title: Vec T-466/21: Žaloba podaná 4. augusta 2021 – Baumberger/EUIPO – Nube (Lío)

text:
               20.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 382/31

      Žaloba podaná 4. augusta 2021 – Baumberger/EUIPO – Nube (Lío)
      (Vec T-466/21)
      (2021/C 382/43)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Dino Baumberger (Wesel, Nemecko) (v zastúpení: J. Fusbahn a D. Dawirs, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Nube, SL (Ibiza, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobca

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie Lío v zlatožltej a čiernej farbe – ochranná známka Európskej únie č. 14 194 872

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 2. júna 2021 vo veci R 1221/2020-5

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a v dôsledku toho aj rozhodnutie výmazového oddelenia z 28. apríla 2020 (vyhlásenie neplatnosti č. 000025762 C),

                  —

                  zamietol návrh na vyhlásenie neplatnosti a ponechal v platnosti zápis spornej ochrannej známky č. 14 194 872,

                  —

                  uložil EUIPO a spoločnosti Nube SL povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-467/21: Žaloba podaná 4. augusta 2021 – DBM Videovertrieb/EUIPO – Nube (Lío)

text:
               20.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 382/31

      Žaloba podaná 4. augusta 2021 – DBM Videovertrieb/EUIPO – Nube (Lío)
      (Vec T-467/21)
      (2021/C 382/44)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: DBM Videovertrieb GmbH (Wesel, Nemecko) (v zastúpení: J. Fusbahn a D. Dawirs, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Nube, SL (Ibiza, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie Lío v zlatožltej a čiernej farbe – ochranná známka Európskej únie č. 17 225 939

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 2. júna 2021 vo veci R 1220/2020-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a v dôsledku toho aj rozhodnutie výmazového oddelenia z 28. apríla 2020 (vyhlásenie neplatnosti č. 000025781 C),

                  —

                  zamietol návrh na vyhlásenie neplatnosti a ponechal v platnosti zápis spornej ochrannej známky č. 17 225 939,

                  —

                  uložil EUIPO a spoločnosti Nube SL povinnosť nahradiť trovy konania

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-472/21: Žaloba podaná 4. augusta 2021 – RTE/ACER

text:
               20.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 382/32

      Žaloba podaná 4. augusta 2021 – RTE/ACER
      (Vec T-472/21)
      (2021/C 382/45)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: RTE Réseau de transport de l’électricité (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: M. Levitt, advokát, B. Byrne, Solicitor, a D. Vasbeck, advokát)

         Žalovaná: Agentúra Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, zrušil rozhodnutie odvolacej rady žalovanej č. A-001-2021 (konsolidované znenie) z 28. mája 2021 (ďalej len „rozhodnutie“), ktorým sa potvrdzuje rozhodnutie žalovanej č. 30/2020 z 30. novembra 2020,

                  —

                  vyhovel návrhom žalobkyne uvedeným v odvolaní, ktoré bolo predložené odvolacej rade žalovanej,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutie vychádza z nesprávneho právneho posúdenia, pretože odvolacia rada žalovanej tým, že potvrdila rozhodnutie žalovanej č. 30/2020 z 30. novembra 2020, nezákonne rozšírila pôsobnosť článku 16 ods. 13 nariadenia o elektrine (1), ako aj článku 74 PKRP (2) a porušila základnú zásadu udeľovania práv stanovenú v článku 5 ods. 2 ZEÚ.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutie vychádza z nesprávneho právneho posúdenia, pretože odvolacia rada žalovanej si nesprávne vyložila relevantný právny rámec a nesprávne uplatnila parametre potrebné na prijatie spoločnej metodiky rozdelenia nákladov na redispečing a vzájomný obchod pre región výpočtu základnej kapacity.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že rozhodnutie porušuje zásadu riadnej správy vecí verejných a nebola pri ňom splnená povinnosť odôvodnenia, ani neboli splnené zákonné povinnosti odvolacej rady žalovaného ako odvolacieho orgánu.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutie je postihnuté nesprávnym právnym posúdením, pretože odvolacia rada žalovanej si nesprávne vyložila a uplatnila článok 3 nariadenia (3) a súvisiace ustanovenia a zásady práva EÚ, ktoré upravujú jazyky, v ktorých je žalovaná povinná vydávať svoje rozhodnutia, vrátane článku 342 ZFEÚ, článku 3 ods. 3 ZEÚ, článku 22 Charty základných práv EÚ, článku 44 ods. 1 nariadenia ASRO (4), zásady právnej istoty a práva na obhajobu.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/943 z 5. júna 2019 o vnútornom trhu s elektrinou (Ú. v. EÚ L 158, 2019, s. 5).

         (2)  Nariadenie Komisie (EÚ) 2015/1222 z 24. júla 2015, ktorým sa stanovuje usmernenie pre prideľovanie kapacity a riadenie preťaženia (Ú. v. EÚ L 197, 2015, s. 24).

         (3)  Nariadenie č. 1, ktorým sa určujú jazyky používané Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu (Ú. v. ES P 17, 1958, s. 401; Mim. vyd. 01/001, s. 5).

         (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/942 z 5. júna 2019, ktorým sa zriaďuje Agentúra Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (Ú. v. EÚ L 158, 2019, s. 22).


title: Vec T-474/21: Žaloba podaná 4. augusta 2021 – Schenk Italia/EUIPO – Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella (AMICONE)

text:
               20.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 382/33

      Žaloba podaná 4. augusta 2021 – Schenk Italia/EUIPO – Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella (AMICONE)
      (Vec T-474/21)
      (2021/C 382/46)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Schenk Italia SpA (Ora, Taliansko) (v zastúpení: D. Caneva a M. Luccini, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella (San Pietra in Cariano, Taliansko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie AMICONE – ochranná známka Európskej únie č. 11 005 725.

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 10. júna 2021 vo veci R 2885/2019-2.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  rozhodol a vyhlásil, že ochranná zámka Európskej únie AMICONE č. 11 005 725 neobsahuje zmienku o chránenom označení pôvodu (CHOP) „Amarone della Valpolicella“ v zmysle článku 103 ods. 2 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 1308/2013 (1), a nevzťahuje sa ňu žiaden z iných dôvodov absolútnej ani relatívnej neplatnosti uvedených združením Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella a je teda platná,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane tých, ktoré vzniknú združeniu Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella a prípadným iným účastníkom konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  nesprávna identifikácia významnej časti CHOP „Amarone della Valpolicella“ na účely uplatnenia článku 103 ods. 2 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 1308/2013,

                  —

                  nesprávne uplatnenie článku 103 ods. 2 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 1308/2013, pokiaľ ide o uvádzanie CHOP napadnutou ochrannou známkou,

                  —

                  nesprávne uplatnenie článku 95 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 v spojení s článkom 27 ods. 4 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625,

                  —

                  na ochrannú známku AMICONE sa nevzťahujú žiadne iné absolútne ani relatívne dôvody neplatnosti, ktoré uvádza Consorzio per la tutela dei vini Valpolicella.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 671).


title: Vec T-477/21: Žaloba podaná 9. augusta 2021 – Glaxo Group/EUIPO – Cipla Europe (Tvar inhalátora)

text:
               20.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 382/34

      Žaloba podaná 9. augusta 2021 – Glaxo Group/EUIPO – Cipla Europe (Tvar inhalátora)
      (Vec T-477/21)
      (2021/C 382/47)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Glaxo Group Ltd (Brentford, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: T. de Haan a F. Verhoestraete, lawyers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Cipla Europe NV (Antverpy, Belgicko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Sporná ochranná známka: trojrozmerná ochranná známka Európskej únie (Tvar inhalátora – ochranná známka Európskej únie č. 2 179 562

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 19. mája 2021 vo veci R 1835/2016-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO a vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane trov konania, ktoré žalobkyňa vynaložila v konaní pred prvým odvolacím senátom.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 a článku 41 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94,

                  —

                  porušenie článku 52 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009.


title: Vec T-478/21: Žaloba podaná 9. augusta 2021 – Les Éditions P. Amaury/EUIPO – Golden Balls (BALLON D’OR)

text:
               20.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 382/35

      Žaloba podaná 9. augusta 2021 – Les Éditions P. Amaury/EUIPO – Golden Balls (BALLON D’OR)
      (Vec T-478/21)
      (2021/C 382/48)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Les Éditions P. Amaury (Boulogne-Billancourt, Francúzsko) (v zastúpení: T. de Haan a M. Laborde, avocats)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Golden Balls Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie BALLON D’OR – ochranná známka Európskej únie č. 4 226 148

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 7.júna 2021 vo veci R 1073/2020-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO a vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane trov konania, ktoré žalobkyňa vynaložila v konaní pred štvrtým odvolacím senátom EUIPO.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 51 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009.


title: Vec T-482/21: Žaloba podaná 9. augusta 2021 – TenneT TSO a TenneT TSO/ACER

text:
               20.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 382/35

      Žaloba podaná 9. augusta 2021 – TenneT TSO a TenneT TSO/ACER
      (Vec T-482/21)
      (2021/C 382/49)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: TenneT TSO GmbH (Bayreuth, Nemecko) a TenneT TSO BV(Arnhem, Holandsko) (v zastúpení: D. Uwer, J. Meinzenbach, P. Rieger, R. Klein a S. Westphal, advokáti)

         Žalovaná: Agentúra Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  v celom rozsahu zrušil rozhodnutie odvolacej rady Agentúry Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ASRO) č. A-001-2021 (konsolidované znenie) z 28. mája 2021, ktorým bolo potvrdené rozhodnutie ASRO č. 30/2020 z 30. novembra 2020 o návrhu prevádzkovateľov prenosových sústav (PPS) v kľúčových regiónoch výpočtu kapacity (RVK) na metodiku rozdelenia nákladov na redispečing a vzájomný obchod (MRNRVO),

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozsah potvrdenej metodiky rozdelenia nákladov na redispečing a vzájomný obchod je nezákonný. Podľa tohto rozsahu sú v zásade „všetky“ sieťové prvky s aspoň 220 kilovoltovou úrovňou spôsobilé na rozdelenie nákladov podľa zásady „znečisťovateľ platí“ v zmysle článku 16 ods. 13 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/943 z 5. júna 2019 o vnútornom trhu s elektrinou (ďalej len „NE“). Toto je nezákonné. Rozsah metodiky rozdelenia nákladov musí byť v súlade s postupom výpočtu kapacity, podľa ktorého je technicky možné obmedziť cezhraničný obchod, a teda vyžadovať redispečing a protiopatrenia cezhraničného významu, len v prípade sieťových prvkov s distribučným koeficientom prenosu výkonu (DKPV) najmenej 5 %.
                  Napadnuté rozhodnutie musí byť zrušené, pretože porušuje najmä článok 16 ods. 13 NE a článok 74 ods. 2 a 4 nariadenia Komisie (EÚ) 2015/1222 z 24. júla 2015, ktorým sa stanovuje usmernenie pre prideľovanie kapacity a riadenie preťaženia (ďalej len „nariadenie PKRP“). Odvolací senát sa mýli v tom, že je potrebný právny základ na rozšírenie rozdelenia nákladov podľa zásady „znečisťovateľ platí“ aj na sieťové prvky s distribučným koeficientom prenosu výkonu nižším než 5 %.
                  Takýto právny základ však neexistuje. Okrem toho zahrnutie takmer všetkých sieťových prvkov do rozsahu pôsobnosti predmetnej metodiky porušuje článok 74 nariadenia PKRP, pretože vedie k nesprávnym stimulom a nie je zlučiteľné so zákonnými povinnosťami a zodpovednosťou príslušných PPS.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie musí byť zrušené, pretože odvolacia rada nezákonne potvrdila metódu Power Flow Colouring (ďalej len „PFC“) ako metódu rozloženia toku uplatniteľnú na predmetnú metodiku.
                  PFC je v rozpore s cieľom článku 16 ods. 13 NE zaviesť zásadu „znečisťovateľ platí“. PFC nie je založený na skutočných fyzických tokoch, ale skôr na virtuálnych trhových výsledkoch. Je pritom všeobecne známe, že fyzické toky sa líšia od trhových výsledkov. Výsledok PFC preto neumožňuje spoľahlivo určiť skutočného pôvodcu príslušného preťaženia. V dôsledku toho PFC tiež neumožňuje stanoviť správne stimuly na riadenie preťažení, nápravné opatrenia a efektívne investície, čo je v rozpore s článkom 74 nariadenia PKRP. Odvolacia rada ďalej riadne neposúdila technické aspekty, ktoré majú za následok nezákonnosť PFC, a vyvodila nedôveryhodné závery z nespôsobilých dôkazov.
                  Pokiaľ ide o rozloženie toku, odvolací senát tiež nezákonne potvrdil špecifické predpoklady, ktoré sa vzťahujú len na proces rozkladu toku na sieťových prvkoch vysokonapäťového jednosmerného prúdu (VNJP). Tieto predpoklady sú fyzicky nepodložené, sú v rozpore s článkom 16 ods. 13 NE a vedú k zvýšenému pripisovaniu nákladov na sieťové prvky VNJP. Okrem toho tieto predpoklady zavádzajú diskriminačné zaobchádzanie so sieťovými prvkami VNJP v porovnaní so sieťovými prvkami striedavého prúdu. Odvolacia rada tieto predpoklady týkajúce sa sieťových prvkov VNJP dostatočne nezohľadnila a na základe nespôsobilých dôkazov vyvodila nedôveryhodné závery.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie musí byť zrušené, pretože nezákonne potvrdzuje prahovú hodnotu toku spoločnej slučky, ktorú ASRO stanovila na 10 % na základe odhadov nákladov. Toto je v rozpore s článkom 16 ods. 13 NE, pretože táto prahová hodnota nie je založená na spoľahlivých skutočných údajoch o úrovni prietokov v slučke, ktoré by existovali v prípade neexistencie štrukturálnych preťažení. ASRO nebola príslušná určiť 10 % prahovú hodnotu. Táto prahová hodnota tiež nezohľadňuje článok 16 ods. 8 NE, podľa ktorého môžu prevádzkovatelia prenosových sústav použiť až 30 % pre vnútorné toky, rezervu spoľahlivosti a toky v slučke. Okrem toho je posúdenie odvolacej rady založené na nesprávnom posúdení skutkového stavu a stanovuje nesprávne stimuly pre investície do siete v rozpore s článkom 74 nariadenia PKRP. Odvolacia rada navyše vychádzala z nesprávneho právneho posúdenia, keď predpokladala, že článok 16 ods. 13 NE by vyžadoval prahovú hodnotu slučkového toku len pre ponukovú zónu namiesto hraníc ponukovej zóny.


title: Vec T-49/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 13. júla 2021 – PZ/Komisia

text:
               20.9.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 382/37

      Uznesenie Všeobecného súdu z 13. júla 2021 – PZ/Komisia
      (Vec T-49/21) (1)

      (2021/C 382/50)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 128, 12.4.2021.


title: Vec C-403/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Rumunsko) 29. júna 2021 – SC NV Construct SRL/Judeţul Timiş

text:
               4.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 401/3

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor (Rumunsko) 29. júna 2021 – SC NV Construct SRL/Judeţul Timiş
      (Vec C-403/21)
      (2021/C 401/03)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiliul Naţional de Soluţionare a Contestaţiilor

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: SC NV Construct SRL

         Verejný obstarávateľ: Judeţul Timiş

         Ďalší účastník konania: SC Proiect Construct Regiunea Transilvania SRL

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa ustanovenia článku 58 smernice 2014/24 (1), zásada proporcionality a zásada prevzatia zodpovednosti vykladať v tom zmysle, že verejný obstarávateľ má právo stanoviť kritériá technickej spôsobilosti, čiže posúdiť, či je alebo nie je potrebné zaradiť do súťažných podkladov kritériá technickej a odbornej spôsobilosti a spôsobilosť vykonávať technickú a odbornú činnosť, ktorá má vyplývať z ustanovení osobitných zákonov, a to pokiaľ ide o činnosti, ktoré majú v kontexte zákazky nepodstatný význam?

                  2.

                  Bránia zásady transparentnosti a proporcionality automatickému doplneniu súťažných podkladov o kvalifikačné kritériá, ktoré majú vyplývať z osobitných zákonov vzťahujúcich sa na činnosti súvisiace so zákazkou, ktorá je predmetom obstarávania, pričom takéto kritériá sa v súťažných podkladoch nestanovili a verejný obstarávateľ sa rozhodol ich od hospodárskych subjektov nevyžadovať?

                  3.

                  Bránia článok 63 smernice a zásada proporcionality tomu, aby sa z verejného obstarávania vylúčil uchádzač, ktorý menovite neuviedol hospodársky subjekt ako subdodávateľa s cieľom preukázať splnenie určitých kritérií týkajúcich sa technickej a odbornej spôsobilosti a spôsobilosti vykonávať technickú a odbornú činnosť, ktoré majú vyplývať z ustanovení osobitných zákonov, pričom nie sú stanovené v súťažných podkladoch, a to v prípade, že dotknutý uchádzač zvolil inú zmluvnú formu zapojenia špecializovaných subjektov do zákazky, t. j. zmluvu o dodaní/poskytnutí služieb, alebo predložil vyhlásenie o dostupnosti týchto subjektov? Patrí hospodárskemu subjektu právo určovať vlastnú organizačnú štruktúru a zmluvné vzťahy v rámci skupiny a existuje možnosť zapojiť do zákazky aj niektorých poskytovateľov/dodávateľov s prihliadnutím na skutočnosť, že takýto poskytovateľ nepatrí medzi subjekty, na ktorých kapacity sa chce uchádzač spoliehať s cieľom preukázať splnenie príslušných kritérií?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65).


title: Vec C-409/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven administrativen săd (Bulharsko) 2. júla 2021 – DELID EOOD/Izpalnitelen direktor na Daržaven fond „Zemedelie“

text:
               4.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 401/4

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven administrativen săd (Bulharsko) 2. júla 2021 – DELID EOOD/Izpalnitelen direktor na Daržaven fond „Zemedelie“
      (Vec C-409/21)
      (2021/C 401/04)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Vărchoven administrativen săd

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka v konaní o kasačnej sťažnosti: DELID EOOD

         Odporca v konaní o kasačnej sťažnosti: Izpalnitelen direktor na Daržaven fond „Zemedelie“

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je zlučiteľné s článkom 17 nariadenia č. 1305/2013 (1), že vnútroštátna právna úprava, ako je článok 26 Naredba č. 9/2015 z 21. marca 2015, ktorým sa uplatňuje čiastkové opatrenie 4.1 „Investície do poľnohospodárskych podnikov“ opatrenia 4 „Investície do hmotného majetku“ programu na rozvoj vidieka na obdobie rokov 2014 – 2020, ktorá ako predpoklad podpory pre žiadateľov, ktorí žiadajú o podporu v rámci čiastkového opatrenia 4.1 „Investície do poľnohospodárskych podnikov“ opatrenia „Investície do hmotného majetku“ programu na rozvoj vidieka na obdobie rokov 2014 – 2020, stanovuje, že ako dôkaz o vykonávaní činnosti chovu hospodárskych zvierat pred podaním žiadosti o podporu v podniku riadenom žiadateľom musí žiadateľ predložiť osvedčenie o registrácii podniku na chov hospodárskych zvierat na jeho meno v zmysle článku 4 nariadenia č. 1307/2013 (2) alebo pre ciele nariadenia postačuje, keď poľnohospodár preukáže, že vyvíja činnosť na získanie potrebnej registrácie chovateľského podniku na svoje meno?

                  2.

                  Považuje sa predpoklad uvedený v takom ustanovení vnútroštátneho práva, akým je článok 8 ods. 1 bod 2 Naredba č. 9/2015 z 21. marca 2015, ktorým sa uplatňuje čiastkové opatrenie 4.1 „Investície do poľnohospodárskych podnikov“ opatrenia 4 „Investície do hmotného majetku“ programu na rozvoj vidieka na obdobie rokov 2014 – 2020, podľa ktorého žiadatelia musia preukázať minimálny štandardný výstup za konkrétny poľnohospodársky podnik v čase podania žiadosti o pomoc, ktorý nesmie byť nižší ako 8 000 eur v leva (BGN), za zlučiteľný s cieľom podpory v rámci opatrenia „Investície do hmotného majetku“ podľa článku 17 nariadenia č. 1305/2013, s prioritami Únie pre rozvoj vidieka podľa článku 5 nariadenia č. 1305/2013 a s pojmom štandardného výstupu podniku v zmysle zrušeného nariadenia Komisie (ES) č. 1242/2008 (3) z 8. decembra 2008, ktorým sa stanovuje typológia Spoločenstva pre poľnohospodárske podniky?

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na druhú otázku, má sa vychádzať z toho, že novo registrovaní majitelia poľnohospodárskych podnikov v čase podania žiadosti o pomoc v rámci opatrenia „Investície do hmotného majetku“ majú byť vylúčení z finančnej podpory podľa nariadenia č. 1306/2013 (4)?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1305/2013 zo 17. decembra 2013 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) a o zrušení nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 487).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1307/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa ustanovujú pravidlá priamych platieb pre poľnohospodárov na základe režimov podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 637/2008 a nariadenie Rady (ES) č. 73/2009 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 608).

         (3)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1242/2008 z 8. decembra 2008, ktorým sa stanovuje typológia Spoločenstva pre poľnohospodárske podniky (Ú. v. EÚ L 335, 2008, s. 3).

         (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 549).


title: Vec C-412/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Satu Mare (Rumunsko) 6. júla 2021 – Dual Prod SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca – Comisia regională pentru autorizarea operatorilor de produse supuse accizelor armonizate

text:
               4.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 401/5

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Satu Mare (Rumunsko) 6. júla 2021 – Dual Prod SRL/Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca – Comisia regională pentru autorizarea operatorilor de produse supuse accizelor armonizate
      (Vec C-412/21)
      (2021/C 401/05)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunalul Satu Mare

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Dual Prod SRL

         Žalovaný: Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Cluj-Napoca – Comisia regională pentru autorizarea operatorilor de produse supuse accizelor armonizate

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Možno ustanovenia článku 48 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie, týkajúceho sa zásady prezumpcie neviny, v spojení s ustanovením článku 16 ods. 1 smernice 2008/118/ES (1) vykladať v tom zmysle, že bránia takému právnemu stavu, aký nastal v prejednávanej veci, keď opatrenie spočívajúce v pozastavení platnosti povolenia na vykonávanie činnosti výroby alkoholu môže správny orgán nariadiť už na základe domnienok, ktoré sú predmetom prebiehajúceho vyšetrovania trestného činu, čiže pred vyhlásením konečného odsudzujúceho rozsudku v trestnej veci?

                  2.

                  Možno ustanovenia článku 50 Charty základných práv Európskej únie, týkajúceho sa zásady ne bis in idem, v spojení s ustanovením článku 16 ods. 1 smernice 2008/118/ES vykladať v tom zmysle, že bránia takému právnemu stavu, aký nastal v prejednávanej veci, z ktorého vyplýva, že tej istej osobe sa za tie isté skutky uložili dve sankcie rovnakého charakteru (pozastavenie platnosti povolenia na vykonávanie činnosti výroby alkoholu), ktoré sa líšia iba dobou, na ktorú boli sankcie uložené?

         (1)  Smernica Rady 2008/118/ES zo 16. decembra 2008 o všeobecnom systéme spotrebných daní a o zrušení smernice 92/12/EHS (Ú. v. EÚ L 9, 2009, s. 12).


title: Vec C-431/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Bremen (Nemecko) 15. júla 2021 – X GmbH & Co. KG/Finanzamt Bremen

text:
               4.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 401/5

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Bremen (Nemecko) 15. júla 2021 – X GmbH & Co. KG/Finanzamt Bremen
      (Vec C-431/21)
      (2021/C 401/06)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Finanzgericht Bremen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: X GmbH & Co. KG

         Žalovaný: Finanzamt Bremen

         Prejudiciálna otázka

      Má sa sloboda usadiť sa zaručená v článku 43 ZES respektíve v článku 49 ZFEÚ (respektíve sloboda poskytovania služieb zaručená podľa článku 49 ZES, respektíve článku 56 ZFEÚ) vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej úprave, podľa ktorej má daňovník v situáciách, ktoré sa týkajú transakcií s cudzím prvkom, vyhotoviť záznamy o povahe a obsahu jeho obchodnoprávnych vzťahov s prepojenou osobou, ktoré zahŕňajú aj ekonomické a právne základy pre dohodu o cenách a iných obchodných podmienkach s prepojenými osobami, ktoré zohľadňujú zásadu rozsahu nezávislého vzťahu, a podľa ktorej potom, ak daňovník uvedené záznamy na žiadosť finančnej správy nepredloží, alebo predložené záznamy sú v zásade nepoužiteľné, sa nielen vyvrátiteľne predpokladá, že jeho zdaniteľné príjmy v tuzemsku, na ktorých zistenie slúžia tieto záznamy, sú vyššie ako ním priznané príjmy, ak v takýchto prípadoch finančný úrad príjmy odhadol a tieto príjmy sa dajú určiť len podľa určitého rámca, najmä na základe cenového rozpätia, a tento rámec sa môže využiť v neprospech daňovníka, pričom sa stanoví aj prirážka, ktorá predstavuje minimálne 5 % a maximálne 10 % zistenej nadmernej sumy príjmov, ale minimálne 5 000 eur, a pri oneskorenom predložení použiteľných záznamov až 1 000 000 eur, minimálne však 100 eur za každý celý deň prekročenia lehoty, pričom od stanovenia prirážky sa má upustiť len vtedy, ak nesplnenie povinnosti vyhotoviť záznamy, sa zdá byť ospravedlniteľné alebo zavinenie je nepatrné?


title: Vec C-493/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Írsko) 11. augusta 2021 – K.M./The Director of Public Prosecutions

text:
               4.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 401/6

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Írsko) 11. augusta 2021 – K.M./The Director of Public Prosecutions
      (Vec C-493/21)
      (2021/C 401/07)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Court of Appeal

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: K.M.

         Odporca: The Director of Public Prosecutions

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Vyžadujú ustanovenia článku 89 a/alebo 90 nariadenia (1) a požiadavky proporcionality podľa Charty a práva Únie, aby súd ukladajúci trest mal diskrečnú právomoc upraviť, pozmeniť alebo zmierniť rozsah príkazu na prepadnutie úlovku a rybárskeho výstroja najmä so zreteľom na okolnosti uvedené v článkoch 89 a 90 nariadenia (ES) č. 1224/2009?

                  2.

                  So zreteľom na potenciálny vplyv na živobytie kapitána v dôsledku automatického povinného prepadnutia celého úlovku a všetkého rybárskeho výstroja, môže sa ustanovenie vnútroštátneho práva, akým je § 28 ods. 5 písm. b) (2), ktoré neumožňuje vnútroštátnemu súdu preskúmať akýkoľvek vplyv na právo na živobytie osoby odsúdenej na základe obžaloby za trestný čin v rozpore s týmto ustanovením a s nariadením (okrem kontextu zvažovania, aká pokuta by mohla byť primeraná), považovať za zlučiteľné so znením nariadenia, Charty a práva Únie so zreteľom na základné právo kapitána na výkon jeho povolania?

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1224/2009 z 20. novembra 2009, ktorým sa zriaďuje systém kontroly Spoločenstva na zabezpečenie dodržiavania pravidiel spoločnej politiky v oblasti rybného hospodárstva a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES) č. 811/2004, (ES) č. 768/2005, (ES) č. 2115/2005, (ES) č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES) č. 509/2007, (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007, (ES) č. 1300/2008, (ES) č. 1342/2008 a ktorým sa zrušujú nariadenia (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES) č. 1966/2006 (Ú. v. EÚ L 343, 2009, s. 1).

         (2)  Sea Fisheries and Maritime Jurisdiction Act 2006 (zákon z roku 2006 o morskom rybolove a námornej jurisdikcii).


title: Vec T-500/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 20. júla 2021 – Coravin/EUIPO – Cora (CORAVIN) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Zrušenie staršej národnej ochrannej známky, na základe ktorej bolo vydané napadnuté rozhodnutie – Zastavenie konania“)

text:
               4.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 401/7

      Uznesenie Všeobecného súdu z 20. júla 2021 – Coravin/EUIPO – Cora (CORAVIN)
      (Vec T-500/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Zrušenie staršej národnej ochrannej známky, na základe ktorej bolo vydané napadnuté rozhodnutie - Zastavenie konania“)
      (2021/C 401/08)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Coravin, Inc. (Wilmington, Delaware, Spojené štáty) (v zastúpení: F. Valentin, avocat)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Hanf, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Cora (Marne-la-Vallée, Francúzsko) (v zastúpení: M. Georges-Picot, avocate)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 12. apríla 2019 (vec R 2385/2016-1) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Cora a Coravin

         Výrok

                  1.

                  Konanie sa zastavuje.

                  2.

                  Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 288, 26.8.2019.


title: Vec T-249/21 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 28. júla 2021 – SN/Parlament („Konanie o nariadení predbežného opatrenia – Poslanec Európskeho parlamentu – Vymáhanie príspevkov vyplatených ako náhrada výdavkov na asistenta poslanca – Návrh na odklad výkonu – Nedodržanie formálnych náležitostí – Neprípustnosť – Neexistencia naliehavosti“)

text:
               4.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 401/7

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 28. júla 2021 – SN/Parlament
      (Vec T-249/21 R)
      („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Poslanec Európskeho parlamentu - Vymáhanie príspevkov vyplatených ako náhrada výdavkov na asistenta poslanca - Návrh na odklad výkonu - Nedodržanie formálnych náležitostí - Neprípustnosť - Neexistencia naliehavosti“)
      (2021/C 401/09)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: SN (v zastúpení: P. Eleftheriadis, barrister)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: N. Görlitz a M. Ecker, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na odklad vykonateľnosti rozhodnutia Európskeho parlamentu z 21. decembra 2020 o vymáhaní neoprávnene vyplatenej sumy 196 199,84 eura, ako aj oznámenia o dlhu č. 7010000021 z 15. januára 2021 vydaného v nadväznosti na toto rozhodnutie

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-377/21: Žaloba podaná 5. júla 2021 – Eurecna/Komisia

text:
               4.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 401/8

      Žaloba podaná 5. júla 2021 – Eurecna/Komisia
      (Vec T-377/21)
      (2021/C 401/10)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Eurecna SpA (Benátky, Taliansko) (v zastúpení: R. Sciaudone, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie z 26. apríla 2021 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“), ktorým Komisia, potvrdzujúc predchádzajúce rozhodnutie o zamietnutí z 3. marca 2021, zamietla žiadosť žalobkyne o prístup k záverečnej správe a súvisiacim prílohám vypracovaným Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF) v nadväznosti na výsledok vyšetrovania OC/2019/0766,

                  —

                  nariadil Komisii, aby sprístupnila správu OLAF a súvisiace prílohy, a

                  —

                  uložil žalovanej povinnosti nahradiť trovy tohto konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na nesprávnom výklade dôsledkov vyplývajúcich z prístupu k správe OLAF.
                  V tejto súvislosti tvrdí, že napadnuté rozhodnutie musí byť zrušené v rozsahu, v akom sa prístup k správe OLAF nemohol podľa článku 10 ods. 1 a článku 2 ods. 4 nariadenia č. 1049/2001 (1) stať „verejným“.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 4 ods. 2 tretej zarážky nariadenia č. 1049/2001.
                  V tejto súvislosti tvrdí, že žalovaná porušila článok 4 ods. 2 tretiu zarážku nariadenia č. 1049/2001, ako ho vykladá judikatúra, podľa ktorej ak má príjemca správy OLAF v úmysle prijímať akty, ktoré sú na ujmu dotknutým stranám, tieto posledné uvedené osoby musia mať právo na prístup k dotknutej správe.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 a zásady proporcionality.
                  V tejto súvislosti tvrdí, že žalobkyňa nikdy nepožiadala o prenos osobných údajov fyzických osôb, a preto akékoľvek osobné údaje, ktoré môže správa obsahovať, mohli byť dobre chránené veľmi bežnou operáciou zakrývajúcou údaje.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na nesprávnom uplatnení a výklade článku 4 ods. 6 nariadenia č. 1049/2001.
                  V tejto súvislosti tvrdí, že napadnuté rozhodnutie musí byť zrušené, pretože žalovaná v konkrétnom prípade neoverila, či by mohol byť poskytnutý čiastočný prístup.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na porušení povinnosti uviesť odôvodnenie.
                  V tejto súvislosti tvrdí, že žalovaná neodôvodnila uplatniteľnosť výnimky uvedenej v článku 4 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod založený na nesprávnom vylúčení verejného záujmu na zverejnení.
                  V tejto súvislosti tvrdí, že žalovaná nesprávne vyložila právo na obhajobu len ako záujem jedného účastníka konania, pričom nezohľadnila, že žalobkyňa k odpovedi na žiadosť Generálneho riaditeľstva pre medzinárodnú spoluprácu a rozvoj (GR DEVCO) o finančnú náhradu potrebovala prístup k správe OLAF.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec T-379/21: Žaloba podaná 5. júla 2021 – Vendrame/Komisia

text:
               4.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 401/9

      Žaloba podaná 5. júla 2021 – Vendrame/Komisia
      (Vec T-379/21)
      (2021/C 401/11)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Michele Vendrame (Benátky, Taliansko) (v zastúpení: R. Sciaudone, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie z 26. apríla 2021 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“), ktorým Komisia, potvrdzujúc predchádzajúce rozhodnutie o zamietnutí z 3. marca 2021, zamietla žiadosť žalobcu o prístup k záverečnej správe a súvisiacim prílohám vypracovaným Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF) v nadväznosti na výsledok vyšetrovania OC/2019/0766,

                  —

                  nariadil Komisii, aby sprístupnila správu OLAF a súvisiace prílohy, a

                  —

                  uložil žalovanej povinnosti nahradiť trovy tohto konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na nesprávnom výklade dôsledkov vyplývajúcich z prístupu k správe OLAF.
                  V tejto súvislosti tvrdí, že napadnuté rozhodnutie musí byť zrušené v rozsahu, v akom sa prístup k správe OLAF nemohol podľa článku 10 ods. 1 a článku 2 ods. 4 nariadenia č. 1049/2001 (1) stať „verejným“.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 4 ods. 2 tretej zarážky nariadenia č. 1049/2001.
                  V tejto súvislosti tvrdí, že žalovaná porušila článok 4 ods. 2 tretiu zarážku nariadenia č. 1049/2001, ako ho vykladá judikatúra, podľa ktorej ak má príjemca správy OLAF v úmysle prijímať akty, ktoré sú na ujmu dotknutým stranám, tieto posledné uvedené osoby musia mať právo na prístup k dotknutej správe.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 a zásady proporcionality.
                  V tejto súvislosti tvrdí, že žalobca nikdy nepožiadal o prenos osobných údajov fyzických osôb, a preto akékoľvek osobné údaje, ktoré môže správa obsahovať, mohli byť dobre chránené veľmi bežnou operáciou zakrývajúcou údaje.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na nesprávnom uplatnení a výklade článku 4 ods. 6 nariadenia č. 1049/2001.
                  V tejto súvislosti tvrdí, že napadnuté rozhodnutie musí byť zrušené, pretože žalovaná v konkrétnom prípade neoverila, či by mohol byť poskytnutý čiastočný prístup.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na porušení povinnosti uviesť odôvodnenie.
                  V tejto súvislosti tvrdí, že žalovaná neodôvodnila uplatniteľnosť výnimky uvedenej v článku 4 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod založený na nesprávnom vylúčení verejného záujmu na zverejnení.
                  V tejto súvislosti tvrdí, že žalovaná nesprávne vyložila právo na obhajobu len ako záujem jedného účastníka konania, pričom nezohľadnila, že právo na obhajobu je základným prvkom právneho štátu a ako také chráni spoločenstvo a nie len jednotlivca.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec T-411/21: Žaloba podaná 8. júla 2021 — Alfa Acciai/Komisia

text:
               4.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 401/10

      Žaloba podaná 8. júla 2021 — Alfa Acciai/Komisia
      (Vec T-411/21)
      (2021/C 401/12)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Alfa Acciai SpA (Brescia, Taliansko) (v zastúpení: D. Fosselard, D. Slater a G. Carnazza, avvocati)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  — i.

                  uložil Európskej únii, zastúpenej Komisiou, povinnosť zaplatiť úroky z omeškania zo sumy 7 175 000 eur vo výške sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou (ECB) pre jej hlavné operácie refinancovania, účinnej v prvý kalendárny deň mesiaca splatnosti, zvýšenej o tri a pol percentuálneho bodu, za obdobie od 9. marca 2010 do 14. novembra 2017, znížené o úroky vo výške 260 968,15 eura, ktoré už žalobca dostal, teda vo výške 2 222 073,29 eura, alebo subsidiárne povinnosť zaplatiť úroky z omeškania vypočítaných podľa úrokovej sadzby, ktorú Súdny dvor považuje za primeranú,

                  — ii.

                  uložil Európskej únii, zastúpenej Komisiou, povinnosť zaplatiť úroky z omeškania zo sumy požadovanej v bode i. za obdobie od 14. novembra 2017 do dňa skutočného zaplatenia vo výške úrokovej sadzby stanovenej ECB pre jej hlavné operácie refinancovania, účinnej v prvý kalendárny deň mesiaca splatnosti, zvýšenej o tri a pol percentuálneho bodu, alebo subsidiárne vo výške úrokovej sadzby, ktorú Súdny dvor považuje za primeranú,

                  — iii.

                  subsidiárne k bodu ii. uložil Európskej únii, zastúpenej Komisiou, povinnosť zaplatiť úroky z omeškania zo sumy uvedenej v bode i. za obdobie od 2. marca 2021 do dňa skutočného zaplatenia, a to vo výške sadzby stanovenej ECB pre jej hlavné operácie refinancovania, účinnej v prvý kalendárny deň mesiaca splatnosti, zvýšenej o tri a pol percentuálneho bodu, alebo subsidiárne vo výške, ktorú Súdny dvor považuje za primeranú,

                  — iv.

                  navyše alebo subsidiárne, zrušil oznámenie Komisie z 30. apríla 2021 Ref. Ares(2021) 2904247,

                  — v.

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod, ktorý sa týka návrhu na náhradu škody, je založený na tvrdení, že Komisia nesprávne vykonala rozsudok z 21. septembra 2017, Ferriera Valsabbia a i./Komisia (C-86/15 P a C-87/15 P, EU:C:2017:717), čím porušila článok 266 ods. 1 ZFEÚ a článok 41 ods. 3 Charty základných práv Európskej únie.
                  V tejto súvislosti sa uvádza, že Komisia nezaplatila celú sumu úrokov z omeškania zo sankcie splatenej po vynesení rozsudku.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod, ktorý sa týka návrhu na zrušenie, je založený na porušení a nesprávnom uplatnení článkov 266 ZFEÚ a 296 ZFEÚ. Porušenie a nesprávne uplatnenie článku 46 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie. Nedostatok odôvodnenia listu Komisie z 30. apríla 2021. Nesprávne právne posúdenie a zjavne nesprávne posúdenie.
                  V tejto súvislosti sa uvádza, že list, ktorým Komisia odmietla zaplatiť žalobcom úroky z omeškania, nie je dostatočne odôvodnený a nedodržiava zásady v oblasti premlčania.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod, ktorý sa týka návrhu na zrušenie, je založený na porušení a nesprávnom uplatnení článku 266 ZFEÚ a delegovaného nariadenia (EÚ) č. 1268/2012 (1).
                  V tejto súvislosti sa uvádza, že článok 85a ods. delegovaného nariadenia (ES, Euratom) č. 2342/2002 (2), na ktorý sa odvolala Komisia vo svojom liste z 30. apríla 2021, už v okamihu náhrady sankcie nebol účinný a teda sa nemohol uplatniť.

         (1)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie (Ú. v. EÚ L 362, 2012, s. 1).

         (2)  Nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2342/2002 z 23. decembra 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 357, 2002, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 145).


title: Vec T-414/21: Žaloba podaná 10. júla 2021 – Ferriere Nord/Komisia

text:
               4.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 401/11

      Žaloba podaná 10. júla 2021 – Ferriere Nord/Komisia
      (Vec T-414/21)
      (2021/C 401/13)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ferriere Nord SpA (Osoppo, Taliansko) (v zastúpení: W. Viscardini, G. Donà a B. Comparini, avvocati)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  1.

                              a)

                              uložil (podľa článku 266 ods. 2, článku 268 a článku 340 ods. 2 ZFEÚ) Európskej únii, zastúpenej Európskou komisiou, povinnosť zaplatiť 1 096 814,68 eura (alebo subsidiárne inú sumu, ktorú určí Všeobecný súd v prípade potreby uplatniť inú sadzbu, ako je sadzba uvedená nižšie) – táto suma vyplýva z uplatnenia (1 %) sadzby refinancovania Európskej centrálnej banky (ECB) účinnej 9. marca 2010, zvýšenej o 3,5 percentuálneho bodu, za obdobie od 9. marca 2010 do 25. októbra 2017 (po odpočítaní sumy 129 847,10 eura, ktorá už bola zaplatené ako úroky „z výťažku“) – ako náhradu škody vzniknutej spoločnosti Ferriere Nord SpA v dôsledku nezaplatenia (v rozpore s článkom 266 ods. 1 ZFEÚ) úrokov z omeškania splatných v súvislosti s pokutou [uloženou rozhodnutiami Európskej komisie C(2009) 7492 final z 30. septembra 2009 a C(2009) 9912 final z 8. decembra 2009), ktorá bola predbežne zaplatená 9. marca 2010 a ktorú jej Európska komisia vrátila 25. októbra 2017 na základe rozsudku Súdneho dvora z 21. septembra 2017 vo veci C-88/15 P,
                              v dôsledku toho

                              b)

                              uložil Európskej únii, zastúpenej Európskou komisiou, povinnosť zaplatiť ďalšiu sumu z dôvodu kapitalizácie náhrady škody podľa písmena a) vyššie od 25. októbra 2017 (alebo subsidiárne od iného dátumu, ktorý určí Všeobecný súd) až do dňa úplného a účinného zaplatenia, ktorá sa vypočíta podľa sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou pre jej hlavné operácie refinancovania zvýšenej o 3,5 percentuálneho bodu (alebo subsidiárne podľa inej sadzby, ktorú prípadne určí Všeobecný súd),

                  2.

                  zrušil (podľa článku 263 ZFEÚ) list Európskej komisie (Generálne riaditeľstvo pre rozpočet) Ares(2021)2904048 z 30. apríla 2021,

                  3.

                  v každom prípade uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody, z ktorých prvý sa týka náhrady škody (1) a druhý zrušenia napadnutého listu (2).

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia konala protiprávne v rozpore s článkom 266 ods. 1 ZFEÚ (ako aj s článkom 83 nariadenia č. 1268/2012 (1) a/alebo prípadne článkom 86 nariadenia č. 2342/2002 (2)).

                              —

                              V tejto súvislosti sa tvrdí, že na to, aby sa v plnom rozsahu (v zmysle článku 266 ods. 1 ZFEÚ) vykonal rozsudok Súdneho dvora z 21. septembra 2017 vo veci C-88/15 P (ktorým bolo zrušené rozhodnutie o kontrole z roku 2009 podľa článku 101 ZFEÚ), mala Komisia vrátiť spoločnosti Ferriere Nord nielen pokutu predbežne zaplatenú v roku 2010, ale aj súvisiace úroky z omeškania vypočítané v súlade so sadzbou stanovenou v článku 83 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 1268/2012, t. j. podľa sadzby stanovenej ECB pre jej hlavné operácie refinancovania účinnej v prvý kalendárny deň mesiaca splatnosti pokuty, zvýšenej o 3,5 percentuálneho bodu. Namiesto toho Komisia 25. októbra 2017 vyplatila – ako úroky – len úroky „z výťažku“ v zmysle článku 90 ods. 4 nariadenia č. 1268/2012, ako výnos získaný z bankového účtu, na ktorý predbežne uložila sumu pokuty. Nezaplatenie úrokov z omeškania predstavuje porušenie primárneho práva Európskej únie (článok 266 ods. 1 ZFEÚ), ktoré má za následok mimozmluvnú zodpovednosť Komisie. V takom prípade sa musí kapitalizovať suma náhrady škody splatná z uvedených dôvodov, a to odo dňa, keď boli zaplatené len úroky „z výťažku“, až do dňa skutočného zaplatenia.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 46 Štatútu a v dôsledku toho aj článku 266 prvého odseku ZFEÚ (a článku 83 nariadenia č. 1268/2012 a/alebo prípadne článku 86 nariadenia č. 2342/2002).

                              —

                              V tejto súvislosti sa uvádza, že Komisia vo svojom liste z 30. apríla 2021 uviedla, že nemôže/nechce vyhovieť predbežnej žiadosti spoločnosti Ferriere Nord o náhradu škody na základe článku 46 Štatútu Súdneho dvora z dôvodu uplynutia päťročnej premlčacej lehoty stanovenej v tomto článku, keďže – podľa tejto inštitúcie – rozhodujúcou skutočnosťou pre jej mimozmluvnú zodpovednosť (a teda okamihom začiatku plynutia premlčacej lehoty) bolo predbežné zaplatenie pokuty v roku 2010. Ferriere Nord naproti tomu tvrdí, že rozhodujúcou skutočnosťou pre vznik zodpovednosti je skutočnosť, že 25. októbra 2017 – keď bola pokuta vrátená v súlade s rozsudkom z roku 2017 – Komisia nezaplatila úroky z omeškania stanovené v článku 83 nariadenia č. 1268/2012, pričom sa obmedzila len na zaplatenie úrokov „z výťažku“ podľa článku 90 toho istého nariadenia. Toto porušenie článku 266 ods. 1 ZFEÚ predstavuje protiprávne konanie Komisie a zakladá jej mimozmluvnú zodpovednosť a preto od okamihu tohto porušenia začína plynúť päťročná premlčacia lehota stanovená v článku 46 Štatútu.

         (1)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie (Ú. v. EÚ L 362, 2012, s. 1).

         (2)  Nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2342/2002 z 23. decembra 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 357, 2002, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 145).


title: Vec T-415/21: Žaloba podaná 10. júla 2021 – Banca Popolare di Bari/Komisia

text:
               4.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 401/13

      Žaloba podaná 10. júla 2021 – Banca Popolare di Bari/Komisia
      (Vec T-415/21)
      (2021/C 401/14)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Banca Popolare di Bari SpA (Bari, Taliansko) (v zastúpení: A. Zoppini, G. Roberti, I. Perego a G. Parisi, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  uložil Únii zastúpenej Komisiou, aby žalobkyni uhradila sumu 280 miliónov eur ako náhradu majetkovej ujmy, ako aj primeranú sumu ako náhradu nemajetkovej ujmy spôsobenej rozhodnutím (EÚ) 2016/1208 z 23. decembra 2015 o štátnej pomoci SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN), ktorú poskytlo Taliansko spoločnosti Banca Tercas,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza nasledujúce žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na protiprávnosti konania Komisie.

                              —

                              V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že došlo k dostatočne závažnému porušeniu vzhľadom na to, že Komisia pri prijímaní rozhodnutí: nemala priestor na voľnú úvahu, keďže článok 107 ods. 1 ZFEÚ je normou s priamym, presným a bezpodmienečným účinkom, dopustila sa zjavne nesprávneho posúdenia. Okrem toho Komisia vychádzala z nedostatočných dôkazov a skreslila judikatúru Únie najprv upresnenú Všeobecným súdom (vec Taliansko a i./Komisia, T-98/16, T-196/16 a T-198/16) a následne Súdnym dvorom (vec Komisia/Taliansko a i., C-425/19 P).

                              —

                              Normy porušené týmto rozhodnutím predstavujú normy, ktoré priznávajú práva jednotlivcom, v rozpore so slobodou podnikania a základným právom na riadnu správu vecí verejných.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na majetkovej a nemajetkovej ujme spôsobenej žalobkyni protiprávnym konaním Komisie.

                              —

                              V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že faktorom, ktorý zapríčinil zhoršenie dôvery klientov banky a straty, ktoré boli spôsobené banke, pri neexistencii ďalších možných konkurenčných faktorov, je rozhodnutie Komisie, ktoré znemožnilo integračný projekt Tercas a Caripe a intervenčný projekt Fondo interbancario di tutela dei depositi (Medzibankový fond ochrany vkladov) (FITD).


title: Vec T-437/21: Žaloba podaná 20. júla 2021 – Greenwich Polo Club/EUIPO – Lifestyle Equities (GREENWICH POLO CLUB)

text:
               4.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 401/13

      Žaloba podaná 20. júla 2021 – Greenwich Polo Club/EUIPO – Lifestyle Equities (GREENWICH POLO CLUB)
      (Vec T-437/21)
      (2021/C 401/15)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Greenwich Polo Club, Inc. (Greenwich, Connecticut, Spojené štáty) (v zastúpení: R. Zammit, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Lifestyle Equities CV (Amsterdam, Holandsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa pred Všeobecným súdom

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie GREENWICH POLO CLUB – prihláška č. 17 731 153

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 10. mája 2021 vo veci R 300/2020-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a nariadil zápis spornej ochrannej známky, ktorá sa týka sporných výrobkov (ako aj ostatných výrobkov, ktoré nie sú predmetom tejto žaloby) alebo subsidiárne vrátil vec EUIPO na nové preskúmanie,

                  —

                  uložil povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni v súvislosti s touto žalobou.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001.


title: Vec T-450/21: Žaloba podaná 30. júla 2021 – Španielsko/Komisia

text:
               4.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 401/14

      Žaloba podaná 30. júla 2021 – Španielsko/Komisia
      (Vec T-450/21)
      (2021/C 401/16)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: S. Jiménez García a J. Rodríguez de la Rúa Puig, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2021/988 zo 16. júna 2021, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (1), pokiaľ ide o určité výdavky vynaložené Španielskym kráľovstvom,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení kontrol správnosti výpočtu pomoci, vrátane uplatnenia správnych sankcií (hlavná kontrola), keďže výklad článku 31 ods. 3 delegovaného nariadenia č. 640/2014 (2) v spojení s článkom 53 ods. 4 delegovaného nariadenia č. 639/2014 (3) zo strany Komisie je v rozpore so zásadou proporcionality.
                  Tento žalobný dôvod pozostáva zo štyroch častí (A – D):

                              —

                              A: neodôvodnené uloženie správnych sankcií za nesplnenie požiadaviek na identifikáciu a registráciu zvierat pred dátumom stanoveným členským štátom v súlade s článkom 31 ods. 3 delegovaného nariadenia č. 640/2014 v spojení s článkom 53 ods. 4 delegovaného nariadenia č. 639/2014.

                              —

                              B – D: neodôvodnené uloženie správnych sankcií podľa článku 31 ods. 3 delegovaného nariadenia č. 640/2014 za zvieratá, pri ktorých sa počas administratívnych kontrol všetkých spisov žiadostí o pomoc a priori zistil nesúlad s identifikáciou a registráciou v členskom štáte, ktorý rovnako ako Španielske kráľovstvo uplatňuje v súlade s článkom 21 ods. 4 vykonávacieho nariadenia č. 809/2014 (4) systém „bez žiadosti“, ktorý svojou povahou vylučuje akékoľvek riziko pre EPZF.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na správnom vykonávaní kontrolných štatistík na mieste v dostatočnej kvalite (hlavná kontrola) vrátane veľkosti náhodnej vzorky a účinnosti analýzy rizika v súlade s článkom 34 vykonávacieho nariadenia č. 809/2014.

         (1)  Ú. v. EÚ L 218, 2021, s. 9.

         (2)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 640/2014 z 11. marca 2014, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 vzhľadom na integrovaný administratívny a kontrolný systém, podmienky zamietnutia alebo odňatia platieb a administratívne sankcie uplatniteľné na priame platby, podporné nariadenia na rozvoj vidieka a krížové plnenie (Ú. v. EÚ L 181, 2014, s. 48).

         (3)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 639/2014 z 11. marca 2014, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1307/2013, ktorým sa ustanovujú pravidlá priamych platieb pre poľnohospodárov na základe režimov podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky, a ktorým sa mení príloha X k uvedenému nariadeniu (Ú. v. EÚ L 181, 2014, s. 1).

         (4)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 809/2014 zo 17. júla 2014, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 v súvislosti s integrovaným administratívnym a kontrolným systémom, opatreniami na rozvoj vidieka a krížovým plnení (Ú. v. EÚ L 277, 2014, s. 69).


title: Vec T-485/21: Žaloba podaná 9. augusta 2021 – BNetzA/ACER

text:
               4.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 401/15

      Žaloba podaná 9. augusta 2021 – BNetzA/ACER
      (Vec T-485/21)
      (2021/C 401/17)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (BNetzA) (Nemecko) (v zastúpení: U. Karpenstein a K. Reiter, advokáti)

         Žalovaná: Agentúra Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie odvolacej komisie žalovanej č. A-001-2001 (v konsolidovanom znení) z 28. mája 2021 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“),

                  —

                  subsidiárne pre prípad, že by Všeobecný súd nezrušil napadnuté rozhodnutie ako celok, zrušil toto rozhodnutie v rozsahu, v akom sú potvrdené nasledujúce časti a ustanovenia rozhodnutia žalovanej č. 30/2020 z 30. novembra 2020:

                              (i)

                              článok 1 ods. 1 druhá veta, článok 2 ods. 2 písm. j) a článok 3 prílohy I;

                              (ii)

                              článok 7 prílohy I;

                              (iii)

                              článok 12 ods. 2 prílohy I;

                              (iv)

                              všetky časti a ustanovenia, ktoré sa výslovne vzťahujú na ustanovenia uvedené v bodoch (i) až (iii);

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod: rozšírenie metodiky zdieľania nákladov na iné prvky siete než sú prvky siete medzi oblasťami, je nezlučiteľné s požiadavkami článku 16 ods. 13 nariadenia (EÚ) 2019/943 (1) a článku 74 nariadenia (EÚ) 2015/1222 (2). V každom prípade neexistuje požadovaný právny základ. Prinajmenšom je pôsobnosť metodiky zdieľania nákladov z právneho hľadiska neprávne odvodzovaná z požiadavky prevádzkovej bezpečnosti a zásady „znečisťovateľ platí“.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod: zákaz započítania je najmä v rozpore s článkom 16 ods. 11 a 13 nariadenia (EÚ) 2019/943. Navyše robí metodiku zdieľania nákladov inherentne rozpornou.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod: definícia predbežnej úrovne tolerancie pre legitímne kruhové toky, stanovená žalovanou na základe vlastných kritérií, je z formálneho a vecného hľadiska v rozpore s právom Únie. Z formálneho hľadiska žalovaná porušuje právomoc prevádzkovateľov prenosových sústav a vnútroštátnych regulačných orgánov definovať úroveň tolerancie. Navyše definuje predbežnú úroveň tolerancie, hoci prevádzkovatelia prenosových sústav nevykonali analýzu úrovne legitímnych kruhových tokov, ktorú vyžaduje článok 16 ods. 13 druhý pododsek nariadenia (EÚ) 2019/943. Z vecného hľadiska je metodika zdieľania nákladov v rozpore so zákazom definície individuálnych úrovní tolerancie pre „každú jednotlivú hranicu ponukovej oblasti“ stanoveným v článku 16 ods. 13 druhom pododseku nariadenia (EÚ) 2019/943 tým, že definuje jednotnú a rovnomernú úroveň tolerancie rozdelenú na ponukové oblasti vytvárajúce kruhové toky. Definovaná predbežná úroveň tolerancie prinajmenšom nemá požadovaný právny základ.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod: prednostné použitie kruhových tokov pred vnútornými tokmi, ktoré tvorí základ metodiky zdieľania nákladov, pri stanovení príčin preťaženia siete porušuje článok 16 ods. 13 nariadenia (EÚ) 2019/943. Navyše generuje nesprávne stimuly. Tiež je nezlučiteľné s požiadavkou spravodlivosti a zákazom diskriminácie.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod: prinajmenšom pri nevyhnutnom celkovom posúdení je metodika zdieľania nákladov v rozpore s právom Únie. Široká pôsobnosť, zákaz započítania, nesprávna úroveň tolerancie a uprednostnenie kruhových tokov pred vnútornými tokmi spolu súvisia a vzájomne sa násobia. Posudzované ako celok vedú prinajmenšom k porušeniu zásady „znečisťovateľ platí“, zákazu diskriminácie a požiadavky spravodlivosti. Okrem toho je metodika zdieľania nákladov prinajmenšom z hľadiska jej celkového účinku nezlučiteľná s cieľom práva Únie zvýšiť podiel energie z obnoviteľných zdrojov. Metodika zdieľania nákladov je celkovo disproporčná a v každom prípade nemá požadovaný právny základ.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod: bezpodmienečný záväzok prevádzkovateľov prenosových sústav vypracovať počas dvanástich mesiacov od vykonania metodiky zdieľania nákladov návrhy zmien a predložiť ich na schválenie regulačným orgánom, ktorý je zahrnutý v metodike zdieľania nákladov, je v rozpore s článkom 16 ods. 13 nariadenia (EÚ) 2019/943 a článkom 74 ods. 6 písm. b) v spojení s článkom 9 ods. 13 nariadenia (EÚ) 2015/1222.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/943 z 5. júna 2019 o vnútornom trhu s elektrinou (Ú. v. EÚ L 158, 2019, s. 54).

         (2)  Nariadenie Komisie (EÚ) 2015/1222 z 24. júla 2015, ktorým sa stanovuje usmernenie pre prideľovanie kapacity a riadenie preťaženia (Ú. v. EÚ L 197, 2015, s. 24).


title: Vec T-491/21: Žaloba podaná 11. augusta 2021 – Maďarsko/Komisia

text:
               4.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 401/17

      Žaloba podaná 11. augusta 2021 – Maďarsko/Komisia
      (Vec T-491/21)
      (2021/C 401/18)
      Jazyk konania: maďarčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Maďarsko (v zastúpení: M. Z. Fehér a G. Koós, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2021/988 zo 16. júna 2021, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (1) v rozsahu, v akom sa týka Maďarska, vylúčením pomoci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka na rozpočtové roky 2016 až 2019 z financovania Únie z dôvodu nedostatku hlavnej kontroly (Rozvoj vidieka – EPFRV – opatrenia v oblasti lesného hospodárstva),

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Podľa maďarskej vlády Komisia nesprávne vyložila článok 30 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 (2) a článok 28 ods. 1 písm. b) vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 809/2014 (3). Maďarská vláda sa domnieva, že odôvodnenie uvedené v bode 3.4.2. vysvetľujúceho dokumentu Európskej komisie s názvom „Metódy výpočtu prémií na rozvoj vidieka s cieľom vylúčiť dvojité financovanie“ vo svojom znení z februára 2017 nie je v súlade s uvedenými ustanoveniami. Vysvetľujúci dokument nie je právne záväzný a výklad, ktorý presadzuje, nie je v súlade s právom Únie.
      Na podporu svojej žaloby maďarská vláda predkladá v podstate jediný žalobný dôvod. Podľa jej názoru článok 30 nariadenia (EÚ) 1306/2013 a článok 28 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 809/2014 neukladajú povinnosť zaviesť kontrolu zodpovedajúcu dvojitému financovaniu, ktoré môže vzniknúť v dôsledku pomoci poskytnutej na ekologizáciu a zalesňovanie, keďže podľa existujúcich ustanovení práva Únie neexistuje odôvodnené riziko dvojitého financovania v súvislosti s pomocou poskytnutou v rámci týchto dvoch schém.
      Na zdôvodnenie tohto tvrdenia maďarská vláda chce predovšetkým preukázať, že výdavky financované na zalesňovanie a ekologizáciu majú úplne iný cieľ pomoci. Ďalej maďarská vláda vo svojej žalobe uvádza, že obe schémy pomoci sú tiež úplne odlišné. Kritériá oprávnenosti sú pre každé z týchto pomocí odlišné a oblasti oprávnených výdavkov sa navzájom nezhodujú.
      Maďarská vláda sa napokon domnieva, že Európska komisia nesprávne vykladá rozsah pôsobnosti všeobecného zákazu dvojitého financovania obsiahnutého v článku 30 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 a nezohľadňuje, že súčasná právna úprava Únie výslovne nestanovuje, že pomoc poskytnutá na zalesňovanie a ekologizáciu predstavuje dvojité financovanie.

         (1)  Ú. v. EÚ L 218, 2021 s. 9.

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013, o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 549).

         (3)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 809/2014 zo 17. júla 2014, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 v súvislosti s integrovaným administratívnym a kontrolným systémom, opatreniami na rozvoj vidieka a krížovým plnením (Ú. v. EÚ L 227, 2014, s. 69).


title: Vec T-505/21: Žaloba podaná 16. augusta 2021 – Tinnus Enterprises v EUIPO – Mystic Products Import & Export (Rozdeľovače)

text:
               4.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 401/19

      Žaloba podaná 16. augusta 2021 – Tinnus Enterprises v EUIPO – Mystic Products Import & Export (Rozdeľovače)
      (Vec T-505/21)
      (2021/C 401/20)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Tinnus Enterprises LLC (Plano, Texas, Spojené štáty) (v zastúpení: T. Wuttke, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Mystic Products Import & Export, SL (Badalona, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ sporného dizajnu: žalobkyňa

         Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva 1 431 829-0010

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 9. júna 2021 vo veci R 1003/2018-3

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  zmenil napadnuté rozhodnutie takto:

                              —

                              vyhovel odvolaniu žalobkyne,

                              —

                              zamietol v celom rozsahu návrh na výmaz ICD 10 296 sporného dizajnu,

                              —

                              uložil navrhovateľovi výmazu povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil pred odvolacím senátom a výmazovým odborom,

                  —

                  uložil navrhovateľovi výmazu povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie zásad uvedených v rozsudku z 24. marca 2021, Lego/EUIPO – Delta Sport Handelskontor (Stavebný blok z hračkárskej stavebnice) (T-515/19, neuverejnený, EU:T:2021:155),

                  —

                  porušenie zásad uvedených v rozsudku z 8. marca 2018, DOCERAM (C-395/16, EU:C:2018:172),

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002,

                  —

                  nesprávny výklad patentovej prihlášky EP 3 005 948 A2 a prihlášky žalobkyne o viacero dizajnov č. 1 431 829-0001 – 0010.


title: Vec T-495/21: Žaloba podaná 13. augusta 2021 – Španielsko/Komisia

text:
               4.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 401/18

      Žaloba podaná 13. augusta 2021 – Španielsko/Komisia
      (Vec T-495/21)
      (2021/C 401/19)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: L. Aguilera Ruiz a M. J. Ruiz Sánchez, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2021/988 zo 16. júna 2021, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (1) [oznámené pod číslom C(2021) 4118], a to v rozsahu, v akom sa týka Španielskeho kráľovstva v súvislosti s vyšetrovaním týkajúcim sa platobnej agentúry Baskicka, sp. zn. AA/2018/003/ES/RLF, v čistej výške 2 056 473,43 eura,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že paušálna oprava v čistej výške 2 056 473,43 eura je v rozpore s článkom 5 delegovaného nariadenia (EÚ) č. 640/2014 (2), ako aj s článkami 28 a 29 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 809/2014 (3). Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď konštatovala nedostatočnú kľúčovú kontrolu pri účinnosti krížových kontrol a kvality LPIS.
                  Komisia zamenila jednotlivé nezrovnalosti zistené pri vyhodnocovaní snímok na obrazovke, ktoré zodpovedá systému LPIS, a neskoršie overenia na miestach týkajúcich sa štyroch náhodne zvolených pozemkov s výsledkami plánovaných kontrol na mieste zodpovedajúcim overeniam pozemkov s koeficientom spôsobilosti na pomernom základe v rokoch 2016, 2017 a 2018 a vykonaných v rámci Plánu opatrení na zlepšenie aktualizácií LPIS. Aj keď ide o dva rôzne a samostatné úkony, Komisia dospela k spoločnému záveru, pričom výsledky jedného úkony preniesla na druhý a na ich základe uplatnila napadnutú opravu, ktorú žalobca považuje na nesprávnu a neprimeranú.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že Komisia nedodržala pokyny pre výpočet finančných opráv v rámci schvaľovania súladu a účtovnej závierky [C(2015) 3675, z 8. júna 2015], v dôsledku čoho je uložená paušálna oprava protiprávna, pretože krížové kontroly neodhalili nedostatky a riziko nedostatkov kontrol na miesto pre fond bolo kvalifikované v rámci príslušného postupu. Žalobca tvrdí, že krížové kontroly neodhalili žiadny nedostatok s rizikom pre fond, ktorý by odôvodňoval uplatnenú opravu, a ďalej sa v súvislosti s kontrolami na mieste domnieva, že Komisia uplatnila paušálnu opravu protiprávne, pretože riziko pre fond bolo individuálne určené a kvantifikované v rámci príslušného postupu.

         (1)  Ú. v. EÚ L 218, 2021, s. 9.

         (2)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 640/2014 z 11. marca 2014, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 vzhľadom na integrovaný administratívny a kontrolný systém, podmienky zamietnutia alebo odňatia platieb a administratívne sankcie uplatniteľné na priame platby, podporné nariadenia na rozvoj vidieka a krížové plnenie (Ú. v. EÚ L 181, 2014, s. 48).

         (3)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 809/2014 zo 17. júla 2014, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 v súvislosti s integrovaným administratívnym a kontrolným systémom, opatreniami na rozvoj vidieka a krížovým plnením (Ú. v. EÚ L 227, 2014. s. 69).


title: Vec C-445/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski gradski săd (Bulharsko) 15. júla 2021 – „EUROBANK BULGARIA“ AD/NI, RZ, „DMD DEVELOPMENTS“ OOD

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/6

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski gradski săd (Bulharsko) 15. júla 2021 – „EUROBANK BULGARIA“ AD/NI, RZ, „DMD DEVELOPMENTS“ OOD
      (Vec C-445/21)
      (2021/C 412/03)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sofijski gradski săd

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa:„EUROBANK BULGARIA“ AD

         Žalovaní: NI, RZ, „DMD DEVELOPMENTS“ OOD

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa pojem „spotrebiteľ“, ako je použitý v článku 17 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (1), vykladať podľa jeho obsahu stanoveného v smernici Rady 87/102/EHS z 22. decembra 1986 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov, ktoré sa týkajú spotrebiteľského úveru (2), alebo má samostatný obsah?

                  2.

                  Je pri skúmaní postavenia „spotrebiteľa“ relevantný účel, ktorý vyplýva z legálneho účinku zmluvy, ktorá v prejednávanom prípade poskytuje možnosť budúceho zisku (investičný zámer), alebo je dôležité spojenie zmluvy s podnikateľskou alebo obchodnou činnosťou, ktorú dotknutá osoba vykonáva v čase uzavretia zmluvy?

                  3.

                  Má sa pojem „zmluv[a] o úvere splatnom v splátkach“, ako je použitý v článku 17 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach, vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje len na zmluvy týkajúce sa tovaru (hmotných predmetov, hnuteľných vecí), alebo zahŕňa všetky úvery vrátane tých, ktoré boli poskytnuté na základe zmluvy o bankovom úvere uzavretej na účely nadobudnutia nehnuteľnosti určenej na bývanie?

                  4.

                  Možno z nariadenia č. 1215/2012, ak v súvislosti s pojmom „bydlisko“ v článku 62 ods. 1 odkazuje na vnútroštátny právny poriadok súdu, na ktorý bola vo veci podaná žaloba, vyvodiť autonómne kritériá (napríklad formálny znak spojenia s určitým územím) s cieľom určiť, či má spotrebiteľ bydlisko na území členského štátu, na ktorého súde bola proti nemu podaná žaloba?

                  5.

                  Čo sa má – pokiaľ zmluva o úvere uzavretá na účely nadobudnutia nehnuteľnosti určenej na bývanie môže byť spotrebiteľskou zmluvou v zmysle článku 17 ods. 1 písm. c) – rozumieť pod pojmom „obvyklý pobyt“, ako je použitý v článku 19 bode 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach, a je najmä možné, aby tento pojem súvisel s centrom hlavných záujmov spotrebiteľa?

                  6.

                  Pokiaľ nariadenie (EÚ) č. 1215/2015 na účely zabezpečenia svojho účinného uplatňovania v súvislosti s pojmom „bydlisko“ stanovuje autonómne kritériá, má sa na základe tohto pojmu určiť aj miestna príslušnosť?

         (1)  Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 1.

         (2)  Ú. v. ES L 42, 1987, s. 48; Mim. vyd. 15/001, s. 326.


title: Vec C-463/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 28. júla 2021 – Global Starnet Ltd/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/7

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 28. júla 2021 – Global Starnet Ltd/Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Presidenza del Consiglio dei Ministri
      (Vec C-463/21)
      (2021/C 412/04)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Global Starnet Ltd

         Žalovaní: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli, Presidenza del Consiglio dei Ministri

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je zavedenie právnej normy, ako je tá, ktorú obsahuje článok 1 ods. 649 zákona 190/14, ktorý znižuje ážio a náhrady iba voči obmedzenej a konkrétnej kategórii prevádzkovateľov alebo iba voči prevádzkovateľom herní s výhernými automatmi, a nie voči všetkým prevádzkovateľom v odvetví herní, zlučiteľné s výkonom slobody usadiť sa, zaručenej článkom 49 ZFEÚ, a výkonom slobodného poskytovania služieb, zaručeného článkom 56 ZFEÚ?

                  2.

                  Je zavedenie takej právnej úpravy, aká je uvedená vyššie, ktorú obsahuje článok 1 ods. 649 zákona 190/14, ktorý iba z hospodárskych dôvodov znížil počas doby svojej účinnosti náhradu dohodnutú v koncesnej zmluve uzavretej medzi obchodnou spoločnosťou a štátnym orgánom Talianskej republiky, zlučiteľné so zásadou ochrany legitímnej dôvery vyplývajúcou z európskeho práva?


title: Vec C-485/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rajonen săd Nesebar (Bulharsko) 5. augusta 2021 – „S.V.“ OOD/E. Ts. D.

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/7

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rajonen săd Nesebar (Bulharsko) 5. augusta 2021 – „S.V.“ OOD/E. Ts. D.
      (Vec C-485/21)
      (2021/C 412/05)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rajonen săd Nesebar

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa:„S.V.“ OOD

         Žalovaná: E. Ts. D.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Sú fyzické osoby, ktoré sú vlastníkmi bytov v bytovom dome, pokiaľ ide o právne vzťahy nimi vytvárané v súvislosti so správou a údržbou spoločných priestorov bytového domu, „spotrebiteľmi“ (v zmysle článku 2 písm. b) smernice Rady 93/13/EHS (1) z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách a článku 2 bodu 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ (2) z 25. októbra 2011)?

                  2.

                  Závisí to, či fyzické osoby, ktoré sú vlastníkmi bytov v bytovom dome, majú postavenie „spotrebiteľa“, od toho, aký druh právnych vzťahov vytvorili (individuálna zmluva o výkone správy a údržby spoločných priestorov, zmluva podľa článku 2 ZUES, výkon správy zhromaždením vlastníkov bytov)?

                  3.

                  Sú právne predpisy, ktoré pripúšťajú rozdielne zaobchádzanie (pokiaľ ide o postavenie „spotrebiteľa“) s vlastníkmi bytového domu podľa toho, či uzavreli individuálnu zmluvu o výkone správy a údržby spoločných priestorov bytového domu alebo nie (v druhom prípade je ich správcom zhromaždenie vlastníkov bytov) zlučiteľné so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011?

         (1)  Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/13/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES a ktorou sa zrušuje smernica Rady 85/577/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES (Ú. v. EÚ L 304, 2011, s. 64).


title: Vec C-505/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail de Liège (Belgicko) 18. augusta 2021 – FU/Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil)

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/8

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail de Liège (Belgicko) 18. augusta 2021 – FU/Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil)
      (Vec C-505/21)
      (2021/C 412/06)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal du travail de Liège

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: FU

         Žalovaný: Agence fédérale pour l’Accueil des demandeurs d’asile (Fedasil)

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 27 ods. 3 nariadenia Dublin III č. 604/2013 (1) prípadne v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že žiadosť o riadny odklad podaná spolu so žalobou o neplatnosť proti rozhodnutiu o odovzdaní žiadateľa do členského štátu, ktorý je vyhlásený za príslušný na vybavenie žiadosti o medzinárodnú ochranu, neprerušuje výkon odovzdania až do rozhodnutia o uvedenej žiadosti o odklad?

                  2.

                  Má sa článok 27 ods. 3 nariadenia Dublin III č. 604/2013 prípadne v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie, vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že žiadosť o odklad rozhodnutia o odovzdaní žiadateľa do iného štátu, ktorý je vyhlásený za príslušný na vybavenie žiadosti o medzinárodnú ochranu, prerušuje výkon odovzdania až do rozhodnutia o uvedenej žiadosti o odklad iba za predpokladu, že bola podaná žiadosť o mimoriadny odklad v prípade, keď sa na žiadateľa o medzinárodnú ochranu vzťahuje rozhodnutie o odsune, vyhostení alebo vrátení, ktoré sa má bezprostredne vykonať, najmä ak je zadržiavaný na určitom mieste alebo je daný k dispozícii vláde, a ak nepožiadal o riadny odklad spolu so žalobou o neplatnosť tohto rozhodnutia?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov (Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 31).


title: Vec T-645/20: Uznesenie Všeobecného súdu z 28. júla 2021 – Dual Star Logistic a i./Parlament a Rada („Žaloba o neplatnosť – Cestná doprava – Nariadenie (EÚ) 2020/1055 – Podmienky týkajúce sa požiadaviek dopravcov – Návrat vozidla do operačného centra v členskom štáte pôvodu najneskôr do ôsmich týždňov – Profesijné združenie – Aktívna legitimácia – Nedostatok osobnej dotknutosti – Neprípustnosť“)

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/10

      Uznesenie Všeobecného súdu z 28. júla 2021 – Dual Star Logistic a i./Parlament a Rada
      (Vec T-645/20) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Cestná doprava - Nariadenie (EÚ) 2020/1055 - Podmienky týkajúce sa požiadaviek dopravcov - Návrat vozidla do operačného centra v členskom štáte pôvodu najneskôr do ôsmich týždňov - Profesijné združenie - Aktívna legitimácia - Nedostatok osobnej dotknutosti - Neprípustnosť“)
      (2021/C 412/09)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Dual Star Logistic SRL (Bukurešť, Rumunsko), Eliton Trans SRL (Piteşti, Rumunsko), Agexim Spedition SRL (Piteşti), SC A & C International Road Cargo SRL (Piteşti), Uniunea Naţională a Transportatorilor Rutieri din România (UNTRR) (Bukurešť) (v zastúpení: R. Martens, advokát)

         Žalovaní: Európsky parlament (v zastúpení: R. van de Westelaken a A. Tamás, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie (v zastúpení: A. Norberg, L. Vétillard a S. Emmerechts, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie článku 1 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2020/1055 z 15. júla 2020, ktorým sa menia nariadenia (ES) č. 1071/2009, (ES) č. 1072/2009 a (EÚ) č. 1024/2012 s cieľom prispôsobiť ich vývoju v odvetví cestnej dopravy (Ú. v. EÚ, L 249, 2020, s. 17)

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Konanie o návrhu Rumunska na vstup vedľajšieho účastníka do konania sa zastavuje.

                  3.

                  Dual Star Logistic SRL, Eliton Trans SRL, Agexim Spedition SRL, SC A & C International Road Cargo SRL a Uniunea Naţională a Transportatorilor Rutieri din România (UNTRR) znášajú svoje vlastné trovy konania, a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Európsky parlament a Rada Európskej únie, s výnimkou trov konania súvisiacich s návrhom na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

                  4.

                  Dual Star Logistic, Eliton Trans, Agexim Spedition, SC A & C International Road Cargo, Uniunea Naţională a Transportatorilor Rutieri din România (UNTRR), Parlament, Rada a Rumunsko znášajú svoje vlastné trovy konania súvisiace s návrhom na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 9, 11.1.2021.


title: Vec T-646/20: Uznesenie Všeobecného súdu z 28. júla 2021 – NG a i./Parlament a Rada („Žaloba o neplatnosť – Cestná doprava – Nariadenie (EÚ) 2020/1055 – Doby odpočinku vodiča – Nemožnosť určitej doby odpočinku strávenej na palube vozidla – Návrat do operačného strediska zamestnávateľa alebo do miesta bydliska na účely trávenia určitej doby odpočinku – Profesijné združenie – Aktívna legitimácia – Nedostatok osobnej dotknutosti – Neprípustnosť“)

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/11

      Uznesenie Všeobecného súdu z 28. júla 2021 – NG a i./Parlament a Rada
      (Vec T-646/20) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Cestná doprava - Nariadenie (EÚ) 2020/1055 - Doby odpočinku vodiča - Nemožnosť určitej doby odpočinku strávenej na palube vozidla - Návrat do operačného strediska zamestnávateľa alebo do miesta bydliska na účely trávenia určitej doby odpočinku - Profesijné združenie - Aktívna legitimácia - Nedostatok osobnej dotknutosti - Neprípustnosť“)
      (2021/C 412/10)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: NG a 17 ďalších žalobcov, ktorých mená figurujú v prílohe uznesenia (v zastúpení: R. Martens, advokát)

         Žalovaní: Európsky parlament (v zastúpení: R. van de Westelaken a A. Tamás, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie (v zastúpení: A. Norberg, L. Vétillard a S. Emmerechts, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie článku 1 bodu 6 písm. c) a d) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2020/1054 z 15. júla 2020, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 561/2006, pokiaľ ide o minimálne požiadavky na maximálne denné a týždenné časy jazdy, minimálne prestávky a doby denného a týždenného odpočinku, a nariadenie (EÚ) č. 165/2014, pokiaľ ide o určovanie polohy prostredníctvom tachografov (Ú. v. EÚ, L 249, 2020, s. 1)

         Výrok

                  1.

                  Žaloba za zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  NG a ďalší žalobcovia, ktorých mená figurujú v prílohe uznesenia, sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Európsky parlament a Rada Európskej únie, vrátane trov konania súvisiacich s konaním o nariadení predbežného opatrenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 433, 14.12.2020.


title: Vec T-760/20: Uznesenie Všeobecného súdu z 10. augusta 2021 – Jakeliūnas/ESMA („Žaloba o neplatnosť a nečinnosť – Žiadosť o začatie vyšetrovania – Odmietnutie predsedu ESMA – Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou – Neprípustnosť – Návrh na vydanie príkazu – Nedostatok právomoci“)

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/12

      Uznesenie Všeobecného súdu z 10. augusta 2021 – Jakeliūnas/ESMA
      (Vec T-760/20) (1)

      („Žaloba o neplatnosť a nečinnosť - Žiadosť o začatie vyšetrovania - Odmietnutie predsedu ESMA - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť - Návrh na vydanie príkazu - Nedostatok právomoci“)
      (2021/C 412/11)
      Jazyk konania: litovčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Stasys Jakeliūnas (Vilnius, Litva) (v zastúpení: R. Paukštė, advokát)

         Žalovaná: Európsky orgán pre cenné papiere a trhy (v zastúpení: G. Filippa, F. Barzanti a E. Siracusa, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      V podstate, na jednej strane, návrh na základe článku 265 ZFEÚ na určenie, že orgán ESMA sa protiprávne zdržal začatia vyšetrovania pre porušenie smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/6/ES z 28. januára 2003 o obchodovaní s využitím dôverných informácií a o manipulácii s trhom (zneužívanie trhu) (Ú. v. EÚ, L 96, 2003, s. 16; Mim. vyd. 06/004, s. 367) a na druhej strane návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia, ktoré sa nachádzalo v liste predsedu ESMA z 20. októbra 2020, ktorým bolo zamietnuté začatie uvedeného vyšetrovania

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Stasys Jakeliūnas je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 72, 1.3.2021.


title: Vec T-52/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 29. júla 2021 – ClientEarth/Komisia („Prístup k dokumentom – Nariadenie (ES) č. 1049/2001 – Aarhuský dohovor – Nariadenie (ES) č. 1367/2006 – Dokumenty, ktoré má Komisia k dispozícii a ktoré sa týkajú systému kontroly zriadeného na zabezpečenie dodržiavania pravidiel spoločnej politiky v oblasti rybného hospodárstva – Nariadenie (ES) č. 1224/2009 – Implicitné odmietnutie prístupu – Výslovné rozhodnutie prijaté po podaní žaloby – Zastavenie konania“)

text:
               11.10.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 412/12

      Uznesenie Všeobecného súdu z 29. júla 2021 – ClientEarth/Komisia
      (Vec T-52/21) (1)

      („Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Aarhuský dohovor - Nariadenie (ES) č. 1367/2006 - Dokumenty, ktoré má Komisia k dispozícii a ktoré sa týkajú systému kontroly zriadeného na zabezpečenie dodržiavania pravidiel spoločnej politiky v oblasti rybného hospodárstva - Nariadenie (ES) č. 1224/2009 - Implicitné odmietnutie prístupu - Výslovné rozhodnutie prijaté po podaní žaloby - Zastavenie konania“)
      (2021/C 412/12)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: ClientEarth AISBL (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: O. W. Brouwer, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Spina a C. Ehrbar, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie implicitného rozhodnutia Komisie zo 16. novembra 2020, ktorým sa zamieta opakovaná žiadosť o prístup k viacerým dokumentom týkajúcim sa systému kontroly zriadeného na zabezpečenie dodržiavania pravidiel spoločnej politiky v oblasti rybného hospodárstva

         Výrok

                  1.

                  Konanie o žalobe sa zastavuje.

                  2.

                  Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 128, 12.4.2021.