title: Vec T-242/17: Žaloba podaná 25. apríla 2017 – SC/Eulex Kosovo

text:
               17.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 231/28

         Žaloba podaná 25. apríla 2017 – SC/Eulex Kosovo
   (Vec T-242/17)
   (2017/C 231/35)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: SC (v zastúpení: L. Moro, lawyer a A. Kunst, lawyer)

      Žalovaná: Eulex Kosovo

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil, že žalovaná porušila svoje zmluvné a mimozmluvné povinnosti voči žalobkyni,

               —

               vyhlásil, že interná súťaž z roku 2016 bola protiprávna, a preto je protiprávne, že zmluva žalobkyne nebola obnovená,

               —

               nariadil, aby boli žalobkyni nahradené straty, ktoré jej vznikli v dôsledku toho, že jej protiprávne nebola obnovená zmluva, a to vo výške 19 mesačných platov v hrubom spolu s úpravami denných príspevkov a zvýšením platu podľa dokumentov „Odmeňovanie medzinárodných zmluvných zamestnancov“ a „Indikatívna úroveň príspevkov“,

               —

               nariadil, aby bola žalobkyni nahradená nemajetková ujma, ktorá jej vznikla v dôsledku protiprávnych aktov a rozhodnutí žalovanej,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článkov 4 a 6 štandardných operačných postupov týkajúcich sa nového usporiadania, ktorými sa stanovujú zásady, ako aj postavenie a zodpovednosť vedúceho a úradu pre ľudské zdroje, a článkov 5 (Zásady) a 7 (Výber), osobitne článku 7 ods. 1 písm. a) a b), článku 7 ods. 2 písm. c), f) a k) a článku 7 ods. 3 písm. c) štandardných operačných postupov týkajúcich sa výberu zamestnancov (porušenia zmluvnej povahy).

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 7 ods. 2 písm. f) a článku 7 ods. 3 písm. c) štandardných operačných postupov týkajúcich sa výberu zamestnancov a článku 3 ods. 2 kódexu správania žalovanej, zmluvných zásad spravodlivosti a dobrej viery (porušenia zmluvnej povahy) a práva žalobkyne na riadnu správu vecí verejných podľa článku 41 charty EÚ (porušenia mimozmluvnej povahy).

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady nestrannosti a práva žalobkyne na riadnu správu vecí verejných.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení práva žalobkyne na spravodlivé a primerané pracovné podmienky (článok 31 charty EÚ), oznámenia o rozhodnutí z 26. januára 2011 (Návrh na zavedenie hodnotenia vodičských zručností) a požiadaviek stanovených vo výzve na účasť z roku 2014, ako aj práva na riadnu správu vecí verejných.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení práva na spravodlivé a primerané pracovné podmienky (článok 31 charty EÚ).


title: Vec C-399/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 18. júla 2016 – X NV/Staatssecretaris van Financiën

text:
               10.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 18. júla 2016 – X NV/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-399/16)
   (2016/C 371/06)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: X NV

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 43 ES a 48 ES (teraz 49 ZFEÚ a 54 ZFEÚ) vykladať tak, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, na základe ktorej materská spoločnosť so sídlom v jednom členskom štáte nemôže vo vzťahu k sume, ktorú investovala do dcérskej spoločnosti so sídlom v inom členskom štáte, zohľadniť kurzovú stratu, hoci by tak mohla urobiť, ak by uvedená dcérska spoločnosť bola zahrnutá do daňovej jednotky – so znakmi holandskej daňovej jednotky – so spomenutou materskou spoločnosťou so sídlom v prvom členskom štáte, a to v dôsledku konsolidácie v rámci daňovej jednotky?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Môže alebo musí sa v tomto prípade pri výpočte kurzovej straty, ktorá má byť zohľadnená, vychádzať z toho, že do daňovej jednotky sa zahrnú aj (jedna alebo viaceré) priame alebo nepriame dcérske spoločnosti so sídlom v Európskej únii, ktoré vlastní dotknutá materská spoločnosť nepriamo – prostredníctvom jej dcérskej spoločnosti?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Majú sa v tomto prípade zohľadniť len kurzové straty, ktoré pri zahrnutí do daňovej jednotky materskej spoločnosti nastali v rokoch, na ktoré sa spor vzťahuje, alebo sa majú zohľadniť aj kurzové rozdiely, ktoré by boli vykázané v skorších rokoch?


title: Vec F-44/05 RENV: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  23. októbra 2012 — Strack/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Vrátenie súdu po zrušení — Zbavenie zamestnancov inštitúcie imunity za ústne a písomné vyjadrenia v rámci súdneho konania — Vymenovanie na pracovné miesto vedúceho sekcie — Zamietnutie kandidatúry — Žaloba o neplatnosť — Záujem odmietnutého uchádzača na konaní — Právna sila rozhodnutej veci — Procesná vada — Zváženie prítomných záujmov — Žaloba o náhradu škody — Nemajetková ujma utrpená z dôvodu nezrovnalosti)

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/25

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 23. októbra 2012 — Strack/Komisia
   (Vec F-44/05 RENV)
   (Verejná služba - Úradníci - Vrátenie súdu po zrušení - Zbavenie zamestnancov inštitúcie imunity za ústne a písomné vyjadrenia v rámci súdneho konania - Vymenovanie na pracovné miesto vedúceho sekcie - Zamietnutie kandidatúry - Žaloba o neplatnosť - Záujem odmietnutého uchádzača na konaní - Právna sila rozhodnutej veci - Procesná vada - Zváženie prítomných záujmov - Žaloba o náhradu škody - Nemajetková ujma utrpená z dôvodu nezrovnalosti)
   2013/C 46/44
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Guido Strack (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: N. A. Lödler a H. Tettenborn, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: H. Krämer a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Vrátenie po zrušení — Verejná služba — Na jednej strane zrušenie rozhodnutia Komisie zamietnuť kandidatúru žalobcu na miesto vedúceho sekcie „Verejné obstarávanie a zmluvy“ a vymenovať na uvedené miesto iného kandidáta, ako aj na druhej strane návrh na náhradu škody (pôvodne T-225/05)

      Výrok rozsudku

               1.

               Návrh na zbavenie imunity, ktorú majú zamestnanci Komisie Európskych spoločenstiev vo veci F-44/05, Strack/Komisia, sa odmieta ako neprípustný.

               2.

               Návrh na náhradu škody z dôvodu neprimeranej dĺžky správneho konania smerujúceho k obsadeniu pracovného miesta a z dôvodu neprimeranej dĺžky konania pred podaním žaloby sa zamieta ako nedôvodný.

               3.

               Rozhodnutie o vymenovaní pána A a rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev z 19. novembra 2004, ktorým sa zamieta kandidatúra pána Stracka na miesto vedúceho sekcie „Verejné obstarávanie a zmluvy“ Úradu pre vydávanie úradných publikácií Európskych spoločenstiev, sa zrušujú.

               4.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               5.

               Európska komisia znáša vlastné trovy konania, ktoré vynaložila vo veciach Strack/Komisia, F-44/05, Komisia/Strack, T-526/08 P a Strack/Komisia, F-44/05 RENV, a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré v uvedených veciach vynaložil pán Strack.


title: Vec C-341/04: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  2. mája 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court) vo veci Eurofood IFCS Ltd – Enrico Bondi/Bank of America N.A., Pearse Farrell, Official Liquidator, Director of Corporate Enforcement, Certificate/Note holders (Súdna spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (ES) č. 1346/2000 — Konkurzné konanie — Rozhodnutie o začatí konania — Centrum hlavných záujmov dlžníka — Uznávanie konkurzných konaní — Verejný poriadok)

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/11

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 2. mája 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court) vo veci Eurofood IFCS Ltd – Enrico Bondi/Bank of America N.A., Pearse Farrell, Official Liquidator, Director of Corporate Enforcement, Certificate/Note holders
   (Vec C-341/04) (1)

   (Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (ES) č. 1346/2000 - Konkurzné konanie - Rozhodnutie o začatí konania - Centrum hlavných záujmov dlžníka - Uznávanie konkurzných konaní - Verejný poriadok)
   (2006/C 143/20)
   Jazyk konania: angličtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Supreme Court
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Enrico Bondi

      Ďalší účastníci konania: Bank of America N.A., Pearse Farrell, Official Liquidator, Director of Corporate Enforcement, Certificate/Note holders
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Supreme Court – Výklad článkov 1, 2, 3 a 16 nariadenia Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní (Ú. v. ES L 160, s. 1) – Uznesenie o menovaní dočasného likvidátora predchádzajúce konečnému uzneseniu – Možnosť považovať uvedené uznesenie za rozhodnutie o začatí konkurzného konania – Súdny orgán príslušný na začatie konkurzného konania
   Výrok rozsudku

               1.

               V prípade, ak dlžníkom je dcérska spoločnosť, ktorej registrované sídlo a registrované sídlo jej materskej spoločnosti sú umiestnené v dvoch odlišných členských štátoch, možno domnienku uvedenú v článku 3 ods. 1 druhej vete nariadenia Rady (ES) č. 1346/2000 z 29 mája 2000 o konkurznom konaní, podľa ktorej je centrum hlavných záujmov tejto dcérskej spoločnosti umiestnené v členskom štáte, kde sa nachádza jej registrované sídlo, vyvrátiť, iba ak okolnosti, ktoré sú objektívne a zistiteľné tretími osobami, umožňujú preukázať existenciu reálnej situácie, ktorá sa odlišuje od situácie, akú umiestnenie uvedeného registrovaného sídla má odrážať. Tak by tomu mohlo byť najmä v prípade spoločnosti, ktorá nevykonáva žiadnu činnosť na území členského štátu, kde je umiestnené jej sídlo. Naopak, pokiaľ spoločnosť vykonáva svoju činnosť na území členského štátu, kde je umiestnené jej sídlo, na vyvrátenie domnienky stanovenej uvedeným nariadením nepostačuje skutočnosť, že jej ekonomické rozhodnutia sú alebo môžu byť kontrolované materskou spoločnosťou usadenou v inom členskom štáte.

               2.

               Článok 16 ods. 1 prvý pododsek nariadenia č. 1346/2000 sa má vykladať v tom zmysle, že hlavné konkurzné konanie začaté súdom členského štátu musia súdy ostatných členských štátov uznať bez toho, aby mohli preskúmavať právomoc súdu členského štátu, v ktorom sa konanie začalo.

               3.

               Článok 16 ods. 1 prvý pododsek nariadenia č. 1346/2000 sa má vykladať v tom zmysle, že rozhodnutie vydané súdom členského štátu, ktorý koná na základe návrhu na začatie konania uvedeného v prílohe A rovnakého nariadenia založeného na úpadku dlžníka, predstavuje rozhodnutie o začatí konkurzného konania v zmysle tohto ustanovenia, pokiaľ v tomto rozhodnutí ide o zbavenie dlžníka dispozičných práv k majetku a vymenovanie likvidátora uvedeného v prílohe C uvedeného nariadenia. Toto zbavenie dispozičných práv k majetku znamená, že dlžník stráca oprávnenie spravovať svoj majetok.

               4.

               Článok 26 nariadenia č. 1346/2000 sa má vykladať v tom zmysle, že členský štát môže odmietnuť uznať konkurzné konanie začaté v inom členskom štáte, pokiaľ rozhodnutie o začatí konania bolo vydané v zjavnom rozpore so základným právom byť vypočutý, ktoré má osoba dotknutá takým konaním.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 9.10.2004.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. marca 2005 vo veci T-33/03, Osotspa Co. Ltd proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Skoršia vnútroštátna obrazová ochranná známka a skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva SHARK — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Hai — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94)

text:
               14.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 115/20

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 9. marca 2005
   vo veci T-33/03, Osotspa Co. Ltd proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Skoršia vnútroštátna obrazová ochranná známka a skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva SHARK - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Hai - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94)
   (2005/C 115/38)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci T-33/03, Osotspa Co. Ltd, so sídlom v Bangkoku (Thajsko), v zastúpení: C. Gassauer-Fleissner, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (splnomocnení zástupcovia: A. von Mühlendahl, T. Eichenberg a G. Schneider), ďalší účastník v konaní pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Distribution & Marketing GmbH, so sídlom v Salzburgu (Rakúsko), pôvodne v zastúpení: C. Hauer, neskôr: V. von Bomhard, A. Renck a A. Pohlmann, advokáti, predmetom ktorej je žaloba proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu z 27. novembra 2002 (vec R 296/2002-3), týkajúceho sa námietkového konania medzi Osotspa Co. Ltd a Distribution & Marketing GmbH, Súd prvého stupňa (štvrtá komora) v zložení: predseda komory H. Legal, sudcovia V. Tiili a V. Vadapalas, tajomník: D. Christensen, referentka, vyhlásil dňa 9. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 135, 7.6.2003


title: Vec T-34/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 1. júna 2016 – Wolf Oil/EUIPO – SCT Lubricants (CHEMPIOIL) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia — Slovná ochranná známka CHEMPIOIL — Skoršia obrazová ochranná známka CHAMPION — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Preskúmanie skutočností ex offo — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obranu — Články 75 a 76 nariadenia č. 207/2009“)

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 1. júna 2016 – Wolf Oil/EUIPO – SCT Lubricants (CHEMPIOIL)
   (Vec T-34/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia - Slovná ochranná známka CHEMPIOIL - Skoršia obrazová ochranná známka CHAMPION - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Preskúmanie skutočností ex offo - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obranu - Články 75 a 76 nariadenia č. 207/2009“))
   (2016/C 251/28)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Wolf Oil Corp. (Hemiksem, Belgicko) (v zastúpení: P. Maeyaert a J. Muyldermans, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: UAB SCT Lubricants (Klaipėda, Litva) (v zastúpení: S. Labesius, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 31. októbra 2014 (vec R 1596/2013-5) týkajúceho sa námietkového konania medzi Wolf Oil Corp. a UAB SCT Lubricants

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Wolf Oil Corp. je povinná nahradiť trovy konania vrátane trov, ktoré vynaložila UAB SCT Lubricants na účely konania pred odvolacím senátom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 89, 16.3.2015.


title: Vec T-577/12: Žaloba podaná 27. decembra 2012 — NIOC a i./Rada

text:
               16.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/19

         Žaloba podaná 27. decembra 2012 — NIOC a i./Rada
   (Vec T-577/12)
   2013/C 79/35
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC) (Singapur, Singapur); National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs) (Londýn, Spojené kráľovstvo); Iran Fuel Conservation Organization (IFCO) (Teherán, Irán); Karoon Oil & Gas Production Co. (Ahwaz, Irán); Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC) (Teherán); Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO) (Teherán); National Iranian Drilling Co. (NIDC) (Ahwaz); South Zagros Oil & Gas Production Co. (Shiraz, Irán); Maroun Oil & Gas Co. (Ahwaz); Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC) (Khouzestan, Irán); Gachsaran Oil & Gas Co. (Ahmad, Irán); Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC) (Omidieh, Irán); Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC) (Khoramshar, Irán); West Oil & Gas Production Co. (Kermanshah, Irán); East Oil & Gas Production Co. (EOGPC) (Mashhad, Irán); Iranian Oil Terminals Co. (IOTC) (Teherán); Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) (Boushehr, Irán); a Iran Liquefied Natural Gas Co. (Teherán) (v zastúpení: J.-M. Thouvenin, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 945/2012 z 15. októbra 2012, v rozsahu, v akom sa týka žalobcov,

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2012/635/SZBP z 15. októbra 2012, v rozsahu, v akom sa týka žalobcov,

               —

               vyhlásil, že nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 nie je na žalobcov uplatniteľné,

               —

               vyhlásil, že rozhodnutie Rady 2012/635/SZBP nie je na žalobcov uplatniteľné,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobcovia uvádzajú sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na nedostatku odôvodnenia v rozpore s článkom 296 ZFEÚ, keďže vykonávacie nariadenie uskutočňujúce zaradenie žalobcov do zoznamu osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia výslovne neuvádza právny základ, na ktorom bolo prijaté.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na nedostatku právneho základu, pretože právnym základom pre vykonávacie nariadenie č. 945/2012 (1) je nariadenie č. 267/2012 (2), o ktorom sa má rozhodnúť, že nie je uplatniteľné na žalobcov, keďže bolo jednak prijaté v rozpore s článkom 296 ZFEÚ a článkom 215 ZFEÚ a jednak jeho článok 23 ods. 2 písm. d), ktorý tvorí právny základ zaradenia žalobcov do zoznamu prílohy IX nariadenia č. 267/2012, porušuje Zmluvy a Chartu základných práv Európskej únie.

               3.

               Tretí, štvrtý, piaty a šiesty žalobný dôvod na podporu neplatnosti zaradenia osôb a subjektov do prílohy IX nariadenia č. 267/2012 a do prílohy rozhodnutia 2012/635/SZBP (3) je založený na i) nesprávnom právnom posúdení; ii) nesprávnom posúdení skutkového stavu; iii) skutočnosti, že uvedené zaradenie porušuje právo na obhajobu, na riadnu správu vecí verejných a na účinnú súdnu ochranu, ako aj na iv) skutočnosti, že uvedené zaradenie je v rozpore so zásadou proporcionality.

               4.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na neuplatniteľnosti článku 1 bodu 8 rozhodnutia 2012/635/SZBP, ktorý tvorí právny základ na zaradenie žalobcov do zoznamu osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia, z dôvodu, že toto ustanovenie je v rozpore so Zmluvami, Chartou základných práv a zásadou proporcionality.

      (1)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 945/2012 z 15. októbra 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 282, s. 16).

      (2)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1).

      (3)  Rozhodnutie Rady 2012/635/SZBP z 15. októbra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 282, s. 58).


title: Vec T-578/08: Uznesenie Všeobecného súdu z  29. novembra 2010 — DVB Project/ÚHVT — Eurotel (DVB)

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/56

         Uznesenie Všeobecného súdu z 29. novembra 2010 — DVB Project/ÚHVT — Eurotel (DVB)
   (Vec T-578/08) (1)

   ()
   2011/C 30/100
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009.


title: Vec T-536/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  8. novembra 2013 — Kessel/ÚHVT — Janssen-Cilag (Premeno) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Premeno — Skoršia národná slovná ochranná známka Pramino — Dôkaz o riadnom používaní skoršej ochrannej známky — Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Obmedzenie výrobkov uvedených v prihláške ochrannej známky — Článok 43 ods. 1 nariadenia č. 207/2009“ ]

text:
               21.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 377/11

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. novembra 2013 — Kessel/ÚHVT — Janssen-Cilag (Premeno)
   (Vec T-536/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Premeno - Skoršia národná slovná ochranná známka Pramino - Dôkaz o riadnom používaní skoršej ochrannej známky - Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Obmedzenie výrobkov uvedených v prihláške ochrannej známky - Článok 43 ods. 1 nariadenia č. 207/2009)
   2013/C 377/26
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kessel Marketing & Vetriebs GmbH (Mörfelden-Walldorf, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne S. Bund, neskôr A. Jacob, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne B. Schmidt, neskôr D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Janssen-Cilag GmbH (Neuss, Nemecko) (v zastúpení: M. Wenz, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 21. septembra 2010 (vec R 708/2010-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Janssen-Cilag GmbH a Kessel Marketing & Vetriebs GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 21. septembra 2010 (vec R 708/2010-4) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania spoločnosti Kessel Marketing & Vertriebs GmbH.

               3.

               Spoločnosť Janssen-Cilag GmbH znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 29.1.2011.


title: Vec T-94/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  28. novembra 2005  – EEB a i./Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Námietka neprípustnosti — Smernica 2003/112/ES — Aktívna legitimácia )

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/32

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 28. novembra 2005 – EEB a i./Komisia
   (Vec T-94/04) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Námietka neprípustnosti - Smernica 2003/112/ES - Aktívna legitimácia“)
   (2006/C 48/63)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: European Environmental Bureau (EEB) (Brusel, Belgicko), Pesticides Action Network Europe (Londýn, Spojené kráľovstvo), International Union of Food, Agricultural, Hotel, Restaurant, Catering, Tobacco and Allied Workers' Associations (IUF) (Ženeva, Švajčiarsko), European Federation of Trade Unions in the Food, Agricultural and Tourism sectors and allied branches (EFFAT) (Brusel), Stichting Natuur en Milieu (Utrecht, Holandsko) a Svenska Naturskyddföreningen (Štokholm, Švédsko) (v zastúpení: P. van den Biesen, G. Vandersanden a B. Arentz, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Doherty, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Syngenta Ltd (Guilford, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: C. Simpson, solicitor a D. Abrahams, barrister)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie smernice Komisie 2003/112/ES z 1. decembra 2003, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/414/EHS, ktorou sa začleňuje parakvát ako účinná látka (Ú. v. EÚ L 321, s. 32)
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Žalobcovia znášajú okrem vlastných trov konania aj trovy konania Komisie.

               3.

               Vedľajší účastník znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004.


title: Výmaz veci T-163/02

text:
               25.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/33

         Výmaz veci T-163/02 (1)

   (2005/C 155/62)

      Jazyk konania: nemčina

   Uznesením z 26. apríla 2005 predseda piatej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-163/02: Montan Gesellschaft Voss mbH Stahlhandel a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. ES C 191, z 10. 8. 2002


title: Vec C-536/10 P: Odvolanie podané 19. novembra 2010 : MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z  10. septembra 2010 vo veci T-233/08, MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/24

         Odvolanie podané 19. novembra 2010: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 10. septembra 2010 vo veci T-233/08, MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-536/10 P)
   ()
   2011/C 30/40
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (v zastúpení: W. Göpfert, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok v takom rozsahu, v akom sa ním v súlade s návrhmi predloženými Všeobecnému súdu zamietla žaloba,

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu z 15. apríla 2008, spisová značka R 1525/2006-4 a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania o odvolaní a trov konania, ktoré vznikli v súvislosti so žalobou.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Týmto odvolaním navrhuje odvolateľka zrušiť rozsudok Všeobecného súdu, ktorým sa zamietla žaloba tým, že sa rozhodlo, že štvrtý odvolací senát Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) neporušil článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (ďalej len „nariadenie o ochrannej známke Spoločenstva“), ani článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva, keď zamietol zápis slovnej ochrannej známky „ROI ANALYZER“ pre tovary zaradené do triedy 9 (počítačový software) a pre služby zaradené do triedy 35 a 42 (podnikové poradenstvo, ako aj vývoj programov na spracovanie údajov).

               2.

               Všeobecný súd vychádzajúc z nesprávneho skutkového stavu pritom predpokladal, že ide špeciálne o tovar a služby, ktoré sú určené iba odborníkom, ktorí majú znalosti a zaujímajú sa o oblasť podnikania. V tejto súvislosti bola opomenutá skutočnosť, že výrobok „počítačový software“ zaradený do triedy 9 je „najmä“ používaný len na ukladanie a spracovanie podnikových údajov. Predmetom ochrannej známky teda môže byť aj software, ktorý sa chápe v širšom, než uvedenom zmysle. Okrem toho so softwarom prihlasovateľky pracujú aj inžinieri a iné osoby, ktoré nemajú žiadne vedomosti z odbornej terminológie z oblasti podnikania. Posúdenie Všeobecného súdu sa v tejto oblasti vykonalo na základe nesprávneho zistenia skutkového stavu.

         Všeobecný súd ďalej vychádzal opätovne na základe použitia nesprávnych faktov z predpokladu, že časť „ROI“ má síce v rôznych jazykoch rôzny význam, v súvislosti so slovom „ANALYZER“ sa ale zvyčajne „ROI“ chápe ako „Return On Investment“. Tvrdenia Všeobecného súdu nie sú správne v tom rozsahu, že cieľová skupina verejnosti by potom prihlasovanú ochrannú známku vždy bez ďalších úvah chápala ako označenie „nástroja slúžiaceho na analýzu rentability investícií“.
   Okrem toho uskutočnil Všeobecný súd nesprávne posúdenie predmetných tovarov a služieb tým, že v súvislosti s počítačovým hardwarom vychádzal z toho, že existujú dôvody pre zamietnutie ochrany. Po vykonanom rozdelení ochrannej známky sa označenie už právoplatne zapísalo pre tieto tovary a služby zaradené do tried 35 a 42.
   Nakoniec bol odkaz na skoršie zápisy uskutočnené v EÚ, totiž na zápisy ako ochranné známky Spoločenstva, zamietnutý s odôvodnením, že národné ochranné známky nie je možné zohľadniť. Aj v tomto prípade sa vychádzalo z nesprávneho skutkového stavu.


title: Vec T-646/15: Žaloba podaná 13. novembra 2015 – Karanikas/Parlament

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/60

         Žaloba podaná 13. novembra 2015 – Karanikas/Parlament
   (Vec T-646/15)
   (2016/C 048/68)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Harry Karanikas (Chalandri, Grécko) (v zastúpení: N. Pirc Musar, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu A(2015)8594 C zo 14. septembra 2015, ktorým sa zamieta opakovaná žiadosť žalobcu o prístup k niektorým dokumentom týkajúcim sa informácií o cestovných výdavkoch poslancov Európskeho parlamentu, ako aj o ich diétach, všeobecných výdavkoch a výdavkoch na personálne zabezpečenie,

               —

               uložil Parlamentu povinnosť nahradiť trovy konania žalobcu podľa článkov 134 a 140 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, vrátane trov konania akéhokoľvek vedľajšieho účastníka konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 (1) v spojení s článkom 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001 (2), keďže požadované osobné údaje nie sú chránené právnymi predpismi Spoločenstva.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 v spojení s článkom 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001, keďže prístup k požadovaným informáciám bol odmietnutý, hoci podmienky na zverejnenie boli splnené.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení všeobecnej povinnosti podľa článkov 2 a 4 nariadenia č. 1049/2001 v spojení s článkom 6 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001, a to preskúmať každý jednotlivý dokument.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 6 nariadenia č. 1049/2001, keďže odmietnutie poskytnúť čiastočný prístup k požadovaným dokumentom nebolo odôvodnené.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia podľa článku 7 ods. 1 a článku 8 ods. 1 nariadenia č. 1049/2001, keďže Parlament sa nezaoberal všetkými tvrdeniami žalobcu.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 8, 2001, s. 1; Mim. vyd. 13/026, s. 102).


title: Vec C-20/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundespatentgericht (Nemecko) 17. januára 2014 – BGW Marketing- & Management-Service GmbH/Bodo Scholz

text:
               28.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundespatentgericht (Nemecko) 17. januára 2014 – BGW Marketing- & Management-Service GmbH/Bodo Scholz
   (Vec C-20/14)
   2014/C 129/14
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundespatentgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: BGW Marketing- & Management-Service GmbH

      Odporca: Bodo Scholz

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 4 ods. 1 písm. b) smernice 2008/95/ES (1) vykladať v tom zmysle, že v prípade totožných alebo podobných tovarov a služieb možno konštatovať pravdepodobnosť zámeny zo strany verejnosti, ak sa sekvencia písmen s rozlišovacou spôsobilosťou, ktorá má dominantné postavenie v staršom obrazovo-slovnom označení s priemernou rozlišovacou spôsobilosťou, prevezme do novšieho slovného označenia tretej osoby tak, že sa k tejto sekvencii písmen priradí s ňou súvisiaca opisujúca syntagma, ktorá sekvenciu písmen vysvetľuje ako skratku opisných slov?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. EÚ L 299, s. 25).


title: Vec C-412/15: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 5. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hessisches Finanzgericht – Nemecko) – TMD Gesellschaft für transfusionsmedizinische Dienste mbH/Finanzamt Kassel II – Hofgeismar (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — Daň z pridanej hodnoty — Smernica 2006/112/ES — Oslobodenie od dane pri určitých činnostiach verejného záujmu — Článok 132 ods. 1 písm. d) — Dodanie ľudských orgánov, ľudskej krvi a materského mlieka — Rozsah — Spracovaná plazma získaná z ľudskej krvi určená na priemyselné účely)

text:
               28.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 441/3

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 5. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hessisches Finanzgericht – Nemecko) – TMD Gesellschaft für transfusionsmedizinische Dienste mbH/Finanzamt Kassel II – Hofgeismar
      (Vec C-412/15) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Daň z pridanej hodnoty - Smernica 2006/112/ES - Oslobodenie od dane pri určitých činnostiach verejného záujmu - Článok 132 ods. 1 písm. d) - Dodanie ľudských orgánov, ľudskej krvi a materského mlieka - Rozsah - Spracovaná plazma získaná z ľudskej krvi určená na priemyselné účely))
      (2016/C 441/04)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hessisches Finanzgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: TMD Gesellschaft für transfusionsmedizinische Dienste mbH

         Žalovaný: Finanzamt Kassel II – Hofgeismar

         Výrok rozsudku

      Článok 132 ods. 1 písm. d) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že dodanie ľudskej krvi, ktoré sú členské štáty povinné na základe tohto ustanovenia oslobodiť od dane, nezahŕňa dodanie plazmy, ktorá sa získava z ľudskej krvi, ak táto plazma nie je určená na liečebné účely, ale výlučne na výrobu liekov.

         (1)  Ú. v. EÚ C 398, 30.11.2015.


title: Vec F-32/13: Žaloba podaná 8. apríla 2013 — ZZ/Komisia

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/58

         Žaloba podaná 8. apríla 2013 — ZZ/Komisia
   (Vec F-32/13)
   2013/C 207/96
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: F. Moyse, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, ktorým sa zamieta žiadosť o vyplatenie dlhu, ktorý mala Komisia zaplatiť žalobcovi ako odchodné

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 9. januára 2013, ktorým odmietla vyhovieť žiadosti žalobcu a zamietla sťažnosť týkajúcu sa vyplatenia dlhu, ktorý mu mala Komisia zaplatiť z dôvodu jeho odstúpenia z funkcie. V prípade potreby sa žaloba týka aj zrušenia listu Komisie z 13. apríla 2012, v ktorom Komisia prijala svoje prvé stanovisko v súvislosti so žiadosťou žalobcu o prepočítanie sumy, ktorú mu má Komisia zaplatiť,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-200/05 P: Odvolanie podané  9. mája 2005 : Carlos Correia de Matos proti rozsudku prvej komory Súdu prvého stupňa z  23. februára 2005  vo veci T-454/04, Carlos Correia de Matos/Komisia

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/21

         Odvolanie podané 9. mája 2005: Carlos Correia de Matos proti rozsudku prvej komory Súdu prvého stupňa z 23. februára 2005 vo veci T-454/04, Carlos Correia de Matos/Komisia
   (Vec C-200/05 P)
   (2006/C 143/37)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Carlos Correia de Matos (v zastúpení: Carlos Correia de Matos)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Uznesením zo 16. marca 2006 Súdny dvor rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Spojené veci T-217/03 a T-245/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  13. decembra 2006 – FNCBV a i./Komisia ( Hospodárska súťaž — Článok 81 ods. 1 ES — Teľacie a hovädzie mäso — Pozastavenie dovozu — Stanovenie cenníka odborov — Nariadenie č. 26 — Združenie podnikov — Obmedzovanie hospodárskej súťaže — Akcia odborov — Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi — Povinnosť odôvodnenia — Usmernenia k metóde stanovovania pokút — Princíp proporcionality — Závažnosť a dĺžka trvania porušovania — Priťažujúce a poľahčujúce okolnosti — Nekumulovanie sankcií — Právo na obhajobu )

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/32

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. decembra 2006 – FNCBV a i./Komisia
   (Spojené veci T-217/03 a T-245/03) (1)

   („Hospodárska súťaž - Článok 81 ods. 1 ES - Teľacie a hovädzie mäso - Pozastavenie dovozu - Stanovenie cenníka odborov - Nariadenie č. 26 - Združenie podnikov - Obmedzovanie hospodárskej súťaže - Akcia odborov - Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi - Povinnosť odôvodnenia - Usmernenia k metóde stanovovania pokút - Princíp proporcionality - Závažnosť a dĺžka trvania porušovania - Priťažujúce a poľahčujúce okolnosti - Nekumulovanie sankcií - Právo na obhajobu“)
   (2006/C 331/71)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: vo veci T-217/03, Fédération nationale de la coopération bétail et viande (FNCBV) (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: R. Collin, M. Ponsard a N. Decker, advokáti, a vo veci T-245/03, Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA) (Paríž), Fédération nationale bovine (FNB) (Paríž), Fédération nationale des producteurs de lait (FNPL) (Paríž) a Jeunes agriculteurs (JA) (Paríž) (v zastúpení: B. Neouze a V. Ledoux, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Olivier, A. Bouquet a O. Beynet, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcov: Francúzska republika (v zastúpení: pôvodne G. de Bergues, F. Million et R. Abraham, neskôr G. de Bergues, E. Belliard a S. Ramet, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrhy na zrušenie rozhodnutia Komisie 2003/600/ES z 2. apríla 2003 týkajúce sa konania na základe článku 81 [ES] (vec COMP/C.38.279/F3 – Viandes bovines françaises) (Ú. v. EÚ L 209, s. 12), a subsidiárne návrh na zrušenie alebo zníženie pokuty uloženej týmto rozhodnutím
   Výrok rozsudku

               1.

               Výška pokuty uloženej Fédération nationale de la coopération bétail et viande, žalobkyni vo veci T-217/03 je stanovená na 360 000 eur.

               2.

               Výška pokuty uloženej žalobcom vo veci T-245/03 je stanovená pre Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles na 9 000 000 eur, pre Fédération nationale bovine na 1 080 000 eur, pre Fédération nationale des producteurs de lait na 1 080 000 eur a pre Jeunes agriculteurs na 450 000 eur.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Žalobcovia znášajú vlastné trovy konania vo veci samej a sú povinní nahradiť tri štvrtiny trov Komisie spojených s týmto konaním.

               5.

               Komisia znáša jednu štvrtinu vlastných trov konania vo veci samej a všetky trovy spojené s konaním o nariadení predbežného opatrenia

               6.

               Francúzska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 200, 23.8.2003.


title: Vec T-488/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  22. januára 2015 – GEA Group/ÚHVT (engineering for a better world) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Lehota na podanie žaloby — Začiatok plynutia lehoty — Oznámenie rozhodnutia odvolacieho senátu faxom — Doručenie faxu — Omeškanie — Neexistencia vyššej moci alebo nepredvídateľnej okolnosti — Zjavná neprípustnosť“ )

text:
               16.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/26

         Uznesenie Všeobecného súdu z 22. januára 2015 – GEA Group/ÚHVT (engineering for a better world)
   (Vec T-488/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Lehota na podanie žaloby - Začiatok plynutia lehoty - Oznámenie rozhodnutia odvolacieho senátu faxom - Doručenie faxu - Omeškanie - Neexistencia vyššej moci alebo nepredvídateľnej okolnosti - Zjavná neprípustnosť“))
   (2015/C 089/31)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: GEA Group AG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: J. Schneiders, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne A. Pohlmann, neskôr S. Hanne, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 21. marca 2013 (vec R 935/2012-4), ktorá sa týka prihlášky slovného označenia engineering for a better world ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               GEA Group AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 352, 30.11.2013.


title: Vec T-546/11: Žaloba podaná 11. októbra 2011 — Technion — Israel Institute of Technology a Technion Research & Development/Komisia

text:
               3.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/28

         Žaloba podaná 11. októbra 2011 — Technion — Israel Institute of Technology a Technion Research & Development/Komisia
   (Vec T-546/11)
   2011/C 355/51
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkca: Technion — Israel Institute of Technology (Haifa, Izrael) a Technion Research & Development Foundation Ltd (Haifa) (v zastúpení: D. Grisay a D. Piccininno, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               prijal túto žalobu o neplatnosť založenú na článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú,

               —

               v prvom rade vyhlásil žalobu za dôvodnú a zrušil rozhodnutie Generálneho riaditeľstva pre informačnú spoločnosť a médiá Európskej komisie z 2. augusta 2011,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nedodržaní podstatných formálnych náležitostí sa delí na dve časti, ktoré sa zakladajú:

                           —

                           na jednej strane na neexistencii alebo nedostatku odôvodnenia, pretože Komisia vo vzťahu k dvom zo štyroch dotknutých zmlúv neuviedla odôvodnenie a dôkazy, na ktorých sa zakladá rozhodnutie vykonať úpravu oprávnených nákladov,

                           —

                           na druhej strane na porušení práva na obranu, pretože Komisia nesúhlasila s tým, aby sa Technion-Israel Institute of Technology oboznámil a vyjadril k dokumentom, na ktorých sa zakladá napadnuté rozhodnutie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení, pretože napadnuté rozhodnutie na základe uvedených skutočností nepreukazuje, že služby, ktorých úhradu Komisia namieta, neboli skutočne poskytnuté.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady legitímnej dôvery a zásady proporcionality tým, že Komisia:

                           —

                           prijala rozhodnutie o úprave oprávnených nákladov, hoci tieto náklady potvrdila v priebehu zavádzania uvedených projektov pred podpísaním zmluvy a

                           —

                           žiadala úpravu oprávnených nákladov o sumu prekračujúcu sumu, o ktorej tvrdí, že o nej predloží dôkazy.


title: Vec C-353/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social n ° 2 de Terrassa (Španielsko) 22. júla 2014 – Elisabet Rion Bea/Bankia S.A. a i.

text:
               29.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 339/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa (Španielsko) 22. júla 2014 – Elisabet Rion Bea/Bankia S.A. a i.
   (Vec C-353/14)
   2014/C 339/15
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Elisabet Rion Bea

      Žalovaní: Bankia S.A., Sección Sindical UGT, Sección Sindical CCOO, Sección Sindical ACCAM, Sección Sindical CSICA, Sección Sindical SATE a Fondo de Garantía Salarial

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Odporuje článkom 107 a 108 Zmluvy o [fungovaní Európskej únie] v konsolidovanom znení článok 56 Zákonníka práce (kráľovský dekrét so silou zákona 1/1995 z 24. marca 1995), piatemu prechodnému ustanoveniu zákona 3/2012 zo 6. júla 2012, ktorým sa prijímajú mimoriadne opatrenia pre reformu trhu práce, ako aj článok 123 a článok 124 ods. 13 zákona o úprave súdnictva v pracovnoprávnych veciach (zákon 36/2011 z 10. októbra 2011) (kvôli nepriamemu odkazu na predchádzajúce ustanovenie), keďže vecne zvyšujú odstupné povolené rozhodnutím Európskej komisie v konaní „State aid SA.35253 (2012/N) Spain. Restructuring and Recapitalisation of the BFA Group“?

               2.

               Bol by výklad uvedených ustanovení, ktorý by súdu umožňoval upraviť odstupné v prípade vyhlásenia prepustenia za oprávnené na zákonné minimum stanovené vnútroštátnou právnou úpravou, v rozpore s uvedeným právom Únie a rozhodnutím Európskej komisie v konaní „State aid SA.35253 (2012/N) Spain. Restructuring and Recapitalisation of the BFA Group“?

               3.

               Bol by výklad uvedených ustanovení, ktorý by súdu umožňoval upraviť odstupné v prípade vyhlásenia prepustenia za protiprávne na čiastku dohodnutú v dohode uzavretej v období porád so zamestnancami, za predpokladu, že je vyššia než zákonné minimum, ale nižšia než zákonné maximum, v rozpore s uvedeným právom Únie a rozhodnutím Európskej komisie v konaní „State aid SA.35253 (2012/N) Spain. Restructuring and Recapitalisation of the BFA Group“?


title: Vec T-439/15: Žaloba podaná 4. augusta 2015 – Amrita a i./Komisia

text:
               5.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/24

         Žaloba podaná 4. augusta 2015 – Amrita a i./Komisia
   (Vec T-439/15)
   (2015/C 328/23)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Soc. coop. Amrita arl (Scorrano, Taliansko), Cesi Marta (Alliste, Taliansko), Comune Agricola Lunella – Soc. Mutua Coop Agricola (Galatone, Taliansko), Mustich Loredana Faustina (Lequile, Taliansko), Rollo Olga (Lecce, Taliansko), Borrello Claudia (Salve, Taliansko), Società agricola Merico Maria Rosa di Consiglia, Marta e Vito Lisi (Miggiano, Taliansko), Marzo Luigi (Specchia, Taliansko), Azienda Agricola Piccapane di Pellegrino Giuseppe (Castrignano del Capo, Taliansko), Azienda Agricola Le Lame di Russo Antonello e Russo Gianluigi Ss (Cutrofiano, Taliansko), Lanzieri Ivana (Ugento, Taliansko), Stendardo Giovanni (Presicce, Taliansko), Stasi Anna Maria (Castrignano del Capo, Taliansko), Azienda Agricola Crie di Miggiano Gianluigi (Muro Leccese, Taliansko), Castriota Maria Grazia (Galatone, Taliansko), Gabrieli Tommasi Emanuele (Calimera, Taliansko), Azienda Agricola di Canioni Fiorella (Melendugno, Taliansko), Azienda Agricola Spirdo Ss agricola (Ruffano, Taliansko), Coppola Silvia (Guagnano, Taliansko), Fondazione le Costantine (Uggiano la Chiesa, Taliansko), Impresa Agricola Stefania Stamerra (Lecce, Taliansko), Azienda Agricola Clemente Pezzuto di Pezzuto Francesco (Trepuzzi, Taliansko), Cooperativa Sociale Terrarossa (Tricase, Taliansko), Vaglio Irene (Tricase, Taliansko), Simone Cosimo Antonio (Morciano di Leuca, Taliansko), Azienda Agrituristica „Gli Ulivi“ di Baglivo Cesaria (Tricase, Taliansko), Preite Osvaldo (Taurisano, Taliansko), Masseria Alti Pareti Società Agricola arl (Maglie, Taliansko), Società Agricola Li Matonni Sas di Sammarco Ascanio & C. (Erchie, Taliansko) (v zastúpení: L. Paccione a V. Stamerra, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd v prípade potreby zrušil vykonávacie rozhodnutie Európskej komisie (EÚ) 2015/789 z 18. mája 2015 týkajúce sa opatrení proti zavlečeniu organizmu Xylella fastidiosa (Wells et al.) do Únie a jeho rozšíreniu na jej území (Ú. v. EÚ L 125, s. 36), po odmietnutí uplatnenia smernice Rady 2000/29/ES z 8. mája 2000 (Ú. v. ES L 169, s. 1; Mim. vyd. 03/029, s. 258), a to so všetkými právnymi následkami a uložil povinnosť nahradiť trovy konania

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Napadnuté rozhodnutie vo veci samej je to isté ako vo veci T-436/15, Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi a Negro/Komisia, a T-437/15, Eden Green Vivai Piante di Verdesca Giuseppe a i./Komisia.
   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú šestnásť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nezákonnosti smernice 2000/29 z dôvodu porušenia článku 48 Zmluvy o EÚ v súvislosti s článkom 3 ZFEÚ a článku 5 Zmluvy o EÚ, na nedostatku právomoci a na porušení zásady lojálnej spolupráce.

                           —

                           Žalobcovia v tejto súvislosti tvrdia, že smernica priznáva Únii výlučnú právomoc, ktorá nebola uznaná Zmluvami.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nezákonnosti smernice 2000/29 z dôvodu nedostatku právomoci a porušenia článku 5 Zmluvy o EÚ v súvislosti so zásadou lojálnej spolupráce a zásadou subsidiarity.

                           —

                           Žalobcovia v tejto súvislosti tvrdia, že smernica zveruje Komisii právomoc, ktorá nebola uznaná Zmluvami, a to zrušiť opatrenia prijaté členským štátom vo veci právnej úpravy fytosanitárnych požiadaviek na rastliny.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na nezákonnosti rozhodnutia Komisie 2015/789 z dôvodu nezákonnosti vyššie uvedenej smernice 2000/29 ako je uvedené v predchádzajúcich bodoch 1 a 2.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na nezákonnosti rozhodnutia 2015/789 z dôvodu porušenia článku 6 Zmluvy o EÚ v súvislosti so zásadou účinnej súdnej ochrany, ktorá už bola priznaná žalobcom správnym súdom Talianska.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na nezákonnosti rozhodnutia 2015/789 z dôvodu porušenia článku 5 Zmluvy o EÚ v súvislosti so zásadou lojálnej spolupráce a zásadou subsidiarity vzhľadom na absolútny nedostatok odôvodnenia rozhodujúceho bodu týkajúceho sa prípadných opatrení zameraných proti baktérii Xylella fastidiosa zo strany členského štátu.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na nezákonnosti rozhodnutia 2015/789 z dôvodu porušenia článku 5 Zmluvy o EÚ v súvislosti so zásadou proporcionality a zásadou predbežnej opatrnosti.

                           —

                           Žalobcovia v tejto súvislosti tvrdia, že záväzný obsah napadnutého rozhodnutia sa zdá ísť nad rámec stanovených cieľov.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod založený na nezákonnosti rozhodnutia Komisie 2015/789 z dôvodu porušenia normy FAO č. 9 v súvislosti s článkom 5 Zmluvy o EÚ a Protokolu č. 2 ZFEÚ o uplatnení zásady proporcionality a zásady predbežnej opatrnosti.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod založený na nezákonnosti rozhodnutia 2015/789 v časti, v ktorej za porušenia článku 5 Zmluvy o EÚ a zásady proporcionality, ktorú zakotvuje, označuje celú provinciu Lecce ako „nakazenú zónu“ a rozpätie najmenej 10 km na sever od uvedenej provincie ako „nárazníkovú zónu“. Napadnuté opatrenie porušuje okrem iného podstatné formálne náležitosti rozhodnutia z dôvodu nedostatočného vyšetrovania a odôvodnenia a je poznačené aj vadami a nespravodlivými obvineniami.

               9.

               Deviaty žalobný dôvod založený na nezákonnosti rozhodnutia 2015/789 z dôvodu porušenia článku 5 Zmluvy o EÚ a z dôvodu nedostatku právomoci, vzhľadom na to, že len Taliansko mohlo identifikovať a ohraničiť prípadné nakazené oblasti.

               10.

               Desiaty žalobný dôvod založený na nezákonnosti rozhodnutia 2015/789 z dôvodu porušenia článku 5 Zmluvy o EÚ a z dôvodu nedostatku právomoci v časti, v ktorej stanovuje zákaz výsadby hostiteľských rastlín v „nakazenej oblasti“ a z dôvodu porušenia článku 1 dodatočného protokolu k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, čo malo za následok, že napadnuté opatrenie nadobudlo formu nekodifikovaného súhrnu vecných práv žalobcov k poľnohospodárskej pôde, ktorú vlastnia.

               11.

               Jedenásty žalobný dôvod založený na nezákonnosti rozhodnutia 2015/789 z dôvodu porušenia článku 11 ZFEÚ a článku 191 ZFEÚ, z dôvodu porušenia zásady predbežnej opatrnosti a článku 5 Zmluvy o EÚ v súvislosti so smernicou Spoločenstva 2001/42, keďže opatrenie o plienení nakazených a zdravých rastlín v okruhu 100 metrov spolu s nariadením povinných fytosanitárnych ošetrení na eradikáciu kontaminovaného hmyzu, spôsobuje škody na životnom prostredí a zmenu vzhľadu krajiny v Salente pri absencii Strategického environmentálneho hodnotenia a skúmania negatívnych vplyvov na životné prostredie a ľudské zdravie.

               12.

               Dvanásty žalobný dôvod založený na nezákonnosti rozhodnutia 2015/789 z dôvodu porušenia článku 11 ZFEÚ a 191 ZFEÚ a smernice Spoločenstva č. 43/1992, keďže prijaté opatrenia nehodnotia riziko, ktoré plienenie, eradikácia a pesticídy môžu znamenať pre časti územia osobitne chráneného právom Únie označené ako osobitne chránené oblasti, prírodné parky a lokality s európskym významom.

               13.

               Trinásty žalobný dôvod založený na nezákonnosti rozhodnutia 2015/789 z dôvodu porušenia Európskeho dôvodu o krajine podpísaného vo Florencii 20. októbra 2000 a na porušení článku 11 ZFEÚ a 191 ZFEÚ v súvislosti so smernicou Spoločenstva č. 43/1992.

                           —

                           Žalobcovia v tejto súvislosti tvrdia, že opatrenie EÚ zavádza neselektívne vyrubovanie olivových stromov s povinnosťou používania chemických pesticíd výslovne zakázaných v ekologickom poľnohospodárstve, čo v skutočnosti spôsobuje zánik žalujúcich spoločností, ktoré sa už roky venujú ekologickému pestovaniu olív.

               14.

               Štrnásty žalobný dôvod založený na nezákonnosti rozhodnutia 2015/789 z dôvodu porušenia nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 z 28. januára 2002, ako aj článku 11 ZFEÚ a článku 191 ZFEÚ aj v súvislosti so smernicou (ES) 2009/128 a z dôvodu porušenia zásady proporcionality a podstatných formálnych náležitostí.

                           —

                           Žalobcovia v tejto súvislosti tvrdia, že rozhodnutie EÚ ukladá žalobcom povinnosť používať chemické látky, ktoré neboli autorizované v ekologickom poľnohospodárstve a odstrániť rastliny, u ktorých existuje podozrenie na otravu. Takéto opatrenia sú v rozpore s uvedenými vedeckými stanoviskami Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín a sú tiež založené na presvedčení o doteraz nepotvrdenej existencii príčinnej súvislosti medzi rýchlym vysychaním olivovníka a baktériou Xylella.

               15.

               Pätnásty žalobný dôvod založený na nezákonnosti rozhodnutia 2015/789 v rozsahu, v akom Európska komisia namiesto toho, aby prijala prechodné opatrenia na riadenie rizika potrebné na zabezpečenie zvýšenej úrovne ochrany zdravia, zvolil čisto teoretický prístup k riziku, ktorý Súdny dvor výslovne vylučuje.

               16.

               Šestnásty žalobný dôvod založený na nezákonnosti rozhodnutia 2015/789 z dôvodu porušenia článku 5 Zmluvy o EÚ z dôvodu porušenia podstatných formálnych náležitostí a porušenia zásady proporcionality.

                           —

                           Žalobcovia v tejto súvislosti tvrdia, že použitie pesticídov a opatrenie na eradikáciu, ktoré EFSA považuje za neúčinné a nepraktické, sú potrebné na dosiahnutie cieľa, ktorý si právne predpisy EÚ stanovili v smernici 2000/29/ES za porušenia zásady proporcionality.


title: Vec F-27/11: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  15. januára 2013 — BO/Komisia (Verejná služba — Sociálne zabezpečenie — Prevzatie cestovných výdavkov spojených s lekárskou starostlivosťou — Cestovné výdavky z jazykových dôvodov)

text:
               16.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/33

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 15. januára 2013 — BO/Komisia
   (Vec F-27/11) (1)

   (Verejná služba - Sociálne zabezpečenie - Prevzatie cestovných výdavkov spojených s lekárskou starostlivosťou - Cestovné výdavky z jazykových dôvodov)
   2013/C 79/54
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: BO (Ammán, Jordánsko) (v zastúpení: L. Levi, M. Vandenbussche a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Verejná služba — Návrh na zrušenie rozhodnutí žalovanej o odmietnutí udeliť súhlas s lekárskym vyšetrením, o ktoré žiadal žalobca pre svojho syna, manželku a seba

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutia Európskej komisie z 1. júna 2010 o odmietnutí prevziať cestovné výdavky a výdavky na sprevádzanie syna BO sa zrušujú.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil BO.

      (1)  Ú. v. EÚ C 186, 25.6.2011, s. 33.


title: Spojené veci C-147/06 a C-148/06: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  15. mája 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – SECAP SpA (C-147/06) proti Comune di Torino, za účasti: Tecnoimprese Srl, Gambarana Impianti Snc, ICA Srl, Cosmat Srl, Consorzio Ravennate, ARCAS SpA, Regione Piemonte a Santorso Soc. Coop. arl (C-148/06) proti Comune di Torino, za účasti: Bresciani Bruno Srl, Azienda Agricola Tekno Green Srl, Borio Giacomo Srl, Costrade Srl (Verejné zmluvy na zhotovenie prác — Uzatváranie zmlúv — Ponuky s neobvykle nízkou cenou — Pravidlá vylučovania — Zmluvy na zhotovenie prác nedosahujúce prahové hodnoty stanovené smernicami 93/37/EHS a 2004/18/ES — Povinnosti verejného obstarávateľa vyplývajúce zo základných zásad práva Spoločenstva)

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/3

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 15. mája 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – SECAP SpA (C-147/06) proti Comune di Torino, za účasti: Tecnoimprese Srl, Gambarana Impianti Snc, ICA Srl, Cosmat Srl, Consorzio Ravennate, ARCAS SpA, Regione Piemonte a Santorso Soc. Coop. arl (C-148/06) proti Comune di Torino, za účasti: Bresciani Bruno Srl, Azienda Agricola Tekno Green Srl, Borio Giacomo Srl, Costrade Srl
   (Spojené veci C-147/06 a C-148/06) (1)

   (Verejné zmluvy na zhotovenie prác - Uzatváranie zmlúv - Ponuky s neobvykle nízkou cenou - Pravidlá vylučovania - Zmluvy na zhotovenie prác nedosahujúce prahové hodnoty stanovené smernicami 93/37/EHS a 2004/18/ES - Povinnosti verejného obstarávateľa vyplývajúce zo základných zásad práva Spoločenstva)
   (2008/C 171/04)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Consiglio di Stato
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: SECAP SpA (C-147/06), Santorso Soc. coop. arl (C-148/06)

      Za účasti: Tecnoimprese Srl, Gambarana Impianti Snc, ICA Srl, Cosmat Srl, Consorzio Ravennate, ARCAS SpA, Regione Piemonte (C-147/06), Bresciani Bruno Srl, Azienda Agricola Tekno Green Srl, Borio Giacomo Srl, Costrade Srl (C-148/06)

      Žalovaný: Comune di Torino
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Consiglio di Stato – Výklad článku 30 ods. 4 smernice Rady 93/37/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania prác (Ú. v. ES L 199, s. 54; Mim. vyd. 06/002, s. 163) a článku 55 ods. 1 a 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. ES L 134, s. 114) – Ponuky s neobvykle nízkou cenou – Rozsah povinnosti vykonať overenie na základe diskusie s uchádzačom
   Výrok rozsudku
   Základné pravidlá Zmluvy týkajúce sa slobody usadiť sa a slobodného poskytovania služieb, ako aj všeobecná zásada zákazu diskriminácie, nepripúšťajú takú vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá vo vzťahu k zmluvám s hodnotou nižšou, ako je prahová hodnota stanovená v článku 6 ods. 1 písm. a) smernice Rady 93/37/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania prác, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 97/52/ES z 13. októbra 1997, majúcim nepochybný cezhraničný význam, kogentne ukladá verejným obstarávateľom, aby v prípade, že počet platných ponúk je vyšší ako päť, automaticky vylúčili ponuky, ktoré sa na základe určitého matematického kritéria stanoveného danou právnou úpravou považujú za ponuky s neobvykle nízkou cenou v pomere k prácam, ktoré majú byť vykonané a neumožňuje im, aby overili základné prvky týchto ponúk tým, že si od dotknutých uchádzačov vyžiadajú vysvetlenia. Nebolo by to tak v prípade, ak by vnútroštátna alebo miestna právna úprava alebo dokonca dotknutý verejný obstarávateľ vzhľadom na príliš vysoký počet ponúk, ktorý by verejného obstarávateľa mohol nútiť k tomu, aby na základe diskusie s uchádzačmi overil taký veľký počet ponúk, že by to presahovalo jeho kapacitné možnosti alebo by to z dôvodu omeškania, ktoré by toto overenie mohlo spôsobiť, mohlo ohroziť realizáciu projektu, stanovili primeraný prah, za ktorým by sa uplatňovalo automatické vylúčenie ponúk s neobvykle nízkou cenou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 143, 17.6.2006.

      Ú. v. EÚ C 154, 1.7.2006.


title: Vec T-698/16: Žaloba podaná 23. septembra 2016 – Trasta Komercbanka a i./ECB

text:
               28.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 441/29

      Žaloba podaná 23. septembra 2016 – Trasta Komercbanka a i./ECB
      (Vec T-698/16)
      (2016/C 441/34)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Trasta Komercbanka AS (Riga, Lotyšsko) a šesť ďalších (v zastúpení: O. Behrends, L. Feddern a M. Kirchner, advokáti)

         Žalovaná: Európska centrálna banka

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie ECB z 3. marca 2016 o odobratí bankovej licencie Trasta Komercbanka AS a

                  —

                  zaviazal žalovanú náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobcovia uvádzajú sedem žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že ECB porušila článok 24 nariadenia o jednotnom mechanizme dohľadu (1) a súvisiace ustanovenia v spojení s preskúmaním skoršieho rozhodnutia ECB administratívnym revíznym výborom.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že ECB nepreskúmala a neposúdila dôkladne a nestranne všetky skutočnosti, okrem iného tým, že primeranie nereagovala na okolnosť, že informácie a dokumenty predložené miestnym lotyšským regulačným orgánom neboli správne.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že ECB porušila zásadu proporcionality tým, že neuznala, že boli k dispozícii alternatívne opatrenia.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že ECB porušila zásadu rovnakého zaobchádzania.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že ECB porušila článok 91 a odôvodnenie 75 nariadenia o jednotnom mechanizme dohľadu a dopustila sa zneužitia právomoci.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že ECB porušila zásadu legitímnej dôvery a zásadu právnej istoty.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na tom, že ECB porušila procesné pravidla, vrátane práva byť vypočutý, práva na prístup k spisu, práva na dostatočné odôvodnenie rozhodnutia, a porušila článok 83 ods. 1 rámcového nariadenia o jednotnom mechanizme dohľadu.

         (1)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (Ú. v. EÚ L 287, 29.10.2013, s. 63).


title: Vec C-178/12: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 7. marca 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social — Španielsko) — Rafaela Rivas Montes/Instituto Municipal de Deportes de Córdoba (IMDECO) (Článok 53 ods. 2 a článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Sociálna politika — Zásada rovnosti zaobchádzania — Smernica 1999/70/ES — Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP — Doložka 4 — Pracovné zmluvy na dobu určitú vo verejnom sektore — Stanovenie počtu odpracovaných rokov — Rozdielne zaobchádzanie so zamestnancami v služobnom pomere a pracovnoprávnom pomere — Započítanie období skôr vykonávanej činnosti vo verejnej správe — Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               4.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/4

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 7. marca 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social — Španielsko) — Rafaela Rivas Montes/Instituto Municipal de Deportes de Córdoba (IMDECO)
   (Vec C-178/12) (1)

   (Článok 53 ods. 2 a článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Sociálna politika - Zásada rovnosti zaobchádzania - Smernica 1999/70/ES - Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP - Doložka 4 - Pracovné zmluvy na dobu určitú vo verejnom sektore - Stanovenie počtu odpracovaných rokov - Rozdielne zaobchádzanie so zamestnancami v služobnom pomere a pracovnoprávnom pomere - Započítanie období skôr vykonávanej činnosti vo verejnej správe - Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)
   2013/C 129/06
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Social

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rafaela Rivas Montes

      Žalovaný: Instituto Municipal de Deportes de Córdoba (IMDECO)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Juzgado de lo Social — Výklad článku 45 ods. 4 ZFEÚ — Vnútroštátna právna úprava, ktorá upravuje spôsob výpočtu príplatku k platu za odpracované roky vo verejnej službe — Uplatnenie rozdielnych pravidiel orgánom verejnej správy v závislosti od toho, či ide o služobnú alebo pracovnoprávnu povahu právneho pomeru — Nezapočítanie niektorých období pracovnej činnosti zamestnancom v pracovnom pomere

      Výrok

   Súdny dvor Európskej únie zjavne nemá právomoc odpovedať na prejudiciálne otázky, ktoré položil Juzgado de lo Social no 1 de Córdoba (Španielsko) rozhodnutím z 27. februára 2012.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 14.7.2012.


title: Vec T-310/17: Žaloba podaná 15. mája 2017 – Lion’s Head Global Partners/EUIPO – Lion Capital (LION’S HEAD global partners)

text:
               17.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 231/49

         Žaloba podaná 15. mája 2017 – Lion’s Head Global Partners/EUIPO – Lion Capital (LION’S HEAD global partners)
   (Vec T-310/17)
   (2017/C 231/62)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lion’s Head Global Partners LLP (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: R. Nöske, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Lion Capital LLP (Londýn, Spojené kráľovstvo)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovné prvky „LION’S HEAD global partners“ – medzinárodný zápis č. 996 979.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 28. februára 2017 vo veci R 1477/2016-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO z 28. februára 2017 vo veci R 1477/2016-4 týkajúce sa námietkového konania medzi Lion’s Head Global Partners LLP a Lion Capital LLP a zamietol námietku,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-585/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 24. decembra 2008 – Peter Pammer/Reederei Karl Schlüter GmbH & Co KG

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/40

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 24. decembra 2008 – Peter Pammer/Reederei Karl Schlüter GmbH & Co KG
   (Vec C-585/08)
   (2009/C 44/68)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Oberster Gerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Peter Pammer

      Žalovaná: Reederei Karl Schlüter GmbH & Co KG
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje „cesta nákladnou loďou“ cestu, ktorej predmetom je zabezpečenie dopravy a ubytovania za jednu cenu v zmysle článku 15 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (1)?

               2.

               Pri kladnej odpovedi na prvú otázku: Postačuje pre „smerovanie“ činnosti v zmysle článku 15 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 44/2001, aby bola dostupná webová stránka sprostredkovateľa na internete?

      (1)  Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42.


title: Vec C-209/05: Žaloba podaná 13. mája 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike

text:
               9.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/10

         Žaloba podaná 13. mája 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike
   (Vec C-209/05)
   (2005/C 171/18)
   Jazyk konania: nemčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Maria Condou a Wolfgang Bogensberger, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 13. mája 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Rakúskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               a)

               určil, že Rakúska republika tým, že pri odmietnutí udeliť vízum štátnym príslušníkom tretích krajín, ktorí sú rodinnými príslušníkmi občanov Európskej únie a ktorí vykonávajú právo voľného pohybu,

                           —

                           neuvádza presne, dostatočne podrobne a úplne dôvody, aj keď toto uvedenie nie je v rozpore so záujmami bezpečnosti štátu,

                           —

                           neposkytuje dotknutým osobám také opravné prostriedky proti rozhodnutiam o odmietnutí udeliť vízum, aké majú vlastní štátni občania voči správnym aktom,

                     si neplní povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 6 a 8 smernice 64/221/EHS (1);

               b)

               zaviazal Rakúsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Smernica 64/221/EHS ukladá členským štátom so zreteľom na predpisy prijaté z dôvodov verejného poriadku, verejnej bezpečnosti a verejného zdravia vo vzťahu k osobám, ktoré spadajú do ich osobnej pôsobnosti, rôzne povinnosti, najmä ohľadom odôvodnenia rozhodnutia a opravných prostriedkov, ktoré sú k dispozícii proti rozhodnutiu. Podľa článku 6 uvedenej smernice dotknutá osoba má byť informovaná o dôvodoch verejného poriadku, verejnej bezpečnosti alebo verejného zdravia, na základe ktorých bolo zamietnuté udelenie víza pre rodinného príslušníka občana Únie. Podľa článku 8 smernice dotknutá osoba, ktorej bolo odmietnuté udelenie víza, musí mať k dispozícii najmenej také opravné prostriedky proti rozhodnutiu, aké majú štátni príslušníci predmetnej krajiny voči správnym aktom.
   Komisia zastáva názor, že niektoré ustanovenia rakúskeho Fremdengesetz [zákona o cudzincoch] nezodpovedajú požiadavkám práva Spoločenstva, stanoveným v smernici.
   Podľa § 93 ods. 2 zákona sa rozhodnutie vystaví len o písomnej alebo zaprotokolovanej žiadosti stránky a je dostačujúce v odôvodnení uviesť len príslušné ustanovenia zákona. Podľa článku 6 smernice členské štáty majú automaticky povinnosť uviesť dôvody: odôvodnenie nemôže závisieť od naliehavosti alebo žiadosti dotknutého. Púhe uvedenie uplatňovanej časti zákona nevyhovuje požiadavkám kladeným na odôvodnenie: v prípade zamietavého rozhodnutia jednoduchý odkaz na použité ustanovenia zákona nie je dostatočnou informáciou o dôvodoch odmietnutia. Aj z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že je potrebné presné, dostatočne podrobné a úplné odôvodnenie, aby sa dotknutá osoba mohla brániť voči rozhodnutiu, ktoré je pre ňu nepriaznivé a primerane brániť svoje záujmy.
   Podľa § 94 ods. 2 rakúskeho Fremdengesetz je odvolanie proti odmietnutiu víza alebo jeho vyhláseniu za neplatné neprípustné. Toto ustanovenie porušuje povinnosť stanovenú v článku 8 smernice, podľa ktorej dotknutá osoba môže podať opravné prostriedky, aké majú štátni príslušníci predmetnej krajiny voči správnym aktom, nezávisle od toho, či ide o opravné prostriedky podávané na správne orgány alebo súdy. Tvrdenie Rakúskej republiky, že neposkytnutie opravného prostriedku je v tejto súvislosti preto odôvodnené, lebo odmietnutie víza alebo jeho vyhlásenie za neplatné nemá účinok presahujúci jednotlivý akt, a že nová žiadosť rýchlejšie vedie k cieľu ako opravný prostriedok, neobstojí. Podanie novej žiadosti skrýva totiž riziko, že vecne nesprávne rozhodnutie sa iba zopakuje.

      (1)  Ú. v. ES L 56, s. 850.


title: Vec T-445/08: Žaloba podaná 29. septembra 2008 – FIFA/ÚHVT – Ferrero (GERMANY 2006)

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/50

         Žaloba podaná 29. septembra 2008 – FIFA/ÚHVT – Ferrero (GERMANY 2006)
   (Vec T-445/08)
   (2008/C 313/89)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Fédération Internationale de Football Association (FIFA) (Zürich, Švajčiarsko) (v zastúpení: D. Alexander, QC, A. Barav, barrister, R. Buchel a C. Rassmann, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Ferrero OHG mbH (Stadtallendorf, Nemecko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 30. júna 2008 vo veci R 1467/2005-1 čiastočne alebo v plnom rozsahu a

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „GERMANY 2006“ pre tovary a služby v triedach 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 16, 18, 19, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41 a 42 – zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 2 153 005.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia výmazového oddelenia.

      Dôvody žaloby: i) porušenie článkov 73 a 74 ods. 1 nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát pri svojom rozhodnutí vychádzal najmä z článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady č. 40/94, teda z ustanovenia, na ktoré sa neodvolával ani ďalší účastník konania pred odvolacím senátom, ani výmazové oddelenie; ii) subsidiárne porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady č. 40/94, pretože odvolací senát neprihliadol na celkový dojem, aký zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je ako celok predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti, vyvoláva u priemerného spotrebiteľa, a neuplatnil relevantné právo na posúdenie opisného charakteru ochrannej známky pre označované tovary a/alebo služby; iii) porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď konštatoval, že zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti, nemá potrebnú rozlišovaciu spôsobilosť, a iv) porušenie článku 7 ods. 3 a článku 51 ods. 2 nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď konštatoval, že zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti, nemá potrebnú rozlišovaciu spôsobilosť pre služby v triede 41 a pre všetky tovary, ktoré sú predmetom predaja.


title: Vec F-4/13: Žaloba podaná 15. januára 2013 — ZZ/Komisia

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/38

         Žaloba podaná 15. januára 2013 — ZZ/Komisia
   (Vec F-4/13)
   2013/C 108/90
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, ktorým sa prijíma hodnotiaca správa žalobcu za obdobie rokov 1995 až 1997 a návrh na náhradu škody

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Generálneho tajomníka pre administratívne záležitosti Európskej služby pre vonkajšiu činnosť z 12. marca 2012, ktorým sa prijíma hodnotiaca správa žalobcu za obdobie rokov 1995 až 1997,

               —

               v rozsahu, v akom to bude potrebné, zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu Komisie zo 4. októbra 2012, ktorým bola zamietnutá žalobcova sťažnosť z 20. júna 2012 podaná podľa článku 90 ods. 2 služobného poriadku,

               —

               zaviazať Komisiu na zaplatenie sumy 25 000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-556/10: Žaloba podaná 26. novembra 2010 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko

text:
               5.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/5

         Žaloba podaná 26. novembra 2010 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-556/10)
   2011/C 38/07
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Braun a H. Støvlbæk, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Návrhy žalobkyne

               1.

               určiť, že Spolková republika Nemecko si pri prebratí prvého železničného balíčka nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z:

                           —

                           článku 6 ods. 3 a prílohy II smernice 91/440/EHS (1), ako aj článku 4 ods. 2 a článku 14 ods. 2 smernice 2001/14/ES (2),

                           —

                           článku 6 ods. 2 smernice 2001/14/ES,

                           —

                           článku 7 ods. 3, článku 8 ods. 1 smernice 2001/14/ES a

                           —

                           článku 30 ods. 4 smernice 2001/14/ES v spojení s článkom 10 ods. 7 smernice 91/440/EHS;

               2.

               zaviazať Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Cieľom smerníc 91/440/EHS a 2001/14/ES je dosiahnutie rovnakého a nediskriminačného prístupu k železničnej infraštruktúre pre všetky podniky a podpora železničného trhu v Európe, v ktorom prebieha hospodárska súťaž a ktorý je dynamický a transparentný. Článok 6 ods. 3 smernice 91/440/EHS predpisuje, že výkon „základných funkcií“ manažéra infraštruktúry je potrebné zveriť orgánom alebo podnikom, „ktoré samy neposkytujú žiadne železničné dopravné služby.“
   Podľa názoru Komisie nie je zaručená nezávislosť manažéra infraštruktúry, ktorú stanovuje smernica pri výkone základných funkcií v Nemecku, keďže viaceré z týchto „základných funkcií“ boli prenesené na spoločnosť, ktorá síce je právne nezávislá, avšak je časťou holdingu, ku ktorému okrem iného patria podniky, ktoré poskytujú železničné dopravné služby.
   Nezávislosť zakotvená v smernici 2001/14/ES sa musí vyjadriť nielen slovne, ale aj organizačne a v prijatých rozhodnutiach. Z toho vyplýva, že podnik poverený základnými funkciami smie byť organizovaný spoločne s podnikmi poskytujúcimi železničné dopravné služby v tom istom holdingu iba vtedy, keď je od nich oddelený nielen právne, ale preukázateľne s nimi nevytvára ani žiadnu hospodársku jednotku, teda je od nich aj „hospodársky nezávislý“. Ak by sa teda v rámci holdingovej konštrukcie vykonávali „základné funkcie“ prostredníctvom dcérskej spoločnosti, je potrebné pomocou ochranných opatrení zabezpečiť to, aby nemohli materská a dcérska spoločnosť existovať ako hospodárska jednotka, a tým nemohli konať ako jeden podnik. Tieto primerané a dostatočné ochranné opatrenia, ktoré by mohli zabezpečiť aj hospodársku nezávislosť manažéra infraštruktúry od podniku železničnej dopravy, však v Nemecku neboli vytvorené. Nemeckom uvádzané ochranné opatrenia nepostačujú, aby zabezpečili nezávislosť základných funkcií, zabránili konfliktu záujmov a odňali holdingu kontrolu nad orgánmi poverenými základnými funkciami.
   Na jednej strane nedohliada nezávislý orgán na splnenie požiadaviek nezávislosti a konkurenti nemajú pri porušovaní zásady nezávislosti k dispozícii žiadnu možnosť sťažnosti. Na druhej strane nie je zabezpečená nezávislosť spolupracovníkov, respektíve riadiacich tímov a riadiacich pracovníkov orgánu povereného holdingovou spoločnosťou základnými funkciami z nasledujúcich dôvodov:

               —

               Členom predstavenstva holdingu alebo inej spoločnosti patriacej pod holding nie je zabránené, aby vykonávali aj funkciu v predstavenstve orgánu povereného základnými funkciami.

               —

               Nie je upravené, že členovia riadiaceho tímu orgánu povereného základnými funkciami, ako aj jeho riadiaci pracovníci a personál poverený výkonom základných funkcií nemôžu po vzdaní sa svojej činnosti pre predmetný orgán počas primeraného počtu rokov zastávať žiadnu riadiacu funkciu v holdingu alebo v inej organizácii, ktorá je pod kontrolou holdingu.

               —

               Riadiaci tím orgánu povereného základnými funkciami je menovaný na základe nie jasne definovaných podmienok a so zodpovedajúcimi právnymi povinnosťami, aby bola zabezpečená úplná nezávislosť prijímania rozhodnutí.

               —

               Orgán poverený základnými funkciami nedisponuje žiadnym vlastným, v oddelených, resp. zabezpečených priestoroch usadeným personálom, ktorého kontakty s holdingovou spoločnosťou a inými podnikmi, ktoré sú pod jeho kontrolou, je potrebné obmedziť na oficiálne oznámenia, ktoré sú spojené s výkonom základných funkcií.

               —

               Prístup k informačným systémom nie je elektronicky zabezpečený, takže nie je vylúčené, že sa holding dostane k informáciám, ktoré sa týkajú výkonu základných funkcií.

         Okrem vyššie opísanému porušeniu požiadavky nezávislosti manažéra infraštruktúry pri výkone základných funkcií si Spolková republika Nemecko nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smerníc 91/440 a 2001/14, aj tým, že:

               —

               prebrala nedostatočne jasne predpisy smernice 2001/14/ES o poplatkoch za infraštruktúru a opomenula stanoviť podmienky nesprávneho uplatnenia zásady celkových nákladov,

               —

               neprijala potrebné opatrenia, aby zaviazala manažérov infraštruktúr k zníženiu nákladov na infraštruktúru a poplatkov za infraštruktúru za prístup k sieti železničnej dopravy,

               —

               opomenula splnomocniť regulačné orgány, aby mohli presadiť svoje požiadavky na poskytnutie informácií od manažéra infraštruktúry aj pomocou vhodných sankčných opatrení.

      (1)  Smernica Rady 91/440/EHS z 29. júla 1991 o rozvoji železníc spoločenstva (Ú. v. ES L 237, s. 25; Mim. vyd. 07/001, s. 341).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/14/ES z 26. februára 2001 o prideľovaní kapacity železničnej infraštruktúry, vyberaní poplatkov za používanie železničnej infraštruktúry a bezpečnostnej certifikácii (Ú. v. ES L 75, s. 29; Mim. vyd. 07/005, s. 404).


title: Vec T-362/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. januára 2011 — IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds/Komisia [ „Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkajúce sa realizácie priemyselného projektu na chránenom území podľa smernice 92/43/EHS — Dokumenty pochádzajúce z členského štátu — Námietka členského štátu — Čiastočné zamietnutie prístupu — Výnimka týkajúca sa hospodárskej politiky členského štátu — Článok 4 ods. 5 až 7 nariadenia č. 1049/2001“ ]

text:
               19.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/21

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. januára 2011 — IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds/Komisia
   (Vec T-362/08) (1)

   (Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkajúce sa realizácie priemyselného projektu na chránenom území podľa smernice 92/43/EHS - Dokumenty pochádzajúce z členského štátu - Námietka členského štátu - Čiastočné zamietnutie prístupu - Výnimka týkajúca sa hospodárskej politiky členského štátu - Článok 4 ods. 5 až 7 nariadenia č. 1049/2001)
   2011/C 55/36
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: S. Crosby, solicitor, a S. Santoro, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. O’Reilly a P. Costa de Oliveira, splnomocnené zástupkyne)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobkyňu: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: J. Bering Liisberg a B. Weis Fogh, splnomocnení zástupcovia), Fínska republika (v zastúpení: pôvodne J. Heliskoski, M. Pere a H. Leppo, neskôr J. Heliskoski, splnomocnení zástupcovia), a Švédske kráľovstvo (v zastúpení: K. Petkovska, A. Falk a S. Johannesson, splnomocnené zástupkyne)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 19. júna 2008 odmietajúceho prístup žalobkyne k dokumentu doručenému Komisii nemeckými orgánmi v rámci konania o deklasifikácii chráneného územia v zmysle smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 týkajúcej sa ochrany prirodzených biotopov, ako aj voľne žijúcich živočíchov a voľne rastúcich rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

               3.

               Dánske kráľovstvo, Fínska republika a Švédske kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008.


title: Vec C-472/14: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 17. marca 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen – Švédsko) – Canadian Oil Company Sweden AB, Anders Rantén/Riksåklagaren (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Registrácia, hodnotenie a autorizácia chemických látok — Nariadenie (ES) č. 1907/2006 (nariadenie REACH) — Rozsah harmonizovanej oblasti — Registrácia látok v Európskej chemickej agentúre pred uvedením na trh — Článok 5 — Vnútroštátny register chemických výrobkov — Povinnosť oznámenia na účely registrácie — Zlučiteľnosť s nariadením REACH — Články 34 ZFEÚ a 36 ZFEÚ — Množstevné obmedzenia dovozu)

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/11

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 17. marca 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen – Švédsko) – Canadian Oil Company Sweden AB, Anders Rantén/Riksåklagaren
   (Vec C-472/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Registrácia, hodnotenie a autorizácia chemických látok - Nariadenie (ES) č. 1907/2006 (nariadenie REACH) - Rozsah harmonizovanej oblasti - Registrácia látok v Európskej chemickej agentúre pred uvedením na trh - Článok 5 - Vnútroštátny register chemických výrobkov - Povinnosť oznámenia na účely registrácie - Zlučiteľnosť s nariadením REACH - Články 34 ZFEÚ a 36 ZFEÚ - Množstevné obmedzenia dovozu))
   (2016/C 156/14)
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Högsta domstolen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Canadian Oil Company Sweden AB, Anders Rantén

      Žalovaný: Riksåklagaren

      Výrok rozsudku

               1.

               Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES, v znení nariadenia Komisie (EÚ) č. 552/2009 z 22. júna 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby vnútroštátna právna úprava zaväzovala dovozcu chemických výrobkov registrovať tieto výrobky na príslušnom vnútroštátnom orgáne, zatiaľ čo už má tento dovozca povinnosť registrácie tých istých výrobkov na základe tohto nariadenia v Európskej chemickej agentúre, za predpokladu, že táto registrácia na príslušnom vnútroštátnom orgáne nepredstavuje podmienku predchádzajúcu uvedeniu týchto výrobkov na trh, týka sa odlišných informácií ako sú informácie požadované týmto nariadením a prispieva k realizácii cieľov sledovaných uvedeným nariadením, najmä cieľov zabezpečiť vysokú úroveň ochrany zdravia ľudí a životného prostredia, ako aj voľný pohyb týchto látok na vnútornom trhu, najmä zavedením systému kontrol bezpečného riadenia takýchto výrobkov v dotknutom členskom štáte a vyhodnocovaním uvedeného riadenia, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

               2.

               Ustanovenie článku 34 ZFEÚ v spojení s článkom 36 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takej povinnosti, akou je požiadavka na oznamovanie a registráciu chemických výrobkov stanovená vnútroštátnou právnou úpravou dotknutou v spore vo veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 448, 15.12.2014.


title: Vec C-41/16 P: Odvolanie podané 25. januára 2016: Min Liu proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 18. novembra 2015 vo veci T-813/14, Liu/EUIPO

text:
               5.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/7

         Odvolanie podané 25. januára 2016: Min Liu proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 18. novembra 2015 vo veci T-813/14, Liu/EUIPO
   (Vec C-41/16 P)
   (2016/C 326/13)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Min Liu (v zastúpení: Y. Zhang, advokát)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
   Uznesením z 8. júna 2016 Súdny dvor (ôsma komora) rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec T-115/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 13. júna 2017 – Sandvik Intellectual Property/EUIPO – Adveo Group International (ADVEON)

text:
               7.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/41

         Uznesenie Všeobecného súdu z 13. júna 2017 – Sandvik Intellectual Property/EUIPO – Adveo Group International (ADVEON)
   (Vec T-115/16) (1)

   (2017/C 256/48)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 13.6.2016.


title: Vec C-105/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 20. marca 2009 — Terre wallonne/Région wallonne

text:
               6.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 20. marca 2009 — Terre wallonne/Région wallonne
   (vec C-105/09)
   2009/C 129/14
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Terre wallonne

      Žalovaný: Région wallonne

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je program hospodárenia s dusíkom vo vzťahu k označeným ohrozeným pásmam, ktorých vytvorenie je stanovené v článku 5 ods. 1 smernice Rady 91/676/EHS z 12. decembra 1991 (1) o ochrane vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov, plánom alebo programom uvedeným v článku 3 ods. 2 písm. a) smernice 2001/42/ES Európskeho parlamentu a Rady z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie (2), pripravený pre poľnohospodárstvo, lesníctvo, rybárstvo, energetiku, dopravu, odpadové hospodárstvo, vodné hospodárstvo, telekomunikácie, turistiku, plánovanie miest a vidieka alebo využívanie územia a stanovuje tento program rámec pre súhlas budúceho rozvoja projektov uvedených v prílohách I a II k smernici 85/337/EHS (3)?

               2.

               Je program hospodárenia s dusíkom vo vzťahu k označeným ohrozeným pásmam, ktorých vytvorenie je stanovené v článku 5 ods. 1 smernice Rady 91/676/EHS z 12. decembra 1991 o ochrane vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov, plánom alebo programom uvedeným v článku 3 ods. 2 písm. b) smernice 2001/42/ES Európskeho parlamentu a Rady z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie, pri ktorých sa určilo, že vyžadujú posudzovanie podľa článku 6 alebo 7 smernice 92/43/EHS (4) vzhľadom na ich pravdepodobný účinok na lokality, obzvlášť keď predmetný program hospodárenia s dusíkom sa uplatňuje na všetky určené ohrozené pásma Valónskeho regiónu?

               3.

               Je program hospodárenia s dusíkom vo vzťahu k označeným ohrozeným pásmam, ktorých vytvorenie je stanovené v článku 5 ods. 1 smernice Rady 91/676/EHS z 12. decembra 1991 o ochrane vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov, iným plánom alebo programom ako sú uvedené v článku 3 ods. 2 smernice, ktorý stanovuje rámec pre odsúhlasenie budúceho rozvoja projektov, pre ktoré členské štáty musia určiť, či majú podľa článku 3 ods. 4 pravdepodobne významné environmentálne účinky v súlade s odsekom 5?

      (1)  Ú. v. ES L 375, s. 1; Mim. vyd. 15/002, s. 68.

      (2)  Ú. v. ES L 197, s. 30; Mim. vyd. 15/006, s. 157.

      (3)  Smernica Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248).

      (4)  Smernica Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102).