title: Vec C-322/15: Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) z 8. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Taliansko) – Google Ireland Limited, Google Italy Srl/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 53 ods. 2 a článok 94 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Neexistencia dostatočných informácií týkajúcich sa skutkového a právneho kontextu sporu vo veci samej ako aj dôvodov odôvodňujúcich potrebu odpovede na prejudiciálnu otázku — Zjavná neprípustnosť)

text:
               5.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 454/9

      Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) z 8. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Taliansko) – Google Ireland Limited, Google Italy Srl/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
      (Vec C-322/15) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 53 ods. 2 a článok 94 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Neexistencia dostatočných informácií týkajúcich sa skutkového a právneho kontextu sporu vo veci samej ako aj dôvodov odôvodňujúcich potrebu odpovede na prejudiciálnu otázku - Zjavná neprípustnosť))
      (2016/C 454/18)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Google Ireland Limited, Google Italy Srl

         Žalovaný: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

         za účasti: Filandolarete Srl, Associazione Confindustria Radio Televisioni, Federazione Italiana Editori Giornali (FIEG)

         Výrok

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozhodnutím Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (regionálny správny súd pre Lazio, Taliansko) z 22. apríla 2015 je zjavne neprípustný.

         (1)  Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2015.


title: Vec T-332/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. januára 2016 – Azarov/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu na Ukrajine — Zmrazenie finančných prostriedkov — Zoznam osôb, subjektov a orgánov na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov — Zahrnutie mena žalobcu — Dôkaz o dôvodnosti zápisu na zoznam“)

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/35

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. januára 2016 – Azarov/Rada
   (Vec T-332/14) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu na Ukrajine - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zoznam osôb, subjektov a orgánov na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Zahrnutie mena žalobcu - Dôkaz o dôvodnosti zápisu na zoznam“))
   (2016/C 098/46)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Oleksii Mykolayovych Azarov (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: G. Lansky a A. Egger, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix a F. Naert, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: S. Bartelt, D. Gauci a T. Scharf, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie jednak rozhodnutia Rady 2014/119/SZBP z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 66, s. 26) a nariadenia Rady (EÚ) č. 208/2014 z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 66, s. 1) a jednak vykonávacieho rozhodnutia Rady 2014/216/SZBP zo 14. apríla 2014, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2014/119 (Ú. v. EÚ L 111, s. 91), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 381/2014 zo 14. apríla 2014, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 208/2014 (Ú. v. EÚ L 111, s. 33), rozhodnutia Rady (SZBP) 2015/143 z 29. januára 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119 (Ú. v. EÚ L 24, s. 16) a nariadenia Rady (EÚ) 2015/138 z 29. januára 2015, ktorým sa mení nariadenie č. 208/2014 (Ú. v. EÚ L 24, s. 1) v rozsahu v akom sa týkajú žalobcu

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Rady 2014/119/SZBP z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine, zmenené a doplnené vykonávacím rozhodnutím Rady 2014/216/SZBP zo 14. apríla 2014, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2014/119 a nariadenie Rady (EÚ) č. 208/2014 z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine, zmenené a doplnené vykonávacím nariadením Rady (EÚ) č. 381/2014 zo 14. apríla 2014 ktorým sa vykonáva nariadenie č. 208/2014, sa zrušujú v rozsahu v akom je nimi dotknutý Oleksii Mykolayovych Azarov.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Rada Európskej únie znáša okrem svojich vlastných trov konania trovy konania, ktoré vynaložil pán Azarov v rámci návrhu na zrušenie, formulovaného v jeho žalobe.

               4.

               Pán Azarov znáša okrem svojich vlastných trov konania trovy konania, ktoré vynaložila Rada v rámci návrhu na zrušenie, formulovaného vo vyjadrení k úprave návrhov.

               5.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 14.7.2014.


title: Vec T-421/12: Žaloba podaná 25. septembra 2012 — Württembergische Gemeinde-Versicherung/Komisia

text:
               1.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 373/8

         Žaloba podaná 25. septembra 2012 — Württembergische Gemeinde-Versicherung/Komisia
   (Vec T-421/12)
   2012/C 373/14
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Württembergische Gemeinde-Versicherung a. G. (Stuttgart, Nemecko) (v zastúpení: A. Birnstiel, H. Heinrich a J.-O. Schrotz, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie zo 17. júla 2012, ktorým sa zamietla žiadosť žalobkyne o prístup k určitým dokumentom konania vo veci kartelov (COMP/39.125 — Carglass) podľa nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1),

               —

               zaviazať žalovanú znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobkyni.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na nepreskúmaní jednotlivých dokumentov uvedených v žiadosti.
               V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že rozhodnutie sa nezakladá na konkrétnom a individuálnom preskúmaní každého jednotlivého dokumentu. Podľa názoru žalobkyne sa napadnuté rozhodnutie zakladá na právne chybnom predpoklade, že v prejednávanom prípade existuje všeobecná domnienka pre použitie výnimky.

               2.

               Druhý žalobný dôvod vychádza z porušenia povinnosti uviesť odôvodnenie.
               Na tomto mieste žalobkyňa uvádza, že Komisia odôvodnila zamietnutie žiadosti žalobkyne v plnom rozsahu vo svojom rozhodnutí iba paušálnymi úvahami a toto rozhodnutie je teda nedostatočne odôvodnené. Žalobkyňa v tom vidí porušenie povinnosti uviesť odôvodnenie a teda porušenie podstatných formálnych náležitostí.

               3.

               Tretí žalobný dôvod vychádza z právne chybného výkladu a uplatnenia článku 4 ods. 2 prvej a tretej zarážky nariadenia (ES) č. 1049/2001.
               Tretím žalobným dôvodom žalobkyňa tvrdí, že výklad a uplatnenie výnimiek Komisiou, stanovených v článku 4 ods. 2 prvej a tretej zarážke nariadenia č. 1049/2001, bolo nesprávne. Podľa názoru žalobkyne Komisia poprela vzťah pravidlo — výnimka a vychádzala z príliš širokého chápania „ochrany vyšetrovania“ a pojmu „obchodné záujmy“.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na nezohľadnení súkromnoprávneho presadzovania kartelového práva ako verejného záujmu v zmysle článku 4 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001.
               Vo štvrtom žalobnom dôvode žalobkyňa tvrdí, že Komisia nesprávne odmietla prevažujúci verejný záujem o sprístupnenie požadovaných dokumentov. Podľa názoru žalobkyne mala Komisia najmä v rámci zváženia záujmov zohľadniť, že aj súkromnoprávne presadzovanie kartelového práva predstavuje verejný záujem v zmysle článku 4 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec F-59/09: Žaloba podaná 13. júna 2009 — Nicola/EIB

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/49

         Žaloba podaná 13. júna 2009 — Nicola/EIB
   (Vec F-59/09)
   2009/C 205/91
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembursko) (v zastúpení: L. Isola, advokát)

      Žalovaná: Európska investičná banka

      Predmet a opis sporu

   Po prvé zrušenie opatrenia, ktoré prijal odvolací výbor 14. novembra 2008, alebo zmena tohto opatrenia v časti, v ktorej pripisuje žalobcovi, namiesto jeho advokáta, námietku zaujatosti vznesenú voči trom členom výboru. Po druhé zrušenie povýšení, o ktorých sa rozhodlo 29. apríla 2008 bez toho, aby bola zohľadnená situácia žalobcu, ako aj všetkých súvisiacich aktov. Nakoniec určenie, že žalobca bol obeťou šikanovania a uloženie povinnosti, aby sa žalovaná zdržala takejto činnosti

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť opatrenie odvolacieho výboru a v každom prípade ho zmeniť v časti, v ktorej pripisuje pánovi De Nicola (namiesto jeho advokáta) námietku zaujatosti vznesenú voči trom členom výboru, a v časti, v ktorej považuje dôvody námietky za „čisté a jednoduché spochybnenie rozhodnutia zo 14. decembra 2007“, a nie za dôsledok uznania a vzdania sa jeho nárokov, ktoré títo traja členovia nesprávne pričítali pánovi De Nicola,

               —

               zrušiť povýšenia z 29. apríla 2008, keďže sa o nich rozhodlo bez toho, aby bola zohľadnená situácia žalobcu, ako aj všetky súvisiace, nasledujúce a predchádzajúce opatrenia vrátane hodnotenia za rok 2007, a pokiaľ je to potrebné, určiť, že obmedzenia uložené v inštrukciách riaditeľstva ľudských zdrojov sú protiprávne,

               —

               určiť, že žalobca bol obeťou šikanovania na pracovisku, a v dôsledku toho

               —

               uložiť EIB povinnosť, aby sa zdržala šikanovania na pracovisku a zaplatila žalobcovi odškodnenie za majetkovú, nemajetkovú a osobnú ujmu, ktorú v dôsledku šikanovania utrpel, a nahradila trovy konania spolu s úrokmi z omeškania a peňažným zhodnotením priznaných súm.


title: Vec C-400/15: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 15. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Landkreis Potsdam-Mittelmark/Finanzamt Brandenburg (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Zdaňovanie — Daň z pridanej hodnoty — Šiesta smernica 77/388/EHS — Právo na odpočítanie dane — Rozhodnutie 2004/817/ES — Právna úprava členského štátu — Výdavky na tovar a služby — Percento ich využitia na nehospodárske účely presahujúce 90 % z ich celkového využitia — Vylúčenie práva na odpočítanie dane)

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/21

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 15. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Landkreis Potsdam-Mittelmark/Finanzamt Brandenburg
   (Vec C-400/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Zdaňovanie - Daň z pridanej hodnoty - Šiesta smernica 77/388/EHS - Právo na odpočítanie dane - Rozhodnutie 2004/817/ES - Právna úprava členského štátu - Výdavky na tovar a služby - Percento ich využitia na nehospodárske účely presahujúce 90 % z ich celkového využitia - Vylúčenie práva na odpočítanie dane))
   (2016/C 419/27)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Landkreis Potsdam-Mittelmark

      Žalovaný: Finanzamt Brandenburg

      Výrok rozsudku

   Článok 1 rozhodnutia Rady 2004/817/ES z 19. novembra 2004 oprávňujúce Nemecko na uplatnenie opatrenia odchyľujúceho sa od článku 17 šiestej smernice 77/388/EHS o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu sa má vykladať v tom zmysle, že sa neuplatňuje na situáciu, v ktorej podnik nadobudne tovar alebo služby, ktoré používa z viac ako 90 % na nehospodárske činnosti, ktoré nepodliehajú dani z pridanej hodnoty.

      (1)  Ú. v. EÚ C 363, 3.11.2015.


title: Vec C-284/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 29. júna 2006 – Finanzamt Hamburg-Am Tierpark/Burda Verlagsbeteiligungen GmbH

text:
               30.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 29. júna 2006 – Finanzamt Hamburg-Am Tierpark/Burda Verlagsbeteiligungen GmbH
   (Vec C-284/06)
   (2006/C 237/04)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesfinanzhof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Finanzamt Hamburg-Am Tierpark

      Žalovaná: Burda Verlagsbeteiligungen GmbH
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Ide o zrážkovú daň v zmysle článku 5 ods. 1 smernice Rady 435/90/EHS (1) z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch (Ú. v. ES L 225, s. 6, zverejnená Ú. v. ES L 266, s. 20; Mim. vyd. 09/001, s. 147 teraz článok 5 v znení smernice 2003/123/ES z 22. decembra 2003, Ú. v. 2004 ES L 7, s. 41; Mim. vyd. 09/002. s. 3), ak vnútroštátna úprava stanovuje, že pri rozdelení ziskov dcérskou spoločnosťou materskej spoločnosti príjmy a majetkový výnos kapitálovej spoločnosti podliehajú dani, hoci podľa vnútroštátnej úpravy nepodliehajú dani v prípade, ak zostanú u dcérskej spoločnosti a nebudú rozdelené materskej spoločnosti?

               2.

               Ak bude prvá otázka zodpovedaná záporne: Je v súlade s článkom Zmluvy 73b a 73d EHS (resp. článkom 56 a 58 ES) ako aj článkom 52 Zmluvy EHS (resp. článkom 43 ES), ak vnútroštátna úprava upravuje odlišné započítanie rozdelenia zisku kapitálovej spoločnosti s podielmi vlastného kapitálu tejto spoločnosti s následkom, že to spôsobí daňové zaťaženie aj v prípadoch, kedy kapitálová spoločnosť preukáže, že rozdelila dividendy spoločníkom-nerezidentom, hoci takýto spoločník nie je podľa vnútroštátnej úpravy na rozdiel od spoločníka-rezidenta oprávnený započítať si vyrubenú daň z príjmu právnických osôb do svojej dane?

      (1)  Ú. v. ES L 225, s. 6; Mim. vyd. 09/001, s. 147.


title: Vec T-73/13: Uznesenie Všeobecného súdu z 29. júna 2015 – InterMune UK a i./EMA

text:
               21.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/60

         Uznesenie Všeobecného súdu z 29. júna 2015 – InterMune UK a i./EMA
   (Vec T-73/13) (1)

   (2015/C 311/66)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 114, 20.4.2013.


title: Vec T-320/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. septembra 2005 Dionyssopoulou/Rada („Úradník — Invalidný dôchodok — Opravný koeficient — Pojem bydliska — Spojené kráľovstvo“)

text:
               15.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/11

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. septembra 2005 Dionyssopoulou/Rada
   (Vec T-320/04) (1)

   („Úradník - Invalidný dôchodok - Opravný koeficient - Pojem bydliska - Spojené kráľovstvo“)
   (2005/C 257/21)
   (Jazyk konania: francúzština)
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Triantafyllia Dionyssopoulou [v zastúpení: C. Quackels a M.-C. Gautier, advokáti]

      Žalovaná: Rada Európskej únie [v zastúpení: M. Sims a I. Díez Parra, splnomocnení zástupcovia]
   Predmet veci
   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia Rady z 12. decembra 2003, ktorým bol na dôchodok žalobkyne použitý opravný koeficient platný pre Grécko, a na druhej strane návrh na náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba sa zamieta.

               2)

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 273, 6.11.2004.


title: Vec C-296/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil (Slovinsko) 18. júna 2015 – Medisanus d. o. o./Splošna Bolnišnica Murska Sobota

text:
               19.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil (Slovinsko) 18. júna 2015 – Medisanus d. o. o./Splošna Bolnišnica Murska Sobota
   (Vec C-296/15)
   (2015/C 346/02)
   Jazyk konania: slovinčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Medisanus d. o. o.

      Odporkyňa: Splošna Bolnišnica Murska Sobota

      Prejudiciálna otázka

               1.

               Má sa smernica 2004/18/ES (1), najmä jej článok 23 ods. 2 a 8 a článok 2, v spojení s ustanoveniami

                           —

                           smernice 2001/83/ES (2), najmä s jej článkom 83,

                           —

                           smernice 2002/98/ES (3), najmä s jej článkom 4 ods. 2,

                           —

                           ZFEÚ, najmä s jej článkom 18,

         vykladať v tom zmysle, že bráni požiadavke na priemyselne vyrobené lieky „získané zo slovinskej plazmy“ (požiadavke vychádzajúcej z vnútroštátnej legislatívy Slovinskej republiky, t. j. z § 6 ods. 71 ZZdr-2)?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, 2004, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132).

      (2)  Smernica 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, 2001, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/98/ES z 27. januára 2003, ktorou sa stanovujú normy kvality a bezpečnosti pre odber, skúšanie, spracovanie, uskladňovanie a distribúciu ľudskej krvi a zložiek krvi a ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES (Ú. v. ES L 33, 2003, s. 30; Mim. vyd. 15/007, s. 346).


title: Vec C-222/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Varna (Bulharsko) 20. apríla 2016 – „MIP-TS“ OOD/Načalnik na Mitnica Varna

text:
               4.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Varna (Bulharsko) 20. apríla 2016 – „MIP-TS“ OOD/Načalnik na Mitnica Varna
   (Vec C-222/16)
   (2016/C 243/22)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen săd Varna

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku:„MIP-TS“ OOD

      Odporca: Načalnik na Mitnica Varna

      Prejudiciálna otázka

   Vzťahuje sa pôsobnosť článku 1 ods. 1 vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 791/2011 z 3. augusta 2011 na dovoz určitých riedkych sieťovín s veľkosťou oka väčšou ako 1,8 mm na dĺžku i na šírku a s hmotnosťou väčšou ako 35 g/m2, s výnimkou kotúčov zo sklenených vláken, ktoré sú v súčasnosti zaradené pod číselnými znakmi KN ex 7019 51 00 a ex 7019 59 00 (TARIC-kódy 7019510010 a 7019590010) a ktoré boli 10. apríla 2012 prihlásené do colného konania „Prepustenie do colného režimu voľného obehu a konečnej spotreby“ s označením krajiny ich pôvodu v Thajsku a odtiaľ boli odoslané, avšak v skutočnosti mali svoj pôvod v Čínskej ľudovej republike a tento pôvod bol zistený v rámci vyšetrovania OLAF-u a súvisiacej správy uskutočneného na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999?


title: Vec T-629/16: Žaloba podaná 1. septembra 2016 – Shoe Branding Europe/EUIPO – adidas (znázornenie dvoch súbežných pruhov na topánke)

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/53

         Žaloba podaná 1. septembra 2016 – Shoe Branding Europe/EUIPO – adidas (znázornenie dvoch súbežných pruhov na topánke)
   (Vec T-629/16)
   (2016/C 402/62)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Shoe Branding Europe BVBA (Oudenaarde, Belgicko) (v zastúpení: J. Løje, lawyer)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: adidas (Herzogenaurach, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: pozičná ochranná známka (znázornenie dvoch súbežných pruhov na topánke) –ochranná známka EÚ č. 8 398 141.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 8. júna 2016 vo veci R 597/2016-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009,

               —

               skreslenie skutkových okolností.


title: Výmaz veci T-441/03

text:
               9.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/35

         Výmaz veci T-441/03 (1)

   (2005/C 171/58)

      (Jazyk konania: holandčina)

   Uznesením z 28. apríla 2005 predseda štvrtej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-441/03: N.V. Firma Léon Van Parys, a i. proti Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 6.3.2004.


title: Vec C-556/14 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. apríla 2016 – Holcim (Romania) SA/Európska komisia (Odvolanie — Životné prostredie — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Európskej únii — Smernica 2003/87/ES — Články 19 a 20 — Nariadenie (ES) č. 2216/2004 — Článok 10 — Systém registrov transakcií týkajúcich sa emisných kvót — Zodpovednosť za zavinenie — Odmietnutie Komisie sprístupniť informácie a zakázať akúkoľvek transakciu týkajúci sa odcudzených emisných kvót — Objektívna zodpovednosť)

text:
               13.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/16

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. apríla 2016 – Holcim (Romania) SA/Európska komisia
      (Vec C-556/14 P) (1)

      ((Odvolanie - Životné prostredie - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Európskej únii - Smernica 2003/87/ES - Články 19 a 20 - Nariadenie (ES) č. 2216/2004 - Článok 10 - Systém registrov transakcií týkajúcich sa emisných kvót - Zodpovednosť za zavinenie - Odmietnutie Komisie sprístupniť informácie a zakázať akúkoľvek transakciu týkajúci sa odcudzených emisných kvót - Objektívna zodpovednosť))
      (2016/C 211/18)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Holcim (Romania) SA (v zastúpení: L. Arnauts, advokát)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: E. White a K. Mifsud-Bonnici, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Holcim (Romania) SA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 65, 23.2.2015.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 8. septembra 2005 vo veci C-129/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Conseil d'État): Espace Trianon SA, Société wallonne de location-financement SA (Sofibail) proti Office communautaire et régional de la formation professionnelle et de l'emploi (FOREM) (Verejné obstarávanie — Smernica 89/665/EHS — Postup preskúmavania v rámci verejného obstarávania — Osoby, ktoré musia mať prístup k postupom preskúmavania — Združenie ad hoc, ktoré je predkladateľom ponuky — Zákaz členom združenia ad hoc podať návrh proti rozhodnutiu samostatne — Pojem „záujem o uzavretie zmluvy na základe verejného obstarávania“)

text:
               29.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/8

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 8. septembra 2005
   vo veci C-129/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Conseil d'État): Espace Trianon SA, Société wallonne de location-financement SA (Sofibail) proti Office communautaire et régional de la formation professionnelle et de l'emploi (FOREM) (1)

   (Verejné obstarávanie - Smernica 89/665/EHS - Postup preskúmavania v rámci verejného obstarávania - Osoby, ktoré musia mať prístup k postupom preskúmavania - Združenie ad hoc, ktoré je predkladateľom ponuky - Zákaz členom združenia ad hoc podať návrh proti rozhodnutiu samostatne - Pojem „záujem o uzavretie zmluvy na základe verejného obstarávania“)
   (2005/C 271/14)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-129/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Conseil d'État (Belgicko) z 25. februára 2004 a doručený Súdnemu dvoru 9. marca 2004, ktorý súvisí s konaním: Espace Trianon SA, Société wallonne de location-financement SA (Sofibail) proti Office communautaire et régional de la formation professionnelle et de l'emploi (FOREM), Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia C. Gulmann (spravodajca), R. Schintgen, G. Arestis a J. Klučka, generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: K. Sztranc, referentka, vyhlásil 8. septembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Článok 1 smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb, sa musí vykladať tak, že nebráni tomu, aby podľa vnútroštátneho práva mohli členovia združenia ad hoc bez právnej subjektivity, ktoré sa ako také zúčastnilo na postupe verejného obstarávania a s ktorým na základe tohto verejného obstarávania nebola uzavretá zmluva, podať návrh proti rozhodnutiu o uzavretí tejto zmluvy len všetci spoločne a nie jeden z jeho členov samostatne.

               2.

               To isté platí, ak všetci členovia takéhoto združenia ad hoc konajú spoločne, no úkon jedného z nich je vyhlásený za neprípustný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004.


title: Vec T-465/10: Žaloba podaná 27. septembra 2010 — McHugh/Komisia

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/46

         Žaloba podaná 27. septembra 2010 — McHugh/Komisia
   (Vec T-465/10)
   ()
   2010/C 328/74
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Eamon McHugh (Killybegs, Írsko) (v zastúpení: A. Collins SC, N. Travers, barrister a D. Barry, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie oznámené pod číslom dokumentu K(2010) 4767 z 13. júla 2010 ako list Írsku, ktorým sa zamietla žiadosť o bezpečnostnú kapacitu týkajúca sa nového plavidla s vlečnými sieťami Antartic a ktoré nahradilo rozhodnutie týkajúce sa tejto žiadosti obsiahnuté v rozhodnutí Komisie 2003/245/ES zo 4. apríla 2003, ktoré sa týka žiadostí doručených Komisii o zvýšenie cieľov VUP IV na účely zvýšenia bezpečnosti, zdokonalenia plavby na mori, zlepšenia hygieny, kvality produktov a pracovných podmienok na plavidlách dlhších ako 12 m [neoficiálny preklad] (Ú. v. EÚ L 90, s. 48), ktoré bolo, pokiaľ ide o žalobcu, zrušené rozsudkom Súdu prvého stupňa z 13. júna 2006, Boyle a i./Komisia, T-218/03 až T-240/03, Zb. s. II-1699 a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   V tejto žalobe sa žalobca domáha podľa článku 263 ZFEÚ zrušenia rozhodnutia Komisie oznámeného pod číslom dokumentu K(2010) 4767 z 13. júla 2010 ako list Írsku, ktorým sa zamietla žiadosť o bezpečnostnú kapacitu týkajúca sa nového plavidla s vlečnými sieťami Antartic a ktoré nahradilo rozhodnutie týkajúce sa tejto žiadosti obsiahnuté v rozhodnutí Komisie č. 2003/245 zo 4. apríla 2003, ktoré sa týka žiadostí doručených Komisii o zvýšenie cieľov VUP IV na účely zvýšenia bezpečnosti, zdokonalenia plavby na mori, zlepšenia hygieny, kvality produktov a pracovných podmienok na plavidlách dlhších ako 12 m [neoficiálny preklad] (Ú. v. EÚ L 90, s. 48), ktoré bolo, pokiaľ ide o žalobcu, zrušené rozsudkom Súdu prvého stupňa z 13. júna 2006, Boyle a i./Komisia, T-218/03 až T-240/03, Zb. s. II-1699.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tieto žalobné dôvody:

               Po prvé žalobca tvrdí, že žalovaná konala bez právneho základu. Článok 4 ods. 2 rozhodnutia Rady č. 97/413/ES z 26. júna 1997 o cieľoch a podrobných pravidlách pre reštrukturalizáciu odvetvia rybolovu Spoločenstva na obdobie od 1. januára 1997 do 31. decembra 2001 s cieľom dosiahnuť rovnováhu medzi zdrojmi a ich využívaním na trvalo udržateľnom základe [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 175, s. 27) aj naďalej predstavuje vhodný právny základ pre napadnuté rozhodnutie, a Komisii tak podľa neho chýbal právny základ pre prijatie rozhodnutia ako ad hoc rozhodnutia.

               Po druhé žalobca tvrdí, že Komisia porušila podstatné procesné náležitosti. Žalobca tvrdí, že podľa rozhodnutia Rady č. 97/413/ES malo byť napadnuté rozhodnutie prijaté podľa postupu riadiaceho výboru a že prijatím rozhodnutia ad hoc Komisia konala v rozpore s podstatnými procesnými náležitosťami.

               Po tretie žalobca tvrdí, že v dôsledku nesprávneho výkladu článku 4 ods. 2 rozhodnutia Rady č. 97/413/ES Komisia prekročila svoje právomoci, najmä keď sa oprela o irelevantné kritériá a nevzala do úvahy definíciu „rybolovného výkonu“ stanovenú v rozhodnutí Rady č. 97/413/ES a v právnych predpisoch Spoločenstva pre oblasť rybolovu, ktoré platili v čase podania žiadosti žalobcu o bezpečnostnú tonáž v decembri 2001.

               Okrem toho žalobca uvádza, že napadnuté rozhodnutie obsahuje niekoľko zjavných nesprávnych posúdení, ktoré sa týkajú jeho žiadosti o bezpečnostnú tonáž. Žalobca konkrétne tvrdí, že rozhodnutie, ktorým Komisia zamietla jeho žiadosť z dôvodu väčšieho objemu pod hlavnou palubou v navrhovanom novom plavidle Antartic, je zjavne nesprávne a rovnako je nesprávny aj jej predpoklad, že rybolovný výkon nového navrhnutého plavidla bude väčší ako rybolovný výkon nahrádzaného plavidla.

               Žalobca napokon tvrdí, že Komisia porušila právo na rovnaké zaobchádzanie. Tvrdí, že zamietnutie žiadosti zo strany Komisie z dôvodu väčšieho objemu pod hlavnou palubou v navrhovanom novom plavidle predstavuje výrazný rozdiel v zaobchádzaní rovnajúci sa neprípustnej diskriminácii jeho osoby, v porovnaní s úplne odlišným prístupom uplatneným v súvislosti s niektorými žiadosťami o bezpečnostnú tonáž prijatými v rozhodnutí Komisie č. 2003/245, ako aj v súvislosti s jednou zo žiadostí pôvodne zamietnutou v tomto rozhodnutí, ale neskôr prijatou v rozhodnutí Komisie oznámenom pod číslom dokumentu K(2010) 4765 z 13. júla 2010.


title: Vec C-83/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 17. februára 2012 — trestné konanie proti Minhovi Khoaovi Voovi

text:
               28.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 126/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 17. februára 2012 — trestné konanie proti Minhovi Khoaovi Voovi
   (Vec C-83/12)
   2012/C 126/13
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Minh Khoa Vo

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa články 21 a 34 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva (vízový kódex) (ďalej len „vízový kódex“) (1), upravujúce udeľovanie a zrušenie jednotného víza vykladať v tom zmysle, že im odporuje vnútroštátna právna úprava, z ktorej vyplýva trestnosť prevádzačstva v prípadoch, keď prevádzaným osobám síce bolo udelené vízum, avšak na základe podvodu o skutočnom účele vycestovania?

      (1)  Ú. v. EÚ L 243, s. 1.


title: Vec C-122/10: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  12. mája 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Marknadsdomstolen — Švédsko) — Konsumentombudsmannen/Ving Sverige AB (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2005/29/ES — Článok 2 písm. i) a článok 7 ods. 4 — Obchodná komunikácia uverejnená v časopise — Pojem výzva na kúpu — Východisková cena — Informácie, ktoré musia byť uvedené vo výzve na kúpu)

text:
               9.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 204/9

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 12. mája 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Marknadsdomstolen — Švédsko) — Konsumentombudsmannen/Ving Sverige AB
   (Vec C-122/10) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2005/29/ES - Článok 2 písm. i) a článok 7 ods. 4 - Obchodná komunikácia uverejnená v časopise - Pojem výzva na kúpu - Východisková cena - Informácie, ktoré musia byť uvedené vo výzve na kúpu)
   2011/C 204/17
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Marknadsdomstolen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Konsumentombudsmannen

      Žalovaný: Ving Sverige AB

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Marknadsdomstolen — Výklad článku 2 písm. i) a článku 7 ods. 4 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (Ú. v. EÚ L 149, s. 22) — Reklama uverejnená v tlači týkajúca sa reklamnej ponuky určenej spotrebiteľom, ktorej predmetom bol zájazd do určenej destinácie počas stanoveného obdobia s uvedením základnej ceny — Pojem výzva na kúpu — Požiadavky týkajúce sa informácií, ktoré majú byť zahrnuté v obchodnej komunikácii k produktu

      Výrok rozsudku

               1.

               Výraz „a tým umožňuje spotrebiteľovi uskutočniť kúpu“ uvedený v článku 2 písm. i) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“), sa musí vykladať v tom zmysle, že o výzvu na kúpu ide vtedy, keď informácia o produkte uvádzanom na trhu a jeho cene je dostatočná na to, aby spotrebiteľ mohol prijať rozhodnutie o obchodnej transakcii, pričom nie je potrebné, aby obchodná komunikácia obsahovala aj konkrétny prostriedok kúpy produktu alebo aby sa objavila v blízkosti či v rámci takéhoto prostriedku.

               2.

               Článok 2 písm. i) smernice 2005/29 sa má vykladať v tom zmysle, že podmienka uvedenia ceny je splnená, ak obchodná komunikácia obsahuje východiskovú cenu, teda najnižšiu cenu, za ktorú možno produkt uvádzaný na trhu alebo kategóriu produktov kúpiť, pričom tento produkt je dostupný aj v iných verziách alebo s iným obsahom za ceny, ktoré nie sú uvedené. Vnútroštátnemu súdu prináleží overiť v závislosti od povahy a znakov produktu, ako aj od použitého nosiča obchodnej komunikácie, či uvedenie východiskovej ceny umožňuje spotrebiteľovi prijať rozhodnutie o obchodnej transakcii.

               3.

               Článok 2 písm. i) smernice 2005/29 sa má vykladať v tom zmysle, že slovný alebo vizuálny odkaz na produkt umožňuje splniť podmienku uvedenia znakov produktu vrátane prípadu, že sa ten istý slovný alebo vizuálny odkaz používa na označenie produktu ponúkaného vo viacerých verziách. Vnútroštátnemu súdu prináleží v jednotlivých prípadoch určiť, či spotrebiteľ má dostatočné informácie na identifikáciu a odlíšenie produktu na účely prijatia rozhodnutia o obchodnej transakcii, pričom zohľadní povahu a znaky produktu, ako aj použitý nosič komunikácie.

               4.

               Článok 7 ods. 4 písm. a) smernice 2005/29 sa má vykladať v tom zmysle, že môže postačovať, aby boli uvedené iba niektoré hlavné znaky produktu, keď obchodník pri ostatných znakoch odkazuje na svoju internetovú stránku, za predpokladu, že táto stránka obsahuje podstatné informácie o hlavných znakoch produktu, cene a iných podmienkach v súlade s požiadavkami stanovenými v článku 7 tejto smernice. Vnútroštátnemu súdu prináleží v jednotlivých prípadoch posúdiť, či uvedenie len niektorých hlavných znakov produktu umožňuje spotrebiteľovi prijať informované rozhodnutie o obchodnej transakcii, pričom musí zohľadniť kontext výzvy na kúpu, použitý komunikačný prostriedok, ako aj povahu a znaky produktu.

               5.

               Článok 7 ods. 4 písm. c) smernice 2005/29 sa má vykladať v tom zmysle, že skutočnosť, že vo výzve na kúpu sa uviedla len východisková cena, nemožno považovať per se za klamlivé opomenutie. Vnútroštátnemu súdu prináleží určiť, či uvedenie východiskovej ceny postačuje na to, aby sa požiadavky uvedenia ceny, ktoré stanovuje uvedené ustanovenie, považovali za splnené. Vnútroštátny súd musí najmä preveriť, či neuvedenie spôsobu výpočtu konečnej ceny nebráni spotrebiteľovi prijať informované rozhodnutie o obchodnej transakcii, a v dôsledku toho nevedie k prijatiu rozhodnutia o obchodnej transakcii, ktoré by spotrebiteľ inak neprijal. Takisto mu prináleží zohľadniť inherentné limity použitého nosiča komunikácie, povahu a znaky produktu, ako aj iné opatrenia, ktoré obchodník naozaj prijal na poskytnutie informácií spotrebiteľovi.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010.


title: Vec C-571/08: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  24. júna 2010 — Európska komisia/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 95/59/ES — Iné dane ako dane z obratu, ktoré ovplyvňujú spotrebu tabakových výrobkov — Článok 9 ods. 1 — Voľné stanovenie maximálnych maloobchodných cien vlastných výrobkov výrobcami a dovozcami — Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje minimálnu maloobchodnú cenu cigariet — Odôvodnenie — Ochrana verejného zdravia)

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/7

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 24. júna 2010 — Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-571/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 95/59/ES - Iné dane ako dane z obratu, ktoré ovplyvňujú spotrebu tabakových výrobkov - Článok 9 ods. 1 - Voľné stanovenie maximálnych maloobchodných cien vlastných výrobkov výrobcami a dovozcami - Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje minimálnu maloobchodnú cenu cigariet - Odôvodnenie - Ochrana verejného zdravia)
   2010/C 221/11
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: W. Mölls a L. Pignataro, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: I. Bruni, neskôr G. Palmieri, splnomocnení zástupcovia, a F. Arena, avoocato dello Stato)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 9 smernice Rady 95/59/ES z 27. novembra 1995 o iných daniach, ktoré ovplyvňujú spotrebu vyrobeného tabaku, ako je daň z obratu (Ú. v. ES L 291, s. 40; Mim. vyd. 09/001, s. 283) — Stanovenie minimálnych cien — Schválenie cien

      Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že stanovila minimálnu predajnú cenu cigariet, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 9 ods. 1 smernice Rady 95/59/ES z 27. novembra 1995 o iných daniach, ktoré ovplyvňujú spotrebu vyrobeného tabaku, ako je daň z obratu, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2002/10/ES z 12. februára 2002.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009.


title: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  20. októbra 2005  vo veci C-70/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2000/78/ES — Rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               10.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/7

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   z 20. októbra 2005
   vo veci C-70/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2000/78/ES - Rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2005/C 315/13)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-70/05, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: D. Martin) proti Luxemburskému veľkovojvodstvu (splnomocnený zástupca: S. Schreiner), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 14. februára 2005, Súdny dvor (štvrtá komora), v zložení: N. Colneric (spravodajkyňa), vykonávajúca funkciu predsedu štvrtej komory, sudcovia K. Lenaerts a E. Juhász, generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: R. Grass, vyhlásil 20. októbra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Luxemburské veľkovojvodstvo si nesplnilo svoje povinnosti vyplývajúce zo smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní tým, že neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou.

               2.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005.


title: Vec F-117/11: Žaloba podaná 8. novembra 2011 — ZZ/Komisia

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/70

      Žaloba podaná 8. novembra 2011 — ZZ/Komisia
      (Vec F-117/11)
      (2012/C 25/136)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: ZZ (v zastúpení: L. Vogel, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Predmet a opis sporu

      Zrušenie rozhodnutia Úradu pre správu a úhradu individuálnych nárokov, ktoré určuje žalobcov nárok na starobný dôchodok a výpočet odpracovaných rokov, ktoré sa majú zohľadniť na účely určenia tohto nároku

         Návrhy žalobcu

                  —

                  zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 28. júla 2011, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu z 3. júna 2011 smerujúca k zrušeniu všeobecných vykonávajúcich ustanovení článkov 11 a 12 prílohy VIII služobného poriadku prijatých 3. marca 2011, presnejšie článku 9 uvedených všeobecných ustanovení, a ktoré menovací orgán posúdil ako smerujúce proti individuálnemu rozhodnutiu, ktoré bolo žalobcovi oznámené 24. mája 2011 a ktoré navrhovalo nový spôsob výpočtu príslušných odpracovaných rokov zodpovedajúcich, v režime starobných dôchodkov Spoločenstva, poistno-matematickému ekvivalentu nároku na starobný dôchodok, ktorý žalobcovi vznikol vo vnútroštátnom systéme belgického práva,

                  —

                  v prípade potreby zrušiť aj už citované rozhodnutie z 24. mája 2011 a tiež podľa potreby na základe článku 277 Zmluvy EHS všeobecné vykonávajúce ustanovenia z 3. marca 2011, presnejšie článok 9 týchto ustanovení,

                  —

                  zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-43/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  30. novembra 2006 – Camper/ÚHVT – JC (BROTHERS by CAMPER) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva BROTHERS by CAMPER — Skoršie národné obrazové ochranné známky BROTHERS — Neprípustnosť — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/39

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 30. novembra 2006 – Camper/ÚHVT – JC (BROTHERS by CAMPER)
   (Vec T-43/05) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva BROTHERS by CAMPER - Skoršie národné obrazové ochranné známky BROTHERS - Neprípustnosť - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2006/C 331/86)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Camper, SL (Inca, Španielsko) (v zastúpení: I. Temiño Ceniceros, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Novais Gonçalves, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: JC AB (Mölnlycke, Švédsko) (v zastúpení: P. Hedberg, advokát)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 29. novembra 2004 (vec R 170/2004-1), ktoré sa týka námietkového konania medzi JC AB a Camper SL
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).

               3.

               Vedľajší účastník znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2005.


title: Výmaz veci C-77/03

text:
               22.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/17

         Výmaz veci C-77/03 (1)

   (2005/C 19/34)

      (Jazyk konania: nemčina)

   Uznesením z 19. októbra 2004 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-77/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko.

      (1)  Ú. v. EÚ C 101 z 26.4.2003


title: Vec T-457/11: Žaloba podaná 17. augusta 2011 — Valeo Vision/Komisia

text:
               8.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 298/27

         Žaloba podaná 17. augusta 2011 — Valeo Vision/Komisia
   (Vec T-457/11)
   2011/C 298/51
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Valeo Vision (Bobigny, Francúzsko) (v zastúpení: R. Ledru, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil v celom rozsahu vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 603/2011 z 20. júna 2011 o zatriedení určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobkyňa vo svojom jedinom žalobnom dôvode uvádza, že došlo k porušeniu pravidiel o zatriedení do kombinovanej nomenklatúry, keďže žalobkyňa usudzuje, že všeobecné pravidlá výkladu č. 1, 3a, 3b, 3c a 6, poznámka č. 2a k triede XVI a poznámka č. 8 ku kapitole 85 kombinovanej nomenklatúry vedú k zatriedeniu „LED-elektronického obvodu“ do položky 8541 alebo subsidiárne do položky 8542 kombinovanej nomenklatúry a že vylučujú zatriedenie do položky 8512. Žalobkyňa spochybňuje odôvodnenie a zatriedenie Komisie a ďalej namieta, že odôvodnenie nariadenia o zatriedení je nedôvodné a bez právneho základu.


title: Vec F-110/13: Žaloba podaná 11. novembra 2013 — ZZ/Komisia

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/41

         Žaloba podaná 11. novembra 2013 — ZZ/Komisia
   (Vec F-110/13)
   2014/C 24/78
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Rodrigues, A. Tymen a A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým bol žalobca vylúčený zo zoznamu uchádzačov, ktorí sú oprávnení zúčastniť sa na programe školení „certifikácia“ v roku 2013

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej komisie, ktorým bol žalobca vylúčený zo zoznamu uchádzačov, ktorí sú oprávnení zúčastniť sa na programe školení „certifikácia“ v roku 2013 z 19. apríla 2013 (IA č.13-2013),

               —

               v prípade potreby zrušiť rozhodnutie Komisie z 30. júla 2013, ktorým sa zamietla sťažnosť žalobcu,

               —

               priznať žalobcovi náhradu škody vo výške 10 000 eur,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-17/12: Žaloba podaná 16. januára 2012 — Hagenmeyer a Hahn/Komisia

text:
               24.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/26

         Žaloba podaná 16. januára 2012 — Hagenmeyer a Hahn/Komisia
   (Vec T-17/12)
   2012/C 89/44
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Moritz Hagenmeyer (Hamburg, Nemecko) a Andreas Hahn (Hannover, Nemecko) (v zastúpení: T. Teufer, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil časť nariadenia Komisie (EÚ) č. 1170/2011 zo 16. novembra 2011 o zamietnutí povolenia určitých zdravotných tvrdení o potravinách, ktoré odkazujú na zníženie rizika ochorenia (Ú. v. EÚ L 299, s. 1), ktorá sa týka žalobcami požadovaného tvrdenia „Pravidelná konzumácia významného množstva vody môže znížiť riziko vzniku dehydratácie a sprievodného zníženia výkonnosti“,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 1924/2006 z 20. decembra 2006 o výživových a zdravotných tvrdeniach o potravinách (1) sú údaje o zdravotných tvrdeniach o potravinách zakázané, pokiaľ ich Komisia nepripustila v súlade s vyššie uvedeným nariadením a neboli uvedené v zozname prípustných tvrdení.
   Prejednávaná žaloba smeruje proti nariadeniu Komisie (EÚ) č. 1170/2011 zo 16. novembra 2011 o zamietnutí povolenia určitých zdravotných tvrdení o potravinách, ktoré odkazujú na zníženie rizika ochorenia (2), v rozsahu, v akom ním bolo zamietnuté prijatie tohto požadovaného tvrdenia o znížení rizika ochorenia do zoznamu prípustných tvrdení: „Pravidelná konzumácia významného množstva vody môže znížiť riziko vzniku dehydratácie a sprievodného zníženia výkonnosti“.
   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú deväť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nepotrebnosti označenia „rizikového faktora“
               Žalobcovia po prvé namietajú, že žalovaná vyhlásila označenie „rizikového faktora“ za povinné pre žiadosť o povolenie, hoci takáto povinnosť z nariadenia č. 1924/2006 nevyplýva.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nezohľadnení skutočného označenia „rizikového faktora“ v žiadosti o povolenie
               Žalobcovia okrem toho tvrdia, že žalovaná prehliadla, že žalobcovia skutočne vo svojich návrhových tvrdeniach uviedli pre požadované zdravotné tvrdenie „rizikový faktor“.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality
               Žalobcovia okrem toho tvrdia, že nariadenie č. 1170/2011 je celkovo neproporcionálne.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na neexistencii dostatočného právneho základu
               Napadnuté nariadenie nemá podľa názoru žalobcov okrem toho dostatočný právny základ, keďže sa opiera o predpisy článku 17 v spojení s článkom 14 ods. 1 písm. a) a článkom 10 ods. 1 nariadenia č. 1924/2006, ktoré porušujú právo Únie, a najmä zásadu proporcionality.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na neprípustnom právnom nástroji
               Žalobcovia po piate tvrdia, že žalovaná porušila podstatné formálne náležitosti, keď namiesto rozhodnutia zamýšľaného v nariadení č. 1924/2006 vydala nariadenie.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na porušení rozdelenia právomoci
               Žalobcovia v tejto súvislosti tvrdia, že rozdelenie právomocí medzi žalovanou, Európskym úradom pre bezpečnosť potravín a Spolkovým úradom pre ochranu spotrebiteľa a bezpečnosť potravín uvedené v nariadení č. 1924/2006 žalovaná v konaní porušila.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod založený na nedodržaní stanovenej lehoty na prijatie rozhodnutia
               Žalobcovia okrem toho vytýkajú, že kogentné časové predpisy pre postúpenie žiadosti o povolenie, pre vypracovanie vedeckého stanoviska a vydanie rozhodnutia o povolení podľa nariadenia č. 1924/2006 neboli dodržané.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod založený na nedostatočnom zohľadnení návrhu
               Žalobcovia okrem toho vytýkajú, že žalovaná porušila podstatné formálne náležitosti, keďže pri svojom rozhodnutí o povolení nezohľadnila podstatnú časť návrhu žalobcov a procesne dotknutých zainteresovaných tretích osôb.

               9.

               Deviaty žalobný dôvod založený na nedostatočnom odôvodnení
               Žalobcovia nakoniec vytýkajú, že žalovaná nedostatočne splnila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 ods. 2 ZFEÚ.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1924/2006 z 20. decembra 2006 o výživových a zdravotných tvrdeniach o potravinách (Ú. v. EÚ L 404, s. 9).

      (2)  Nariadenie Komisie č. 1170/2011 zo 16. novembra 2011 o zamietnutí povolenia určitých zdravotných tvrdení o potravinách, ktoré odkazujú na zníženie rizika ochorenia (Ú. v. EÚ L 299, s. 1).


title: Vec T-242/07: Žaloba podaná 6. júla 2007 – Weiler/ÚHVT – CISQ (Q2WEB)

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/45

         Žaloba podaná 6. júla 2007 – Weiler/ÚHVT – CISQ (Q2WEB)
   (Vec T-242/07)
   (2007/C 211/83)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Dieter Weiler (Pulheim, Nemecko) (v zastúpení: V. von Bomhard, T. Dolde a A. Renck, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: CISQ Federazione Certificazione Italiana Sistemi di Qualità Aziendali
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) č. R 893/2005-1 z 29. marca 2007, a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania, pričom v prípade vstupu vedľajšieho účastníka do konania, zaviazať žalovaného a vedľajšieho účastníka na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti:„Q2WEB“ pre výrobky a služby tried 9, 35, 38 a 42 (ochranná známka Spoločenstva č. 2 418 150).

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: CISQ Federazione Certificazione Italiana Sistemi di Qualità Aziendali.

      Ochranné známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: slovná ochranná známka „OWEB“ pre služby triedy 42 (ochranná známka Spoločenstva č. 1 772 078), obrazová ochranná známka „QWEB“ pre služby tried 35, 38 a 42 (ochranná známka Spoločenstva č. 1 871 201) a slovná ochranná známka „QWEBMARK“ pre služby tried 35, 38 a 42 (ochranná známka Spoločenstva č. 1 771 963).

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: vyhlásenie neplatnosti dotknutej známky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 52 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1), keďže porovnávané ochranné známky nie sú vizuálne, foneticky a koncepčne podobné a rozdiely medzi označeniami sú dostatočné na vylúčenie pravdepodobnosti zámeny zo strany relevantného spotrebiteľa.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-615/11 P: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 16. mája 2013 — Európska komisia/Ryanair Ltd, Air One SpA [Odvolanie — Žaloba na nečinnosť — Článok 232 ES — Nariadenie (ES) č. 659/1999 — Článok 20 ods. 2 — Štátna pomoc poskytnutá v prospech talianskych leteckých spoločností — Sťažnosť — Neexistencia rozhodnutia Komisie]

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/16

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 16. mája 2013 — Európska komisia/Ryanair Ltd, Air One SpA
   (Vec C-615/11 P) (1)

   (Odvolanie - Žaloba na nečinnosť - Článok 232 ES - Nariadenie (ES) č. 659/1999 - Článok 20 ods. 2 - Štátna pomoc poskytnutá v prospech talianskych leteckých spoločností - Sťažnosť - Neexistencia rozhodnutia Komisie)
   2013/C 225/26
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn, D. Grespan a S. Noë, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Ryanair Ltd (v zastúpení: E. Vahida, advokát, I.-G. Metaxas-Maragkidis, dikigoros), Air One SpA (v zastúpení: M. Merola, M.C. Santacroce a G. Belotti, avvocati)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 29. septembra 2011, Ryanair/Komisia, T-442/07 o čiastočnom vyhovení žalobe, ktorou sa navrhovalo konštatovať, že Komisia nezákonne neprijala rozhodnutie v súvislosti so sťažnosťami žalobcu týkajúcimi sa údajne poskytnutej pomoci v prospech Alitalia, Air One a Meridiana zo strany Talianska, vo forme rôznych typov zvýhodňujúcich opatrení v prospech týchto spoločností

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 3.3.2012.


title: Vec F-20/11: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) zo 7. júla 2011 — Bracalente/Komisia (Verejná služba — Osoby nárokujúce si postavenie úradníka alebo zamestnanca Európskej únie — Žaloba — Zjavná neprípustnosť — Nedodržanie konania pred podaním žaloby)

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/31

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) zo 7. júla 2011 — Bracalente/Komisia
   (Vec F-20/11)
   (Verejná služba - Osoby nárokujúce si postavenie úradníka alebo zamestnanca Európskej únie - Žaloba - Zjavná neprípustnosť - Nedodržanie konania pred podaním žaloby)
   2012/C 138/70
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Gianpaolo Bracalente (Ispra, Taliansko) (v zastúpení: S. Costantino, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet veci

   Návrh žalobcu, aby mu bolo priznané postavenie zamestnanca Európskej únie

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               G. Bracalente znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec T-763/16: Žaloba podaná 31. októbra 2016 – PY/EUCAP Sahel Niger

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/46

         Žaloba podaná 31. októbra 2016 – PY/EUCAP Sahel Niger
   (Vec T-763/16)
   (2017/C 006/58)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: PY (Souffelweyersheim, Francúzsko) (v zastúpení: S. Rodrigues a A. Tymen, advokáti)

      Žalovaná: EUCAP Sahel Niger (Niamey, Niger)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú,

         a v dôsledku toho

               —

               konštatoval zodpovednosť Misie podľa článku 340 ZFEÚ,

               —

               uložil povinnosť nahradiť hmotnú škodu žalobkyne,

               —

               uložil povinnosť nahradiť nemajetkovú ujmu žalobkyne vo výške 70 000 eur,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jediný žalobný dôvod založený na porušení zmluvných záväzkov, ktorého sa dopustila Misia EUCAP Sahel Niger (ďalej len „Misia“), čo vyvoláva jej zmluvnú zodpovednosť v zmysle článku 340 ZFEÚ.
   Žalobkyňa, bývalá zamestnankyňa Misie vytýka porušenia zmluvných záväzkov Misie týkajúcich sa vnútorných vyšetrovaní a ochrany obetí v prípade oznámenia situácie obťažovania na pracovisku. V dôsledku nečinnosti Misie a jej pochybenia v tom, že neotvorila vnútorné vyšetrovanie, situácia obťažovania, ktorú oznámila žalobkyňa, pretrvávala, zhoršila sa a vážne zasiahla do jej zdravotného stavu, čo viedlo k jej núdzovému odsunu. Žalobkyňa nemohla nikdy pred uplynutím svojho kontraktu opätovne začať vykonávať svoju funkciu.
   Preto žalobkyňa požaduje náhradu nemajetkovej ujmy, ktorá jej vznikla tým, že bola nútená znášať situáciu obťažovania, napriek tomu, že obťažovanie oznámila, počas viacerých mesiacov, čomu mohla Misia predísť, tým, že došlo k nútenému prerušeniu jej profesionálnych aktivít, a napokon, zhoršením jej zdravotného stavu, najmä pokiaľ ide o depresívny stav, ktorý odvtedy pretrváva. Požaduje taktiež náhradu finančnej škody, ktorá jej vznikla v dôsledku straty na mzde od tridsiateho dňa po ukončení práceneschopnosti a v dôsledku toho, že u nej nemohlo dôjsť k obnoveniu pracovnej zmluvy.


title: Vec C-252/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta förvaltningsdomstolen (Švédsko) 23. mája 2014 – Pensioenfonds Metaal en Technie/Skatteverket

text:
               21.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta förvaltningsdomstolen (Švédsko) 23. mája 2014 – Pensioenfonds Metaal en Technie/Skatteverket
   (Vec C-252/14)
   2014/C 235/15
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Pensioenfonds Metaal en Technie

      Žalovaný: Skatteverket

      Prejudiciálna otázka

   Predstavuje článok 63 ZFEÚ prekážku pre vnútroštátnu právnu úpravu, podľa ktorej sa dividendy od spoločnosti rezidenta zdaňujú pri zdroji, ak je akcionár rezidentom v inom členskom štáte, pričom takéto dividendy – ak sa vyplácajú akcionárovi rezidentovi – podliehajú dani, ktorá sa vypočítava ako konečná paušálna suma a vyberá z fiktívneho výnosu a ktorá má z dlhodobého hľadiska zodpovedať bežnému zdaneniu všetkých kapitálových výnosov?


title: Vec T-10/09: Žaloba podaná 14. januára 2009 – Formula One Licensing/ÚHVT – Racing – Live (F1 – Live)

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/47

         Žaloba podaná 14. januára 2009 – Formula One Licensing/ÚHVT – Racing – Live (F1 – Live)
   (Vec T-10/09)
   (2009/C 55/84)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Formula One Licensing BV (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: B. Klingberg, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Racing – Live SA (Montpellier, Francúzsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 16. októbra 2008 vo veci R 7/2008-1,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania a

               —

               zaviazať ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania pred odvolacím senátom.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „F1 – Live“, pre tovary a služby v triedach 16, 38 a 41.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: prihláška č. 732 134 medzinárodnej slovnej ochrannej známky „F1“ pre tovary a služby v triedach 16, 38 a 41; prihláška č. 30 007 412 nemeckej slovnej ochrannej známky „F1“ pre služby v triede 41; prihláška č. 2 277 746 D slovnej ochrannej známky Spojeného kráľovstva „F1“ pre tovary a služby v triedach 16, 38; prihláška č. 631 531 obrazovej ochrannej známky Spoločenstva „F1 Formula 1“ pre tovary a služby v triedach 16, 38 a 41; ďalšie ochranné známky ako „F1 Racing Simulation“, „F1 Pole Position“ a „F1 Pit Stop Café“.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia, ktorým sa zamieta námietka a vyhovuje prihláške ochrannej známky Spoločenstva.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát dospel k nesprávnemu právnemu záveru o neexistencii pravdepodobnosti zámeny medzi dotknutými ochrannými známkami; porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát nesprávne zistil, že používanie dotknutej ochrannej známky bez patričného dôvodu prináša neoprávnenú výhodu a je na škodu rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrej povesti skorším žalobcovým ochranným známkam.


title: Vec C-251/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta Domstolen (Švédsko) 29. mája 2007 – Gävle Kraftvärme AB/Länsstyrelsen i Gävleborgs län

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta Domstolen (Švédsko) 29. mája 2007 – Gävle Kraftvärme AB/Länsstyrelsen i Gävleborgs län
   (Vec C-251/07)
   (2007/C 170/28)
   Jazyk konania: švédčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Högsta Domstolen
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľka: Gävle Kraftvärme AB

      Druhý účastník konania: Länsstyrelsen i Gävleborgs län
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa na základe výkladu smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/76/ES (1) o spaľovaní odpadov každá jednotka kombinovanej teplárne a elektrárne posudzovať ako samostatné zariadenie, alebo sa má kombinovaná elektráreň a tepláreň posudzovať ako celok, ak kombinovaná elektráreň a tepláreň pozostáva z niekoľkých jednotiek (pecí)?

               2.

               Má sa na základe výkladu smernice zariadenie vybudované na spaľovanie odpadov, ale ktorého hlavným cieľom je výroba energie, klasifikovať ako spaľovňa odpadov alebo ako zariadenie na spoluspaľovanie odpadov?

      (1)  Ú. v. ES L 332, 28.12.2000, s. 91; Mim. vyd. 15/005, s. 353.


title: Vec T-125/17: Žaloba podaná 28. februára 2017 – BASF Grenzach/ECHA

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/48

         Žaloba podaná 28. februára 2017 – BASF Grenzach/ECHA
   (Vec T-125/17)
   (2017/C 112/67)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: BASF Grenzach GmbH (Grenzach-Wyhlen, Nemecko) (v zastúpení: K. Nordlander a M. Abenhaïm, advokáti)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu o neplatnosť za prípustnú,

               —

               zrušil rozhodnutie odvolacej rady Európskej chemickej agentúry (ECHA) z 19. decembra 2016 týkajúce sa hodnotenia látky triklosan podľa článku 46 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1907/2006 (1) (vec No A-018-2014) (ďalej len „rozhodnutie Triklosan“) v rozsahu, v akom odvolacia rada zamietla administratívne odvolanie žalobkyne, potvrdila testy na potkanoch, rybách a testy odolnosti, ktoré si predtým vyžiadala ECHA, a rozhodla, že zostávajúce informácie sa musia poskytnúť do 28. decembra 2018,

               —

               zaviazal ECHA na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení podstatných procesných náležitostí.

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že odvolacia rada tým, že zúžila svoju úlohu na obmedzené preskúmanie zákonnosti rozhodnutia Triklosan namiesto toho, aby uskutočnila úplné administratívne preskúmanie, porušila podstatné procesné náležitosti. Podľa žalobkyne odvolacia rada rovnako porušila dve podstatné procesné náležitosti tým, že nezohľadnila množstvo kľúčových tvrdení a vedeckých dôkazov predložených žalobkyňou, pričom sa nezaoberala ich podstatou. Žalobkyňa tvrdí, že odvolacia rada tým nielen nenaplnila svoju právomoc administratívneho preskúmania, ale tiež porušila právo žalobkyne na obhajobu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality v spojení s článkom 13 ZFEÚ, článkom 25 ods. 1 REACH, článkom 47 REACH a ustálenou judikatúrou Všeobecného súdu týkajúcou sa súdneho preskúmania a dôkazného bremena.

                           —

                           Pokiaľ ide o testy na potkanoch, žalobkyňa tvrdí, že ECHA aj odvolacia rada uznali rozdiely medzi systémami štítnej žľazy potkanov a ľudí, ale v zásade sa spoliehali na údaje zo štúdií na potkanoch, na základe ktorých predpokladali potenciálne účinky na štítnu žľazu u ľudí (pričom existujúce štúdie na ľuďoch ukázali neprítomnosť takýchto účinkov). Žalobkyňa tvrdí, že rozhodnutie Triklosan tým (i) nezohľadňuje všetky dostupné relevantné informácie, (ii) je rozporuplné, (iii) vychádza z nesúrodých dôkazov a z týchto dôvodov je poznačené zjavne nesprávnym posúdením nevyhnutnosti testov na potkanoch, pokiaľ ide o údajné riziko ľudskej vývojovej neurotoxicity. Pokiaľ ide o výstupy štúdie sexuálnej reprodukčnej toxicity na potkanoch, podľa žalobkyne ECHA aj odvolacia rada takisto nezohľadnili všetky dostupné relevantné informácie a vychádzali z nesúrodých dôkazov. Podľa žalobkyne tým ECHA a odvolacia rada vychádzali zo zjavne nesprávneho posúdenia nevyhnutnosti testovať na potkanoch výstupy akejkoľvek reprodukčnej toxicity. Podľa žalobkyne sú testy na potkanoch navyše zjavne nevhodné, lebo nijako nemôžu pomôcť ECHA pri objasnení údajného rizika narušenia činnosti štítnej žľazy u ľudí. Napokon žalobkyňa tvrdí, že rozhodnutie Triklosan je nezákonné v tom, že odvolacia rada potvrdila testy na potkanoch bez toho, aby preverila, či boli splnené všetky požiadavky zásady proporcionality, najmä že odvolacia rada nepreverila, či neboli možné menej obmedzujúce prostriedky na objasnenie údajného rizika narušenia činnosti štítnej žľazy Trikolsanom.

                           —

                           Pokiaľ ide o testy na rybách, žalobkyňa tvrdí, že (i) odvolacia rada v skutočnosti neuplatnila svoju voľnú úvahu na určenie, či na základe dostupných vedeckých dôkazov existuje „potenciálne riziko“, ktoré by mohlo opodstatňovať vyžadovanie ďalších testov, (ii) ECHA aj odvolacia rada nepreukázali, že na základe dostupných vedeckých dôkazov existuje potenciálne riziko narušenia činnosti štítnej žľazy opodstatňujúce ďalšie testy na rybách, a (iii) ECHA aj odvolacia rada preniesli dôkazné bremeno a porušili článok 25 ods. 1 REACH tým, že vyžadovali, aby žalobkyňa preukázala neprítomnosť takéhoto rizika.

                           —

                           Pokiaľ ide o test odolnosti, žalobkyňa tvrdí, že ECHA a odvolacia rada tým, že vyžadovali, aby žalobkyňa uskutočnila test odolnosti v sladkej vode aj morskej vode s cieľom údajného preverenia potenciálneho rizika odolnosti Triklosanu v životnom prostredí, náležite nezohľadnili prevažujúce dôkazy týkajúce sa odolnosti Triklosanu, ani požiadavku zvážiť environmentálne relevantné podmienky, ako je to upravené v prílohe XIII. Žalobkyňa ďalej tvrdí, že ECHA a odvolacia rada tým, že vyžadovali od žalobkyne uskutočnenie testov odolnosti v pelagických vodách (t. j. čistých vodách bez usadenín), rovnako nedodržali jasný príkaz prílohy XIII REACH, aby sa zohľadnili dôkazy odrážajúce environmentálne „relevantné“ podmienky. Žalobkyňa navyše tvrdí, že ECHA a odvolacia rada svojím rozhodnutím, že test simulácie odchýlok musí odrážať environmentálne relevantné podmienky, neuplatnili náležité odborné posúdenie na určenie vhodných podmienok testu.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, 2006, s. 1).


title: Vec T-101/16: Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. apríla 2017 – Klausner Holz Niedersachsen/Komisia („Žaloba na nečinnosť — Štátna pomoc — Dodávky dreva — Predbežné preskúmanie údajnej štátnej pomoci poskytnutej nemeckými orgánmi vo forme zmlúv na dodávky dreva — Neprijatie stanoviska Komisie v primeranej lehote — Zjavná neprípustnosť“)

text:
               6.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/20

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. apríla 2017 – Klausner Holz Niedersachsen/Komisia
   (Vec T-101/16) (1)

   ((„Žaloba na nečinnosť - Štátna pomoc - Dodávky dreva - Predbežné preskúmanie údajnej štátnej pomoci poskytnutej nemeckými orgánmi vo forme zmlúv na dodávky dreva - Neprijatie stanoviska Komisie v primeranej lehote - Zjavná neprípustnosť“))
   (2017/C 178/26)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Klausner Holz Niedersachsen GmbH (Saalburg-Ebersdorf, Nemecko) (v zastúpení: D. Reich, C. Hipp a T. Ilgner, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn a T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 265 ZFEÚ, ktorého cieľom je konštatovanie, že podľa názoru žalobkyne Komisia protiprávne neprijala v primeranej lehote stanovisko v rámci predbežného preskúmania štátnej pomoci poskytnutej nemeckými orgánmi v prospech žalobkyne vo forme zmlúv na dodávky dreva

      Výrok

               1.

               Žaloba sa odmieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Klausner Holz Niedersachsen GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 145, 25.4.2016.


title: Vec T-50/12: Žaloba podaná 7. februára 2012 — AMC-Representações Têxteis/ÚHVT — MIP Metro (METRO KIDS COMPANY)

text:
               14.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 109/21

         Žaloba podaná 7. februára 2012 — AMC-Representações Têxteis/ÚHVT — MIP Metro (METRO KIDS COMPANY)
   (Vec T-50/12)
   2012/C 109/45
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: AMC-Representações Têxteis Lda (Taveiro, Portugalsko) (v zastúpení: V. Caires Soares, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 24. novembra 2011 vo veci R 2314/2010-1,

               —

               zaviazal žalovaného a prípadne vedľajšieho účastníka konania na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „METRO KIDS COMPANY“ pre tovary a služby zaradené v triedach 24, 25 a 39 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 8200909.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: medzinárodná obrazová ochranná známka „METRO“ zapísaná pod č. 852751 pre tovary zaradené v triedach 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44 a 45.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009, keďže odvolací senát sa dopustil nesprávneho posúdenia tým, že sa domnieval, že sporné ochranné známky sú podobné a že nemožno vylúčiť pravdepodobnosť zámeny alebo asociácie.


title: Vec C-262/04: Žaloba podaná dňa 23. júna 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Nemeckej spolkovej republike

text:
               7.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 201/14

         Žaloba podaná dňa 23. júna 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Nemeckej spolkovej republike
   (Vec C-262/04)
   (2004/C 201/29)
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Walter Mölls a Karolina Mojzesowicz, členovia Právnej sekcie Komisie, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 23. júna 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Nemeckej spolkovej republike.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že Nemecká spolková republika porušuje svoje povinnosti, vyplývajúce z článku 9 smernice 2002/77/ES (1) zo 16. septembra 2002 o hospodárskej súťaži na trhoch elektronických komunikačných sietí a služieb tým, že neposkytla Komisii informácie, ktoré by jej umožnili potvrdiť, že ustanovenia tejto smernice boli dodržané.

               —

               zaviazal Nemeckú spolkovú republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Podľa článku 9 Smernice Komisie 2002/77/ES majú členské štáty najneskôr do 24. júla 2003 poskytnúť Komisii informácie, ktoré jej umožnia potvrdiť, že ustanovenia tejto smernice boli dodržané. Táto lehota uplynula bez toho, aby Nemecká spolková republika poskytla Komisii požadované informácie v zmysle článku 9 uvedenej smernice.

      (1)  Ú.v. ES, L 249, s. 21.


title: Vec C-556/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Contencioso-Administrativo de Valladolid (Španielsko) 3. novembra 2011 — María Jesús Lorenzo Martínez/Dirección Provincial de Educación Valladolid

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/33

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Contencioso-Administrativo de Valladolid (Španielsko) 3. novembra 2011 — María Jesús Lorenzo Martínez/Dirección Provincial de Educación Valladolid
      (Vec C-556/11)
      (2012/C 25/62)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado Contencioso-Administrativo de Valladolid

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: María Jesús Lorenzo Martínez

         Žalovaný: Dirección Provincial de Educación Valladolid

         Prejudiciálna otázka

      Je skutočnosť, že zamestnanec je stálym zamestnancom, a preto patrí do niektorej kategórie stálych zamestnancov verejného školstva, dostatočne objektívnou skutočnosťou odôvodňujúcou to, že nárok na osobitný príplatok za „sústavné vzdelávanie“ (hovorovo nazývaný tiež „šesťročný príplatok“) sa v prípade splnenia stanovených požiadaviek priznáva iba stálym zamestnancom vo verejnom školstve?


title: Vec C-492/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Provinciale di Taranto (Taliansko) 30. novembra 2009 — Soc Agricola Esposito srl/Agenzia Entrate — Ufficio Taranto 2

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/43

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Provinciale di Taranto (Taliansko) 30. novembra 2009 — Soc Agricola Esposito srl/Agenzia Entrate — Ufficio Taranto 2
   (Vec C-492/09)
   2010/C 24/75
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Commissione Tributaria Provinciale di Taranto

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Soc Agricola Esposito srl

      Žalovaný: Agenzia Entrate — Ufficio Taranto 2

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je článok 21 sadzobníka pripojeného k dekrétu prezidenta Talianskej republiky č. 641 z roku 1972 a článok 160 legislatívneho dekrétu č. 259 z roku 2003, ktoré vyžadujú, aby mal spotrebiteľ, ktorý uzavrel zmluvu o predplatených službách, povolenie v súlade so zásadami smernice 2002/20/ES (1), ktorá sa naopak o individuálnych povoleniach zmieňuje v súvislosti s podnikmi poskytujúcimi službu alebo sieťový systém?

               2.

               Sú články 1 a 9 dekrétu prezidenta Talianskej republiky č. 641 z roku 1972, ako aj článok 21 pripojeného sadzobníka v rozpore s pravidlom viacerých poplatkov, o ktorom sa podľa výkladu článkov 12 a 13 smernice 2002/20/ES hovorí výlučne v kontexte viažucom sa na povolenia?

               3.

               Je okolnosť, že taliansky správny poplatok za koncesiu majú platiť osoby, ktoré uzavreli zmluvu o predplatených službách a nie aj osoby využívajúce systém paušálnych kariet, v súlade so zásadami obsiahnutými v smernici 2002/21/ES (2), a najmä so „zásadou nediskriminácie pri prideľovaní a prídele rádiových frekvencií národnými regulačnými orgánmi“ upravenou v článku 9 ods. 1 tejto smernice?

               4.

               Je správny poplatok za koncesiu v súlade so zásadami smernice 2002/77/ES (3) a smernice 2002/21/ES, ktoré stanovujú, že „všetky národné úpravy slúžiace na zdieľanie čistých nákladov poskytovania univerzálnej služby musia byť založené na objektívnych, transparentných a nediskriminačných kritériách a musia byť v súlade s princípom proporcionality a najmenšej deformácie trhu“?

               5.

               Odrádza taliansky správny poplatok za koncesiu, ktorý vedie k zvýšeniu nákladov užívateľov služieb mobilných operátorov, ktorí podpíšu zmluvy o predplatnom od vstupu na taliansky trh, čím na úkor vnútroštátnych spotrebiteľov bráni v rozpore so zásadami obsiahnutými v smernici 2002/21/ES vytvoreniu trhu s fungujúcou hospodárskou súťažou?

               6.

               Je taliansky správny poplatok za koncesiu v rozpore so zásadou uvedenou v článku 25 Zmluvy, podľa ktorej „clá na dovozy a vývozy a poplatky s rovnakým účinkom sa medzi členskými štátmi zakazujú. Tento zákaz sa vzťahuje taktiež na clá fiškálnej povahy“?

      (1)  Ú. v. ES L 108, s. 21; Mim. vyd. 13/029, s. 337.

      (2)  Ú. v. ES L 108, s. 33; Mim. vyd. 13/029, s. 349.

      (3)  Ú. v. ES L 249, s. 21; Mim. vyd. 08/002, s. 178.


title: Vec T-302/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  23. novembra 2012 — Crocs/ÚHVT — Holey Soles Holdings a PHI (Dizajn obuvi) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Návrh na vyhlásenie neplatnosti — Späťvzatie návrhu na vyhlásenie neplatnosti — Zastavenie konania“ )

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/45

         Uznesenie Všeobecného súdu z 23. novembra 2012 — Crocs/ÚHVT — Holey Soles Holdings a PHI (Dizajn obuvi)
   (Vec T-302/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Návrh na vyhlásenie neplatnosti - Späťvzatie návrhu na vyhlásenie neplatnosti - Zastavenie konania)
   2013/C 26/87
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Crocs, Inc. (Niwot, Spojené štáty) (v zastúpení: I. R. Craig, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Hanne, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Holey Soles Holdings Ltd (Vancouver, Kanada) a Partenaire Hospitalier International (La Haie Foissière, Francúzsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu ÚHVT z 26. marca 2010 (vec R 9/2008-3) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Holey Soles Holdings Ltd a Partenaire Hospitalier International a Crocs, Inc.

      Výrok

               1.

               Konanie o žalobe sa zastavuje.

               2.

               Žalobkyňa znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené žalovaným.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 25.9.2010.


title: Vec C-183/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Cluj (Rumunsko) 11. apríla 2014 – Radu Florin Salomie, Nicolae Vasile Oltean/Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Cluj (Rumunsko) 11. apríla 2014 – Radu Florin Salomie, Nicolae Vasile Oltean/Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj
   (Vec C-183/14)
   2014/C 253/21
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Cluj

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Radu Florin Salomie, Nicolae Vasile Oltean

      Žalovaný: Direcția Generală a Finanțelor Publice Cluj

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno fyzickú osobu, ktorá spolu s ďalšími fyzickými osobami uzatvára zmluvu o zriadení združenia bez právnej subjektivity, ktoré nepodlieha oznamovacej ani registračnej povinnosti na daňové účely a ktoré sa zriaďuje s cieľom realizovať budúce dielo (budovu) na pozemku v osobnom vlastníctve niektorých účastníkov tohto zmluvného vzťahu, považovať s ohľadom na okolnosti konania vo veci samej za zdaniteľnú osobu na účely DPH podľa článku 9 ods. 1 smernice o DPH (1), a to v prípade, že z hľadiska daňového režimu daňové orgány pôvodne prejednávali prevod vlastníctva k budovám na pozemku v osobnom vlastníctve niektorých účastníkov zmluvného vzťahu ako prevody spadajúce do správy súkromného majetku týchto osôb?

               2.

               Majú sa zásady právnej istoty, ochrany legitímnej dôvery, ako aj ďalšie všeobecné zásady v oblasti DPH, tak, ako vyplývajú zo smernice 2006/112/ES, vykladať s ohľadom na okolnosti konania vo veci samej tak, že bránia vnútroštátnej praxi, na základe ktorej daňová správa, ktorá fyzickej osobe najprv vyrubila daň z príjmu, vyplývajúceho z prevodu vlastníctva v rámci osobného majetku, pričom po dvoch rokoch, bez akejkoľvek podstatnej zmeny primárneho práva a na základe rovnakých skutkových okolností, svoje stanovisko prehodnocuje a rovnaké transakcie kvalifikuje ako ekonomickú činnosť podliehajúcu DPH, s tým, že na dlhovanú daň spätne vypočíta príslušenstvo?

               3.

               Majú sa články 167, 168 a 213 smernice o DPH z hľadiska zásady daňovej neutrality vykladať tak, že bránia tomu, aby daňová správa odoprela zdaniteľnej osobe, za okolností, ktoré sú predmetom konania vo veci samej, právo na odpočet dane z pridanej hodnoty, ktorú má zaplatiť alebo ju zaplatila na tovaroch a službách použitých na účely zdaniteľných transakcií, a to iba z toho dôvodu, že táto osoba nebola registrovaná ako zdaniteľná osoba pre DPH v čase, keď sa jej príslušné služby poskytli?

               4.

               Možno ustanovenia článku 179 smernice vykladať s ohľadom na okolnosti konania vo veci samej tak, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej má zdaniteľná osoba, na ktorú sa vzťahuje osobitný režim oslobodenia od dane a ktorá nepodala načas žiadosť o registráciu pre DPH, povinnosť zaplatiť daň, ktorá sa jej mala vyrubiť, a nemá nárok na odpočet výšky odpočítateľnej dane za každé zdaňovacie obdobie, pričom právo na odpočítanie sa vykoná následne, prostredníctvom daňového priznania podaného po registrácii zdaniteľnej osoby pre DPH, čo by mohlo mať vplyv na výpočet príslušenstva?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec C-151/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) 19. marca 2007 – Theologos-Grigorios Chatzithanasis/Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilengyis a Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis (OEEK)

text:
               26.5.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 117/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) 19. marca 2007 – Theologos-Grigorios Chatzithanasis/Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilengyis a Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis (OEEK)
   (Vec C-151/07)
   (2007/C 117/28)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Symvoulio tis Epikrateias (Grécko)
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Theologos-Grigorios Chatzithanasis

      Žalovaní: Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilengyis (Ministerstvo zdravia a sociálnej solidarity) a Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis (Organizácia pre vzdelávanie a odbornú prípravu, OEEK)
   Prejudiciálna otázka
   Sú príslušné orgány hostiteľského členského štátu v zmysle článkov 1, 2, 3 a 4 smernice Rady 92/51/EHS z 18. júna 1992 o druhom všeobecnom systéme uznávania odborného vzdelania a prípravy, ktorou sa dopĺňa smernica 89/48/EHS (Ú. v. ES L 209, 24.7.1992, s. 25; Mim. vyd. 05/002, s. 47), vykladaných v zmysle článkov 149 ES a 150 ES, oprávnené žiadosť štátneho príslušníka členského štátu, ktorý uplatňuje doklad spadajúci ako taký do pôsobnosti smernice 92/51/EHS a žiada tak uvedené orgány o udelenie povolenia na začatie alebo vykonávanie regulovaného povolania v hostiteľskom členskom štáte, zamietnuť (čím mu úplne vylúčia možnosť začať alebo vykonávať takú činnosť v hostiteľskom členskom štáte) s jediným odôvodnením, že uvedený doklad vydal orgán členského štátu, odkiaľ uvedený štátny príslušník prichádza, avšak na základe štúdia ukončeného z väčšej časti v hostiteľskom členskom štáte a v inštitúcii, ktorá napriek tomu, že má sídlo a svoju činnosť slobodne vykonáva v hostiteľskom členskom štáte, nie je podľa všeobecného právneho predpisu tohto štátu uznaná ako inštitúcia vzdelávania alebo odbornej prípravy?


title: Vec C-488/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante (Španielsko) 11. októbra 2010 — Celaya Emparanza y Galdos Internacional S.A./Proyectos Integrales de Balizamientos S.L.

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/33

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante (Španielsko) 11. októbra 2010 — Celaya Emparanza y Galdos Internacional S.A./Proyectos Integrales de Balizamientos S.L.
   (Vec C-488/10)
   ()
   2010/C 346/56
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Mercantil no 1 de Alicante

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Celaya Emparanza y Galdos Internacional S.A.

      Žalovaná: Proyectos Integrales de Balizamientos S.L.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Pokiaľ ide o spor týkajúci sa porušenia výlučného práva vyplývajúceho zo zápisu dizajnu Spoločenstva, vzťahuje sa právo brániť akejkoľvek tretej strane, aby využívala tento dizajn, ktoré je stanovené v článku 19 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002 (1) z 12. decembra 2001 o dizajnoch spoločenstva, na akúkoľvek tretiu stranu využívajúcu iný dizajn, ktorý u informovaného užívateľa nevyvoláva odlišný celkový dojem, alebo naopak nevzťahuje sa na tretiu stranu, ktorá využíva svoj neskôr zapísaný dizajn Spoločenstva, až kým nebude tento dizajn vymazaný?

               2.

               Je odpoveď na predchádzajúcu otázku nezávislá od zámeru dotknutej tretej strany, alebo sa môže líšiť v závislosti na jej konaní, konkrétne podľa toho, či táto tretia strana podala prihlášku na zápis neskoršieho dizajnu Spoločenstva a požiadala o vykonanie tohto zápisu až po tom, čo ju majiteľ skoršieho dizajnu Spoločenstva mimosúdnou cestou požiadal, aby prestala uvádzať na trh výrobok porušujúci práva, ktoré vyplývajú z uvedeného skoršieho dizajnu?

      (1)  Ú. v. ES L 3, s. 1; Mim. vyd. 13/027, s. 142.


title: Vec T-471/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  28. júna 2011 — Oetker Nahrungsmittel/ÚHVT — Bonfait (Buonfatti) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Buonfatti — Skoršia slovná ochranná známka Beneluxu Bonfait — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. júna 2011 — Oetker Nahrungsmittel/ÚHVT — Bonfait (Buonfatti)
   (Vec T-471/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Buonfatti - Skoršia slovná ochranná známka Beneluxu Bonfait - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2011/C 232/41
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG (Bielefeld, Nemecko) (v zastúpení: F. Graf von Stosch, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: R. Manea, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Bonfait BV (Denekamp, Holandsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 2. októbra 2009 (vec R 340/2007-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Bonfait BV a Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 2. októbra 2009 (vec R 340/2007-4) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Vec C-317/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 26. júna 2015 – X, Staatssecretaris van Financiën

text:
               21.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 26. júna 2015 – X, Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-317/15)
   (2015/C 311/28)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovatelia: X, Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vzťahuje sa zásada uplatňovania obmedzení vo vzťahu k tretím krajinám, ktorá je zakotvená v článku 64 ods. 1 ZFEÚ, aj na uplatnenie obmedzení, ktoré existujú na základe vnútroštátnej úpravy, ako je predĺžená lehota na dodatočné vymáhanie vo veci samej, ktorú možno uplatniť aj v prípadoch nesúvisiacich s priamymi investíciami, poskytovaním finančných služieb alebo so vstupom cenných papierov na kapitálové trhy?

               2.

               Vzťahuje sa zásada uplatňovania obmedzení voľného pohybu kapitálu, ktorá je zakotvená v článku 64 ods. 1 ZFEÚ, v súvislosti s poskytovaním finančných služieb aj na obmedzenia, ako je uvedená predĺžená lehota na dodatočné vymáhanie, ktoré sa netýkajú poskytovateľov služieb a neupravujú ani podmienky a spôsob poskytovania služieb?

               3.

               „Pohyb kapitálu v súvislosti s poskytovaním finančných služieb“ v zmysle článku 64 ods. 1 ZFEÚ zahŕňa aj prípad, o aký ide vo veci samej, keď si obyvateľ jedného členského štátu otvoril účet (cenných papierov) v bankovej inštitúcii mimo Únie, a je pritom relevantné, či a v prípade kladnej odpovede v akej miere uvedená banková inštitúcia vykonáva v tomto rámci činnosť pre vlastníka účtu?