Management/EUIPO – Microchip Technology (medialbo)
   (Vec T-225/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie medialbo - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie MediaLB - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Článok 41 ods. 1 nariadenia č. 207/2009 - Zápis prevodu ochrannej známky - Článok 17 ods. 7 nariadenia č. 207/2009“))
   (2017/C 063/32)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: QuaMa Quality Management GmbH (Glashütten, Nemecko) (v zastúpení: C. Russ, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Microchip Technology, Inc. (Chandler, Arizona, Spojené štáty) (v zastúpení: C. Bergmann, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 19. februára 2015 (spojené veci R 1809/2014-4 a R 1680/2014-4), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Microchip Technology a pánom Alexandrom Boppom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               QuaMa Quality Management GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 228, 13.7.2015.


title: Spojené veci T-546/13, T-108/14 a T-109/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. februára 2016 – Šumelj a i./Komisia („Mimozmluvná zodpovednosť — Pristúpenie Chorvátska k Únii — Zrušenie vnútroštátnej právnej úpravy týkajúcej sa vytvorenia povolania súdneho vykonávateľa pred pristúpením — Škoda, ktorú utrpeli osoby, ktoré boli predtým vymenované za súdnych vykonávateľov — Neprijatie opatrení na splnenie záväzkov súvisiacich s pristúpením Komisiou — Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom — Článok 36 aktu o pristúpení“)

text:
               4.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. februára 2016 – Šumelj a i./Komisia
   (Spojené veci T-546/13, T-108/14 a T-109/14) (1)

   ((„Mimozmluvná zodpovednosť - Pristúpenie Chorvátska k Únii - Zrušenie vnútroštátnej právnej úpravy týkajúcej sa vytvorenia povolania súdneho vykonávateľa pred pristúpením - Škoda, ktorú utrpeli osoby, ktoré boli predtým vymenované za súdnych vykonávateľov - Neprijatie opatrení na splnenie záväzkov súvisiacich s pristúpením Komisiou - Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom - Článok 36 aktu o pristúpení“))
   (2016/C 118/23)
   Jazyk konania: chorvátčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Ante Šumelj (Záhreb, Chorvátsko), Dubravka Bašljan (Záhreb), Đurđica Crnčević (Sv. Ivan Zeline, Chorvátsko), Miroslav Lovreković (Križevaci, Chorvátsko) (vec T-546/13); Drago Burazer (Záhreb), Nikolina Nežić (Záhreb), Blaženka Bošnjak (Sv. Ivan Zeline), Bosiljka Grbašić (Križevaci, Chorvátsko), Tea Tončić (Pula, Chorvátsko), Milica Bjelić (Dubrovník, Chorvátsko), Marijana Kruhoberec (Varaždin, Chorvátsko) (vec T-108/14); Davor Škugor (Sisak, Chorvátsko), Ivan Gerometa (Vrsar, Chorvátsko), Kristina Samardžić (Split, Chorvátsko), Sandra Cindrić (Karlovac, Chorvátsko), Sunčica Gložinić (Varaždin), Tomislav Polić (Kaštel Novi, Chorvátsko) a Vlatka Pižeta (Varaždin) (vec T-109/14) (v zastúpení: M. Krmek, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Ćutuk a G. Wils, ako aj vo veciach T-546/13 a T-108/14 S. Ječmenica, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba o náhradu škody smerujúca k náprave ujmy, ktorú žalobcovia údajne utrpeli z dôvodu pochybenia Komisie pri sledovaní dodržiavania záväzkov Chorvátskej republiky v rámci prístupových rokovaní

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloby sa zamietajú.

               2.

               Ante Šumelj a ďalší žalobcovia, ktorých mená sú uvedené v prílohe, znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 367, 14.12.2013.


title: Vec C-45/16 P: Odvolanie podané 26. januára 2016: d.d. Synergy Hellas ANONIMI EMPORIKI ETAIREIA PAROCHIS YPIRESION PLIROFORIKIS proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 18. novembra 2015 vo veci T-106/13, d.d. Synergy Hellas ANONIMI EMPORIKI ETAIREIA PAROCHIS YPIRESION PLIROFORIKIS/Európska komisia

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/26

         Odvolanie podané 26. januára 2016: d.d. Synergy Hellas ANONIMI EMPORIKI ETAIREIA PAROCHIS YPIRESION PLIROFORIKIS proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 18. novembra 2015 vo veci T-106/13, d.d. Synergy Hellas ANONIMI EMPORIKI ETAIREIA PAROCHIS YPIRESION PLIROFORIKIS/Európska komisia
   (Vec C-45/16 P)
   (2016/C 098/33)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: d.d. Synergy Hellas ANONIMI EMPORIKI ETAIREIA PAROCHIS YPIRESION PLIROFORIKIS (v zastúpení: Konstatinos Damis, avvocato)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť v celom rozsahu rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 18. novembra 2015 vo veci T-106/13, d.d. Synergy Hellas ANONIMI EMPORIKI ETAIREIA PAROCHIS YPIRESION PLIROFORIKIS/Európska komisia,

               —

               vyhovieť v celom rozsahu žalobe spoločnosti z 20. februára 2013,

               —

               uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Nesprávne uplatnenie zásady dobrej viery pri vykonávaní spornej zmluvy.
               Všeobecný súd nesprávne posúdil článok 1134 belgického Občianskeho zákonníka v súvislosti s uplatňovaním zásady dobrej viery pri výkone zmluvy.

               2.

               Nesprávny výklad a uplatnenie obsahu zmluvy a zjavne nesprávne posúdenie dôkazov.
               Všeobecný súd nesprávne posúdil článok II.22 „Finančný audit a kontrola“ v prílohe II podpísanej zmluvy ARTreat – 224297, o ktorú ide v konaní vo veci samej.

               3.

               Zjavne nesprávne posúdenie dôkazov a nedostatočné odôvodnenie.
               Nedostatočné a nejednoznačné odôvodnenie rozsudku.
               Všeobecný súd nesprávne a zjavne skreslil predložené dôkazy.


title: Vec C-243/10: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  29. marca 2012 — Európska komisia/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Štátna pomoc — Pomoc hotelierskemu priemyslu na Sardínii — Vymáhanie)

text:
               26.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/4

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 29. marca 2012 — Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-243/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Štátna pomoc - Pomoc hotelierskemu priemyslu na Sardínii - Vymáhanie)
   2012/C 151/07
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: D. Grespan a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnený zástupca a P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Predmet veci

   Štátna pomoc — Neprijatie v stanovenej lehote všetkých opatrení na dosiahnutie súladu s článkami 2, 3 a 4 rozhodnutia Komisie č. 2008/854/ES z 2. júla 2008 o schéme štátnej pomoci, regionálny zákon č. 9 z roku 1998 — zneužitie pomoci N 272/98 C 1/04 (ex NN 158/03 a CP 15/2003) [oznámené pod číslom K(2008) 2997] (Ú. v. EÚ L 302, s. 9)

      Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že v stanovenej lehote neprijala všetky opatrenia potrebné na vymáhanie pomoci od jej prijímateľov, ktorá im bola poskytnutá na základe systému pomoci vyhláseného rozhodnutím Komisie č. 2008/854/ES z 2. júla 2008 o schéme štátnej pomoci „regionálny zákon č. 9 z roku 1998 — zneužitie pomoci N 272/98“ C 1/04 (ex NN 158/03 a CP 15/2003) za protiprávny a nezlúčiteľný so spoločným trhom, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2 a 3 tohto rozhodnutia.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 31.7.2010.


title: Vec T-163/14: Žaloba podaná 28. februára 2014 – Canadian Solar Emea a i./Rada

text:
               5.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 135/59

         Žaloba podaná 28. februára 2014 – Canadian Solar Emea a i./Rada
   (Vec T-163/14)
   2014/C 135/78
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Canadian Solar Emea GmbH (Mníchov, Nemecko), Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc. (Changshu, Čína), Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc. (Luoyang, Čína), Csi Cells Co. Ltd (Suzhou, Čína) a Csi Solar Power (China), Inc. (Suzhou) (v zastúpení: A. Willems, S. De Knop a J. Charles, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú,

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1239/2013 z 2. decembra 2013, ktorým sa ukladá konečné vyrovnávacie clo na dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky (Ú. v. EÚ L 325, s. 66) v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že inštitúcie stanovením vyrovnávacích opatrení na fotovoltické moduly na báze kryštalického kremíka a hlavné komponenty odosielané z Čínskej ľudovej republiky, hoci v oznámení o začatí konania sa uvádzali len fotovoltické moduly na báze kryštalického kremíka a hlavné komponenty s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, porušili článok 10 ods. 12 a 13 nariadenia Rady (ES) č. 597/2009 (1).

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že inštitúcie stanovením vyrovnávacích opatrení na fotovoltické moduly na báze kryštalického kremíka a hlavné komponenty, ktoré neboli predmetom vyšetrovania v súvislosti so subvencovaním, porušili články 1 a 27 nariadenia Rady (ES) č. 597/2009.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že inštitúcie tým, že uskutočnili jediné vyšetrovanie pre dva odlišné výrobky (t. j. fotovoltické moduly na báze kryštalického kremíka a články), porušili článok 2 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 597/2009.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 597/2009 z 11. júna 2009 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 188, s. 93).


title: Vec T-384/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  15. decembra 2005  – RB Square Holdings Spain/ÚHVT ( Ochranná známka Spoločenstva — Obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok  clean x  — Námietky majiteľa skorších vnútroštátnych slovných a obrazových ochranných známok CLEN — Zamietnutie námietok — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/31

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. decembra 2005 – RB Square Holdings Spain/ÚHVT
   (Vec T-384/04) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok ‚clean x’ - Námietky majiteľa skorších vnútroštátnych slovných a obrazových ochranných známok CLEN - Zamietnutie námietok - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2006/C 48/59)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: RB Square Holdings Spain, SL (Granollers, Španielsko) (v zastúpení: K. Manhaeve, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Pétrequin a A. Rassat, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Unelko NV (Zingem, Belgicko)
   Predmet veci
   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. júna 2004 (vec R 652/2002-4) týkajúcemu sa konania o námietkach medzi RB Square Holdings Spain, SL a Unelko NV
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 300, 4.12.2004.


title: Vec T-601/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. decembra 2014 – Wilo/ÚHVT (Pioneering for You) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Pioneering for You — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ )

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/51

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2014 – Wilo/ÚHVT (Pioneering for You)
   (Vec T-601/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Pioneering for You - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 046/64)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Wilo SE (Dortmund, Nemecko) (v zastúpení: B. Schneiders, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 11. septembra 2013 (vec R 555/2013-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia Pioneering for You ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Wilo SE je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 25.1.2014.


title: Vec T-321/11: Žaloba podaná 21. júna 2011 — Morelli/ÚHVT — Associazione Nazionale Circolo del Popolo della Libertà (PARTITO DELLA LIBERTA’)

text:
               13.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/33

         Žaloba podaná 21. júna 2011 — Morelli/ÚHVT — Associazione Nazionale Circolo del Popolo della Libertà (PARTITO DELLA LIBERTA’)
   (Vec T-321/11)
   2011/C 238/57
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Raffaello Morelli (Livorno, Taliansko) (v zastúpení: G. Frenelli, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Associazione Nazionale Circolo del Popolo della Libertà (Miláno, Taliansko)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu zo 17. marca 2011 a námietkového oddelenia zo 14. mája 2010,

               —

               určil, že námietka žalobcu proti prihláške ochrannej známky č. 5 890 009 sa prijíma, a zamietol prihlášku tejto ochrannej známky,

               —

               zaviazal Associazione Nazionale Circolo del Popolo della Libertà na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Associazione Nazionale Circolo del Popolo della Libertà.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „PARTITO DELLA LIBERTA’“ (prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 5 890 009) pre tovary a služby v triedach 9, 14, 16, 24, 25, 35, 36, 38, 41, 42 a 45.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Raffaello Morelli.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: názov a doména „partitodellaliberta.it“ pridelené úradom povereným prideľovaním domén „it“9. augusta 2004 Raffaellovi Morellimu, ktoré boli podľa namietateľov používané v bežnom obchodnom styku pre tovary a služby zaradené v triedach 16, 35, 38, 41 a 45.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: nesprávne uplatnenie článku 8 ods. 4 nariadenia č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva, nesprávne posúdenie pojmu „používanie v bežnom obchodnom styku“ s odkazom na meno používané v politickej oblasti a nesprávne posúdenie dokumentov dokazujúcich obchodné používanie skoršieho označenia.


title: Vec F-136/06: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  11. decembra 2008 – Reali/Komisia (Verejná služba — Zmluvní zamestnanci — Prijímanie — Zaradenie do platovej triedy — Odborná prax — Diplom — Rovnocennosť)

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/50

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 11. decembra 2008 – Reali/Komisia
   (Vec F-136/06) (1)

   (Verejná služba - Zmluvní zamestnanci - Prijímanie - Zaradenie do platovej triedy - Odborná prax - Diplom - Rovnocennosť)
   (2009/C 32/98)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Enzo Reali (Florencia, Taliansko) (v zastúpení: S. A. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a M. Velardo, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Verejná služba – Zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu z 30. augusta 2006, ktorým sa zamietla sťažnosť podaná žalobcom, zmluvným zamestnancom, ktorej cieľom bolo jeho preradenie z platovej triedy 14 do platovej triedy 16 v rámci funkčnej skupiny IV z dôvodu hodnoty, ktorú je potrebné priznať jeho diplomu „Laurea in Scienze agrarie“ pri výpočte jeho odbornej praxe
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 20, 27.1.2007, s. 38.


title: Vec T-699/16 P: Odvolanie podané 29. septembra 2016: Európsky parlament proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 19. júla 2016 vo veci F-147/15, Meyrl/Parlament

text:
               5.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 454/28

      Odvolanie podané 29. septembra 2016: Európsky parlament proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 19. júla 2016 vo veci F-147/15, Meyrl/Parlament
      (Vec T-699/16 P)
      (2016/C 454/49)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Európsky parlament (v zastúpení: V. Montebello-Demogeot a M. Dean, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania: Sonja Meyrl (Brusel, Belgicko)

         Návrhy

      Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnutý rozsudok,

                  —

                  následne žalobu na prvom stupni zamietol,

                  —

                  rozhodol, že každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania, ktoré vznikli v tomto konaní,

                  —

                  zaviazal S. Meyrl na náhradu trov konania na prvom stupni.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza tri odvolacie dôvody.

                  1.

                  Prvý odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení, skreslení skutkových okolností a nedostatočnom odôvodnení v rozsahu, v akom Súd pre verejnú službu (SVS) v bode 25 napadnutého rozsudku rozhodol, že možnosť preloženia ďalšieho účastníka konania na iné zamestnanie by mu umožnila, aby nebol prepustený.

                  2.

                  Druhý odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení, skreslení skutkových okolností a nedostatočnom odôvodnení záveru, ku ktorému dospel SVS v bodoch 23 a 30 napadnutého rozsudku, že problémy so vzťahmi boli dodatočným dôvodom prepustenia ďalšieho účastníka konania.

                  3.

                  Tretí odvolací dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení, ktoré vyplýva z rozhodnutia SVS, podľa ktorého ak by bol ďalší účastník konania vypočutý aj v súvislosti s problémami so vzťahmi, mohlo to zmeniť výsledok rozhodovacieho procesu, ktorý viedol k spornému rozhodnutiu, a to k jeho prepusteniu.


title: Vec T-366/08: Žaloba podaná 2. septembra 2008 – Federcoopesca a. i/Komisia

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/43

         Žaloba podaná 2. septembra 2008 – Federcoopesca a. i/Komisia
   (Vec T-366/08)
   (2008/C 301/73)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Federazione Nazionale delle Cooperative della Pesca (Federcoopesca) (Rím, Taliansko); Pappalardo (Cetara, Taliansko); Pescatori La Tonnara (Cetara, Taliansko); Fedemar (Cetara, Taliansko); I Ciclopi di Tudisco Matteo (Catania, Taliansko); Testa (Catania, Taliansko); Pescatori San Pietro Apostolo, Camplone (Pescara, Taliansko) a Pesca (Pescara, Taliansko) (v zastúpení: P. Cavatola, advokát, V. Cannizzaro, advokát, G. Micucci, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť nariadenie Komisie (ES) č. 530/2008 z 12. júna 2008, ktorým sa ustanovujú núdzové opatrenia, pokiaľ ide o lov tuniaka modroplutvého plavidlami s kruhovými záťahovými sieťami v Atlantickom oceáne na východ od 45° západnej dĺžky a v Stredozemnom mori,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné tým, ktoré boli uvedené vo veci T-305/08 Talianska republika/Komisia a T-313/08 Veromar Di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c./Komisia.


title: Vec C-38/16: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 14. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené kráľovstvo) – Compass Contract Services Limited/Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daň z pridanej hodnoty (DPH) — Vrátenie DPH zaplatenej bez právneho dôvodu — Právo na odpočítanie DPH — Podmienky — Zásady rovnosti zaobchádzania a daňovej neutrality — Zásada efektivity — Vnútroštátna právna úprava, ktorá zavádza premlčaciu lehotu)

text:
               21.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 277/13

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 14. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) – Spojené kráľovstvo) – Compass Contract Services Limited/Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
   (Vec C-38/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Vrátenie DPH zaplatenej bez právneho dôvodu - Právo na odpočítanie DPH - Podmienky - Zásady rovnosti zaobchádzania a daňovej neutrality - Zásada efektivity - Vnútroštátna právna úprava, ktorá zavádza premlčaciu lehotu))
   (2017/C 277/17)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Compass Contract Services Limited

      Žalovaní: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Výrok rozsudku

   Zásady daňovej neutrality, rovnosti zaobchádzania a efektivity nebránia takej vnútroštátnej právnej úprave, akou je tá v konaní vo veci samej, ktorá v rámci skrátenia premlčacej lehoty pre žiadosti o vrátenie dane z pridanej hodnoty zaplatenej bez právneho dôvodu a pre žiadosti o odpočítanie dane z pridanej hodnoty zaplatenej na vstupe stanovuje rôzne prechodné obdobia tak, že na žiadosti týkajúce sa dvoch účtovných období troch mesiacov sa vzťahujú rôzne premlčacie lehoty podľa toho, či je ich predmetom vrátenie dane z pridanej hodnoty zaplatenej bez právneho dôvodu alebo odpočítanie dane z pridanej hodnoty zaplatenej na vstupe.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 21.3.2016.