title: Vec C-180/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nacka tingsrätt, Mark- och miljödomstolen (Švédsko) 21. apríla 2015 – Borealis Ab a i./Naturvårdsverket

text:
               22.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nacka tingsrätt, Mark- och miljödomstolen (Švédsko) 21. apríla 2015 – Borealis Ab a i./Naturvårdsverket
   (Vec C-180/15)
   (2015/C 205/30)
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nacka tingsrätt, Mark- och miljödomstolen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Borealis AB, Kubikenborg Aluminium AB, Yara AB, SSAB EMEA AB, Lulekraft AB, Värmevärden i Nynäshamn AB, Cementa AB, Höganäs Sweden AB

      Žalovaný: Naturvårdsverket

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je zlučiteľné s článkom 10a ods. 1 a 4 smernice o obchodovaní (1), ak sa pri výpočte medziodvetvového korekčného faktora pre priemyselné odvetvie zahrnú všetky emisie zo spaľovania zostatkového plynu na výrobu elektrickej energie do aukcie, a nie do Industritaket [stropná hodnota pre bezodplatné pridelenie kvót, ďalej len „stropná hodnota priemyselného sektora“], napriek tomu, že na emisie zo zostatkového plynu môžu byť bezodplatne pridelené kvóty podľa článku 10a ods. 1 smernice o obchodovaní?

               2.

               Je zlučiteľné s článkom 10a ods. 1 a 4 smernice o obchodovaní, ak sa pri výpočte medziodvetvového korekčného faktora pre priemyselné odvetvie zahrnú všetky emisie z výroby tepla v zariadeniach na kogeneráciu určeného na priame dodávky… do zariadení [na ktoré sa vzťahuje systém obchodovania s emisiami (ďalej len „zariadenia zahrnuté do systému ETS“)] do aukcie, a nie do stropnej hodnoty priemyselného sektora, napriek tomu, že na emisie výroby tepla môžu byť bezodplatne pridelené kvóty podľa článku 10a ods. 1 smernice o obchodovaní?

               3.

               Pokiaľ sú odpovede na otázky 1 a 2 záporné, je v takom prípade výpočet podielu priemyselných odvetví (34,78 %) na celkových emisiách v referenčnom období správny?

               4.

               Je rozhodnutie Komisie 2013/448/EÚ (2) neplatné a nezlučiteľné s článkom 10a ods. 5 tretím pododsekom smernice o obchodovaní vzhľadom na to, že výpočet stropnej hodnoty priemyselného sektora uskutočnený Komisiou znamená, že medziodvetvový korekčný faktor sa musí použiť nevyhnutne, a nie „v prípade potreby“?

               5.

               Je produktová referenčná úroveň pre horúci kov stanovená v súlade s článkom 10a ods. 2 smernice o obchodovaní na základe toho, že pri vymedzení zásad určovania referenčných úrovní ex ante má byť východiskom priemerný výkon 10 % najúčinnejších zariadení v príslušnom odvetví?

               6.

               Pokiaľ ide o bezodplatné pridelenie kvót na dodávky tepla súkromným domácnostiam, je zlučiteľné s článkom 10a ods. 4 smernice o obchodovaní, ak nedôjde k bezodplatnému prideleniu kvót v súvislosti s teplom dodávaným súkromným domácnostiam?

               7.

               Pokiaľ ide o žiadosti o bezodplatné pridelenie kvót, je zlučiteľné s prílohou IV rozhodnutia Komisie 2011/278/EÚ (3), ak sa neuvedú všetky emisie skleníkových plynov pochádzajúce z výroby tepla dodávaného súkromným domácnostiam, ako to urobil Naturvårdsverket (Švédska agentúra na ochranu životného prostredia)?

               8.

               Pokiaľ ide o bezodplatné pridelenie kvót na dodávky tepla súkromným domácnostiam, je zlučiteľné s článkom 10a ods. 1 a 4 smernice o obchodovaní a článkom 10 ods. 3 rozhodnutia Komisie 2011/278/EÚ, ak sa nepridelia mimoriadne bezodplatné kvóty v súvislosti s emisiami z fosílnych palív, ktoré prekračujú kvóty pridelené na dodávky tepla súkromným domácnostiam?

               9.

               Pokiaľ ide o žiadosti o bezodplatné pridelenie kvót, je zlučiteľné s prílohou IV rozhodnutia Komisie 2011/278/EÚ, ak sa upravia čísla uvedené v žiadosti v tom zmysle, že emisie skleníkových plynov pripísateľné spaľovaniu zostatkového plynu sú považované za emisie pripísateľné spaľovaniu zemného plynu, ako to urobil Naturvårdsverket?

               10.

               Znamená článok 10 ods. 8 rozhodnutia Komisie 2011/278/EÚ, že prevádzkovateľovi nemôžu byť bezodplatne pridelené kvóty na spotrebu tepla v podzariadení patriacom pod referenčnú úroveň pre teplo, pokiaľ bolo toto teplo vyrobené v inom podzariadení patriacom pod referenčnú úroveň pre palivo?

               11.

               Pokiaľ je odpoveď na otázku 10 kladná, je článok 10 ods. 8 rozhodnutia Komisie 2011/278/EÚ v rozpore s článkom 10a ods. 1 smernice o obchodovaní?

               12.

               Pokiaľ ide o bezodplatné pridelenie kvót na spotrebu tepla, je zlučiteľné so smernicou o obchodovaní a s usmerneniami č. 2 a 6, ak sa pri posudzovaní prihliada na zdroj tepla vyrábajúci spotrebované teplo?

               13.

               Je rozhodnutie Komisie 2013/448/EÚ neplatné a nezlučiteľné s článkom 290 ZFEÚ a s článkom 10a ods. 1 a 5 smernice o obchodovaní v dôsledku toho, že mení spôsob výpočtu stanovený v článku 10a ods. 5 druhom pododseku písm. a) a b) smernice o obchodovaní v tom zmysle, že zo základu výpočtu vylučuje emisie spôsobené spaľovaním zostatkového plynu a kombinovanou výrobou tepla a elektrickej energie napriek tomu, že je na ne možné bezodplatne prideliť kvóty podľa článku 10a ods. 1 a 4 smernice o obchodovaní a rozhodnutia Komisie 2011/278/EÚ?

               14.

               Má sa merateľné teplo v podobe pary zo zariadenia zahrnutého do systému ETS, ktoré sa dodáva do parnej sústavy s mnohými spotrebiteľmi pary, z ktorých najmenej jeden nie je zariadením zahrnutým do systému ETS, považovať za podzariadenie patriace pod referenčnú úroveň pre teplo podľa článku 3 písm. c) rozhodnutia Komisie 2011/278/EÚ?

               15.

               Je pre odpoveď na otázku 14 relevantné,

                           a)

                           či je majiteľom parnej sústavy najväčší spotrebiteľ pary v rámci sústavy a či je tento spotrebiteľ zariadením zahrnutým do systému ETS;

                           b)

                           akú časť celkovej dodávky tepla do parnej sústavy využíva najväčší spotrebiteľ;

                           c)

                           koľko dodávateľov a spotrebiteľov pary existuje v rámci parnej sústavy;

                           d)

                           či nie je isté, kto vyrába merateľné teplo nadobúdané jednotlivými spotrebiteľmi pary, a

                           e)

                           či možno rozdelenie využitia pary v rámci sústavy zmeniť takým spôsobom, aby sa jej súčasťou stalo niekoľko spotrebiteľov pary, ktorí nie sú zariadeniami zahrnutými do systému ETS, alebo aby sa zvýšilo využitie pary existujúcimi zariadeniami, ktoré nie sú zahrnuté do systému ETS?

               16.

               Pokiaľ odpoveď na otázku 14 závisí od skutkových okolností konkrétneho prípadu, ktorým skutočnostiam treba pripísať osobitnú váhu?

      (1)  Smernica 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631).

      (2)  Rozhodnutie Komisie z 5. septembra 2013 o vnútroštátnych vykonávacích opatreniach na prechodné bezodplatné pridelenie emisných kvót skleníkových plynov v súlade s článkom 11 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES [oznámené pod číslom C(2013) 5666] (Ú. v. EÚ L 240, s. 27).

      (3)  Rozhodnutie Komisie z 27. apríla 2011, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES, platné v celej Únii [oznámené pod číslom K(2011) 2772] (Ú. v. EÚ L 130, s. 1).


title: Vec T-215/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. apríla 2017 – Cop/EUIPO – Conexa (AMPHIBIAN) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu — Obrazová ochranná známka AMPHIBIAN — Absolútny dôvod zamietnutia — Rozlišovacia spôsobilosť — Neexistencia opisného charakteru — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               15.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/36

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. apríla 2017 – Cop/EUIPO – Conexa (AMPHIBIAN)
   (Vec T-215/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu - Obrazová ochranná známka AMPHIBIAN - Absolútny dôvod zamietnutia - Rozlišovacia spôsobilosť - Neexistencia opisného charakteru - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 151/46)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cop Vetriebs-GmbH (Aresing, Nemecko) (v zastúpení: H. Hofmann, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Hanf, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Conexa LLC (Dover, Delaware, Spojené štáty) (v zastúpení: H. Twelmeier, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 7. marca 2016 (vec R 1984/2015-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Cop a Conexa

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Cop Vetriebs GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 11.7.2016.


title: Vec F-71/05: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  25. októbra 2007 – Milella a Campanella/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Voľby — Výbor zamestnancov — Menovanie zástupcov miestneho oddelenia výboru zamestnancov Komisie pôsobiaceho v Luxemburgu v ústrednom výbore zamestnancov Komisie — Zásada celkového pomerného rozdelenia podľa volebných výsledkov — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť)

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/47

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 25. októbra 2007 – Milella a Campanella/Komisia
   (Vec F-71/05) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Voľby - Výbor zamestnancov - Menovanie zástupcov miestneho oddelenia výboru zamestnancov Komisie pôsobiaceho v Luxemburgu v ústrednom výbore zamestnancov Komisie - Zásada celkového pomerného rozdelenia podľa volebných výsledkov - Žaloba o neplatnosť - Prípustnosť)
   (2007/C 297/94)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Arcangelo Milella (Niederanven, Luxembursko) a Delfina Campanella (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: M.-A. Lucas)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a H. Kraemer)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutí Komisie, ktorými boli menovaní zástupcovia Luxemburského miestneho výboru zamestnancov (LMVZ) v Ústrednom výbore zamestnancov (ÚVZ), ako aj určenie nezákonnosti rozhodnutí LMVZ
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie generálneho riaditeľa generálneho riaditeľstva „Personál a administratíva“ Komisie Európskych spoločenstiev z 18. apríla 2005 sa zrušuje v rozsahu, v ktorom výslovne vyzýva miestne oddelenie výboru zamestnancov Komisie pôsobiace v Luxemburgu, aby dodržovalo „pokyny uvedené v tomto rozhodnutí“.

               2.

               Rozhodnutie generálneho riaditeľa generálneho riaditeľstva „Personál a administratíva“ Komisie Európskych spoločenstiev z 11. mája 2005 sa zrušuje.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 229, 17.9.2005, s. 36.


title: Vec T-267/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. apríla 2016 – Zehnder Group International/EUIPO – Stiebel Eltron (comfotherm) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Európskej únie comfotherm — Skoršia slovná národná ochranná známka KOMFOTHERM — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť tovarov — Príslušná skupina verejnosti — Vzájomná závislosť kritérií“)

text:
               13.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/45

      Rozsudok Všeobecného súdu z 28. apríla 2016 – Zehnder Group International/EUIPO – Stiebel Eltron (comfotherm)
      (Vec T-267/14) (1)

      ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie comfotherm - Skoršia slovná národná ochranná známka KOMFOTHERM - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť tovarov - Príslušná skupina verejnosti - Vzájomná závislosť kritérií“))
      (2016/C 211/56)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Zehnder Group International AG (Gränichen, Švajčiarsko) (v zastúpení: J. Krenzel, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: pôvodne A. Pohlmann, neskôr S. Hanne, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Stiebel Eltron GmbH & Co. KG (Holzminden, Nemecko) (v zastúpení: J. Eberhardt, H. Förster a Y. Holderied, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 21. februára 2014 (vec R 1318/2013-4), ktoré sa týka vyhlásenia neplatnosti medzi Stiebel Eltron GmbH & Co. KG a Zehnder Group International AG

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Zehnder Group International AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 194, 24.6.2014.


title: Vec T-174/09: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  18. decembra 2009 — Complejo Agrícola/Komisia

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/49

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 18. decembra 2009 — Complejo Agrícola/Komisia
   (Vec T-174/09) (1)

   2010/C 37/76

      Jazyk konania: španielčina

   Predsedníčka prvej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 153, 4.7.2009.


title: Vec T-45/15: Žaloba podaná 2. februára 2015 – Hydrex/Komisia

text:
               23.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/23

         Žaloba podaná 2. februára 2015 – Hydrex/Komisia
   (Vec T-45/15)
   (2015/C 096/29)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hydrex NV (Antverpy, Belgicko) (v zastúpení: P. Van Eysendeyk, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil protiprávnosť a z tohto dôvodu zrušil rozhodnutie Európskej komisie C(2015) 103 final z 12. januára 2015, ktoré bolo žalobkyni oznámené podľa článku 297 ZFEÚ listom z 13. januára 2015, o inkasnom príkaze č. 3241405101 na sumu 5 40  721,10 eura, z dôvodu nedostatočného odôvodnenia a z toho vyplývajúceho úplne nesprávneho posúdenia,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na vrátenie všetkých neoprávnene požadovaných alebo zadržaných súm,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   V roku 2006 bola medzi Európskou komisiou a žalobkyňou podpísaná dohoda o grante LIFE06 ENV/B/000362 „Demonstration of a 100 % non-toxic durable hull protection and anti-fouling system contributing to zero emission to the aquatic environment and saving 3-8 % heavy fuels“. Sporná výzva na zaplatenie spočíva na preskúmaní ex-post, ktoré preukázalo, že by museli byť znížené náklady na projekt, ktoré prichádzajú do úvahy.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza porušenie povinnosti odôvodnenia. Komisia nezohľadnila preskúmanie, ktoré sa uskutočnilo v čase, keď boli dostupné všetky dokumenty. Subsidiárne žalobkyňa uvádza, že Komisia nezohľadnila jej pripomienku k preskúmaniu ex-post súvisiacu s preukázaním dodatočnej sumy.


title: Vec T-56/12: Žaloba podaná 9. februára 2012 — IRISL Maritime Training Institute a i./Rada

text:
               14.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 109/22

         Žaloba podaná 9. februára 2012 — IRISL Maritime Training Institute a i./Rada
   (Vec T-56/12)
   2012/C 109/48
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: IRISL Maritime Training Institute (Teherán, Irán), Kara Shipping and Chartering GmbH & Co. KG (Hamburg, Nemecko), Kheibar Co. (Teherán, Irán), Kish Shipping Line Manning Co. (Kish Island, Irán), Fairway Shipping Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) a IRISL Multimodal Transport Co. (Teherán, Irán) (v zastúpení: F Randolph a M. Lester, barristers, a M. Taher, solicitor)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

               —

               zrušiť rozhodnutie Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, 2.12.2011, s. 71), a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, 2.12.2011, s. 11), v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkýň,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú štyri žalobné dôvody, ktorými tvrdia, že Rada pri zapísaní ich mien do zoznamov, ktoré tvoria prílohy napadnutého rozhodnutia a napadnutého nariadenia:

               —

               neuviedla primerané a dostatočné odôvodnenie,

               —

               nesplnila kritériá na zapísanie a/alebo vychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia pri rozhodnutí, že vo vzťahu k žalobkyniam boli tieto kritériá splnené a/alebo žalobkyne zapísala bez toho, aby na to existoval primeraný právny základ,

               —

               nezabezpečila zachovanie práv žalobkýň na obranu a účinnú súdnu ochranu,

               —

               neodôvodnene alebo neprimerane porušila základné práva žalobkýň, vrátane práva na ochranu ich majetku, podnikania a dobrej povesti.


title: Vec T-578/14: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. septembra 2015 – VSM Geneesmiddelen/Komisia („Žaloba na nečinnosť a o neplatnosť — Ochrana spotrebiteľov — Zdravotné tvrdenia o potravinách — Nariadenie (ES) č. 1924/2006 — Rastlinné látky — Lehota na podanie žaloby — Nedostatok záujmu na konaní — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Neprípustnosť“)

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/31

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. septembra 2015 – VSM Geneesmiddelen/Komisia
   (Vec T-578/14) (1)

   ((„Žaloba na nečinnosť a o neplatnosť - Ochrana spotrebiteľov - Zdravotné tvrdenia o potravinách - Nariadenie (ES) č. 1924/2006 - Rastlinné látky - Lehota na podanie žaloby - Nedostatok záujmu na konaní - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť“))
   (2015/C 381/34)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: VSM Geneesmiddelen BV (Alkmaar, Holandsko) (v zastúpení: U. Grundmann, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J. Enegren, neskôr M. Wilderspin a S. Grünheid, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na určenie nečinnosti Komisie, keďže protiprávne nenariadila Európskemu úradu pre bezpečnosť potravín (EFSA) posúdiť zdravotné tvrdenia týkajúce sa rastlinných látok ako predchádzajúcu podmienku prijatia konečného zoznamu povolených zdravotných tvrdení v súlade s článkom 13 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 z 20. decembra 2006 o výživových a zdravotných tvrdeniach o potravinách (Ú. v. EÚ L 404, s. 9), a subsidiárne návrh na zrušenie rozhodnutia o odmietnutí nariadiť EFSA posúdenie uvedených tvrdení, ktoré je údajne obsiahnuté v liste Komisie z 19. júna 2014

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               VSM Geneesmiddelen BV je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 339, 29.9.2014.


title: Vec C-120/07: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  27. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/21

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 27. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-120/07) (1)

   (2008/C 142/37)

      Jazyk konania: holandčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007.


title: Vec T-231/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  19. septembra 2012 — Fraas/ÚHVT (Károvaný vzor tmavosivej, svetlosivej, svetlomodrej, tmavomodrej, okrovej a béžovej farbe) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej károvaný vzor v tmavosivej, svetlosivej, svetlomodrej, tmavomodrej, okrovej a béžovej farbe — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b), článok 75 a článok 76 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/22

      Rozsudok Všeobecného súdu z 19. septembra 2012 — Fraas/ÚHVT (Károvaný vzor tmavosivej, svetlosivej, svetlomodrej, tmavomodrej, okrovej a béžovej farbe)
      (Vec T-231/11) (1)

      (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej károvaný vzor v tmavosivej, svetlosivej, svetlomodrej, tmavomodrej, okrovej a béžovej farbe - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b), článok 75 a článok 76 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009)
      (2012/C 331/40)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Nemecko) (v zastúpení: R. Kunze a G. Würtenberger, advokáti)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne R. Manea, neskôr D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. marca 2011 (vec R 2041/2010-4) týkajúcemu sa prihlášky obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej károvaný vzor v tmavosivej, svetlosivej, svetlomodrej, tmavomodrej, okrovej a béžovej farbe

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  V. Fraas GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 238, 13.8.2011.


title: Vec C-153/08: Žaloba podaná 15. apríla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/20

         Žaloba podaná 15. apríla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-153/08)
   (2008/C 142/33)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Lyal a L. Lozano Palacios, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že zachovalo v platnosti daňovú právnu úpravu, na základe ktorej sa zdaňujú príjmy pochádzajúce zo všetkých lotérií, hier a stávok usporiadaných mimo Španielskeho kráľovstva, zatiaľ čo príjmy pochádzajúce z niektorých lotérií, hier a stávok usporiadaných v Španielskom kráľovstve sú vyňaté z dane z príjmov, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z práva Spoločenstva, a osobitne z článkov 49 ES a 36 Dohody o Európskom hospodárskom priestore,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V súlade so španielskou právnou úpravou sú od dane z príjmov oslobodené výhry pochádzajúce z lotérií a stávok usporiadaných verejnoprávnym podnikom Loterías y Apuestas del Estado a orgánmi autonómnych oblastí, ako aj losovania usporiadané Cruz Roja Española (španielsky Červený kríž) alebo Organización Nacional de Ciegos Españoles (národná organizácia španielskych zrakovo postihnutých osôb). Príjmy pochádzajúce z lotérií, hier a stávok usporiadaných inými vnútroštátnymi a cudzími subjektami vrátane tých, ktoré majú sídlo v krajinách EÚ alebo EHP, sa však zahŕňajú do základu dane a vzťahujú sa na ne progresívne daňové sadzby.
   Komisia sa osobitne odvoláva na rozsudky Lindman
       (1) a Safir
       (2) a pripomína, že podľa judikatúry sa musí činnosť spojená s usporiadaním lotérií považovať za „služby“ v zmysle Zmluvy. Taktiež podľa judikatúry článok 49 ES zakazuje akékoľvek obmedzenie a akékoľvek prekážky voľného poskytovania služieb, aj keď sa tieto uplatňujú rovnako na vnútroštátnych poskytovateľov a poskytovateľov z iných členských štátov, pričom vylučuje uplatnenie akýchkoľvek vnútroštátnych predpisov, ktorých účinky by sťažili poskytovanie služieb medzi členskými štátmi viac ako poskytovanie služieb na čisto vnútroštátnej úrovni. Vzhľadom na osobitné črty odvetvia hier judikatúra pripúšťa určité obmedzenia zo strany členských štátov, ak bola preukázaná potreba a primeranosť takéhoto opatrenia, ako aj neexistencia jeho diskriminačného charakteru.
   Komisia sa nazdáva, že španielska právna úprava je diskriminačná, pretože výnimka sa vzťahuje iba na niektoré presne určené organizácie, pričom sa nevzťahuje na organizácie iných členských štátov, ktoré majú ten istý charakter alebo sledujú tie isté ciele ako španielske organizácie uvedené v predmetnej výnimke. Z tohto dôvodu aj keby španielske orgány v rámci konania pre nesplnenie povinnosti preukázali, že sporná právna úprava je potrebným opatrením a že toto opatrenie je primerané stanovenému cieľu ochrany spotrebiteľov a zachovania verejného poriadku, čo zatiaľ nebolo preukázané, predmetná právna úprava nemôže byť považovaná za zlučiteľnú s právom Spoločenstva, pretože je aj napriek tomu diskriminačná.

      (1)  Rozsudok Súdneho dvora z 13. novembra 2003, Lindman, C-42/02, Zb. s. I-13519.

      (2)  Rozsudok Súdneho dvora z 28. apríla 1998, Safir, C-118/96, Zb. s. I-1897.


title: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo  17. novembra 2005  vo veci C-121/04 P: Minoikes Grammes ANE (Minoan Lines SA) proti Komisii Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Článok 85 ods. 1 Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 81 ods. 1 ES) — Hospodárska súťaž — Kartel — Dohody medzi podnikateľmi — Dôkaz o účasti podnikateľa na schôdzkach podnikateľov sledujúcich antikonkurenčný cieľ)

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/12

      UZNESENIE SÚDNEHO DVORA

   (šiesta komora)
   zo 17. novembra 2005
   vo veci C-121/04 P: Minoikes Grammes ANE (Minoan Lines SA) proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Odvolanie - Článok 85 ods. 1 Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 81 ods. 1 ES) - Hospodárska súťaž - Kartel - Dohody medzi podnikateľmi - Dôkaz o účasti podnikateľa na schôdzkach podnikateľov sledujúcich antikonkurenčný cieľ)
   (2006/C 60/24)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vo veci C-121/04 P, ktorej predmetom je odvolanie podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora, podané 1. marca 2004, Minoikes Grammes ANE (Minoan Lines SA), (v zastúpení: I. Dryllerakis, E. Dryllerakis a N. Korogiannakis, advokáti), ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Lyal a T. Christoforou, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Oikonomou, advokát), Súdny dvor (šiesta komora), v zložení: predseda šiestej komory J. Malenovský, sudcovia J.-P. Puissochet (spravodajca) a S. von Bahr, generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajomník: R. Grass, vydal 17. novembra 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Vzájomné odvolanie Komisie Európskych spoločenstiev sa zamieta.

               3.

               Minoikes Grammes ANE (Minoan Lines SA) je povinná nahradiť 90 % trov konania.

               4.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť 10 % trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004.


title: Vec C-220/10: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  8. septembra 2011 — Európska komisia/Portugalská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 91/271/EHSE — Znečisťovanie a poškodzovanie — Čistenie komunálnych odpadových vôd — Články 3, 5 a 6 — Neidentifikovanie citlivých oblastí — Nevykonanie čistenia odpadových vôd v citlivých oblastiach podľa prísnejších požiadaviek)

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/12

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 8. septembra 2011 — Európska komisia/Portugalská republika
   (Vec C-220/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 91/271/EHSE - Znečisťovanie a poškodzovanie - Čistenie komunálnych odpadových vôd - Články 3, 5 a 6 - Neidentifikovanie citlivých oblastí - Nevykonanie čistenia odpadových vôd v citlivých oblastiach podľa prísnejších požiadaviek)
   2011/C 311/16
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Guerra e Andrade a S. Pardo Quintillán, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes a M. J. Lois, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd (Ú. v. ES L 135, s. 40; Mim. vyd. 15/002, s. 26)

      Výrok rozsudku

               1.

               Portugalská republika si tým, že:

                           —

                           vymedzila ako menej citlivé oblasti všetky pobrežné vody ostrova Madeira a ostrova Porto Santo,

                           —

                           v prípade komunálnych odpadových vôd pochádzajúcich z aglomerácií s populačným ekvivalentom viac ako 10 000, akými sú aglomerácie Funchal a Câmara de Lobos, a vypúšťaných do pobrežných vôd ostrova Madeira, uplatnila čistenie podľa miernejších požiadaviek, ako sú stanovené v článku 4 smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd,

                           —

                           v prípade jednej aglomerácie v ústí rieky Tejo, a to Quinta do Conde, nezabezpečila zriadenie stokovej sústavy komunálnych odpadových vôd v súlade s článkom 3 tejto smernice,

                           —

                           v prípade aglomerácií Albufeira/Armação de Pêra, Beja, Chaves a Viseu a štyroch aglomerácií, ktoré vypúšťajú odpadové vody na ľavom brehu ústia rieky Tejo, a to Barreiro/Moita, Corroios/Quinta da Bomba, Quinta do Conde a Seixal, nezabezpečila čistenie podľa prísnejších požiadaviek, než je stanovené v článku 4 uvedenej smernice,

                     nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 3, 5 a 6 smernice 94/271.

               2.

               Portugalská republika sa zaväzuje na náhradu trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 31.7.2010.


title: Spojené veci C-544/13 a C-545/13: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. júla 2015 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Stockholms tingsrätt – Švédsko) – Abcur AB/Apoteket Farmaci AB (C-544/13), Apoteket AB a Apoteket Farmaci AB (C-545/13) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Humánne lieky — Smernica 2001/83/ES — Pôsobnosť — Článok 2 ods. 1 a článok 3 body 1 a 2 — Lieky vyrobené priemyselne alebo pomocou metódy zahrnujúcej priemyselný proces — Výnimky — Lieky pripravené v lekárni podľa lekárskeho predpisu pre jednotlivého pacienta — Lieky pripravené v lekárni v súlade s predpismi liekopisu a ktoré sa majú vydať priamo pacientom v tejto lekárni — Smernica 2005/29/ES)

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/3

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. júla 2015 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Stockholms tingsrätt – Švédsko) – Abcur AB/Apoteket Farmaci AB (C-544/13), Apoteket AB a Apoteket Farmaci AB (C-545/13)
   (Spojené veci C-544/13 a C-545/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Humánne lieky - Smernica 2001/83/ES - Pôsobnosť - Článok 2 ods. 1 a článok 3 body 1 a 2 - Lieky vyrobené priemyselne alebo pomocou metódy zahrnujúcej priemyselný proces - Výnimky - Lieky pripravené v lekárni podľa lekárskeho predpisu pre jednotlivého pacienta - Lieky pripravené v lekárni v súlade s predpismi liekopisu a ktoré sa majú vydať priamo pacientom v tejto lekárni - Smernica 2005/29/ES))
   (2015/C 302/03)
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Stockholms tingsrätt

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Abcur AB

      Žalované: Apoteket Farmaci AB (C-544/13), Apoteket AB a Apoteket Farmaci AB (C-545/13)

      Výrok rozsudku

               1.

               Na humánne lieky, ako sú lieky sporné v konaní vo veci samej, ktoré sa vydávajú len na lekársky predpis a pre ktoré nebolo vydané povolenie na uvedenie na trh príslušnými orgánmi členského štátu alebo podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky, sa uplatňuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník Spoločenstva o humánnych liekoch, zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/27/ES z 31. marca 2004, v zmysle jej článku 2 ods. 1 pokiaľ boli vyrobené buď priemyselne, alebo pomocou metódy zahrnujúcej priemyselný proces. Na tieto lieky sa môže vzťahovať výnimka uvedená v článku 3 bode 1 tejto smernice v znení zmien a doplnení, iba ak boli pripravené podľa lekárskeho predpisu vystaveného pred ich prípravou, ktorá sa má vykonať osobitne pre vopred identifikovaného pacienta. Na uvedené lieky sa môže vzťahovať výnimka uvedená v článku 3 bode 2 smernice 2001/83, zmenenej a doplnenej smernicou 2004/27, iba ak sú vydané priamo lekárňou, ktorá ich pripravila, pacientom, ktorí si v nej vyberajú lieky. Vnútroštátnemu súdu prislúcha posúdiť, či sú v konaniach vo veciach samých splnené podmienky uplatnenia týchto ustanovení.

               2.

               Dokonca za predpokladu, že by sa na humánne lieky, ako sú lieky sporné v konaní vo veci samej, vzťahovala pôsobnosť smernice 2001/83, zmenenej a doplnenej smernicou 2004/27, na reklamné praktiky týkajúce sa týchto liekov, ako sú praktiky uvádzané v konaniach vo veci samej, by sa vzťahovala tiež smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004, pokiaľ by podmienky uplatnenia tejto smernice boli splnené.

      (1)  Ú. v. EÚ C 15, 18.1.2014.


title: Vec C-101/08: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  15. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation — Luxembursko) — Audiolux SA, BIP Investment Partners SA, Jean-Paul Felten, Joseph Weyland, Luxiprivilège SA, Foyer SA, Investas ASBL, Claudie Stein-Lambert, Christiane Worre-Lambert, Baron Antoine De Schorlemer, Jacques Funck, Jean Petitdidier/Groupe Bruxelles Lambert SA (GBL), RTL Group, Juan Abello Gallo, Didier Bellens, André Desmarais, Gérald Frère, Jocelyn Lefebvre, Onno Ruding, Gilles Samyn, Martin Taylor, Bertelsmann AG, Siegfried Luther, Thomas Middelhoff, Ewald Wagenbach, Rolf Schmidt-Holz, Erich Schumann, WAZ Finanzierungs-GmbH, Westdeutsche Allgemeine Zeitungsverlagsgesellschaft E. Brost & J. Funke GmbH & Co (WAZ) (Smernice 77/91/EHS, 79/279/EHS a 2004/25/ES — Všeobecná zásada ochrany menšinových akcionárov v práve Spoločenstva — Neexistencia — Právo obchodných spoločností — Získanie kontroly — Povinná ponuka — Odporúčanie 77/534/EHS — Kódex správania)

text:
               5.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/7

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 15. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation — Luxembursko) — Audiolux SA, BIP Investment Partners SA, Jean-Paul Felten, Joseph Weyland, Luxiprivilège SA, Foyer SA, Investas ASBL, Claudie Stein-Lambert, Christiane Worre-Lambert, Baron Antoine De Schorlemer, Jacques Funck, Jean Petitdidier/Groupe Bruxelles Lambert SA (GBL), RTL Group, Juan Abello Gallo, Didier Bellens, André Desmarais, Gérald Frère, Jocelyn Lefebvre, Onno Ruding, Gilles Samyn, Martin Taylor, Bertelsmann AG, Siegfried Luther, Thomas Middelhoff, Ewald Wagenbach, Rolf Schmidt-Holz, Erich Schumann, WAZ Finanzierungs-GmbH, Westdeutsche Allgemeine Zeitungsverlagsgesellschaft E. Brost & J. Funke GmbH & Co (WAZ)
   (Vec C-101/08) (1)

   (Smernice 77/91/EHS, 79/279/EHS a 2004/25/ES - Všeobecná zásada ochrany menšinových akcionárov v práve Spoločenstva - Neexistencia - Právo obchodných spoločností - Získanie kontroly - Povinná ponuka - Odporúčanie 77/534/EHS - Kódex správania)
   2009/C 297/04
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Audiolux SA, BIP Investment Partners SA, Jean-Paul Felten, Joseph Weyland, Luxiprivilège SA, Foyer SA, Investas ASBL, Claudie Stein-Lambert, Christiane Worre-Lambert, Baron Antoine De Schorlemer, Jacques Funck, Jean Petitdidier

      Žalovaní: Groupe Bruxelles Lambert SA (GBL), RTL Group, Juan Abello Gallo, Didier Bellens, André Desmarais, Gérald Frère, Jocelyn Lefebvre, Onno Ruding, Gilles Samyn, Martin Taylor, Bertelsmann AG, Siegfried Luther, Thomas Middelhoff, Ewald Wagenbach, Rolf Schmidt-Holz, Erich Schumann, WAZ Finanzierungs-GmbH, Westdeutsche Allgemeine Zeitungsverlagsgesellschaft E. Brost & J. Funke GmbH & Co (WAZ)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Cour de cassation (Luxemburské veľkovojvodstvo) — Výklad 1. článkov 20 a 42 druhej smernice Rady 77/91/EHS z 13. decembra 1976 o koordinácii ochranných opatrení, ktoré členské štáty vyžadujú od obchodných spoločností na ochranu záujmov spoločníkov a tretích osôb... pokiaľ ide o zakladanie akciových spoločností, udržiavanie a zmenu ich základného imania, s cieľom dosiahnuť rovnocennosť týchto opatrení (Ú. v. ES L 26, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 8); 2. odporúčania Komisie z 25. júla 1977, ktorým sa stanovuje Európsky kódex správania týkajúci sa transakcií s prevoditeľnými cennými papiermi (Ú. v. ES L 212, s. 37); 3. smernice 79/297 z 5. marca 1979 týkajúcej sa podmienok prijatia cenných papierov na oficiálne kótovanie na burze cenných papierov (Ú. v. ES L 66, s. 21); 4. článku 3 ods. 1 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/25/ES z 21. apríla 2004 o ponukách na prevzatie (Ú. v. EÚ L 142, s. 12) — Existencia všeobecnej zásady rovnosti akcionárov v práve Spoločenstva? — V prípade kladnej odpovede, vecná a časová pôsobnosť tejto zásady?

      Výrok rozsudku

   Právo Spoločenstva neobsahuje všeobecnú právnu zásadu, na základe ktorej sú menšinoví akcionári chránení tým, že väčšinový akcionár, ktorý vykonáva alebo získa kontrolu v spoločnosti, je povinný ponúknuť menšinovým akcionárom odkúpenie ich akcií za rovnakých podmienok, ako sú podmienky stanovené na nadobudnutie obchodného podielu, ktorým väčšinový akcionár získal alebo posilnil svoju kontrolu v spoločnosti.

      (1)  Ú. v. EÚ C 116, 9.5.2008.


title: Vec C-509/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 9. decembra 2009 — eDate Advertising GmbH/X

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 9. decembra 2009 — eDate Advertising GmbH/X
   (Vec C-509/09)
   2010/C 134/23
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: eDate Advertising GmbH

      Žalovaný: X

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa spojenie „miesto, kde došlo alebo by mohlo dôjsť ku skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody“, ktoré sa uvádza v článku 5 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (ďalej len „nariadenie č. 44/2001“) (1) vykladať pri (hroziacom) poškodení osobnostných práv obsahom internetových stránok v tom zmysle,
               že dotknutá osoba môže podať žalobu na zdržanie sa konania proti prevádzkovateľovi internetových stránok bez ohľadu na to, v ktorom členskom štáte je prevádzkovateľ týchto stránok usadený, takisto na súdoch každého členského štátu, v ktorom sa môžu internetové stránky zobrazovať,
               alebo
               je podmienkou právomoci súdov členského štátu, v ktorom prevádzkovateľ internetových stránok nie je usadený, aby existovalo osobitné spojenie sporného obsahu alebo internetových stránok so štátom sídla súdu (spojitosť s tuzemskom) presahujúce technické možnosti zobrazenia?

               2.

               Ak je uvedená osobitná spojitosť s tuzemskom nevyhnutná:

                           Podľa akých kritérií sa táto spojitosť určuje?

                           Je rozhodujúce, či sú sporné internetové stránky svojím prevádzkovateľom cielene zamerané (aj) na užívateľov internetu v štáte sídla súdu, alebo postačuje, že existuje objektívna spojitosť medzi informáciami zobraziteľnými na internetových stránkach a štátom sídla súdu v tom zmysle, že podľa okolností daného prípadu, najmä na základe obsahu sporných internetových stránok, skutočne mohol alebo môže v štáte sídla súdu vzniknúť konflikt protikladných záujmov — záujmu žalobcu zachovať svoje osobnostné práva a záujmu prevádzkovateľa vytvárať svoje internetové stránky a poskytovať informácie?

                           Je pri stanovení osobitnej spojitosti s tuzemskom dôležitý počet zobrazení sporných internetových stránok v štáte sídla súdu?

               3.

               V prípade, že na potvrdenie právomoci nie je potrebná osobitná spojitosť s tuzemskom, alebo ak pre túto právomoc postačuje, aby existovala objektívna spojitosť medzi spornými informáciami a štátom sídla súdu v tom zmysle, že podľa okolností konkrétneho prípadu, najmä na základe obsahu sporných internetových stránok mohol alebo môže v štáte sídla súdu vzniknúť konflikt protichodných záujmov, a ak osobitná spojitosť s tuzemskom nie je podmienená minimálnym počtom zobrazení sporných internetových stránok v štáte sídla súdu:

                           Má sa článok 3 ods. 1 a 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/31/ES z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (ďalej len „smernica o elektronickom obchode“) (2) vykladať v tom zmysle,
                           že je potrebné pripísať týmto ustanoveniam charakter kolíznych noriem v tom zmysle, že aj v oblasti občianskeho práva stanovujú výlučné uplatňovanie práva platného v štáte pôvodu, pričom potláčajú vnútroštátne kolízne normy,
                           alebo
                           v prípade týchto právnych predpisov ide o hmotnoprávny korektív, ktorým sa obsahovo modifikuje a prispôsobuje na požiadavky krajiny pôvodu hmotnoprávny výsledok práva, ktoré bolo podľa vnútroštátnych kolíznych noriem stanovené za rozhodné právo?

                           V prípade, že článok 3 ods. 1 a 2 smernice o elektronickom obchode je kolíznou právnou normou:
                           Stanovujú uvedené ustanovenia iba výlučné uplatnenie hmotného práva platného v krajine pôvodu, alebo tiež uplatnenie kolíznych noriem platných v tejto krajine tak, že je naďalej možný spätný odkaz práva krajiny pôvodu na právo krajiny určenia?

      (1)  Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42.

      (2)  Ú. v. ES L 178, 1989, s. 1; Mim. vyd. 13/025, s. 399.


title: Vec C-467/11 P: Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) z  5. júla 2012 — Audi AG, Volkswagen AG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Odvolanie, ktoré sa stalo bezpredmetným — Zastavenie konania)

text:
               6.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/5

         Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) z 5. júla 2012 — Audi AG, Volkswagen AG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-467/11 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Odvolanie, ktoré sa stalo bezpredmetným - Zastavenie konania)
   2012/C 303/09
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Audi AG, Volkswagen AG (v zastúpení: P. Kather, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 6. júla 2011, Audi a Volskwagen/ÚHVT (TDI) (T-318/09), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu o neplatnosť podanú proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 14. mája 2009 (vec R 226/2007-1) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia TDI ako ochrannej známky Spoločenstva pre tovary zaradené v triede 12 (vozidlá a ich konštrukčné prvky) — Porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) a ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1) — Rozlišovacia spôsobilosť slovného označenia TDI

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Audi AG a Volkswagen AG sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 347, 26.11.2011.


title: Vec C-340/17 P: Odvolanie podané 7. júna 2017: Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 29. marca 2017 vo veci T-638/15, Alcohol Countermeasure Systems (International)/EUIPO

text:
               16.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/3

         Odvolanie podané 7. júna 2017: Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 29. marca 2017 vo veci T-638/15, Alcohol Countermeasure Systems (International)/EUIPO
   (Vec C-340/17 P)
   (2017/C 347/03)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. (v zastúpení: E. Baud a P. Marchiset, avocats)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje aby Súdny dvor:

               —

               predbežne a bez písomného súhlasu EUIPO s odkladom vykonateľnosti rozsudku, odložiť jeho vykonateľnosť,

               —

               zrušiť rozsudok z dôvodov uvedených v jej návrhu…,

               —

               zrušiť rozhodnutie R 1323/2014-1 prvého odvolacieho senátu EUIPO z 11. augusta 2015,

               —

               alternatívne zrušiť rozsudok a rozhodnúť o prerušení konania do konca procesu Brexit-u, alebo aspoň do 31. mája 2019 v súlade s konečným termínom uvedeným v článku 50 Zmluvy,

               —

               uložiť Lion Laboratories a Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo, aby znášali svoje vlastné trovy konania a nahradili trovy konania ACS súvisiace s prvostupňovým konaním vo veci T-638/15 a s odvolacím konaním.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Prvý odvolací dôvod vychádza zo skreslenia tvrdení ACS, uvedených v jej návrhu, v bode 86 rozsudku konštatovaním, že 64 zariadení bolo predaných „počas relevantných období“, zatiaľ čo také (nesporné) číslo sa týkalo iba prvého obdobia (od 5. októbra 2004 do 4. októbra 2009).

               2.

               Druhý odvolací dôvod tiež vychádza zo skreslenia listu z 21. marca 2013 zaslaného právnym zástupcom Lion Laboratories EUIPO a z porušenia nariadenia 207/2009 (1) a článku 57 ods. 2 a nariadenia 2868/95 (2) (článku 22 ods. 2 a článku 40 ods. 5). Takýto list neuvádzal registračné číslo skoršej ochrannej známky (ochrannej známky Spojeného kráľovstva č. 2040518), ale namiesto toho dva odkazy na ochrannú známku Spojeného kráľovstva č. 2371210, z čoho vyplýva, že Lion Laboratories (i) nesplnil svoje povinnosti predložiť dôkaz o používaní na účely preukázania používania ochrannej známky Spojeného kráľovstva č. 2040518 alebo namietanej ochrannej známky a/alebo (ii) nahradil ochrannú známku, ktorá bola základom konania.

               3.

               Tretí odvolací dôvod sa týka spôsobu akým Všeobecný súd (i) porušil pojem „skutočné používanie“ uvádzaný nariadením 207/2009, vykladal rozsudok vo veci Ansul (C-40/01, z 11. marca 2003) a (ii) uplatnil nesprávnu metodológiu. Všeobecný súd neanalyzoval prvé obdobie výlučne na zohľadnenie plánovaných predajných čísel dohodnutých v dohode o výhradnom predaji. Okrem toho a vzhľadom na veľmi nízke a časovo obmedzené kvantitatívne používanie počas prvého obdobia, skutočné používanie nebolo stanovené odkazom na niekoľko faktorov, ani analyzované Všeobecným súdom (ako (i) účastníkmi plánované objemy predaja uvádzané v licenčnej zmluve, (ii) charakteristiky trhu (zahŕňajúceho 30 miliónov spotrebiteľov), (iii) povahu tovarov (vrátane prístrojov na meranie alkoholu v dychu) a (iv) existencia ochrannej známky Spojeného kráľovstva č. 2371210 prihlásenej v roku 2004). Všeobecný súd udelil neprimeranú váhu určitým dokumentom, vrátane údajov týkajúcich sa služieb, zatiaľ čo skoršia ochranná známka bola namietaná iba pre tovary triedy 9.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod analyzuje ako Všeobecný súd porušil pojem „skutočné používanie“ tiež tým, že uplatnil nevhodný štandard pri určení, či skoršia ochranná známka bola používaná ako ochranná známka. Navyše rozsudok vo veci Céline (C-17/06 z 11. septembra 2007) sa nemôže uplatniť, ak (i) na výrobku sú pripojené iné ochranné známky, (ii) také výrobky majú iné názvy a (iii) ochrannú známku zákazníci vnímajú ako obyčajný názov. Tieto okolnosti tiež bránia tomu, aby sa vo vedomí zákazníkov vytvorilo prepojenie skoršou ochrannou známkou a označením používaným ako obyčajný názov alebo obchodné meno.

               5.

               Piaty odvolací dôvod nastoľuje otázku verejného poriadku: skoršie právo zapísané v Spojenom kráľovstve by nemalo umožňovať vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Európskej únie vzhľadom na proces Brexitu a oznámenia podľa článku 50 Zmluvy o Európskej únii, ktoré zaslalo Spojené kráľovstvo. Umožnenie takého vyhlásenia neplatnosti by zvýšilo výdavky a vytvorilo nepotrebné a neprimerané prekážky jednotnej ochrane ochrannej známky, keďže za 2 roky alebo aj skôr Spojené kráľovstvo už nebude súčasťou jednotného systému ochranných známok EÚ. Všeobecný súd teda porušil zásadu teritoriality uznanú Parížskym dohovorom z roku 1883 a článkom 17 Charty základných práv Európskej únie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, 2009, s. 1).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 303, 1995, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).


title: Vec T-362/15: Žaloba podaná 1. júla 2015 – Lacamanda Group/ÚHVT – Woolley (HENLEY)

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/82

         Žaloba podaná 1. júla 2015 – Lacamanda Group/ÚHVT – Woolley (HENLEY)
   (Vec T-362/15)
   (2015/C 294/99)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Lacamanda Group Ltd (Manchester, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: C. Scott, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Nigel Woolley (Braceborough, Spojené kráľovstvo)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „HENLEY“ – ochranná známka Spoločenstva č. 4 743 563.

      Konanie pred ÚHVT: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 24. apríla 2015 vo veci R 2255/2012-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-479/13: Žaloba podaná 3. septembra 2013 — Marchiani/Parlament

text:
               16.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 336/26

         Žaloba podaná 3. septembra 2013 — Marchiani/Parlament
   (Vec T-479/13)
   2013/C 336/56
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Jean-Charles Marchiani (Toulon, Francúzsko) (v zastúpení: C.-S. Marchiani, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie generálneho tajomníka zo 4. júla 2013,

               —

               zrušil inkasný príkaz z 5. júla 2013,

               —

               zaviazal Európsky parlament na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Prejednávanou žalobou napadol žalobca rozhodnutie Európskeho parlamentu pristúpiť k vymáhaniu súm poberaných v rokoch 2001 a 2004 žalobcom z titulu príspevku na asistenta.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na nezrovnalostiach v konaní, keďže rozhodnutie generálneho tajomníka Parlamentu zo 4. júla 2013 bolo v rozpore s rozhodnutím predsedníctva Európskeho parlamentu z 19. mája a 9. júla 2008 o opatrení, ktorým sa vykonáva Štatút poslancov Európskeho parlamentu, ako aj v rozpore so zásadou kontradiktórnosti konania a bolo porušené právo na obhajobu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na nesprávnom uplatnení pravidiel upravujúcich úhradu výdavkov a príspevkov poslancom Európskeho parlamentu (pravidlá ÚVPP).

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení dokladov v spise.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na neexistencii nestrannosti generálneho tajomníka Európskeho parlamentu pri prijatí rozhodnutia zo 4. júla 2013.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na premlčaní súm príspevkov, ktoré sú predmetom vymáhania.


title: Vec C-345/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Schwerin (Nemecko) 28. júla 2008 – Krzysztof Pesla/Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern

text:
               11.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Schwerin (Nemecko) 28. júla 2008 – Krzysztof Pesla/Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern
   (Vec C-345/08)
   (2008/C 260/15)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Verwaltungsgericht Schwerin
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Krzysztof Pesla

      Žalovaný: Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Je zlučiteľné s článkom 39 ES, ak sa rovnocennosť vzdelania na základe § 112a ods. 1 a 2 Deutsches Richtergesetz [nemecký zákon o sudcoch] uzná iba vtedy, ak na základe predložených listinných dôkazov možno preukázať, že občan Únie má také vedomosti a zručnosti, ako sú vedomosti a zručnosti, ktoré sa testujú pri (nemeckej právnickej) skúške povinných predmetov upravenej v § 5 ods. 1 Deutsches Richtergesetz?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na otázku č. 1: vyžaduje článok 39 ES, aby bolo jediným kritériom posudzovania rovnocennosti, ktoré je zlučiteľné s právom Spoločenstva, to, či je univerzitný diplom získaný občanom Únie v Európskej únii spolu s ním predloženými dodatočnými dôkazmi o prospechu a skúsenostiach porovnateľný z hľadiska (intelektuálnej) úrovne vzdelania a rozsahu uvedeného vzdelania s prvou nemeckou štátnou skúškou v odbore práva?

               3.

               V prípade zápornej odpovede aj na otázku č. 2: je zlučiteľné s článkom 39 ES, ak je pre uznanie rovnocennosti na základe § 112a ods. 1 a ods. 2 Deutsches Richtergesetz síce východiskom látka skúšaná pri povinných predmetoch prvej (nemeckej právnickej) štátnej skúšky, ale vzhľadom na vzdelanie v odbore právo úspešne ukončené inde v Spoločenstve sa ukladajú iba o čosi „znížené“ požiadavky?


title: Vec T-495/14: Žaloba podaná 26. júna 2014 – Theodorakis a Theodoraki/Rada

text:
               1.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/52

         Žaloba podaná 26. júna 2014 – Theodorakis a Theodoraki/Rada
   (Vec T-495/14)
   2014/C 292/64
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Georgios Theodorakis (Chania, Grécko) a Maria Theodoraki (Chania, Grécko) (v zastúpení: B. Christianos a S. Paliou, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zaviazal žalovanú zaplatiť žalobcom sumu 1 4 31  193,58 eura ako náhradu za škodu spôsobenú žalobcom protiprávnymi aktmi žalovanej, spolu s úrokmi odo dňa, kedy boli žalobcovia neoprávnene zbavení svojich vkladov (29/03/2013) až do dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci, a dennými úrokmi odo dňa vyhlásenia rozsudku v tomto konaní do úplného zaplatenia,

               —

               subsidiárne zaviazal žalovanú zaplatiť žalobcom 4/5 vyššie uvedenej sumy, čiže sumu 1 1 44  954,86 eura, ako náhradu za škodu spôsobenú žalobcom protiprávnymi aktmi žalovanej, spolu s úrokmi odo dňa, kedy boli žalobcovia neoprávnene zbavení svojich vkladov (29/03/2013) až do dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci, a dennými úrokmi odo dňa vyhlásenia rozsudku v tomto konaní do úplného zaplatenia,

               —

               viac subsidiárne zaviazal žalovanú zaplatiť sumu, akú stanoví Všeobecný súd, žalobcom ako náhradu za škodu spôsobenú žalobcom protiprávnymi aktmi žalovanej,

               —

               zaviazal žalovanú zaplatiť žalobcom sumu 50  000 eur ako náhradu za nemajetkovú škodu spôsobenú žalobcom porušením zásady rovnosti zaobchádzania,

               —

               zaviazal žalovanú zaplatiť žalobcom sumu 50  000 eur ako náhradu za nemajetkovú škodu spôsobenú žalobcom porušením práva na účinnú súdnu ochranu a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania žalobcov.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Svojou žalobou podanou na základe článku 340 druhého odseku ZFEÚ žiadajú žalobcovia od Všeobecného súdu Európskej únie, ktorý má právomoc na základe článku 268 ZFEÚ, náhradu škody, ktorá im bola spôsobená z dôvodu protiprávneho konania žalovanej.
   Žalobcovia tvrdia, že uvedená škoda vznikla, keď žalovaná ultra vires a v rozpore so sekundárnym právom EÚ a všeobecnými zásadami práva EÚ uložila a následne spôsobila zníženie bankových vkladov žalobcov v cyperskej Popular Bank Public Co Ltd. (Laiki Τrapeza) a v každom prípade k tomu prispela.
   Žalobcovia najmä tvrdia, že sa žalovaná dopustila týchto porušení základných práv a všeobecných zásad práva EÚ:

               —

               po prvé, porušenia práva vlastniť majetok,

               —

               po druhé, porušenia zásady rovnosti zaobchádzania, a

               —

               po tretie, porušenia práva na účinnú súdnu ochranu a zásady právnej istoty,

               —

               žalobcovia tvrdia, že sú splnené podmienky, ako sú upravené v ustálenej judikatúre, na zaplatenie náhrady vyplývajúcej z mimozmluvnej zodpovednosti žalovanej.


title: Vec C-400/10 PPU: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  5. októbra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court — Írsko) — J. McB./L. E. [Súdna spolupráca v občianskych veciach — Manželské veci a rodičovské práva a povinnosti — Haagsky dohovor z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí — Nariadenie (ES) č. 2201/2003 — Deti, ktorých rodičia nie sú manželmi — Opatrovnícke právo otca — Výklad pojmu opatrovnícke právo — Všeobecné zásady práva a Charta základných práv Európskej únie]

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/10

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 5. októbra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court — Írsko) — J. McB./L. E.
   (Vec C-400/10 PPU) (1)

   (Súdna spolupráca v občianskych veciach - Manželské veci a rodičovské práva a povinnosti - Haagsky dohovor z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí - Nariadenie (ES) č. 2201/2003 - Deti, ktorých rodičia nie sú manželmi - Opatrovnícke právo otca - Výklad pojmu „opatrovnícke právo“ - Všeobecné zásady práva a Charta základných práv Európskej únie)
   2010/C 328/15
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: J. McB.

      Žalovaná: L. E.

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Supreme Court — Výklad nariadenia Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (Ú. v. EÚ L 338, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 243) — Dieťa, ktorého rodičia nie sú manželmi — Opatrovnícke právo otca — Vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej musí otec získať uznesenie príslušného súdu, aby sa mohol dovolávať opatrovníckeho práva k dieťaťu, v dôsledku ktorého je premiestnenie alebo nevrátenie dieťaťa do miesta jeho obvyklého pobytu neoprávnené

      Výrok rozsudku

   Nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o súdnej právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby právny poriadok členského štátu podmienil nadobudnutie opatrovníckeho práva otcom dieťaťa, ktorý nie je manželom matky dieťaťa, rozhodnutím príslušného vnútroštátneho súdu, prostredníctvom ktorého sa mu také opatrovnícke právo, v dôsledku ktorého môže byť premiestnenie alebo zadržanie tohto dieťaťa jeho matkou považované za neoprávnené podľa článku 2 bodu 11 tohto nariadenia, priznáva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 25.9.2010.


title: Vec T-321/06: Žaloba podaná 27. novembra 2006 – Moreira da Fonseca/ÚHVT – General Óptica (GENERAL OPTICA)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/71

         Žaloba podaná 27. novembra 2006 – Moreira da Fonseca/ÚHVT – General Óptica (GENERAL OPTICA)
   (Vec T-321/06)
   (2006/C 326/148)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Alberto Jorge Moreira da Fonseca Lda (Santo Tirso, Portugalsko) (v zastúpení: M. Oehen Mendes, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: General Óptica SA (Barcelona, Španielsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. augusta 2006, ktoré bolo žalobcovi oznámené 27. septembra 2006, vydané v konaní o výmaze č. 830C (vec č. R 945/2005-1), a následne vyhlásiť ochrannú známku Spoločenstva č. 573 774„GENERAL OPTICA“, ktorej prihláška bola podaná 10. júla 1997 a ktorá bola zapísaná 10. septembra 1999, za neplatnú alebo subsidiárne za vymazanú,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka „GENERAL OPTICA“ pre služby v triede 42 (služby optikov) – ochranná známka Spoločenstva č. 573 774.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: General Óptica SA.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobca.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: skoršie obchodné označenie „Generalóptica“ pre dovoz a maloobchodný predaj optických, presných a fotografických prístrojov.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie okrem iného článku 8 ods. 1 a 4 nariadenia Rady č. 40/94, keďže medzi týmito dvoma označeniami existuje pravdepodobnosť zámeny a žalobcovmu označeniu je poskytovaná vnútroštátna ochrana.
   Porušenie pravidla 22 nariadenia Komisie č. 2868/95, keďže ÚHVT si nesplnil povinnosť požiadať žalobcu o predloženie dôkazu o údajnom skoršom používaní.


title: Vec C-69/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Belgicko) 16. februára 2011 — Connoisseur Belgium BVBA/Belgické kráľovstvo

text:
               14.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Belgicko) 16. februára 2011 — Connoisseur Belgium BVBA/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-69/11)
   2011/C 145/11
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank van eerste aanleg te Brugge

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Connoisseur Belgium BVBA

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Prejudiciálna otázka

   Je článok 26 Wetboek van de belasting van de toegevoegde waarde v rozpore s článkom 11 časťou A ods. 1 písm. a) šiestej smernice 77/388/EHS (1), teraz článkom 73 smernice Rady 2006/112/ES (2) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, a so zásadou neutrality dane z pridanej hodnoty, keď sa toto ustanovenie vykladá v tom zmysle, že daň z pridanej hodnoty sa má platiť aj z výdavkov a súm, ktoré sa podľa zmluvy môžu vyfakturovať zmluvnému partnerovi, ale mu neboli vyfakturované?

      (1)  Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23.

      (2)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec T-301/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  13. novembra 2009 — Lumenis/ÚHVT (FACES)

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/38

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 13. novembra 2009 — Lumenis/ÚHVT (FACES)
   (Vec T-301/07) (1)

   2010/C 11/71

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 247, 20.10.2007.


title: Vec C-524/07: Žaloba podaná 26. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika

text:
               9.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/11

         Žaloba podaná 26. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika
   (Vec C-524/07)
   (2008/C 37/14)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Schima, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Rakúska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Rakúska republika tým, že v zásade nezaregistrovala staršie dovážané ojazdené motorové vozidlá, ktoré už boli registrované v inom členskom štáte, avšak nespĺňajú niektoré rakúske predpisy o ochrane pred výfukovými plynmi a hlukom, hoci rovnako konštruované motorové vozidlá už registrované v tuzemsku takéto požiadavky nemusia pri novej registrácii spĺňať, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 28 a 30 ES,

               —

               zaviazať Rakúsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Podľa článku 28 ES sú množstevné obmedzenia dovozu a všetky opatrenia s rovnocenným účinkom medzi členskými štátmi zakázané. Za opatrenie s rovnocenným účinkom, ako aj za množstevné obmedzenie sa považuje každá právna úprava alebo opatrenie, ktoré môže priamo alebo nepriamo, skutočne alebo potenciálne brániť obchodu v rámci Spoločenstva.
   Podľa predpisov rakúskeho zákona o motorových vozidlách sa v Rakúsku v zásade nezaregistrujú staršie dovážané ojazdené motorové vozidlá, ktoré už boli registrované v inom členskom štáte, ktoré však nespĺňajú niektoré rakúske predpisy o ochrane pred výfukovými plynmi a hlukom, hoci rovnako konštruované motorové vozidlá už registrované v tuzemsku takéto požiadavky nemusia pri novej registrácii spĺňať. Rakúska republika tým porušila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 28 a 30 ES.
   Vnútroštátna právna úprava, ktorá vnútroštátnu prvú registráciu motorových vozidiel registrovaných predtým v inom členskom štáte podmieňuje splnením určitých limitných hodnôt hluku a výfukových plynov, ktoré sú prísnejšie ako uplatniteľné predpisy sekundárneho práva Spoločenstva, totiž môže obmedziť obchod v rámci Spoločenstva. Okrem toho toto obmedzenie obchodu diskriminuje zahraničné výrobky, lebo tuzemské ojazdené motorové vozidlá, ktoré sa pri zmene držiteľa opätovne registrujú, nemusia tieto prísnejšie limitné hodnoty spĺňať. Rakúske predpisy taktiež nestanovujú, že registrované motorové vozidlá sa vyradia z prevádzky, ak nespĺňajú ochranné hodnoty výfukových plynov a hluku, ktoré sa uplatňujú pri jednotlivom schvaľovaní dovážaných motorových vozidiel.
   Uplatnenie predpisov Zmluvy na oblasť voľného pohybu tovaru nie je vo veci samej vylúčené inými osobitnými predpismi. Po prvé: predpisy smerníc 93/59/EHS a 92/97/EHS, ktoré stanovujú určité emisné štandardy a hodnoty hluku, a rakúske právo v súvislosti s dodržiavanými limitnými hodnotami odkazuje na tieto predpisy, sa neuplatnia na motorové vozidlá, ktoré v členskom štáte už boli uvedené do prevádzky pred stanoveným dátumom uvedeným v smernici. Po druhé: nemožno sa odvolávať na bod 1 prílohy II Dohody o EHP pri posúdení skutkových stavov patriacich výlučne do práva Spoločenstva, akými je dovoz motorového vozidla z iného členského štátu do Rakúska v čase, keď ani Rakúsko, ani iný členský štát neboli súčasťou Spoločenstva.
   Obmedzenia pohybu tovaru v rámci Spoločenstva môžu byť odôvodnené dôvodmi výslovne uvedenými v článku 30 ES alebo inými naliehavými dôvodmi verejného záujmu. Právne úpravy pritom musia byť vhodné, potrebné a primerané a obmedzenia nesmú slúžiť na svojvoľnú diskrimináciu alebo skryté obmedzovanie obchodu medzi členskými štátmi.
   V rámci obmedzenia obchodu vo veci samej ale chýba takéto odôvodnenie. Nemožno sa totiž odvolávať na dôvody ochrany zdravia a životného prostredia s cieľom zamedziť registrácii dovážaných motorových vozidiel, ak nová registrácia rovnako konštruovaných motorových vozidiel, ktoré už majú vnútroštátnu registráciu, z týchto dôvodov zamietnutá nie je. Podľa názoru Komisie by koniec koncov existovali menej obmedzujúce opatrenia na zabezpečenie prechodu vozidiel s nižšími emisnými hodnotami a hodnotami hluku. Uskutočnenie cieľov ochrany zdravia a životného prostredia výlučne v neprospech dovážaných motorových vozidiel však nie je v súlade so zásadami voľného pohybu tovaru.


title: Vec T-488/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2011 — Francúzsko/Komisia ( „EFRR — Zníženie finančnej pomoci — Štrukturálna pomoc Spoločenstva v oblasti Martinik — Žaloba o neplatnosť — Verejné zákazky — Smernica 93/37/EHS — Pojem ‚priama dotácia‘ — Pojem ‚zariadenie určené na šport, rekreáciu a oddych‘ — Povinnosť odôvodnenia — Zásada proporcionality“ )

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/24

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2011 — Francúzsko/Komisia
   (Vec T-488/10) (1)

   (EFRR - Zníženie finančnej pomoci - Štrukturálna pomoc Spoločenstva v oblasti Martinik - Žaloba o neplatnosť - Verejné zákazky - Smernica 93/37/EHS - Pojem ‚priama dotácia‘ - Pojem ‚zariadenie určené na šport, rekreáciu a oddych‘ - Povinnosť odôvodnenia - Zásada proporcionality)
   2012/C 32/49
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: E. Belliard, G. de Bergues a N. Rouam, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Dintilhac a A. Steiblytė, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2010) 5229 z 28. júla 2010 týkajúceho sa zrušenia časti príspevkov z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) na základe cieľa 1 jednotného programového dokumentu pre štrukturálnu pomoc Spoločenstva v oblasti Martinik vo Francúzku

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Francúzska republika znáša trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 13, 15.1.2011.


title: Vec T-30/17: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 6. februára 2017 – Bender/Parlament

text:
               6.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/34

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 6. februára 2017 – Bender/Parlament
   (Vec T-30/17)
   (2017/C 178/54)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Všeobecného súdu nariadil výmaz veci.


title: Vec T-191/12: Žaloba podaná 30. apríla 2012 — Roland/ÚHVT — Textiles Well (wellness inspired by nature)

text:
               14.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/7

         Žaloba podaná 30. apríla 2012 — Roland/ÚHVT — Textiles Well (wellness inspired by nature)
   (Vec T-191/12)
   2012/C 209/12
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Roland SE (Essen, Nemecko) (v zastúpení: O. Rauscher a C. Onken, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Textiles Well SA (Le Vigan, Francúzsko)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 15. februára 2012 vo veci R 2552/2010-1,

               —

               zamietol námietku č. 1299967 a

               —

               zaviazal Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) a ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: medzinárodná obrazová ochranná známka „wellness inspired by nature“ pre tovary triedy 25 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. W00924808.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 527630 týkajúca sa slovnej ochrannej známky „WELL“ pre tovary triedy 25; francúzsky zápis ochrannej známky č. 99804486 týkajúci sa slovnej ochrannej známky „WELLNESS“ pre tovary triedy 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke a odmietnutie ochrany medzinárodnému zápisu pre všetky napadnuté tovary.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec T-141/15: Žaloba podaná 27. marca 2015 – Česká republika/Komisia

text:
               29.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/37

         Žaloba podaná 27. marca 2015 – Česká republika/Komisia
   (Vec T-141/15)
   (2015/C 213/62)
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, J. Očková, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2015/103 zo 16. januára 2015, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) [oznámené pod číslom C(2015) 53] v rozsahu, v akom vylučuje výdavky vynaložené Českou republikou v celkovej výške 2 1 23  199,04 eura,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 5 nariadenia Rady (ES) č. 479/2008 (1) a zásady právnej istoty, ako aj zásady legitímnej dôvery

                           —

                           V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že Európska komisia v napadnutom rozhodnutí stanovila finančnú opravu z dôvodu neprípustnosti výdavkov použitých na opatrenia, ktoré boli schválené spôsobom uvedeným v článku 5 nariadenia Rady č. 479/2008, čím došlo k porušeniu tohto ustanovenia a zásady právnej istoty, ako aj legitímnej dôvery.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 41 Charty základných práv Európskej únie spolu s článkom 11 a 16 nariadenia Komisie (ES) č. 885/2006 (2) a článku 31 nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005

                           —

                           V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že došlo k porušeniu článku 41 Charty základných práv Európskej únie spolu s článkami 11 a 16 nariadenia Komisie č. 885/2006 a článku 31 nariadenia Rady č. 1290/2005 (3) tým, že Európska komisia dodatočne zahrnula do šetrení č. VT/VI/2009/004/CZ a č. VT/VI/2009/101/CZ obdobia 2010 až 2012.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 479/2008 z 29. apríla 2008 o spoločnej organizácii trhu s vínom, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1493/1999, (ES) č. 1782/2003, (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 3/2008 a zrušujú nariadenia (EHS) č. 2392/86 a (ES) č. 1493/1999 (Ú. v. EÚ L 148, s. 1).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 885/2006 z 21. júna 2006, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005, pokiaľ ide o akreditáciu platobných agentúr a iných orgánov a zúčtovania EPZF a EPFRV (Ú. v. EÚ L 171, s. 90).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 209, s. 1).


title: Vec T-372/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  19. decembra 2008 – Bomba Energia Getränkvertriebs/ÚHVT – Eckes-Granini (Bomba) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietka — Späťvzatie námietky — Zastavenie konania )

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/25

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 19. decembra 2008 – Bomba Energia Getränkvertriebs/ÚHVT – Eckes-Granini (Bomba)
   (Vec T-372/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietka - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania“)
   (2009/C 55/45)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bomba Energia Getränkevertriebs GmbH (Rohrbach, Rakúsko) (v zastúpení: A. Kockläuner, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: M. Kicia, splnomocnený zástupca)

      Ďalšia účastníčka konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajšia účastníčka v konaní pred Súdom prvého stupňa: Eckes-Granini Group GmbH, predtým Eckes-Granini GmbH & Co. KG (Nieder-Olm, Nemecko) (v zastúpení: W. Berlit, advokát)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. októbra 2007 (vec R 184/2005-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Eckes-Granini GmbH & Co. KG a Bomba Energia Getränkevertriebs GmbH
   Výrok rozsudku

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Bomba Energia Getränkevertriebs GmbH a Eckes-Granini Group GmbH znášajú svoje vlastné trovy konania a okrem toho je každá z nich povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).

      (1)  Ú. v. EÚ C 42, 24.2.2007.


title: Vec T-245/07: Žaloba podaná 13. júla 2007 – Virsa/Rada a Komisia

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/46

         Žaloba podaná 13. júla 2007 – Virsa/Rada a Komisia
   (Vec T-245/07)
   (2007/C 211/86)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Virsa, S. Coop. L. (Murcia, Španielsko) (v zastúpení: L. Ortiz Blanco, abogado)

      Žalované: Rada Európskej únie a Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               vyhlásiť rozsudok, v ktorom bude vyhovené predmetnej žalobe o náhradu škody v zmysle článku 288 ES a určený nárok žalobkyne na finančnú náhradu v celkovej výške 1 655 410 EUR (jeden milión šesťstopäťdesiatpäťtisíc štyristodesať eur), za ktorú solidárne zodpovedajú Rada a Komisia,

               —

               zaviazať žalované na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako vo veci T-217/07, Las Palmeras/Rada a Komisia.


title: Vec T-521/15: Žaloba podaná 7. septembra 2015 – Diesel/ÚHVT – Sprinter megacentros del deporte (zaoblená a zakrivená čiara)

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/48

         Žaloba podaná 7. septembra 2015 – Diesel/ÚHVT – Sprinter megacentros del deporte (zaoblená a zakrivená čiara)
   (Vec T-521/15)
   (2015/C 381/58)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Diesel SpA (Breganze, Taliansko) (v zastúpení: A. Gaul, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Sprinter megacentros del deporte, SL (Elche, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka (vyobrazenie zaoblenej a zakrivenej čiary) – prihláška č. 1 1 4 04  019.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 18. júna 2015 vo veci R 3291/2014-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-160/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  13. decembra 2007 – Estancia Piedra/ÚHVT – Franciscan Vineyards (ESTANCIA PIEDRA)

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/60

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 13. decembra 2007 – Estancia Piedra/ÚHVT – Franciscan Vineyards (ESTANCIA PIEDRA)
   (Vec T-160/06) (1)

   (2008/C 51/110)

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 190, 12.8.2006.


title: Vec T-153/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. októbra 2016 – Hamcho a Hamcho International/Rada (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii — Zmrazenie finančných prostriedkov — Zrušenie predchádzajúcich aktov rozsudkom Všeobecného súdu — Nové akty, ktoré zaraďujú meno a názov žalobcov do zoznamov — Žaloba o neplatnosť — Článok 76 písm. d) rokovacieho poriadku — Náležitosti žaloby — Prípustnosť — Povinnosť odôvodnenia — Dôkazné bremeno — Právo vlastniť majetok — Sloboda podnikania)

text:
               12.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. októbra 2016 – Hamcho a Hamcho International/Rada
   (Vec T-153/15) (1)

   ((Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zrušenie predchádzajúcich aktov rozsudkom Všeobecného súdu - Nové akty, ktoré zaraďujú meno a názov žalobcov do zoznamov - Žaloba o neplatnosť - Článok 76 písm. d) rokovacieho poriadku - Náležitosti žaloby - Prípustnosť - Povinnosť odôvodnenia - Dôkazné bremeno - Právo vlastniť majetok - Sloboda podnikania))
   (2016/C 462/20)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Mohamad Hamcho (Damask, Sýria) a Hamcho International (Damask) (v zastúpení: A. Boesch, D. Amaudruz a M. Ponsard, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: G. Étienne a S. Kyriakopoulou, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba založená na článku 263 ZFEÚ a smerujúca k zrušeniu vykonávacieho rozhodnutia Rady (SZBP) 2015/117 z 26. januára 2015, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 20, 2015, s. 85), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2015/108 z 26. januára 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ L 20, 2015, s. 2) v rozsahu, v akom boli meno a názov žalobcov zaradené do zoznamu osôb a subjektov, ktorých sa týkajú reštriktívne opatrenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Mohamad Hamcho a Hamcho International znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie v rámci tohto konania a konania o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 190, 8.6.2015.


title: Vec T-711/13: Žaloba podaná 20. decembra 2014 – Harrys Pubar/ÚHVT – Harry’s New York Bar (HARRY’S BAR)

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/37

         Žaloba podaná 20. decembra 2014 – Harrys Pubar/ÚHVT – Harry’s New York Bar (HARRY’S BAR)
   (Vec T-711/13)
   2014/C 112/49
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Harrys Pubar AB (Göteborg, Švédsko) (v zastúpení: L.-E. Ström, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Harry’s New York Bar (Paríž, Francúzsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 8. októbra 2013 v spojených veciach R 946/2012-1 a R 995/2012-1,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „HARRY’S BAR“ pre tovary a služby zaradené do tried 25, 29, 30, 32, 33 a 43 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 3378031.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: švédske ochranné známky č. 356009, 320026, 315142 a 556513-1066 zapísané pre tovary a služby zaradené do tried 25 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhoveniu odvolaniu vo veci R 995/2012-1 a zamietnutie odvolania vo veci R 946/2012-1.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 4 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva


title: Vec T-431/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2016 – Fruit of the Loom/EUIPO – Takko (FRUIT) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o výmaze — Slovná ochranná známka Európskej únie FRUIT — Riadne používanie ochrannej známky — Článok 15 a článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Externé používanie ochrannej známky“)

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/33

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júla 2016 – Fruit of the Loom/EUIPO – Takko (FRUIT)
   (Vec T-431/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o výmaze - Slovná ochranná známka Európskej únie FRUIT - Riadne používanie ochrannej známky - Článok 15 a článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Externé používanie ochrannej známky“))
   (2016/C 305/45)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fruit of the Loom, Inc. (Bowling Green, Kentucky, Spojené štáty) (v zastúpení: S. Malynicz, QC a V. Marsland, solicitor)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Takko Holding GmbH (Telgte, Nemecko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 12. mája 2015 (vec R 1641/2014-2), ktoré sa týka konania o výmaze medzi Takko Holding GmbH a Fruit of the Loom

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 12. mája 2015 (vec R 1641/2014-2) sa zrušuje.

               2.

               EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy, ktoré vznikli Fruit of the Loom, Inc.

      (1)  Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2015.


title: Vec C-98/16: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 4. mája 2017 – Európska komisia/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Dane — Voľný pohyb kapitálu — Článok 63 ZFEÚ — Článok 40 Dohody o EHP — Dedičské dane — Dedičstvo zanechané neziskovým organizáciám — Uplatnenie preferenčnej sadzby na subjekty existujúce alebo právne založené v Grécku, ako aj na podobné zahraničné subjekty pod podmienkou reciprocity — Rozdielne zaobchádzanie — Obmedzenie — Odôvodnenie)

text:
               3.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/14

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 4. mája 2017 – Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-98/16) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Dane - Voľný pohyb kapitálu - Článok 63 ZFEÚ - Článok 40 Dohody o EHP - Dedičské dane - Dedičstvo zanechané neziskovým organizáciám - Uplatnenie preferenčnej sadzby na subjekty existujúce alebo právne založené v Grécku, ako aj na podobné zahraničné subjekty pod podmienkou reciprocity - Rozdielne zaobchádzanie - Obmedzenie - Odôvodnenie))
   (2017/C 213/15)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: W. Roels a D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: M. Tassopoulou a V. Karra, splnomocnené zástupkyne)

      Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika tým, že prijala a zachovala v platnosti a účinnosti právnu úpravu stanovujúcu preferenčnú sadzbu pri dani z dedičstva v prípade dedičstva zanechaného neziskovým organizáciám so sídlom v iných členských štátoch Európskej únie alebo Európskeho hospodárskeho priestoru pod podmienkou reciprocity, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú v zmysle článku 63 ZFEÚ a článku 40 Dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 145, 25.4.2016.


title: Vec T-189/07: Žaloba podaná 4. júna 2007 – Frosch Touristik/ÚHVT – DSR touristik (FLUGBÖRSE)

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/34

         Žaloba podaná 4. júna 2007 – Frosch Touristik/ÚHVT – DSR touristik (FLUGBÖRSE)
   (Vec T-189/07)
   (2007/C 183/66)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Frosch Touristik GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: H. Lauf, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: DSR touristik Gmbh
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 22. marca 2007 v celom rozsahu a vrátiť vec na ďalšie konanie a nové rozhodnutie Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory),

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „FLUGBÖRSE“ pre výrobky a služby patriace do tried 16, 39 a 42 (ochranná známka Spoločenstva č. 81 406)

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: DSR touristik GmbH.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: čiastočné zrušenie dotknutej známky

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania

      Dôvody žaloby: nesprávne uplatnenie článku 51 ods. 1 písm. a), článku 7 ods. 1 písm. c), ako aj článku 51 ods. 2 nariadenia (ES) č. 40/94 (1).

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/01, s. 146).


title: Vec C-570/12 P: Odvolanie podané 29. novembra 2012 : Alexandru Octavian Concal proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  25. septembra 2012 vo veci T-320/12, Concal/Komisia

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/53

         Odvolanie podané 29. novembra 2012: Alexandru Octavian Concal proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 25. septembra 2012 vo veci T-320/12, Concal/Komisia
   (Vec C-570/12 P)
   2013/C 225/98
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Alexandru Octavian Concal (v zastúpení: R. Neagu, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia
   Uznesením z 27. júna 2013 rozhodol Súdny dvor (siedma komora), že odvolanie je neprípustné.


title: Vec T-575/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  8. septembra 2010 — 4care/ÚHVT — Laboratorios Diafarm (Acumed) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Acumed — Skoršia slovná národná ochranná známka AQUAMED ACTIVE — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Podobnosť tovarov — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“ ]

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/37

      Rozsudok Všeobecného súdu z 8. septembra 2010 — 4care/ÚHVT — Laboratorios Diafarm (Acumed)
      (Vec T-575/08) (1)

      (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Acumed - Skoršia slovná národná ochranná známka AQUAMED ACTIVE - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Podobnosť tovarov - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009])
      (2010/C 288/70)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: 4care AG (Kiel, Nemecko) (v zastúpení: S. Redeker a M. Diesbach, advokáti)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Laboratorios Diafarm, SA (Barberà del Vallès, Španielsko) (v zastúpení: E. Sugrañes Coca, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. októbra 2008 (vec R 1636/2007-2) o námietkovom konaní medzi Laboratorios Diafarm, SA a 4care AG

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  4care AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009.