title: Vec C-279/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Hannover (Nemecko) 6. júna 2014 – Catharina Smets, Franciscus Vereijken/TUIfly GmbH

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Hannover (Nemecko) 6. júna 2014 – Catharina Smets, Franciscus Vereijken/TUIfly GmbH
   (Vec C-279/14)
   2014/C 303/23
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Hannover

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Catharina Smets, Franciscus Vereijken

      Žalovaná: TUIfly GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa nariadenie č. 261/2004 (1) pri zohľadnení odôvodnenia 15 vykladať v tom zmysle, že vznik mimoriadnej okolnosti, ktorá leteckého dopravcu privedie k tomu, že po jej vzniku zámerne presmeruje lety a dodatočne uskutoční najskôr lety, ktoré boli bezprostredne ovplyvnené mimoriadnou okolnosťou, oprávňuje na meškanie v zmysle článku 5 nariadenia a letecký dopravca sa môže oslobodiť od povinnosti poskytnúť cestujúcim náhradu podľa článku 5 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 261/2004, ktorých let sa uskutočnil až po tom, ako boli odstránené uvedené okolnosti a mohli sa dodatočne uskutočniť všetky lety?

               2.

               Má sa článok 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 v tejto súvislosti vykladať v tom zmysle, že letecký dopravca, ktorý uskutočňuje lety rotačným spôsobom, prijal všetky primerané opatrenia, a teda je oslobodený od povinnosti poskytnúť náhradu, keď pasažierov, ktorých let už má veľké meškanie bezprostredne z dôvodu mimoriadnej okolnosti, prednostne prepraví lietadlami, ktoré sa vlastne používajú v inom rotačnom systéme?

               3.

               Má sa podľa odôvodnenia 15 vychádzať z toho, že za mimoriadne sa majú považovať len okolnosti týkajúce sa priamo lietadla ovplyvneného štrajkom, ktorý môže mať vplyv na jeden alebo viac letov tohto lietadla, alebo sa ich okruh rozširuje na viaceré lietadlá?

               4.

               Smie letecká spoločnosť v rámci primeraných opatrení podľa článku 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 nasadiť na účel zmiernenia následkov štrajku pre priamo postihnutých pasažierov lietadlá, ktorých sa štrajk netýka a rozdeliť tak následky štrajku na viaceré lietadlá a pasažierov?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec T-44/06: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2010 — Komisia/Hellenic Ventures a i. ( „Rozhodcovská doložka — Akcia vytvárania a rozvoja počiatočných kapitálových fondov — Ukončenie zmluvy — Žaloba smerovaná proti spoločníkom spoločnosti — Neprípustnosť — Vrátenie záloh — Úroky“ )

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/34

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2010 — Komisia/Hellenic Ventures a i.
   (Vec T-44/06) (1)

   (Rozhodcovská doložka - Akcia vytvárania a rozvoja počiatočných kapitálových fondov - Ukončenie zmluvy - Žaloba smerovaná proti spoločníkom spoločnosti - Neprípustnosť - Vrátenie záloh - Úroky)
   2010/C 221/53
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Patakia, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci S. Chatzigiannis, advokát)

      Žalovaní: Hellenic Ventures — Elliniki Etaireia Epicheirimatikis Protovoulias AE (Atény, Grécko), Konstantinos Katsigiannis (Atény), Panagiotis Chronopoulos (Atény) a Nikolaos Poulakos (Atény) (v zastúpení: V. Christianos a V. Vlassi, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná na základe článku 238 ES, v ktorej Komisia navrhuje zaviazať žalovaných na vrátenie zálohy vyplatenej na účely zmluvy „Seed Fund 601“ uzavretej medzi Komisiou a žalovanými

      Výrok rozsudku

               1.

               Hellenic Ventures — Elliniki Etaireia Epicheirimatikis Protovoulias AE je povinný Európskej komisii zaplatiť sumu 70 000 eur, zvýšenú o úroky z omeškania, vypočítané podľa belgickej zákonnej sadzby, a to od 25. apríla 1999 až do úplného uhradenia dlhu.

               2.

               Žaloba sa v zostávajúcej časti zamieta.

               3.

               Hellenic Ventures je povinný nahradiť trovy konania s výnimkou tých, ktoré vznikli pánom Konstantinosovi Katsigiannisovi, Panagiotisovi Chronopoulosovi a Nikolaosovi Poulakosovi.

               4.

               Komisia je povinná nahradiť náklady konania pánov Konstantinosa Katsigiannisa, Panagiotisa Chronopoulosa a Nikolaosa Poulakosa.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 8.4.2006.


title: Vec C-122/12: Odvolanie podané 5. marca 2012 : Bernhard Rintisch proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo 16. decembra 2011 vo veci T-152/09, Bernhard Rintisch/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               9.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/10

         Odvolanie podané 5. marca 2012: Bernhard Rintisch proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo 16. decembra 2011 vo veci T-152/09, Bernhard Rintisch/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-122/12)
   2012/C 165/17
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Bernhard Rintisch (v zastúpení: A. Dreyer, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Valfleuri Pâtes alimentaires SA

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               zrušil rozsudok siedmej komory Všeobecného súdu zo 16. decembra 2011 vo veci T-152/09,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ uvádza, že napadnutý rozsudok má byť zrušený z dôvodu, že Všeobecný súd porušil článok 74 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 (1) [teraz článok 76 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 (2)], a z dôvodu zneužitia právomoci. Podľa názoru odvolateľa Všeobecný súd nesprávne vyložil článok 74 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 40/94, keď rozhodol, že odvolací senát postupoval správne, keď nevzal do úvahy dôkazné písomnosti predložené odvolateľom. Všeobecný súd nesprávne rozhodol, že odvolací senát správne odmietol použiť diskrečnú právomoc, keď odmietol vziať do úvahy vyššie uvedené písomnosti.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-382/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep (Holandsko) 4. júla 2013 — C. E. Franzen a i./Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (Svb)

text:
               21.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep (Holandsko) 4. júla 2013 — C. E. Franzen a i./Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (Svb)
   (Vec C-382/13)
   2013/C 274/14
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Centrale Raad van Beroep

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: C. E. Franzen, H. D. Giesen, F. van den Berg

      Odporkyňa: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (Svb)

      Prejudiciálne otázky

               1.a)

               Má sa článok 13 ods. 2 písm. a) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 (1) vykladať v tom zmysle, že na rezidentov členského štátu, ktorí patria do pôsobnosti tohto nariadenia a na základe zmluvy o výpomoci nevykonávajú viac ako dva alebo tri dni mesačne činnosť v platenom zamestnaní na území iného členského štátu, sa tam z tohto dôvodu v oblasti sociálneho poistenia vzťahujú predpisy štátu výkonu práce?

               1.b)

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku písm. a): Vzťahujú sa na uvedených rezidentov v tomto prípade v oblasti sociálneho poistenia predpisy štátu výkonu práce tak v dňoch, keď dochádza k výkonu činností, ako aj v dňoch, keď sa činnosti nevykonávajú, a ak áno, ako dlho po poslednom skutočnom výkone činností uvedené predpisy ešte platia?

               2.

               Bráni článok 13 ods. 2 písm. a) v spojení s článkom 13 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 tomu, aby sa migrujúci pracovník, na ktorého sa v oblasti sociálneho poistenia vzťahujú predpisy štátu výkonu práce, podľa vnútroštátnej úpravy štátu bydliska považoval v tomto štáte za osobu poistenú podľa AOW?

               3.a)

               Má sa právo Únie, predovšetkým ustanovenia o voľnom pohybe pracovníkov a/alebo občanov Únie vykladať v tom zmysle, že za okolností prebiehajúceho konania bráni uplatneniu takého vnútroštátneho predpisu, ako je článok 6a AOW a/alebo AKW, podľa ktorého je migrujúci pracovník s bydliskom v Holandsku v tomto štáte vylúčený z poistenia podľa AOW a/alebo AKW, pretože sa naňho vzťahuje výlučne nemecká úprava sociálneho zabezpečenia, a to aj vtedy, keď je tento pracovník v Nemecku ako osoba, ktorá je zárobkovo činná v malom rozsahu, vylúčený z dôchodkového poistenia a nemá nárok na prídavky na deti?

               3.b)

               Je z hľadiska odpovede na tretiu otázku písm. a) ešte dôležité, že existovala možnosť uzatvoriť dobrovoľné poistenie podľa AOW, resp. vyzvať Svb, aby uzatvorila dohodu v zmysle článku 17 nariadenia (EHS) č. 1408/71?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35).


title: Vec T-572/11: Žaloba podaná 4. novembra 2011 — Hassan/Rada

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/54

      Žaloba podaná 4. novembra 2011 — Hassan/Rada
      (Vec T-572/11)
      (2012/C 25/106)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Samir Hassan (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Morgan de Rivery a E. Lagathu, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil na základe článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ):

                              —

                              vykonávacie rozhodnutie Rady 2011/515/SZBP z 23. augusta 2011, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/273/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, v rozsahu, v akom bol Samir Hassan zaradený na zoznam nachádzajúci sa v prílohe uvedeného rozhodnutia Rady 2011/273/SZBP z 9. mája 2011 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii,

                              —

                              vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 843/2011 z 23. augusta 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 442/2011 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, v rozsahu, v akom bol Samir Hassan zaradený na zoznam nachádzajúci sa v prílohe II nariadenia Rady (EÚ) č. 442/2011 z 9. mája 2011 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii,

                  —

                  na základe článkov 268 ZFEÚ a 340 ZFEÚ priznal náhradu ujmy spôsobenej S. Hassanovi tým, že boli voči nemu prijaté uvedené reštriktívne opatrenia, a z tohto dôvodu

                              —

                              uznal mimozmluvnú zodpovednosť Rady Európskej únie za spôsobenú a v budúcnosti spôsobenú majetkovú a nemajetkovú ujmu,

                              —

                              priznal S. Hassanovi sumu vo výške 250 000 eur mesačne od 1. septembra 2011 na účely nahradenia spôsobenej majetkovej ujmy,

                              —

                              priznal S. Hassanovi symbolickú sumu vo výške 1 euro z dôvodu spôsobenej nemajetkovej ujmy, a

                              —

                              uložil Rade Európskej únie povinnosť nahradiť budúcu majetkovú ujmu,

                  —

                  v každom prípade zaviazal Radu Európskej únie na náhradu všetkých trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza sedem žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom skutkovom posúdení, z ktorého vychádzala Rada, a na zjavne nesprávnom právnom posúdení, ktoré z toho vyplýva.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia, práva na obhajobu a práva na účinnú súdnu ochranu.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení práva vlastniť majetok a zásady proporcionality.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení prezumpcie neviny žalobcu.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že Rada porušila svoje vlastné usmernenia pre vykonávanie a hodnotenie reštriktívnych opatrení v rámci spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na zneužití právomoci zo strany Rady.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod smeruje k náhrade ujmy spôsobenej protiprávnymi opatreniami, ktoré prijala Rada.


title: Vec T-221/07: Žaloba podaná 26. júna 2007 – Maďarská republika/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/41

         Žaloba podaná 26. júna 2007 – Maďarská republika/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec T-221/07)
   (2007/C 199/77)
   Jazyk konania: maďarčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Maďarská republika (v zastúpení: J. Fazekas, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2007) 1689, konečné znenie, zo 16. apríla 2007 o národnom alokačnom pláne prideľovania emisných kvót skleníkových plynov oznámenom Maďarskom v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa napáda rozhodnutie Komisie zo 16. apríla 2007 o národnom alokačnom pláne prideľovania emisných kvót skleníkových plynov oznámenom Maďarskom v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (1). Podľa napadnutého rozhodnutia národný alokačný plán Maďarska nespĺňa určité podmienky stanovené v prílohe III smernice 2003/87/ES.
   Žalobkyňa odôvodňuje svoju žalobu skutočnosťou, že smernica 2003/87/ES a osobitne jej článok 9 ods. 3 neudeľuje Komisii právomoc určovať množstvo emisných kvót, ktoré členské štáty môžu prideliť, bez toho, aby zohľadnila národný alokačný plán vypracovaný a oznámený členskými štátmi podľa článkov 9 ods. 1 a 11 ods. 2 uvedenej smernice a množstvá emisných kvót, ktoré môžu byť pridelené a ktoré členské štáty určili v ich národných alokačných plánoch.
   Za predpokladu, že Súd prvého stupňa určí, že Komisia konala v medziach právomoci, ktorú jej udeľuje smernica 2003/87/ES, sa žalobkyňa domnieva, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia pri hodnotení množstiev emisných kvót, ktoré môžu byť pridelené a ktoré sú uvedené v národnom alokačnom pláne. Podľa názoru Maďarska v rámci svojho posúdenia Komisia na jednej strane neprihliadla na výpočty a údaje uvedené v národnom alokačnom pláne, čím porušila zásadu proporcionality a na druhej strane použila nevhodné výpočty a zjavne nesprávne údaje, ktoré nevyhnutne viedli k určeniu nesprávnych množstiev.
   Žalobkyňa tiež tvrdí, že v priebehu konania žalovaná porušila zásadu lojálnej spolupráce tým, že na jednej strane určila spôsob výpočtu a údaje používané na určenie množstva emisných kvót, ktoré môžu byť pridelené, bez toho, aby sa poradila o základe s členskými štátmi – vrátane Maďarska – a na druhej strane neprihliadla na dodatočné informácie poskytnuté žalobkyňou, ktoré sama žiadala v priebehu konania.
   Nakoniec žalobkyňa uvádza, že žalovaná si nesplnila povinnosť odôvodnenia, keďže po prvé dostatočne neodôvodnila skutočnosť, že neprihliadla na národný alokačný plán oznámený Maďarskom alebo na výpočty a údaje uvedené v tomto pláne, po druhé, dostatočne neodôvodnila primeraný charakter výpočtov a údajov, ktoré použila, po tretie, vôbec neodôvodnila, prečo neprihliadla na dodatočné informácie poskytnuté Maďarskom, ktoré sama žiadala v priebehu konania.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. v maďarskom jazyku 15/007, s. 631).


title: Vec C-208/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 10. júna 2009 — Ilonka Sayn-Wittgenstein/Landeshauptmann von Wien

text:
               15.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 10. júna 2009 — Ilonka Sayn-Wittgenstein/Landeshauptmann von Wien
   (Vec C-208/09)
   2009/C 193/15
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Sťažovateľka: Ilonka Sayn-Wittgenstein

      Odporca: Landeshauptmann von Wien

      Prejudiciálna otázka

   Je ustanovenie, podľa ktorého príslušné orgány členského štátu odmietnu uznať priezvisko (dospelého) osvojeného dieťaťa, ktoré mu bolo dané v inom členskom štáte, pokiaľ toto priezvisko obsahuje šľachtický titul, ktorý je v tomto členskom štáte zakázaný (aj ústavou), v rozpore s článkom 18 ES?


title: Vec C-161/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Taliansko) 29. marca 2013 — Idrodinamica Spurgo Velox a i./Acquedotto Pugliese SpA

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Taliansko) 29. marca 2013 — Idrodinamica Spurgo Velox a i./Acquedotto Pugliese SpA
   (Vec C-161/13)
   2013/C 189/04
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Idrodinamica Spurgo Velox a i.

      Žalovaná: Acquedotto Pugliese SpA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 1, 2a, 2c a 2f smernice 1992/13/EHS (1) vykladať v tom zmysle, že lehota na podanie žiadosti o súdne preskúmanie, ktorej účelom je zistiť, či došlo k porušeniu predpisov v oblasti verejného obstarávania, začína plynúť odo dňa, keď žalobca zistil alebo pri vynaložení bežnej starostlivosti musel zistiť existenciu tohto porušenia?

               2.

               Bránia články 1, 2a, 2c a 2f smernice 1992/13/EHS vnútroštátnym procesným predpisom alebo výkladovej praxi, ako sú predpisy a prax uplatnené v prejednávanej veci, ktoré vnútroštátnemu súdu umožňujú vyhlásiť žiadosť o súdne preskúmanie, ktorej účelom je zistiť, či došlo k porušeniu predpisov v oblasti verejného obstarávania, za neprípustnú v prípade, keď sa žalobca o predmetnom porušení dozvedel po tom, ako mu verejný obstarávateľ formálne oznámil podrobnosti rozhodnutia o konečnom zadaní zákazky?

      (1)  Smernica Rady 92/13/EHS z 25. februára 1992, ktorou sa koordinujú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia o uplatňovaní právnych predpisov spoločenstva, o postupoch verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore (Ú. v. ES L 76, s. 14; Mim. vyd. 06/001, s. 315).


title: Vec C-327/08: Žaloba podaná 17. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/15

         Žaloba podaná 17. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-327/08)
   (2008/C 285/26)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Rozet a D. Kukovec, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si tým, že
               prijala a zachovala účinnosť článku 44 dekrétu č. 2005-1308 z 20. októbra 2005, článku 46-1 dekrétu č. 2005-1742 z 30. decembra 2005 a článku 80-1-10 dekrétu č. 2006-975 z 1. augusta 2006 v časti, v ktorej tieto ustanovenia ustanovujú možnosť pre verejných obstarávateľov a/alebo verejno-obstarávateľske organizácie skrátiť primeranú lehotu, ktorú treba dodržať medzi oznámením uchádzačov a zadaním zákazky, bez akéhokoľvek časového obmedzenia a bez akejkoľvek objektívnej podmienky stanovenej vopred vnútroštátnou právnou úpravou
               a
               prijala a zachovala účinnosť článku 1441-1 Občianskeho súdneho poriadku, zmeneného a doplneného dekrétom č. 2005-1308 z 20. októbra 2005, v časti, v ktorej toto ustanovenie určuje lehotu 10 dní na odpoveď dotknutého verejného obstarávateľa a/alebo verejno-obstarávateľskej organizácie a súčasne zakazuje akýkoľvek predzmluvné konanie pred uvedenou odpoveďou, a bez toho, aby táto lehota prerušila plynutie lehoty, ktorú treba dodržať medzi oznámením uchádzačov a zadaním zákazky,
               nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice 89/665/EHS (1) a zo smernice 92/13/EHS (2), tak, ako ich vyložil Súdny dvor vo svojich rozsudkoch „Alcatel“ (C-81/98) a „Komisia/Rakúsko“ (C-212/02), a najmä z článku 2 ods. 1 smernice 89/665/EHS a z článku 2 ods. 1 smernice 92/13/EHS,

               —

               zaviazať Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia uvádza dva dôvody na podporu svojej žaloby.
   Na základe svojho prvého dôvodu Komisia vytýka žalovanej, že umožňuje verejným obstarávateľom v naliehavých prípadoch skrátiť na menej ako 10 dní minimálnu lehotu, ktorú treba dodržať medzi doručením rozhodnutia o zadaní zákazky všetkým uchádzačom a podpísaním zmluvy o tejto zákazke. Na jednej strane je totiž naliehavosť, o ktorú ide vo francúzskej právnej úprave, ponechaná na voľnú úvahu verejného obstarávateľa bez toho, aby bola splnená akákoľvek objektívna podmienka. Na druhej strane neexistuje v tejto právnej úprave žiadna záruka, že počet dní, o ktoré sa skráti lehota, sa oznámi uchádzačom, čo by mohlo mať za následok, že uvedení uchádzači podajú predzmluvnú žalobu proti rozhodnutiu o zadaní zákazky v štádiu, keď zmluva o zákazke už bola uzavretá. Podobná situácia je jasne v rozpore s cieľom uvedeným v smerniciach 89/665/EHS a 92/13/EHS, ktorý posiľňuje judikatúra Súdneho dvora, ktorý spočíva v zriadení účinných a rýchlych opravných prostriedkov, ktorými sa napádajú protiprávne rozhodnutia verejného obstarávateľa v štádiu, keď možno ešte napraviť porušenia.
   Svojím druhým dôvodom Komisia vytýka ďalej žalovanej, že nedocenila potrebný účinok týchto smerníc, keď stanovila vo francúzskej právnej úprave predbežnú fázu povinnej výzvy verejného obstarávateľa, ktorá nemá odkladný účinok na lehotu, ktorú treba dodržať medzi doručením rozhodnutia o zadaní zákazky a uzavretím zmluvy o tejto zákazke. Totiž, keďže podanie žaloby neúspešným uchádzačom je vylúčené v lehote na odpoveď na výzvu, ktorej dĺžka je 10 dní, odpoveď obstarávateľa po uplynutí tejto lehoty by zbavila neúspešného uchádzača akejkoľvek možnosti podať účinný opravný prostriedok, pretože v tento deň bola uzavretá zmluva.

      (1)  Smernica Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác (Ú. v. ES L 395, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 246).

      (2)  Smernica Rady 92/13/EHS z 25. februára 1992, ktorou sa koordinujú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia o uplatňovaní právnych predpisov spoločenstva, o postupoch verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore (Ú. v. ES L 76, s. 14; Mim. vyd. 06/001, s. 315).


title: Vec C-225/08 P: Odvolanie podané 23. mája 2008 : Nuova Agricast Srl proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (piata komora) z  12. marca 2008 vo veci T-443/07, Nuova Agricast Srl/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/24

         Odvolanie podané 23. mája 2008: Nuova Agricast Srl proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (piata komora) z 12. marca 2008 vo veci T-443/07, Nuova Agricast Srl/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-225/08 P)
   2009/C 267/41
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Nuova Agricast Srl (v zastúpení: A. Calabrese, advokát)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Uznesením z 29. júna 2009 Súdny dvor (ôsma komora) zamietol odvolanie.


title: Vec C-372/07: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  2. októbra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court – Írsko) – Nicole Hassett/South Eastern Health Board, Cheryl Doherty/North Western Health Board (Súdna právomoc — Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Článok 22 bod 2 — Spory o platnosti rozhodnutí orgánov spoločností — Výlučná právomoc súdov štátu sídla — Odborový zväz lekárov)

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/10

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 2. októbra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court – Írsko) – Nicole Hassett/South Eastern Health Board, Cheryl Doherty/North Western Health Board
   (Vec C-372/07) (1)

   (Súdna právomoc - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Článok 22 bod 2 - Spory o platnosti rozhodnutí orgánov spoločností - Výlučná právomoc súdov štátu sídla - Odborový zväz lekárov)
   (2008/C 301/19)
   Jazyk konania: angličtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Supreme Court
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Nicole Hassett, Cheryl Doherty

      Žalovaní: South Eastern Health Board, North Western Health Board

      Za účasti: Raymond Howard, Medical Defence Union Ltd, MDU Services Ltd, Brian Davidson
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Supreme Court – Výklad článku 22 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42) – Odborový zväz lekárov, založený vo forme spoločnosti podľa práva členského štátu, ktorý poskytuje pomoc a odškodnenie svojim členom vykonávajúcim profesijnú činnosť v danom alebo inom členskom štáte – Poskytovanie pomoci alebo odškodnenia závislé od rozhodnutia predstavenstva tejto spoločnosti na základe jeho neobmedzenej diskrečnej právomoci – Napadnutie rozhodnutia o odmietnutí poskytnutia pomoci alebo odškodnenia lekárovi vykonávajúcom činnosť v inom členskom štáte – Výlučná právomoc súdov štátu, v ktorom má spoločnosť sídlo na základe článku 22 bodu 2 nariadenia
   Výrok rozsudku
   Článok 22 bod 2 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že platnosti rozhodnutí orgánov spoločnosti sa v zmysle tohto ustanovenia netýka žaloba, o akú ide v konaní vo veci samej, v rámci ktorej jeden z účastníkov konania tvrdí, že rozhodnutie prijaté orgánom spoločnosti porušilo práva, ktoré tomuto účastníkovi konania údajne poskytujú stanovy tejto spoločnosti.

      (1)  Ú. v. EÚ C 283, 24.11.2007.


title: Vec C-497/12: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 2. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia – Taliansko) – Davide Gullotta, Farmacia di Gullotta Davide & C. Sas/Ministero della Salute, Azienda Sanitaria Provinciale di Catania (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Články 49 ZFEÚ, 102 ZFEÚ a 106 ZFEÚ — Sloboda usadiť sa — Zásada zákazu diskriminácie — Zneužitie dominantného postavenia — Článok 15 Charty základných práv Európskej únie — Neprípustnosť)

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/2

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 2. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia – Taliansko) – Davide Gullotta, Farmacia di Gullotta Davide & C. Sas/Ministero della Salute, Azienda Sanitaria Provinciale di Catania
   (Vec C-497/12) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Články 49 ZFEÚ, 102 ZFEÚ a 106 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa - Zásada zákazu diskriminácie - Zneužitie dominantného postavenia - Článok 15 Charty základných práv Európskej únie - Neprípustnosť))
   (2015/C 294/02)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Davide Gullotta, Farmacia di Gullotta Davide & C. Sas

      Žalovaní: Ministero della Salute, Azienda Sanitaria Provinciale di Catania

      Výrok rozsudku

   Otázky položené v rámci návrhu na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Tribunale amministrativo regionale per la Sicilia (Taliansko) rozhodnutím z 9. októbra 2012 a na zodpovedaní ktorých tento súd trvá, sú neprípustné.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013.


title: Vec C-241/16 P: Odvolanie podané 26. apríla 2016: Darko Graf proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 26. februára 2016 vo veci T-507/14, Vedran Vidmar a Darko Graf/Európska komisia

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/14

         Odvolanie podané 26. apríla 2016: Darko Graf proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 26. februára 2016 vo veci T-507/14, Vedran Vidmar a Darko Graf/Európska komisia
   (Vec C-241/16 P)
   (2016/C 251/16)
   Jazyk konania: chorvátčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Darko Graf (v zastúpení: L. Duvnjak, odvjetnik)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil v celom rozsahu rozsudok, ktorý vydal Všeobecný súd Európskej únie 26. februára 2016 vo veci T-507/14, a vyhovel žalobným návrhom, ktoré v rámci prvostupňového konania uviedol odvolateľ vo svojej žalobe z 1. júla 2014, ako aj uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť v celom rozsahu trovy konania, ktoré vynaložil odvolateľ v rámci tohto konania,

               —

               subsidiárne zrušil v celom rozsahu rozsudok, ktorý vydal Všeobecný súd Európskej únie 26. februára 2016 vo veci T-507/14, a vrátil vec Všeobecnému súdu na opätovné rozhodnutie, ako aj uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť v celom rozsahu trovy konania, ktoré vynaložil odvolateľ v rámci tohto konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ spochybňuje tieto body napadnutého rozsudku:

               —

               bod 40, v ktorom je uvedené, že aktívne protiprávne konanie inštitúcií Únie je iba jedným z prvkov, ktoré sú potrebné na založenie mimozmluvnej zodpovednosti Únie, keďže toto tvrdenie Všeobecného súdu je v rozpore s článkom 340 druhým odsekom Zmluvy o fungovaní Európskej únie a judikatúrou Súdneho dvora (rozsudok z 19. mája 1992, Mulder a i./Rada a Komisia, C-104/89 a C-37/90, EU:C:1992:217),

               —

               bod 47, v ktorom na rozdiel od ustanovení článku 36 a prílohy VII Aktu o podmienkach pristúpenia Chorvátskej republiky k Európskej únii (ďalej len „akt o pristúpení“) boli záväzky, ktoré prijala Chorvátska republika vo vzťahu k Únii počas prístupových rokovaní s Úniou, nesprávne nazvané ako „zásady“, keďže v danom prípade nejde o zásady, ale o 11 konkrétnych záväzkov Chorvátska voči Únii, ktoré v celom rozsahu nadobudli platnosť 9. decembra 2011,

               —

               body 48 až 52, keďže článok 36 a príloha VII bod 1 aktu o pristúpení nadobudli platnosť 9. decembra 2011, zatiaľ čo stratégia pre reformu justície Chorvátskej republiky na obdobie od roku 2011 do roku 2015 z 15. decembra 2010 a revidovaný akčný plán chorvátskej vlády pre reformu justície z 20. mája 2010 boli účinné a platné, takže následné zrušenie týchto aktov Chorvátskom, ktoré predtým výslovne schválila Komisia v bode 3 svojej komplexnej monitorovacej správy týkajúcej sa Chorvátska z 10. októbra 2012, v ktorej bola Chorvátsku uložená povinnosť prijať novú právnu úpravu v oblasti núteného výkonu rozhodnutia, bolo v rozpore so všeobecnými zásadami ochrany legitímnej dôvery a právnej istoty, keďže pokiaľ ide o odvolateľa, zrušenie týchto aktov malo zjavný retroaktívny účinok, a keďže po 9. decembri 2011 Chorvátsko prijalo nie novú stratégiu pre reformu justície, ale výlučne stratégiu rozvoja súdneho systému na obdobie od roku 2013 do roku 2018, takže posledná stratégia pre reformu justície, ktorú prijalo Chorvátsko, bola presne tá, ktorá nadobudla účinnosť 9. decembra 2011 (pozri napríklad rozsudky z 30. januára 1974, Louwage/Komisia, 148/73, EU:C:1974:7, body 12 a 28; zo 17. decembra 1998, Embassy Limousines & Services/Parlament, T-203/96, EU:T:1998:302, body 74 až 88, a zo 14. mája 1975, CNTA/Komisia, 74/74, EU:C:1975:59, body 41 až 44), pričom uvádza, že Všeobecný súd tým, že v bode 53 napadnutého rozsudku uviedol, že „Nemožno… z toho vyvodiť, že všetky chorvátske orgány… mali právomoc zmeniť stratégiu pre reformu justície na obdobie od roku 2011 do roku 2015 a akčný plán na rok 2010. Vzhľadom na ustanovenia aktu o pristúpení, najmä vzhľadom na jeho článok 36 a prílohu VII, tieto orgány mali povinnosť dodržiavať nielen záväzok č. 1, ale aj všetky ostatné záväzky stanovené v uvedenej prílohe“, potvrdil dôvodnosť tohto návrhu odvolateľa na náhradu škody,

               —

               body 54 až 57 a body 59 až 63 týkajúce sa toho, že Komisia si nesplnila svoju povinnosť podľa článku 36 aktu o pristúpení, a to dohliadať na to, aby si Chorvátsko plnilo svoj záväzok podľa prílohy VII bodu 3 aktu o pristúpení, teda naďalej zvyšovať efektívnosť justície, keďže z príloh žaloby vyplýva, že Komisia poskytla svoje monitorovacie tabuľky za obdobie od 1. septembra 2012 do 28. februára 2013, pričom do nich zadala nesprávne údaje pochádzajúce od chorvátskeho Ministerstva spravodlivosti v súvislosti s klesajúcim počtom neukončených sporových a exekučných konaní, ktoré sú vedené na chorvátskych mestských súdoch a obchodných súdoch, bez overenia alebo vzájomnej analýzy alebo pomocou výpočtov, čím sa dopustila závažnej nedbanlivosti vo vzťahu k dôležitosti vyhotovenia týchto tabuliek,

               —

               bod 68, keďže Komisia tým, že porušila svoju povinnosť podľa článku 36 ods. 1 a 2 aktu o pristúpení, a to dohliadať na to, aby si Chorvátsko plnilo svoj záväzok týkajúci sa začiatku činnosti súdnych vykonávateľov 1. januára 2012, tiež porušila svoju povinnosť dohliadať v súlade s článkom 17 ZEÚ na uplatňovanie Zmluvy o pristúpení Chorvátskej republiky, ktorá je jednou zo základných zmlúv Únie,

               —

               body 69 až 82 z dôvodu, že následné zhodujúce sa a výslovné konania Komisie neboli nevyhnutné na účely založenia legitímnej dôvery odvolateľa po 9. decembri 2011, keďže v danom prípade legitímna dôvera odvolateľa bola založená v období, ktoré predchádzalo tomuto dátumu.


title: Vec T-41/14: Rozsudok Všeobecného súdu z  28. januára 2015 – Argo Development and Manufacturing/ÚHVT – Clapbanner (Zobrazenie reklamných predmetov) ( „Dizajn Spoločenstva — Konanie o neplatnosť — Zapísaný dizajn Spoločenstva zobrazujúci reklamný predmet — Skoršie dizajny Spoločenstva — Dôvody neplatnosti — Novosť — Osobitý charakter — Uvedomelý užívateľ — Miera voľnosti tvorcu — Rozličný celkový dojem — Články 4, 5, 6 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002“ )

text:
               16.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. januára 2015 – Argo Development and Manufacturing/ÚHVT – Clapbanner (Zobrazenie reklamných predmetov)
   (Vec T-41/14) (1)

   ((„Dizajn Spoločenstva - Konanie o neplatnosť - Zapísaný dizajn Spoločenstva zobrazujúci reklamný predmet - Skoršie dizajny Spoločenstva - Dôvody neplatnosti - Novosť - Osobitý charakter - Uvedomelý užívateľ - Miera voľnosti tvorcu - Rozličný celkový dojem - Články 4, 5, 6 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002“))
   (2015/C 089/26)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Argo Development and Manufacturing Ltd (Ra’anana, Izrael) (v zastúpení: B. Brisset, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne A. Pohlmann, neskôr S. Hanne, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Clapbanner Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu ÚHVT z 22. októbra 2013 (vec R 981/2012-3) týkajúcemu sa konania o neplatnosť medzi spoločnosťami Argo Development and Manufacturing Ltd a Clapbanner Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Argo Development and Manufacturing Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 28.4.2014.


title: Vec C-239/16 P: Odvolanie podané 25. apríla 2016: Ante Šumelj a iní proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 26. februára 2016 v spojených veciach T-546/13, T-108/14 a T-109/14, Ante Šumelj a iní/Európska komisia

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/11

         Odvolanie podané 25. apríla 2016: Ante Šumelj a iní proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 26. februára 2016 v spojených veciach T-546/13, T-108/14 a T-109/14, Ante Šumelj a iní/Európska komisia
   (Vec C-239/16 P)
   (2016/C 251/14)
   Jazyk konania: chorvátčina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Ante Šumelj, Dubravka Bašljan, Đurđica Crnčević, Miroslav Lovreković, Drago Burazer, Nikolina Nežić, Blaženka Bošnjak, Bosiljka Grbašić, Tea Tončić, Milica Bjelić, Marijana Kruhoberec, Davor Škugor, Ivan Gerometa, Kristina Samardžić, Sandra Cindrić, Sunčica Gložinić, Tomislav Polić, Vlatka Pižeta (v zastúpení: M. Krmek, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľov

   Odvolatelia navrhujú, aby Súdny dvor:

               —

               vyhovel tvrdeniam, ktoré odvolatelia uviedli v konaní na prvom stupni a v odvolacom konaní,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov tohto konania a konania na prvom stupni.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na základe analýzy rozsudku Všeobecného súdu uvádzajú odvolatelia viaceré odvolacie dôvody.

               1.

               Odvolatelia sa domnievajú, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, v dôsledku ktorého im vznikla ujma, keď nekonštatoval, že Komisia sa v rámci dohľadu, ktorý jej prináleží, pokiaľ ide o vykonanie Zmluvy o pristúpení Chorvátskej republiky k Európskej únii, konkrétne zavedenie funkcie súdnych vykonávateľov v chorvátskom systéme súdnictva podľa článku 36 aktu o pristúpení, ktorý znie: „Komisia pozorne sleduje všetky záväzky, ktoré Chorvátsko prijalo v rámci prístupových rokovaní, vrátane tých záväzkov, ktoré sa musia splniť predo dňom pristúpenia alebo ku dňu pristúpenia.“ Dohľad Komisie sa týka najmä záväzkov, ktoré Chorvátsko prijalo v oblasti súdnej právomoci a základných práv (príloha VII).

               2.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď v bode 57 rozsudku (na rozdiel od toho, čo uviedol v bode 52 rozsudku) konštatoval, že zo žiadneho zo záväzkov uvedených v prílohe VII aktu o pristúpení, na ktoré sa odvolávali odvolatelia, nevyplýva povinnosť Chorvátskej republiky zaviesť funkciu súdneho vykonávateľa a tým ani povinnosť Komisie, aby na základe toho využila prostriedky konania stanovené v článku 36 aktu o pristúpení s cieľom zabrániť zrušeniu zákona o súdnych vykonávateľoch.
               Rokovania medzi Chorvátskou republikou a Európskou úniou boli dlhé a na rozdiel od iných kapitol bola kapitola 23, ktorá je posledná a najproblematickejšia, vypracovaná v súlade s najlepšími postupmi Európskej únie. Týkala sa politických kritérií, ktorým podliehalo pristúpenie Chorvátskej republiky k Európskej únii, a rokovania boli ukončené 30. júna 2011 po tom, ako chorvátska vláda 12. mája 2011 predložila predsedníctvu Európskej únie správu, ktorá sa týkala dodržiavania záväzkov vyplývajúcich z kapitoly 23. Touto správou prijala Chorvátska republika špecifické záväzky v desiatich bodoch, ktoré sa zaviazala dodržiavať v zmluve o pristúpení (článok 36 aktu o pristúpení). Záväzok č. 1 a záväzok č. 3, ktorých ustanovenia (týkajúce sa zavedenia funkcie súdnych vykonávateľov) odvolatelia citujú v celom konaní, výslovne ukladajú Chorvátskej republike povinnosť zaviesť funkciu súdnych vykonávateľov.

               3.

               Okrem toho sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia (v rozpore so zásadou právnej istoty) tým, že v bodoch 47 až 51 rozsudku uviedol, že záväzok č. 1 sa netýkal stanovenej stratégie reformy súdnictva a akčného plánu, ktoré boli účinné v období od skončenia rokovaní do zrušenia právnej úpravy, ktorá zavádzala funkciu súdnych vykonávateľov. Odvolatelia zdôrazňujú, že skutočnosť, že Komisia ďalej vo svojich dokumentoch uvádza inú stratégiu súdnej reformy ako je stratégia súdnej reformy z roku 2011 a akčného plánu z roku 2010, ktoré Chorvátskej republike ukladali povinnosť zriadiť funkciu súdnych vykonávateľov, vytvára nebezpečný precedens, ktorý odporuje racionálnemu právnemu výkladu.

               4.

               Rovnako sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď v bode 55 uviedol, že odvolatelia okrem porušenia zásady ochrany legitímnej dôvery neuvádzajú žiadne iné konkrétne porušenie, keďže medzi porušeniami uvádzajú diskrimináciu, porušenie práva na prácu a počas celého konania porušenie právnej istoty. Považujú za neuveriteľné, že v celom napadnutom rozsudku Všeobecný súd úplne opomenul a vôbec neuviedol zásadu právnej istoty, ktorá je podľa ustálenej judikatúry nevyhnutne spojená so zásadou ochrany legitímnej dôvery.

               5.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že konštatoval, že článok 13 Zmluvy o Európskej únii nie je na účely tohto konania relevantný. Konanie však nie je nelegálne len vtedy, keď zahŕňa porušenie platného práva Únie, teda písaných predpisov, ale aj keď porušuje všeobecnú právnu zásadu (právnej istoty); do poslednej uvedenej kategórie patrí porušenie článku 13 Zmluvy o Európskej únii. Únia disponuje inštitucionálnym rámcom, ktorého cieľom je podporovať jej hodnoty, sledovať jej ciele, slúžiť jej záujmom, ako aj záujmom jej občanov a členských štátov, zabezpečiť koherenciu, účinnosť a kontinuitu jej politík a činnosti. Všeobecné právne zásady sú súčasťou právneho poriadku Únie.

               6.

               Všeobecný súd sa tiež dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď v rozpore s článkom 17 Zmluvy o Európskej únii nezohľadnil skutočnosť, že odvolatelia boli vymenovaní, a teda zaradení do funkcií súdnych vykonávateľov v čase uzavretia kapitoly 23, teda v čase vypracovania reformy súdnictva, ktorej súčasťou je povolanie súdnych vykonávateľov. Práve ukončenie rokovaní o pristúpení medzi Chorvátskou republikou a Európskou úniou, teda prijatie špecifických opatrení, poskytlo odvolateľom vzhľadom na článok 26 Viedenského dohovoru právnu záruku, že budú môcť vykonávať činnosť, ktorú si zvolili.

               7.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď vzhľadom na kogentné ustanovenia článku 36 aktu o pristúpení nerozhodol, že Komisia mala dohliadnuť na jeho uplatnenie a prijať všetky opatrenia nevyhnutné na to, aby Chorvátska republika dodržala svoje záväzky. Keďže Komisia nekonala v súlade s článkom 17 Zmluvy o Európskej únii, porušila toto ustanovenie, čím spôsobila odvolateľom ujmu.

               8.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia keď nerozhodol, že Zmluva o pristúpení Chorvátskej republiky k Európskej únii bola výsledkom rokovaní a v dôsledku toho z nej vyplývajú záväzky a právne účinky v súlade s právnou úpravou a právnym poriadkom Európskej únie. V konkrétnom prípade zmluva o pristúpení zaručuje odvolateľom právo na prácu a vytvorenie nových pracovných pozícií, na ktoré boli vymenovaní. So zreteľom na ustanovenia zmluvy mohli mať odvolatelia oprávnené očakávania, že začnú pracovať vo funkciách, do ktorých boli vymenovaní po tom, ako splnili všetky požadované zákonné podmienky (úspešné zloženie skúšok, odchod z predchádzajúceho zamestnania, zriadenie priestorov).


title: Vec T-346/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. marca 2017 – Bank Tejarat/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Opätovný zápis názvu žalobkyne do zoznamov — Povinnosť odôvodnenia — Zjavne nesprávne posúdenie — Právna sila rozhodnutej veci — Zneužitie právomoci — Základné práva“)

text:
               24.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/17

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. marca 2017 – Bank Tejarat/Rada
   (Vec T-346/15) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Opätovný zápis názvu žalobkyne do zoznamov - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie - Právna sila rozhodnutej veci - Zneužitie právomoci - Základné práva“))
   (2017/C 129/28)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bank Tejarat (Teherán, Irán) (v zastúpení: S. Zaiwalla, P. Reddy a A. Meskarian, solicitors, M. Brindle, QC, a R. Blakeley, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a A. Vitro, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ a smerujúci k zrušeniu rozhodnutia Rady (SZBP) 2015/556 zo 7. apríla 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 92, 2015, s. 101), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2015/549 zo 7. apríla 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 92, 2015, s. 12), v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Bank Tejarat je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 302, 14.9.2015.


title: Vec C-385/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 30. júla 2010 — Elenca Srl/Ministero dell’Interno

text:
               9.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 30. júla 2010 — Elenca Srl/Ministero dell’Interno
   (Vec C-385/10)
   ()
   2010/C 274/21
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Elenca Srl

      Odporca: Ministero dell’Interno

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je v súlade s právom Spoločenstva a s [vyššie] osobitne uvedenými ustanoveniami obežník napadnutý v prvostupňovom konaní a vnútroštátne ustanovenia, na ktoré sa tento odvoláva [teda obežník ministerstva vnútra č. 4853 z 18. mája 2009 a najmä legislatívny dekrét č. 152 z 2. apríla 2006], alebo nie; konkrétne, sú tieto ustanovenia v rozpore so zásadami a pravidlami stanovenými smernicou 89/106/EHS (1) o stavebných výrobkoch, ktorá v nijakom prípade nevyžaduje značku ES a dokonca stanovuje (v článku 6 ods. 1 a 2), že členský štát ‚neprekáža na svojom území voľnému pohybu tovarov, ich uvádzaniu na trh alebo do prevádzky, ak spĺňajú opatrenia‘ tejto smernice tým, že zabezpečia, že ‚používaniu týchto výrobkov na určené ciele by sa nemalo brániť pravidlami ani podmienkami verejných alebo súkromných inštitúcií činných v oblasti verejného ručenia alebo konaním verejných orgánov s monopolným postavením‘ a umožnia ‚výrobkom, na ktoré sa nevzťahuje článok 4 ods. 2, aby boli na ich území uvedené na trh, ak spĺňajú vnútroštátne právne predpisy zhodné so zmluvou, pokiaľ európske technické špecifikácie podľa kapitoly II a III nestanovujú iné‘?

               2.

               Je napadnutý obežník a vnútroštátne ustanovenia, na ktoré sa tento odvoláva, v rozpore najmä s článkami 28 až 31 Zmluvy o založení Európskych spoločenstiev, ktoré zakazujú obmedzenia dovozu a opatrenia s rovnocenným účinkom; a to z dôvodu, že podriadenie predaja výrobkov pochádzajúcich z iného štátu Spoločenstva, ako v prejednávanej veci, technickej podmienke, teda pripojeniu značky ES — pripojenie označenia by bolo možné a zákonné len pokiaľ by existovala zodpovedajúca harmonizovaná norma — v skutočnosti bráni dovozu výrobku, o aký ide v tejto veci na územie Talianska a jeho distribúcii na tomto území v rozpore so zásadami stanovenými v citovaných ustanoveniach Zmluvy ES a práva Spoločenstva, ktoré zaručujú slobodu a hospodársku súťaž tým, že vyžadujú zásady spôsobilé zabezpečiť nediskriminačné a rovnaké zaobchádzanie, ako aj transparentnosť, proporcionalitu a dodržiavanie práv jednotlivých podnikov?

               3.

               Ďalej, mal by právny rámec vyplývajúci z práva Spoločenstva, určený na zaručenie efektívnej hospodárskej súťaže aj v odvetví, ktorého sa týka tento spor, vyžadovať od vnútroštátneho zákonodarcu a od správneho orgánu, aby zabránili prijatiu legislatívnych opatrení uvedených vo vyššie citovanom obežníku a legislatívnom dekréte č. 152/2006?

               4.

               Napokon, je ochrana plurality a hospodárskej súťaže v danom odvetví zaručená európskym právom zabezpečená vnútroštátnymi právnymi predpismi — akým je legislatívny dekrét č. 152/2006 (najmä pokiaľ ide o článok 285 a prílohu IX časť II body 2.7 a 3.4) —, ktoré stanovujú a ukladajú vyššie uvedené obmedzenia?

      (1)  Ú. v. ES L 40, s. 12; Mim. vyd. 13/009, s. 296.


title: Vec F-100/05: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 14. novembra 2006 – Chatziioannidou/Komisia (Úradníci — Dôchodky — Nárok na dôchodok, ktorý vznikol pred nástupom do služby v Spoločenstve — Prevod do systému Spoločenstva — Výpočet odpracovaných rokov — Článok 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku — Neuplatnenie ustanovení o menovom prepočte prevádzanej čiastky z dôvodu zavedenia eura)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/83

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 14. novembra 2006 – Chatziioannidou/Komisia
   (Vec F-100/05) (1)

   (Úradníci - Dôchodky - Nárok na dôchodok, ktorý vznikol pred nástupom do služby v Spoločenstve - Prevod do systému Spoločenstva - Výpočet odpracovaných rokov - Článok 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku - Neuplatnenie ustanovení o menovom prepočte prevádzanej čiastky z dôvodu zavedenia eura)
   (2006/C 326/167)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Eleni Chatziioannidou (Auderghem, Belgicko) (v zastúpení: S. A. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Martin a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia Komisie týkajúceho sa prevodu do dôchodkového systému Spoločenstva práv na dôchodok nadobudnutých v Grécku
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutia Komisie Európskych spoločenstiev z 30. novembra 2004 a z 20. februára 2005 o výpočte odpracovaných rokov započítateľných do dôchodku žalobkyne v náväznosti na prevod účtovne rovnocennej hodnoty týchto práv na dôchodok, ktoré jej boli priznané v Grécku, do systému Spoločenstva sa zrušujú.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 10, 14.1.2006, s. 25 (vec najskôr zapísaná pod číslom T-387/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec C-334/08: Žaloba podaná 18. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/39

         Žaloba podaná 18. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-334/08)
   (2008/C 223/65)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyň: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Aresu a A. Caeiros, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Talianska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 10 ES, z článku 8 rozhodnutia Rady 2000/597/ES, Euratom z 29. septembra 2000 o systéme vlastných zdrojov Európskych spoločenstiev (1), ako aj z článkov 2, 6, 10, 11 a 17 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev (2) tým, že odmietla dať Komisii k dispozícii vlastné zdroje zodpovedajúce colnému dlhu, ktorý vyplýva z udelenia protiprávnych povolení na zriadenie a prevádzku colných skladov typu C v Tarante zo strany Direzione compartimentale delle dogane per le Regioni Puglia e Basilicata so sídlom v Bari a z následných povolení na prepracovanie pod colným dohľadom a na aktívny zušľachťovací styk až do ich zrušenia 4. decembra 2002,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia Európskych spoločenstiev touto žalobou vytýka talianskej vláde, že odmietla dať Európskym spoločenstvám k dispozícii vlastné zdroje, cca. 23 miliónov eur, zodpovedajúce určitým protiprávnym colným povoleniam vydaným v Tarante v dobe medzi februárom 1997 a decembrom 2002.
   Predmetom sporu je v podstate zodpovednosť za sumy, ktoré zodpovedajú prostriedkom, ktoré neboli kvôli predmetným protiprávnym konaniam vybraté. Talianska vláda uvádza, že nie je zodpovedná za skrátenie príjmov vyplývajúce z vyššie uvedených podvodov, pretože sú za ne zodpovední len úradníci, ktorí túto škodu spôsobili, pričom Komisia je presvedčená, že platné právne predpisy Spoločenstva zaväzujú Taliansko znášať všetky finančné dôsledky vyplývajúce z konania, aj protiprávneho, úradníkov, ktorí konajú v jeho mene a na jeho účet.

      (1)  Ú. v. ES L 253, s. 42; Mim. vyd. 01/003, s. 200.

      (2)  Ú. v. ES L 130, s. 1; Mim. vyd. 01/003, s. 180.


title: Vec C-43/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 28. januára 2013 — Hauptzollamt Köln/Kronos Titan GmbH

text:
               27.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 28. januára 2013 — Hauptzollamt Köln/Kronos Titan GmbH
   (Vec C-43/13)
   2013/C 123/14
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalovaný a navrhovateľ v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Hauptzollamt Köln

      Žalobkyňa a odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Kronos Titan GmbH

      Prejudiciálna otázka

   Požaduje článok 2 ods. 3 smernice 2003/96/ES o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (1), aby sa pri zdaňovaní energetických výrobkov iných ako tie, pre ktoré je úroveň zdaňovania určená v tejto smernici, uplatnila daňová sadzba, ktorá je stanovená vo vnútroštátnom práve pre energetické výrobky používané ako vykurovacie palivo, pokiaľ sa tento iný energetický výrobok používa tiež ako vykurovacie palivo? Alebo sa môže, ak je iný energetický výrobok pri použití ako vykurovacie palivo rovnocenný s určitým energetickým výrobkom, uplatniť daňová sadzba stanovená vo vnútroštátnom práve pre tento energetický výrobok, aj keď ide o jednotnú daňovú sadzbu bez ohľadu na použitie ako motorové alebo vykurovacie palivo?

      (1)  Ú. v. EÚ L 283, s. 51; Mim. vyd. 09/001, s. 405.


title: Vec C-243/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Budaörsi Városi Bíróság (Maďarsko) 2. júna 2008 – Pannon GSM Zrt./Erzsébet Sustikné Győrfi

text:
               27.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Budaörsi Városi Bíróság (Maďarsko) 2. júna 2008 – Pannon GSM Zrt./Erzsébet Sustikné Győrfi
   (Vec C-243/08)
   (2008/C 247/03)
   Jazyk konania: maďarčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Budaörsi Városi Bíróság
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Pannon GSM Zrt.

      Žalovaná: Erzsébet Sustikné Győrfi
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno článok 6 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (1), podľa ktorého sú členské štáty povinné zabezpečiť, aby nekalé podmienky použité v zmluvách uzatvorených so spotrebiteľom zo strany predajcu alebo dodávateľa podľa ich vnútroštátneho práva neboli záväzné pre spotrebiteľa, vykladať tak, že poskytovateľom služieb použitá nekalá podmienka nie je pre spotrebiteľa záväzná ipso iure len v prípade, že spotrebiteľ podal návrh v tomto smere a nekalú podmienku úspešne napadol?

               2.

               Vyžaduje ochrana spotrebiteľov zaručená smernicou Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, aby vnútroštátny súd ex offo, teda aj bez návrhu na preskúmanie nekalého charakteru zmluvnej podmienky a bez ohľadu na charakter konania, či už ide o sporové alebo nesporové konanie, posúdil nekalý charakter podmienky uvedenej v jemu predloženej zmluve a aby teda pri skúmaní svojej vlastnej príslušnosti preskúmal ex offo podmienku, ktorú si vyhradil poskytovateľ služieb?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na druhú otázku, aké hľadiská musí potom zohľadniť a posúdiť vnútroštátny súd pri tomto preskúmaní?

      (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec F-38/11: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  5. júla 2011 — Alari/Parlament (Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Povyšovanie v roku 2009 — Medziinštitucionálne preloženie v priebehu obdobia povyšovania, počas ktorého by bol úradník povýšený v inštitúcii, z ktorej bol preložený — Inštitúcia majúca právomoc rozhodnúť o povýšení preloženého úradníka)

text:
               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/51

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 5. júla 2011 — Alari/Parlament
   (Vec F-38/11) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Povyšovanie v roku 2009 - Medziinštitucionálne preloženie v priebehu obdobia povyšovania, počas ktorého by bol úradník povýšený v inštitúcii, z ktorej bol preložený - Inštitúcia majúca právomoc rozhodnúť o povýšení preloženého úradníka)
   2011/C 282/95
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Gianluigi Alari (Bertrange, Luxembursko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis É. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: A. Alves a M. Ecker, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o nepovýšení žalobcu v priebehu povyšovania v roku 2009

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne nedôvodná.

               2.

               Európsky parlament znáša okrem svojich vlastných trov konania aj trovy konania žalobcu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 18.06.2011, s. 22.


title: Vec C-13/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação de Guimarães (Portugalsko) 11. januára 2011 — Maria das Dores Meira da Silva/Zurich — Companhia de Seguros SA

text:
               26.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação de Guimarães (Portugalsko) 11. januára 2011 — Maria das Dores Meira da Silva/Zurich — Companhia de Seguros SA
   (Vec C-13/11)
   2011/C 95/08
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal da Relação de Guimarães

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Maria das Dores Meira da Silva

      Žalovaná: Zurich — Companhia de Seguros SA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je vzhľadom na judikatúru Súdneho dvora týkajúcu sa okolností, za ktorých je možné vylúčenie odškodnenia na základe povinného poistenia zodpovednosti za prevádzku motorových vozidiel, v rozpore s právom Spoločenstva, najmä s článkom 3 ods. 1 prvej smernice (72/166/EHS) (1), článkom 2 ods. 1 druhej smernice (84/5/EHS) (2) a článkom 1a tretej smernice (90/232/EHS) (3), ktorý bol doplnený na základe článku 4 piatej smernice (2005/14/ES) (4) (všetky smernice sa týkajú poistenia občianskoprávnej zodpovednosti za prevádzku motorových vozidiel), ak sa pri dopravnej nehode, ktorej účastníkmi boli motorové vozidlo a chodec prechádzajúci cez vozovku, ktorý pri tejto nehode utrpel osobnú ujmu a materiálnu škodu, vylúči odškodnenie za utrpenú ujmu a škodu na základe výkladu článkov 505 a 570 portugalského Código Civil v prípade, že škodovú udalosť zavinil svojím konaním chodec?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, teda v prípade, ak je vylúčenie odškodnenia v rozpore s právom Spoločenstva, je výklad sporných ustanovení portugalského občianskeho práva — podľa ktorých môže byť odškodnenie obmedzené alebo znížené vzhľadom na mieru, akou k vzniku škody prispel jednak chodec svojím zavinením a jednak nebezpečenstvo predstavované motorovým vozidlom — zlučiteľný s uvedenými smernicami Spoločenstva?

      (1)  Smernica Rady 72/166/EHS z 24. apríla 1972 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú motorovými vozidlami a kontroly plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti (Ú. v. ES L 103, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 10).

      (2)  Druhá smernica Rady 84/5/EHS z 30. decembra 1983 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel (Ú. v. ES L 8, s. 17; Mim. vyd. 06/007, s. 3).

      (3)  Tretia smernica Rady 90/232/EHS zo 14. mája 1990 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel (Ú. v. ES L 129, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 249).

      (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/14/ES z 11. mája 2005, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 72/166/EHS, 84/5/EHS, 88/357/EHS a 90/232/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/26/ES o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel (Ú. v. EÚ L 149, s. 14).


title: Vec C-620/15: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 27. apríla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – A-Rosa Flussschiff GmbH/Union de recouvrement des cotisations de sécurité sociale et d’allocations familiales d’Alsace (Urssaf), právna nástupkyňa Urssaf du Bas-Rhin, Sozialversicherungsanstalt des Kantons Graubünden (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Migrujúci pracovníci — Sociálne zabezpečenie — Uplatniteľné právne predpisy — Nariadenie (EHS) č. 1408/71 — Článok 14 ods. 2 písm. a) — Nariadenie (EHS) č. 574/72 — Článok 12a bod 1a — Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou — Palubný personál — Pracovníci vyslaní do iného členského štátu — Švajčiarska pobočka — Potvrdenie E 101 — Dôkazná sila)

text:
               26.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 202/4

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 27. apríla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – A-Rosa Flussschiff GmbH/Union de recouvrement des cotisations de sécurité sociale et d’allocations familiales d’Alsace (Urssaf), právna nástupkyňa Urssaf du Bas-Rhin, Sozialversicherungsanstalt des Kantons Graubünden
   (Vec C-620/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Migrujúci pracovníci - Sociálne zabezpečenie - Uplatniteľné právne predpisy - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 - Článok 14 ods. 2 písm. a) - Nariadenie (EHS) č. 574/72 - Článok 12a bod 1a - Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou - Palubný personál - Pracovníci vyslaní do iného členského štátu - Švajčiarska pobočka - Potvrdenie E 101 - Dôkazná sila))
   (2017/C 202/06)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: A-Rosa Flussschiff GmbH

      Žalované: Union de recouvrement des cotisations de sécurité sociale et d’allocations familiales d’Alsace (Urssaf), právna nástupkyňa Urssaf du Bas-Rhin, Sozialversicherungsanstalt des Kantons Graubünden

      Výrok rozsudku

   Článok 12a bod 1a nariadenia Rady (EHS) č. 574/72 z 21. marca 1972, ktorým sa stanovuje postup na vykonávanie nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v jeho znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 647/2005 z 13. apríla 2005, sa má vykladať v tom zmysle, že potvrdenie E 101 vydané inštitúciou určenou príslušným orgánom členského štátu podľa článku 14 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1408/71, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97, zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 647/2005 z 13. apríla 2005, je záväzné pre inštitúcie sociálneho zabezpečenia členského štátu, v ktorom sa práca vykonáva, ako aj pre súdy tohto členského štátu, a to aj v prípade, keď konštatujú, že podmienky činnosti dotknutého pracovníka zjavne nespadajú do vecnej pôsobnosti tohto ustanovenia nariadenia č. 1408/71.

      (1)  Ú. v. EÚ C 48, 8.2.2016.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. októbra 2004 vo veci C-340/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica č. 92/50/EHS — Verejné obstarávanie služieb — Pomoc zhotoviteľovi konštrukcie čističky odpadových vôd — Uzavretie zmluvy s úspešným záujemcom z predchádzajúcej súťaže návrhov bez predchádzajúceho zverejnenia oznámenia o vyhlásení metódy verejného obstarávania v Ú. v. ES)

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/12

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   zo 14. októbra 2004
   vo veci C-340/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica č. 92/50/EHS - Verejné obstarávanie služieb - Pomoc zhotoviteľovi konštrukcie čističky odpadových vôd - Uzavretie zmluvy s úspešným záujemcom z predchádzajúcej súťaže návrhov bez predchádzajúceho zverejnenia oznámenia o vyhlásení metódy verejného obstarávania v Ú. v. ES)
   (2004/C 300/24)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-340/02, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: M. Nolin) proti Francúzskej republike (splnomocní zástupcovia: G. Bergues, S. Pailler a D. Petrausch), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES podaná 24. septembra 2002, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda komory P. Jann, sudcovia S. von Bahr a K. Schiemann (spravodajca), generálny advokát: L. A. Geelhoed, súdny tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 14. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Francúzska republika si tým, že Communauté urbaine du Mans uzavrela zmluvu o vypracovaní štúdií týkajúcu sa pomoci zhotoviteľovi konštrukcie čističky odpadových vôd v Chauvinière bez toho, aby predtým zverejnila oznámenie o vyhlásení metódy verejného obstarávania v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice Rady č. 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb, najmä z článku 15 ods. 2.

               2)

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 289 z 23.11.2002


title: Vec C-154/10 P: Odvolanie podané 1. apríla 2010 : Nokia Oyj proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z  20. januára 2010 vo veci T-460/07, Nokia Oyj/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/15

         Odvolanie podané 1. apríla 2010: Nokia Oyj proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 20. januára 2010 vo veci T-460/07, Nokia Oyj/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-154/10 P)
   2010/C 179/25
   Jazyk konania: fínčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Nokia Oyj (v zastúpení: C. Rehaag, asianajaja)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), Medion AG

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok T-460/07,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka žiada zrušenie rozsudku Všeobecného súdu vo veci T-460/07 z dôvodu, že v ňom Všeobecný súd nesprávne rozhodol, že medzi ochrannými známkami LIFE a LIFE BLOG existuje pravdepodobnosť zámeny, a teda nesprávne uplatnil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 (1). Porušil tak právo Únie.
   Všeobecný súd síce, pokiaľ ide o podobnosť ochranných známok konštatoval, že predmetom porovnania sú ochranné známky LIFE a LIFE BLOG, ďalej však postupoval spôsobom, ktorý je s týmto konštatovaním jednoznačne v rozpore, keď podobnosť oboch ochranných známok založil len na prvku LIFE jednotnej ochrannej známky LIFE BLOG.
   V tejto súvislosti Všeobecný súd nesprávne posúdil typ cieľových spotrebiteľov a spôsob, akým vnímali ochranné známky spotrebitelia, a tým porušil zásady uznané v judikatúre Súdneho dvora.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-511/14: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bologna – Taliansko) – Pebros Servizi Srl/Aston Martin Lagonda Ltd (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (ES) č. 805/2004 — Európsky exekučný titul pre nesporné nároky — Článok 3 ods. 1 písm. b) — Podmienky osvedčenia — Rozsudok pre zmeškanie — Pojem „nesporný nárok“ — Procesné správanie účastníka konania, ktoré môže predstavovať „nespochybnenie nároku“)

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/6

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bologna – Taliansko) – Pebros Servizi Srl/Aston Martin Lagonda Ltd
   (Vec C-511/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (ES) č. 805/2004 - Európsky exekučný titul pre nesporné nároky - Článok 3 ods. 1 písm. b) - Podmienky osvedčenia - Rozsudok pre zmeškanie - Pojem „nesporný nárok“ - Procesné správanie účastníka konania, ktoré môže predstavovať „nespochybnenie nároku“))
   (2016/C 305/08)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Bologna

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Pebros Servizi Srl

      Žalovaná: Aston Martin Lagonda Ltd

      Výrok rozsudku

   Podmienky, podľa ktorých sa v prípade rozsudku pre zmeškanie nárok považuje za „nesporný“ v zmysle článku 3 ods. 1 druhého pododseku písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 805/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vytvára európsky exekučný titul pre nesporné nároky, sa musia posudzovať samostatne, jedine v zmysle tohto nariadenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 34, 2.2.2015.


title: Vec T-289/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  10. novembra 2014 – Ledra Advertising/Komisia a ECB ( „Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody — Program podpory stability Cypru — Protokol k dohode o špecifickej podmienenosti hospodárskej politiky uzavretej medzi Cyperskou republikou a ESM — Právomoc Všeobecného súdu — Príčinná súvislosť — Žaloba, ktorá je čiastočne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“ )

text:
               26.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/28

         Uznesenie Všeobecného súdu z 10. novembra 2014 – Ledra Advertising/Komisia a ECB
   (Vec T-289/13) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody - Program podpory stability Cypru - Protokol k dohode o špecifickej podmienenosti hospodárskej politiky uzavretej medzi Cyperskou republikou a ESM - Právomoc Všeobecného súdu - Príčinná súvislosť - Žaloba, ktorá je čiastočne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“))
   (2015/C 026/34)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ledra Advertising Ltd (Nikózia, Cyprus) (v zastúpení: C. Paschalides, solicitor a A. Paschalides, advokát)

      Žalovaní: Európska komisia (v zastúpení: B. Smulders a J.-P. Keppenne, splnomocnení zástupcovia) a Európska centrálna banka (ECB) (v zastúpení: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan a F. Athanasiou, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci W. Bussian, W. Devroe a D. Arts, advokáti)

      Predmet veci

   Po prvé návrh na zrušenie bodov 1.23 až 1.27 protokolu k dohode o špecifickej podmienenosti hospodárskej politiky uzavretej medzi Cyperskou republikou a Európskym stabilizačným mechanizmom (ESM) 26. apríla 2013 a po druhé návrh na náhradu škody, ktorú žalobca údajne utrpel v dôsledku zahrnutia bodov 1.23 až 1.27 do protokolu k dohode a porušenia povinnosti náležitej starostlivosti zo strany Komisie

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Ledra Advertising Ltd znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Európska komisia a Európska centrálna banka (ECB).

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 3.8.2013.


title: Vec T-750/14: Žaloba podaná 6. novembra 2014 – Segimerus/ÚHVT – Ergo Versicherungsgruppe (ELGO)

text:
               26.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/36

         Žaloba podaná 6. novembra 2014 – Segimerus/ÚHVT – Ergo Versicherungsgruppe (ELGO)
   (Vec T-750/14)
   (2015/C 026/46)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Segimerus Ltd (Preston, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: F. Henkel, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Ergo Versicherungsgruppe AG (Düsseldorf, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: žalobkyňa.

      Sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „ELGO“ – Prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 0 2 92  498.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 22. augusta 2014 vo veci R 473/2014-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie námietkového oddelenia a vrátil vec námietkovému oddeleniu na rozhodovanie,

               —

               subsidiárne, zrušil napadnuté rozhodnutie a vrátil vec odvolaciemu senátu na rozhodovanie,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod:

   Porušenie článku 75 druhej vety nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-171/12: Žaloba podaná 12. apríla 2012 — Peri/ÚHVT (tvar napínacej skrutky)

text:
               23.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/18

         Žaloba podaná 12. apríla 2012 — Peri/ÚHVT (tvar napínacej skrutky)
   (Vec T-171/12)
   2012/C 184/32
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Peri GmbH (Weißenhorn, Nemecko) (v zastúpení: J. Dönch, advokátka)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 26. januára 2012 vo veci R 1209/2001-1,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: trojrozmerná ochranná známka v tvare napínacej skrutky pre tovary zaradené do tried 6 a 19 — prihláška č. 9 462 078.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a článku 7 ods. 1 písm. e) i) a ii) nariadenia 207/2009.


title: Vec T-551/10: Žaloba podaná 26. novembra 2010 — Fri-El Acerra/Komisia

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/52

         Žaloba podaná 26. novembra 2010 — Fri-El Acerra/Komisia
   (Vec T-551/10)
   ()
   2011/C 30/92
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fri-El Acerra Srl (Acerra, Neapol, Taliansko) (v zastúpení: M. Todino, P. Fattori, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť v celom rozsahu rozhodnutie Európskej komisie z 15. septembra 2010 týkajúce sa štátnej pomoci č. C 8/2009, ktorým sa pomoc, ktorú plánuje Talianska republika poskytnúť spoločnosti Fri-El Acerra s.r.l., vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa v tomto konaní napáda rozhodnutie Komisie, ktoré vyhlásilo za nezlučiteľnú so spoločným trhom pomoc, ktorú Talianske orgány plánujú poskytnúť na vytvorenie elektrárne na biopalivá v Acerra.
   1.   Prvý žalobný dôvod: nesprávne uplatnenie článku 107 ods. 3 ZFEÚ, usmernení o štátnej regionálnej pomoci a judikatúry týkajúcej sa pomoci.
   Podľa žalobkyne Komisia nesprávne uplatnila formálnu a chronologickú požiadavku v bode 38 usmernení o štátnej regionálnej pomoci 2007 — 2013, keď jej priznala absolútnu povahu pri rozhodovaní, či pomoc poskytnúť, a nezohľadnila jej podstatu. Komisia tým dala tejto požiadavke formálny výklad, v rozpore s judikatúrou týkajúcou sa pomoci a neprimerane posúdila dokumenty predložené účastníkmi konania.
   2.   Druhý žalobný dôvod: porušenie všeobecných zásad práva Spoločenstva, a najmä porušenie zásady tempus regit actum a legitímnej dôvery.
   Podľa žalobkyne Komisia nesprávne rozhodla o uplatnení požiadavky uvedenej v usmerneniach 2007, uverejnených v roku 2006 na skutočnosti predchádzajúce uverejneniu týchto usmernení. Takéto uplatnenie je v rozpore so základnými zásadami práva Spoločenstva, akými sú zásada tempus regis actum, ktorá zakazuje retroaktivitu, ako aj zásada legitímnej dôvery.
   3.   Tretí žalobný dôvod: nesprávne posúdenie skutočností Komisiou, keď údajne nesprávne posúdila požiadavku zvýšenia zamestnanosti a energetického prospechu priemyselnej oblasti Acerra a nesprávne rozhodla, že projekt bude mať iba okrajový dosah na energetickú politiku a regionálny rozvoj.
   Tento žalobný dôvod je podložený dôvodmi, podľa ktorých žalovaná:
   formálne a v rozpore s vlastnou praxou posúdila požiadavku zvýšenia zamestnanosti, ktorú vnímala bez ohľadu na druh trhu a ekonomicky kontext navrhovanej pomoci,
   nedostatočne tiež posúdila priamy dosah elektrickej energie vytvorenej Fri-El na priemyselnú oblasť Acerra, keď nezohľadnila taliansku právnu úpravu v oblasti energií a nepriamy vplyv pomoci na priemysel a regionálny rozvoj,
   neposúdila dosah Fri-El Acerra na regionálnu energetickú politiku, ktorá má za cieľ dosiahnuť v roku 2013 určité percento elektrickej energie vytvorenej z obnoviteľných zdrojov.
   4.   Štvrtý žalobný dôvod: zjavne nesprávne posúdenie v rozsahu, v akom Komisia nesprávne posúdila nezlučiteľnosť pomoci podľa práva životného prostredia.
   Podľa žalobkyne Komisia nesprávne rozhodla, že talianske orgány a Fri-El Acerra nepredložili dostatočné dokumenty. Okrem toho Komisia neuplatnila požiadavku poskytnutia pomoci v súlade s usmerneniami, ktoré stanovujú skutkový a nie čisto formálny test.


title: Vec C-293/07: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  11. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernice 79/409/EHS a 92/43/EHS — Ochrana voľne žijúceho vtáctva — Osobitne chránené územia — Nedostatočné ochranné opatrenia)

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-293/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernice 79/409/EHS a 92/43/EHS - Ochrana voľne žijúceho vtáctva - Osobitne chránené územia - Nedostatočné ochranné opatrenia)
   (2009/C 32/06)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Konstantinidis, D. Recchia a M. Patakia, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: E. Skandalou, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článkov 4 ods. 1 a 2 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (Ú. v. ES L 103, s. 1; Mim. vyd. 15/001, s. 98) v spojení s článkom 4 ods. 4 smernice, zmenenej a doplnenej článkom 6 ods. 2 až 4 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102) – Neexistencia ochrany osobitne chránených území (OChÚ) – Existencia činností spôsobilých narušiť integritu OChÚ a spôsobiť negatívne dôsledky na ciele ochrany OChÚ a druhov, pre ktoré sa tieto územia určili
   Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika si tým, že neprijala všetky nevyhnutné opatrenia potrebné na založenie a uplatenie koherentného, osobitného a úplného právneho režimu spôsobilého zabezpečiť trvalé riadenie a účinnú ochranu osobitne chránených území označených so zreteľom na ciele ochrany, tak ako ich stanovuje smernica Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 1 v spojení s článkom 4 ods. 2 tejto smernice, ako aj z článku 4 ods. 4 prvej vety tejto smernice v znení, ktoré vyplýva z článku 6 ods. 2 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín.

               2.

               Žaloba sa vo zvyšnej časti zamieta.

               3.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 182, 4.8.2007.


title: Vec C-423/05: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  29. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nakladanie s odpadmi — Smernice 75/442/EHS a 1999/31/ES — Nelegálne alebo nekontrolované skládky)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/13

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 29. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-423/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Nakladanie s odpadmi - Smernice 75/442/EHS a 1999/31/ES - Nelegálne alebo nekontrolované skládky)
   (2007/C 96/21)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Caeiros a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a O. Christmann, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článkov 4, 8 a 9 smernice Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch (Ú. v. ES L 194, s. 39; Mim. vyd. 15/001, s. 23), zmenenej a doplnenej smernicou Rady 91/156/EHS z 18. marca 1991, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 75/442/EHS (Ú. v. ES L 78, s. 32; Mim. vyd. 15/002, s. 3) a článku 14 písm. a), b) a c) smernice Rady 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov (Ú. v. ES L 182, s. 1; Mim. vyd. 15/004, s. 228) – Neexistencia opatrení potrebných na uzatvorenie alebo asanáciu nelegálnych alebo nekontrolovaných skládok
   Výrok rozsudku

               1.

               Francúzska republika si tým, že neprijala všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie dodržania článkov 4, 8 a 9 smernice Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 91/156/EHS z 18. marca 1991, a článku 14 písm. a), b) a c) smernice Rady 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z týchto ustanovení.

               2.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 48, 25.2.2006.


title: Vec T-273/08: Žaloba podaná 14. júla 2008 – X Technology Swiss/ÚHVT – Ipko-Amcor (First-On-Skin)

text:
               13.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/14

         Žaloba podaná 14. júla 2008 – X Technology Swiss/ÚHVT – Ipko-Amcor (First-On-Skin)
   (Vec T-273/08)
   (2008/C 236/24)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: X Technology Swiss GmbH (Wollerau, Švajčiarsko) (v zastúpení: A. Herbertz, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Ipko-Amcor BV (Zoetermeer, Holandsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zmeniť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. mája 2008 vo veci R 281/2007-4 v tom rozsahu, že námietka sa zamieta.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „First-On-Skin“ pre tovary a služby zaradené do tried 18, 23 a 25 (prihláška č. 4 019 981).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Ipko-Amcor BV.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka „FIRST“ pre tovary zaradené do triedy 25 (prihláška v Beneluxe č. 401 666), pričom námietka smeruje proti zápisu tovarov zaradených do triedy 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia.

      Dôvody žaloby: medzi kolidujúcimi ochrannými známkami neexistuje nebezpečenstvo zámeny.


title: Vec T-475/10: Žaloba podaná 4. októbra 2010 — Portugalsko/Komisia

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/49

         Žaloba podaná 4. októbra 2010 — Portugalsko/Komisia
   (Vec T-475/10)
   ()
   2010/C 328/77
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci C. Botelho Moniz a P. Gouveia e Melo, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2010) 4891 v konečnom znení z 20. júla 2010 o poplatku nedaňového charakteru na podporu vína vyberaného Portugalskom — Štátna pomoc C-43/2004 (ex NN 38/2003),

         subsidiárne, pokiaľ by Všeobecný súd hlavnému návrhu nevyhovel:

               —

               zrušiť siedmu a deviatu podmienku, ktoré sú stanovené v článku 3 ods. 2 rozhodnutia,

         a v oboch prípadoch:

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               a)

               Nesprávne právne posúdenie spočívajúce v porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ, pokiaľ ide o kvalifikáciu časti príjmov na podporu vína, ktorá je podľa zákonného dekrétu č. 119/97 z 15. mája 1997 určená na financovanie pomoci na podporu a reklamu vína, ako štátnych príjmov;

               b)

               nesprávne právne posúdenie spočívajúce v porušení článku 107 ods. 1 a článku 296 ZFEÚ, ako aj nariadenia Komisie (ES) č. 1860/2004 (1) v rozsahu, v ktorom Komisia kvalifikovala pomoc na podporu a reklamu vína ako štátnu pomoc bez toho, aby analyzovala, či by uvedená pomoc mohla obmedziť hospodársku súťaž na trhu a či by mohla predstavovať pomoc de minimis;

               c)

               nesprávne posúdenie skutkového stavu, ktorého sa Komisia dopustila, keď sa domnievala, že poplatok na podporu vína ako mechanizmus financovania činností podpory a reklamy vína v iných členských štátoch a tretích štátoch diskriminuje dovážané výrobky a porušuje článok 110 ZFEÚ; a tiež porušenie zásady riadnej správy vecí verejných, keďže Komisia po žiadosti o informácie z 24. apríla 2006 neuskutočnila žiadne dodatočné vyšetrovanie na účely odstránenia pochybností, ktoré ešte mala v tomto ohľade;

               d)

               nesprávne právne posúdenie, pokiaľ ide o uplatnenie článku 108 ZFEÚ a článku 7 ods. 4 nariadenia (ES) č. 659/1999 (2), ako aj zásad proporcionality a rovnosti zaobchádzania v tom zmysle, že ak by sa aj pripustilo, že analýza uskutočnená Komisiou v dotknutom rozhodnutí je zákonná (čo nie je), siedma podmienka stanovená v článku 3 ods. 2 rozhodnutia by bola v rozpore s touto analýzou a so závermi, ku ktorým Komisia dospela v odôvodnení rozhodnutia;

               e)

               nesprávne právne posúdenie, keďže deviata podmienka stanovená v článku 3 ods. 2 rozhodnutia porušuje články 108 ZFEÚ a 296 ZFEÚ, článok 6 ods. 1 a článok 7 ods. 4 nariadenia (ES) č. 659/1999, ako aj zásady proporcionality, rovnosti zaobchádzania a práv na obhajobu.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1860/2004 zo 6. októbra 2004 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES pokiaľ ide o pomoc de minimis v sektore poľnohospodárstva a rybného hospodárstva.

      (2)  Nariadenie (ES) č. 659/1999 Rady z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES.


title: Vec T-291/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. apríla 2017 – Anta (China)/EUIPO (Zobrazenie dvoch čiar zvierajúcich ostrý uhol) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie zobrazujúcej dve čiary zvierajúce ostrý uhol — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               22.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/28

         Rozsudok Všeobecného súdu z 5. apríla 2017 – Anta (China)/EUIPO (Zobrazenie dvoch čiar zvierajúcich ostrý uhol)
   (Vec T-291/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie zobrazujúcej dve čiary zvierajúce ostrý uhol - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 161/40)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Anta (China) Co. Ltd (Jinjiang City, Čína) (v zastúpení: A. Franke a K. Hammerstingl, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 9. marca 2016 (vec R 1292/2015-5) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia zobrazujúceho dve čiary zvierajúce ostrý uhol ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Anta (China) Co. Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 279, 1.8.2016.


title: Vec C-508/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgicko) 26. septembra 2016 – Karim Boudjellal/Rauwers Contrôle SA

text:
               20.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgicko) 26. septembra 2016 – Karim Boudjellal/Rauwers Contrôle SA
   (Vec C-508/16)
   (2017/C 053/25)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Karim Boudjellal

      Žalovaná: Rauwers Contrôle SA
   Uznesením z 11. januára 2017 Súdny dvor (siedma komora) vyhlásil, že je zjavne nepríslušný odpovedať na otázky, ktoré predložil Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgicko).