title: Vec T-485/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2016 – Bon Net/ÚHVT – Aldi (Bon Appétit!) (Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Bon Appétit! — Skoršie národné obrazové ochranné známky Бон Аnemú a Bon Apetí — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/39

         Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2016 – Bon Net/ÚHVT – Aldi (Bon Appétit!)
   (Vec T-485/14) (1)

   ((Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Bon Appétit! - Skoršie národné obrazové ochranné známky Бон Аnemú a Bon Apetí - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009))
   (2016/C 098/50)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bon Net OOD (Sofia, Bulharsko) (v zastúpení: A. Ivanova, advokátka)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Hanne a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Nemecko) (v zastúpení: L. Kolks, C. Fürsen, N. Lützenrath a U. Rademacher, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 14. apríla 2014 (vec R 1199/2013-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Bon Net OOD a Aldi GmbH & Co. KG

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Bon Net OOD znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) a Aldi GmbH & Co. KG.

      (1)  Ú. v. EÚ C 261, 11.8.2014.


title: Vec T-511/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  2. apríla 2014 – Francúzsko/Komisia ( „Štátna pomoc — Úkony, ktoré uskutočnila Interbev — Financovanie dobrovoľnými príspevkami, ktoré sa stali povinnými — Rozhodnutie, ktorým sa režim pomoci vyhlasuje za zlučiteľný so spoločným trhom — Zrušenie rozhodnutia — Zastavenie konania“ )

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/27

         Uznesenie Všeobecného súdu z 2. apríla 2014 – Francúzsko/Komisia
   (Vec T-511/11) (1)

   ((„Štátna pomoc - Úkony, ktoré uskutočnila Interbev - Financovanie dobrovoľnými príspevkami, ktoré sa stali povinnými - Rozhodnutie, ktorým sa režim pomoci vyhlasuje za zlučiteľný so spoločným trhom - Zrušenie rozhodnutia - Zastavenie konania“))
   2014/C 184/47
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: pôvodne E. Belliard, G. de Bergues, J. Rossi a J. Gstalter, neskôr E. Belliard, G. de Bergues, D. Colas a J. Bousin, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne B. Stromsky, C. Urraca Caviedes a S. Thomas, neskôr B. Stromsky a C. Urraca Caviedes, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2012/131/EÚ z 13. júla 2011, týkajúceho sa príspevkov pre Interbev (Ú. v. EÚ L 59, s. 14)

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 340, 19.11.2011.


title: Vec C-151/16: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 13. júla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – „Vakarų Baltijos laivų statykla“ UAB/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2003/96/ES — Zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny — Článok 14 ods. 1 písm. c) — Oslobodenie od dane energetických výrobkov používaných ako palivo na účely námornej plavby v rámci vôd Európskej únie a na výrobu elektriny na palube plavidla — Palivo, ktoré loď použila na plavbu z miesta, kde bola postavená, do prístavu v inom členskom štáte na účely naloženia prvého komerčného lodného nákladu v danom štáte)

text:
               4.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 293/8

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 13. júla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – „Vakarų Baltijos laivų statykla“ UAB/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Vec C-151/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2003/96/ES - Zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny - Článok 14 ods. 1 písm. c) - Oslobodenie od dane energetických výrobkov používaných ako palivo na účely námornej plavby v rámci vôd Európskej únie a na výrobu elektriny na palube plavidla - Palivo, ktoré loď použila na plavbu z miesta, kde bola postavená, do prístavu v inom členskom štáte na účely naloženia prvého komerčného lodného nákladu v danom štáte))
   (2017/C 293/10)
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa:„Vakarų Baltijos laivų statykla“ UAB

      Žalovaná: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 14 ods. 1 písm. c) smernice 2003/96/ES Rady z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny sa má vykladať v tom zmysle, že oslobodenie stanovené v tomto ustanovení sa uplatní na palivo, ktoré sa použije pri plavbe lode bez nakládky z prístavu jedného členského štátu, v predmetnom prípade štátu, kde bola táto loď postavená, do prístavu v inom členskom štáte, aby tam bol naložený tovar pred jeho následnou prepravou do prístavu v treťom členskom štáte.

               2.

               Článok 14 ods. 1 písm. c) smernice 2003/96 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave členského štátu, o akú ide vo veci samej, ktorá vylučuje uplatnenie oslobodenia stanoveného v tomto ustanovení z dôvodu, že zásobovanie lode energetickými výrobkami sa uskutočnilo bez toho, aby boli splnené formálne podmienky uvedené v tejto právnej úprave, hoci toto zásobovanie je v súlade so všetkými podmienkami uplatnenia, ktoré sú stanovené v uvedenom ustanovení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 191, 30.5.2016.


title: Vec T-165/07: Žaloba podaná 8. mája 2007 – Red Bull/ÚHVT – Grupo Osborne (TORO)

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/39

         Žaloba podaná 8. mája 2007 – Red Bull/ÚHVT – Grupo Osborne (TORO)
   (Vec T-165/07)
   (2007/C 155/70)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Rakúsko) (v zastúpení: H. O'Neill, Solicitor, V. von Bomhard a A. Renck, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Grupo Osborne SA (El Puerto de Santa Maria, Španielsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 20. februára 2007 vo veci č. R 147/2005-4, a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Grupo Osborne SA

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „TORO“ pre výrobky a služby patriace do tried 32, 33 a 42 – prihláška č. 1 500 917.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národné slovné ochranné známky „TORO ROSSO“ a „TORO ROJO“ pre výrobky zaradené do triedy 32, ako aj slovné a obrazové národné ochranné známky, ochranné známky Spoločenstva a medzinárodné ochranné známky obsahujúce pojem „BULL“ samostatne alebo v spojení s inými slovami pre výrobky a služby zaradené do tried 32, 33 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: námietke bolo vyhovené pre všetky dotknuté výrobky a služby okrem „poskytovania dočasného ubytovania“.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia, pokiaľ ide o vyhovenie námietke vzhľadom na „pivo“ (trieda 32), „alkoholické nápoje s výnimkou vína a piva“ (trieda 33) a „poskytovanie jedál a nápojov, vrátane barov, zariadení rýchleho občerstvenia, reštaurácií, kaviarní, pohostinstiev, jedální a vinární“ (trieda 42); povolenie zápisu ochrannej známky Spoločenstva pre uvedené výrobky a služby.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 73 druhej vety nariadenia Rady č. 40/94 vzhľadom na to, že odvolací senát jasne neuviedol dôvody svojho rozhodnutia, keďže nevymedzil v celom rozsahu materiál predložený účastníkmi konania.
   Okrem toho porušenie článku 81 ods. 1 písm. b) nariadenia, keďže odvolací senát vylúčil relevantnosť dobrého mena napriek koncepčnej zhodnosti kolidujúcich ochranných známok a dobré meno skorších ochranných známok.
   Napokon porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia, keďže odvolací senát uplatnil predpoklad, že kolidujúce ochranné známky musia byť podobné v takom rozsahu, aby existovala pravdepodobnosť zámeny, kým podľa žalobcu stačí, aby si spotrebiteľ mohol medzi týmito dvoma ochrannými známkami „vytvoriť spojitosť“.


title: Vec C-467/15 P: Odvolanie podané 3. septembra 2015: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 24. júna 2015 vo veci T-527/13, Taliansko/Komisia

text:
               7.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 406/14

         Odvolanie podané 3. septembra 2015: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 24. júna 2015 vo veci T-527/13, Taliansko/Komisia
   (Vec C-467/15 P)
   (2015/C 406/15)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Talianska republika

      Návrhy odvolateľky

   Európska komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu (tretia komora) z 24. júna 2015, doručený Komisii toho istého dňa, vo veci T-527/13, Taliansko/Komisia,

               —

               zamietol žalobu podanú na prvom stupni a uložil taliansku povinnosť nahradiť trovy konania oboch konaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Všeobecný súd vykonal opätovný výklad a nezákonnú rekvalifikáciu druhého dôvodu uplatneného na prvom stupni. Porušil tým dispozičnú zásadu a zákaz z úradnej moci uplatniť žalobný dôvod založený na zákonnosti rozhodnutia, pokiaľ ide o vec samu, ktorý žalobkyňa včas nevzniesla vo svojej žalobe.

               2.

               Všeobecný súd porušil článok 108 ZFEÚ a článok 1 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (1), pokiaľ ide o pojmy nová pomoc a existujúca pomoc. Osobitne, nesprávne uviedol, že pomoc možno považovať za existujúcu pomoc napriek porušeniu podmienky uloženej rozhodnutím, ktoré vyhlásilo pomoc za nezlučiteľnú. porušil tak ustálenú judikatúru, podľa ktorej porušenie týchto podmienok je samo osebe postačujúce na určenie existencie novej pomoci a pri neexistencii nových skutočností umožňujúcich iné posúdenie na odôvodnenie nového rozhodnutia o nezlučiteľnosti.
               Okrem toho potom, čo správne odmietol tvrdenia týkajúce sa údajného nedostatku odôvodnenia rozhodnutia, Všeobecný súd spochybnil toto posúdenie a vytýkal Komisii, že nepreukázala, že porušenie podmienky malo vplyv na podstatu režimu schváleného Radou a na tomto základe dospel nesprávne k záveru, že mohol čiastočne zrušiť rozhodnutie z dôvodu nesprávneho právneho posúdenia.
               Všeobecný súd riadne nezohľadnil inštitucionálnu rovnováhu medzi Radou a Komisiou upravenú v článku 108 ZFEÚ. Keď Rada rozhodujúce jednomyseľne vykonáva svoju právomoc vyhlásiť pomoc výnimočne za zlučiteľnú s vnútorným trhom, ale podriadi toto vyhlásenie dodržaniu určitých podmienok, nie je úlohou Komisie určiť, či tieto podmienky majú skutočne podstatný význam alebo či naopak ich porušenie môže zostať nepotrestané.

               3.

               Všeobecný súd porušil článok 108 ZFEÚ a články 4, 6, 7, 14 a 16 nariadenia č. 659/1999, pokiaľ ide o konania uplatniteľné na nové pomoci a na pomoci uplatniteľné zneužívajúco.
               Po uznaní, že nedodržanie podmienok uložených pri schválení pomoci členským štátom predstavuje zneužívajúcu formu uplatnenia tejto pomoci, vylúčil relevantnosť ustanovení týkajúcich sa preskúmania pomocí uplatnených zneužívajúco vychádzajúc zo skutočnosti, že Komisia neodôvodnila svoje rozhodnutie na týchto ustanoveniach a zastávajúc názor, že pojmy nová pomoc a pomoc uplatnená zneužívajúco sa vzájomne vylučujú. Ustanovenia týkajúce sa pomoci uplatňovaných zneužívajúco a nových pomocí sú však na účely predmetnej veci identické. Všeobecný súd sa teda dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď určil čiastočnú neplatnosť rozhodnutia z dôvodu chyby v kvalifikácii pomoci, ktorá nemala právne dôsledky.

      (1)  Ú. v. ES L 83, 22.3.1999, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339.


title: Vec C-513/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 25. septembra 2015 v správnom konaní týkajúcom sa Agrodetalė UAB a Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 25. septembra 2015 v správnom konaní týkajúcom sa Agrodetalė UAB a Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija
   (Vec C-513/15)
   (2015/C 414/25)
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Vilniaus apygardos administracinis teismas

      Odporca: Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vzťahujú sa ustanovenia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/37/ES (1) z 26. mája 2003 o typovom schválení poľnohospodárskych alebo lesných traktorov, ich prípojných vozidiel a ťahaných vymeniteľných strojov, spolu s ich systémami, komponentmi a samostatnými technickými jednotkami, ktorou sa zrušuje smernica 74/150/EHS, na dodávanie na trh Európskej únie a registráciu použitých alebo ojazdených vozidiel vyrobených mimo územia Európskej únie alebo sú členské štáty oprávnené registráciu takýchto vozidiel v príslušnom členskom štáte regulovať osobitnými vnútroštátnymi predpismi a stanovovať požiadavky uplatniteľné na takúto registráciu (napríklad povinnosť dodržať požiadavky smernice 2003/37/ES)?

               2.

               Možno článok 23 ods. 1 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/37/ES z 26. mája 2003 o typovom schválení poľnohospodárskych alebo lesných traktorov, ich prípojných vozidiel a ťahaných vymeniteľných strojov, spolu s ich systémami, komponentmi a samostatnými technickými jednotkami, ktorou sa zrušuje smernica 74/150/EHS, v spojení s jej článkom 2 písm. q), vykladať v tom zmysle, že stanovuje, že ustanovenia tejto smernice sa vzťahujú na strojové zariadenia patriace do kategórie T1, T2 a T3 vyrobené po 1. júli 2009?

      (1)  Ú. v. EÚ L 171, s. 1; Mim. vyd. 13/031, s. 311.


title: Vec T-430/03: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  20. decembra 2007 – Dascalu/Komisia ( Verejná služba — Úradníci — Medzitýmny rozsudok — Zastavenie konania )

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/38

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 20. decembra 2007 – Dascalu/Komisia
   (Vec T-430/03) (1)

   („Verejná služba - Úradníci - Medzitýmny rozsudok - Zastavenie konania“)
   (2008/C 64/61)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Iosif Dascalu (Kraainem, Belgicko) (v zastúpení: N. Lhoёst, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne C. Berardis-Kayser a L. Lozano Palacios, neskôr C. Berardis-Kayser a H. Krämer, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutí Komisie z 23. decembra 2002 a 14. apríla 2003, ktorými došlo k zmene zaradenia žalobcu do platovej triedy v rozsahu, v akom stanovujú jeho zaradenie do platového stupňa ku dňu jeho menovania do platovej triedy A6 prvého platového stupňa, v akom stanovujú deň začiatku ich finančných dosahov na 5. októbra 1995 a v akom neumožnili služobný postup žalobcu v platovej triede, a, v prípade potreby, návrh na zrušenie rozhodnutí, ktorými bola zamietnutá sťažnosť žalobcu, a na druhej strane návrh na náhradu škody údajne spôsobenej týmito rozhodnutiami
   Výrok uznesenia

               1.

               V prejednávanej veci už nie je potrebné rozhodnúť.

               2.

               Komisia znáša všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 47, 21.2.2004.


title: Vec T-199/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  23. septembra 2008 – Cementownia Odra /Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Smernica 2003/87/ES — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov — Národný alokačný plán emisných kvót Poľska na roky 2008 až 2012 — Rozhodnutie Komisie o nevznesení námietok za splnenia určitých podmienok — Právomoc členských štátov pri individuálnom rozdeľovaní emisných kvót — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť )

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/38

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 23. septembra 2008 – Cementownia „Odra“/Komisia
   (Vec T-199/07) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Smernica 2003/87/ES - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov - Národný alokačný plán emisných kvót Poľska na roky 2008 až 2012 - Rozhodnutie Komisie o nevznesení námietok za splnenia určitých podmienok - Právomoc členských štátov pri individuálnom rozdeľovaní emisných kvót - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“)
   (2008/C 301/65)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cementownia „Odra“ S.A. (Opole, Poľsko) (v zastúpení: P. K. Rosiak a F. Puel, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: U. Wölker a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 1295 v konečnom znení z 26. marca 2007, ktorý sa týka národného alokačného plánu emisných kvót skleníkových plynov, ktorý oznámila Poľská republika na roky 2008 až 2012 v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007 s. 631)
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Cementownia „Odra“ S.A. znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 170, 21.7.2007.


title: Vec T-288/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  15. marca 2012 — Cadila Healthcare/ÚHVT — Novartis (ZYDUS) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ZYDUS — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva ZIMBUS — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť medzi tovarmi — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“ ]

text:
               28.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 126/11

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. marca 2012 — Cadila Healthcare/ÚHVT — Novartis (ZYDUS)
   (Vec T-288/08) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ZYDUS - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva ZIMBUS - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť medzi tovarmi - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009])
   2012/C 126/22
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Cadila Healthcare Ltd (Ahmedabad, India) (v zastúpení: S. Bailey, F. Potin a A. Juaristi, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Novartis AG (Bazilej, Švajčiarsko) (v zastúpení: N. Hebeis, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. mája 2008 (vec R 1092/2007-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Novartis AG a Cadila Healthcare Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Žiadosť zastaviť konanie sa zamieta.

               2.

               Žaloba sa zamieta.

               3.

               Cadila Healthcare Ltd je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 247, 27.9.2008.


title: Vec C-473/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État (Francúzsko) 25. októbra 2007 – Association nationale pour la protection des eaux et des rivières – TOS, Association OABA/Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables – Vedľajší účastník konania: Association France Nature Environnement

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État (Francúzsko) 25. októbra 2007 – Association nationale pour la protection des eaux et des rivières – TOS, Association OABA/Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables – Vedľajší účastník konania: Association France Nature Environnement
   (Vec C-473/07)
   (2008/C 22/42)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Conseil d'État
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Association nationale pour la protection des eaux et des rivières – TOS, Association OABA

      Žalovaný: Ministère de l'écologie, du développement et de l'aménagement durables
   Prejudiciálne otázky
   Má sa bod 6.6.a) prílohy I smernice Rady z 24. septembra 1996 (1), ktorý sa týka zariadenia na intenzívny chov hydiny s viac ako 40 000 miestami, vykladať:

               1.

               ako zahrňujúci do svojej pôsobnosti prepelice, jarabice a holuby;

               2.

               v prípade kladnej odpovede, ako povoľujúci opatrenie vedúce k výpočtu prahových hodnôt pre povolenie zo systému „ekvivalentných zvierat“, pričom tento uvádza do rovnováhy počet zvierat na jedno miesto podľa druhov, berúc do úvahy skutočný obsah dusíka vylučovaného rôznymi druhmi?

      (1)  Smernica Rady 96/61/ES z 24. septembra 1996 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (Ú. v. ES L 257, s. 26; Mim. vyd. 15/003, s. 80).


title: Vec T-139/08: Žaloba podaná 11. apríla 2008 – Loufrani/ÚHVT (half-smiley)

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/34

         Žaloba podaná 11. apríla 2008 – Loufrani/ÚHVT (half-smiley)
   (Vec T-139/08)
   (2008/C 142/62)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Franklin Loufrani (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: A. Deutsch, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu zo 7. februára 2008 vo veci R 0958/2007-4) a

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známky „half-smiley“ pre výrobky zaradené do tried 14, 18 a 25 – prihláška č. 893 580.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky pre všetky tovary.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, pretože ochranná známka nadobudla minimálnu rozlišovaciu spôsobilosť vyžadovanú na zápis.


title: Vec C-208/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgicko) 30. apríla 2012 — Essent Belgium NV/Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgicko) 30. apríla 2012 — Essent Belgium NV/Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)
   (Vec C-208/12)
   2012/C 227/16
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

   Žalobkyňa: Essent Belgium NV
   Žalovaná: Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt (VREG)
   Ďalší účastníci konania:

               Vlaamse Gewest

               Vlaamse Gemeenschap

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je taká vnútroštátna úprava, aká je obsahom flámskeho dekrétu zo 17. júla 2000 o organizácii trhu s elektrickou energiou — ktorý bol prebratý nariadením flámskej vlády z 5. marca 2004 v znení zmenenom nariadením flámskej vlády z 25. februára 2005 na podporu výroby elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov energie a nariadením flámskej vlády z 8. júla 2005, ktorým sa mení nariadenie flámskej vlády z 5. marca 2004 na podporu výroby elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov energie a nariadenie flámskej vlády z 29. marca 2002 o povinnostiach verejnoprávnej služby na podporu racionálneho využívania energie —, podľa ktorej

                           —

                           sa dodávateľom pre konečných spotrebiteľov, ktorí sú pripojení k distribučnej a prenosovej sústave, ukladá povinnosť ročne predložiť regulačnému úradu určitý počet osvedčení o ekologickej elektrickej energii (článok 23 uvedeného dekrétu),

                           —

                           Flámsky regulačný úrad pre trh s elektrickou energiou a zemným plynom (VREG) uloží dodávateľom pre konečných spotrebiteľov, ktorí sú pripojení k distribučnej a prenosovej sústave, pokutu, ak daní dodávatelia nepredložili dostatočné množstvo osvedčení o ekologickej elektrickej energii, aby v súvislosti s uvedenými certifikátmi splnili povinnú kvótu, ktorá pre nich bola stanovená (článok 37 § 2 uvedeného dekrétu),

                           —

                           je výslovne stanovené, že záruky pôvodu z iných krajín môžu byť na účely naplnenia povinnej kvóty za určitých podmienok uznané (článok 15c § 2 nariadenia flámskej vlády z 5.marca 2004 v znení, ktoré je uplatniteľné na prejednávanú vec),

                           —

                           regulačný úrad nemôže alebo nechce z dôvodu neexistencie vykonávacích opatrení flámskej vlády, ktorá uznala zhodu, resp. rovnocennosť predloženia týchto osvedčení, zohľadniť záruky pôvodu pochádzajúce z Nórska (článok 25 uvedeného dekrétu a článok 15c § 2 nariadenia z 5.marca 2004), pričom zhodu, resp. rovnocennosť v konkrétnom prípade neposudzoval,

                           —

                           počas celého obdobia platnosti dekrétu zo 17. júla 2000 sa pri kontrole naplnenia povinných kvót skutočne zohľadňovali iba osvedčenia o ekologickej elektrickej energii, ktorá sa vyrobila vo Flámskom regióne, a na druhej strane nemali dodávatelia pre konečných spotrebiteľov, ktorí sú pripojení k distribučnej a prenosovej sústave, nijakú možnosť predložiť dôkaz o tom, že predložené záruky pôvodu z iných členských štátov Európskej únie spĺňajú podmienku existencie totožných alebo rovnocenných dokladov o vydaní uvedených osvedčení,

                     zlučiteľná s článkom 11 Dohody o EHP a/alebo článkom 13 Dohody o EHP?

               2.

               Je vnútroštátna právna úprava v zmysle prvej otázky zlučiteľná s článkom 5 vtedajšej smernice č. 2001/77/ES (1) Európskeho parlamentu a Rady z 27. januára 2001 o podpore elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie na vnútornom trhu s elektrickou energiou (v rozsahu, v akom má význam pre EHP)?

               3.

               Je vnútroštátna úprava v zmysle prvej otázky zlučiteľná so zásadou rovnosti zaobchádzania a so zákazom diskriminácie, ktoré sú zakotvené okrem iného v článku 4 Dohody o EHP a v článku 3 vtedajšej smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/54/ES (2) z 26. júna [2003] o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrickou energiou a o zrušení smernice 96/92/ES (v rozsahu, v akom má význam pre EHP)?

      (1)  Ú. v. ES L 283, s. 33; Mim. vyd. 12/002, s. 121.

      (2)  Ú. v. EÚ L 176, s. 37; Mim. vyd. 12/002, s. 211.


title: Vec C-398/07 P: Odvolanie podané 28. augusta 2007 : Waterford Wedgwood plc proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z  12. júna 2007 vo veci T-105/05, Assembled Investments (Proprietary) Ltd/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/12

         Odvolanie podané 28. augusta 2007: Waterford Wedgwood plc proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 12. júna 2007 vo veci T-105/05, Assembled Investments (Proprietary) Ltd/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   (Vec C-398/07 P)
   (2007/C 283/20)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Waterford Wedgwood plc (v zastúpení: J. Pagenberg, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Assembled Investments (Proprietary) Ltd, Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. júna 2007 vo veci T-105/05,

               —

               vrátiť vec na ďalšie konanie Súdu prvého stupňa,

               —

               zaviazať ÚHVT a Assembled Investments na náhradu trov konania pred Súdnym dvorom.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ uvádza, že Súd porušil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva (1) tým, že uplatnil nesprávne právne kritériá pri určení, že kolidujúce tovary nie sú podobné.
   Odvolateľ ďalej uvádza, že Súd prvého stupňa porušil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva, konštatujúc v bode 34 svojho rozsudku, na rozdiel od odvolacieho senátu, že spotrebitelia nebudú považovať príslušné tovary za podobné, bez akéhokoľvek zjavného podkladu pre tento záver, ktorý teda vychádza zo skreslených skutočností.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-48/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresný súd Dunajská Streda (Slovensko) 27. januára 2016 – ERGO Poist’ovňa, a. s. /Alžbeta Barlíková

text:
               18.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 136/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresný súd Dunajská Streda (Slovensko) 27. januára 2016 – ERGO Poist’ovňa, a. s. /Alžbeta Barlíková
   (Vec C-48/16)
   (2016/C 136/19)
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Okresný súd Dunajská Streda

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: ERGO Poist’ovňa, a. s.

      Žalovaná: Alžbeta Barlíková

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa spojenie „zmluva medzi zastúpeným a treťou stranou sa nerealizuje“ v čl. 11 smernice Rady z 18. decembra 1986 (1) o koordinácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa samostatných obchodných zástupcov (86/653/EHS, ďalej len „smernica 86/653“) vykladať tak, že sa ním rozumie:

                           a)

                           úplná nerealizácia zmluvy, teda že zastúpený ani tretia osoba si ani čiastočne neposkytnú plnenia predpokladané v zmluve, alebo

                           b)

                           aj čiastočná nerealizácia zmluvy, teda že sa napríklad nedosiahne predpokladaný objem obchodov, prípadne zmluva nebude trvať predpokladaný čas?

               2.

               Ak je správny výklad v písmene b) otázky č. 1, má sa čl. 11 ods. 2 smernice 86/653 vykladať tak, že nie je odchýlením v neprospech zástupcu také ustanovenie zmluvy o obchodnom zastúpení, podľa ktorého je zástupca povinný vrátiť pomernú časť svojej provízie, ak sa zmluva medzi zastúpeným a treťou osobou nerealizuje v predpokladanom rozsahu, resp. v rozsahu, ktorý určuje zmluva o obchodnom zastúpení?

               3.

               Majú sa v prípadoch, o aké ide vo veci samej, pri posudzovaní „viny zastúpeného“ v zmysle druhej zarážky čl. 11 ods. 1 smernice 86/653:

                           a)

                           skúmať len právne dôvody bezprostredne vedúce k ukončeniu zmluvy (napr. že zmluva zanikla v dôsledku neplnenia povinností z nej treťou osobou), alebo

                           b)

                           sa má skúmať aj to, či tieto právne dôvody neboli dôsledkom správania zastúpeného v právnom vzťahu s touto treťou osobou, ktoré túto tretiu osobu viedli k strate dôvery v zastúpeného a následne k porušeniu povinnosti zo zmluvy so zastúpeným?

      (1)  Ú. v. ES L 382, s. 17; Mim. vyd. 06/001, s. 177.


title: Vec T-746/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 9. novembra 2016 – Biofa/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Prípravky na ochranu rastlín — Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2015/2069 — Schválenie základnej látky hydrogénuhličitanu sodného — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť“)

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/37

         Uznesenie Všeobecného súdu z 9. novembra 2016 – Biofa/Komisia
   (Vec T-746/15) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Prípravky na ochranu rastlín - Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2015/2069 - Schválenie základnej látky hydrogénuhličitanu sodného - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“))
   (2017/C 006/46)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Biofa AG (Münsingen, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne C. Stallberg a S. Knoblich, neskôr C. Stallberg, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Ondrůšek, G. von Rintelen a F. Moro, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná na základe článku 263 ZFEÚ, ktorou sa domáha zrušenia vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2015/2069 zo 17. novembra 2015, ktorým sa v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh schvaľuje základná látka hydrogénuhličitan sodný a ktorým sa mení príloha k vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) č. 540/2011 (Ú. v. EÚ L 301, s. 42)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa odmieta ako neprípustná.

               2.

               Konanie o návrhu Dánskeho kráľovstva na vstup vedľajšieho účastníka do konania sa zastavuje.

               3.

               Biofa AG je povinná nahradiť trovy konania vrátane trov konania súvisiacich s konaním o nariadení predbežného opatrenia.

               4.

               Dánske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania súvisiace s návrhom na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 15.2.2016.


title: Vec C-277/10: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  9. februára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien — Rakúsko) — Martin Luksan/Petrus van der Let (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aproximácia právnych predpisov — Duševné vlastníctvo — Autorské právo a súvisiace práva — Smernice 93/83/EHS, 2001/29/ES, 2006/115/ES a 2006/116/ES — Zmluvné rozdelenie práv na použitie filmového diela medzi hlavným režisérom a výrobcom diela — Vnútroštátna právna úprava priznávajúca tieto práva výlučne a zo zákona výrobcovi filmu — Možnosť uplatniť výnimku z tohto pravidla na základe dohody medzi stranami — Subsekventné nároky na odmenu)

text:
               17.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/4

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 9. februára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien — Rakúsko) — Martin Luksan/Petrus van der Let
   (Vec C-277/10) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Duševné vlastníctvo - Autorské právo a súvisiace práva - Smernice 93/83/EHS, 2001/29/ES, 2006/115/ES a 2006/116/ES - Zmluvné rozdelenie práv na použitie filmového diela medzi hlavným režisérom a výrobcom diela - Vnútroštátna právna úprava priznávajúca tieto práva výlučne a zo zákona výrobcovi filmu - Možnosť uplatniť výnimku z tohto pravidla na základe dohody medzi stranami - Subsekventné nároky na odmenu)
   2012/C 80/05
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Handelsgericht Wien

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Martin Luksan

      Žalovaný: Petrus van der Let

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Handelsgericht Wien — Výklad článku 2 ods. 2, 5 a 6, ako aj článku 4 smernice Rady 92/100/EHS z 19. novembra 1992 o nájomnom práve a výpožičnom práve a o určitých právach súvisiacich s autorskými právami v oblasti duševného vlastníctva (Ú. v. ES L 346, s. 61; Mim. vyd. 17/001 s. 120), článku 1 ods. 5 a článku 2 smernice Rady 93/83/EHS z 27. septembra 1993 o koordinácii určitých pravidiel týkajúcich sa autorského práva a príbuzných práv pri satelitnom vysielaní a káblovej retransmisii (Ú. v. ES L 248, s. 15; Mim. vyd. 17/001, s. 134), článkov 2 a 3 a článku 5 ods. 2 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001 s. 230), ako aj článku 2 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/116/ES z 12. decembra 2006 o lehote ochrany autorského práva a niektorých súvisiacich práv (Ú. v. EÚ L 372, s. 12) — Zmluvné rozdelenie práv na použitie filmového diela medzi autorom a výrobcom filmového diela — Vnútroštátna právna úprava priznávajúca všetky tieto práva výrobcovi

      Výrok rozsudku

               1.

               Ustanovenia článkov 1 a 2 smernice Rady 93/83/EHS z 27. septembra 1993 o koordinácii určitých pravidiel týkajúcich sa autorského práva a príbuzných práv pri satelitnom vysielaní a káblovej retransmisii na jednej strane a článkov 2 a 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti v spojení s článkami 2 a 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/115/ES z 12. decembra 2006 o nájomnom práve a výpožičnom práve a o určitých právach súvisiacich s autorskými právami v oblasti duševného vlastníctva a článkom 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/116/ES z 12. decembra 2006 o lehote ochrany autorského práva a niektorých súvisiacich práv na druhej strane sa majú vykladať v tom zmysle, že práva na použitie filmového diela, o aké ide vo veci samej (právo na rozmnožovanie, právo na satelitné vysielanie a akékoľvek iné práva na verejné rozširovanie formou sprístupňovania), patria zo zákona, priamo a pôvodne hlavnému režisérovi. Tieto ustanovenia sa preto musia vykladať v tom zmysle, že im odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá uvedené práva priznáva zo zákona a výlučne výrobcovi daného diela.

               2.

               Právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že členským štátom ponecháva možnosť stanoviť domnienku prevodu práv na použitie filmového diela, o aké ide vo veci samej (právo na rozmnožovanie, právo na satelitné vysielanie a akékoľvek iné práva na verejné rozširovanie formou sprístupňovania), na výrobcu filmového diela, pokiaľ táto domnienka nemá nevyvrátiteľný charakter, ktorý vylučuje možnosť hlavného režiséra dohodnúť sa inak.

               3.

               Právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že hlavnému režisérovi filmového diela ako autorovi tohto diela prislúcha zo zákona, priamo a pôvodne nárok na primeranú kompenzáciu v zmysle článku 5 ods. 2 písm. b) smernice 2001/29 na základe takzvanej výnimky pre rozmnoženinu na súkromné použitie.

               4.

               Právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že členským štátom neponecháva možnosť stanoviť domnienku prevodu nárokov na odmenu, ktoré patria hlavnému režisérovi filmového diela, či už by bola táto domnienka vyjadrená nevyvrátiteľným spôsobom alebo by na ňu bolo možné uplatniť výnimku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 246, 11.9.2010.


title: Vec T-280/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/63

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-280/06) (1)

   (2008/C 301/116)

      Jazyk konania: taliančina

   Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 2.12.2006.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 28. septembra 2004 vo veci T-216/03: Mario Paulo Tenreiro proti Komisii Európskych spoločenstiev (Úradníci — Mobilita — Odmietnutie povýšenia — Komparatívne preskúmanie zásluh)

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/40

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 28. septembra 2004
   vo veci T-216/03: Mario Paulo Tenreiro proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Úradníci - Mobilita - Odmietnutie povýšenia - Komparatívne preskúmanie zásluh)
   (2004/C 300/78)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-216/03, Mario Paulo Tenreiro, úradník Komisie Európskych spoločenstiev, bytom v Kraainem (Belgicko), v zastúpení: G. Vandersanden, advokát, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: A. Bordes a L. Lozano Palacios, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je žaloba o zrušenie rozhodnutia Komisie o zostavení zoznamu úradníkov povýšených do triedy A4 v roku 2002, ktoré bolo uverejnené 14. augusta 2002, pretože neobsahuje meno žalobcu, Súd prvého stupňa v zložení: J. Pirrung, samosudca; tajomník: D. Christensen, referentka, vyhlásil dňa 28. septembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Žaloba sa zamieta.

               2)

               Každý účastník znáša svoje trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 200 z 23.8.2003


title: Vec T-443/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/61

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-443/04) (1)

   (2008/C 301/103)

      Jazyk konania: taliančina

   Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 19, 22.1.2005.


title: Vec F-2/10 RENV: Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 6. decembra 2013 — Marcuccio/Komisia

text:
               8.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 39/30

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 6. decembra 2013 — Marcuccio/Komisia
   (Vec F-2/10 RENV)
   2014/C 39/56
   Jazyk konania: taliančina
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.


title: Vec T-279/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  15. januára 2014 — SICOM/Komisia ( „Arbitrážna doložka — Potravinová pomoc — Dodanie repkového oleja Guinejskej republike — Nevykonanie zmluvy — Premlčanie“ )

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/34

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. januára 2014 — SICOM/Komisia
   (Vec T-279/12) (1)

   (Arbitrážna doložka - Potravinová pomoc - Dodanie repkového oleja Guinejskej republike - Nevykonanie zmluvy - Premlčanie)
   2014/C 52/63
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: SICOM Srl — Società industriale per il confezionamento degli olii meridionale (Cercola, Taliansko) (v zastúpení: R. Manzi, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: S. Bartelt a F. Moro, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba založená na arbitrážnej doložke, ktorej cieľom je zabezpečiť, aby sa Komisii uložila povinnosť zaplatiť žalobkyni sumu predstavujúcu výšku pokút uplatnených z dôvodu nedodania určitého množstva tovaru a z dôvodu oneskoreného dodania tovaru, ktoré Komisia odpočítala z celkovej sumy zaplatenej žalobkyni za dodávku rafinovaného repkového oleja Guinejskej republike v rámci akcie potravinovej pomoci uskutočnenej na základe nariadenia Komisie (ES) č. 664/2001 z 2. apríla 2001 o dodávke rastlinného oleja v rámci potravinovej pomoci (Ú. v. ES L 93, s. 3)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               SICOM Srl — Società industriale per il confezionamento degli olii meridionale je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 11.8.2012.


title: Vec T-25/11: Žaloba podaná 17. januára 2011 — Germans Boada/ÚHVT (Tvar rezačky na keramiku)

text:
               12.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/23

         Žaloba podaná 17. januára 2011 — Germans Boada/ÚHVT (Tvar rezačky na keramiku)
   (Vec T-25/11)
   2011/C 80/45
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Germans Boada, SA (Rubí, Španielsko) (v zastúpení: J. Carbonell Callicó, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zmeniť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 28. októbra 2010 vo veci R 771/2010-1 v súlade s článkom 65 ods. 3 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva z dôvodu porušenia zásady rovnosti a článku 7 ods. 1, ako aj článku 7 ods. 3 uvedeného nariadenia, a vyhovieť zápisu trojrozmernej ochrannej známky 7 317 911,

               —

               subsidiárne a iba v prípade, že vyššie uvedený návrh by bol zamietnutý, zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 28. októbra 2010 vo veci R 771/2010-1 z dôvodu porušenia článkov 75 a 76 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania v súlade s článkom 87 ods. 2 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: trojrozmerná ochranná známka v tvare rezačky na keramiku pre tovary triedy 8.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), keďže prihlasovaná ochranná známka má rozlišovaciu spôsobilosť, a článku 7 ods. 3 toho istého nariadenia, keďže používaním bola preukázaná rozlišovacia spôsobilosť prihlasovanej ochrannej známky. Porušenie zásady rovnosti a článku 14 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, keďže Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu mal zohľadniť iba skutočnosti a dôkazy predložené účastníkmi konania. Porušenie článkov 75 a 76 nariadenia (ES) č. 207/2009, keďže Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu nezohľadnil skutočnosti a dôkazy, ktoré predložila žalobkyňa.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-130/12: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 14. novembra 2012 — Európska komisia/Portugalská republika

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/19

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 14. novembra 2012 — Európska komisia/Portugalská republika
   (Vec C-130/12) (1)

   2013/C 108/46
   Jazyk konania: portugalčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 133, 5.5.2012.


title: Vec C-276/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 18. mája 2017 – Michael Siegberg/TUIfly GmbH

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/34

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 18. mája 2017 – Michael Siegberg/TUIfly GmbH
   (Vec C-276/17)
   (2017/C 239/42)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Hannover

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Michael Siegberg

      Žalovaná: TUIfly GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje neprítomnosť z dôvodu práceneschopnosti značnej časti pracovníkov potrebných na uskutočnenie letov prevádzkujúceho leteckého dopravcu mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004? (1) V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Aká vysoká musí byť miera neprítomnosti na uznanie takej okolnosti?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Predstavuje spontánna neprítomnosť značnej časti pracovníkov potrebných na uskutočnenie letov prevádzkujúceho leteckého dopravcu z dôvodu prerušenia práce, ktoré nie je z hľadiska pracovného práva ani právnej úpravy kolektívnych zmlúv legitímne (tzv. divý štrajk), mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004? V prípade kladnej odpovede na druhú otázku: Aká vysoká musí byť miera neprítomnosti na uznanie takej okolnosti?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú alebo druhú otázku: Je potrebné, aby mimoriadna okolnosť nastala pri samotnom zrušenom lete alebo je prevádzkujúci letecký dopravca oprávnený vypracovať nový letový plán z dôvodov hospodárnosti?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na prvú alebo druhú otázku: Vzťahuje sa pojem „dalo sa zabrániť“ na mimoriadnu okolnosť alebo na dôsledky vzniku mimoriadnej okolnosti?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91; Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec T-29/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  11. novembra 2010 — Easycamp/ÚHVT — Oase Outdoors (EASYCAMP)

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/57

         Uznesenie Všeobecného súdu z 11. novembra 2010 — Easycamp/ÚHVT — Oase Outdoors (EASYCAMP)
   (Vec T-29/09) (1)

   ()
   2011/C 30/102
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 21.3.2009.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. marca 2005 vo veci C-170/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Hoge Raad der Nederlanden): Staatssecretaris van Financiën proti J. H. M. Feron (Nariadenie (EHS) č. 918/83 — Oslobodenie od cla — Pojmy „osobný majetok“ a „držba“ — Motorové vozidlo, ktoré dal osobe k dispozícii jej zamestnávateľ)

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/7

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   zo 17. marca 2005
   vo veci C-170/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Hoge Raad der Nederlanden): Staatssecretaris van Financiën proti J. H. M. Feron (1)

   (Nariadenie (EHS) č. 918/83 - Oslobodenie od cla - Pojmy „osobný majetok“ a „držba“ - Motorové vozidlo, ktoré dal osobe k dispozícii jej zamestnávateľ)
   (2005/C 132/13)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci C-170/03, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) z 11. apríla 2003 a doručený Súdnemu dvoru 14. apríla 2003, ktorý súvisí s konaním: Staatssecretaris van Financiën proti J. H. M. Feron, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia A. Rosas, K. Lenaerts, S. von Bahr (spravodajca) a K. Schiemann, generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: M.-F. Contet, hlavná referentka, vyhlásil dňa 17. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Osobný automobil, ako je ten vo veci samej, sa považuje za osobný majetok v zmysle článku 1 ods. 2 písm. c) nariadenia Rady (EHS) č. 918/83 z 28. marca 1983 ustanovujúceho systém Spoločenstva pre oslobodenie od cla, ktorý môže byť oslobodený od cla na základe článkov 2 a 3 tohto nariadenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 146, 21.6.2003


title: Vec T-522/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  18. júna 2013 — Otero González/ÚHVT — Apli-Agipa (APLI-AGIPA) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva APLI-AGIPA — Skoršia národná slovná ochranná známka AGIPA — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Porovnanie výrobkov — Článok 8 ods. 1 písm. b nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/73

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. júna 2013 — Otero González/ÚHVT — Apli-Agipa (APLI-AGIPA)
   (Vec T-522/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva APLI-AGIPA - Skoršia národná slovná ochranná známka AGIPA - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Porovnanie výrobkov - Článok 8 ods. 1 písm. b nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 225/160
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: José Luis Otero González (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: S. Correa, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: V. Melgar, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Apli-Agipa SAS (Dormans, Francúzsko) (v zastúpení: E. Sugrañes Coca, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 13. júla 2011 (vec R 1454/2010-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi pánom José Luis Otero Gonzálezom a spoločnosťou Apli-Agipa SAS

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 13. júla 2011 (vec R 1454/2010-2) týkajúce sa námietkového konania medzi pánom José Luis Otero Gonzálezom a spoločnosťou Apli-Agipa SAS sa zrušuje v rozsahu, v akom vyhovuje odvolaniu spoločnosti Apli-Agipa a povoľuje jej zápis slovnej ochrannej známky Spoločenstva AGIPA pre „fotografie; lepidlá (lepiace hmoty) pre kancelárske účely alebo pre domácnosť; štetce; kancelárske potreby (okrem nábytku); učebné a vyučovacie pomôcky (okrem prístrojov); plastové obaly (ktoré nie sú zahrnuté v iných triedach); tlačiarenské typy; štočky“ patriace do triedy 16 v zmysle Nicejskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb na zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom znení a v znení zmien a doplnení.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               ÚHVT je povinný nahradiť svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vynaložil pán José Luis Otero González.

               4.

               Spoločnosť Apli-Agipa znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 13, 14.1.2012.


               24.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 58/12

         Žaloba podaná Lichtenštajnským kniežatstvom 22. decembra 2010 proti Dozornému orgánu EZVO
   (Vec E-17/10)
   2011/C 58/06
   Dňa 22. decembra 2010 podalo Lichtenštajnské kniežatstvo v zastúpení: Dr. Andrea Entner-Koch, splnomocnený zástupca Lichtenštajnského kniežatstva, koordinačný útvar EHP, Austrasse 79/Europark, 9490 Vaduz, Fürstentum Liechtenstein, na Súdny dvor EZVO žalobu proti Dozornému orgánu EZVO.
   Lichtenštajnské kniežatstvo žiada, aby Súdny dvor EZVO:

               1.

               zrušil v celom rozsahu rozhodnutie Dozorného orgánu EZVO č. 416/10/COL z 3. novembra 2010 týkajúce sa zdaňovania investičných podnikov podľa lichtenštajnského zákona o daniach;

               2.

               alebo alternatívne vyhlásil za neplatné články 3 a 4 rozhodnutia Dozorného orgánu EZVO č. 416/10/COL z 3. novembra 2010, a to v rozsahu, v akom sa nimi nariaďuje vrátenie pomoci podľa článku 1 tohto rozhodnutia;
               ako aj

               3.

               nariadil Dozornému orgánu EZVO uhradiť súdne trovy.

      Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               V rozhodnutí Dozorného orgánu EZVO č. 416/10/COL z 3. novembra 2010 boli daňové výnimky, ktoré sa vzťahujú na investičné podniky a ktoré boli s účinnosťou od 30. júna 2006 zrušené, vyhlásené za nezlučiteľné s článkom 61 ods. 1 Dohody o EHP.

               —

               Dozorný orgán EZVO ďalej rozhodol, že údajná pomoc predstavovala neoprávnenú pomoc, a preto je potrebné požadovať od investičných podnikov vrátenie pomoci za obdobie od 15. marca 1997 do dátumu, kedy príjemcovia posledný krát využili daňové výnimky, ktoré boli v roku 2006 zrušené.

               —

               Dozorný orgán EZVO rozhodol, že vymáhanie by sa malo uskutočniť bezodkladne a v každom prípade najneskôr do 3. marca 2011, v súlade s postupmi vnútroštátnych právnych predpisov za predpokladu, že umožňujú okamžité a účinné vykonanie tohto rozhodnutia.

               —

               Žalobca tvrdí, že dané daňové ustanovenia nepredstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP.

               —

               Žalobca tvrdí, že Dozorný orgán EZVO:

                           —

                           sa mýlil, keď aplikoval článok 61 ods. 1 Dohody o EHP na zdaňovanie investičných podnikov podľa lichtenštajnského zákona o daniach a keď nariadil investičným podnikom vrátenie údajnej neoprávnenej pomoci od 15. marca 1997,

                           —

                           porušil všeobecné zásady práva EHP tým, že nariadil vrátenie údajnej neoprávnenej pomoci,

                           —

                           neposkytol adekvátne odôvodnenie v napadnutom rozhodnutí, ako sa to požaduje v článku 16 Dohody o dozore a súde.


title: Vec T-126/11 P: Uznesenie Všeobecného súdu z  8. marca 2012 — Marcuccio/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Sociálne zabezpečenie — Náhrada liečebných nákladov — Akt spôsobujúci ujmu — Konkludentné zamietnutie — Povinnosť odôvodnenia — Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne nedôvodné a čiastočne zjavne neprípustné“ )

text:
               28.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 126/17

         Uznesenie Všeobecného súdu z 8. marca 2012 — Marcuccio/Komisia
   (Vec T-126/11 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Sociálne zabezpečenie - Náhrada liečebných nákladov - Akt spôsobujúci ujmu - Konkludentné zamietnutie - Povinnosť odôvodnenia - Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne nedôvodné a čiastočne zjavne neprípustné)
   2012/C 126/35
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Curall a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (samosudcu) zo 14. decembra 2010, Marcuccio/Komisia (F-1/10, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), a smerujúce k čiastočnému zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta čiastočne ako zjavne neprípustné a čiastočne ako zjavne bez právneho základu.

               2.

               Vzájomné odvolanie sa zamieta čiastočne ako zjavne neprípustné a čiastočne ako zjavne bez právneho základu.

               3.

               Luigi Marcuccio znáša vlastné trovy konania a okrem toho je povinný nahradiť trovy konania, ktoré Európska komisia vynaložila v rámci tohto odvolania.

               4.

               Každý účastník konania znáša vlastné trovy konania v rámci vzájomného odvolania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 120, 16.4.2011.


title: Vec C-383/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen Sad Varna (Bulharsko) 18. júla 2011 — DIGITALNET OOD/Načalnik na Mitničeski punkt — Varna Zapad pri Mitnica Varna

text:
               8.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 298/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen Sad Varna (Bulharsko) 18. júla 2011 — DIGITALNET OOD/Načalnik na Mitničeski punkt — Varna Zapad pri Mitnica Varna
   (Vec C-383/11)
   2011/C 298/25
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen Sad Varna

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: DIGITALNET OOD

      Žalovaný: Načalnik na Mitničeski punkt — Varna Zapad pri Mitnica Varna

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ako sa majú vykladať pojmy „modem“ a „pripojenie na internet“ v zmysle podpoložky 8528 71 13 kombinovanej nomenklatúry 2009 [nariadenie Komisie (ES) č. 1031/2008 z 19. septembra 2008 (1)] a vysvetliviek k nej?

               2.

               Ktorá funkcia prístroja set-top box je relevantná (hlavná funkcia), podľa ktorej sa má vykonať colné zaradenie: prijímanie televíznych signálov alebo používanie modemu, ktorý umožňuje interaktívnu výmenu dát na dosiahnutie prístupu na internet?

               3.

               V prípade, že relevantnou funkciou (hlavnou funkciou) prístroja set-top box je používanie modemu, ktorý umožňuje interaktívnu výmenu informácií na dosiahnutie prístupu na internet, je potom pre colné zaradenie relevantný spôsob modulácie a demodulácie, ktorú modem vykonáva, resp. druh používaného modemu, alebo stačí, že sa pomocou modemu vytvorí prístup na internet?

               4.

               Je prípustné, aby colné orgány zmenili colné zaradenie určitého tovaru bez toho, aby fyzicky preskúmali dovezený tovar a aby bol znalecký posudok vypracovaný výlučne na základe písomných dôkazov, a to návodu na používanie, technických vlastností a kontroly prístroja rovnakého výrobcu s tým istým číslom, ktorý pochádza z iného dovozu?

               5.

               Pod ktorý číselný kód kombinovanej nomenklatúry 2009 [nariadenie Komisie (ES) č. 1031/2008 z 19. septembra 2008, Ú. v. EÚ L 291, s. 1] sa má zaradiť tovar, ktorý je predmetom konania (set-top box) s ohľadom na jeho technické vlastnosti zistené v konaní vo veci samej?

      (1)  Ú. v. EÚ L 291, s. 1.


title: Vec T-8/13: Žaloba podaná 4. januára 2013 — ClientEarth a i./Komisia

text:
               9.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/25

         Žaloba podaná 4. januára 2013 — ClientEarth a i./Komisia
   (Vec T-8/13)
   2013/C 71/39
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: ClientEarth (Londýn, Spojené kráľovstvo) Générations futures (Ons-en-Bray, Francúzsko) a Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: A. van den Biesen, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie Komisie Európskej Únie z 26. októbra 2012 [Ares(2012)1271350],

               —

               zaviazal Komisiu, aby žalobkyniam zaplatila sumu, ktorú určí Všeobecný súd ako náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy, ktorú utrpeli, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne si želajú využiť právo, ktoré im poskytuje Aarhuské nariadenie [nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006] (1). V súlade s týmto nariadením predložili žiadosť o vnútorné preskúmanie vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 582/2012 z 2. júla 2012 (2), ktorým bola schválená účinná látka „bifentrin“ v súlade s nariadením (ES) č. 1107/2009 (3). Vo svojej žiadosti sa žalobkyne odvolávali na judikatúru Všeobecného súdu, ktorá nastoľuje dôležitú otázku v súvislosti s nariadením (rozsudky Všeobecného súdu zo 14. júna 2012, veci T-338/08 a T-396/09). Komisia však rozhodla, rozhodnutím z 26. októbra 2012, ktoré je napadnuté v tomto konaní, že žiadosť o vnútorné preskúmanie je neprípustná napriek skutočnosti, že skoršie rozhodnutia Komisie vedúce k dvom rozsudkom zo 14. júna 2012, ktoré boli úplne podobné ako rozhodnutie, o ktoré ide v tomto konaní, boli Všeobecným súdom zrušené, vzhľadom na zistenia Všeobecného súdu, že Aarhuské nariadenie je čiastočne protiprávne, keďže je v rozpore s ustanoveniami Aarhuskeho dohovoru (4). Európska Únia je zmluvnou stranou tohto dohovoru, rovnako ako všetky členské štáty EÚ.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú dva žalobné dôvody.
   Po prvé, žalobkyne tvrdia, že Komisia protiprávne nerešpektovala rozsudky Všeobecného súdu zo 14. júna 2012 vo veciach T-338/08, Stichting Natuur en Milieu a Pesticide Action Network Europe/Komisia, a T-396/09, Vereniging Milieudefensie a Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht/Komisia.
   Po druhé, žalobkyne tvrdia, že obmedzenie Aarhuského nariadenia na „správne akty individuálneho určenia“ predstavuje porušenie povinnosti Európskej Únie dodržiavať ustanovenia Aarhuského dohovoru, keďže článok 10 ods. 1 nariadenia č. 1367/2006 obmedzuje pojem „akty“ použitý v článku 9 ods. 3 Aarhuského dohovoru na „správne akty“ definované v článku 2 ods. 1 písm. g) nariadenia č. 1367/2006 ako „opatrenia individuálneho určenia“.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva.

      (2)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 582/2012 z 2. júla 2012, ktorým sa v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh schvaľuje účinná látka bifentrin, a ktorým sa mení a dopĺňa príloha k vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) č. 540/2011.

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 z 21. októbra 2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zrušení smerníc Rady 79/117/EHS a 91/414/EHS.

      (4)  Aarhuský dohovor o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia — Vyhlásenia (Ú. v. EÚ L 124, 2005, s. 4)


title: Vec C-406/10: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  2. mája 2012 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) — Spojené kráľovstvo] — SAS Institute Inc./World Programming Ltd (Duševné vlastníctvo — Smernica 91/250/EHS — Právna ochrana počítačových programov — Článok 1 ods. 2 a článok 5 ods. 3 — Rozsah ochrany — Výtvor priamo alebo prostredníctvom iného procesu — Počítačový program chránený autorským právom — Reprodukovanie funkcií prvého programu druhým programom bez prístupu k zdrojovému kódu prvého programu — Rozklad strojového kódu prvého počítačového programu — Smernica 2001/29/ES — Autorské práva a s nimi súvisiace práva v informačnej spoločnosti — Článok 2 písm. a) — Užívateľský manuál počítačového programu — Reprodukovanie v inom počítačovom programe — Porušenie autorského práva — Podmienka — Vyjadrenie vlastnej tvorivej duševnej činnosti autora užívateľského manuálu)

text:
               16.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 174/5

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 2. mája 2012 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) — Spojené kráľovstvo] — SAS Institute Inc./World Programming Ltd
   (Vec C-406/10) (1)

   (Duševné vlastníctvo - Smernica 91/250/EHS - Právna ochrana počítačových programov - Článok 1 ods. 2 a článok 5 ods. 3 - Rozsah ochrany - Výtvor priamo alebo prostredníctvom iného procesu - Počítačový program chránený autorským právom - Reprodukovanie funkcií prvého programu druhým programom bez prístupu k zdrojovému kódu prvého programu - Rozklad strojového kódu prvého počítačového programu - Smernica 2001/29/ES - Autorské práva a s nimi súvisiace práva v informačnej spoločnosti - Článok 2 písm. a) - Užívateľský manuál počítačového programu - Reprodukovanie v inom počítačovom programe - Porušenie autorského práva - Podmienka - Vyjadrenie vlastnej tvorivej duševnej činnosti autora užívateľského manuálu)
   2012/C 174/05
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: SAS Institute Inc.

      Žalovaná: World Programming Ltd

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — High Court of Justice (Chancery Division) — Výklad článku 2 ods. 1 a článku 5 ods. 3 smernice Rady 91/250/EHS zo 14. mája 1991 o právnej ochrane počítačových programov (Ú. v. ES L 122, s. 42; Mim. vyd. 17/001, s. 114) — Rozsah ochrany — Výtvor priamo alebo prostredníctvom iného procesu, akým je rozklad strojového kódu počítačového programu, ktorý reprodukuje funkcie iného počítačového programu už chráneného autorským právom, bez prístupu k zdrojovému kódu tohto programu

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 ods. 2 smernice Rady 91/250/EHS zo 14. mája 1991 o právnej ochrane počítačových programov sa má vykladať v tom zmysle, že ani funkcionalita počítačového programu, ani programovací jazyk a formát dátových súborov používaných v rámci počítačového programu na využívanie niektorých jeho funkcií nepredstavujú formu vyjadrenia tohto programu a z tohto dôvodu nie sú chránené autorským právom k počítačovým programom podľa uvedenej smernice.

               2.

               Článok 5 ods. 3 smernice 91/250 sa má vykladať v tom zmysle, že osoba, ktorá získala rozmnoženinu počítačového programu na základe licencie, je oprávnená bez súhlasu nositeľa autorského práva uvedený program skúmať, študovať alebo skúšať jeho fungovanie na účely zistenia myšlienok a princípov, na ktorých je založený ktorýkoľvek prvok programu, ak vykonáva úkony, na ktoré sa vzťahuje daná licencia, alebo úkony potrebné na používanie počítačového programu, ktoré spočívajú v zavádzaní a prevádzke, a pod podmienkou, že tieto úkony neporušujú výlučné právo nositeľa autorského práva k danému programu.

               3.

               Článok 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti sa má vykladať v tom zmysle, že prebratie niektorých prvkov opísaných v užívateľskom manuáli počítačového programu chráneného autorským právom do iného počítačového programu alebo užívateľského manuálu k tomuto druhému programu môže predstavovať porušenie autorského práva k prvému uvedenému manuálu, ak — čo musí overiť vnútroštátny súd – sú takto prebraté prvky vyjadrením vlastnej tvorivej duševnej činnosti autora užívateľského manuálu k počítačovému programu, ktorý je chránený autorským právom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 346, 18.12.2010.


title: Rozsudok súdu z 29. júla 2016 vo veci E-30/15 – Dozorný úrad EZVO/Island (Nesplnenie povinnosti štátom EZVO – Nevykonanie transpozície – Smernica 2011/62/EÚ, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES, ktorou sa ustanovuje zákonník Spoločenstva o humánnych liekoch)

text:
               6.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/13

         ROZSUDOK SÚDU
   z 29. júla 2016
   vo veci E-30/15
   Dozorný úrad EZVO/Island
   (Nesplnenie povinnosti štátom EZVO – Nevykonanie transpozície – Smernica 2011/62/EÚ, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES, ktorou sa ustanovuje zákonník Spoločenstva o humánnych liekoch)
   (2017/C 108/11)
   Vo veci E-30/15 Dozorný úrad EZVO/Island – ŽIADOSŤ o vyhlásenie, že Island si nesplnil svoje záväzky vyplývajúce z aktu uvedeného v kapitole XIII bode 15q prílohy II k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/62/EÚ z 8. júna 2011 ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES, ktorou sa ustanovuje zákonník Spoločenstva o humánnych liekoch, pokiaľ ide o predchádzanie vstupu falšovaných liekov do legálneho dodávateľského reťazca) v znení prispôsobenom dohode prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode a podľa článku 7 dohody tým, že neprijal opatrenia potrebné na transpozíciu uvedeného aktu v stanovenej lehote, alebo v každom prípade tým, že neinformoval Dozorný úrad EZVO, Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen (sudca spravodajca) a Páll Hreinsson, sudcovia, vyniesol 29. júla 2016 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Súd EZVO týmto:

               1.

               vyhlasuje, že Island si nesplnil svoje záväzky vyplývajúce z aktu uvedeného v kapitole XIII bode 15q prílohy II k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/62/EÚ z 8. júna 2011, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES, ktorou sa ustanovuje zákonník Spoločenstva o humánnych liekoch, pokiaľ ide o predchádzanie vstupu falšovaných liekov do legálneho dodávateľského reťazca) v znení prispôsobenom dohode podľa protokolu 1 k tejto dohode, a podľa článku 7 dohody tým, že neprijal opatrenia potrebné na transpozíciu uvedeného aktu v stanovenej lehote;

               2.

               nariaďuje Islandu uhradiť trovy tohto konania.


title: Vec T-499/10: Žaloba podaná 8. októbra 2010 — MOL/Komisia

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/52

         Žaloba podaná 8. októbra 2010 — MOL/Komisia
   (Vec T-499/10)
   ()
   2010/C 346/102
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (Budapešť, Maďarsko) (v zastúpení: N. Niejahr, advokát, F. Carlin, barister, a C. van der Meer, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie,

               —

               subsidiárne zrušiť rozhodnutie v rozsahu, v akom nariaďuje žalobkyni vrátenie súm, a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu svojich vlastných trov konania a na náhradu trov konania žalobkyne v súvislosti s týmto konaním.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa sa touto žalobou domáha zrušenia rozhodnutia Komisie K(2010) 3553 v konečnom znení z 9. júna 2010, ktorým sa vyhlasuje pomoc udelená maďarskými orgánmi v prospech Hungarian Oil & Gas Plc („MOL“) za nezlúčiteľnú so spoločným trhom, ktorá vyplýva z dohody uzavretej medzi MOL a Maďarskom, ktorá dovoľuje spoločnosti, aby bola v skutočnosti oslobodená od banských poplatkov zvýšených po prijatí zmeny maďarského banského zákona v januári 2008 [štátna pomoc C 1/2009 (ex NN 69/08)]. Napadnuté rozhodnutie označuje žalobkyňu za príjemcu údajnej štátnej pomoci a ukladá Maďarsku povinnosť vymôcť od žalobkyne pomoc aj s úrokmi.
   Žalobkyňa na podporu svojich žalobných návrhov uvádza tri žalobné dôvody.
   Po prvé tvrdí, že žalovaná z právneho hľadiska nesprávne posúdila, keď dospela k záveru, že predĺženie banských práv žalobkyne v roku 2005 spoločne posudzované s následnou zmenou banského zákona predstavuje neoprávnenú a nezlúčiteľnú štátnu pomoc a žalobkyni nariadila vrátenie tejto údajne štátnej pomoci aj s úrokmi. Žalobkyňa najmä tvrdí, že žalovaná porušila článok 107 ods. 1 ZFEÚ, keď rozhodla, že:

               —

               dohoda o predlžení z roku 2005 spolu so zmenou banského zákona v roku 2008 tvoria opatrenie jednorázovej štátnej pomoci v súlade s článkom 107 ods. 1 ZFEÚ,

               —

               údajné podporné opatrenie je selektívne, pretože toto tvrdenie sa zakladá na nesprávnych záveroch spočívajúcich v tom, že vhodným referenčným rámcom je povoľovací systém, o aký ide v banskom zákone,

               —

               údajné podporné opatrenie zvýhodnilo žalobkyňu, hoci žalobkyňa platí vyššie banské poplatky a platby, ako sú tie, ktoré by musela platiť v prípade neexistencie údajného podporného opatrenia alebo na základe zmeny banského zákona v roku 2008 a Maďarsko v každom prípade konalo ako hospodársky subjekt a dohoda o predĺžení bola odôvodnená hospodárskymi okolnosťami,

               —

               údajné podporné opatrenie narušilo hospodársku súťaž, hoci ostatné subjekty na trhu neplatili zvýšené poplatky v súlade s banským zákonom v jeho znení zmien a doplnení.

         Po druhé a subsidiárne žalobkyňa tvrdí, že žalovaná porušila článok 108 ods. 1 ZFEÚ, lebo neposúdila dohodu o predĺžení (ktorá v období medzi jej uzavretím v roku 2005 a zmenou banského zákona v roku 2008 nebola podporným štátnym opatrením a stala sa štátnou pomocou len po tom, čo banský zákon nadobudol účinnosť v roku 2008) so zreteľom na existujúce pravidlá týkajúce sa štátnej pomoci.
   Po tretie a subsidiárne v prípade, že by Všeobecný súd dospel k záveru, že opatrenie predstavuje novú pomoc, žalobkyňa uvádza, že tým, že bolo nariadené, aby žalobkyňa vrátila čiastky, žalovaná porušila článok 14 ods. 1 rokovacieho poriadku, pretože toto vrátenie narúša legitímnu dôveru žalobkyne v súvislosti so stabilitou dohody o predĺžení a narúša zásadu právnej istoty.


title: Vec T-822/14: Žaloba podaná 12. decembra 2014 – Geilenkothen Fabrik für Schutzkleidung/ÚHVT (Cottonfeel)

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/61

         Žaloba podaná 12. decembra 2014 – Geilenkothen Fabrik für Schutzkleidung/ÚHVT (Cottonfeel)
   (Vec T-822/14)
   (2015/C 046/79)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Geilenkothen Fabrik für Schutzkleidung GmbH (Gerolstein-Müllenborn, Nemecko) (v zastúpení: M. Straub, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „Cottonfeel“ – prihláška ochrannej známky č. 1 1 9 35  236.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 2. októbra 2014 vo veci R 2579/2013-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trovy konania, vrátane trov, ktoré vznikli v odvolacom konaní.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-459/14: Žaloba podaná 18. júna 2014 – Messi Cuccittini/ÚHVT – Pires Freitas Campos (LEO)

text:
               22.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 329/18

         Žaloba podaná 18. júna 2014 – Messi Cuccittini/ÚHVT – Pires Freitas Campos (LEO)
   (Vec T-459/14)
   2014/C 329/26
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Lionel Andrés Messi Cuccittini (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: J. Rivas Zurdo a M. Toro Gordillo, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Maria Leonor Pires Freitas Campos (Sétubal, Portugalsko)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 27. marca 2014 vo veci R 1554/2013-1 v rozsahu, v akom sa zamietlo odvolanie prihlasovateľa a potvrdilo rozhodnutie námietkového oddelenia o vyhovení námietke B 2009291 a zamietnutí zápisu ochrannej známky Spoločenstva č. 1 0 6 13  511„LEO“ v celom rozsahu,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka so slovným prvkom „LEO“ pre tovary tried 32 a 33 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 0 6 13  511.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Maria Leonor Pires Freitas Campos.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka „LEO D'HONOR“.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec F-4/15: Žaloba podaná 12. januára 2015 – ZZ a i./Komisia

text:
               23.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/26

         Žaloba podaná 12. januára 2015 – ZZ a i./Komisia
   (Vec F-4/15)
   (2015/C 096/33)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a i. (v zastúpení: C. Bernard-Glanz, N. Flandin a S. Rodrigues, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutí Komisii o uplatnení opravných koeficientov stanovených v nariadeniach č. 422/2014 a č. 423/2014 na odmeny a dôchodky žalobcov v rokoch 2011 a 2012 a návrh na náhradu škody za spôsobenú majetkovú ujmu.

      Návrhy žalobcov

               —

               Zrušiť napadnuté rozhodnutia a v prípade potreby aj rozhodnutia zamietajúce sťažnosti,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť zaplatiť žalobcom nevyplatenú odmenu zodpovedajúcu opravnému koeficientu 1,7 % na ich platy a dôchodky v rokoch 2011 a 2012, náhradu majetkovej škody, a tiež úroky z omeškania so sadzbou Európskej centrálnej banky zvýšenou o dva body, odo dňa vyhlásenia rozsudku,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-272/08: Žaloba podaná 24. júna 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/35

         Žaloba podaná 24. júna 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-272/08)
   (2008/C 209/54)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Condou-Durande a E. Adsera Ribera, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2004/83/ES (1) z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 38 tejto smernice,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2004/83/ES do vnútroštátneho práva uplynula 10. októbra 2006.

      (1)  Ú. v. EÚ L 304, s. 12; Mim. vyd. 19/007, s. 96.


title: Vec T-436/07 P: Odvolanie podané 30. novembra 2007 : Nikos Giannopoulos proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  20. septembra 2007 vo veci F-111/06, Giannopoulos/Rada

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/50

         Odvolanie podané 30. novembra 2007: Nikos Giannopoulos proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 20. septembra 2007 vo veci F-111/06, Giannopoulos/Rada
   (Vec T-436/07 P)
   (2008/C 22/94)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Nikos Giannopoulos (Wezembeek-Oppem, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie
   Návrhy odvolateľa

               —

               určiť, že toto odvolanie je prípustné,

               —

               zrušiť rozsudok vyhlásený Súdom pre verejnú službu 20. septembra 2007 vo veci F-111/06,

               —

               vyhovieť návrhom na zrušenie a náhradu škody uvádzaným odvolateľom v prvostupňovom konaní,

               —

               zaviazať žalovanú v prvostupňovom konaní na náhradu všetkých trov konania týkajúcich sa žaloby o neplatnosť a odvolania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza odvolacie dôvody, založené na vadách odôvodnenia a zjavných chybách posúdenia, v odpovedi danej Súdom pre verejnú službu na prvý žalobný dôvod, založený na porušení článku 31 ods. 2 služobného poriadku, ktorý odvolateľ uvádzal v rámci prvostupňového konania.


title: Vec C-306/14: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 15. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven administrativen săd – Bulharsko) – Direktor na Agencija „Mitnici“/Biovet AD (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 92/83/EHS — Zosúladenie štruktúr spotrebných daní pre etanol a alkoholické nápoje — Článok 27 ods. 1 písm. d) — Oslobodenie od zosúladenej spotrebnej dane — Etanol — Použitie na čistenie a dezinfekciu materiálu a priestorov slúžiacich na výrobu liekov)

text:
               7.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 406/9

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 15. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven administrativen săd – Bulharsko) – Direktor na Agencija „Mitnici“/Biovet AD
   (Vec C-306/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 92/83/EHS - Zosúladenie štruktúr spotrebných daní pre etanol a alkoholické nápoje - Článok 27 ods. 1 písm. d) - Oslobodenie od zosúladenej spotrebnej dane - Etanol - Použitie na čistenie a dezinfekciu materiálu a priestorov slúžiacich na výrobu liekov))
   (2015/C 406/09)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vărchoven administrativen săd

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Direktor na Agencija „Mitnici“

      Žalovaná: Biovet AD

      Výrok rozsudku

   Článok 27 ods. 1 písm. d) smernice Rady 92/83/EHS z 19. októbra 1992 o zosúladení štruktúr spotrebných daní pre etanol a alkoholické nápoje sa má vykladať v tom zmysle, že povinnosť oslobodenia upravená v tomto ustanovení sa uplatňuje na etanol používaný podnikom na čistenie alebo dezinfekciu materiálu a priestorov slúžiacich na výrobu liekov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 8.9.2014.


title: Vec C-468/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 28. septembra 2010 — Asociación Nacional de Establecimientos Financieros de Crédito (ASNEF)/Administración del Estado

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/31

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 28. septembra 2010 — Asociación Nacional de Establecimientos Financieros de Crédito (ASNEF)/Administración del Estado
   (Vec C-468/10)
   ()
   2010/C 346/51
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Asociación Nacional de Establecimientos Financieros de Crédito (ASNEF)

      Žalovaná: Administración del Estado

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 7 písm. f) smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES (1) z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá pri absencii súhlasu zo strany dotknutej osoby a pre povolenie spracovania osobných údajov o nej, ktoré je potrebné na splnenie legitímneho záujmu osoby zodpovednej za spracovanie alebo tretích osôb, ktorým sa údaje oznamujú, vyžaduje popri dodržiavaní základných práv a slobôd dotknutej osoby, aby sa údaje nachádzali vo verejne prístupných zdrojoch?

               2.

               Spĺňa článok 7 písm. f) smernice podmienky požadované judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie na priznanie priameho účinku tomuto článku?

      (1)  Ú. v. ES L 281, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355.


title: Vec C-85/15 P: Odvolanie podané 19. februára 2015: Feralpi Holding SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 9. decembra 2014 vo veci T-70/10, Feralpi/Komisia

text:
               4.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 146/18

         Odvolanie podané 19. februára 2015: Feralpi Holding SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 9. decembra 2014 vo veci T-70/10, Feralpi/Komisia
   (Vec C-85/15 P)
   (2015/C 146/27)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Feralpi Holding SpA (v zastúpení: G.M. Roberti a I. Perego, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Feralpi navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               v celom rozsahu alebo čiastočne zrušil rozsudok z 9. decembra 2014 v časti, v ktorej zamietol žalobu podanú spoločnosťou Feralpi Holding SpA (ďalej len „Feralpi“) vo veci T-70/10 a následne:

                           i)

                           v celom rozsahu alebo čiastočne zrušil rozhodnutie;

                           ii)

                           a/alebo zrušil alebo znížil pokutu uloženú rozhodnutím spoločnosti Feralpi,

               —

               subsidiárne zrušil v celom rozsahu alebo čiastočne rozsudok z 9. decembra 2014 v časti, v ktorej zamietol žalobu podanú spoločnosťou Feralpi vo veci T-70/10 a vrátil vec Všeobecnému súdu EÚ, aby rozhodol o merite veci na základe informácií poskytnutých Súdnym dvorom,

               —

               v každom prípade znížil pokutu uloženú spoločnosti Feralpi rozhodnutím z dôvodu neprimeranej dĺžky konania vo veci T-70/10 prejednávaného Všeobecným súdom,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy tohto konania, ako aj trovy konania vo veci T-70/10.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Feralpi uvádza šesť odvolacích dôvodov na preukázanie toho, že:

               —

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že rozhodol, že nedošlo k žiadnemu porušeniu zásady kolegiality pri prijatí rozhodnutia,

               —

               Všeobecný súd porušil článok 10 nariadenia č. 773/2004 (1) a článku 6 Európskeho dohovoru o ľudských právach (EDĽP) tým, že rozhodol, že možno prijať rozhodnutie bez toho, aby bolo potrebné vopred poslať odvolateľke vyhlásenie o námietkach a bol zabezpečený jej výkon práva na obhajobu,

               —

               Všeobecný súd porušil článok 6 ESDĽ a článok 41 Charty základných práv Európskej únie tým, že rozhodol, že obdobie, ktoré uplynulo medzi vyhlásením rozsudku z 25. októbra 2007 vo veci T-7/03 a prijatím rozhodnutia, nebolo neprimerané,

               —

               Všeobecný súd nesprávne uplatnil článok 65 ESUO a v prejednávanom prípade pojmy dohoda a kartelová dohoda, ktoré sú relevantné v zmysle vyššie uvedeného ustanovenia, ako aj súvisiace zásady týkajúce sa dôkazného bremena tým, že rozhodol, že bola preukázaná existencia jedinej a nepretržitej kartelovej dohody na talianskom trhu s výstužnými tyčami do betónu počas rokov 1989 – 1992 a 1993 – 1995 a účasť spoločnosti Feralpi na tejto kartelovej dohode. V tomto kontexte Všeobecný súd nezohľadnil osobitnosť právneho rámca ESUO uplatniteľného na odvetvie výstužných tyčí do betónu. Okrem toho, Všeobecný súd zjavne skreslil zmysel a rozsah predložených základných dôkazov. Z tohto hľadiska je odôvodnenie nedostatočné a nelogické,

               —

               Všeobecný súd porušil zásadu rovnosti zaobchádzania a zásadu proporcionality, keď rozhodol, že nevykoná svoju neobmedzenú súdnu právomoc na nápravu chyby, ktorej sa dopustila Komisia pri posudzovaní konkrétnej váhy účasti spoločnosti Feralpi a iných podnikov zúčastňujúcich sa na kartelových dohodách, na účely určenia základnej výšky pokuty,

               —

               Všeobecný súd porušil ustanovenia článku 47 Charty tým, že jej vec nebola preskúmaná v primeranej lehote.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 773/2004 zo 7. apríla 2004, ktoré sa týka vedenia konania Komisiou podľa článkov 81 a 82 Zmluvy o založení ES (Ú. v. EÚ L 123, s. 18; Mim. vyd. 08/003, s. 81).


title: Vec C-167/05: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  8. apríla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Švédske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Článok 90 druhý odsek ES — Vnútroštátne zdanenie výrobkov z iných členských štátov — Zdanenie, ktoré môže poskytovať nepriamu ochranu iným výrobkom — Zákaz diskriminácie medzi dovezenými výrobkami a konkurenčnými domácimi výrobkami — Spotrebné dane — Rozdielne zdanenie piva a vína — Dôkazné bremeno)

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 128/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 8. apríla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Švédske kráľovstvo
   (Vec C-167/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 90 druhý odsek ES - Vnútroštátne zdanenie výrobkov z iných členských štátov - Zdanenie, ktoré môže poskytovať nepriamu ochranu iným výrobkom - Zákaz diskriminácie medzi dovezenými výrobkami a konkurenčnými domácimi výrobkami - Spotrebné dane - Rozdielne zdanenie piva a vína - Dôkazné bremeno)
   (2008/C 128/02)
   Jazyk konania: švédčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Ström van Lier, K. Gross, K. Simonsson a R. Lyal, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Švédske kráľovstvo (v zastúpení: K. Wistrand, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Lotyšská republika (v zastúpení: E. Balode-Buraka a E. Broks, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 90 druhého odseku ES – Vnútroštátne zdanenie alkoholu a alkoholických nápojov postihujúce výraznejšie víno než pivo
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Lotyšská republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 9.7.2005.