title: Vec C-269/13 P: Odvolanie podané 16. mája 2013 : Acino AG proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo 7. marca 2013 vo veci T-539/10, Acino AG (predtým Acino Pharma GmbH)/Európska komisia

text:
               27.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/8

         Odvolanie podané 16. mája 2013: Acino AG proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo 7. marca 2013 vo veci T-539/10, Acino AG (predtým Acino Pharma GmbH)/Európska komisia
   (Vec C-269/13 P)
   2013/C 215/10
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Acino AG (v zastúpení: R. Buchner a E. Burk, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2013 vo veci T-539/10 z dôvodu porušenia práva Únie a rozhodnutia Európskej komisie K(2010) 2203, K(2010) 2205, K(2010) 2210 a K(2010) 2218 z 29. marca 2010 a rozhodnutia K(2010) 6430, K(2010) 6432, K(2010) 6434 a K(2010) 6435 zo 16. septembra 2010 týkajúce sa liekov Clopidogrel Acino — Clopidogrel, Clopidogrel ratiopharm — Clopidogrel, Clopidogrel Hexal — Clopidogrel a Clopidogrel ratiopharm GmbH — Clopidogrel,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka na podporu svojho odvolania uvádza päť dôvodov.
   Prvý odvolací dôvod odvolateľka zakladá na porušení a nesprávnom uplatnení článku 20 nariadenia (ES) č. 726/2004 (1) v spojení s článkami 116 a 117 smernice (ES) 2001/83 (2), ako aj na porušení zásady obozretnosti. Všeobecný súd sa nesprávne domnieval, že porušenia zásad a pravidiel správnej výrobnej praxe liekov (GMP) uvedené v napadnutých rozhodnutiach Komisie odôvodňujú prakticky nevyvrátiteľnú domnienku potenciálnych nedostatkov kvalitatívneho a kvantitatívneho zloženia liekov.
   Druhý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení skutočností konštatovaných Všeobecným súdom. Všeobecný súd nezohľadnil skutočnosť, že Komisia samotným odkazom na „stratu dôvery“, ku ktorej došlo v dôsledku porušenia GMP, porušila svoju povinnosť náležitej starostlivosti a odôvodnenia, keďže nepredložila skutočné a relevantné dôkazy o kvantitatívnom alebo kvalitatívnom nepriaznivom ovplyvnení liekov.
   Tretí odvolací dôvod je založený na právne nesprávnom uplatnení zásady proporcionality. Odvolateľka predložila dôkazy založené na evidencii, na základe ktorých bolo možné vylúčiť ohrozenie zdravia spôsobené vyrobenými liekmi, v dôsledku čoho nebolo potrebné a primerané, aby Komisia retroaktívne nariadila predovšetkým zmenu povolenia a stiahnutie výrobku z trhu.
   Štvrtý odvolací dôvod je založený na právne nesprávnom preskúmaní miery voľnej úvahy. Všeobecný súd na základe právne nesprávnej „absolutizácie“ pravidiel GMP dospel k nesprávnemu záveru, že Komisia zjavne neprekročila mieru svojej voľnej úvahy samotným odôvodnením rozhodnutí tým, že nenávratne došlo k „strate dôvery“.
   Posledný odvolací dôvod je založený na nezohľadnení požiadaviek kladených na odôvodnenie podľa článku 81 ods. 1 nariadenia (ES) č. 726/2004. Komisia v odôvodnení rozhodnutí vôbec neprihliadala na dôkazy založené na evidencii, ktoré predložila odvolateľka, v dôsledku čoho sú rozhodnutia formálne nekompletné a v rozpore s právom.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky (Ú. v. EÚ L 136, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 229).

      (2)  Smernica 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69).


title: Vec T-350/05: Žaloba podaná 16. septembra 2005 – Fínska republika/Komisia

text:
               12.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/32

         Žaloba podaná 16. septembra 2005 – Fínska republika/Komisia
   (Vec T-350/05)
   (2005/C 281/58)
   Jazyk konania: fínčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Fínska republika (v zastúpení: Tuula Pynnä)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 8. júla 2005, oznámené toho istého dňa, v ktorom bolo v rozpore so zásadou lojálnej spolupráce, zakotvenou v článku 10 ES, a judikatúrou Súdneho dvora Európskych spoločenstiev o podmienených platbách zamietnuté začatie rokovaní s Fínskom o podmienených platbách retroaktívneho cla a úrokov z omeškania dlžných ku dňu zaplatenia, ktoré Komisia žiada od Fínska v konaní pre nesplnenie povinnosti č. 2003/2180 podľa článku 226 ES,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V napadnutom rozhodnutí Komisia usúdila, že v predmetnom prípade nešlo o povinnosť konať, ako je stanovené v článku 232 ES. Na základe tohto článku Fínsko zaslalo Komisii výzvu, v ktorom ju v súlade so zásadou lojálnej spolupráce, zakotvenou v článku 10 ES, a judikatúrou Súdneho dvora Európskych spoločenstiev o podmienených platbách žiadalo, aby prijala rozhodnutie o začatí rokovaní s Fínskom o platbe sporného colného dlhu a úrokov z omeškania, až kým Súdny dvor Európskych spoločenstiev vo veci nerozhodne.
   Fínsko je toho názoru, že Komisia v napadnutom rozhodnutí porušila Zmluvu ES alebo vykonávacie predpisy v zmysle článku 230 Zmluvy, keď v rozpore so zásadou lojálnej spolupráce, ktorá vyplýva z článku 10 ES, a judikatúrou Súdneho dvora Európskych spoločenstiev o podmienených platbách odmietla začať s Fínskom rokovania o podmienených platbách retroaktívneho cla spolu s úrokmi z omeškania dlžnými odo dňa splatnosti až do skutočného zaplatenia, vyžadovaných Komisiou od Fínska podľa nariadenia (ES, Euratom) č. 1150/2000 (1) v konaní o nesplnenie povinnosti č. 2003/2180, a že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 253 ES, lebo nie je odôvodnené.

      (1)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev (Ú. v. ES L 130, 31.5.2000, s. 1; Mim. vyd. 01/003, s. 169).


title: Vec T-89/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 27. apríla 2016 – Niagara Bottling/EUIPO (NIAGARA) („Ochranná známka Európskej únie — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia — Slovná ochranná známka NIAGARA — Absolútne dôvody zamietnutia — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               13.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/50

      Rozsudok Všeobecného súdu z 27. apríla 2016 – Niagara Bottling/EUIPO (NIAGARA)
      (Vec T-89/15) (1)

      ((„Ochranná známka Európskej únie - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia - Slovná ochranná známka NIAGARA - Absolútne dôvody zamietnutia - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
      (2016/C 211/63)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Niagara Bottling LLC (Ontario, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Edenborough, QC)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: A. Jakab, A. Schifko a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 12. decembra 2014 (vec R 784/2014-5) týkajúca sa medzinárodného zápisu slovnej ochrannej známky NIAGARA, v ktorom je vyznačená Európska únia

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Niagara Bottling LLC je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 118, 13.4.2015.


title: Vec F-79/11: Žaloba podaná 2. augusta 2011 — ZZ/Komisia

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/47

         Žaloba podaná 2. augusta 2011 — ZZ/Komisia
   (Vec F-79/11)
   2011/C 311/86
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Náhrada majetkovej a nemajetkovej ujmy, ktorá bola údajne spôsobená z dôvodu neexistencie opatrení na vykonanie rozsudku vo veci F-128/07

      Návrhy žalobcu

               —

               uložiť Komisii povinnosť zaplatiť žalobcovi sumu vo výške 10 000 eur z dôvodu straty príležitosti, ktorá mu bola spôsobená tým, že voči nemu neboli prijaté opatrenia na vykonanie,

               —

               uložiť Komisii povinnosť zaplatiť žalobcovi sumu vo výške 5 000 eur z dôvodu nemajetkovej ujmy, ktorá mu bola spôsobená neexistenciou akéhokoľvek oznámenia Komisie o opatreniach, ktoré zamýšľala prijať v súvislosti so zrušujúcim rozsudkom,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-472/08: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  21. januára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts — Lotyšská republika) — Alstom Power Hydro/Valsts ieņēmumu dienests (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Šiesta smernica o DPH — Článok 18 ods. 4 — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca na vrátenie nadmerných odpočtov DPH trojročnú premlčaciu dobu)

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/14

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 21. januára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts — Lotyšská republika) — Alstom Power Hydro/Valsts ieņēmumu dienests
   (Vec C-472/08) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Šiesta smernica o DPH - Článok 18 ods. 4 - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca na vrátenie nadmerných odpočtov DPH trojročnú premlčaciu dobu)
   2010/C 63/21
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākās tiesas Senāts

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Alstom Power Hydro

      Žalovaný: Valsts ieņēmumu dienests

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Augstākās tiesas Senāts — Výklad článku 18 ods. 4 smernice 77/388/EHS: Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje trojročnú lehotu na podanie žiadosti o vrátenie nadmerného odpočtu dane

      Výrok rozsudku

   Článok 18 ods. 4 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa má vykladať v tom zmysle, že mu neodporuje právna úprava členského štátu, ako je právna úprava v konaní vo veci samej, ktorá stanovuje trojročnú premlčaciu dobu na podanie žiadosti o vrátenie nadmerných odpočtov dane z pridanej hodnoty neoprávnene vybratých daňovou správou tohto štátu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 327, 20.12.2008.


title: Vec T-354/07: Žaloba podaná 18. septembra 2007 – Pfizer/ÚHVT – Isdin (FOTOPROTECTOR ISDIN)

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/63

         Žaloba podaná 18. septembra 2007 – Pfizer/ÚHVT – Isdin (FOTOPROTECTOR ISDIN)
   (Vec T-354/07)
   (2007/C 269/115)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Pfizer Ltd (Sandwich, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde, advokáti a M. Hawkins, Solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Isdin, SA (Barcelona, Španielsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 28. júna 2007 vo veci R 567/2006-1 a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „FOTOPROTECTOR ISDIN“ pre výrobky zaradené, okrem iného, do triedy 5 – Ochranná známka Spoločenstva č. 1 075 597.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: Isdin, SA.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobca.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: národná slovná ochranná známka „ISTIN“ pre tovary v triede 5.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: čiastočné vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia výmazového oddelenia v rozsahu v akom vyhlásilo neplatnosť ochrannej známky Spoločenstva.

      Dôvody žaloby: porušenie práva žalobcu byť vypočutý podľa článku 73 nariadenia Rady č. 40/94 a porušenie článku 52 v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia.


title: Vec C-151/11: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  22. júna 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Frankfurt am Main — Nemecko) — Condor Flugdienst GmbH/Jürgen Dörschel

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/14

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 22. júna 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Frankfurt am Main — Nemecko) — Condor Flugdienst GmbH/Jürgen Dörschel
   (Vec C-151/11) (1)

   2011/C 340/26
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 204, 9.7.2011.


title: Vec C-119/09: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  5. apríla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État — Francúzsko) — Société fiduciaire nationale d’expertise comptable/Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique (Slobodné poskytovanie služieb — Smernica 2006/123/ES — Článok 24 — Odstránenie všetkých úplných zákazov obchodnej komunikácie v regulovaných povolaniach — Povolanie účtovného znalca — Zákaz získavania klientov)

text:
               21.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/4

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 5. apríla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État — Francúzsko) — Société fiduciaire nationale d’expertise comptable/Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique
   (Vec C-119/09) (1)

   (Slobodné poskytovanie služieb - Smernica 2006/123/ES - Článok 24 - Odstránenie všetkých úplných zákazov obchodnej komunikácie v regulovaných povolaniach - Povolanie účtovného znalca - Zákaz získavania klientov)
   2011/C 152/05
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Société fiduciaire nationale d’expertise comptable

      Žalovaný: Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Conseil d’État (Francúzsko) — Výklad smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu (Ú. v. EÚ L 376, s. 36) a osobitne jej článku 24 týkajúceho sa obchodných informácií regulovaných profesií — Obchodné praktiky získavania klientov — Vylúčenie všeobecného zákazu akejkoľvek formy predmetnej obchodnej praktiky pre regulované profesie uvedené v smernici alebo ponechanie možnosti členským štátom zachovať si všeobecné zákazy pre niektoré obchodné praktiky, akou je činnosť získavania klientov

      Výrok rozsudku

   Článok 24 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu sa má vykladať tak, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá členom regulovaného povolania, ako je povolanie účtovných znalcov, úplne zakazuje vykonávať získavanie klientov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 141, 20.6.2009.


title: Vec C-272/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret (Dánsko) 5. júna 2014 – Skatteministeriet/Baby Dan A/S

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret (Dánsko) 5. júna 2014 – Skatteministeriet/Baby Dan A/S
   (Vec C-272/14)
   2014/C 253/27
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vestre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Skatteministeriet

      Odporkyňa: Baby Dan A/S

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa osky s opísanými osobitnými vlastnosťami zatriediť do položky 7318 KN alebo do položky 8302 KN?


title: Vec C-435/09: Žaloba podaná 4. novembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/25

         Žaloba podaná 4. novembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-435/09)
   2010/C 24/46
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. van Beek, J.-B. Laignelot a C.A.H.M. ten Dam, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgické kráľovstvo si tým, že nevydalo právne predpisy, ktoré sú nevyhnutné na to, aby boli

                           —

                           článok 4 ods. 2 a 3 v spojení s prílohami II a III ,

                           —

                           článok 4 ods. 1 v spojení s prílohou I bodom 8 písm. a) a bodom 18 písm. a), ako aj článok 7 ods. 1 písm. b)  a

                           —

                           článok 4 ods. 2 a 3 v spojení s prílohami II, III a prílohou III ako takou

                     tejto smernice riadne a v celom rozsahu prebraté,
               si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo smernice Rady 85/337/EHS (1) z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie v znení smernice Rady 97/11/ES z 3. marca 1997,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia odôvodňuje svoju žalobu takto:

               a)

               v právnej úprave regiónu Flámsko nie sú na účely určenia, či je nutné zámery uvedené v prílohe II smernice podrobiť posudzovaniu vplyvov na životné prostredie podľa článkov 5 až 10 smernice, zohľadnené všetky relevantné kritériá prílohy III tejto smernice. Flámska vláda nepreukázala, že by alternatívne postupy pre určité zámery, ktoré uviedla, spĺňali požiadavky článku 2 a článkov 5 až 10 smernice;

               b)

               právna úprava regiónu Valónska po prvé používa pre zámery uvedené v bode 18 písm. a) prílohy I (priemyselné závody na výrobu buničiny z dreva alebo podobných vláknitých materiálov) prahovú hodnotu, hoci smernica to nestanovuje a pre zámery uvedené v bode 8 písm. a) prílohy I (prístavy pre vnútrozemskú vodnú prepravu) používa prahovú hodnotu, ktorá je definovaná v počte lodí a nie v tonáži tak, ako to stanovuje smernica. Po druhé článok 7 ods. 1 písm. b) smernice nebol riadne prebratý do právnej úpravy regiónu Valónsko;

               c)

               právna úprava regiónu hlavné mesto Brusel po prvé pri prebratí článku 4 ods. 3 smernice nezohľadňuje relevantné kritériá výberu uvedené v prílohe III smernice a alternatívne formy posudzovania uvedené bruselskou vládou nespĺňajú všetky charakteristiky uvedené v smernici. Po druhé do tejto právnej úpravy nie je prebratá príloha III smernice ako taká.

      (1)  Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248.


title: Vec C-608/11 P: Odvolanie podané 25. novembra 2011 : Land Wien proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z  20. septembra 2011 vo veci T-267/10, Land Wien/Európska komisia

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/43

      Odvolanie podané 25. novembra 2011: Land Wien proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 20. septembra 2011 vo veci T-267/10, Land Wien/Európska komisia
      (Vec C-608/11 P)
      (2012/C 25/80)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Land Wien (v zastúpení: W.-G. Schärf, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľa

      Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor Európskej únie zmenil uznesenie Všeobecného súdu Európskej únie (šiesta komora) z 20. septembra 2011 vo veci T-267/10 v tom zmysle, že vyhovie žalobe v celom rozsahu, a zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania na prvom a druhom stupni.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolanie bolo podané proti uzneseniu Všeobecného súdu z 20. septembra 2011, ktoré zamieta žalobu žalobcu a odvolateľa týkajúcu sa v zásade návrhu na zrušenie rozhodnutia Komisie z 25. marca 2010 zastaviť konanie týkajúce sa sťažnosti žalobcu v súvislosti s projektom na výstavbu tretieho a štvrtého bloku jadrovej elektrárne Mochovce (Slovenská republika), ako aj návrhu na konštatovanie nečinnosti Komisie v zmysle článku 265 ZFEÚ, pretože žalobcovi neboli poskytnuté všetky požadované dokumenty týkajúce sa tohto projektu, čím došlo k porušeniu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (1).
      Všeobecný súd porušil Zmluvu ESAE tým, že ju nevyložil vo svetle Lisabonskej zmluvy. Všeobecný súd nezohľadnil, že Lisabonská zmluva vyhlásila právo na prístup k dokumentom uvedené v článku 42 Charty základných práv za nárokovateľné právo, na ktoré sa odvolateľ môže priamo odvolať, aby od Komisie dostal všetky informácie, ktoré jej boli poskytnuté v súvislosti s rozšírením jadrovej elektrárne Mochovce.
      Na rozdiel od názoru Všeobecného súdu predstavuje list Komisie, ktorým odpovedala na žiadosť žalobcu a odvolateľa, napadnuteľné rozhodnutie v zmysle článku 263 ZFEÚ. Vyplýva to z ustálenej judikatúry Súdneho dvora, a najmä z jeho rozsudku z 11. novembra 1981 vo veci 60/81 (IBM).

         (1)  Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003. s. 331.


title: Vec T-358/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 8. mája 2015 – Hoteles Catalonia/ÚHVT – Fundació Catalunya-La Pedrera, fundació especial (HOTEL CATALONIA LA PEDRERA)

text:
               13.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/26

         Uznesenie Všeobecného súdu z 8. mája 2015 – Hoteles Catalonia/ÚHVT – Fundació Catalunya-La Pedrera, fundació especial (HOTEL CATALONIA LA PEDRERA)
   (Vec T-358/14) (1)

   (2015/C 228/36)
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 253, 4.8.2014.


title: Vec T-519/11 P: Odvolanie podané 29. septembra 2011 : Sandro Gozi proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  20. júla 2011 vo veci F-116/10, Gozi/Komisia

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/41

         Odvolanie podané 29. septembra 2011: Sandro Gozi proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 20. júla 2011 vo veci F-116/10, Gozi/Komisia
   (Vec T-519/11 P)
   2011/C 347/73
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Sandro Gozi (Rím, Taliansko) (v zastúpení: G. Passalacqua a G. Calcerano, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil opatrenie generálneho riaditeľstva Ľudských zdrojov a Bezpečnosti — riaditeľstvo D prot. HR.D.2/MB/db Ares (2010) — Y96 985 zo 6. augusta 2010,

               —

               prijal a vyhovel právu odvolateľa na náhradu trov konania a následne nariadil uhradiť sumu 24 480 eur spolu s úrokmi.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Toto odvolanie sa týka rozhodnutia, ktorým odporkyňa odmietla nahradiť trovy konania vo výške 24 480 eur, ktoré vznikli odvolateľovi počas súdneho konania v Taliansku.
   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza jediný odvolací dôvod založený na skutočnosti, že napadnutý rozsudok vychádza z nesprávneho právneho posúdenia, a to v rôznych bodoch zjavne kontradiktórneho odôvodnenia, pretože je v rozpore s ratio a znením článku 24 štatútu, s judikatúrou, na ktorú sa v rozsudku odvoláva, a skutkovým okolnostiam konania vedeného pred Komisiou.


title: Vec F-16/10: Žaloba podaná 10. marca 2010 — M. Almeida Campos a i./Rada

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/55

         Žaloba podaná 10. marca 2010 — M. Almeida Campos a i./Rada
   (Vec F-16/10)
   2010/C 134/92
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: M. Almeida Campos (Brusel, Belgicko) a i. (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutí o nepovýšení žalobcov do platovej triedy AD12 v rámci povyšovania za rok 2009 a, pokiaľ je to potrebné, rozhodnutí o povýšení do tejto platovej triedy v rámci toho istého povyšovania, úradníkov, ktorých mená sú uvedené na zoznamoch povýšených úradníkov uverejnených v oznámení zamestnancom č. 97/09 z 27. apríla 2009 a v oznámení zamestnancom č. 93/09 z 13. mája 2009

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutia o nepovýšení žalobcov do platovej triedy AD12 v rámci povyšovania za rok 2009,

               —

               pokiaľ je to potrebné, rozhodnutí o povýšení do tejto platovej triedy v rámci toho istého povyšovania, úradníkov, ktorých mená sú uvedené na zoznamoch povýšených úradníkov uverejnených v oznámení zamestnancom č. 97/09 z 27. apríla 2009 a v oznámení zamestnancom č. 93/09 z 13. mája 2009,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec C-364/12: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  5. februára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona — Španielsko) — Miguel Fradera Torredemer, Teresa Torredemer Marcet, Enrique Fradera Ohlsen, Alicia Fradera Torredemer/Corporación Uniland SA

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/19

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 5. februára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona — Španielsko) — Miguel Fradera Torredemer, Teresa Torredemer Marcet, Enrique Fradera Ohlsen, Alicia Fradera Torredemer/Corporación Uniland SA
   (Vec C-364/12) (1)

   2013/C 108/51
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 6.10.2012.


               20.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 21. mája 2015 – Ralf Schräder/Úrad Spoločenstva pre odrody rastlín (CPVO), Jørn Hansson
   (Vec C-546/12 P) (1)

   ((Odvolanie - Právo Spoločenstva k odrodám rastlín - Úrad Spoločenstva pre odrody rastlín (CPVO) - Nariadenie (ES) č. 2100/94 - Články 20 a 76 - Nariadenie (ES) č. 874/2009 - Článok 51 - Návrh na začatie konania o vyhlásení práva Spoločenstva za neplatné - Zásada preskúmania z vlastnej iniciatívy - Konanie pred odvolacím výborom CPVO - Podstatné dôkazy))
   (2015/C 236/02)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ a žalobca v prvostupňovom konaní: Ralf Schräder (v zastúpení: T. Leidereiter, Rechsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Spoločenstva pre odrody rastlín (CPVO) (v zastúpení: M. Ekvad, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci A. von Mühlendahl, Rechtsanwalt), Jørn Hansson (v zastúpení: G. Würtenberger, Rechtsanwalt)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Ralf Schräder je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 9.2.2013.


title: Vec T-267/16: Žaloba podaná 27. mája 2016 – Tarmac Trading/Komisia

text:
               8.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/25

         Žaloba podaná 27. mája 2016 – Tarmac Trading/Komisia
   (Vec T-267/16)
   (2016/C 287/31)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tarmac Trading Ltd. (Birmingham, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: D. Anderson a P. Halford, solicitors a K. Beal, QC)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie (EÚ) 2016/288 z 27. marca 2015 o schéme pomoci SA.34775 (13/C) (ex 12/NN), ktorú zaviedlo Spojené kráľovstvo – daň z kameniva, a najmä jeho odôvodnenia 625, 626, 629 a 630 a jeho články 5 a 7, v rozsahu:

                           —

                           v akom označuje ako príjemcov protiprávnej pomoci výlučne podniky, ktoré vyrábali bridlicu a výrobky zložené hlavne z ílovitej bridlice v období od 1. apríla 2002 do dátumu prijatia tohto rozhodnutia („výrobcovia bridlice“),

                           —

                           v akom spresňuje, že suma pomoci sa má vymáhať výlučne od výrobcov bridlice, v akom požaduje vymáhanie celej dane z kameniva od tých, na ktorých sa uplatnili protiprávne oslobodenia, a v akom nepožaduje od britskej vlády, aby znížila vymáhanú sumu v rozsahu, v akom výrobcovia výhodu vyplývajúcu z týchto oslobodení preniesli na svojich zákazníkov,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť žalobkyni trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení alebo na zjavne nesprávnom posúdení v súvislosti s označením príjemcov a vyčíslením sumy pomoci, ktorá sa má vymáhať.
               Podľa žalobkyne sa Komisia dopustila nesprávneho právneho posúdenia alebo zjavne nesprávneho posúdenia v napadnutom rozhodnutí tým, že označila ako príjemcov protiprávnej pomoci výlučne výrobcov bridlice, a tým, že neuložila Spojenému kráľovstvu povinnosť znížiť sumu vymáhanú od týchto výrobcov v rozsahu, v akom výhodu vyplývajúcu z oslobodenia týkajúceho sa bridlice preniesli na svojich zákazníkov.

                           —

                           Žalobkyňa pripomína, že Všeobecný súd svojim rozsudkom z 22. januára 2013, Salzgitter/Komisia (T-308/00, EU:T:2013:30) rozhodol, že vymáhanie sa musí obmedziť na finančné výhody skutočne vyplývajúce z poskytnutia pomoci príjemcovi a musí byť primerané týmto výhodám. Ďalej uvádza, že z rozsudkov z 5. februára 2015, Aer Lingus/Komisia (T-473/12, EU:T:2015:78) a z 5. februára 2015, Ryanair/Komisia (T-500/12, EU:T:2015:73) vyplýva, že pokiaľ pomoc spočíva v znížení nepriamej dane, ktorá sa vyberá zo spotreby určitých výrobkov alebo služieb, ktoré by malo byť prenesené podnikom na jeho zákazníkov a pokiaľ hospodárska výhoda vyplývajúca z uplatnenia zníženej sadzby mohla byť prenesená na zákazníkov, sumu pomoci, ktorá sa má vymáhať od podniku, predstavuje výlučne výhoda skutočne získaná a zachovaná týmto podnikom.

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že daň z kameniva je nepriama daň, ktorá sa vyberá zo spotreby kameniva a ktorá by mala byť (podľa zámeru britskej vlády) prenesená z podnikov ťažiacich a predávajúcich kamenivo na ich zákazníkov. Hospodárska výhoda, ktorá vyplýva z oslobodení uplatňujúcich sa na bridlicu, podľa žalobkyne mohla byť a skutočne aj bola výrobcami bridlice (vrátane žalobkyne) prenesená na zákazníkov vo forme nižších predajných cien.

                           —

                           Žalobkyňa tiež tvrdí, že z toho istého dôvodu by vymáhanie celej nezaplatenej sumy dane z kameniva neumožnilo zabezpečiť obnovenie predchádzajúceho stavu a mohlo by vytvoriť nové formy skreslenia hospodárskej súťaže, pretože by mohlo viesť k vymáhaniu vyššej sumy než bola výhoda skutočne poskytnutá výrobcom bridlice (vrátane žalobkyne).

                           —

                           V dôsledku toho žalobkyňa uvádza, že jediná pomoc, ktorá sa má vymáhať od výrobcov bridlice, je výhoda skutočne získaná a zachovaná týmito výrobcami, a to v súlade s rozsudkami z 5. februára 2015, Aer Lingus/Komisia (T-473/12, EU:T:2015:78) a z 5. februára 2015, Ryanair/Komisia (T-500/12, EU:T:2015:73).

                           —

                           Nakoniec žalobkyňa tvrdí, že v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie požaduje vymáhať od výrobcov bridlice celu daň z kameniva, od ktorej boli oslobodení na základe oslobodení uplatňujúcich sa na bridlicu a to bez akéhokoľvek zníženia, ktoré by zohľadňovalo prenesenie výhody na ich zákazníkov, sa Komisia dopustila nesprávneho právneho posúdenia a nesprávne uplatnila článok 108 ZFEÚ alebo článok 14 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339), alebo sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality podľa práva Únie.
               Žalobkyňa tvrdí, že nútiť ju vrátiť celu sumu dane z kameniva, ktorú nezaplatila za bridlicu, ktorú ťaží, by bolo v rozpore s článkom 14 ods. 1 nariadenia č. 659/1999, keďže táto povinnosť by bola neprimeraná finančnej výhode, ktorú mala z poskytnutej pomoci. Žalobkyňa preniesla na svojich zákazníkov celú pomoc vyplývajúcu z oslobodenia od dane z kameniva a v praxi je pre ňu nemožné, aby daň z kameniva, ktorú nezaplatila, spätne vymáhala od svojich zákazníkov.


title: Vec C-353/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte di Appello di Bari (Taliansko) 13. júla 2015 – Leonmobili Srl, Gennaro Leone/Homag Holzbearbeitungssysteme GmbH a i.

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte di Appello di Bari (Taliansko) 13. júla 2015 – Leonmobili Srl, Gennaro Leone/Homag Holzbearbeitungssysteme GmbH a i.
   (Vec C-353/15)
   (2015/C 302/30)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte di Appello di Bari

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Leonmobili Srl, Gennaro Leone

      Odporcovia: Homag Holzbearbeitungssysteme GmbH, Curatela del Fallimento Leonmobili Srl, ICO Srl, Arturo Salice SpA, Grafiche Ricciarelli di Ricciarelli Bernardino, Deutsche Bank SpA, Fida Srl, Elica SpA

      Prejudiciálne otázky

               a)

               Môže osoba spochybňujúca súdnu právomoc vyvrátiť, v prípade neexistencie podnikov v inom členskom štáte, domnienku uvedenú v článku 3 ods. 1, v záverečnej časti, a v ods. 2 nariadenia ES č. 1346/2000 (1) z 29. mája 2000 o konkurznom konaní, a to prostredníctvom dôkazu, že centrum hlavných záujmov spoločnosti sa nachádza v inom štáte, než je štát, v ktorom má spoločnosť sídlo?

               b)

               V prípade kladnej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku, možno daný dôkaz odvodiť z inej domnienky, t. j. z vyhodnotenia nepriamych dôkazov, na základe ktorých možno v logicko deduktívnej rovine usúdiť, že centrum hlavných záujmov sa nachádza v inom členskom štáte?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní (Ú. v. ES L 160, s. 1; Mim. vyd. 19/001, s. 191).


title: Vec C-89/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovensko) 15. februára 2016 – Radosław Szoja/Sociálna poisťovňa

text:
               17.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovensko) 15. februára 2016 – Radosław Szoja/Sociálna poisťovňa
   (Vec C-89/16)
   (2016/C 175/06)
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Radosław Szoja

      Žalovaná: Sociálna poisťovňa

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je možné článok 13 ods. 3 Nariadenia (ES) Európskeho parlamentu a Rady č. 883/2004 (1) z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia v spojení s právom na dávky sociálneho zabezpečenia a sociálne výhody, ktoré je zakotvené v článku 34 ods. 1 a 2 Charty základných práv Európskej únie, za okolností, ktoré sú v spore vo veci samej, vykladať bez prihliadnutia na spresňujúce podmienky uvedené v článku 14 Nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 (2) zo 16. septembra 2009, ktorým sa stanovuje postup vykonávania nariadenia (ES) č. 883/2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia bez možnosti použiť následne postup podľa čl. 16 citovaného nariadenia tak, že výber rozhodného vnútroštátneho práva pri súbehu činností zamestnanca a činností samostatne zárobkovo činnej osoby neovplyvňuje nízky rozsah pracovného času a pracovnej odmeny zamestnanca, t. j. že uvedený článok 14 vykonávacieho nariadenia sa na výklad článku 13 ods. 3 základného nariadenia nevzťahuje?

               2.

               V prípade, ak je odpoveď na prejudiciálnu otázku 1. negatívna, potom môže vnútroštátny súd v prípade aplikačného rozporu dvoch nariadení, a to základného a vykonávacieho, ktorými sú v prejednávanej veci samej Nariadenie (ES) Európskeho parlamentu a Rady č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia a Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 zo 16. septembra 2009, ktorým sa stanovuje postup vykonávania nariadenia (ES) č. 883/2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia, posudzovať ich ustanovenia podľa právnej sily, t. j. podľa ich postavenia v hierarchii práva Únie?

               3.

               Je možné nazerať na výklad ustanovení základného nariadenia vykonaný správnou komisiou v zmysle čl. 72 základného nariadenia ako na záväzný výklad inštitúcie Európskej únie, od ktorého sa nemožno vnútroštátnou súdnou judikatúrou odkloniť a toto súčasne bráni predložiť prejudiciálnu otázku, alebo je to iba jeden z prípustných výkladov práva Európskej únie, ktorý musí vnútroštátny súd zobrať do úvahy ako jeden z podkladov svojho rozhodnutia?

      (1)  Ú. v. EÚ L 166, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72.

      (2)  Ú. v. EÚ L 284, s. 1.


title: Vec C-436/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 9. novembra 2009 — Attila Belkiran/Oberbürgermeister der Stadt Krefeld — vedľajší účastník konania: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 9. novembra 2009 — Attila Belkiran/Oberbürgermeister der Stadt Krefeld — vedľajší účastník konania: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
   (Vec C-436/09)
   2010/C 24/47
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Attila Belkiran

      Žalovaný: Oberbürgermeister der Stadt Krefeld

      Vedľajší účastník konania: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Prejudiciálna otázka

   Riadi sa ochrana pred vyhostením podľa článku 14 ods. 1 rozhodnutia asociačnej rady č. 1/80 v prospech tureckého štátneho príslušníka, ktorý má právne postavenie podľa článku 7 rozhodnutia asociačnej rady č. 1/80 voči členskému štátu, v ktorom mal v posledných desiatich rokoch pobyt, článkom 28 ods. 3 písm. a) smernice č. 2004/38/ES (1), takže vyhostenie je prípustné len z naliehavých dôvodov verejnej bezpečnosti, ktoré boli stanovené členským štátom?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).


title: Vec T-283/16: Žaloba podaná 30. mája 2016 – Inpost/Komisia

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/60

         Žaloba podaná 30. mája 2016 – Inpost/Komisia
   (Vec T-283/16)
   (2016/C 270/66)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Inpost S.A. (Krakov, Poľsko) (v zastúpení: W. Knopkiewicz, radca prawny)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej Komisie (EÚ) K(2015) 8236 z 26. novembra 2015 o štátnej pomoci SA.38869 (2014/N), ktorú chce Poľsko poskytnúť spoločnosti Poczta Polska ako kompenzáciu čistých nákladov v súvislosti s povinnosťou poskytovania univerzálnych poštových služieb v rokoch 2013 až 2015,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 106 ods. 2 ZFEÚ, nesprávnom uznaní splnenia požiadaviek vyplývajúcich z bodu 19 (oddielu 2.6 rámca) [Európskej únie pre štátnu pomoc vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme (2011)], na porušení zásad vyplývajúcich zo Zmluvy týkajúcich sa zadania verejných zákaziek, ako aj nesprávnom výklade článku 7 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/67/ES z 15. decembra 1997 o spoločných pravidlách rozvoja vnútorného trhu poštových služieb spoločenstva a zlepšovaní kvality služieb (Ú. v. ES L 15, s. 14; Mim. vyd. 06/003, s. 71, ďalej len „poštová smernica“).

                           —

                           Spôsoby financovania poskytovania univerzálnych služieb uplatňované členskými štátmi musia byť v súlade jednak so zásadami zákazu diskriminácie, transparentnosti a rovnosti zaobchádzania vyplývajúcimi z ustanovení ZFEÚ o slobodách vnútorného trhu (vrátane výberu poskytovateľa univerzálnej služby pomocou hospodárskej súťaže) a jednak s článkom 106 ods. 2 ZFEÚ, čo nie je prípad veci samej.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 106 ods. 2 ZFEÚ a nesprávnom uznaní splnenia požiadaviek vyplývajúcich z bodu 14 (oddielu 2.2) a bodu 60 (oddielu 2.10) rámca Európskej únie pre štátnu pomoc vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme (2011).

                           —

                           Európska komisia sa mylne domnievala, že vzhľadom na to, že povinnosť poskytovania univerzálnych služieb zverená spoločnosti Poczta Polska spĺňa požiadavky stanovené v poštovej smernici, nie je potrebné uskutočniť verejnú konzultáciu alebo uplatniť iné primerané prostriedky umožňujúce zohľadniť záujmy užívateľov a poskytovateľov univerzálnych služieb ako dôkaz náležitého zistenia potrieb v oblasti univerzálnych služieb.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 106 ods. 2 ZFEÚ, nesprávnom uznaní splnenia požiadaviek vyplývajúcich z bodu 52 (oddielu 2.9) rámca Európskej únie pre štátnu pomoc vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme (2011), ako aj článku 7 ods. 1, 3 a 5 poštovej smernice.

                           —

                           Európska komisia sa mylne domnievala, že kompenzačný fond spĺňa požiadavku zákazu diskriminácie v súvislosti s jednotnou maximálnou sumou vo výške 2 % príjmov poskytovateľa univerzálnych služieb alebo ekvivalentných služieb, toto percento zaväzujúce poskytovateľa k povinnému vkladu platí pre všetkých účastníkov trhu, čo má diskriminačný charakter, pretože situácia poskytovateľov univerzálnych služieb a situácia poskytovateľov ekvivalentných služieb nie je rovnaká.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 7 ods. 1 poštovej smernice, pretože Európska komisia akceptovala financovanie nákladov univerzálnej služby formou viacerých výhradných a osobitných práv priznaných spoločnosti Poczta Polska.

                           —

                           Podľa článku 7 ods. 1 poštovej smernice členské štáty neudelia ani neponechajú v účinnosti výhradné alebo osobitné práva zriaďovania a poskytovania poštových služieb. Zároveň Európska komisia akceptuje, že Poczta Polska má priznané výhradné a osobitné práva v súvislosti s poskytovaním univerzálnych služieb.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 102 v spojení s článkom 106 ods. 1 ZFEÚ.

                           —

                           Neprimerane vysoký povinný vklad do kompenzačného fondu bude viesť k „uzavretiu trhu v rozpore s hospodárskou súťažou“ na poštovom trhu.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení článku 16 a článku 17 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie.

                           —

                           Napadnuté rozhodnutie Komisie vedie k schváleniu takého modelu (programu) štátnej pomoci, ktorý v konečnom dôsledku zapríčiňuje neprimeraný zásah do vlastníckeho práva žalobkyne a vedie aj k neprimeranému obmedzeniu jej slobodnej hospodárskej činnosti.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na porušení podstatných procesných požiadaviek a nedodržaní povinnosti odôvodnenia podľa článku 296 ZFEÚ.

                           —

                           Komisia nezistila riadne skutkový stav a často odôvodňovala rozhodnutie nesprávnymi skutkovými okolnosťami. Okrem toho sa Komisia dopustila aj chyby odôvodnenia, lebo – na rozdiel od vlastnej praxe pri vydávaní rozhodnutí – nezohľadnila ako priťažujúcu okolnosť neuskutočnenie verejného obstarávania v rámci vplyvu na hospodársku súťaž.


title: Vec C-309/12: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  28. novembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Central Administrativo Norte — Portugalsko) — Maria Albertina Gomes Viana Novo a i./Fundo de Garantia Salarial, IP (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 80/987/EHS — Smernica 2002/74/ES — Ochrana zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti zamestnávateľa — Záručné inštitúcie — Obmedzenie povinnosti vyplácania, ktoré majú záručné inštitúcie — Mzdové nároky, ktorých splatnosť nastala viac než šesť mesiacov pred podaním návrhu na vyhlásenie platobnej neschopnosti zamestnávateľa)

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/10

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 28. novembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Central Administrativo Norte — Portugalsko) — Maria Albertina Gomes Viana Novo a i./Fundo de Garantia Salarial, IP
   (Vec C-309/12) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 80/987/EHS - Smernica 2002/74/ES - Ochrana zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti zamestnávateľa - Záručné inštitúcie - Obmedzenie povinnosti vyplácania, ktoré majú záručné inštitúcie - Mzdové nároky, ktorých splatnosť nastala viac než šesť mesiacov pred podaním návrhu na vyhlásenie platobnej neschopnosti zamestnávateľa)
   2014/C 45/18
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Central Administrativo Norte

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Maria Albertina Gomes Viana Novo, Ezequiel Martins Dias, Gabriel Inácio da Silva Fontes, Marcelino Jorge dos Santos Simões, Manuel Dourado Eusébio, Alberto Martins Mineiro, Armindo Gomes de Faria, José Fontes Cambas, Alberto Martins do Alto, José Manuel Silva Correia, Marilde Marisa Moreira Marques Moita, José Rodrigues Salgado Almeida, Carlos Manuel Sousa Oliveira, Manuel da Costa Moreira, Paulo da Costa Moreira, José Manuel Serra da Fonseca, Ademar Daniel Lourenço Dias, Ana Mafalda Azevedo Martins Ferreira

      Žalovaný: Fundo de Garantia Salarial, IP

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal Central Administrativo do Norte — Výklad článkov 4 a 10 smernice Rady 80/987/EHS z 20. októbra 1980 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa (Ú. v. ES L 283, s. 23; Mim. vyd. 05/001, s. 217) — Obmedzenie povinnosti vyplácania záručných inštitúcií — Vnútroštátna právna úprava, ktorá obmedzuje uvedenú povinnosť vyplácania na pohľadávky, ktorých splatnosť nastala v lehote šiestich mesiacov pred podaním návrhu na vyhlásenie zamestnávateľa za platobne neschopného — Uplatnenie tohto obmedzenia v prípade podania žaloby na pracovný súd s cieľom dosiahnuť určenie výšky dlžnej sumy počas šiestich mesiacov po dátume splatnosti pohľadávok

      Výrok rozsudku

   Smernica Rady 80/987/EHS z 20. októbra 1980 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa, zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/74/ES z 23. septembra 2002, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej nie sú zabezpečené mzdové nároky, ktorý splatnosť nastala viac než šesť mesiacov pred podaním návrhu na vyhlásenie platobnej neschopnosti zamestnávateľa, pričom zamestnanci podali pred začatím tohto obdobia návrh na začatie súdneho konania proti tomuto zamestnávateľovi s cieľom dosiahnuť určenie výšky týchto nárokov a ich nútené vymoženie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 287, 22.9.2012.


title: Vec T-187/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  28. mája 2013 — Trabelsi a i./Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia prijaté proti určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu v Tunisku — Zmrazenie finančných prostriedkov — Článok 17 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie — Žaloba o náhradu škody — Článok 44 ods. 1 písm. c) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu — Neprípustnosť“ )

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/68

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. mája 2013 — Trabelsi a i./Rada
   (Vec T-187/11) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia prijaté proti určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu v Tunisku - Zmrazenie finančných prostriedkov - Článok 17 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie - Žaloba o náhradu škody - Článok 44 ods. 1 písm. c) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu - Neprípustnosť)
   2013/C 225/150
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Mohamed Trabelsi, Ines Lejri, Moncef Trabelsi, Selima Trabelsi a Tarek Trabelsi (v zastúpení: pôvodne A. Metzker, neskôr A. Tekari, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne G. Étienne a A. Vitro, neskôr G. Étienne, M. Bishop a M.-M. Joséphidès, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: A. Bordes a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia) a Tuniská republika (v zastúpení: W. Bourdon, avocat)

      Predmet veci

   Jednak zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Rady 2011/79/SZBP zo 4. februára 2011, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/72/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu v Tunisku (Ú. v. EÚ L 31, s. 40), a jednak návrh na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Vykonávacie rozhodnutie Rady 2011/79/SZBP zo 4. februára 2011, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/72/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu v Tunisku, sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka pána Mohameda Trabelsiho.

               2.

               Účinky vykonávacieho rozhodnutia 2011/79 sa vo vzťahu k pánovi Mohamedovi Trabelsimu zachovajú do uplynutia lehoty na podanie odvolania proti tomuto rozsudku, alebo, ak bolo odvolanie v tejto lehote podané, do jeho zamietnutia.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili pán Mohamed Trabelsi, pani Ines Lejriová, pán Moncef Trabelsi, slečna Selima Trabelsiová a pán Tarek Trabelsi, vrátane trov spojených s konaním o nariadení predbežného opatrenia.

               5.

               Európska komisia a Tuniská republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 152, 21.5.2011.


title: Vec C-530/07: Žaloba podaná 29. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               9.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/14

         Žaloba podaná 29. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-530/07)
   (2008/C 37/18)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: S. Pardo Quintillán a G. Braga da Cruz, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

                           a)

                           určiť, že Portugalská republika si tým, že v súlade so znením článku 3 Smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 (1) o čistení komunálnych odpadových vôd nevybavila zbernými systémami aglomerácie Angra do Heroísmo, Bacia do Rio Uima (Fiães de S. Jorge), Costa de Aveiro, Covilhã, Espinho/Feira, Fátima, Ponta Delgada, Ponte de Lima, Póvoa do Varzim/Vila do Conde, Santa Cita, Vila Real de Santo António, Viana do Castelo – Cidade, Vila Real, a

                           b)

                           v súlade so znením článku 4 tej istej smernice nepodrobila sekundárnemu čisteniu alebo ekvivalentnému postupu komunálne odpadové vody pochádzajúce z aglomerácií Alto Nabão, Alverca, Bacia do Rio Uima (Fiães de S. Jorge), Carvoeiro, Costa da Caparica/Trafaria, Costa de Aveiro, Costa Oeste, Covilhã, Espinho/Feira, Fátima, Fundão/Alcaria, Lisboa, Matosinhos, Milfontes, Moledo/Âncora/Afife, Nazaré/Famalicão, Pedrógão Grande, Ponta delgada, Ponte de Lima, Póvoa de Varzim/Vila do Conde, Santa Cita, Vila Nova de Gaia/Douro Nordeste, Vila Real de Santo António, Viana do Castelo – Cidade, Vila Franca de Xira, Vila Real,

                     nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 3 a 4 uvedenej smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Členské štáty mali zabezpečiť, aby najneskôr do 31. decembra 2000 boli všetky aglomerácie s populačným koeficientom (p. k.) viac ako 15 000, a najneskôr do 31. decembra 2005 pre aglomerácie s p. k. od 2 000 do 15 000, vybavené zbernými systémami pre komunálnu odpadovú vodu.
   Ďalej článok 4 smernice stanovuje:

      „1.   Členské štáty zabezpečia, že komunálne odpadové vody vstupujúce do zberných systémov prejdú pred vypustením sekundárnym čistením alebo ekvivalentným čistením takto:

                  —

                  najneskôr do 31. decembra 2000 pre všetky vypúšťania z aglomerácií s p. k. viac ako 15 000,

                  —

                  najneskôr do 31. decembra 2005 pre všetky vypúšťania z aglomerácií s p. k. od 10 000 do 15 000,

                  —

                  najneskôr do 31. decembra 2005 pre vypúšťania do sladkých vôd a estuárií z aglomerácií od 2 000 do 10 000 p. k.

            …“

      (1)  Ú. v. ES L 135, s. 40; Mim. vyd. 15/002, s. 26.


title: Vec F-8/10: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  23. novembra 2010 — Gheysens/Rada (Verejná služba — Pomocný zmluvný zamestnanec — Neobnovenie zmluvy — Povinnosť odôvodnenia)

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/63

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 23. novembra 2010 — Gheysens/Rada
   (Vec F-8/10) (1)

   (Verejná služba - Pomocný zmluvný zamestnanec - Neobnovenie zmluvy - Povinnosť odôvodnenia)
   2011/C 30/122
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Johan Gheysens (Malines, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Balta a K. Zieleśkiewicz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť rozhodnutia Rady o nepredlžení zmluvy uzatvorenej so žalobcom a následnom ukončení jeho zamestnaneckého pomeru v Rade

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba Johana Gheysensa sa zamieta.

               2.

               Johan Gheysens je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 100, 17.4.2010, s. 69.


title: Vec T-184/12: Žaloba podaná 26. apríla 2012 — Moonich Produktkonzepte & Realisierung/ÚHVT — Thermofilm Australia (HEATSTRIP)

text:
               7.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/18

         Žaloba podaná 26. apríla 2012 — Moonich Produktkonzepte & Realisierung/ÚHVT — Thermofilm Australia (HEATSTRIP)
   (Vec T-184/12)
   2012/C 200/37
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Moonich Produktkonzepte & Realisierung GmbH (Sauerlach/Lochhofen, Nemecko) (v zastúpení: H. Pannen, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Thermofilm Australia Pty Ltd (Springvale, Austrália)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 26. januára 2012 vo veci R 1956/2010-1,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „HEATSTRIP“ pre tovary tried 9, 11 a 35 — prihláška č. 7 296 676.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Thermofilm Australia Pty Ltd.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: nezapísaná slovná ochranná známka „HEATSTRIP“, ktorá je chránená v Austrálii, Kanade Spojených štátoch amerických a v Spojenom kráľovstve okrem iného pre vykurovacie zariadenia.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie odvolaniu a zamietnutie prihlášky.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 3 nariadenia č. 207/2009, ako aj článku 75 a článku 76 ods. 1 druhej vety tohto nariadenia.


title: Vec T-790/14: Žaloba podaná 4. decembra 2014 –Hassan/Rada

text:
               2.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 34/42

         Žaloba podaná 4. decembra 2014 –Hassan/Rada
   (Vec T-790/14)
   (2015/C 034/50)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Samir Hassan (Damask, Sýria) (v zastúpení: L. Pettiti, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               na základe článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) zrušil:

                           —

                           vykonávacie rozhodnutie Rady 2014/678/SZBP z 26. septembra 2014, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii v rozsahu, v akom dopĺňa pána Samira Hassana na zoznam nachádzajúci sa v prílohe uvedeného rozhodnutia Rady 2013/255/SZBP z 31. mája 2013 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii,

                           —

                           vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1013/2014 z 26. septembra 2014, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii v rozsahu, v akom dopĺňa pána Samira Hassana na zoznam nachádzajúci sa v prílohe II nariadenia Rady (EÚ) č. 36/2012 z 18. januára 2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii,

               —

               vyhlásil a rozhodol, že účinky zrušených aktov budú definitívne,

               —

               na základe článkov 268 ZFEÚ a 340 ZFEÚ nahradil ujmu spôsobenú pánovi Hassanovi tým, že voči nemu boli prijaté uvedené reštriktívne opatrenia, a na základe toho:

                           —

                           uznal mimozmluvnú zodpovednosť Rady Európskej únie z dôvodu majetkovej ujmy, či už spôsobenej alebo budúcej, a nemajetkovej ujmy,

                           —

                           priznal pánovi Hassanovi sumu 2 50  000 eur mesačne, a to od 1. septembra 2011, na účely náhrady spôsobenej majetkovej ujmy,

                           —

                           priznal pánovi Hassanovi symbolickú sumu (1) euro z dôvodu spôsobenej nemajetkovej ujmy, a

                           —

                           uložil Rade Európskej únie povinnosť nahradiť budúcu majetkovú ujmu,

               —

               v každom prípade zaviazal Radu Európskej únie na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na zjavnom pochybení Rady pri posúdení skutkových okolností a na zjavne nesprávnom právnom posúdení, ktoré z toho vyplýva, keďže Rada opätovne zapísala meno žalobcu na zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia, a to na základe dôvodov, ktoré neboli z právneho hľadiska dostatočne podporené.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení vlastníckeho práva a zásady proporcionality.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení prezumpcie neviny žalobcu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa týka náhrady ujmy spôsobenej žalobcovi z dôvodu protiprávnych opatrení, ktoré voči nemu prijala Rada.


title: Vec C-218/14: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Ireland – Írsko) – Kuldip Singh, Denzel Njume, Khaled Aly/Minister for Justice and Equality (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2004/38/ES — Článok 13 ods. 2 prvý pododsek písm. a) — Právo pobytu rodinných príslušníkov občana Únie — Manželstvo medzi občanom Únie a štátnym príslušníkom tretej krajiny — Zachovanie práva pobytu štátneho príslušníka tretej krajiny po odchode občana Únie z hostiteľského členského štátu a následnom rozvode — Článok 7 ods. 1 písm. b) — Dostatočné zdroje — Zohľadnenie zdrojov manžela, ktorý je štátny príslušník tretej krajiny — Právo štátneho príslušníka tretej krajiny pracovať v hostiteľskom členskom štáte na účely prispenia k získaniu dostatočných zdrojov)

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/9

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Ireland – Írsko) – Kuldip Singh, Denzel Njume, Khaled Aly/Minister for Justice and Equality
   (Vec C-218/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2004/38/ES - Článok 13 ods. 2 prvý pododsek písm. a) - Právo pobytu rodinných príslušníkov občana Únie - Manželstvo medzi občanom Únie a štátnym príslušníkom tretej krajiny - Zachovanie práva pobytu štátneho príslušníka tretej krajiny po odchode občana Únie z hostiteľského členského štátu a následnom rozvode - Článok 7 ods. 1 písm. b) - Dostatočné zdroje - Zohľadnenie zdrojov manžela, ktorý je štátny príslušník tretej krajiny - Právo štátneho príslušníka tretej krajiny pracovať v hostiteľskom členskom štáte na účely prispenia k získaniu dostatočných zdrojov))
   (2015/C 302/11)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Ireland

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Kuldip Singh, Denzel Njume, Khaled Aly

      Žalovaný: Minister for Justice and Equality

      za účasti: Immigrant Council of Ireland

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 13 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, treba vykladať v tom zmysle, že štátny príslušník tretej krajiny, rozvedený s občanom Únie, ktorého manželstvo pred začatím rozvodového konania trvalo aspoň tri roky, vrátane jedného roku v hostiteľskom členskom štáte, nemôže mať na základe tohto ustanovenia nárok na zachovanie práva na pobyt v tomto členskom štáte, ak začatiu rozvodového konania predchádzal odchod manželského partnera, ktorý je občanom Únie, z uvedeného členského štátu.

               2.

               Článok 7 ods. 1 písm. b) smernice 2004/38 treba vykladať v tom zmysle, že občan Únie má pre seba a svojich rodinných príslušníkov dostatočné zdroje, aby sa nestali záťažou pre systém sociálnej pomoci hostiteľského členského štátu počas obdobia ich pobytu, aj keď uvedené zdroje čiastočne pochádzajú zo zdrojov manželského partnera, ktorý je štátnym príslušníkom tretej krajiny.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 14.7.2014.


title: Vec C-518/04: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo  16. marca 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Grécka republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 92/43/EHS — Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín — Ochrana druhov)

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/22

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 16. marca 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Grécka republika
   (Vec C-518/04) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 92/43/EHS - Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín - Ochrana druhov)
   (2006/C 131/39)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Konstantinidis a M. van Beek, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Grécka republika (v zastúpení: E. Skandalou, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 12 ods. 1 písm. b) smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102) – Ochrana vreteníc Vipera schweizeri na ostrove Milos – Neprijatie potrebných opatrení zakazujúcich rušenie tohto druhu počas jeho reprodukčného obdobia, ako aj poškodzovanie alebo ničenie reprodukčných miest
   Výrok rozsudku

               1.

               Neprijatím v predpísanej lehote opatrení nevyhnutných na zavedenie a realizáciu účinného systému prísnej ochrany vretenice Vipera schweizeri na ostrove Milos zakazujúceho zámerné rušenie tohto druhu, najmä počas obdobia jeho reprodukcie, výchovy mláďat a zimného spánku, ako aj každé poškodzovanie alebo ničenie reprodukčných miest alebo hniezd tohto druhu, Grécka republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku ods. 1 písm. b)a d) smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín.

               2.

               Grécka republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 57, 5.3.2005.


title: Vec T-439/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  21. októbra 2010 — Agapiou Joséphidès/Komisia a EACEA [ Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkajúce sa pridelenia Strediska excelentnosti Jean Monnet Cyperskej univerzite — Dokumenty pochádzajúce od tretej osoby — Čiastočné zamietnutie prístupu — Žaloba o neplatnosť — Lehota na podanie žaloby — Neprípustnosť — Námietka nezákonnosti — Námietka týkajúca sa ochrany súkromia a integrity jednotlivca — Námietka týkajúca sa ochrany obchodných záujmov — Povinnosť odôvodnenia ]

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/29

         Rozsudok Všeobecného súdu z 21. októbra 2010 — Agapiou Joséphidès/Komisia a EACEA
   (Vec T-439/08) (1)

   (Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkajúce sa pridelenia Strediska excelentnosti Jean Monnet Cyperskej univerzite - Dokumenty pochádzajúce od tretej osoby - Čiastočné zamietnutie prístupu - Žaloba o neplatnosť - Lehota na podanie žaloby — Neprípustnosť - Námietka nezákonnosti - Námietka týkajúca sa ochrany súkromia a integrity jednotlivca - Námietka týkajúca sa ochrany obchodných záujmov - Povinnosť odôvodnenia)
   2010/C 328/48
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kalliope Agapiou Joséphidès (Nikózia, Cyprus) (v zastúpení: C. Joséphidès, advokát)

      Žalované: Európska komisia (v zastúpení: M. Owsiany-Hornung a G. Rozet, splnomocnení zástupcovia) a Výkonná agentúra pre vzdelávanie, audiovizuálnu oblasť a kultúru (EACEA) (v zastúpení: H. Monet, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Zrušenie jednak rozhodnutia EACEA z 1. augusta 2008 týkajúceho sa žiadosti o prístup k dokumentom týkajúcim sa pridelenia Strediska excelentnosti Jean Monnet Cyperskej univerzite, a jednak rozhodnutia Komisie K(2007) 3749 z 8. augusta 2008 týkajúceho sa individuálneho rozhodnutia o pridelení dotácií v rámci Programu celoživotného vzdelávania, podprogramu Jean Monnet, ktorým bola Cyperskej univerzite poskytnutá dotácia na vytvorenie Strediska excelentnosti Jean Monnet

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Kalliope Agapiou Joséphidès je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 237, 20.12.2008.


title: Vec C-527/07: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  18. júna 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) - Spojené kráľovstvo) — The Queen, Generics (UK) Ltd/Licensing Authority (konajúci prostredníctvom Medicines and Healthcare products Regulatory Agency) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2001/83/ES — Humánne lieky — Povolenie na uvedenie na trh — Dôvody zamietnutia — Generické lieky — Pojem referenčný liek )

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/7

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 18. júna 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Spojené kráľovstvo) — The Queen, Generics (UK) Ltd/Licensing Authority (konajúci prostredníctvom Medicines and Healthcare products Regulatory Agency)
   (Vec C-527/07) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2001/83/ES - Humánne lieky - Povolenie na uvedenie na trh - Dôvody zamietnutia - Generické lieky - Pojem „referenčný liek“)
   2009/C 180/11
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: The Queen, Generics (UK) Ltd

      Žalovaný: Licensing Authority (konajúci prostredníctvom Medicines and Healthcare products Regulatory Agency)

      Za účasti: Shire Pharmaceuticals Ltd, Janssen-Cilag AB

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) — Výklad článku 10 ods. 1 smernice Rady a Európskeho parlamentu 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69) — Povolenie na uvedenie na trh — Skrátené povoľovacie konanie — Žiadosť o povolenie generika referenčného lieku — Pojem „referenčný liek“ pri preskúmaní žiadosti

      Výrok rozsudku

   Taký liek, akým je Nivalin vo veci samej, na ktorý sa nevzťahuje nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky (Ú. v. EÚ L 136, s. 113; Mim. vyd. 13/034, s. 229) a ktorého uvedenie na trh členského štátu nebolo povolené v súlade s uplatniteľným právom Spoločenstva, nemôže byť považovaný za referenčný liek v zmysle článku 10 ods. 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83 zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/27/ES z 31. marca 2004.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 26.1.2008.


title: Vec C-628/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 2. decembra 2013 — Jean-Bernard Lafonta/Autorié des marchés financiers

text:
               8.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 39/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 2. decembra 2013 — Jean-Bernard Lafonta/Autorié des marchés financiers
   (Vec C-628/13)
   2014/C 39/20
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Jean-Bernard Lafonta

      Žalovaný: Autorié des marchés financiers

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 1 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/6/ES z 28. januára 2003 o obchodovaní s využitím dôverných informácií a o manipulácii s trhom (zneužívanie trhu) (1) a článok 1 ods. 1 smernice Komisie 2003/124/ES z 22. decembra 2003, ktorou sa vykonáva smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/6/ES, pokiaľ ide o vymedzenie a zverejňovanie dôverných informácií a vymedzenie manipulácie s trhom (2), vykladať v tom zmysle, že za presné informácie v zmysle týchto ustanovení možno považovať iba tie informácie, z ktorých možno s dostatočným stupňom pravdepodobnosti vyvodiť, že ak budú zverejnené, ich potenciálny vplyv na ceny dotknutých finančných nástrojov bude pôsobiť v určitom smere?

      (1)  Ú. v. EÚ L 96, s. 16; Mim. vyd. 06/004, s. 367.

      (2)  Ú. v. EÚ L 339, s. 70; Mim. vyd. 06/006, s. 348.


title: Vec C-97/15: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 14. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Sprengen/Pakweg Douane BV/Staatssecretaris van Financiën (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný colný sadzobník — Kombinovaná nomenklatúra — Položky 8471 a 8521 — Vysvetlivky — Dohoda o obchode s produktmi informačných technológií — „Screenplays“)

text:
               12.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 335/13

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) zo 14. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Sprengen/Pakweg Douane BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-97/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný colný sadzobník - Kombinovaná nomenklatúra - Položky 8471 a 8521 - Vysvetlivky - Dohoda o obchode s produktmi informačných technológií - „Screenplays“))
   (2016/C 335/16)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sprengen/Pakweg Douane BV

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Výrok rozsudku

   Kombinovaná nomenklatúra nachádzajúca sa v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku v znení vyplývajúcom z nariadenia Komisie (ES) č. 1549/2006 zo 17. októbra 2006 a nariadenia Komisie (ES) č. 1214/2007 z 20. septembra 2007 sa má vykladať v tom zmysle, že také prístroje, ako sú screenplays dotknuté vo veci samej, ktorých funkciou je jednak uchovávať multimediálne súbory a jednak ich reprodukovať na televíznom prijímači alebo videomonitore, patria do položky 8521 tejto nomenklatúry.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 26.5.2015.


title: Spojené veci C-250/14 a C-289/14: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 23. decembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État – Francúzsko) – Air France-KLM, predtým Air France (C-250/14), Hop!-Brit Air SAS, predtým Brit Air (C-289/14)/Ministère des Finances et des Comptes publics (Daň z pridanej hodnoty — Zdaniteľné plnenie a vznik daňovej povinnosti — Letecká doprava — Kúpená, ale nevyužitá letenka — Uskutočnenie služby prepravy — Vystavenie letenky — Okamih odvedenia dane)

text:
               22.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 68/7

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 23. decembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État – Francúzsko) – Air France-KLM, predtým Air France (C-250/14), Hop!-Brit Air SAS, predtým Brit Air (C-289/14)/Ministère des Finances et des Comptes publics
   (Spojené veci C-250/14 a C-289/14) (1)

   ((Daň z pridanej hodnoty - Zdaniteľné plnenie a vznik daňovej povinnosti - Letecká doprava - Kúpená, ale nevyužitá letenka - Uskutočnenie služby prepravy - Vystavenie letenky - Okamih odvedenia dane))
   (2016/C 068/09)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d'État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Air France-KLM, predtým Air France (C-250/14), Hop!-Brit Air SAS, predtým Brit Air (C-289/14)

      Žalovaný: Ministère des Finances et des Comptes publics

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 ods. 1 a článok 10 ods. 2 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 1999/59/ES zo 17. júna 1999 a potom smernicou Rady 2001/115/ES z 20. decembra 2001, sa má vykladať v tom zmysle, že vystavenie leteniek leteckými spoločnosťami podlieha dani z pridanej hodnoty, ak cestujúci nevyužili vystavené letenky a nemôžu dosiahnuť vrátenie ich ceny.

               2.

               Článok 2 bod 1 a článok 10 ods. 2 prvý a druhý pododsek šiestej smernice Rady 77/388, zmenenej a doplnenej smernicou 1999/59 a potom smernicou 2001/115, sa má vykladať v tom zmysle, že povinnosť odviesť daň z pridanej hodnoty, ktorá bola zaplatená pri kúpe letenky cestujúcim, ktorý ju nevyužil, vzniká v okamihu prijatia platby za cenu letenky, či už samotnou leteckou spoločnosťou, treťou osobou konajúcou v jej mene a na jej účet alebo treťou osobou konajúcou vo vlastnom mene, avšak na účet leteckej spoločnosti.

               3.

               Článok 2 bod 1 a článok 10 ods. 2 šiestej smernice Rady 77/388, zmenenej a doplnenej smernicou 1999/59 a potom smernicou 2001/115, sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade, že tretia osoba predáva letenky leteckej spoločnosti na jej účet v rámci zmluvy o franchisingu a uhrádza jej za vystavené a prepadnuté letenky paušálnu sumu vypočítanú ako percentuálny podiel ročného obratu dosiahnutého na zodpovedajúcich leteckých linkách, je táto suma zdaniteľná ako protiplnenie za uvedené letenky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 253, 4.8.2014.

      Ú. v. EÚ C 261, 11.8.2014.


title: Vec T-58/08 P: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  5. októbra 2009 — Komisia/Roodhuijzen ( Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Sociálne zabezpečenie — Spoločný systém zdravotného poistenia — Zahrnutie nemanželského partnera )

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/43

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 5. októbra 2009 — Komisia/Roodhuijzen
   (Vec T-58/08 P) (1)

   („Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Sociálne zabezpečenie - Spoločný systém zdravotného poistenia - Zahrnutie nemanželského partnera“)
   2009/C 282/80
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Anton Pieter Roodhuijzen (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: É. Boigelot, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 27. novembra 2007, Roodhuijzen/Komisia (F-122/06, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), ktorým sa navrhuje zrušenie tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli pánovi Antonovi Pieterovi Roodhuijzenovi v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008.


title: Vec C-645/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 15. decembra 2016 – Conseils et mise en relations (CMR) SARL/Demeures terre et tradition SARL

text:
               6.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 70/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 15. decembra 2016 – Conseils et mise en relations (CMR) SARL/Demeures terre et tradition SARL
   (Vec C-645/16)
   (2017/C 070/16)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Conseils et mise en relations (CMR) SARL

      Odporkyňa: Demeures terre et tradition SARL

      Prejudiciálna otázka

   Uplatňuje sa článok 17 smernice Rady 86/653/EHS z 18. decembra 1986 o koordinácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa samostatných obchodných zástupcov (1) v prípade, ak k ukončeniu zmluvy o obchodom zastúpení dôjde počas skúšobnej doby, ktorá je v nej stanovená?

      (1)  Ú. v. ES L 382, 1986, s. 17; Mim. vyd. 06/001, s. 177.


title: Vec T-103/08: Žaloba podaná 20. februára 2008 – Polimeri Europa a Eni/Komisia

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/45

         Žaloba podaná 20. februára 2008 – Polimeri Europa a Eni/Komisia
   (Vec T-103/08)
   (2008/C 92/88)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyne: Polimeri Europa SpA (Brindisi, Taliansko), Eni SpA (Rím, Taliansko) (v zastúpení: M. Siragusa, G. M. Roberti, F. Moretti, I. Perego, F. Cannizzaro, V. Ruotolo, V. Larocca a D. Durante, avvocati)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkýň

               —

               zrušiť vcelku alebo čiastočne rozhodnutie najmä v časti, v ktorej sa týka žalobkýň, so všetkými následkami pokiaľ ide o uloženie pokuty,

               —

               subsidiárne zrušiť alebo znížiť pokutu,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Rozhodnutím K(2007) 5910 v konečnom znení z 5. decembra 2007 vo veci COMP/F/38629 – Chloroprénový kaučuk („CR“) – („rozhodnutie“) Komisia rozhodla, že Polimeri Europa a Eni sú spoločne s ďalšími podnikmi zodpovedné za porušenie článku 81 ES za i) rozdelenie a stabilizáciu trhov, trhových podielov a predaja; ii) stanovenie a zvyšovanie ceny chloroprénového kaučuku, ako aj minimálnej ceny; iii) rozdelenie zákazníkov a iv) výmenu dôverných obchodných informácií.
   Na podporu svojej žaloby proti uvedenému rozhodnutiu Polimeri Europa a Eni tvrdia, že rozhodnutie je postihnuté týmito vadami:

               —

               Porušenie článku 81 ES a nedostatok odôvodnenia pri nesprávnom rozhodnutí, že Eni je zodpovedná za konanie kontrolovanej spoločnosti. V tejto súvislosti dodávajú, že zodpovednosť materskej spoločnosti nemôže byť založená iba z dôvodu samotného vlastníctva 100 % obchodného podielu a že žalovaná nesprávne posúdila skutočnosti, ktoré preukazovali samostatnosť dcérskej spoločnosti od materskej spoločnosti.

               —

               Rozpor s listom o ukončení konania proti podniku zodpovednom do 1. januára 2002 za obchodovanie s CR, Syndial S.p.A („Syndial“) a porušenie práva na obranu.

               —

               Porušenie článku 81 ES a nedostatok odôvodnenia pri nesprávnom posúdení, že Polimeri Europa bola zodpovedná za skutočnosti vytýkané v období, v ktorom nie ona, ale iný podnik riadil obchodovanie s CR.

               —

               Nedostatok odôvodnenia a protirečenie v odôvodnení, nedostatočné vyšetrenie a porušenie článku 81 ES, pokiaľ ide o posúdenie skutkových okolností a dôkazov.

               —

               Nedostatok odôvodnenia a protirečenie v odôvodnení rozhodnutia, nedostatočné vyšetrenie a porušenie článku 81 ES, pokiaľ ide o posúdenie, že ide o jedno pokračujúce porušenie.

               —

               Nesprávne vypočítanie dĺžky porušovania vo svetle skutočností, ktoré boli k dispozícii.

         Žalobkyne ďalej tvrdia, že uložená pokuta je protiprávna z dôvodu porušenia článku 81 ES a článku 23 nariadenia (ES) č. 1/2003, ako aj Usmernení k metóde stanovovania pokút.
   V tejto súvislosti tiež uvádzajú porušenie zásady proporcionality pri uložení zvýšenej pokuty z dôvodu recidívy a odstrašujúceho účinku a nedostatok odôvodnenia pri nedostatočnom posúdení poľahčujúcich okolností vo vzťahu k pasívnej alebo minimálnej úlohe, ktorú zohrávali pri porušovaní, k obmedzenej účasti na protiprávnostiach, ku skončeniu účasti nimi samotnými a k nevykonaniu dohôd. Polimeri Europa a Eni okrem toho uvádzajú nedostatok posúdenia spolupráce poskytnutej Syndial a Polimeri Europa pri znížení pokuty v zmysle vyššie uvedených Usmernení.
   Žalobkyne nakoniec uvádzajú, že Komisia porušila článok 81 ES a oznámenie Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v kartelových prípadoch, keď nesprávne posúdila hodnotu dôkazov poskytnutých Syndial a Polimeri Europa a neznížila pokutu v zmysle uvedeného oznámenia.


title: Vec T-611/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. júla 2015 – Australian Gold/ÚHVT – Effect Management & Holding (HOT) („Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačené Európske spoločenstvo — Obrazová ochranná známka HOT — Absolútny dôvod zamietnutia — Neexistencia opisného charakteru — Rozlišovacia spôsobilosť — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Článok 75 druhá veta nariadenia č. 207/2009 — Vzájomné odvolanie pred odvolacím senátom — Článok 8 ods. 3 nariadenia(ES) č. 216/96 — Vzájomná žaloba pred Všeobecným súdom — Článok 134 ods. 3 rokovacieho poriadku z 2. mája 1991“)

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/50

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. júla 2015 – Australian Gold/ÚHVT – Effect Management & Holding (HOT)
   (Vec T-611/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačené Európske spoločenstvo - Obrazová ochranná známka HOT - Absolútny dôvod zamietnutia - Neexistencia opisného charakteru - Rozlišovacia spôsobilosť - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Článok 75 druhá veta nariadenia č. 207/2009 - Vzájomné odvolanie pred odvolacím senátom - Článok 8 ods. 3 nariadenia(ES) č. 216/96 - Vzájomná žaloba pred Všeobecným súdom - Článok 134 ods. 3 rokovacieho poriadku z 2. mája 1991“))
   (2015/C 302/64)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Australian Gold LLC (Indianapolis, Indiana, Spojené štáty) (v zastúpení: A. von Mühlendahl a H. Hartwig, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Poch a S. Hanne. splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Effect Management & Holding GmbH (Vöcklabruck, Rakúsko) (v zastúpení: H. Pernez, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 10. septembra 2013 (vec R 1881/2012-4), týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Australian Gold LLC a Effect Management & Holding GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 10. septembra 2013 (vec R 1881/2012-4) sa zrušuje v rozsahu, v akom nebolo rozhodnuté o návrhu spoločnosti Australian Gold LLC týkajúcemu sa „prípravkov na čistenie, leštenie, odmasťovanie a brúsenie“ zaradených do triedy 3, „zdravotníckych prípravkov na lekárske účely“ zaradených do triedy 5, a v rozsahu, v akom bolo zrušené a zmenené rozhodnutie zrušovacieho oddelenia, pokiaľ ide o „parfumy, éterické oleje, kozmetické prípravky, najmä šampóny, sprchové gély, telové mlieka, krémy na tvár“ zaradené do triedy 3.

               2.

               Odvolanie, ktoré podala spoločnosť Effect Management & Holding GmbH pred odvolacím senátom sa zamieta v rozsahu, v akom sa týka „parfumov, éterických olejov, kozmetických prípravkov, najmä šampónov, sprchových gélov, telových mliek, krémov na tvár“.

               3.

               Žaloba sa v zostávajúcej časti zamieta.

               4.

               Návrh na zmenu rozhodnutia, ktorý podala spoločnosť Effect Management & Holding, sa zamieta.

               5.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 25.1.2014.


title: Vec T-330/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  8. februára 2006  – Aqua-Terra Bioprodukt/ÚHVT

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/46

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 8. februára 2006 – Aqua-Terra Bioprodukt/ÚHVT
   (Vec T-330/05) (1)

   (2006/C 86/85)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 296, 26.11.2005.


title: Vec T–136/04: Žaloba podaná dňa 8. apríla 2004: Domäne Vorderriss, pán Rasso Freiherr von Cramer-Klett a Rechtlerverband Pfronten proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               24.7.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/17

         Žaloba podaná dňa 8. apríla 2004: Domäne Vorderriss, pán Rasso Freiherr von Cramer-Klett a Rechtlerverband Pfronten proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T–136/04)
   (2004/C 190/28)
   Jazyk konania: nemčina
   Domäne Vorderriss, Lenggries, Nemecko, pán Rasso Freiherr von Cramer-Klett, bydliskom Aschau i. Chiemgau, Nemecko a Rechtlerverband Pfronten, Pfronten, v zastúpení: advokát Th. Schönfeld, podali 8. apríla 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               vyhlásil rozhodnutie Komisie z 22. decembra 2003 o schválení zoznamu lokalít európskeho významu pre alpský biografický región podľa smernice Rady č. 92/43 EHS (1) za neplatné

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia sú vlastníkmi lesov, ktoré obhospodarujú v rámci prevádzky podniku lesného hospodárstva. Tieto lesy boli napadnutým rozhodnutím vyhlásené za lokalitu európskeho významu (LEV) ako alpský biograficky región.
   Žalobcovia uvádzajú, že napadnuté rozhodnutie zasahuje do ich základných práv, ktoré sú zaručené v rámci všeobecných zásad poriadku spoločenstva. Tento zásah do základných práv je protiprávny z formálnej stránky, lebo pri vydaní rozhodnutia Komisie (a pri výkone smernice 92/43/EHS (2)) neboli zachované účastnícke práva dotknutých vlastníkov.
   Ďalej žalobcovia uvádzajú, že napadnuté rozhodnutie porušuje aj hmotno-právne vlastnícke práva žalobcov, lebo súkromné vlastnícke práva žalobcov (a iných dotknutých osôb) neboli vôbec pri stanovení LEV zohľadnené. Preto ani nebolo vykonané posúdenie záujmov pri zámere určiť LEV a proti nim stojacich súkromných záujmov žalobcov. Napadnuté rozhodnutie je okrem toho v rozpore so samotnou smernicou 92/43/EHS, lebo otázka finančného vyrovnania ostala otvorená a neupravená.
   Navyše žalobcovia uvádzajú, že napadnuté rozhodnutie je neprimerané, lebo už samo osebe nie je schopné vytvoriť koherentnú európsku ekologickú sieť a „ jednotlivý zoznam“ len pre jeden biografický región nie je vhodný na dosiahnutie cieľa smernice. Napadnuté rozhodnutie je ďalej preto neprimerané, lebo opomenulo požadované rozsiahlejšie zosúladenie celého územia spoločenstva.

      (1)  Ú. v. EÚ L 14 z 21.1.2004, s. 21

      (2)  Smernica rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín, Ú. v. ES L 206, s. 7