title: Spojené veci C-419/12 a C-420/12: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  13. februára 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Taliansko) — Crono Service Scarl a i. (C-419/12), Anitrav — Associazione Nazionale Imprese Trasporto Viaggiatori (C-420/12)/Roma Capitale, Regione Lazio (C-420/12) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Články 49 ZFEÚ, 101 ZFEÚ a 102 ZFEÚ — Služby prenájmu motorových vozidiel s vodičom — Čisto vnútroštátna situácia — Právomoc Súdneho dvora — Podmienky prípustnosti)

text:
               29.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/10

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 13. februára 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Taliansko) — Crono Service Scarl a i. (C-419/12), Anitrav — Associazione Nazionale Imprese Trasporto Viaggiatori (C-420/12)/Roma Capitale, Regione Lazio (C-420/12)
   (Spojené veci C-419/12 a C-420/12) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Články 49 ZFEÚ, 101 ZFEÚ a 102 ZFEÚ - Služby prenájmu motorových vozidiel s vodičom - Čisto vnútroštátna situácia - Právomoc Súdneho dvora - Podmienky prípustnosti)
   2014/C 93/16
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Crono Service Scarl, Carla Silvestri, Nando Cese, Fabrizio Melarango, Yahia Nafea, Robert Martin, Angelo Minosse, Raimondo Pratico, Vincenti, Pesce, Fedeli, Sebastiani, Nanni, Savino, Andrea Rossi, Filiberto Marinelli, Puglia, Sordelli, Antonini, Andrea Iannilli, Pasquale Iavarone, Roberto Agostinelli, Valerio Giannoni, Fernando Boccadamo, Aristide Salvati, Annalisa Di Grigoli, Antonio Evangelisti, Marco Brecciaroli, Cardoso Wandenberg, Fabrizio Villamaina, Sandro Rossi, Fabrizio Di Somone, Debora Falasca, Elisabetta Serrano, Claudio Bandini, Bruno Piromallo, Maurizio Pesce, Mirko Capogrossi, Giovanni Barilotti, Stefano Petitti, Paolo Ricci, Vincenzo Curto, Luci Di Luzio, Gianfrancesco Argiro', Magdi Gou Bial, Secondo Uffreduzzi, Fausto Menotti, Danilo Valdambrini, Andrea Orfei, Daniele Silvestrini, Maurizio Borzi, Flavio Piromalli, Carlo Campanari, Volodymyr Lupu, Solution Car scarl, Paolo De Santis, Michele Rienzi, Roberta Rinaldi, BPS Autonoleggio scarl, Sebastiano Favara, Stefano Calabretta, Adriano Carducci, Giuseppa Gabriello, Modestino Capaccio, Mario Paruzza, Massimiliano Casu, Luciano Gulizia, Planet Service scarl, Fabio Belmonte, Fabrizio Romagnoli, Italo Ratta, Fabio Martella, Ilario Fiano, Coop Michelangelo, Michele Falcione, Roberto Natalizia, Claudio Botticelli, Odoardo Palombelli, Mario rondeoni, Massimiliano Dionisi, Luigi Vitrano, Stefano Iovino, Merella Micheciivo, Daniele Latorre, Walter Luccaferri, Bruno Iannone, Mariannina Tesone, Alessandro Polidoro, Giorgio Scortichini, Fabio Atturi, Leonardo Coop, Coop Sia A Srl, Marco Lucaferri, Roberto Turchetti, Corrado Mortillaro, Gianrico Lanternari, Sandro Baronciani, Ugo Mecchia, Flavio Meroni, Giuseppina Berchicci, Enrico Poddi, Nicola Solipacca, Franco Perazzola, Agostino Di Sciullo, Sergio Angeletti, Patrizio Tesi, Fabio Carrozi, Tommaso Pagani, Marco Stivoli, Roberto Miglio, Professional Car Service Snc, Massimo Mongiovi, Roberto Corona, (C-419/12), Anitrav — Associazione Nazionale Imprese Trasporto Viaggiatori (C-420/12)

      Žalovaní: Roma Capitale, Regione Lazio (C-420/12)

      Za účasti: UGL Taxi — Unione Generale del Lavoro Taxi a i., Codacons — Coordinamento delle associazioni per la tutela dell’ambiente e dei diritti degli utenti e consumatori (C-420/12)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Výklad článkov 26 ZFEÚ, 49 ZFEÚ, 90 ZFEÚ, článku 3 ZEÚ v spojení s článkom 4 ods. 3 ZEÚ a článkami 3 ZFEÚ, 4 ZFEÚ, 5 ZFEÚ a 6 ZFEÚ, a článkov 101 ZFEÚ a 102 ZFEÚ — Služba prenájmu dopravného prostriedku s vodičom — Vnútroštátna právna úprava podriaďujúca poskytovanie tejto služby oprávneniu vydanému obcami a ukladajúca držiteľom tohto oprávnenia, aby mali obvyklú základňu pre ich vozidlá na území obce, ktorá vydala ich oprávnenie, a aby mali sídlo a začali aj skončili svoju službu na tom istom území

      Výrok rozsudku

   Súdny dvor Európskej únie nemá právomoc odpovedať na návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Taliansko) rozhodnutiami z 20. júna 2012 v spojených veciach C-419/12 a C-420/12, a to v rozsahu, v akom sa týkajú výkladu článku 49 ZFEÚ. V rozsahu, v akom sa uvedené návrhy týkajú výkladu iných ustanovení práva Únie, musia sa vyhlásiť za neprípustné.

      (1)  Ú. v. EÚ C 366, 24.11.2012.


title: Vec F-69/12: Žaloba podaná 3. júla 2012 — ZZ/Europol

text:
               20.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/17

         Žaloba podaná 3. júla 2012 — ZZ/Europol
   (Vec F-69/12)
   2012/C 319/30
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: N. D. Dane, advokát)

      Žalovaný: Europol

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie implicitného rozhodnutia žalovaného zamietajúceho žalobcovu žiadosť, ako aj jeho sťažnosť, ktorými sa domáhal zaplatenia súm dohodnutých v urovnaní sporu zmierom, na ktorom sa dohodli mimo súdu účastníci konania v rámci tejto veci

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť implicitné rozhodnutie o zamietnutí žiadosti z 26. mája 2011, ako aj zrušiť implicitné rozhodnutie, ktorým bola zamietnutá sťažnosť z 9. decembra 2011 smerujúca proti implicitnému rozhodnutiu o zamietnutí uvedenej žiadosti,

               —

               zaviazať Europol na náhradu trov konania.


title: Vec C-302/05: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  26. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2000/35/ES — Článok 4 ods. 1 — Výhrada vlastníctva — Uplatniteľnosť)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/16

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 26. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-302/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2000/35/ES - Článok 4 ods. 1 - Výhrada vlastníctva - Uplatniteľnosť)
   (2006/C 326/32)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Schima a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: I. M. Braguglia, splnomocnený zástupca, M. Massella Ducci Teri, advokát)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 4 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/35/ES z 29. júna 2000 o boji proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách (Ú. v. ES L 200, s. 35; Mim. vyd. 17/001, s. 226) – Výhrada vlastníckeho práva – Vnútroštátna právna úprava stanovujúca, že pre jeho právny účinok voči veriteľom kupujúceho musí byť ustanovenie o výhrade vlastníckeho práva uvedené na každej faktúre za dodávky s dátumom predchádzajúcemu výkonu rozhodnutia
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 229, 17.9.2005.


title: Vec T-471/15: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2016 – Syriatel Mobile Telecom/Rada

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/35

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2016 – Syriatel Mobile Telecom/Rada
   (Vec T-471/15) (1)

   (2016/C 410/57)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 337, 12.10.2015.


title: Vec C-142/05: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. júna 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Luleå Tingsrätt — Švédsko) — Åklagaren/Percy Mickelsson, Joakim Roos (Smernica 94/25/ES — Aproximácia právnych predpisov — Rekreačné plavidlá — Zákaz používania vodných skútrov mimo verejných plavebných koridorov — Články 28 ES a 30 ES — Opatrenia s rovnakým účinkom — Prístup na trh — Prekážka — Ochrana životného prostredia — Proporcionalita)

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/2

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. júna 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Luleå Tingsrätt — Švédsko) — Åklagaren/Percy Mickelsson, Joakim Roos
   (Vec C-142/05) (1)

   (Smernica 94/25/ES - Aproximácia právnych predpisov - Rekreačné plavidlá - Zákaz používania vodných skútrov mimo verejných plavebných koridorov - Články 28 ES a 30 ES - Opatrenia s rovnakým účinkom - Prístup na trh - Prekážka - Ochrana životného prostredia - Proporcionalita)
   2009/C 180/02
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Luleå Tingsrätt

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Åklagaren

      Žalovaní: Percy Mickelsson, Joakim Roos

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Luleå Tingsrätt — Výklad článkov 28 až 30 ES a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/44/ES zo 16. júna 2003, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 94/25/ES o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa rekreačných plavidiel (Ú. v. EÚ L 214, s. 18; Mim. vyd. 13/031, s. 409) — Zákaz používania vodných skútrov mimo verejných plavebných koridorov

      Výrok rozsudku

   Smernica Európskeho Parlamentu a Rady 94/25/ES zo 16. júna 1994 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa rekreačných plavidiel, zmenená a doplnená smernicou 2003/44/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 16. júna 2003, nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá z dôvodov týkajúcich sa ochrany životného prostredia zakazuje používanie vodných skútrov mimo označených koridorov.
   Články 28 ES a 30 ES takejto právnej úprave nebránia pod podmienkou, že:

               —

               príslušné vnútroštátne orgány sú povinné prijať vykonávacie opatrenia stanovené s cieľom označiť zóny mimo verejných plavebných koridorov, v ktorých sa vodné skútre môžu používať,

               —

               tieto orgány skutočne uplatnili právomoc, ktorá im bola v tejto súvislosti priznaná, a označili zóny zodpovedajúce podmienkam stanoveným vnútroštátnou právnou úpravou a

               —

               takéto opatrenia boli prijaté v rámci primeranej lehoty po nadobudnutí účinnosti uvedenej právnej úpravy.

         Vnútroštátnemu súdu prislúcha overiť, či tieto podmienky sú vo veci samej splnené.

      (1)  Ú. v. EÚ C 143, 11.6.2005.


title: Vec T-402/04: Žaloba podaná dňa 1. októbra 2004: Rhodia Consumer Specialties Limited proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               22.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/28

         Žaloba podaná dňa 1. októbra 2004: Rhodia Consumer Specialties Limited proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-402/04)
   (2005/C 19/60)
   Jazyk konania: angličtina
   Rhodia Consumer Specialties Limited, so sídlom vo Watford, Spojené kráľovstvo, v zastúpení: K. Van Maldegem a C. Mereu, advokáti, podala dňa 1. októbra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               nariadil žalovanej odpovedať na žiadosť žalobcu;

               —

               alebo, subsidiárne, zrušil akt Európskej komisie D 341571 (04);

               —

               nariadil žalovanej nahradiť žalobcovi sumu v dočasnej výške 1 euro za škodu, ktorú utrpel následkom toho, že žalovaná si nesplnila svoje povinnosti podľa práva Spoločenstva tým, že neodpovedala žalobcovi alebo, subsidiárne, v dôsledku aktu Európskej komisie D 341571 (04), a to spolu s príslušným úrokom, ponechajúc rozhodnutie o presnom výpočte a určení presnej sumy otvorené;

               —

               zaviazal žalovanú nahradiť všetky trovy konania, ako aj výdavky s ním spojené.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Uplatnené žalobné dôvody sú obdobné ako žalobné dôvody vo veci T-400/04, Arch Chemicals a Arch Timber Protection/Komisia.


title: Vec C-538/12: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 7. mája 2013 — Európska komisia/Slovinská republika

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/58

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 7. mája 2013 — Európska komisia/Slovinská republika
   (Vec C-538/12) (1)

   2013/C 225/126
   Jazyk konania: slovinčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013.


title: Vec C-51/13: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 29. apríla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Rotterdam – Holandsko) – Nationale-Nederlanden Levensverzekering Mij NV/Hubertus Wilhelmus van Leeuwen (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné poistenie — Smernica 92/96/EHS — Článok 31 ods. 3 — Informácie, ktoré sa musia poskytnúť poistníkovi — Povinnosť poisťovne na základe všeobecných zásad vnútroštátneho práva poskytnúť dodatočné informácie týkajúce sa poplatkov a poistného)

text:
               29.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/4

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 29. apríla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Rotterdam – Holandsko) – Nationale-Nederlanden Levensverzekering Mij NV/Hubertus Wilhelmus van Leeuwen
   (Vec C-51/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné poistenie - Smernica 92/96/EHS - Článok 31 ods. 3 - Informácie, ktoré sa musia poskytnúť poistníkovi - Povinnosť poisťovne na základe všeobecných zásad vnútroštátneho práva poskytnúť dodatočné informácie týkajúce sa poplatkov a poistného))
   (2015/C 213/06)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Rotterdam

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Nationale-Nederlanden Levensverzekering Mij NV

      Žalovaný: Hubertus Wilhelmus van Leeuwen

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 31 ods. 3 smernice Rady 92/96/EHS z 10. novembra 1992 o koordinácii zákonov, iných predpisov a správnych opatrení vzťahujúcich sa na priame životné poistenie, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 79/267/EHS a 90/619/EHS (tretia smernica o životnom poistení), sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby poisťovňa na základe všeobecných zásad vnútroštátneho práva, akými sú „otvorené a/alebo všeobecné normy“, o ktoré ide vo veci samej, bola povinná oznámiť poistníkovi určité dodatočné informácie nad rámec informácií uvedených v prílohe II tejto smernice pod podmienkou, že požadované informácie sú jasné, presné a nevyhnutné pre poistníka na správne pochopenie podstatných prvkov záväzku a že zaručujú dostatočnú úroveň právnej istoty, čo overiť prislúcha vnútroštátnemu súdu.

               2.

               Dôsledky, aké má podľa vnútroštátneho práva neoznámenie týchto informácií, v zásade nie sú relevantné, pokiaľ ide o súlad povinnosti oznámenia s článkom 31 ods. 3 smernice 92/96.

      (1)  Ú. v. EÚ C 141, 18.5.2013.


title: Vec T-183/11: Žaloba podaná 28. marca 2011 — MIP Metro/ÚHVT — Jacinto (My Little Bear)

text:
               14.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/37

         Žaloba podaná 28. marca 2011 — MIP Metro/ÚHVT — Jacinto (My Little Bear)
   (Vec T-183/11)
   2011/C 145/62
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: J.-C. Plate a R. Kaase, lawyers)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Manuel Jacinto, Lda (S. Paio de Oleiros, Portugalsko)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               prerušil konanie, kým portugalský úrad pre ochranné známky prijme konečné rozhodnutie ohľadom návrhu na zrušenie, ktorý bol 23. marca 2011 podaný žalobcom proti zápisu skoršej portugalskej ochrannej známky č. 384674,

               —

               v prípade, že návrhu na prerušenie konania nebude vyhovené, pokračoval v konaní a

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) R 494/2010-1 z 20. januára 2011, a

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania, vrátane trov konania v odvolacom konaní.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „My Little Bear“ v hnedej, čiernej, bielej a červenej farbe pre tovary zaradené do tried 12, 18, 20, 24, 25 a 28 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. W00962622.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: portugalská obrazová ochranná známka č. 384674 zapísaná pre tovary v triede 18.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie prihlášky pre všetky namietané tovary.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009 v rozsahu, v akom odvolací senát nesprávne posúdil, že medzi prihlasovanou ochranou známkou a namietanou ochrannou známkou existuje pravdepodobnosť zámeny z dôvodu, že slovné prvky sú v týchto ochranných známkach prevládajúcimi prvkami.


title: Vec T-26/06: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. septembra 2010 — Trioplast Wittenheim/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Plastikové priemyselné vrecia — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Dĺžka trvania porušenia — Pokuty — Závažnosť porušenia — Poľahčujúce okolnosti — Spolupráca počas správneho konania — Proporcionalita“ )

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/21

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. septembra 2010 — Trioplast Wittenheim/Komisia
   (Vec T-26/06) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Plastikové priemyselné vrecia - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Dĺžka trvania porušenia - Pokuty - Závažnosť porušenia - Poľahčujúce okolnosti - Spolupráca počas správneho konania - Proporcionalita)
   2010/C 301/32
   Jazyk konania: švédčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Trioplast Wittenheim SA (Wittenheim, Francúzsko) (v zastúpení: T. Pettersson a O. Larsson, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne F. Castillo de la Torre, P. Hellström a V. Bottka, neskôr F. Castillo de la Torre, L. Parpala a V. Bottka, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2005) 4634 v konečnom znení z 30. novembra 2005 týkajúceho sa konania na uplatnenie článku 81 [ES] (vec COMP/F/38.354 — Priemyselné vrecia) vo veci kartelu na trhu s plastikovými priemyselnými vrecami, ako aj subsidiárne návrh na zníženie pokuty uloženej žalobcovi

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Trioplast Wittenheim SA je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 96, 22.4.2006.


title: Vec C-1/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia provincial de Tarragona (Španielsko) 4. januára 2010 — Trestné konanie proti Valentín Salmerón Sánchez

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/32

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia provincial de Tarragona (Španielsko) 4. januára 2010 — Trestné konanie proti Valentín Salmerón Sánchez
   (Vec C-1/10)
   2010/C 63/53
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Audiencia provincial de Tarragona

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Obžalovaný: Valentín Salmerón Sánchez

      Ostatní účastníci konania: Ministerio Fiscal a Dorotea López León

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa právo obete byť pochopená, ktoré je uvedené v odôvodnení č. 8 rámcového rozhodnutia (1), vykladať v tom zmysle, že štátne orgány zodpovedné za stíhanie a ukladanie trestov v prípade konaní, pri ktorých možno identifikovať obeť, majú pozitívny záväzok umožniť obeti, aby vyjadrila svoje hodnotenie, myšlienky a názory na bezprostredný vplyv, ktorý na jej život môže mať uloženie trestov páchateľovi, s ktorým má rodinný alebo silný citový vzťah?

               2.

               Má sa článok 2 rámcového rozhodnutia 2001/220/SVV vykladať v tom zmysle, že povinnosť štátov uznávať práva a oprávnené záujmy obetí ich zaväzuje k tomu, aby prihliadali na názory obetí, keď dôsledky trestného konania môžu zásadne a bezprostredne ohroziť rozvoj ich práva na slobodný rozvoj osobnosti a práva na osobný a rodinný život?

               3.

               Má sa článok 2 rámcového rozhodnutia 2001/220/SVV vykladať v tom zmysle, že štátne orgány nemôžu ignorovať slobodne vyjadrené želania obete, keď namieta voči uloženiu alebo zachovaniu zákazu priblíženia sa k obeti, ak je páchateľ členom jej rodiny a keď sa nepreukázali nijaké objektívne okolnosti naznačujúce nebezpečenstvo opakovania útoku a je možné určiť úroveň osobnej, sociálnej, kultúrnej a citovej vyspelosti, ktorá vylučuje predpoklad podriadenosti páchateľovi, alebo naopak treba zachovávať primeranosť tohto zákazu vo všetkých prípadoch vzhľadom na osobitné znaky tejto trestnej činnosti?

               4.

               Má sa článok 8 rámcového rozhodnutia 2001/220/SVV, ktorý stanovuje, že členské štáty zaručia primeranú úroveň ochrany obetí, vykladať v tom zmysle, že umožňuje všeobecné a obligatórne ukladanie zákazov priblížiť sa k obeti alebo zákazov styku ako vedľajších trestov vo všetkých prípadoch, v ktorých je osoba obeťou trestného činu spáchaného v rámci rodiny, vzhľadom na osobitné znaky týchto trestných činov, alebo naopak článok 8 vyžaduje individuálne posúdenie každého prípadu, aby sa v každom z nich zistila primeraná úroveň ochrany s prihliadnutím na protichodné záujmy?

               5.

               Má sa článok 10 rámcového rozhodnutia 2001/220/SVV vykladať v tom zmysle, že dovoľuje všeobecné vylúčenie mediácie v trestných konaniach týkajúcich sa trestnej činnosti spáchanej v rámci rodiny vzhľadom na jej osobitné znaky alebo by mediácia naopak mala byť povolená aj pri týchto konaniach po posúdení protichodných záujmov v individuálnych prípadoch?

      (1)  Rámcové rozhodnutie Rady 2001/220/SVV z 15. marca 2001 o postavení obetí v trestnom konaní Ú. v. ES L 82, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 72.


title: Vec C-307/08: Uznesenie predsedu druhej komory Súdneho dvora z  19. marca 2010 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo

text:
               5.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/22

         Uznesenie predsedu druhej komory Súdneho dvora z 19. marca 2010 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-307/08) (1)

   2010/C 148/34

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 272, 25.10.2008.


title: Vec C-444/05: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  19. apríla 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Dioikitiko Protodikeio Athinon – Grécko) – Aikaterini Stamatelaki/NPDD Organismos Asfaliseos Eleftheron Epagelmation (OAEE) (Obmedzenia slobodného poskytovania služieb — Úhrada nákladov nemocničnej starostlivosti v súkromných zdravotníckych zariadeniach — Odôvodnenie a proporcionalita výnimky)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/14

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 19. apríla 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Dioikitiko Protodikeio Athinon – Grécko) – Aikaterini Stamatelaki/NPDD Organismos Asfaliseos Eleftheron Epagelmation (OAEE)
   (Vec C-444/05) (1)

   (Obmedzenia slobodného poskytovania služieb - Úhrada nákladov nemocničnej starostlivosti v súkromných zdravotníckych zariadeniach - Odôvodnenie a proporcionalita výnimky)
   (2007/C 96/22)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Dioikitiko Protodikeio Athinon
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Aikaterini Stamatelaki

      Žalovaný: NPDD Organismos Asfaliseos Eleftheron Epagelmation (OAEE)
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Dioikitiko Protodikeio Athinon – Výklad článkov 49 ES a 50 ES – Podmienky úhrady liečebných nákladov vzniknutých v inom členskom štáte – Vnútroštátna právna úprava obmedzujúca úhradu liečebných nákladov, ktoré vznikli v súkromnom nemocničnom zariadení v inom členskom štáte na liečbu detí mladších ako 14 rokov, zatiaľ čo v prípade, ak je liečba poskytnutá vo verejnom nemocničnom zariadení, takúto úhradu podmieňuje jedinej podmienke, ktorou je získanie predchádzajúceho povolenia
   Výrok rozsudku
   Článok 49 ES odporuje právnej úprave členského štátu, o akú ide v konaní vo veci samej, ktorá vylučuje akúkoľvek úhradu nákladov vzniknutých pri poskytnutí nemocničnej starostlivosti jej poistencom v súkromných zdravotníckych zariadeniach nachádzajúcich sa v inom členskom štáte zo strany vnútroštátnej inštitúcie sociálneho zabezpečenia, s výnimkou nákladov týkajúcich sa starostlivosti deťom vo veku do 14 rokov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 60, 11.3.2006.


title: Vec T-462/17: Žaloba podaná 25. júla 2017 – TO/EEA

text:
               16.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/32

         Žaloba podaná 25. júla 2017 – TO/EEA
   (Vec T-462/17)
   (2017/C 347/41)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: TO (v zastúpení: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaná: Európska environmentálna agentúra

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej environmentálnej agentúry (EEA) z 22. septembra 2016 o skončení zamestnania žalobcu ako zmluvného zamestnanca,

               —

               zrušil rozhodnutie EEA z 20. apríla 2017 o zamietnutí sťažnosti podanej žalobcom 21. decembra 2016,

               —

               uložil EEA povinnosť zaplatiť žalobcovi náhradu mzdy vypočítanú na základe ušlej mzdy za 4 roky po odpočítaní podpory v nezamestnanosti, ktorú dostával počas tohto obdobia,

               —

               uložil EEA povinnosť zaplatiť žalobcovi sumu 3 500,00 eur ako náhradu škody za výdavky spojené s predčasným skončením jeho nájomnej zmluvy v Kodani, s výhradou prípadného zvýšenia,

               —

               zrušil výplatnú pásku žalobcu za september 2016, najmä v rozsahu, v akom neobsahuje plat za 22. septembra 2016,

               —

               uložil EEA povinnosť zaplatiť žalobcovi sumu 50 000,00 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy spôsobenej rozhodnutím o prepustení z 22. septembra 2016,

               —

               uložil EEA povinnosť zaplatiť žalobcovi sumu 5 000,00 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy spôsobenej tým, že EEA porušila článok 26 služobného poriadku úradníkov Európskej únie,

               —

               uložil EEA povinnosť zaplatiť žalobcovi sumu 10 000,00 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy spôsobenej psychickým nátlakom vykonávaným zo strany EEA počas jeho práceneschopnosti,

               —

               a napokon uložil EEA povinnosť zaplatiť žalobcovi náhradu mzdy za jeden mesiac výpovednej doby a náhradu vo výške jednej tretiny základnej odmeny za každý mesiac stáže v súlade s ustanoveniami článku 84 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov (ďalej len „PZOZ“),

               —

               uložil EEA povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza osem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý dôvod je založený na neuplatniteľnosti článku 48 písm. b) PZOZ.

               2.

               Druhý dôvod je založený na porušení článku 48 písm. b) a článku 16 ods. 2 PZOZ.

               3.

               Tretí dôvod je založený na námietke nezákonnosti z dôvodu diskriminácie v súvislosti s článkom 48 písm. b) PZOZ.

               4.

               Štvrtý dôvod je založený na porušení článku 26 služobného poriadku a porušení práva na obhajobu.

               5.

               Piaty dôvod je založený na porušení nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 8, 2001, s. 1; Mim. vyd. 13/026, s. 102) a článku 8 Charty základných práv Európskej únie.

               6.

               Šiesty dôvod je založený na porušení článku 84 PZOZ a článku 41 Charty základných práv Európskej únie, ako aj povinnosti starostlivosti.

               7.

               Siedmy dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení.

               8.

               Ôsmy dôvod je založený na zneužití právomoci.


title: Vec T-33/12: Žaloba podaná 23. januára 2012 — Piotrowski/ÚHVT (MEDIGYM)

text:
               17.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/24

         Žaloba podaná 23. januára 2012 — Piotrowski/ÚHVT (MEDIGYM)
   (Vec T-33/12)
   2012/C 80/40
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Elke Piotrowski (Viernheim, Nemecko) (v zastúpení: J. Albrecht, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 18. novembra 2011 vo veci R 734/2011-4,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „MEDIGYM“ pre tovary zaradené do triedy 10.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 75 nariadenia č. 207/2009, keďže rozhodnutie odvolacieho senátu sa opieralo o dôvody, ku ktorým sa žalobkyňa nemohla vyjadriť, ako aj porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009, keďže dotknutej ochrannej známke Spoločenstva bola zamietnutá ochrana podľa článku 154 ods. 3 a článku 37 ods. 1 nariadenia č. 207/2009, hoci zároveň nie je vylúčená ochranná známka ani podľa článku 7 ods. 1 písm. b), ani podľa článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-434/16: Žaloba podaná 29. júla 2016 – Sensi Vigne & Vini/EUIPO – El Grifo (CONTADO DEL GRIFO)

text:
               26.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 350/24

         Žaloba podaná 29. júla 2016 – Sensi Vigne & Vini/EUIPO – El Grifo (CONTADO DEL GRIFO)
   (Vec T-434/16)
   (2016/C 350/30)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sensi Vigne & Vini Srl (Lamporecchio, Taliansko) (v zastúpení: F. Caricato, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: El Grifo, SA (San Bartolomé de Lanzarote, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „CONTADO DEL GRIFO“ – prihláška č. 12 097 416.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 25. mája 2016 vo veci R 2218/2015-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               v celom rozsahu zrušil rozhodnutie EUIPO z 25. mája 2016,

               —

               vyhovel tejto žalobe a rozhodol vo veci samej o zápise ochrannej známky EÚ č. 012097416 prihlásenej 28.08.2013 pre triedu 33,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-467/11 P: Odvolanie podané 9. septembra 2011 : Audi AG a Volkswagen AG proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 6. júla 2011 vo veci T-318/09, Audi AG, Volkswagen AG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/12

         Odvolanie podané 9. septembra 2011: Audi AG a Volkswagen AG proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 6. júla 2011 vo veci T-318/09, Audi AG, Volkswagen AG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-467/11 P)
   2011/C 347/18
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolatľky: Audi AG, Volkswagen AG (v zastúpení: P. Kather, advokát)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy odvolateliek

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júla 2011 vo veci T-318/09,

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu zo 14. mája 2009, spisová značka R 226/2007-1,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Napadnutý rozsudok Všeobecného súdu je v rozpore s článkom 7 ods. 1 písm. c) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva (ďalej len „NOZS“) (1), pretože Všeobecný súd nesprávne uplatnil hmotnoprávne ustanovenia práva Spoločenstva. Označenie TDI nie je opisné. Všeobecný súd nesprávne vychádzal z toho, že príslušná cieľová skupina verejnosti by okamžite a bez ďalšieho rozmýšľania vnímala označenie TDI ako skratku technickej vlastnosti. Uvedený predpoklad je nesprávny, pretože TDI jednak nie je žiadnou skratkou, a jednak by pre takúto skratku existovalo množstvo dlhých foriem. Každopádne z tohto dôvodu nie je splnená požiadavka vnímania „okamžite a bez ďalšieho rozmýšľania“. Ďalej sa odvolateľky domnievajú, že bola porušená zásada skúmania skutočností ex offo v zmysle článku 76 ods. 1 prvej vety NOZS, pretože Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu opomenul preukázať existenciu absolútnej prekážky poskytnutia ochrany.
   Okrem toho bola porušená zásada rovnosti zaobchádzania, pretože medzi označením TDI a zapísanými označeniami CDI a HDI existuje priama a konkrétna súvislosť, ktorá si vyžaduje rovnosť zaobchádzania. O takúto rovnosť zaobchádzania však nejde, pretože označenie TDI nie je zapísané.
   Napadnutý rozsudok je aj v rozpore s článkom 7 ods. 3 NOZS, pretože na jednej strane sa v celom Spoločenstve nevyžaduje preukázanie nadobudnutia rozlišovacej spôsobilosti používaním a na druhej strane Všeobecný súd nesprávne právne posúdil skutkové okolnosti veci samej. Preukázanie sa nevyžaduje, pretože judikatúru Súdneho dvora vo veci „Pago“ (2) k článku 9 možno analogicky uplatniť aj na článok 7 NOZS. Okrem toho boli predložené relevantné dôkazy preukazujúce nadobudnutie rozlišovacej spôsobilosti používaním, ktoré Všeobecný súd nesprávne právne posúdil. Predovšetkým Všeobecný súd nezohľadnil vplyv vnútroštátnych zápisov. Všeobecný súd nezohľadnil ani vysoké podiely na trhu a predajnosť automobilov TDI, čím pri právnom posúdení prehliadol s tým spojený propagačný efekt.
   Napokon Všeobecný súd z právneho hľadiska nesprávne uviedol, že sa označenie nepoužíva spôsobom príznačným pre ochrannú známku. Uvedené je nesprávne a v rozpore s právom Spoločenstva, pretože označenie TDI sa v každej podobe jeho použitia používa spôsobom príznačným pre ochrannú známku.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).

      (2)  Rozsudok Súdneho dvora zo 6. októbra 2009 vo veci C-301/07, Pago International, Zb. s. I-9429.


title: Výmaz veci C-10/04

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/23

         Výmaz veci C-10/04 (1)

   (2005/C 57/39)

      (Jazyk konania: nemčina)

   Uznesením z 1. decembra 2004 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-10/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 47, 21.02.2004


title: Vec C-423/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 31. júla 2015 – Nils-Johannes Kratzer/R+V Allgemeine Versicherung AG

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 31. júla 2015 – Nils-Johannes Kratzer/R+V Allgemeine Versicherung AG
   (Vec C-423/15)
   (2015/C 320/29)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesarbeitsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Nils-Johannes Kratzer

      Žalovaná: R+V Allgemeine Versicherung AG

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa článok 3 ods. 1 písm. a) smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (1) a článok 14 ods. 1 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (prepracované znenie) (2) vykladať v tom zmysle, že o „prístup k zamestnaniu alebo k povolaniu“ ide aj osobe, z ktorej žiadosti vyplýva, že jej nejde o prijatie do zamestnania a vykonávanie povolania, ale len o získanie statusu žiadateľa o zamestnanie, aby si mohla uplatňovať nároky na náhradu škody?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:

         Možno situáciu, keď sa status žiadateľa o zamestnanie nedosiahol so zreteľom na prijatie do zamestnania a vykonávanie povolania, ale na účely uplatnenia nárokov na náhradu škody, klasifikovať podľa práva Únie ako zneužitie práva?

      (1)  Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79.

      (2)  Ú. v. EÚ L 204, s. 23.


title: Vec F-142/11: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  12. decembra 2013 — Simpson/Rada (Verejná služba — Povýšenie — Rozhodnutie nepovýšiť žalobcu do platovej triedy AD 9 po úspešnom absolvovaní výberového konania platovej triedy AD 9 — Rovnosť zaobchádzania)

text:
               8.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 39/27

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 12. decembra 2013 — Simpson/Rada
   (Vec F-142/11) (1)

   (Verejná služba - Povýšenie - Rozhodnutie nepovýšiť žalobcu do platovej triedy AD 9 po úspešnom absolvovaní výberového konania platovej triedy AD 9 - Rovnosť zaobchádzania)
   2014/C 39/49
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Erik Simpson (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. Velardo, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a A. F. Jensen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia nepovýšiť žalobcu do platovej triedy AD 9 po úspešnom absolvovaní výberového konania EPSO/AD/113/07 „Vedúci oddelení (AD 9) v oblasti prekladu pre český, estónsky, maďarský, litovský, lotyšský, maltský, poľský, slovenský a slovinský jazyk“ a návrh na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Rady Európskej únie z 9. decembra sa zrušuje.

               2.

               Žaloba sa v zostávajúcej časti zamieta.

               3.

               Rada Európskej únie znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli E. Simpsonovi.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 3.3.2013, s. 26.


title: Spojené veci C-436/11 a C-437/11: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  22. mája 2013 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — Sandra Schüsslbauer, Martin Schüsslbauer, Maximilian Schüsslbauer (C-436/11), Ekkerhard Schauß (C-437/11)/Iberia Líneas Aéreas de España SA (C-436/11), Transportes Aéreos Portugueses SA (C-437/11)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/56

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 22. mája 2013 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — Sandra Schüsslbauer, Martin Schüsslbauer, Maximilian Schüsslbauer (C-436/11), Ekkerhard Schauß (C-437/11)/Iberia Líneas Aéreas de España SA (C-436/11), Transportes Aéreos Portugueses SA (C-437/11)
   (Spojené veci C-436/11 a C-437/11) (1)

   2013/C 225/106
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 331, 12.11.2011.


title: Vec C-373/06 P: Odvolanie podané 13. septembra 2006 : Thomas Faherty proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) z  13. júna 2006 v spojených veciach T-218/03 až T-240/03, Cathal Boyle a i./Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/25

         Odvolanie podané 13. septembra 2006: Thomas Faherty proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) z 13. júna 2006 v spojených veciach T-218/03 až T-240/03, Cathal Boyle a i./Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-373/06 P)
   (2006/C 281/40)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Thomas Faherty (v zastúpení: P. Gallagher, SC, A. Collins, SC, D. Barry, solicitor)

      Ďalší účastníci konania: Írsko, Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. júna 2006 v rozsahu, v ktorom zamietol žalobu vo veci T-224/03, Thomas Faherty/Komisia, na neplatnosť rozhodnutia Komisie 2003/245/ES (1) zo 4. apríla 2003, ktoré sa týka žiadostí doručených Komisii o zvýšenie cieľov MAGP IV v rámci zvýšenia bezpečnosti, zdokonalenia plavby na mori, zlepšenia hygieny, kvality produktov a pracovných podmienok na plavidlách dlhších ako 12 m [neoficiálny preklad] v rozsahu, v akom sa týka žiadosti o bezpečnosť kapacity pre navrhované nové RSW plavidlá určené ako náhrada za MFV Westward Isle a v ktorom ho zaviazal na náhradu trov konania,

               —

               určiť neplatnosť rozhodnutia Komisie 2003/245/ES zo 4. apríla 2003, ktoré sa týka žiadostí doručených Komisii o zvýšenie cieľov MAGP IV v rámci zvýšenia bezpečnosti, zdokonalenia plavby na mori, zlepšenia hygieny, kvality produktov a pracovných podmienok na plavidlách dlhších ako 12 m [neoficiálny preklad] v rozsahu, v akom sa týka žiadosti o bezpečnosť kapacity pre navrhované nové RSW plavidlá určené ako náhrada za MFV Westward Isle,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov celého konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ uvádza, že rozsudok Súdu prvého stupňa by mal byť zrušený z nasledujúcich dôvodov:
   Súd prvého stupňa nesprávne právne posúdil vec, pretože určil záujem odvolateľa na začatí konania s odvolaním sa na dátum prijatia rozhodnutia 2003/245 a nie na dátum, ku ktorému bola žaloba podaná.
   Súd prvého stupňa sa dopustil závažného pochybenia vyplývajúceho z dokumentov, ktoré mu boli predložené, ohľadne skutočnosti, že odvolateľ bol počas celého konania vlastníkom MFV „Westward Isle“.
   Zistenie, podľa ktorého odvolateľ nebol osobitne dotknutý rozhodnutím 2003/245, „nakoľko predmetné plavidlá sú fiktívne“, je právne nepodložené a okrem iného je v rozpore s odôvodnením rozsudku Súdu prvého stupňa.
   Odvolateľ je a v každom štádiu bol vlastníkom MFV „Westward Isle“. Nemožno preto tvrdiť, že stratil záujem, ktorý mal nepochybne pri podaní žaloby na neplatnosť rozhodnutia 2003/245 v rozsahu, v akom sa týkala jeho žiadosti o bezpečnosť lodného priestoru ohľadne navrhovaných MFV „Westward Isle“.
   Súd prvého stupňa pochybil, keď dospel k záveru, že odvolateľ nemal právo domáhať sa neplatnosti rozhodnutia 2003/245 z dôvodu opatrení, ktoré prijal na zmiernenie strát a škôd spôsobených týmto opatrením.

      (1)  Ú. v. EÚ L 90, s. 48.


title: Vec T-691/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2017 – Marcas Costa Brava/EUIPO – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Cremcaffé by Julius Meinl — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie café crem — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia riadneho používania skoršej ochrannej známky — Článok 42 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/29

         Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2017 – Marcas Costa Brava/EUIPO – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
   (Vec T-691/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Cremcaffé by Julius Meinl - Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie café crem - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia riadneho používania skoršej ochrannej známky - Článok 42 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 078/39)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Španielsko) (v zastúpení: E. Manresa Medina a J. Manresa Medina, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Švajčiarsko) (v zastúpení: D. Majer, advokátka)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 29. septembra 2015 (vec R 2756/2014-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Marcas Costa Brava a Excellent Brands JMI

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Marcas Costa Brava, SL je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 48, 8.2.2016.


title: Vec T-231/05: Žaloba podaná 15. júna 2005: Spoločnosť Corsica Ferries France proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/30

         Žaloba podaná 15. júna 2005: Spoločnosť Corsica Ferries France proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-231/05)
   (2005/C 205/55)
   Jazyk konania: francúzština
   Spoločnosť Corsica Ferries France, so sídlom v Bastii (Francúzsko), v zastúpení: Stéphane Rodrigues a Alice Jaume, advokáti, podala 15. júna 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               1.

               zrušil rozhodnutie Komisie zo 16. marca 2005 týkajúce sa druhej časti pomoci na reštrukturalizáciu vyplatenej Francúzskom Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM),

               2.

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Podaná žaloba smeruje proti rozhodnutiu Komisie C(2004)4751 v konečnom znení zo 16. marca 2005, ktorým sa vyplatenie druhej časti pomoci na reštrukturalizáciu poskytnutej Francúzskom v prospech Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) vyhlasuje za určitých podmienok za zlučiteľné so spoločným trhom [pomoc č. C 58/2002, predtým N 118(2002)]. Toto rozhodnutie nasleduje bezprostredne po rozhodnutí z 9. júla 2003, ktorým bola za stanovených podmienok schválená prvá časť dotknutej pomoci na reštrukturalizáciu.
   Na podporu svojich nárokov sa žalujúca spoločnosť odvoláva na porušenie článku 87 Zmluvy ES a predpisov prijatých na jej vykonanie, ktoré sú relevantné pre prejednávanú vec, a to jednak podmienok uložených vyššie uvedeným rozhodnutím z 9. júla 2003, jednak podmienok vyplývajúcich z usmernení Spoločenstva prijatých Komisiou v roku 1997 o štátnej pomoci v námornej doprave (1), a usmernení Komisie z roku 1999, týkajúcich sa štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach (2), v znení platnom v čase začatia konania o preskúmaní spornej pomoci.
   Žalobkyňa v tomto ohľade spresňuje, že v rozpore s rozhodnutím z 9. júla 1993 neboli prevedené podiely SNCM v Compagnie Corse Méditeranée. SNCM navyše pokračovala v uplatňovaní tarifnej politiky, ktorej cieľom bolo ponúkať nižšie ceny ako jej konkurenti.
   Navyše, s ohľadom na vyššie uvedené usmernenia Spoločenstva nebol plán reštrukturalizácie predložený Francúzskou republikou úplne uskutočnený. Čiastka pomoci okrem toho nebola obmedzená na nevyhnutné minimum.

      (1)  Ú. v. ES C 205, 5.7.1997, s. 5.

      (2)  Ú. v. ES C 288, 9.10.1999, s. 2.


title: Vec T-81/07: Žaloba podaná 14. marca 2007 – KG Holding (v konkurze)/Komisia

text:
               26.5.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 117/23

         Žaloba podaná 14. marca 2007 – KG Holding (v konkurze)/Komisia
   (Vec T-81/07)
   (2007/C 117/37)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Jan Rudolf Maas, správca konkurznej podstaty K.G. Holding N.V. (Rotterdam, Holandsko) (v zastúpení: G. van der Wal a T. Boesman, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 19. júla 2006 vo veci K 30/2005,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca napáda rozhodnutie Komisie 2006/939/ES z 19. júla 2006 o opatreniach pomoci v prospech KG Holding NV, ktoré notifikovalo Holandsko (1).
   Uvedené opatrenie pomoci sa týkalo reštrukturalizačnej pomoci, ktorú chcelo Holandsko poskytnúť KG Holding NV tým, že by sa zmenil predtým schválený úver na záchranu a príslušné dlžné úroky na majetkovú účasť. V napadnutom rozhodnutí Komisia vyhlasuje, že opatrenie pomoci vo forme reštrukturalizačnej pomoci nie je zlučiteľné so spoločným trhom.
   Komisia takisto rozhodla, že Holandsko má vymáhať od KG Holding NV a jeho dcérskej spoločnosti Kliq BV tú časť pomoci, ktorú KG Holding NV previedol Kliq BV ako úver na záchranu, ktorý bol zmenený na majetkovú účasť a že Holandsko si má uplatniť u správcu konkurznej podstaty svoj nárok voči KG Holding NV a/alebo Kliq Reїntegratie ako veriteľ v konkurznom konaní.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza po prvé, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, v dôsledku čoho nie je napadnuté rozhodnutie primerane odôvodnené a je v rozpore s článkom 87 ods. 1 ES. Žalobca najmä uvádza, že Komisia nesprávne rozhodla, že Holandsko si má uplatniť u správcu konkurznej podstaty svoj nárok vo výške 35,75 miliónov EUR proti KG Holding a Kliq Reїntegratie ako veriteľ v konkurznom konaní. Žalobca uvádza, že je nejasné, či Komisia dospela k záveru v napadnutom rozhodnutí, pokiaľ ide o KG Holding, že existuje protiprávna pomoc vo výške 35,75 milónov EUR, ktorú má Holandsko vymáhať alebo či ide o pomoc na záchranu, ktorú Komisia schválila v napadnutom rozhodnutí na základe bodu 23 písm. d) Usmernení Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach (2). Ďalej uvádza, že Komisia vo svojom rozhodnutí zo 16. decembra 2003 (3) súhlasila s tým, že táto suma sa má použiť na financovanie prepúšťanie zamestnancov a na prevzatie nadbytočných zmlúv Kliq Reїntegratie a že Kliq Reїntegratie potom vstúpi do konkurzu.
   Žalobca po druhé uvádza, že Komisia neoprávnene namietala proti tomu, že v plnom rozsahu nadobudol akcie KG Holding v Kliq BV prostredníctvom vzájomného započítania povinnosti vložiť vklad oproti pohľadávke KG Holding voči Kliq BV, ktorá vznikla zo zmluvy o úvere. Uvádza, že to nebolo súčasťou rozhodnutia z 5. augusta 2005 (4), na základe ktorého začalo konanie. Tvrdí, že Komisia zneužila svoje právomoci a konala spôsobom, ktorý je v rozpore s právom na obranu a zásadou audi alteram partem.
   Po tretie, žalobca uvádza, že Komisia nesprávne opomenula skonštatovať, že údajná pomoc môže narušiť hospodársku súťaž a obchod medzi členskými štátmi a závery Komisie v tejto súvislosti sú v každom prípade nedostatočne odôvodnené.
   Po štvrté, Komisia údajne nesprávne stanovila, že údajnú pomoc vo výške 9,25 miliónov EUR musí Holandsko vymáhať od KG Holding a Kliq BV. Uvádza, že Komisia sa takisto nesprávne domnievala, že údajná pomoc vo výške 35,75 miliónov EUR musí byť vymáhaná od KG Holding a/alebo Kliq Reїntegratie tak, že sa tieto nároky uplatnia v konkurznom konaní. Z dôvodu konkurzu v prípade KG Holding, Kliq Reїntegratie a Kliq BV je vymáhanie súm údajnej pomoci podľa žalobcu trvalo nemožné a v každom prípade sa stalo bezvýznamné, keďže vymáhanie prostredníctvom uplatnenia nároku v konkurznom konaní týchto spoločností nie je potrebné a v skutočnosti sa stalo nadbytočným vo vzťahu k cieľu skončenia narušenia hospodárskej súťaže.
   Po piate, žalobca tvrdí, že Komisia nesprávne posúdila skutkové a právne okolnosti týkajúce sa kontokorentného úveru vo výške 17 miliónov EUR poskytnutého Holandskom KG Holding už pri jeho založení v súlade s pravidlami týkajúcimi sa štátnej pomoci, pričom tento úver nebol súčasťou opatrení skúmaných v napadnutom rozhodnutí.
   Na záver, žalobca tvrdí, že Komisia nesprávne rozhodla, že Holandsko má prijať potrebné opatrenia na vymáhanie sumy 9,25 miliónov EUR od KG Holding, vrátane úrokov od dátumu, od ktorého jednotlivé časti tejto sumy boli k dispozícii príjemcom až do dátumu skutočného vrátenia príslušných súm. Táto požiadavka je podľa žalobcu v rozpore s vnútroštátnym konkurzným právom.

      (1)  Ú. v. EÚ L 366, 2006, s. 40.

      (2)  Ú. v. ES C 288, 1999, s. 2; Mim. vyd. 08/001, s. 322.

      (3)  Opatrenie pomoci N 510/2003 – Pomoc na záchranu Kliq Holding NV (Ú. v. EÚ C 33, 2004, s. 8).

      (4)  Štátna pomoc C-30/2005 (ex N-78/2004) – Reštrukturalizačná pomoc pre KG Holding N.V. – Výzva na predloženie pripomienok podľa článku 88 ods. 2 Zmluvy o založení ES (Ú. v. EÚ C 280, 2005, s. 2).


title: Vec T-80/17: Žaloba podaná 6. februára 2017 – Steiniger/EUIPO – ista Deutschland (IST)

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/43

         Žaloba podaná 6. februára 2017 – Steiniger/EUIPO – ista Deutschland (IST)
   (Vec T-80/17)
   (2017/C 112/59)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Ingo Steiniger (Nümbrecht, Nemecko) (v zastúpení: K. Schulze Horn, Rechtsanwältin)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: ista Deutschland GmbH (Essen, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobca.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „IST“ – prihláška č. 10 673 812.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 1. decembra 2016 vo veci R 2242/2015-5.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a rozhodnutie námietkového oddelenia EUIPO z 24. septembra 2015,

               —

               zmenil napadnuté rozhodnutie v tom zmysle, že námietka sa v celom rozsahu zamietne,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov odvolacieho konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 8 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie pravidla 20 ods. 6 nariadenia č. 2868/95.


title: Vec T-67/12: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. júna 2014 – Sina Bank/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Žaloba o neplatnosť — Akty, ktoré nie je možné napadnúť žalobou — Neprípustnosť — Právo na obhajobu“ )

text:
               21.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/14

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. júna 2014 – Sina Bank/Rada
   (Vec T-67/12) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Žaloba o neplatnosť - Akty, ktoré nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť - Právo na obhajobu“))
   2014/C 235/18
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sina Bank (Teherán, Irán) (v zastúpení: B. Mettetal a C. Wucher-North, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: B. Driessen a D. Gicheva, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Po prvé návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 71) v rozsahu, v akom toto ponechalo po preskúmaní zápis mena žalobkyne do prílohy II rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39) zmeneného a doplneného rozhodnutím rady 2010/644/SZBP z 25. októbra 2010 (Ú. v. EÚ L 281, s. 81), ako aj vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 11) v rozsahu, v akom toto ponechalo po preskúmaní zápis mena žalobkyne do prílohy VIII nariadenia Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 423/2007 (Ú. v. EÚ L 281, s. 1) a po druhé článku 16 ods. 2 nariadenia č. 961/2010 ako aj článku 19 ods. 1, písm. b) a článku 20 ods. 1 písm. b) rozhodnutia 2010/413 v rozsahu, v akom sa tieto ustanovenia týkajú žalobkyne

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako podaná na súde nepríslušnom pre rozhodovanie o nej, pokiaľ ide o zrušenie článku 19 ods. 1 písm. b) a článku 20 ods. 1 písm. b) rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP a ako neprípustná, pokiaľ ide o zrušenie článku 16 ods. 2 nariadenia Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010, o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 423/2007.

               2.

               Zrušujú sa rozhodnutie Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu v rozsahu v akom tieto akty ponechali po preskúmaní zápis mena Sina Bank v uvedenom poradí v prílohe II rozhodnutia 2010/413 zmeneného a doplneného rozhodnutím Rady 2010/644/SZBP z 25. októbra 2010, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP a v prílohe VIII nariadenia č. 961/2010.

               3.

               Rada Európskej únie znáša štyri pätiny svojich vlastných trov konania a trov konania, ktoré vznikli Sina Bank.

               4.

               Sina Bank znáša pätinu svojich vlastných trov konania a trov konania Rady.

      (1)  Ú. v. EÚ C 109, 14.4.2012.


title: Spojené veci C-439/07 a C-499/07: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) zo 4. júna 2009 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Hof van beroep te Brussel a Rechtbank van eerste aanleg te Brugge — Belgicko) — Belgické kráľovstvo/KBC Bank SA (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Články 43 ES a 56 ES — Smernica 90/435/EHS — Článok 4 ods. 1 — Vnútroštátna právna úprava o zamedzení dvojitého zdanenia rozdelených ziskov — Odpočet sumy vyplatených dividend zo zdaniteľného základu materskej spoločnosti iba v prípade, ak táto spoločnosť dosiahla zdaniteľné zisky)

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/13

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) zo 4. júna 2009 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Hof van beroep te Brussel a Rechtbank van eerste aanleg te Brugge — Belgicko) — Belgické kráľovstvo/KBC Bank SA
   (Spojené veci C-439/07 a C-499/07) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Články 43 ES a 56 ES - Smernica 90/435/EHS - Článok 4 ods. 1 - Vnútroštátna právna úprava o zamedzení dvojitého zdanenia rozdelených ziskov - Odpočet sumy vyplatených dividend zo zdaniteľného základu materskej spoločnosti iba v prípade, ak táto spoločnosť dosiahla zdaniteľné zisky)
   2009/C 205/24
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátne súdy, ktoré podali návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van beroep te Brussel, Rechtbank van eerste aanleg te Brugge

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Belgické kráľovstvo (C-439/07), Beleggen, Risicokapitaal, Beheer NV (C-499/07)

      Žalovaní: KBC Bank NV (C-439/07), Belgické kráľovstvo (C-499/07)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hof van beroep te Brussel — Výklad článkov 43 ES a 56 ES a článku 4 ods. 1 prvej zarážky a ods. 2 smernice Rady 90/435/EHS z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch (Ú. v. ES L 225, s. 6; Mim. vyd. 09/001, s. 147) — Vnútroštátne ustanovenia o zamedzení dvojitého zdanenia vyplatených ziskov — Systém odpočtu definitívne zdanených príjmov

      Výrok uznesenia

               1.

               Článok 4 ods. 1 prvá zarážka smernice Rady 90/435/EHS z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch sa má vykladať v tom zmysle, že jej odporuje právna úprava členského štátu, ktorá na účely oslobodenia dividend vyplatených materskej spoločnosti usídlenej v tomto členskom štáte dcérskou spoločnosťou usídlenou v inom členskom štáte stanovuje, že uvedené dividendy sú zahrnuté v zdaniteľnom základe materskej spoločnosti, aby z neho boli následne odpočítané vo výške 95 %, vtedy, ak v ňom v dotknutom zdaňovacom období po odpočítaní ostatných oslobodených príjmov zostane kladný zostatok, a ktorá má za účinok, že:

                           —

                           materská spoločnosť je v súvislosti s rozdelením zisku zdanená v neskoršom zdaňovacom období, ak v ňom nedosiahla žiadny zdaniteľný zisk alebo dosiahla nedostatočne zdaniteľný zisk v zdaňovacom období, v ktorom bol zisk rozdelený,
                           alebo že

                           —

                           straty, ktoré vznikli v danom zdaňovacom období, sú vyrovnané rozdelením zisku a nemožno ich vo výške rozdelenia zisku previesť do neskoršieho zdaňovacieho obdobia.

               2.

               Článok 4 ods. 1 prvá zarážka smernice 90/435 v spojení s odsekom 2 tohto článku sa má vykladať v tom zmysle, že členským štátom neukladá povinnosť umožniť, aby zisky vyplatené materskej spoločnosti usídlenej v tomto členskom štáte jej dcérskou spoločnosťou usídlenou v inom členskom štáte boli v plnom rozsahu odpočítateľné od ziskov v zdaňovacom období v materskej spoločnosti a aby z toho vyplývajúca strata mohla byť prevedená na neskoršie zdaňovacie obdobie.
               Pokiaľ si však členský štát vybral systém oslobodenia stanovený článkom 4 ods. 1 prvou zarážkou smernice 90/435 a v zásade právna úprava uvedeného členského štátu pripúšťa prevod strát na neskoršie zdaňovacie obdobie, uvedené ustanovenie odporuje právnej úprave členského štátu, ktorá má za účinok zníženie strát materskej spoločnosti, ktoré môžu byť takto prevedené, vo výške vyplatených dividend.

               3.

               Ak si vnútroštátna právna úprava, pokiaľ ide o výlučne vnútroštátne situácie, zvolí rovnaké riešenia ako právo Spoločenstva, prináleží iba vnútroštátnemu súdu v rámci rozdelenia súdnych právomocí medzi vnútroštátnymi súdnymi orgánmi a Súdnym dvorom podľa článku 234 ES, aby posúdil presný význam tohto odkazu na právo Spoločenstva, pričom zohľadnenie hraníc, ktoré mohol vnútroštátny zákonodarca zaviesť na uplatnenie tohto práva na výlučne vnútroštátne situácie, patrí do práva dotknutého členského štátu a následne do výlučnej právomoci jeho súdov.

               4.

               Pokiaľ sa podľa vnútroštátnej právnej úpravy členského štátu s dividendami pochádzajúcimi od spoločnosti, ktorá je usadená v treťom štáte, zachádza menej priaznivo ako s dividendami od spoločnosti, ktorá má sídlo v uvedenom členskom štáte, prináleží vnútroštátnemu súdu, aby so zohľadnením tak predmetu vnútroštátnej právnej úpravy, ako aj skutkových okolností veci, o ktorej rozhoduje, overil, či je článok 56 ES uplatniteľný a prípadne či mu toto rozdielne zaobchádzanie odporuje.

               5.

               Článok 43 ES neodporuje právnej úprave členského štátu, ktorá stanovuje, že materská spoločnosť usadená v členskom štáte a dostávajúca zisky rozdelené jej dcérskou spoločnosťou usadenou v inom členskom štáte môže tieto zisky odpočítať od svojich zdaniteľných príjmov iba vo výške ziskov dosiahnutých v zdaňovacom období, v ktorom boli tieto zisky rozdelené, hoci by tieto zisky mohli byť v plnom rozsahu oslobodené, ak by táto spoločnosť zriadila v tomto inom členskom štáte stálu prevádzkáreň, pod podmienkou, že zaobchádzanie so ziskami pochádzajúcimi od subjektov usadených v inom členskom štáte nie je diskriminačné vo vzťahu k zaobchádzaniu so ziskami pochádzajúcimi od porovnateľných vnútroštátnych subjektov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 315, 22.12.2007. Ú. v. EÚ C 22, 26.1.2008.


title: Vec T-447/14: Žaloba podaná 16. júna 2014 – nkt cables a NKT Holding/Komisia

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/47

         Žaloba podaná 16. júna 2014 – nkt cables a NKT Holding/Komisia
   (Vec T-447/14)
   2014/C 282/61
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: nkt cables GmbH (Kolín, Nemecko) a NKT Holding A/S (Brøndby, Dánsko) (v zastúpení: M. Kofmann a B. Creve, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie C (2014) 2139 final z 2. apríla 2014 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP vo veci AT.39.610 – Power cables (ďalej len „rozhodnutie“),

               —

               alebo čiastočne zrušil rozhodnutie a podstatne znížil pokutu, ktorá im bola uložená,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania,

               —

               prijal akékoľvek iné opatrenia, ktoré považuje za vhodné.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia porušila práva žalobkýň na obhajobu a všeobecnú zásadu rovnosti zbraní tým, že im nesprístupnila dôkazy, ktoré dostala po doručení svojho oznámenia námietok a ktoré mohli dokázať ich nevinu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia nesprávne vymedzila územnú pôsobnosť jediného a pokračujúceho porušenia a nesprávne uplatnila kritérium účinkov.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutie vychádza z nesprávneho posúdenia v súvislosti so správaním, o ktorom sa rozhodlo, že sa na ňom podieľala NKT Cables, a v súvislosti so záverom, že takéto správanie dokazuje účasť NKT Cables na všetkých činnostiach tvoriacich jediné a pokračujúce porušenie alebo jej vedomosť o ňom.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia pochybila pri svojich zisteniach o dĺžke trvania účasti NKT Cables na jedinom a pokračujúcom porušení.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že výška pokuty uloženej žalobkyniam je neopodstatnená a neprimerane vysoká.


title: Vec F-93/13: Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 4. mája 2016 – Jimenez Krause/Komisia

text:
               20.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/47

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 4. mája 2016 – Jimenez Krause/Komisia
   (Vec F-93/13) (1)

   (2016/C 222/68)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 336, 16.11.2013, s. 32.


title: Vec T-178/15: Žaloba podaná 8. apríla 2015 – Kohrener Landmolkerei a DHG/Komisia

text:
               27.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/30

         Žaloba podaná 8. apríla 2015 – Kohrener Landmolkerei a DHG/Komisia
   (Vec T-178/15)
   (2015/C 245/36)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Kohrener Landmolkerei GmbH (Penig, Nemecko), DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (Frohburg, Nemecko) (v zastúpení: A. Wagner, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 2. marca 2015,

               —

               vyhovel námietke, ktorú žalobkyne podali 23. decembra 2014 v konaní so spisovou značkou AT-RSG-0007-01035.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú, že napadnuté rozhodnutie je potrebné zrušiť, pretože je nezákonné. V súlade s článkom 51 nariadenia (EÚ) č. 1151/2012 (1), v prípade ak chceli žalobkyne ako namietateľky podať námietku proti zápisu zaručenej tradičnej špeciality, museli v lehote troch mesiacov uplatniť námietku na vnútroštátnom orgáne. V tejto súvislosti uvádzajú, že k predmetnému zverejneniu (Ú. v. EÚ C 340, s. 6) došlo 30. septembra 2014 a námietka bola príslušnému vnútroštátnemu orgánu predložená 23. decembra 2014. Za následné zmeškanie lehoty žalobkyne nenesú zodpovednosť. Dodávajú, že žalobkyne nemohli ovplyvniť organizáciu času príslušného vnútroštátneho orgánu pokiaľ ide o postúpenie podaných námietok Komisii a že napadnuté rozhodnutie nezohľadňuje, že námietka bola podaná včas. Rozhodnutie vychádza len z dátumu doručenia Európskej komisii.
   Ďalej tvrdia, že článok 51 nariadenia č. 1151/2012 nestanovuje vnútroštátnym orgánom nijakú lehotu pre postúpenie. Relevantný je preto len moment podania námietky žalobkyňami na vnútroštátny orgán.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 z 21. novembra 2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny (Ú. v. EÚ L 343, s. 1).


title: Vec C-320/09 P: Odvolanie podané 11. augusta 2009 : A2A SpA, predtým ASM Brescia SpA proti rozsudku Súdu prvého stupňa (ôsma rozšírená komora) z  11. júna 2009 vo veci T-301/02, AEM/Komisia

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/39

         Odvolanie podané 11. augusta 2009: A2A SpA, predtým ASM Brescia SpA proti rozsudku Súdu prvého stupňa (ôsma rozšírená komora) z 11. júna 2009 vo veci T-301/02, AEM/Komisia
   (Vec C-320/09 P)
   2009/C 267/70
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: A2A SpA, predtým ASM Brescia SpA (v zastúpení: A. Giardina, A. Santa Maria, C. Croff a G. Pizzonia, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok vyhlásený vo veci T-301/02 z dôvodu porušenia práva Spoločenstva, najmä článku 87 ES, ako aj z dôvodu nedostatku odôvodnenia v súvislosti s kvalifikáciou trojročného oslobodenia od dane ako štátnej pomoci,

               —

               zrušiť rozsudok z dôvodu nesprávneho a protichodného uplatnenia práva Spoločenstva v súvislosti s kvalifikáciou trojročného oslobodenia od dane ako existujúcej štátnej pomoci,

               —

               zrušiť rozsudok z dôvodu porušenia práva Spoločenstva v súvislosti s potvrdením legálnosti príkazu na vymáhanie, ktorého sa rozhodnutie (1) týkalo, a v dôsledku toho

               —

               vyhlásiť rozhodnutie za neplatné v časti, v ktorej uvádza, že prechodný režim daňovej kontinuity podnikov poskytujúcich služby vo verejnom záujme s väčšinovou kapitálovou účasťou verejnoprávnych subjektov je štátnou pomocou (článok 2 rozhodnutia) nezlučiteľnou so spoločným trhom, a/alebo v časti, v ktorej ukladá Taliansku povinnosť vymáhať dotknutú pomoc od jej príjemcov (článok 3 rozhodnutia),

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Svojím prvým odvolacím dôvodom A2A SpA namieta proti porušeniu článku 87 ods. 1 ES Súdom prvého stupňa, ako aj proti nedostatku odôvodnenia v súvislosti s tým, že rozsudok kvalifikuje trojročné oslobodenie od dane ako štátnu pomoc. Podľa odvolateľky Komisia v rozhodnutí najmä nepreukázala, že boli v prejednávanej veci splnené dve podmienky vyžadované článkom 87 ods. 1 ES, konkrétne skreslenie hospodárskej súťaže a ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi. Súd prvého stupňa navyše riadne nepreskúmal predpoklady, z ktorých vychádzala Komisia pri kvalifikácii opatrení „pomoci“, ako to mal urobiť pri uplatnení „úplného“ preskúmania vyžadovaného judikatúrou Spoločenstva.
   Svojím druhým odvolacím dôvodom odvolateľka subsidiárne Súdu prvého stupňa vytýka, že porušil článok 88 ES a povinnosť odôvodnenia, a navrhuje v tomto ohľade zrušiť rozsudok v časti, v ktorej kvalifikuje trojročné oslobodenie od dane z príjmov právnických osôb ako „novú pomoc“. Súd prvého stupňa, ktorý sa obmedzil na zopakovanie tvrdení Komisie, najmä odmietol kvalifikovať opatrenia trojročného oslobodenia od dane v prospech obecných a mestských podnikov transformovaných na kapitálové spoločnosti ako „existujúcu pomoc“. Ak sa vezme do úvahy, že dotknutý systém oslobodenia od dane, ktorý existoval predtým ako Zmluva ES nadobudla účinnosť, sa uplatňoval aj na obecné a mestské podniky, a že uvedené podniky a spoločnosti podľa zákona č. 142/90 sú, ako pripustila sama Komisia, rovnaké hospodárske subjekty, bolo treba dôjsť k opačnému záveru.
   Nakoniec A2A svojím tretím odvolacím dôvodom ešte subsidiárnejšie navrhuje zrušiť rozsudok z dôvodu porušenia práva Spoločenstva a jeho zásad v tom zmysle, že potvrdzuje legálnosť príkazu na vymáhanie, ktorého sa rozhodnutie týkalo. Podľa odvolateľky sa rozsudok musí zrušiť, pretože popierajúc judikatúru súdov Spoločenstva potvrdzuje legálnosť generického príkazu obsiahnutého v rozhodnutí a v podstate vyhlasuje, že vnútroštátne orgány nedisponujú žiadnou mierou voľnej úvahy.

      (1)  Rozhodnutie Komisie 2003/193/ES z 5. júna 2002 o štátnej pomoci vo forme daňových oslobodení a zvýhodnených úverov poskytnutých Talianskom podnikom poskytujúcim služby vo verejnom záujme s väčšinovou kapitálovou účasťou verejnoprávnych subjektov (Ú. v. ES L 77, 2003, s. 21).


title: Vec C-196/15: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Paris – Francúzsko) – Granarolo SpA/Ambrosi Emmi France SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna spolupráca v občianskych a obchodných veciach — Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Článok 5 bod 1 a 3 — Príslušný súd — Pojmy „v zmluvných veciach“ a „vo veciach z iného ako zmluvného vzťahu“ — Náhle ukončenie dlhodobých stabilných obchodných vzťahov — Žaloba o náhradu škody — Pojmy „predaj tovaru“ a „poskytovanie služieb“)

text:
               12.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 335/18

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Paris – Francúzsko) – Granarolo SpA/Ambrosi Emmi France SA
   (Vec C-196/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych a obchodných veciach - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Článok 5 bod 1 a 3 - Príslušný súd - Pojmy „v zmluvných veciach“ a „vo veciach z iného ako zmluvného vzťahu“ - Náhle ukončenie dlhodobých stabilných obchodných vzťahov - Žaloba o náhradu škody - Pojmy „predaj tovaru“ a „poskytovanie služieb“))
   (2016/C 335/24)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d’appel de Paris

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Granarolo SpA

      Žalovaná: Ambrosi Emmi France SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 5 bod 3 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že žaloba o náhradu škody z dôvodu náhleho ukončenia dlhodobých stabilných obchodných vzťahov, akými sú vzťahy v konaní vo veci samej, nepatrí do oblasti náhrady škody z iného ako zmluvného vzťahu v zmysle tohto nariadenia, ak medzi stranami existuje tacitný zmluvný vzťah, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu. Dôkaz o existencii takéhoto tacitného zmluvného vzťahu musí spočívať na súbore zhodných skutočností, medzi ktorými môžu figurovať najmä existencia stabilných dlhodobých zmluvných vzťahov, dobrá viera strán, pravidelnosť transakcií a ich vývoj v čase vyjadrený v množstve a hodnote, prípadné dohody o fakturovaných cenách, resp. o poskytnutých zľavách, ako aj vzájomná korešpondencia.

               2.

               Článok 5 bod 1 písm. b) nariadenia č. 44/2001 sa má vykladať v tom zmysle, že dlhodobé stabilné obchodné vzťahy, ako sú vzťahy v konaní vo veci samej, treba považovať za „zmluvu o predaji tovaru“, ak je charakteristickým záväzkom predmetnej zmluvy dodávka tovaru, alebo „zmluvu o poskytnutí služieb“, ak je týmto záväzkom poskytnutie služieb, čo prináleží určiť vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 213, 29.6.2015.


title: Vec C-74/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Contencioso-Administrativo n° 4 de Madrid (Španielsko) 10. februára 2016 – Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania/Ayuntamiento de Getafe

text:
               25.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Madrid (Španielsko) 10. februára 2016 – Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania/Ayuntamiento de Getafe
   (Vec C-74/16)
   (2016/C 145/27)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Madrid

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania

      Žalovaný: Ayuntamiento de Getafe

      Prejudiciálna otázka

   Je oslobodenie katolíckej cirkvi od dane zo stavieb, zariadení a prác v súvislosti so stavebnými prácami vykonávanými na nehnuteľnostiach určených na výkon ekonomických činností, ktoré nemajú výlučne náboženský účel, v rozpore s článkom 107 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie?


title: Vec C-291/14 P: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 11. júna 2015 – Faci SpA/Európska komisia (Odvolanie — Rokovací poriadok Súdneho dvora — Článok 181 — Hospodárska súťaž — Kartely — Európske trhy cínových stabilizátorov, ako aj epoxidovaného sójového oleja a esterov — Pokuty — Závažnosť porušenia — Zásada účinnej súdnej ochrany — Odvolanie zjavne neprípustné a zjavne nedôvodné)

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/8

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 11. júna 2015 – Faci SpA/Európska komisia
   (Vec C-291/14 P) (1)

   ((Odvolanie - Rokovací poriadok Súdneho dvora - Článok 181 - Hospodárska súťaž - Kartely - Európske trhy cínových stabilizátorov, ako aj epoxidovaného sójového oleja a esterov - Pokuty - Závažnosť porušenia - Zásada účinnej súdnej ochrany - Odvolanie zjavne neprípustné a zjavne nedôvodné))
   (2015/C 320/10)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Faci SpA (v zastúpení: S. Piccardo, avvocato, S. Crosby, solicitor)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: F. Castilla Contreras, J. Norris – Usher a F. Ronkes Agerbeek, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Faci SpA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 8.9.2014.


title: Vec C-88/09: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  11. februára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État — Francúzsko) — Graphic Procédé/Ministère du Budget, des Comptes publics et de la Fonction publique (Dane — Šiesta smernica o DPH — Reprografická činnosť — Pojmy dodávka tovaru a  poskytnutie služieb — Rozlišovacie kritériá)

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 11. februára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État — Francúzsko) — Graphic Procédé/Ministère du Budget, des Comptes publics et de la Fonction publique
   (Vec C-88/09) (1)

   (Dane - Šiesta smernica o DPH - Reprografická činnosť - Pojmy „dodávka tovaru“ a „poskytnutie služieb“ - Rozlišovacie kritériá)
   2010/C 80/09
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Graphic Procédé

      Žalovaný: Ministère du Budget, des Comptes publics et de la Fonction publique

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Conseil d’État — Výklad článku 2 ods.1, článku 5 ods. 1 a článku 6 ods. 1 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Reprografická činnosť — Kritériá, ktoré sa zohľadňujú pri rozlíšení medzi dodaním tovaru a poskytnutím služieb v zmysle šiestej smernice

      Výrok rozsudku

   Článok 5 ods. 1 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa má vykladať v tom zmysle, že reprografická činnosť napĺňa znaky dodávky tovarov, pokiaľ sa obmedzuje iba na rozmnožovanie dokumentov na nosiče, pričom právo s nimi zaobchádzať sa z reprografa prevedie na zákazníka, ktorý si kópie originálu objednal. Takáto činnosť sa musí považovať za „poskytovanie služieb“ v zmysle článku 6 ods. 1 šiestej smernice 77/388, pokiaľ je zrejmé, že s touto činnosťou sú spojené doplnkové služby, ktoré vzhľadom na význam predstavujúci pre ich príjemcu, na čas potrebný na ich vykonanie, spracovanie, ktorý si vyžadujú pôvodné dokumenty a na podiel na celkových nákladoch, ktoré toto poskytovanie služieb predstavuje, môžu prevládať v porovnaní s dodávkou tovarov, takže pre ich príjemcu predstavujú samotný cieľ.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 16.5.2009.


title: Vec F-25/16: Žaloba podaná 18. mája 2016 – ZZ/SEAE

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/52

         Žaloba podaná 18. mája 2016 – ZZ/SEAE
   (Vec F-25/16)
   (2016/C 251/61)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: N. de Montigny a J.-N. Louis, avocats)

      Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu zo 7. júla 2015 o nepovýšení žalobcu do platového stupňa AST 3 v rámci hodnotiaceho obdobia 2013 a návrh na náhradu škody

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu zo 7. júla 2015 o nepovýšení žalobcu do platového stupňa AST 3 v rámci hodnotiaceho obdobia 2013,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu škody žalobcu vo výške 15 000 eur,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Spojené veci C-80/11 a C-142/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  21. júna 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Baranya Megyei Bíróság, Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság — Maďarsko) — Mahagében Kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (C-80/11), Péter Dávid/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága (C-142/11) (Dane — DPH — Šiesta smernica — Smernica 2006/112/ES — Právo na odpočet — Podmienky poskytnutia — Článok 273 — Vnútroštátne opatrenia pre boj proti podvodom — Prax vnútroštátnych daňových orgánov — Zamietnutie práva na odpočet dane v prípade nezákonného konania osoby, ktorá vystavila faktúru vzťahujúcu sa na tovary alebo služby, na základe ktorých sa požaduje vykonanie tohto práva — Dôkazné bremeno — Povinnosť zdaniteľnej osoby ubezpečiť sa o zákonnom konaní osoby vystavujúcej faktúru a preukázať ho)

text:
               18.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 250/5

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 21. júna 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Baranya Megyei Bíróság, Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság — Maďarsko) — Mahagében Kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (C-80/11), Péter Dávid/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága (C-142/11)
   (Spojené veci C-80/11 a C-142/11) (1)

   (Dane - DPH - Šiesta smernica - Smernica 2006/112/ES - Právo na odpočet - Podmienky poskytnutia - Článok 273 - Vnútroštátne opatrenia pre boj proti podvodom - Prax vnútroštátnych daňových orgánov - Zamietnutie práva na odpočet dane v prípade nezákonného konania osoby, ktorá vystavila faktúru vzťahujúcu sa na tovary alebo služby, na základe ktorých sa požaduje vykonanie tohto práva - Dôkazné bremeno - Povinnosť zdaniteľnej osoby ubezpečiť sa o zákonnom konaní osoby vystavujúcej faktúru a preukázať ho)
   2012/C 250/08
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Baranya Megyei Bíróság, Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Mahagében Kft (C-80/11), Péter Dávid (C-142/11)

      Žalovaní: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (C-80/11), Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága (C-142/11)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Baranya Megyei Bíróság — Výklad smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Podmienky výkonu práva na odpočítanie zaplatenej dane v praxi vnútroštátnych daňových orgánov — Povinnosť zdaniteľnej osoby preukázať skutočnú realizáciu plnenia uvedeného na faktúre a zákonné konanie spoločnosti, ktorá vystavila faktúru

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 167, článok 168 písm. a), článok 178 písm. a), článok 220 ods. 1 a článok 226 smernice Rady 2006/112 z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej praxi, v zmysle ktorej daňový orgán zamietne zdaniteľnej osobe právo odpočítať hodnotu splatnej alebo zaplatenej dane za služby, ktoré jej boli poskytnuté, z hodnoty dane z pridanej hodnoty z dôvodu, že osoba, ktorá vystavila faktúru vzťahujúcu sa na tieto služby alebo jeden z jej poskytovateľov, sa dopustila nezákonnosti a bez toho, aby tento orgán objektívne preukázal, že samotná dotknutá zdaniteľná osoba vedela alebo mala vedieť, že uvedené plnenie zakladajúce nárok na odpočet dane je súčasťou daňového podvodu zo strany osoby vystavujúcej faktúru alebo iného predchádzajúceho subjektu dodávateľského reťazca.

               2.

               Článok 167, článok 168 písm. a), článok 178 písm. a) a článok 273 smernice 2006/112 sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej praxi, v zmysle ktorej daňový orgán zamietne právo na odpočet dane z dôvodu, že sa zdaniteľná osoba neubezpečila, že osoba ktorá vystavila faktúru vzťahujúcu sa na tovar, na základe ktorej sa požaduje vykonanie nároku na odpočet dane, spĺňala podmienky zdaniteľnej osoby, že disponovala predmetným tovarom a bola schopná ho dodať a že si splnila svoju povinnosť podať daňové priznanie a uhradiť daň z pridanej hodnoty, alebo z dôvodu, že uvedená zdaniteľná osoba nemá okrem danej faktúry iné dokumenty, ktorých povaha by preukazovala, že uvedené podmienky boli splnené, napriek tomu, že vecné a formálne podmienky vzniku a výkonu práva na odpočet dane upravené v smernici 2006/112 boli splnené a že zdaniteľná osoba nedisponovala informáciou, ktorá by ju oprávňovala predpokladať vznik nezákonností alebo daňového podvodu na strane uvedeného vystaviteľa faktúry.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 18.6.2011


title: Vec C-388/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Taliansko) 16. augusta 2012 — Comune di Ancona/Regione Marche

text:
               20.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Taliansko) 16. augusta 2012 — Comune di Ancona/Regione Marche
   (Vec C-388/12)
   2012/C 319/06
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Comune di Ancona

      Žalovaný: Regione Marche

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 30 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1260/1999 (1) vykladať v tom zmysle, že posúdenie skutočnosti, že k hodnoteniu, či zo zadania nevyplývajú významné príjmy pre zadávateľa a nespravodlivé výhody pre prevádzkovateľa, sa môže pristúpiť iba po overení skutočnosti, či sa dielo podstatným spôsobom zmenilo?
               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:

                           a)

                           či sa predpis vzťahuje iba na fyzické zmeny v zmysle, že zrealizované dielo nezodpovedá dielu uvedenému v projekte, na ktorý sa poskytol finančný príspevok, alebo aj na funkčné zmeny, a či je v tomto druhom prípade podstatnou zmenou skutočnosť, že dielo sa využíva „aj“ — avšak nie prevažne — na iné činnosti ako tie, ktoré sa uvádzali v oznámení a/alebo v žiadosti o pridelenie príspevku?

                     V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:

                           b)

                           má sa predmetný právny predpis v prípadoch, ak sa verejný finančný príspevok použije na zhotovenie diel, ktoré môžu byť predmetom hospodársky významnej správy, uplatňovať iba na fázu realizácie diel, alebo pretrváva povinnosť súladu s pravidlami verejnej súťaže aj vo vzťahu ku koncesii na správu týchto diel?

               2.

               Má sa článok 30 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1260/1999 vykladať v tom zmysle, že zistenie skutočnosti, že z udelenia koncesie tretiemu subjektu nevyplýva významný čistý zisk alebo neopodstatnená výhoda v prospech podniku alebo verejného orgánu, je z logického a právneho hľadiska následnou fázou vo vzťahu k prejudiciálnej otázke (t. j. k povinnosti súladu s postupmi verejného obstarávania) alebo sa má existencia povinnosti vyhlásiť súťaž overiť aj s ohľadom na konkrétnu úpravu vzťahu medzi zadávateľom a poskytovateľom?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1260/1999 z 21. júna 1999 o všeobecných ustanoveniach o štrukturálnych fondoch (Ú. v. ES L 161, s. 1; Mim. vyd. 14/001, s. 31).


title: Vec C-333/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sozialgericht Leipzig (Nemecko) 19. júna 2013 — Elisabeta Dano, Florin Dano/Jobcenter Leipzig

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sozialgericht Leipzig (Nemecko) 19. júna 2013 — Elisabeta Dano, Florin Dano/Jobcenter Leipzig
   (Vec C-333/13)
   (2013/C 226/18)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sozialgericht Leipzig

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Elisabeta Dano, Florin Dano

      Žalovaný: Jobcenter Leipzig

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vzťahuje sa osobná pôsobnosť článku 4 nariadenia (ES) č. 883/2004 (1) na osoby, ktoré nechcú využívať nijakú dávku s povahou sociálneho zabezpečenia ani rodinnú dávku v zmysle článku 3 ods. 1 nariadenia, ale osobitnú nepríspevkovú peňažnú dávku v zmysle článku 3 ods. 3 a článku 70 nariadenia?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Bráni sa členským štátom na základe článku 4 nariadenia (ES) č. 883/2004 v tom, aby na účely prevencie neprimeraného využívania nepríspevkových dávok v zmysle článku 70 nariadenia, ktoré slúžia na zaistenie existencie, úplne alebo čiastočne vylúčili odkázaných občanov Únie z poberania dávok tohto druhu, ktoré sa vlastným občanom v rovnakej situácii poskytujú?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na prvú a druhú otázku: Bráni sa členským štátom a) podľa článku 18 ZFEÚ a/alebo b) podľa článku 20 ods. 2 druhej vety písm. a) ZFEÚ v spojení s článkom 20 ods. 2 treťou vetou ZFEÚ a článkom 24 ods. 2 smernice 2004/38 (2) v tom, aby na účely prevencie neprimeraného využívania nepríspevkových dávok v zmysle článku 70 nariadenia, ktoré slúžia na zaistenie existencie, úplne alebo čiastočne vylúčili odkázaných občanov Únie z poberania dávok tohto druhu, ktoré sa vlastným občanom v rovnakej situácii poskytujú?

               4.

               V prípade, že je podľa odpovedí na predchádzajúce otázky čiastočné vylúčenie dávok slúžiacich na zaistenie existencie v súlade s právom Únie: Môže sa poskytovanie nepríspevkových dávok slúžiacich na zaistenie existencie občanom Únie — s výnimkou akútnych núdzových prípadov — obmedziť na poskytnutie prostriedkov potrebných na návrat do krajiny pôvodu alebo článok 1, článok 20 a článok 51 Charty základných práv stanovujú povinnosť poskytnúť rozsiahlejšie dávky, ktoré umožňujú trvalý pobyt?

      (1)  Nariadenie (ES) Európskeho parlamentu a Rady č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. EÚ L 166, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. apríla 2005 vo veci C-335/03: Portugalská republika proti Komisii Európskych spoločenstiev (EPUZF — Prémia za hovädzie a teľacie mäso — Kontroly — Reprezentatívnosť vzoriek — Uplatnenie výsledku kontroly na predchádzajúce roky — Odôvodnenie)

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/10

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   zo 14. apríla 2005
   vo veci C-335/03: Portugalská republika proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (EPUZF - Prémia za hovädzie a teľacie mäso - Kontroly - Reprezentatívnosť vzoriek - Uplatnenie výsledku kontroly na predchádzajúce roky - Odôvodnenie)
   (2005/C 132/17)
   Jazyk konania: portugalčina
   Vo veci C-335/03, Portugalská republika (splnomocnený zástupca: L. Fernandes, za právnej pomoci C. Botelho Moniz a E. Maia Cadete) proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: A. M. Alves Vieira a L. Visaggio, za právnej pomoci N. Castro Marques a F. Costa Leite), predmetom ktorej je žaloba o neplatnosť podľa článku 230 ES podaná 25. júla 2003, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia R. Silva de Lapuerta (spravodajkyňa), C. Gulmann, R. Schintgen a J. Klučka, generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: K. Sztranc, referentka, vyhlásil dňa 14. apríla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Žaloba sa zamieta.

               2)

               Portugalská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 239, 4.10.2003