title: Vec C-261/16 P: Odvolanie podané 10. mája 2016: Kühne + Nagel International AG a i. proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 29. februára 2016 vo veci T-254/12, Kühne + Nagel International AG a i./Európska komisia

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/18

         Odvolanie podané 10. mája 2016: Kühne + Nagel International AG a i. proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 29. februára 2016 vo veci T-254/12, Kühne + Nagel International AG a i./Európska komisia
   (Vec C-261/16 P)
   (2016/C 251/19)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Kühne + Nagel International AG, Kühne + Nagel Management AG, Kühne + Nagel Ltd, Kühne + Nagel Ltd, Kühne + Nagel Ltd (v zastúpení: U. Denzel, C. von Köckritz a C. Klöppner, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateliek

               1.

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu (deviata komora) z 29. februára 2016 vo veci T-254/12;

               2.

               vyhlásiť neplatnosť článku 1 ods. 1 a 2, článkov 2 a 3 rozhodnutia Komisie z 28. mája 2012 vo veci COMP/39462 – Špeditérske služby, K(2012) 1959 final podľa článku 263 ods. 4 ZFEÚ v rozsahu, v akom sa týka odvolateliek;

               3.

               zrušiť alebo podstatne znížiť peňažné pokuty, ktoré boli uložené odvolateľkám vo vyššie uvedenom rozhodnutí;

               4.

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania odvolateliek vzniknutými v konaniach pred Všeobecným súdom a Súdnym dvorom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu odvolania uvádzajú odvolateľky päť odvolacích dôvodov:
   Po prvé vychádzal Všeobecný súd nesprávne z toho, že cenové správania týkajúce sa NES a AMS porušujú článok 101 ZFEÚ. Článok 101 ZFEÚ sa na tieto cenové správania nemá uplatniť, pretože neboli spôsobilé ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi.
   Po druhé došlo k nesprávnemu výpočtu peňažnej pokuty uloženej odvolateľkám. Boli zistené cenové správania, ktorými boli porušené právne predpisy na ochranu hospodárskej súťaže v súvislosti s jednotlivými poplatkami („fees“ alebo „surcharges“). Všeobecný súd mal v tomto ohľade vypočítať peňažnú pokutu, ktorú bolo treba uložiť, iba na základe obratov, ktoré sa dosiahli vďaka príslušným poplatkom. Všeobecný súd nezohľadnil, že Komisia pripočítaním dodatočných obratov (najmä sadzby za prepravu) do výpočtu peňažnej pokuty porušila bod 13 usmernení k metóde stanovovania pokút. Tým, že Všeobecný súd túto istú metódu uplatnil implicitne aj pri výkone svojho oprávnenia vykonať neobmedzené dodatočné preskúmanie, toto oprávnenie sám nesprávne vykonal.
   Po tretie porušil Všeobecný súd zásadu rovnosti zaobchádzania. K+N nepracuje, inak než ostatní prepravcovia, podľa konsolidačného modelu, ale v zmysle hospodárskeho prístupu pôsobí vo vyše 90 % obchodných operácií ako klasický sprostredkovateľ. Z dôvodu celkom podstatných rozdielov v obchodnom modele mal Všeobecný súd postupovať diferencovane a nemal posudzovať odlišné skutkové stavy rovnako. Všeobecný súd mal najmä zrušiť výpočet peňažnej pokuty Komisie a určiť voči žalobkyniam peňažnú pokutu iba na základe obratov dosiahnutých prostredníctvom príslušnými „fees“ alebo „surcharges“.
   Po štvrté je peňažná pokuta, ktorú uložil Všeobecný súd hrubo neprimeraná. Peňažná pokuta, ktorú Všeobecný súd potvrdil, je zjavne prehnaná a tiež nie je odôvodniteľná odrádzajúcimi účelmi.
   Po piate nezohľadnil Všeobecný súd Air Transport Exemption a preto v súvislosti s NES a AMS vychádzal nesprávne z uplatniteľnosti článku 101 ZFEÚ.


title: Vec C-107/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 3. marca 2017 – UAB Aviabaltika/BAB Ūkio bankas

text:
               22.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 3. marca 2017 – UAB Aviabaltika/BAB Ūkio bankas
   (Vec C-107/17)
   (2017/C 161/14)
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: UAB Aviabaltika

      Ďalší účastník v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: BAB Ūkio bankas

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 4 ods. 5 smernice 2002/47 (1) vykladať v tom zmysle, že ukladá členským štátom povinnosť prijať právnu úpravu, ktorá stanovuje, že finančná záruka nie je zahrnutá v majetku, ktorý zostane po platobnej neschopnosti príjemcu záruky (banky, ktorá je v likvidácii)? Inými slovami, majú členské štáty povinnosť prijať právnu úpravu, ktorá vyžaduje, aby príjemca záruky (banka) bol de facto schopný dosiahnuť uspokojenie svojej pohľadávky, ktorá je zabezpečená finančnou zárukou (peniazmi na účte v banke a pohľadávkou k nim) napriek skutočnosti, že vymáhacia udalosť vznikla po začatí konania o likvidácii príjemcu záruky (banky)?

               2.

               Má sa článok 4 ods. 1 a 5 smernice 2002/47 vykladať systematicky v tom zmysle, že priznáva poskytovateľovi záruky právo požadovať, aby príjemca záruky (banka) uspokojil svoju pohľadávku, zabezpečenú finančnou zárukou (peniazmi na účte v banke a pohľadávkou k nim), prednostne z finančnej záruky, a v dôsledku toho v tom zmysle, že príjemcovi finančnej záruky ukladá povinnosť vyhovieť takejto požiadavke napriek začatiu konania o jeho likvidácii?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na druhú otázku a ak uspokojí poskytovateľ záruky pohľadávku príjemcu záruky, ktorá je zabezpečená finančnou zárukou, z iného majetku poskytovateľa záruky, majú sa ustanovenia smernice 2002/47, konkrétne jej články 4 a 8, vykladať v tom zmysle, že sa na poskytovateľa záruky zároveň uplatňuje výnimka z rovnakého zaobchádzania s veriteľmi príjemcu záruky (banky) v konaní o likvidácii a že poskytovateľ záruky by mal mať na účely vrátenia finančnej záruky prednosť pred ostatnými veriteľmi v konaní o likvidácii?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady č. 2002/47/ES zo 6. júna 2002 o dohodách o finančných zárukách (Ú. v. ES L 168, 2002, s. 43; Mim. vyd. 10/003, s. 89).


title: Vec T-346/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  18. februára 2009 – IMS/Komisia ( Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody — Smernica 98/37/ES — Stroje s označením CE — Ohrozenie bezpečnosti osôb —Vnútroštátne zakazujúce opatrenie — Stanovisko Komisie, ktorým sa opatrenie vyhlasuje za oprávnené — Žaloba o zrušenie — Späťvzatie napadnutého aktu — Zastavenie konania — Žaloba o náhradu škody — Článok 44 ods. 1 písm. c) Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa — Neprípustnosť )

text:
               18.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/26

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 18. februára 2009 – IMS/Komisia
   (Vec T-346/06) (1)

   („Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody - Smernica 98/37/ES - Stroje s označením ‚CE‘ - Ohrozenie bezpečnosti osôb - Vnútroštátne zakazujúce opatrenie - Stanovisko Komisie, ktorým sa opatrenie vyhlasuje za oprávnené - Žaloba o zrušenie - Späťvzatie napadnutého aktu - Zastavenie konania - Žaloba o náhradu škody - Článok 44 ods. 1 písm. c) Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa - Neprípustnosť“)
   2009/C 90/42
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Industria Masetto Schio Srl (IMS) (Schio, Taliansko) (v zastúpení: F. Colonna a T. Romolotti, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Zadra a D. Lawunmi, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Na jednej strane návrh na zrušenie stanoviska Komisie K(2006) 3914 zo 6. septembra 2006 o zákaze vzťahujúcom sa na niektoré mechanické lisy značky IMS, ktorý prijali francúzske úrady, a na druhej strane žaloba o náhradu škody, ktorej predmetom je získanie náhrady škody, ktorá žalobkyni údajne vznikla v dôsledku prijatia tohto stanoviska

      Výrok uznesenia

               1.

               Konanie o žalobe o neplatnosť sa zastavuje.

               2.

               Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta ako neprípustná.

               3.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania o nariadení predbežného opatrenia. Vo zvyšnej časti sú Komisia a Industria Masetto Schio Srl (IMS) povinné nahradiť každá polovicu trov konania.

               4.

               Francúzska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 20, 27.1.2007.


title: Vec T-875/16: Žaloba podaná 12. decembra 2016 – Falcon Technologies International/Komisia

text:
               13.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/23

         Žaloba podaná 12. decembra 2016 – Falcon Technologies International/Komisia
   (Vec T-875/16)
   (2017/C 046/26)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Falcon Technologies International LLC (Ras Al Khaimah, Spojené arabské emiráty) (v zastúpení: R. Sciaudone a G. Arpea, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               nariadil Komisii predložiť záverečnú správu,

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba bola podaná proti rozhodnutiu Komisie zo 14. októbra 2016, ktorým Komisia zamietla opakovanú žiadosť žalobkyne o prístup k dokumentom „Final report of an assessment of ICIM (NB 0425), carried out in the framework of the joint assessment process for notified bodies (DG (SANTE) 2015-7552)“.
   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 4 ods. 2 prvej zarážky nariadenia č. 1049/2001 (1).

                           —

                           Žalobkyňa v prvom rade vytýka nesprávne uplatnenie pojmu obchodné záujmy v zmysle článku 4 ods. 2 prvej zarážky nariadenia č. 1049/2001. Stanovisko, ktoré vyplýva zo záverečnej správy prijatej po skončení úplného správneho konania týkajúceho sa dodržania právnych predpisov zo strany ICIM – vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 920/2013 (2) – uplatniteľných na notifikované orgány, neobsahuje žiadnu informáciu bežne považovanú za obchodnú informáciu. Údajné poškodenie dobrej povesti, ktoré vyplýva zo zverejnenia záverečnej správy, nemohlo samé osebe v žiadnom prípade predstavovať skutočnosť postačujúcu na uplatnenie výnimky stanovenej v článku 4 ods. 2 prvej zarážke nariadenia č. 1049/2001. V druhom rade z napadnutého rozhodnutia jasne, presne a jednoznačne nevyplývajú skutočnosti, na základe ktorých sa Komisia domnievala, že prístup FTI k záverečnej správe by spôsoboval ujmu ICIM, ani neuvádza výsledok vyváženia tvrdených obchodných záujmov ICIM a záujmov jeho obchodných partnerov – vrátane žalobkyne – zo znalosti úrovne spoľahlivosti a dôveryhodnosti notifikovaného orgánu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nesprávnom vylúčení vyššieho verejného záujmu a nesprávnom výklade a uplatnení poslednej časti článku 4 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001.

                           —

                           Napadnuté rozhodnutie musí byť zrušené z dôvodu, že Komisia vylúčila jednak existenciu vyššieho verejného záujmu na sprístupnenie a jednak existenciu iných verejných záujmov, ktoré by mohli prevažovať nad záujmami chránenými podľa článku 4 ods. 2 prvej zarážky nariadenia č. 1049/2001. Žalobkyňa tvrdí, že na rozdiel od judikatúry obsiahnutej v rozsudku Komisia/EnBW (3) nebola na účely súdnej ochrany pred vnútroštátnymi súdmi zohľadnená základná povaha záverečnej správy a nebola považovaná za vyšší verejný záujem. Napadnuté rozhodnutie je v každom prípade postihnuté vadou tým, že záujmy ochrany hospodárskej súťaže a verejného zdravia neboli zohľadnené ako vyššie verejné záujmy.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na nesprávnom výklade a uplatnení článku 4 ods. 6 nariadenia č. 1049/2001

                           —

                           Napokon Komisia správne neposúdila možnosť poskytnúť čiastočný prístup k záverečnej správe, čím porušila zásadu proporcionality. V správnom rozhodnutí prijatom Komisiou mohli byť skryté citlivé alebo objektívne tajné údaje. Nič nebránilo príprave nedôverného znenia záverečnej správy, ktorá by FTI umožnila dostatočne sa oboznámiť s posúdením ICIM bez toho, aby tým boli odhalené prípadné (hoci nepravdepodobné) obchodné tajomstvá.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

      (2)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 920/2013 z 24. septembra 2013 o autorizácii notifikovaných orgánov a dohľade nad nimi podľa smernice Rady 90/385/EHS o aktívnych implantovateľných zdravotníckych pomôckach a smernice Rady 93/42/EHS o zdravotníckych pomôckach (Text s významom pre EHP).

      (3)  Pozri rozsudok Súdneho dvora z 27. februára 2014, Komisia/EnBW, C-365/12 P, bod 107.


title: Vec T-224/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  13. septembra 2011 — CEVA/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Špecifický program pre výskum a technologický vývoj v oblasti Energie, životného prostredia a trvalo udržateľného rozvoja — Projekt Protop — Dohoda o grante — Žiadosť o vrátenie preddavkov zaplatených na základe zmluvy o financovaní výskumu — Subdodávky — Upomienka — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Neprípustnosť )

text:
               12.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/20

         Uznesenie Všeobecného súdu z 13. septembra 2011 — CEVA/Komisia
   (Vec T-224/09) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Špecifický program pre výskum a technologický vývoj v oblasti ‚Energie, životného prostredia a trvalo udržateľného rozvoja‘ - Projekt Protop - Dohoda o grante - Žiadosť o vrátenie preddavkov zaplatených na základe zmluvy o financovaní výskumu - Subdodávky - Upomienka - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť)
   2011/C 331/38
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Centre d’étude et de valorisation des algues SA (CEVA) (Pleubian, Francúzsko) (v zastúpení: J.-M. Peyrical, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Joris, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci E. Bouttier, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť upomienky Komisie zo 6. apríla 2009, ktorou Komisia vyzvala žalobcu, aby jej vrátil preddavky, ktoré mu zaplatila na základe zmluvy o financovaní uzavretej v rámci špecifického programu výskumu, technického vývoja a demonštračných aktivít nazvaného „Energia, životné prostredie a trvalo udržateľný rozvoj“

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Centre d’étude et de valorisation des algues SA (CEVA) je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 205, 29.8.2009.


title: Vec T-27/17: Žaloba podaná 18. januára 2017 – Jalkh/Parlament

text:
               6.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 70/29

         Žaloba podaná 18. januára 2017 – Jalkh/Parlament
   (Vec T-27/17)
   (2017/C 070/38)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvillers, Francúzsko) (v zastúpení: J.-P. Le Moigne, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu z 22. novembra 2016, ktorým sa odníma parlamentná imunita žalobcovi a prijíma správa pána [X] č. A8-3018/2016,

               —

               uložil Európskemu parlamentu povinnosť zaplatiť pánu Jalkhovi sumu 8 000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy,

               —

               uložil Európskemu parlamentu povinnosť nahradiť trovy konania,

               —

               uložil Európskemu parlamentu povinnosť zaplatiť pánu Jalkhovi sumu 5 000 eur ako náhradu nahraditeľných trov

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza deväť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 9 Protokolu o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev. Žalobca uvádza, že Parlament nesprávne uplatnil pravidlo imunity poslancov francúzskeho parlamentu a úmyselne zamenil články 8 a 9 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Európskej únie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na nevyhnutnom uplatnení článku 9 Protokolu o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev. Francúzske orgány mu podľa jeho názoru vytýkajú vyhlásenia, ktoré neurobil, a o ktorých vedia, že patria do rámca jeho politickej činnosti.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na údajnom porušení samotného pojmu parlamentnej imunity. Žalobca zastáva názor, že Európsky parlament predstiera neznalosť toho, že parlamentná imunita v demokracii znamená dvojakú ochranu pred súdnou právomocou: nezávislosť a ochranu pred trestným stíhaním.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že vo Výbore pre právne záležitosti Európskeho parlamentu údajne neexistuje konzistentná rozhodovacia prax týkajúca sa:

                           —

                           slobody vyjadrovania

                           —

                              fumus persecutionis.

               5.

               Piaty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že sa nedodržiava zásada právnej istoty Spoločenstva a zásada legitímnych očakávaní.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod sa zakladá na porušení nezávislosti člena parlamentu.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod sa zakladá na porušení ustanovení Rokovacieho poriadku Európskeho parlamentu, ktoré sa týkajú nepotvrdenia voľby poslanca (článok 3 ods. 4 druhý pododsek tohto poriadku). Hoci podľa názoru žalobcu francúzske právo stanovuje dodatočnú nespôsobilosť pre trestný čin, z ktorého je obvinený, francúzska vláda nezaslala predsedovi Európskeho parlamentu žiadne vyhlásenie v súvislosti s týmto trestným činom, ako to vyžaduje úradný postup, a ani jeden z príslušných útvarov Parlamentu (predseda, právny výbor, plénum) nepožiadal v tejto súvislosti francúzsku vládu o vyhlásenie. Opomenutie tejto podstatnej formálnej náležitosti stačí na to, aby boli správa a napadnuté rozhodnutie neplatnými.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod sa zakladá na údajnom porušení práv žalobcu na obranu. Tvrdí, že nebol pozvaný na hlasovanie v pléne Parlamentu týkajúce sa žiadosti o zbavenie jeho imunity. Mal preto len desať minút na prednesenie svojej obrany pred právnym výborom v súvislosti s dvoma prípadmi, ktoré sa ho týkali, a to po skončení svojich ďalších činností okolo 18. hod.

               9.

               Deviaty žalobný dôvod sa zakladá na neexistencii akéhokoľvek základu pre obvinenia alebo žiadosť o zbavenie imunity, vzhľadom na to, že:

                           —

                           po prvé, žalobca nie je riaditeľom vydavateľstva, ktoré publikuje papierové vydanie Front National (FN) a jeho združení, a nie je ani riaditeľom vydavateľstva webových stránok združení FN, v dôsledku toho nie je ani riaditeľom vydavateľstva fédération FN du 66 (Pyrénées-Orientales), to znamená, že v tejto súvislosti je správa Parlamentu dvojnásobne nepravdivá,

                           —

                           nie je autorom dotknutej brožúrky, jej autori sú známi, ale napriek tomu neboli obvinení, keď bol zbavený imunity,

                           —

                           skutočnosť, že boli vznesené obvinenia proti zvoleným zástupcom len na základe toho, že vo svojom programe žiadajú zmenu existujúcich právnych predpisov je veľmi nebezpečnou antidemokratickou anomáliou, pretože ohrozuje slobodu vyjadrovania veľmi závažným spôsobom.


title: Vec C-324/12: Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) z  21. marca 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien — Rakúsko) — Novontech-Zala kft/LOGICDATA Electronic & Software Entwicklungs GmbH [Článok 99 rokovacieho poriadku — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (ES) č. 1896/2006 — Európske konanie o platobnom rozkaze — Neskoro podaný odpor — Článok 20 — Preskúmanie vo výnimočných prípadoch — Neexistencia „mimoriadnych“ alebo „výnimočných“ okolností]

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/45

         Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) z 21. marca 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien — Rakúsko) — Novontech-Zala kft/LOGICDATA Electronic & Software Entwicklungs GmbH
   (Vec C-324/12) (1)

   (Článok 99 rokovacieho poriadku - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (ES) č. 1896/2006 - Európske konanie o platobnom rozkaze - Neskoro podaný odpor - Článok 20 - Preskúmanie vo výnimočných prípadoch - Neexistencia „mimoriadnych“ alebo „výnimočných“ okolností)
   2013/C 225/78
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Handelsgericht Wien

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Novontech-Zala kft

      Žalovaná: LOGICDATA Electronic & Software Entwicklungs GmbH

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Handelsgericht Wien — Výklad článku 20 ods. 1 písm. b) a článku 20 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1896/2006 z 12. decembra 2006, ktorým sa zavádza európske konanie o platobnom rozkaze (Ú. v. EÚ L 399, s. 1) — Zmeškanie lehoty na podanie odporu proti európskemu platobnému rozkazu v dôsledku nedbanlivosti advokáta dotknutého účastníka — Prípadná existencia vyššej moci alebo výnimočných okolností

      Výrok

   Nedodržanie lehoty na podanie odporu proti európskemu platobnému rozkazu z dôvodu chyby zástupcu odporcu neodôvodňuje preskúmanie tohto platobného rozkazu, keďže takéto nedodržanie lehoty nepredstavuje ani mimoriadne okolnosti v zmysle článku 20 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1896/2006 z 12. decembra 2006, ktorým sa zavádza európske konanie o platobnom rozkaze, ani výnimočné okolnosti v zmysle odseku 2 toho istého článku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 6.10.2012.


title: Vec T-492/14: Žaloba podaná 30. júna 2014 – La Perla/ÚHVT – Alva Management (LA PERLA)

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/52

         Žaloba podaná 30. júna 2014 – La Perla/ÚHVT – Alva Management (LA PERLA)
   (Vec T-492/14)
   2014/C 282/68
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: La Perla sp. z o.o. (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: M. Siciarek, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Alva Management GmbH (Icking, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 28. apríla 2014 vo veci R 626/2013-4,

               —

               uložil žalovanému a ďalšiemu účastníkovi, ak sa zúčastní v konaní, povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „LA PERLA“ pre tovary a služby zaradené do tried 5 a 44 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9 8 54  225.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka „PERLAMAR“ zapísaná ako národná ochranná známka a ochranná známka Spoločenstva.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zrušenie napadnutého rozhodnutia.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-52/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di Pace di Revere (Taliansko) 2. februára 2012 — trestné konanie proti Ionovi Beregovoiovi

text:
               31.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di Pace di Revere (Taliansko) 2. februára 2012 — trestné konanie proti Ionovi Beregovoiovi
   (Vec C-52/12)
   2012/C 98/33
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Giudice di Pace di Revere

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Ion Beregovoi

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bránia články 2, 4, 6, 7, 8 smernice 2008/115/ES (1), vzhľadom na zásady lojálnej spolupráce a potrebného účinku smerníc, možnosti, aby štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, ktorý sa neoprávnene zdržiava v členskom štáte, bol ešte predtým, ako by porušil príkaz na odsun vydaný správnym orgánom uložený peňažný trest, ktorý možno ako trestnú sankciu nahradiť trestom domáceho väzenia, len na základe neoprávneného vstupu a pobytu?

               2.

               Bránia články 2, 15 a 16 smernice 2008/115/ES vzhľadom na zásady lojálnej spolupráce a potrebného účinku smerníc, možnosti, aby členský štát po prijatí smernice prijal právny predpis, ktorý stanovuje, že štátny príslušník tretej krajiny, ktorý sa neoprávnene zdržiava v členskom štáte, sa potrestá peňažným trestom, ktorý možno nahradiť okamžite vykonateľným vyhostením ako trestnou sankciou bez toho, aby bol dodržaný postup a aby boli rešpektované práva cudzinca stanovené v smernici?

               3.

               Bráni zásada lojálnej spolupráce zakotvená v článku 4 ods. 3 ZEÚ vnútroštátnemu ustanoveniu, ktoré bolo prijaté počas lehoty na prebratie smernice s cieľom obísť alebo v každom prípade obmedziť rozsah pôsobnosti smernice a aké opatrenia má prijať súd v prípade, že sa preukáže existencia takéhoto cieľa?

      (1)  Ú. v. EÚ L 348, s. 98.


title: Vec C-118/12 P: Odvolanie podané 5. marca 2012 : Enviro Tech Europe Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) zo 16. decembra 2011 vo veci T-291/04, Enviro Tech Europe Ltd, Enviro Tech International, Inc./Európska komisia

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/6

         Odvolanie podané 5. marca 2012: Enviro Tech Europe Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) zo 16. decembra 2011 vo veci T-291/04, Enviro Tech Europe Ltd, Enviro Tech International, Inc./Európska komisia
   (Vec C-118/12 P)
   2012/C 227/10
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Enviro Tech Europe Ltd (v zastúpení: C. Mereu, K. Van Maldegem, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Enviro Tech International, Inc.

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-291/04 vzhľadom na návrh odvolateľky na náhradu škody a

               —

               vyhlásiť žalovanú v konaní na prvom stupni za zodpovednú za škodu, ktorá bola spôsobená odvolateľke, alebo

               —

               subsidiárne vrátiť vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol o návrhu odvolateľky na náhradu škody a

               —

               zaviazať žalovanú v konaní na prvom stupni na náhradu trov konania (vrátane tých, ktoré vznikli v konaní na Všeobecnom súde).

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd tým, že zamietol jej návrh na náhradu škody z dôvodu, že nepreukázala existenciu protiprávneho konania na strane Komisie, konal v rozpore s právom Európskej únie. Konkrétnejšie tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho výkladu rozsudku Súdneho dvora vo veci C-425/08, a v dôsledku toho vykonal nesprávne právne posúdenie, keď nepreskúmal tretiu časť prvého žalobného dôvodu odvolateľky založeného na protiprávnosti vzhľadom na kritérium „bežného zaobchádzania a používania“ a dospel k záveru, že návrh na náhradu škody je treba zamietnuť.
   Vzhľadom na tieto skutočnosti odvolateľka tvrdí, že je potrebné zrušiť rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-291/04 v rozsahu, v akom sa týka návrhu odvolateľky na náhradu škody a vyhlásiť žalovanú v konaní na prvom stupni za zodpovednú za škodu, ktorá bola spôsobená odvolateľke.


title: Vec T-48/12: Žaloba podaná 6. februára 2012 — Euroscript — Polska/Parlament

text:
               14.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 109/19

         Žaloba podaná 6. februára 2012 — Euroscript — Polska/Parlament
   (Vec T-48/12)
   2012/C 109/43
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Euroscript — Polska Sp. z o.o. (Krakov, Poľsko) (v zastúpení: J.-F. Steichen, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               hlavne zrušil rozhodnutie z 9. decembra 2011,

               —

               subsidiárne zrušil verejné obstarávanie č. PL/2011/EP,

               —

               zaviazal Parlament na náhradu trov konania na tomto stupni,

               —

               umožnil žalobkyni domáhať sa akýchkoľvek ďalších nárokov, dôvodov a podaní.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na zneužití právomoci v rozsahu, v akom Európsky parlament neposkytol, resp. oneskorene poskytol informácie požadované žalobkyňou v dôsledku opätovného zadania zákazky v rámci konania o verejnom obstarávaní týkajúceho sa poskytovania prekladateľských služieb do poľského jazyka (1).

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení pravidiel a zásad Európskej únie, ku ktorým patria nariadenie o rozpočtových pravidlách (2) a nariadenie vykonávaní rozpočtových pravidiel (3), keďže vybraný uchádzač bol v čase, keď požadoval opätovné posúdenie svojej ponuky, už vylúčený, a z tohto dôvodu nemohol Parlament zrušiť svoje rozhodnutie o zadaní zákazky žalobkyni bez toho, aby zrušil alebo prerušil verejné obstarávanie.

      (1)  Ú. v. EÚ 2011/S 56-090361.

      (2)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 248, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 74).

      (3)  Nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2342/2002 z 23. decembra 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 357, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 145).


title: Spojené veci C-372/09 a C-373/09: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 17. marca 2011 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Cour de cassation — Francúzsko) — konania, ktoré začal Josep Peñarroja Fa (Článok 43 ES — Sloboda usadiť sa — Článok 49 ES — Slobodné poskytovanie služieb — Obmedzenia — Súdni znalci v oblasti prekladov — Výkon verejnej moci — Vnútroštátna právna úprava vyhradzujúca postavenie súdneho znalca osobám zapísaným do zoznamov vedených vnútroštátnym súdom — Odôvodnenie — Proporcionalita — Smernica 2005/36/ES — Pojem „regulované povolanie“ )

text:
               7.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/5

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 17. marca 2011 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Cour de cassation — Francúzsko) — konania, ktoré začal Josep Peñarroja Fa
   (Spojené veci C-372/09 a C-373/09) (1)

   (Článok 43 ES - Sloboda usadiť sa - Článok 49 ES - Slobodné poskytovanie služieb - Obmedzenia - Súdni znalci v oblasti prekladov - Výkon verejnej moci - Vnútroštátna právna úprava vyhradzujúca postavenie súdneho znalca osobám zapísaným do zoznamov vedených vnútroštátnym súdom - Odôvodnenie - Proporcionalita - Smernica 2005/36/ES - Pojem „regulované povolanie“)
   2011/C 139/07
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

   Josep Peñarroja Fa

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Cour de cassation (Francúzsko) — Výklad článkov 43, 45, 49 a 50 ES — Vnútroštátna právna úprava, ktorá vyhradzuje postavenie súdneho znalca osobám zapísaným do zoznamov vedených vnútroštátnymi súdnymi orgánmi a podmieňuje tento zápis požiadavkami veku, schopností, morálnej bezúhonnosti a nezávislosti, pričom neupravuje možnosť zohľadniť skutočnosť, že žiadateľovi už bolo priznané postavenie znalca súdmi niektorého členského štátu, ani nezavádza iné spôsoby posúdenia uvedených požiadaviek — Zlučiteľnosť tejto právnej úpravy s ustanoveniami primárneho práva o slobode usadiť sa a slobodného poskytovania služieb

      Výrok rozsudku

               1.

               Činnosť, ktorá je v každom jednotlivom prípade zverená odborníkovi ustanovenému v rámci sporu pred vnútroštátnym súdom za súdneho znalca prekladateľa, predstavuje poskytovanie služieb v zmysle článku 50 ES, ktorému teraz zodpovedá článok 57 ZFEÚ.

               2.

               Činnosti súdnych znalcov v oblasti prekladu, ako sú tie vo veci samej, nie sú činnosti, ktoré súvisia s účasťou na výkone štátnej moci v zmysle článku 45 prvého odseku ES, ktorému teraz zodpovedá článok 51 prvý odsek ZFEÚ.

               3.

               Článku 49 ES, ktorému teraz zodpovedá článok 56 ZFEÚ, odporuje taká právna úprava, ako je tá vo veci samej, podľa ktorej zápis do zoznamu súdnych znalcov prekladateľov podlieha splneniu podmienky kvalifikácie, pričom však dotknuté osoby nemajú možnosť oboznámiť sa s dôvodmi rozhodnutia, ktoré boli voči nim uplatnené, a ani toto rozhodnutie nie je možné podrobiť súdnemu preskúmaniu, v rámci ktorého by sa dala overiť jeho zákonnosť najmä s ohľadom na dodržanie požiadavky vyplývajúcej z práva Únie, podľa ktorej nimi získaná a v iných členských štátoch uznaná kvalifikácia musí byť riadne zohľadnená.

               4.

               Článku 49 ES, ktorému teraz zodpovedá článok 56 ZFEÚ, odporuje taká požiadavka, ako je uvedená v článku 2 zákona č. 71-498 z 29. júna 1971 o súdnych znalcoch, zmeneného a doplneného zákonom č. 2004-130 z 11. februára 2004, z ktorej vyplýva, že do celoštátneho zoznamu súdnych znalcov nemôže byť zapísaná osoba, ak nepreukáže, že bola zapísaná do zoznamu, ktorý vedie cour d’appel, počas troch po sebe nasledujúcich rokov, keďže sa zdá, že taká požiadavka bráni tomu, aby v rámci skúmania žiadosti osoby usadenej v inom členskom štáte, ktorá nepreukázala, že bola takto zapísaná, bola riadne zohľadnená kvalifikácia, ktorú táto osoba získala a ktorá bola v príslušnom členskom štáte uznaná, pri určení toho, či a v akom rozsahu môže táto kvalifikácia zodpovedať schopnostiam, ktoré sa obvykle očakávajú od osoby zapísanej tri po sebe nasledujúce roky do zoznamu, ktorý vedie cour d’appel.

               5.

               Na výkon činností súdnych znalcov prekladateľov, ktoré sú poskytované znalcami zapísanými do takého zoznamu, akým je celoštátny zoznam súdnych znalcov, ktorý vedie Cour de cassation, sa nevzťahuje pojem „regulované povolanie“ v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 21.11.2009.


title: Vec C-139/12: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z  20. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Surpemo – Španielsko) – Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona/Generalidad de Cataluña (Návrh na začatie prejudiciálneho konania  — Šiesta smernica o DPH  — Oslobodenia od dane  — Transakcie, ktoré sa týkajú predaja cenných papierov a majú za následok prevod vlastníckeho práva k nehnuteľnostiam  — Podliehanie nepriamej dani, ktorá je odlišná od DPH  — Články 49 ZFEÚ a 63 ZFEÚ  — Čisto vnútroštátna situácia)

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/5

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 20. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Surpemo – Španielsko) – Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona/Generalidad de Cataluña
   (Vec C-139/12) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Šiesta smernica o DPH - Oslobodenia od dane - Transakcie, ktoré sa týkajú predaja cenných papierov a majú za následok prevod vlastníckeho práva k nehnuteľnostiam - Podliehanie nepriamej dani, ktorá je odlišná od DPH - Články 49 ZFEÚ a 63 ZFEÚ - Čisto vnútroštátna situácia))
   2014/C 142/05
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Surpemo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona

      Žalovaný: Generalidad de Cataluña

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunal Supremo – Výklad článku 13 B písm. d) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) – Oslobodenie transakcií týkajúcich sa cenných papierov uvedených v článku 13 B písm. d) bode 5 od dane – Výnimka – Transakcie týkajúce sa predaja cenných papierov, ktoré zahŕňajú prevod vlastníctva k nehnuteľnostiam – Vnútroštátna právna úprava, ktorá ukladá na nadobudnutie väčšinového podielu na základnom imaní spoločnosti, ktorej majetok tvoria predovšetkým nehnuteľnosti, nepriamu daň, ktorá je odlišná od DPH

      Výrok rozsudku

   Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenená a doplnená smernicou Rady 91/680/EHS zo 16. decembra 1991, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnemu ustanoveniu, akým je článok 108 zákona 24/1988 o trhu s cennými papiermi (Ley 24/1988 del Mercado de Valores) z 28. júla 1988, zmeneného a doplneného zákonom 18/1991 o dani z príjmov fyzických osôb (Ley 18/1991 del Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas) zo 6. júna 1991, ktoré na nadobudnutie väčšinového podielu na základnom imaní spoločnosti, ktorej aktíva tvoria predovšetkým nehnuteľnosti, uplatňuje takú nepriamu daň odlišnú od DPH ako vo veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 174, 16.6.2012.


title: Vec C-360/05: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  5.októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2003/96/ES — Zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/18

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 5.októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-360/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2003/96/ES - Zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2006/C 294/29)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K. Gross a M. Velardo, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: G. De Bellis a I. Braguglia, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprebratie smernice Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (Ú. v. EÚ L 283, s. 51; Mim. vyd. 09/001, s. 405) v stanovenej lehote
   Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že v stanovenej lehote neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 281, 12.11.2005.


title: Vec T-207/14: Žaloba podaná 28. marca 2014 – Aluwerk Hettstedt/ECHA

text:
               30.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 202/24

         Žaloba podaná 28. marca 2014 – Aluwerk Hettstedt/ECHA
   (Vec T-207/14)
   2014/C 202/31
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aluwerk Hettstedt GmbH (Hettstedt, Nemecko) (v zastúpení: M. Ahlhaus a J. Schrotz, advokáti)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra (ECHA)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej chemickej agentúry č. SME(2013) 4525 z 21. januára 2014 a faktúru č. 1 0 0 46  841 z 23. januára 2014, a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu všetkých trov konania vrátane trov žalobkyne.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nedostatku právomoci žalovanej

                           —

                           Žalovaná nemala právomoc prijať napadnuté rozhodnutie SME(2013) 4525. Nariadenie (ES) č. 1907/2006 (1), ako ani nariadenie (ES) č. 340/2008 (2) neoprávňuje žalovanú na vydanie osobitného rozhodnutia o tom, či žiadateľ o registráciu spĺňa kritériá SME.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení nariadenia č. 1 z 15. apríla 1958

                           —

                           Žalovaná, pokiaľ ide o celkovú komunikáciu so žalobkyňou, ignorovala svoju povinnosť komunikovať s osobou podliehajúcou právomoci členského štátu v úradnom jazyku tohto štátu. Toto porušenie práva zabránilo žalobkyni v splnení požiadaviek v súvislosti s preukázaním jej postavenia malého podniku.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie je nedôvodné a správny poplatok uložený žalobkyni neprimeraný

                           —

                           Napadnuté rozhodnutie je nesprávne po vecnej stránke. Žalobkyňa mala nárok na zníženie poplatku v súlade s nariadením (ES) 340/2008. Faktúra žalovanej je nedôvodná, keďže správny poplatok bol žalobkyni uložený na základe nesprávneho postupu. Správnemu poplatku chýba zodpovedajúci právny základ a je neprimeraný.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES.

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 340/2008 zo 16. apríla 2008 o poplatkoch Európskej chemickej agentúre podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH).


title: Vec C-557/14: Žaloba podaná 4. decembra 2014 – Európska komisia/Portugalská republika

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/28

         Žaloba podaná 4. decembra 2014 – Európska komisia/Portugalská republika
   (Vec C-557/14)
   (2015/C 046/35)
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Braga da Cruz a E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že Portugalská republika si tým, že neprijala všetky opatrenia, ktoré jej vyplývajú z rozsudku zo 7. mája 2009 vo veci C-530/07 (1), Komisia/Portugalsko, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 260 ods. 1 ZFEÚ,

               —

               uložil Portugalskej republike povinnosť zaplatiť penále vo výške 20  196 eur za každý deň omeškania s plnením povinností vyplývajúcich z už citovaného rozsudku vydaného vo veci C-530/07, a to odo dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci do dňa, keď dôjde k splneniu povinností vyplývajúcich z už citovaného rozsudku vo veci C-530/07,

               —

               uložil Portugalskej republike povinnosť zaplatiť dennú paušálnu sumu vo výške 2  244 eur, a to odo dňa vyhlásenia už citovaného rozsudku vo veci C-530/07 do dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci, resp. do dňa, keď dôjde k splneniu povinností vyplývajúcich z už citovaného rozsudku vo veci C-530/07, ak k nemu dôjde skôr,

               —

               uložil Portugalskej republiky povinnosť nahradiť trovy konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               I.

                     Stanovenie sankcie:
                   musí vychádzať z troch kritérií:

               1.

                     závažnosť porušenia povinnosti:
                   Komisia navrhuje koeficient závažnosti 3 na stupnici od 1 do 20. Podľa oznámenia Komisie o uplatnení článku 228 Zmluvy ES („oznámenie z roku 2005“) vypočíta Komisia tento koeficient s prihliadnutím na:

                           a)

                                 význam právnych predpisov Únie, ktoré členský štát porušil:
                               Z článkov 1 a 2, článku 3 ods. 1 a článku 4, ako aj z prílohy I smernice Rady 91/271/EHS (2) z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd (ďalej len „smernica 91/271“) vyplýva, že vypúšťanie nevyčistených mestských odpadových vôd do zberných vôd spôsobuje znečistenie, ktoré významným spôsobom ovplyvňuje kvalitu vôd v danej zbernej vode a naviazaných ekosystémov. Odvádzanie a čistenie všetkých mestských odpadových vôd z aglomerácií s populačným koeficientom vyšším ako 15  000 PE má kľúčový význam pre zachovanie a zlepšovanie kvality zbernej vody, vodných ekosystémov a pozemných ekosystémov, ktoré priamo závisia na dotknutých vodách, ale aj pre celkové a správne uplatnenie iných smerníc Únie.

                           b)

                                 dôsledky tohto porušenia povinnosti pre všeobecné a individuálne záujmy:

                                       —

                                       ochrana životného prostredia a ľudského zdravia vychádza zo všeobecného záujmu. Nedostatočné splnenie povinností vyplývajúcich z rozsudku Súdneho dvora vo veci C-530/07 (ďalej len „rozsudok“) predstavuje významné riziko znečistenia životného prostredia a má vplyv na ľudské zdravie,

                                       —

                                       nedostatočné splnenie povinností vyplývajúcich z rozsudku by tiež mohlo ovplyvniť uplatnenie iných smerníc Európskej únie a má priame dopady na možnosť občanov využívať neznečistené zberné vody umožňujúce prevádzkovanie rekreačných činností, čo môže ovplyvniť odvetvie cestovného ruchu a naň naviazané hospodárske činnosti.

                           c)

                                 iné priťažujúce a poľahčujúce okolnosti:

                                       —

                                          poľahčujúce:

                                                   i)

                                                   počet aglomerácií s populačným koeficientom vyšším ako 15  000 PE, ktoré nie sú v súlade s požiadavkami článku 4 smernice 91/271, sa odo dňa vyhlásenia rozsudku podľa článku 258 ZFEÚ znížil z 15 na 2;

                                                   ii)

                                                   čo sa týka aglomerácie Vila Real de Santo António, v tejto funguje od roku 2009 nová čistička, ku ktorej nie sú doposiaľ pripojené už len tri oblasti tejto aglomerácie; pokiaľ ide o Matosinhos, súčasná čistička umožňuje primárne čistenie odpadových vôd z aglomerácie, ktoré sú následne vypúšťané do mora, a to prostredníctvom podmorského potrubia ústiaceho ďalej než dva kilometre od pobrežia.
                                                   Podľa portugalských úradov nemá táto okolnosť vplyv na kvalitu vôd na kúpanie.

                                       —

                                          priťažujúce:

                                                   i)

                                                   úplné splnenie povinností vyplývajúcich z rozsudku nebude možné preukázať skôr ako v roku 2018, hoci povinnosti odvádzania a čistenia dotknuté v tejto veci mali byť splnené najneskôr do 31. decembra 2000;

                                                   ii)

                                                   príslušné ustanovenia smernice 91/271, ktoré Portugalská republika aj naďalej porušuje, stanovujú jasné povinnosti;

                                                   iii)

                                                   harmonogramy, ktoré Komisii postupne predkladali portugalské orgány, neboli dodržané, a to spôsobom, ktorý Komisia považuje za závažný;

                                                   iv)

                                                   vysoký počet konaní pre nesplnenie povinností, začatých voči Portugalsku, a tiež rozsudkov, ktoré v tejto konkrétnej oblasti čistenia mestských odpadových vôd Súdny dvor už vyhlásil, poukazuje na opakované protiprávne konanie, ku ktorému navyše dochádza v oblasti, v ktorej sú dopady na ľudské zdravie a na životné prostredie mimoriadne významné.

               2.

                     doba trvania porušovania povinnosti:
                   vzhľadom na dobu, ktorá uplynula od vydania rozsudku, navrhuje Komisia najvyšší koeficient trvania porušovania povinnosti, a to 3.

               3.

                     nevyhnutnosť zabezpečiť odstrašujúci účinok sankcie:
                   ako sa uvádza v oznámení z roku 2005, odstrašujúci účinok je zohľadňovaný prostredníctvom koeficientu n, ktorý predstavuje priemer vychádzajúci z hrubého domáceho produktu daného členského štátu a z váženia hlasov v Rade. Koeficient n platný v súčasnej dobe pre Portugalsko je 3,40.

         II.
         Výpočet výšky sankcie:

               a)

                  penále za každý deň omeškania:

                           —

                           sa v súlade so spôsobom, ktorý je navrhnutý v oznámení z roku 2005, vypočíta podľa tohto vzorca:

                              Jednotná základná paušálna sadzba x koeficient závažnosti x koeficient trvania x koeficient n, čo v tejto veci predstavuje 660 x 3 x 3 x 3,40 = 20  196 eur/deň,

                           —

                           s cieľom zabezpečiť postupné znižovanie penále za každý deň omeškania Komisia navrhuje vydeliť výšku penále za každý deň omeškania (20  196 eur/deň) hodnotou populačného koeficientu, ktorý doposiaľ nie je v súlade s rozsudkom. Podľa najnovších údajov je hodnota populačného koeficientu, ktorý doposiaľ nie je v súlade so smernicou 91/271, 3 21  950 PE. Komisia tak navrhuje vydelenie hodnoty jednotnej základnej paušálnej sadzby (20  196 eur/deň) číslom 3 21  950,

                           —

                           výsledok tohto delenia (20  196: 3 21  950), teda 0,06 eur/deň, bude odpočítaný od jednotnej základnej paušálnej sadzby za každý populačný koeficient, ktorý sa v medziobdobí dostane do súladu s požiadavkami.

               b)

                  paušálna suma:

                           —

                           spôsob výpočtu dennej sumy pre stanovenie paušálnej sumy je veľmi podobný výpočtu dennej sumy pre stanovenie penále a spočíva vo vynásobení jednotnej základnej paušálnej sadzby koeficientom závažnosti a následnom vynásobení získaného súčinu pevným faktorom daného členského štátu (faktor n), ktorý zároveň odráža platobnú schopnosť príslušného členského štátu aj počet hlasov tohto členského štátu v Rade,

                           —

                           pri výpočte vyššie uvedenej paušálnej sumy bude však Komisia vychádzať zo základnej paušálnej sadzby, ktorá je nižšia ako sadzba použiteľná na penále, pretože chovanie členského štátu porušujúceho povinnosť je vzhľadom na to, že porušovanie jeho povinnosti pretrváva aj napriek dvom postupne vydaným rozsudkom Súdneho dvora trestuhodnejšie v okamihu vydania rozsudku podľa článku 260 ZFEÚ. Jednotná základná paušálna sadzba pre zaplatenie paušálnej sumy je v súčasnosti stanovená na 220 eur/deň, pričom v tomto prípade Komisia nenavrhuje uplatnenie koeficientu trvania,

                           —

                           vzhľadom na jednotnú základnú paušálnu sadzbu, na koeficient závažnosti a na faktor n sa teda denná suma pre stanovenie paušálnej sumy vypočíta podľa vzorca 220 x 3 x 3,40 = 2  244 eur.

               c)

                  posúdenie minimálnej paušálnej sumy:

                           —

                           v súvislosti s minimálnou paušálnou sumou stanovenou pre dotknutý členský štát je nevyhnutné posúdiť, či má byť Súdnemu dvoru navrhnutá denná suma alebo pevná suma. Na tento účel treba zistiť, aká je na jednej strane celková súhrnná hodnota dennej sumy pre stanovenie paušálnej sumy vypočítanej do okamihu prijatia rozhodnutia Komisie (podať žalobu podľa článku 260 ZFEÚ) a na druhej strane minimálna paušálna suma definovaná pre dotknutý členský štát,

                           —

                           počet dní, ktoré uplynuli od vydania rozsudku (7. mája 2009) do prijatia rozhodnutia Komisie podať žalobu podľa článku 260 ZFEÚ (16. októbra 2014) je 1  987. Ku dňu, keď Komisia prijala uvedené rozhodnutie, má teda celková súhrnná hodnota dennej sumy pre stanovenie paušálnej sumy výšku 2  244 eur x 1  987 dní = 4 4 58  828 eur,

                           —

                           minimálna paušálna suma definovaná pre Portugalsko je v súčasnej dobe 1 8 75  000 eur,

                           —

                           preto Komisia vzhľadom na to, že celková súhrnná hodnota dennej sumy pre stanovenie paušálnej sumy ku dňu 16. októbra 2014 je vyššia než minimálna paušálna suma definovaná pre Portugalsko, navrhuje, aby sa Portugalsku uložila povinnosť zaplatiť dennú sumu pre stanovenie paušálnej sumy, teda 2  244 eur denne, a to odo dňa vyhlásenia rozsudku do dňa vyhlásenia rozsudku podľa článku 260 ZFEÚ, resp. do dňa, keď Portugalsko splní povinnosti vyplývajúce z prvého z týchto rozsudkov, ak k nemu dôjde skôr.

      (1)  EU:C:2009:292.

      (2)  Ú. v. ES L 135, s. 40; Mim. vyd. 15/002, s. 26.


title: Vec C-367/12: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  13. februára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich — Rakúsko) — konanie začaté na návrh Susanny Sokoll-Seebacher (Sloboda usadiť sa — Verejné zdravie — Článok 49 ZFEÚ — Lekárne — Primerané zásobovanie obyvateľstva liekmi — Povolenie na prevádzku — Územné rozdelenie lekární — Zavedenie obmedzení založených predovšetkým na demografickom kritériu — Minimálna vzdialenosť medzi lekárňami)

text:
               29.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/9

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 13. februára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich — Rakúsko) — konanie začaté na návrh Susanny Sokoll-Seebacher
   (Vec C-367/12) (1)

   (Sloboda usadiť sa - Verejné zdravie - Článok 49 ZFEÚ - Lekárne - Primerané zásobovanie obyvateľstva liekmi - Povolenie na prevádzku - Územné rozdelenie lekární - Zavedenie obmedzení založených predovšetkým na demografickom kritériu - Minimálna vzdialenosť medzi lekárňami)
   2014/C 93/13
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich

      Účastník konania pred vnútroštátnym súdom

   Susanne Sokoll-Seebacher

      Za účasti: Agnes Hemetsberger, právnej zástupkyne Susanny Zehetnerovej

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich — Výklad článku 49 ZFEÚ, ako aj článkov 16 a 47 Charty základných práv Európskej únie — Právna úprava členského štátu, ktorá podmieňuje poskytnutie koncesie na prevádzkovanie lekárne posúdením potrieb trhu založeným na viacerých zložitých a takmer nepredvídateľných kritériách

      Výrok rozsudku

   Článok 49 ZFEÚ, a najmä požiadavka koherencie pri sledovaní vytýčeného cieľa, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave členského štátu, o akú ide vo veci samej, ktorá ako hlavné kritérium na posúdenie existencie potreby zriadenia novej verejnej lekárne stanovuje striktnú hranicu „osôb, ktoré budú naďalej zásobované“, pokiaľ príslušné vnútroštátne orgány nemajú možnosť odchýliť sa od tejto hranice s cieľom zohľadniť miestne špecifiká.

      (1)  Ú. v. EÚ C 331, 27.10.2012.


title: Vec C-165/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 4. mája 2009 — Stichting Natuur en Milieu, Stichting Greenpeace Nederland, B. Meijer, E. Zwaag, F. Pals/College van Gedeputeerde Staten van Groningen, dotknutá tretia osoba: RWE Power AG

text:
               15.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 4. mája 2009 — Stichting Natuur en Milieu, Stichting Greenpeace Nederland, B. Meijer, E. Zwaag, F. Pals/College van Gedeputeerde Staten van Groningen, dotknutá tretia osoba: RWE Power AG
   (Vec C-165/09)
   2009/C 193/02
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Stichting Natuur en Milieu, Stichting Greenpeace Nederland, B. Meijer, E. Zwaag, F. Pals

      Žalovaný: College van Gedeputeerde Staten van Groningen

      Dotknutá tretia osoba: RWE Power AG

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Znamená povinnosť výkladu v súlade so smernicou, že povinnosti prebrané do Wet milieubeheer zo smernice Rady 96/61/ES (1) z 24. septembra 1996 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (teraz smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/1/ES (2) z 15. januára 2008 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia), môžu a musia byť vykladané v tom zmysle, že pri rozhodovaní o žiadosti o udelenie environmentálneho povolenia musí byť v plnom rozsahu zohľadnený národný emisný strop pre SO2 podľa smernice 2001/81/ES (3) Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2001 o národných emisných stropoch pre určité látky znečisťujúce ovzdušie (ďalej len „smernica NEC“), najmä pokiaľ ide o povinnosti vyplývajúce z článku 9 ods. 4 smernice 96/61, teraz smernice 2008/1?

               2. a)

               Platí povinnosť členského štátu zdržať sa prijímania takých predpisov, ktoré by mohli vážne ohroziť dosiahnutie výsledku stanoveného smernicou, aj v období od 27. novembra 2002 do 31. decembra 2010 v zmysle článku 4 ods. 1 smernice NEC?

               2. b)

               Platia počas príslušného časového obdobia od 27. novembra 2002 do 31. decembra 2010 pre dotknutý členský štát popri alebo namiesto vyššie uvedenej povinnosti zdržať sa prijímania predpisov aj pozitívne povinnosti, pokiaľ po uplynutí tohto obdobia hrozí prekročenie národných emisných stropov pre SO2 podľa smernice NEC alebo k takémuto prekročeniu dôjde?

               2. c)

               Je na zodpovedanie otázok č. 2a) a 2b) dôležité, že zo žiadosti o udelenie environmentálneho povolenia pre zariadenie, ktorá prispeje k prekročeniu alebo hroziacemu prekročeniu národných emisných stropov pre SO2 podľa smernice NEC, vyplýva, že zariadenie bude uvedené do prevádzky najskôr v roku 2011?

               3. a)

               Vyplýva z povinností uvedených v otázke č. 2, že členský štát musí požadované environmentálne povolenie odmietnuť alebo ho spojiť s rozsiahlejšími podmienkami alebo obmedzeniami, ak nie je zaručené, že zariadenie, ktorého sa environmentálne povolenie týka, neprispeje k prekročeniu alebo hroziacemu prekročeniu národného emisného stropu pre SO2? Je na zodpovedanie tejto otázky významné, v akom rozsahu zariadenie prispeje k tomuto prekročeniu alebo hroziacemu prekročeniu?

               3. b)

               Alebo zo smernice NEC vyplýva, že členský štát aj pri prekročení alebo hroziacom prekročení národného emisného stropu pre SO2 disponuje voľnou úvahou, ktorá mu umožňuje dosiahnuť cieľ stanovený v tejto smernici tým, že namiesto odmietnutia povolenia alebo jeho spojenia s rozsiahlejšími podmienkami alebo obmedzeniami prijme iné opatrenia, ako napríklad kompenzáciu iného druhu?

               4.

               Môže sa jednotlivec, pokiaľ pre členský štát platia povinnosti v zmysle otázok č. 2 a 3, pred vnútroštátnymi súdmi domáhať dodržiavania týchto povinností?

               5. a)

               Môže sa jednotlivec priamo odvolávať na článok 4 smernice NEC?

               5. b)

               Možno sa naň v prípade kladnej odpovede priamo odvolávať od 27. novembra 2002 alebo až od 31. decembra 2010? Je na zodpovedanie tejto otázky významné, že zo žiadosti o udelenie environmentálneho povolenia vyplýva, že zariadenie bude uvedené do prevádzky najskôr v roku 2011?

               6.

               Môže jednotlivec, pokiaľ udelenie environmentálneho povolenia a/alebo iné opatrenia prispejú k prekročeniu alebo hroziacemu prekročeniu národných emisných stropov pre SO2 podľa smernice NEC, z článku 4 tejto smernice odvodiť najmä:

                           a)

                           všeobecný nárok na to, aby dotknutý členský štát stanovil balík opatrení, prostredníctvom ktorých budú ročné národné emisie SO2 do roku 2010 obmedzené na množstvá, ktoré neprekračujú národné emisné stropy podľa smernice NEC, alebo, ak sa to nepodarí, balík opatrení, ktorými budú emisie potom čo najrýchlejšie obmedzené na tieto množstvá;

                           b)

                           Konkrétne nároky na to, aby členský štát prijal špecifické opatrenia vo vzťahu ku konkrétnemu zariadeniu — napríklad vo forme odmietnutia povolenia alebo spojenia tohto povolenia s rozsiahlejšími podmienkami alebo obmedzeniami — ktoré prispejú k tomu, aby do roku 2010 boli obmedzené ročné národné emisie SO2 na množstvá, ktoré neprekračujú národné emisné stropy podľa smernice NEC, alebo, ak sa to nepodarí, aby členský štát prijal špecifické opatrenia, ktoré prispejú k tomu, aby boli emisie potom čo najrýchlejšie obmedzené na tieto množstvá?

                           c)

                           Je pre zodpovedanie otázok č. 6 a) a 6 b) významné, v akom rozsahu zariadenie prispeje k prekročeniu alebo hroziacemu prekročeniu?

      (1)  Smernica Rady 96/61/ES z 24. septembra 1996 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (Ú. v. ES L 257, s. 26; Mim. vyd. 15/003, s. 80).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/1/ES z 15. januára 2008 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (kodifikované znenie) (Ú. v. EÚ L 24, s. 8).

      (3)  Smernica 2001/81/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2001 o národných emisných stropoch pre určité látky znečisťujúce ovzdušie (Ú. v. ES L 309, s. 22; Mim. vyd. 15/006, s. 320).


title: Vec T-128/09: Žaloba podaná 31. marca 2009 — Meridiana a Eurofly/Komisia

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/46

         Žaloba podaná 31. marca 2009 — Meridiana a Eurofly/Komisia
   (Vec T-128/09)
   2009/C 141/97
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Meridiana SpA (Olbia, Taliansko) a Eurofly SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: N. Green, QC, K. Bacon, barrister, C. Osti a A. Prastaro, lawyers)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobkýň

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2008) 6745 v konečnom znení z 12. novembra 2008,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne navrhujú zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 745 v konečnom znení z 12. novembra 2008, ktorým sa vyhlásilo, že postup predaja aktív leteckej spoločnosti Alitalia, ako bol oznámený talianskymi orgánmi, nepredstavuje poskytnutie štátnej pomoci v prospech nadobúdateľa (N 10/2008) (1). Žalobkyne sú konkurentkami na trhu leteckej dopravy a podali na Komisiu sťažnosti týkajúce sa opatrení oznámených talianskymi orgánmi.
   Žalobkyne na podporu svojich návrhov uvádzajú tieto žalobné dôvody.
   Po prvé tvrdia, že napadnuté rozhodnutie vykazuje právne vady, zjavné nesprávne právne posúdenie a nie je dostatočne odôvodnené v rozsahu, v ktorom Komisia dospela k záveru, že aktíva spoločnosti Alitalia sa predajú za trhovú cenu. Žalobkyne predovšetkým tvrdia, že znaky postupu stanoveného Komisiou nepreukazujú existenciu hodnotenia aktív spoločnosti Alitalia nezávislým odborníkom pred rokovaním o predaji týchto aktív. Podľa žalobkýň sa Komisia dopustila nesprávneho právneho posúdenia aj tým, že nepriznala dostatočnú váhu absencii otvoreného a transparentného postupu predaja aktív spoločnosti Alitalia.
   Po druhé, žalobkyne tvrdia, že záver Komisie, že dohoda o prevode aktív nemala za cieľ vyhnúť sa povinnosti vrátiť štátnu pomoc, je založený na právnych vadách, zjavnom nesprávnom právnom posúdení a nie je dostatočne odôvodnený.
   Po tretie žalobkyne tvrdia, že sa Komisia dopustila nesprávneho právneho posúdenia a nesplnila svoju povinnosť odôvodnenia tým, že nepreskúmala, či právna úprava zavedená v Taliansku v roku 2008 týkajúca sa osobitného insolvenčného konania nepredstavuje sama osebe štátnu pomoc spoločnosti Alitalia a nadobúdateľovi, ako sa uvádza v sťažnosti žalobkýň, pretože podľa nich jej cieľom bolo umožniť prevod aktív spoločnosti Alitalia.
   Po štvrté, podľa žalobkýň sa Komisia dopustila nesprávneho právneho posúdenia a nesplnila svoju povinnosť odôvodnenia tým, že nepreskúmala viaceré prvky sťažnosti žalobkýň poukazujúce na existenciu štátnej pomoci, najmä rozdelenie aktív spoločnosti Alitalia za okolností, v ktorých by to bežný súkromný investor neurobil, na porušenie zásady zákazu diskriminácie, zahrnutie aktív inej spoločnosti do predaja a nadobudnutie spoločnosti nadobúdateľom aktív spoločnosti Alitalia.
   Napokon žalobkyne tvrdia, že sa Komisia dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že nezačala formálne vyšetrovacie konanie podľa článku 88 ods. 2 ES a namiesto toho vec rozhodla po predbežnom vyšetrovaní.

      (1)  Ú. v. EÚ C 46, s. 6.


title: Vec C-280/15: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 22. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Harju Maakohus – Estónsko) – Irina Nikolajeva/Multi Protect OÜ (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochranná známka Európskej únie — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Článok 9 ods. 3 a článok 102 ods. 1 — Povinnosť súdu pre ochranné známky Európskej únie vydať príkaz zakazujúci tretej osobe pokračovať v porušovaní — Neexistencia návrhu na vydanie takéhoto príkazu — Pojem „osobitné dôvody“ na nevydanie takéhoto zákazu — Pojem „primeraná náhrada škody“ za konanie po uverejnení prihlášky ochrannej známky Európskej únie a pred uverejnením zápisu takejto ochrannej známky)

text:
               29.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/6

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 22. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Harju Maakohus – Estónsko) – Irina Nikolajeva/Multi Protect OÜ
   (Vec C-280/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochranná známka Európskej únie - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Článok 9 ods. 3 a článok 102 ods. 1 - Povinnosť súdu pre ochranné známky Európskej únie vydať príkaz zakazujúci tretej osobe pokračovať v porušovaní - Neexistencia návrhu na vydanie takéhoto príkazu - Pojem „osobitné dôvody“ na nevydanie takéhoto zákazu - Pojem „primeraná náhrada škody“ za konanie po uverejnení prihlášky ochrannej známky Európskej únie a pred uverejnením zápisu takejto ochrannej známky))
   (2016/C 314/09)
   Jazyk konania: estónčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Harju Maakohus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Irina Nikolajeva

      Žalovaná: Multi Protect OÜ

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 102 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby na základe určitých zásad vnútroštátneho práva v procesnej oblasti súd pre ochranné známky Európskej únie nevydal príkaz zakazujúci tretej osobe pokračovať v porušovaní z dôvodu, že na tomto súde majiteľ ochrannej známky nepodal návrh v tomto zmysle.

               2.

               Článok 9 ods. 3 druhá veta nariadenia č. 207/2009 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby majiteľ ochrannej známky Európskej únie mohol žiadať o náhradu škody za konanie tretej osoby predchádzajúce uverejneniu prihlášky ochrannej známky. Pokiaľ ide o konanie tretej osoby v období po uverejnení prihlášky dotknutej ochrannej známky, ale pred uverejnením zápisu tejto ochrannej známky, pojem „primeraná náhrada škody“ uvedený v tomto ustanovení treba chápať ako vrátenie skutočne nadobudnutého zisku treťou osobou používaním tejto ochrannej známky počas uvedeného obdobia. Na druhej strane tento pojem „primeraná náhrada škody“ vylučuje náhradu väčšej škody, ktorá môže eventuálne vzniknúť majiteľovi uvedenej ochrannej známky, prípadne vrátane nemajetkovej ujmy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 10.8.2015.


title: Vec C-500/07 P: Uznesenie Súdneho dvora z  25. novembra 2008 – Territorio Energia Ambiente SpA (TEA)/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Žaloba o neplatnosť — Lehota na podanie žaloby — Začiatok plynutia — Žaloba, ktorou sa od Súdu prvého stupňa žiada rozhodnutie o osobnej pôsobnosti rozhodnutia Komisie — Zjavný nedostatok právomoci)

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/11

         Uznesenie Súdneho dvora z 25. novembra 2008 – Territorio Energia Ambiente SpA (TEA)/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-500/07 P) (1)

   (Odvolanie - Žaloba o neplatnosť - Lehota na podanie žaloby - Začiatok plynutia - Žaloba, ktorou sa od Súdu prvého stupňa žiada rozhodnutie o osobnej pôsobnosti rozhodnutia Komisie - Zjavný nedostatok právomoci)
   (2009/C 69/18)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) (v zastúpení: E. Coffrini a F. Tesauro, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Righini a G. Conte, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) zo 17. septembra 2007, Territorio Energia Ambiente SpA (TEA)/Komisia (T-175/07), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žiadosť smerujúcu k tomu, aby bolo rozhodnuté, že rozhodnutie 2003/193/ES Komisie z 5. júna 2002 o štátnej pomoci vo forme oslobodení od dane a úverov za zvýhodnených podmienok poskytnutých Talianskom podnikom verejných služieb, ktorých väčšinovým akcionárom sú verejné subjekty (Ú. v. ES L 77, s. 21) sa na odvolateľa nevzťahuje a subsidiárne, že odvolateľ nemal prospech z nezákonnej pomoci, a z tohto dôvodu dosiahnuť zrušenie tohto rozhodnutia v potrebnom rozsahu
   Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 37, 9.2.2008.


title: Vec C-521/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 19. novembra 2012 — T. C. Briels a i./Minister van Infrastructuur en Milieu

text:
               23.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 19. novembra 2012 — T. C. Briels a i./Minister van Infrastructuur en Milieu
   (Vec C-521/12)
   2013/C 55/04
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: T. C. Briels, M. Briels-Loermans, R. L. P. Buchholtz, Stichting A2-Platform Boxtel e.o., a i., H. W. G. Cox, G. P. A. Damman, P. A. M. Goevaers a i., J. H. van Haaren a L. S. P. Dijkman, R. A. H. M. Janssen, M. M. van Lanschot, J. E. A. M. Lelijveld a i., A. Mes a i., A. J. J. Michels, VOF Isphording, a i., M. Peijnenborg a S. Peijnenborg-van Oers, G. Oude Elferink, W. Punte a P. M. Punte-Cammaert, Stichting Reinier van Arkel, E. de Ridder, W. C. M. A. J. G. van Rijckevorsel a M. van Rijckevorsel-van Asch van Wijck, Vereniging tot Behoud van het Groene Hart van Brabant a Stichting Boom en Bosch, Stichting Overlast A2 Vught e.o., Streekraad Het Groene Woud en De Meijerij, A. C. M. W. Teulings a Stichting Bleijendijk, M. Tilman, Vereniging van Eigenaars Appartementengebouw De Heun I a i., M. C. T. Veroude, E. J. A. M. Widlak, Van Roosmalen Sales BV, a i., M. A. A. van Kessel, Bricorama BV, a i.

      Žalovaný: Minister van Infrastructuur en Milieu

      Ďalší účastníci konania: Burgemeester en wethouders van Best, Burgemeester en wethouders van Boxtel

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa časť vety „nepriaznivo neovplyvní integritu príslušnej lokality“ v článku 6 ods. 3 smernice Rady 92/43/EHS (1) z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín vykladať v tom zmysle, že v prípade, ak projekt obmedzuje areál chráneného biotopu, ktorý v lokalite existuje, sa integrita príslušnej lokality neovplyvní, ak sa v rámci projektu v lokalite vytvorí rovnako veľké alebo väčšie územie tohto biotopu?

               2.

               Ak odpoveď na prvú otázku znie, že časť vety „nepriaznivo neovplyvní integritu príslušnej lokality“ treba vykladať v tom zmysle, že ide o vplyv na lokalitu sústavy Natura 2000 ako takej, treba potom vytvorenie novej oblasti biotopu v tomto prípade považovať za kompenzačné opatrenie v zmysle článku 6 ods. 4 smernice?

      (1)  Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102.


title: Vec T-55/09: Žaloba podaná 13. februára 2009 – Swarovski/ÚHVT – Swarovski (Daniel Swarovski Privat)

text:
               1.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/18

         Žaloba podaná 13. februára 2009 – Swarovski/ÚHVT – Swarovski (Daniel Swarovski Privat)
   (Vec T-55/09)
   2009/C 102/30
   Jazyk žaloby: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Daniel Swarovski (Volders, Rakúsko) (v zastúpení: R. Küppers, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Swarovski AG (Triesen, Lichtenštajnsko)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu vo veci odvolania R 0348/2008-1 z 9. novembra 2008,

               —

               zamietnuť odvolanie,

               —

               zaviazať vedľajšieho účastníka na náhradu trov konania vrátane trov konania odvolacieho konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „Daniel Swarovski Privat“ pre tovary a služby zaradené do tried 3, 4, 8, 9, 15, 16, 18, 20, 21, 26, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 39 a 44 (prihláška č. 3 981 099).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Swarovski AG.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka „DANIEL SWAROVSKI“ pre tovary a služby zaradené do tried 16, 18, 21, 25 a 41 (ochranná známka Spoločenstva č. 3 895 133); slovná ochranná známka „Swarovski“ pre tovary a služby zaradené do tried 2, 3, 6, 8, 9, 11, 16, 18, 19, 20, 21, 24, 25, 28, 34, 35 a 41 (ochranná známka Spoločenstva č. 3 895 091); slovná ochranná známka „Swarovski“ pre služby zaradené do triedy 36 (rakúska slovná ochranná známka č. 218 795); slovná ochranná známka „Swarovski“ pre tovary zaradené do tried 11, 16, 21 a 34 (rakúska slovná ochranná známka č. 96 389) a slovná ochranná známka „Swarovski“ pre tovary zaradené do tried 8, 9, 11, 14, 18, 21, 25 a 26 (medzinárodná prihláška pre Taliansko č. 528 189).

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a ods. 5 nariadenia (ES) č. 40/94 (1), keďže medzi ochrannými známkami neexistuje nebezpečenstvo zámeny, nedošlo k potrebnému ovplyvneniu skorších ochranných známok a navyše bol nedostatočne určený rozsah ochrany skorších ochranných známok.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec T-499/15: Žaloba podaná 31. augusta 2015 – LG Electronics/ÚHVT – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SMILE)

text:
               26.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 354/41

         Žaloba podaná 31. augusta 2015 – LG Electronics/ÚHVT – Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY SMILE)
   (Vec T-499/15)
   (2015/C 354/50)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: LG Electronics, Inc. (Soul, Kórejská republika) (v zastúpení: M. Graf, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berlín, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „VIEWTY SMILE“ – prihláška č. 9 125 601.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 11. júna 2015 v spojených veciach R 1565/2014-2 a R 1939/2014-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-108/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  19. mája 2010 — Ravensburger/ÚHVT — Educa Borras (MEMORY) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Spoločenstva MEMORY — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) a článok 75 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) a článok 77 nariadenia (ES) č. 207/2009]“ ]

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/38

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. mája 2010 — Ravensburger/ÚHVT — Educa Borras (MEMORY)
   (Vec T-108/09) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva MEMORY - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) a článok 75 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) a článok 77 nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
   2010/C 179/66
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Ravensburger AG (Ravensburg, Nemecko) (v zastúpení: G. Würtenberger a R. Kunze, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Educa Borras, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: I. Valdelomar Serrano, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. januára 2009 (vec R 305/2008-2) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Educa Borras, SA a Ravensburger AG

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Ravensburger AG je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 6.6.2009.


title: Vec F-79/12: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  29. januára 2013 — Brus/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Návrh na začatie konania — Formálne náležitosti — Uvedenie dovolávaných dôvodov — Zjavne neprípustná žaloba)

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/35

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 29. januára 2013 — Brus/Komisia
   (Vec F-79/12) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Návrh na začatie konania - Formálne náležitosti - Uvedenie dovolávaných dôvodov - Zjavne neprípustná žaloba)
   2013/C 147/67
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Karel Brus (Zaventem, Belgicko) (v zastúpení: J. Duvekot, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall, J. Baquero Cruz a W. Roels, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutí Komisie o odvolaní žalobcu z jeho pracovného miesta a o znížení jeho dôchodku v dôsledku disciplinárneho konania začatého po zistení porušenia článku 11 služobného poriadku

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Karel Brus znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 319, 20.10.2012, s. 18.


title: vec T-273/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  13. marca 2009 — Torres/ÚHVT — Vinícola de Tomelloso (TORREGAZATE)

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/44

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 13. marca 2009 — Torres/ÚHVT — Vinícola de Tomelloso (TORREGAZATE)
   (vec T-273/07) (1)

   2009/C 113/88

      Jazyk konania: španielčina

   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 6.10.2007.


title: Vec C-150/15: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 15. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sächsisches Oberverwaltungsgericht – Nemecko) – Der Bundesbeauftragte für Asylangelegenheiten beim Bundesamt für Migration und Flüchtlinge/N, za prítomnosti: Spolková republika Nemecko

text:
               1.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/24

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 15. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sächsisches Oberverwaltungsgericht – Nemecko) – Der Bundesbeauftragte für Asylangelegenheiten beim Bundesamt für Migration und Flüchtlinge/N, za prítomnosti: Spolková republika Nemecko
   (Vec C-150/15) (1)

   (2016/C 279/32)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda veľkej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 236, 20.7.2015.


title: Vec C-517/08 P: Odvolanie podané 25. novembra 2008 : Makhteshim-Agan Holding BV, Alfa Agricultural Supplies SA, Aragonesas Agro, SA proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtej komory) z  9. septembra 2008 vo veci T-75/06: Bayer CropScience AG a i./Komisia

text:
               24.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/19

         Odvolanie podané 25. novembra 2008: Makhteshim-Agan Holding BV, Alfa Agricultural Supplies SA, Aragonesas Agro, SA proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtej komory) z 9. septembra 2008 vo veci T-75/06: Bayer CropScience AG a i./Komisia
   (Vec C-517/08 P)
   (2009/C 19/34)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolatelia: Makhteshim-Agan Holding BV, Alfa Agricultural Supplies SA, Aragonesas Agro, SA (v zastúpení: C. Mereu, K. Van Maldegem, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Komisia Európskych spoločenstiev, Bayer CropScience AG, European Crop Protection Association (ECPA), Španielske kráľovstvo
   Návrhy odvolateľov
   Odvolatelia navrhujú, aby Súdny dvor v nadväznosti na ústne pojednávanie:

               —

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa vo veci T-75/06 a

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie 2005/864/ES (1) z 2. decembra 2005 o nezaradení endosulfanu do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS (2) a odňatí povolení pre prípravky na ochranu rastlín obsahujúce túto účinnú látku alebo

               —

               subsidiárne, vrátil vec na rozhodnutie Súdu prvého stupňa a

               —

               zaviazal odporcu na náhradu všetkých trov konania, ktoré vznikli v týchto konaniach (vrátane trov konania na Súde prvého stupňa).

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolatelia tvrdia, že Súd prvého stupňa tým, že zamietol ich návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2005/864/ES z 2. decembra 2005 o nezaradení endosulfanu do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS a odňatí povolení pre prípravky na ochranu rastlín obsahujúce túto účinnú látku, porušil právo Spoločenstva. Odvolatelia najmä uvádzajú, že Súd prvého stupňa sa dopustil mnohých pochybení pri výklade skutkových okolností a právneho rámca uplatniteľného na postavenie odvolateľov. Z toho potom vyplynuli mnohé nesprávne právne posúdenia, ktorých sa Súd prvého stupňa údajne dopustil najmä tým, že:

               i)

               nerozhodol, že odvolatelia sa nachádzali v situácii force majeure, do ktorej ich uviedli oprávnené úrady tým, že nepredĺžili procesné lehoty, čo viedlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu, a

               ii)

               rozhodol, že zákonné a procesné práva odvolateľov neboli porušené.

      (1)  Ú. v. EÚ L 317, s. 25.

      (2)  Smernica Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (Ú. v. ES L 230, s. 1; Mim. vyd. 03/011, s. 332).


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. marca 2005 vo veci T-177/00, Koninklijke Philips Electronics NV proti Rade Európskej únie (Dumping — Neprijatie návrhu nariadenia Komisie o uložení konečných antidumpingových ciel Radou — Chýbajúca jednoduchá väčšina potrebná na prijatie nariadenia — Povinnosť zdôvodnenia)

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/23

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   zo 17. marca 2005
   vo veci T-177/00, Koninklijke Philips Electronics NV proti Rade Európskej únie (1)

   (Dumping - Neprijatie návrhu nariadenia Komisie o uložení konečných antidumpingových ciel Radou - Chýbajúca jednoduchá väčšina potrebná na prijatie nariadenia - Povinnosť zdôvodnenia)
   (2005/C 132/42)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci T-177/00, Koninklijke Philips Electronics NV, so sídlom v Eindhovene (Holandsko), v zastúpení: C. Stanbrook, QC a F. Ragolle, advokát, proti Rade Európskej únie (splnomocnený zástupca: S. Maquardt, za právnej pomoci G. M. Berrisch, advokát), predmetom ktorej je rozhodnutie Rady z 8. mája 2000, ktorým sa odmietol návrh nariadenia (ES) Rady o uložení konečných antidumpingových ciel na dovoz určitých súčastí systémov televíznych kamier s pôvodom v Japonsku, predložený Komisiou Európskych spoločenstiev 7. apríla 2000 [dokument COM(2000) 195 v konečnom znení], Súd prvého stupňa (štvrtá rozšírená komora), v zložení: predseda komory H. Legal, sudcovia P. Lindh, P. Mengozzi, I. Wiszniewska-Białecka a V. Vadapalas, tajomník: H. Jung, vyhlásil dňa 17. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Rozhodnutie Rady z 8. mája 2000, ktorým sa odmietol návrh nariadenia (ES) Rady o uložení konečných antidumpingových ciel na dovoz určitých súčastí systémov televíznych kamier s pôvodom v Japonsku, predložený Komisiou Európskych spoločenstiev 7. apríla 2000 [dokument COM(2000) 195 v konečnom znení], sa zrušuje.

               2)

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 273, 23.9.2000


title: Vec T-377/03: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  27. apríla 2006  – ATI Technologies/ÚHVT – Asociación de Técnicos de Informatica (ATI)

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/22

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 27. apríla 2006 – ATI Technologies/ÚHVT – Asociación de Técnicos de Informatica (ATI)
   (Vec T-377/03) (1)

   (2006/C 154/53)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 21, 24.1.2004.


title: Vec T-452/09 P: Uznesenie Všeobecného súdu z  21. júna 2011 — Rosenbaum/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Zaradenie do platovej triedy pri prijímaní úradníka — Zohľadnenie odbornej praxe dotknutého — Článok 31 služobného poriadku — Povinnosť odôvodnenia“ )

text:
               13.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/16

         Uznesenie Všeobecného súdu z 21. júna 2011 — Rosenbaum/Komisia
   (Vec T-452/09 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Zaradenie do platovej triedy pri prijímaní úradníka - Zohľadnenie odbornej praxe dotknutého - Článok 31 služobného poriadku - Povinnosť odôvodnenia)
   2011/C 238/27
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Eckehard Rosenbaum (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: H.-J. Rüber, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia) a Rada Európskej únie (v zastúpení: K. Zieléskiewicz a M. Bauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 10. septembra 2009, Rosenbaum/Komisia (F-9/08, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Eckehard Rosenbaum znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskej komisie, ktoré jej vznikli v tomto konaní.

               3.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 11, 16.1.2010.


title: Vec T-302/14: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. marca 2015 – Buderus Guss/Komisia

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/39

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. marca 2015 – Buderus Guss/Komisia
   (Vec T-302/14) (1)

   (2015/C 155/51)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 14.7.2014.


title: Vec T-67/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  22. septembra 2011 — Španielsko/Komisia ( EPUZF — Usmerňovacia sekcia — Zníženie finančnej pomoci — Finančná pomoc poskytnutá na operačný program určený na zlepšenie spracovania a uvádzania poľnohospodárskych výrobkov na trh — Účinnosť kontrol — Proporcionalita )

text:
               29.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. septembra 2011 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-67/10) (1)

   (EPUZF - Usmerňovacia sekcia - Zníženie finančnej pomoci - Finančná pomoc poskytnutá na operačný program určený na zlepšenie spracovania a uvádzania poľnohospodárskych výrobkov na trh - Účinnosť kontrol - Proporcionalita)
   2011/C 319/34
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. Muñoz Pérez, abogado del Estado)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Jimeno Fernández a G. von Rintelen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 9827 v konečnom znení z 10. decembra 2009 o uplatnení finančných opráv na pomoc EPUZF-u, usmerňovacej sekcie, poskytnutú na operačný program CCI 2000.ES.16.1.PO.007 (Španielsko — Castille-et-Léon) v súvislosti s opatrením na zlepšenie spracovania a uvádzania poľnohospodárskych výrobkov na trh

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Španielske kráľovstvo sa zaväzuje na náhradu trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 100, 17.4.2010.


title: Vec T-31/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. apríla 2013 — Du Pont de Nemours (France) a i./Komisia ( „Prípravky na ochranu rastlín — Účinná látka flusilazol — Zaradenie do prílohy I smernice 91/414/EHS — Žaloba o neplatnosť — Čiastočné zrušenie — Neoddeliteľnosť — Neprípustnosť — Mimozmluvná zodpovednosť — Obmedzenie zaradenia na obdobie 18 mesiacov a pre štyri plodiny — Zásada obozretnosti — Zásada proporcionality — Právo byť vypočutý — Rovnosť zaobchádzania — Odôvodnenie — Zneužitie právomoci — Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom“ )

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. apríla 2013 — Du Pont de Nemours (France) a i./Komisia
   (Vec T-31/07) (1)

   (Prípravky na ochranu rastlín - Účinná látka flusilazol - Zaradenie do prílohy I smernice 91/414/EHS - Žaloba o neplatnosť - Čiastočné zrušenie - Neoddeliteľnosť - Neprípustnosť - Mimozmluvná zodpovednosť - Obmedzenie zaradenia na obdobie 18 mesiacov a pre štyri plodiny - Zásada obozretnosti - Zásada proporcionality - Právo byť vypočutý - Rovnosť zaobchádzania - Odôvodnenie - Zneužitie právomoci - Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom)
   2013/C 156/43
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Du Pont de Nemours (France) SAS (Puteaux, Francúzsko), Du Pont Portugal — Serviços, Sociedade Unipessoal Lda (Lisabon, Portugalsko), Du Pont Ibérica, SL (Barcelona, Španielsko), Du Pont de Nemours (Belgium) BVBA (Mechelen, Belgicko), Du Pont de Nemours Italiana Srl (Miláno, Taliansko), Du Pont De Nemours (Nederland) BV (Dordrecht, Holandsko), Du Pont de Nemours (Deutschland) GmbH (Bad Homburg vor der Höhe, Nemecko), DuPont CZ s.r.o. (Praha, Česká republika), DuPont Magyarország Kereskedelmi kft (Budaors, Maďarsko), DuPont Poland sp. z o.o. (Varšava, Poľsko), DuPont Romania Srl (Bukurešť, Rumunsko), DuPont (UK) Ltd (Stevenage, Spojené kráľovstvo), Dy-Pont Agkro Ellas AE (Halandri, Grécko), DuPont International Operations SARL (Le Grand-Saconnex, Švajčiarsko) a DuPont Solutions (France) SAS (Puteaux) (v zastúpení: pôvodne D. Waelbroeck a N. Rampal, neskôr D. Waelbroeck, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne L. Parpala a B. Doherty, neskôr L. Parpala a G. von Rintelen, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyne: European Crop Protection Association (ECPA) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: U. Zinsmeister a I. Antypas, advokáti)

      Predmet veci

   Na jednej strane návrhy na zrušenie smerujúce proti smernici Komisie 2006/133/ES z 11. decembra 2006, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/414/EHS s cieľom zaradiť flusilazol medzi účinné látky (Ú. v. EÚ L 349, s. 27), v rozsahu, v akom obmedzuje zaradenie flusilazolu do prílohy I smernice 91/414 iba pre štyri plodiny a na obdobie 18 mesiacov, a na druhej strane návrh na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Du Pont de Nemours (France) SAS, Du Pont Portugal — Serviços, Sociedade Unipessoal Lda, Du Pont Ibérica, SL, Du Pont de Nemours (Belgium) BVBA, Du Pont de Nemours Italiana Srl, Du Pont De Nemours (Nederland) BV, Du Pont de Nemours (Deutschland) GmbH, DuPont CZ s.r.o., DuPont Magyarország Kereskedelmi kft, DuPont Poland sp. z o.o., DuPont Romania Srl, DuPont (UK) Ltd, Dy-Pont Agkro Ellas AE, DuPont International Operations SARL a DuPont Solutions (France) SAS znášajú vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia v rámci konania vo veci samej, ako aj v rámci konania o nariadení predbežného opatrenia.

               3.

               European Crop Protection Association (ECPA) znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 24.3.2007.