title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  15. decembra 2005  vo veci C-148/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Commissione tributaria provinciale di Genova): Unicredito Italiano SpA proti Agenzia delle Entrate, Ufficio Genova (Štátna pomoc — Rozhodnutie 2002/581/ES — Daňové výhody poskytnuté bankám — Odôvodnenie rozhodnutia — Kvalifikovanie štátnej pomoci — Podmienky — Zlučiteľnosť so spoločným trhom — Podmienky — Článok 87 ods. 3 písm. b) a c) ES — Dôležitý projekt všeobecného európskeho záujmu — Rozvoj určitých hospodárskych činností — Predtým poskytnuté daňové výhody — Vymáhanie pomoci — Zásada ochrany legitímnej dôvery — Zásada právnej istoty — Zásada proporcionality)

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/11

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 15. decembra 2005
   vo veci C-148/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Commissione tributaria provinciale di Genova): Unicredito Italiano SpA proti Agenzia delle Entrate, Ufficio Genova (1)

   (Štátna pomoc - Rozhodnutie 2002/581/ES - Daňové výhody poskytnuté bankám - Odôvodnenie rozhodnutia - Kvalifikovanie štátnej pomoci - Podmienky - Zlučiteľnosť so spoločným trhom - Podmienky - Článok 87 ods. 3 písm. b) a c) ES - Dôležitý projekt všeobecného európskeho záujmu - Rozvoj určitých hospodárskych činností - Predtým poskytnuté daňové výhody - Vymáhanie pomoci - Zásada ochrany legitímnej dôvery - Zásada právnej istoty - Zásada proporcionality)
   (2006/C 36/19)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci C-148/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Commissione tributaria provinciale di Genova (Taliansko) z 11. februára 2004 a doručený Súdnemu dvoru 23. marca 2004, ktorý súvisí s konaním: Unicredito Italiano SpA proti Agenzia delle Entrate, Ufficio Genova 1, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia C. Gulmann (spravodajca), R. Schintgen, G. Arestis a J. Klučka, generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: M. Ferreira, hlavná referentka, vyhlásil 15. decembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Skúmanie položených otázok neodhalilo prvky, ktoré by mohli mať vplyv na platnosť rozhodnutia Komisie 2002/581/ES z 11. decembra 2001 o systéme pomoci pre banky, ktorý uplatňuje Taliansko.

               2.

               Článok 87 ES a nasl., článok 14 nariadenia (ES) Rady č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES, ako aj zásady ochrany legitímnej dôvery, právnej istoty a proporcionality, nemôžu brániť vnútroštátnemu opatreniu, ktoré nariaďuje vrátenie pomoci v rámci výkonu rozhodnutia Komisie, ktorá túto pomoc kvalifikovala za nezlučiteľnú so spoločným trhom a ktorej skúmanie vzhľadom na tie isté ustanovenia a všeobecné zásady neodhalilo prvky, ktoré by mohli mať vplyv na platnosť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 30.4.2004.


title: Vec T-257/07 R: Uznesenie sudcu príslušného na nariadenie predbežných opatrení z  28. septembra 2007 – Francúzsko/Komisia ( Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Politika hygieny — Nariadenie (ES) č. 999/2001 — Eradikácia niektorých prenosných spongiformných encefalopatií — Nariadenie (ES) č. 727/2007 — Návrh na odklad výkonu — Fumus boni iuris — Naliehavosť — Zváženie záujmov )

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/28

         Uznesenie sudcu príslušného na nariadenie predbežných opatrení z 28. septembra 2007 – Francúzsko/Komisia
   (Vec T-257/07 R)
   („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Politika hygieny - Nariadenie (ES) č. 999/2001 - Eradikácia niektorých prenosných spongiformných encefalopatií - Nariadenie (ES) č. 727/2007 - Návrh na odklad výkonu - Fumus boni iuris - Naliehavosť - Zváženie záujmov“)
   (2007/C 283/51)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: E. Belliard, G. de Bergues, R. Loosli a A. During, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Nolin, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Odklad výkonu bodu 3 prílohy nariadenia Komisie (ES) č. 727/2007 z 26. júna 2007, ktorým sa menia a dopĺňajú prílohy I, III, VII a X k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001, ktorým sa stanovujú pravidlá prevencie, kontroly a eradikácie niektorých prenosných spongiformných encefalopatií v rozsahu, v akom dopĺňa do kapitoly A prílohy VII nariadenia (ES) č. 999/2001 z 22. mája 2001 (Ú. v. ES L 147, s. 1; Mim. vyd. 03/032, s. 289) bod 2.3 písm. b) bod iii), bod 2.3 písm. d) a bod 4
   Výrok uznesenia

               1.

               Až do vyhlásenia rozsudku vo veci samej sa nariaďuje odklad uplatnenia bodu 3 prílohy nariadenia Komisie (ES) č. 727/2007 z 26. júna 2007, ktorým sa menia a dopĺňajú prílohy I, III, VII a X k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001, ktorým sa stanovujú pravidlá prevencie, kontroly a eradikácie niektorých prenosných spongiformných encefalopatií v rozsahu, v akom dopĺňa do kapitoly A prílohy VII nariadenia (ES) č. 999/2001 z 22. mája 2001 bod 2.3 písm. b) bod iii), bod 2.3 písm. d) a bod 4.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní vo veci samej.


title: Vec T-357/10: Žaloba podaná 27. augusta 2010 — Kraft Foods Schweiz/ÚHVT — Compañía Nacional de Chocolates (CORONA)

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/56

      Žaloba podaná 27. augusta 2010 — Kraft Foods Schweiz/ÚHVT — Compañía Nacional de Chocolates (CORONA)
      (Vec T-357/10)
      ()
      (2010/C 288/104)
      Jazyk žaloby: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Kraft Foods Schweiz Holding GmbH (Zug, Švajčiarsko) (v zastúpení: P. Péters a T. de Haan, advokáti)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Compañía Nacional de Chocolates SA (Medellín, Kolumbia)

         Návrhy žalobcu

                  —

                  zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 29. júna 2010 vo veci R 696/2009-4 a

                  —

                  zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

         Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „CORONA“ pre výrobky zaradené do triedy 30.

         Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

         Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: zápis č. 20671 estónskej slovnej ochrannej známky „KARUNA“ pre výrobky zaradené do triedy 30; zápis č. M36592 lotyšskej slovnej ochrannej známky „KARUNA“ pre výrobky zaradené do triedy 30; zápis č. 28143 litovskej slovnej ochrannej známky „KARŪNA“ pre výrobky zaradené do triedy 30.

         Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

         Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia a zamietnutie námietky.

         Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009 tým, že odvolací senát nesprávne vylúčil pravdepodobnosť zámeny; porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia Rady č. 207/2009 tým, že sa odvolací senát nesprávne domnieval, že dotknuté ochranné známky nie sú podobné alebo zhodné.


title: Vec C-326/16 P: Odvolanie podané 9. júla 2016: LL proti uzneseniu Všeobecného súdu (siedma komora) z 19. apríla 2016 vo veci T-615/15, LL/Európsky parlament

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/25

         Odvolanie podané 9. júla 2016: LL proti uzneseniu Všeobecného súdu (siedma komora) z 19. apríla 2016 vo veci T-615/15, LL/Európsky parlament
   (Vec C-326/16 P)
   (2016/C 343/38)
   Jazyk konania: litovčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: LL (v zastúpení: J. Petrulionis, advokatas)

      Ďalší účastník konania: Európsky parlament

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť uznesenie Všeobecného súdu Európskej únie (siedma komora) z 19. apríla 2016 vo veci T-615/15, ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu jednak o neplatnosť rozhodnutia generálneho tajomníka Európskeho parlamentu D(2014) 15503 zo 17. apríla 2014, ktorým sa požadovalo vrátenie nesprávne vyplateného príspevku na parlamentného asistenta, a jednak na zrušenie oznámenia o dlhu č. 2014-575 z 5. mája 2014,

               —

               vrátiť vec na ďalšie konanie.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ predkladá na podporu svojho odvolania päť odvolacích dôvodov.

               1.

               Všeobecný súd Európskej únie vo svojom uznesení dôkladne, správne, zrozumiteľne a objektívne nepreskúmal a neposúdil všetky písomné dôkazy, ktoré boli predložené spolu so žalobou a ktoré boli relevantné na riadne a správne stanovenie lehoty začatia konania, čím dospel k záverom, ktoré sú v rozpore s písomnosťami v spise a ustanoveniami právnych predpisov, na ktoré sa v rámci konania pred Všeobecným súdom odkazovalo, inter alia, že „žaloba bola podaná po uplynutí viac ako 17 mesiacov od posledného dátumu“, „žalobca nepreukázal, ba ani neodkazoval na existenciu … okolností, ktoré by umožňovali výnimku z uplatnenia predmetnej procesnej lehoty podľa článku 45 ods. 2 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie …“ a „žalobu treba zamietnuť ako zjavne neprípustnú z dôvodu jej oneskoreného podania …“.

               2.

               Všeobecný súd vo svojom uznesení nesprávne uplatnil článok 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, konal v rozpore s článkom 72 vykonávacích pravidiel k štatútu poslancov Európskeho parlamentu a nesprávne posúdil možnosť uplatnenia článku 45 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie:

                           —

                           keďže odvolateľ – bývalý poslanec Európskeho parlamentu – nesúhlasil s rozhodnutím generálneho tajomníka Európskeho parlamentu (a oznámenia o dlhu, ktorý bol na jeho základe vystavený) a domnieval sa, že uvedené rozhodnutie nebolo dôvodné, využil svoje právo a splnil požiadavky stanovené v článku 72 vykonávacích pravidiel k štatútu poslancov Európskeho parlamentu, tým, že najprv predložil sťažnosť týkajúcu sa uvedeného rozhodnutia kvestorom a následne grémiu a predsedovi Európskeho parlamentu;

                           —

                           právo navrhovateľa podať na Všeobecný súd žalobu, ktorou sa domáha neplatnosti rozhodnutia generálneho tajomníka Európskeho parlamentu a oznámenia o dlhu, ktorý bol vydaný na základe uvedeného rozhodnutia, vzniklo až následne, t. j. 10. septembra 2015, keď bol navrhovateľovi doručený od Predsedu Európskeho parlamentu e-mail, v ktorom bol okrem iných dokumentov uvedený aj záverečný list č. 311354 predsedu Európskeho parlamentu z 26. júna 2015 podľa článku 72 ods. 3 vykonávacích pravidiel k štatútu poslancov Európskeho parlamentu;

                           —

                           podľa článku 263 šiesteho odseku ZFEÚ bol začiatkom plynutia dvojmesačnej lehoty, v ktorej môže navrhovateľ začať na Všeobecnom súde konanie o neplatnosti rozhodnutia generálneho tajomníka Európskeho parlamentu a oznámenia o dlhu, ktoré bolo vydané na základe uvedeného rozhodnutia, deň, keď mu bol doručený konečný list č. 311354 predsedu Európskeho parlamentu podľa článku 72 ods. 3 vykonávacích pravidiel k štatútu poslancov Európskeho parlamentu, t. j. 10. september 2015;

                           —

                           Vzhľadom na tieto skutočnosti a podľa článku 263 šiesteho odseku ZFEÚ lehota na doručenie žaloby Všeobecnému súdu uplynula 10. decembra 2015. Žaloba bola doručená do kancelárie Všeobecného súdu 4. novembra 2015. Z toho vyplýva, že dvojmesačná lehota na začatie konania, ktorá je stanovená podľa článku 263 šiesteho odseku ZFEÚ, bola dodržaná a žaloba nebola podaná „oneskorene“;

                           —

                           Všeobecný súd neposúdil vo svojom uznesení všetky dokumenty a okolnosti, na ktoré sa odkazovalo, ako ani ustanovenia článku 72 vykonávacích pravidiel k štatútu poslancov Európskeho parlamentu, t. j. ustanovenia, ktoré žalobca dodržal a na základe ktorých podal sťažnosť proti rozhodnutiu generálneho tajomníka a oznámeniu o dlhu v rámci postupu pred začatím súdneho konania;

                           —

                           Všeobecný súd uznesením porušil nielen práva a záujmy odvolateľa, ale tiež nesprávne uplatnil článok 263 ZFEÚ a navyše konal v rozpore s článkom 72 vykonávacích pravidiel k štatútu poslancov Európskeho parlamentu;

                           —

                           Všeobecný súd ďalej nesprávne a neodôvodnene v uznesení rozhodol, že nie je možné uplatniť článok 45 Štatútu Súdneho dvora. Uplatnenie postupu pred začatím súdneho konania, aktívne, starostlivé, obozretné, dôkladné a svedomité konanie žalobcu, ako aj moment, keď boli dokumenty doručené, a ďalšie okolnosti potvrdzujú, že aj keby sa v danom prípade rozhodlo, že nebola dodržaná lehota na podanie žaloby, táto lehota mala byť predĺžená, lebo nebola dodržaná zo závažných, objektívnych a odôvodniteľných dôvodov, najmä z dôvodu dodržania postupu stanovenému v článku 72 vykonávacích pravidiel k štatútu poslancov Európskeho parlamentu (článok 45 prvý odsek Štatútu Súdneho dvora). Odvolateľ si nemohol byť vedomý toho, že dodržaním povinného postupu podľa článku 72 vykonávacích pravidiel k štatútu poslancov Európskeho parlamentu môže dôjsť k tomu, že stratí právo podať žalobu na Všeobecnom súde (druhý odsek článku 45 Štatútu Súdneho dvora). Treba poznamenať, že odvolateľ v žalobe tiež neskôr vyslovil pochybnosti o tom, či sú rozhodnutia kvestorov a Predsedníctva Európskeho parlamentu prijaté podľa článku 72 vykonávacích pravidiel k štatútu poslancov Európskeho parlamentu riadne odôvodnené a oprávnené.

               3.

               Všeobecný súd nesprávne uplatnil v uznesení článok 126 rokovacieho poriadku Všeobecného súdu a na základe toho rozhodol uznesením o zastavení konania a zamietnutí žaloby;

                           —

                           Všeobecný súd v uznesení odôvodnil uplatnenie článku 126 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu len tou okolnosťou, že žaloba bola podaná oneskorene, t. j. po uplynutí lehoty stanovenej v článku 263 šiestom odseku ZFEÚ;

                           —

                           v žalobe bolo preukázané, že lehota stanovená v článku 263 šiestom odseku ZFEÚ neuplynula, takže zamietnutie Všeobecným súdom žaloby na základe článku 126 Rokovacieho poriadku bolo nesprávne a nedôvodné;

                           —

                           v prejednávanej veci neexistujú dôvody ani podmienky na uplatnenie článku 126 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu. Žaloba bola podaná pred uplynutím lehoty stanovenej podľa článku 263 šiesteho odseku ZFEÚ, a teda nemôže byť považovaná za zjavne neprípustnú. V prejednávanej veci Všeobecný súd konal v rozpore s článkom 126 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, pretože tento článok uplatnil nesprávne a neoprávnene.

               4.

               Uznesenie Všeobecného súdu porušuje právo odvolateľa na účinnú právnu ochranu a spravodlivý proces, ktoré sú stanovené v článku 47 ods. 1 a 2 Charty základných práv Európskej únie, pretože uznesením Všeobecný súd neoprávnene a nesprávne zamietol na základe článku 126 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu žalobu ako zjavne neprípustnú z dôvodu, že bola údajne podaná po uplynutí lehoty, a pritom Všeobecný súd samotnú žalobu a žalobné dôvody a tvrdenia po vecnej stránke neposúdil.

               5.

               Všeobecný súd uznesením nesprávne rozhodol o tom, že odvolateľ znáša svoje vlastné trovy konania, ktoré mu vznikli pred Všeobecným súdom (článok 133 a článok 134 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu):
               Všeobecný súd týmto uznesením nesprávne na základe článku 126 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu zamietol žalobu, a tým tiež nesprávne rozhodol o tom, že odvolateľ znáša svoje vlastné trovy konania, ktoré mu vznikli pred Všeobecným súdom. Po zrušení uznesenia Všeobecného súdu a vrátení veci Všeobecnému súdu na nové konanie bude nutné o trovách konania opätovne rozhodnúť konečným rozhodnutím Všeobecného súdu, a ak sa žalobe vyhovie, zaviazať Európsky parlament ako žalovaného na náhradu všetkých trov konania, ktoré odvolateľovi vznikli (článok 133 a článok 134 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu).


title: Vec T-154/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo  17. novembra 2005  – Biofarma/ÚHVT ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Skoršie národné slovné ochranné známky ARTEX — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ALREX — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               14.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/19

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. novembra 2005 – Biofarma/ÚHVT
   (Vec T-154/03) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Skoršie národné slovné ochranné známky ARTEX - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ALREX - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2006/C 10/37)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Biofarma (Neuilly-sur-Seine, Francúzsko) (v zastúpení: V. Gil Vega, A. Ruiz López a D. Gonzalez Maroto, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: W. Verburg a A. Folliard-Monguiral, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Bausch & Lomb Pharmaceuticals Inc. (Tampa, Florida, Spojené štáty) (v zastúpení: S. Klos, advokát)
   Predmet veci
   Žaloba proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu ÚHVT z 5. februára 2003 (vec R 370/2002-3) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Biofarma SA a Bausch & Lomb Pharmaceuticals, Inc.
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 5. februára 2003 (vec R 370/2002-3) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania žalobcu.

               3.

               Vedľajší účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 158, 5.7.2003.


title: Vec C-378/11: Odvolanie podané 21. júna 2011 : Longevity Health Products, Inc. proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z  15. apríla 2011 vo veci T-95/11, Longevity Health Products/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/38

         Odvolanie podané 21. júna 2011: Longevity Health Products, Inc. proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 15. apríla 2011 vo veci T-95/11, Longevity Health Products/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   (Vec C-378/11)
   2011/C 269/79
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Longevity Health Products, Inc. (v zastúpení: J. Korab, advokát)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy odvolateľky

               —

               vyhlásiť žalobu podanú spoločnosťou Longevity Health Products, Inc. za prípustnú,

               —

               zrušiť rozhodnutie Všeobecného súdu z 15. apríla 2011 vo veci T-95/11,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka tvrdí, že sporné uznesenie má byť zrušené z týchto dôvodov:

               —

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia,

               —

               Všeobecný súd neprihliadol na tvrdenia predložené majiteľkou ochrannej známky.


title: Vec C-166/07: Žaloba podaná 26. marca 2007 – Európsky parlament/Rada Európskej únie

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/8

         Žaloba podaná 26. marca 2007 – Európsky parlament/Rada Európskej únie
   (Vec C-166/07)
   (2007/C 155/14)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Európsky parlament (v zastúpení: I. Klavina a L. Vissaggio, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. Vitro a M. Moore, splnomocnení zástupcovia)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť nariadenie Rady (ES) č. 1968/2006 (1) z 21. decembra 2006 o finančných príspevkoch Spoločenstva do Medzinárodného fondu pre Írsko (2007-2010),

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Európsky parlament uvádza jediný žalobný dôvod na podporu svojej žaloby, vychádzajúci z nesprávnej voľby právneho základu napadnutého nariadenia. Vzhľadom na to, že opatrenia stanovené týmto nariadením patria medzi právomoci Spoločenstva v oblasti hospodárskej a sociálnej súdržnosti, mali byť prijaté na základe článku 159 tretieho odseku ES a nie na základe článku 308 ES, ktorý možno použiť iba vtedy, ak žiadne iné ustanovenie Zmluvy nezveruje inštitúciám Spoločenstva právomoc nevyhnutnú na prijatie dotknutého aktu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 409, s. 81, a – korigendum – Ú. v. EÚ L 36, 2007, s. 31.


title: Vec F-65/09: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  23. novembra 2010 — Marcuccio/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Sociálne zabezpečenie — Nemocenské poistenie — Vážna choroba — Námietka nezákonnosti kritérií stanovených lekárskou radou — Zamietnutie žiadostí o náhradu liečebných nákladov)

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/60

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 23. novembra 2010 — Marcuccio/Komisia
   (Vec F-65/09) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Sociálne zabezpečenie - Nemocenské poistenie - Vážna choroba - Námietka nezákonnosti kritérií stanovených lekárskou radou - Zamietnutie žiadostí o náhradu liečebných nákladov)
   2011/C 30/114
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, avocat)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia, ktoré zamieta náhradu vo výške 100 % liečebných nákladov žalobcu

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Luigi Marcuccio je povinný nahradiť všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 220, 12.9.2009, s. 43.


title: Vec T-754/14 P: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 23. mája 2016 – Efler a i./Komisia („Predbežné opatrenie — Inštitucionálne právo — Európska iniciatíva občanov — Odmietnutie registrácie — Návrh na nariadenie predbežných opatrení — Neprípustnosť“)

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/30

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 23. mája 2016 – Efler a i./Komisia
   (Vec T-754/14 P)
   ((„Predbežné opatrenie - Inštitucionálne právo - Európska iniciatíva občanov - Odmietnutie registrácie - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Neprípustnosť“))
   (2016/C 251/35)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Michael Efler (Berlín, Nemecko), Pedro De Birto E. Abreu Krupenski (Lisabon, Portugalsko), Susan Vance George (Paríž, Francúzsko), Otto Jaako Kronqvist (Helsinki, Fínsko), Blanche Léonie Denise Weber (Luxemburg, Luxembursko), John Jephson Hilary (Londýn, Spojené kráľovstvo), Ileana-Lavinia Andrei (Bukurešť, Rumunsko) (v zastúpení: B. Kempen)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: H. Krämer a F. Erlbacher, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet

   Návrh na nariadenie predbežných opatrení týkajúcich sa rozhodnutia Komisie C (2014) 6501 final z 10. septembra 2014 o odmietnutí registrácie návrhu Európskej iniciatívy občanov „STOP TTIP“

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežných opatrení sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-461/14: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 24. novembra 2016 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2009/147/ES — Ochrana voľne žijúceho vtáctva — Osobitne chránené územia — Smernica 85/337/EHS — Posudzovanie vplyvov určitých verejných alebo súkromných projektov na životné prostredie — Smernica 92/43/EHS — Ochrana prirodzených biotopov)

text:
               30.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/4

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 24. novembra 2016 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-461/14) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2009/147/ES - Ochrana voľne žijúceho vtáctva - Osobitne chránené územia - Smernica 85/337/EHS - Posudzovanie vplyvov určitých verejných alebo súkromných projektov na životné prostredie - Smernica 92/43/EHS - Ochrana prirodzených biotopov))
   (2017/C 030/04)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: C. Hermes, E. Sanfrutos Cano, D. Loma-Osorio Lerena a G. Wilms, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo, (v zastúpení: A. Gavela Llopis, splnomocnená zástupkyňa)

      Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo vhodné opatrenia, aby sa na osobitne chránenom území „Campiñas de Sevilla“ predišlo poškodeniu prirodzených biotopov a biotopov druhov, ako aj rušeniu druhov, pre ktoré bolo toto územie vytvorené, v období pred 29. júlom 2008, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 4 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES z 30. novembra 2009 o ochrane voľne žijúceho vtáctva, a v období po tomto dátume povinnosti vyplývajúce z článku 6 ods. 2 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európska komisia a Španielske kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 462, 22.12.2014.


title: Vec T-242/13: Žaloba podaná 29. apríla 2013 — Castell Macía/ÚHVT — PJ Hungary (PEPE CASTELL)

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/38

         Žaloba podaná 29. apríla 2013 — Castell Macía/ÚHVT — PJ Hungary (PEPE CASTELL)
   (Vec T-242/13)
   2013/C 207/64
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: José Castell Macía (Elche, Španielsko) (v zastúpení: G. Marín Raigal, P. López Ronda, H. Mosback a G. Macias Bonilla, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: PJ Hungary Szolgáltató kft (PJ Hungary kft) (Budapesť, Maďarsko)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 7. februára 2013 vo veci R 1401/2012-1 v rozsahu, v akom sa ním zamieta podaná námietka a vyhovuje sa prihláške ochrannej známky Spoločenstva č. 6798862 „PEPE CASTELL“ a zaviazal namietateľa na náhradu trov konania, ktoré vznikli v konaniach na obidvoch stupňoch,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu vlastných trov konania a trov konania, ktoré vznikli žalobcovi,

               —

               v prípade potreby zaviazal vedľajšieho účastníka na náhradu vlastných trov konania a trov konania, ktoré v tomto konaní vznikli žalobcovi.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „PEPE CASTELL“ pre tovary a služby zaradené do tried 16, 25 a 39 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 6798862.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: PJ Hungary Szolgáltató kft.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: obrazová ochranná známka so slovným prvkom „Pepe Jeans FOOTWEAR“ pre tovary zaradené do triedy 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-103/07 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  31. januára 2008 – Angel Angelidis/Európsky parlament (Odvolanie — Úradníci — Hodnotiaca správa — Jediný hodnotiteľ — Podmienky — Prerokovanie s predchádzajúcim priamym nadriadeným — Neexistencia zmeny zamestnania — Odôvodnenie — Žaloba o neplatnosť — Žaloba o náhradu škody)

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/8

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 31. januára 2008 – Angel Angelidis/Európsky parlament
   (Vec C-103/07 P) (1)

   (Odvolanie - Úradníci - Hodnotiaca správa - Jediný hodnotiteľ - Podmienky - Prerokovanie s predchádzajúcim priamym nadriadeným - Neexistencia zmeny zamestnania - Odôvodnenie - Žaloba o neplatnosť - Žaloba o náhradu škody)
   (2008/C 79/13)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Angel Angelidis (v zastúpení: E. Boigelot, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európsky parlament (v zastúpení: M. Mustapha Pacha a A. Lukošiūtė, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z 5. decembra 2006, Angelidis/Parlament (T-416/03), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu navrhovateľa, v ktorej navrhoval na jednej strane zrušiť hodnotiacu správu za obdobie od 1. januára do 31. decembra 2001 a na druhej strane priznať náhradu škody, ktorá mu vznikla jednak v dôsledku údajných vád spornej hodnotiacej správy, ako aj v dôsledku jej údajného oneskoreného vyhotovenia
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Angel Angelidis znáša okrem vlastných trov konania aj trovy konania Európskeho parlamentu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 9.6.2007.


title: Vec C-505/07: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  1. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo — Španielsko) — konanie na základe žaloby Compañía Española de Comercialización de Aceite SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločná organizácia trhu s olejmi a tukmi — Nariadenie č. 136/66/EHS — Článok 12a — Spoločenstvom nefinancované skladovanie olivového oleja — Právomoci vnútroštátnych orgánov na ochranu hospodárskej súťaže)

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 1. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo — Španielsko) — konanie na základe žaloby Compañía Española de Comercialización de Aceite SA
   (Vec C-505/07) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločná organizácia trhu s olejmi a tukmi - Nariadenie č. 136/66/EHS - Článok 12a - Spoločenstvom nefinancované skladovanie olivového oleja - Právomoci vnútroštátnych orgánov na ochranu hospodárskej súťaže)
   2009/C 282/07
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Compañía Española de Comercialización de Aceite SA

      Za účasti: Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (Asoliva), Asociación Nacional de Industriales Envasadores y Refinadores de Aceites Comestibles (Anierac), Administración del Estado

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal Supremo — Výklad článku 12a nariadenia Rady č. 136/66/EHS z 22. septembra 1966 o vytvorení spoločnej organizácie trhu s olejmi a tukmi (Ú. v. ES 172, s. 3025; Mim. vyd. 03/001, s. 77), zmeneného a doplneného nariadením č. 1638/98 (Ú. v. ES L 210, s. 32; Mim. vyd. 03/023, s. 308), nariadením Rady (ES) č. 952/97 z 20. mája 1997 o skupinách výrobcov a ich združeniach (Ú. v. ES L 142, s. 30) a nariadením č. 26 uplatňujúcim určité pravidlá hospodárskej súťaže vo výrobe a obchode s poľnohospodárskymi produktmi (Ú. v. ES 30, 1962, s. 993; Mim. vyd. 03/001, s. 6) — Pojem „splnomocnené orgány“ — Pojem skupina a združenie výrobcov — Skladovanie

      Výrok rozsudku

               1.

               Akciovú spoločnosť, v ktorej majú väčšinový podiel na základnom imaní výrobcovia, lisovne oleja, družstvá pestovateľov olív, a ostávajúci podiel finančné inštitúcie možno zaradiť pod pojem orgány v zmysle článku 12a nariadenia Rady č. 136/66/EHS z 22. septembra 1966 o vytvorení spoločnej organizácie trhu s olejmi a tukmi, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1638/98 z 20. júla 1998, a možno jej povoliť uzavrieť zmluvu o súkromnom skladovaní olivového oleja na základe tohto článku, ak splní podmienky stanovené v tomto ustanovení.

               2.

               „Schválenie zo strany štátu“, ktoré musia orgány v zmysle článku 12a nariadenia č. 136/66 zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1638/98 získať, môže byť získané v rámci žiadosti o individuálnu výnimku („povolenie“) podanej na vnútroštátny orgán na ochranu hospodárskej súťaže, pod podmienkou, že tento vnútroštátny orgán disponuje účinnými prostriedkami, ktoré mu umožňujú overiť schopnosť subjektu, ktorý podal žiadosť, dodržať pri súkromnom skladovaní olivového oleja zákonné požiadavky.

               3.

               Článok 12a nariadenia č. 136/66 zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1638/98 nebráni existencii súkromne dohodnutého a financovaného mechanizmu nákupu a skladovania olivového oleja, ktorý nebol schválený v rámci schvaľovacieho konania, na ktoré odkazuje toto ustanovenie.

               4.

               Vnútroštátne orgány na ochranu hospodárskej súťaže môžu uplatňovať vnútroštátne právo hospodárskej súťaže na dohodu, ktorá by mohla mať vplyv na trh s olivovým olejom na úrovni Spoločenstva, pokiaľ sa zdržia akýchkoľvek opatrení, ktoré by sa jednak mohli odchyľovať od spoločnej organizácie trhu s olivovým olejom alebo ju poškodzovať, a jednak by mohli byť v rozpore s rozhodnutím Komisie Európskych spoločenstiev alebo vytvoriť nebezpečenstvo vzniku takého rozporu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 37, 9.2.2008.


title: Vec C-576/11: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  28. novembra 2013 — Európska komisia/Luxemburské veľkovojvodstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 91/271/EHS — Čistenie komunálnych odpadových vôd — Rozsudok Súdneho dvora o určení nesplnenia povinnosti — Nevykonanie — Článok 260 ZFEÚ — Peňažné sankcie — Uloženie penále a paušálnej pokuty)

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/6

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. novembra 2013 — Európska komisia/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-576/11) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 91/271/EHS - Čistenie komunálnych odpadových vôd - Rozsudok Súdneho dvora o určení nesplnenia povinnosti - Nevykonanie - Článok 260 ZFEÚ - Peňažné sankcie - Uloženie penále a paušálnej pokuty)
   2014/C 45/11
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: O. Beynet, B. Simon a E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: P. Frantzen a C. Schiltz, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: S. Behzadi-Spencer, C. Murrell a S. Ford, splnomocnené zástupkyne)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neúplné vykonanie rozsudku Súdneho dvora z 23. novembra 2006, Komisia/Luxembursko (C-452/05), týkajúceho sa neprebratia ustanovení smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd (Ú. v. ES L 135, s. 40; Mim. vyd. 15/002, s. 26) — Nesprávne uplatnenie článku 5 ods. 4 citovanej smernice

      Výrok rozsudku

               1.

               Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprijalo všetky opatrenia potrebné na vykonanie rozsudku z 23. novembra 2006, Komisia/Luxembursko (C-452/05), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 260 ods. 1 ZFEÚ.

               2.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné zaplatiť Európskej komisii na účet „Vlastné zdroje Európskej únie“ paušálnu pokutu vo výške 2 000 000 eur.

               3.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je v prípade, že by nesplnenie povinnosti konštatované v bode 1 pretrvávalo aj v deň vyhlásenia tohto rozsudku, povinné zaplatiť Európskej komisii na účet „Vlastné zdroje Európskej únie“ penále vo výške 2 800 eur za každý deň omeškania sa s vykonaním opatrení potrebných na dosiahnutie súladu s už citovaným rozsudkom Komisia/Luxembursko odo dňa vyhlásenia rozsudku v prejednávanej veci až do úplného dosiahnutia súladu s už citovaným rozsudkom Komisia/Luxembursko.

               4.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.

               5.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 39, 11.2.2012.


title: Vec T-610/15: Žaloba podaná 26. októbra 2015 – British Aggregates/Komisia

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/64

         Žaloba podaná 26. októbra 2015 – British Aggregates/Komisia
   (Vec T-610/15)
   (2016/C 027/82)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: British Aggregates Association (Lanark, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: L. Van den Hende, advokát, a A. White, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               na základe článku 263 ZFEÚ nariadil zrušenie rozhodnutia Komisie z 27. marca 2015 C(2015) 2141 final vo veci SA.34775 (2013/C) (ex 2012/NN) – daň z kameniva, a

               —

               nariadil Komisii povinnosť nahradiť trovy týchto konaní.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď rozhodla, že osem výnimiek z dane z kameniva (ďalej len „AGL“) podľa Finance Act 2001 (zákona o rozpočte na rok 2001) nevytvárajú selektívnosť a preto nepredstavujú štátnu pomoc podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ, a pri určení zásady obvyklého zdanenia a cieľa dane z kameniva na účely použitia kritéria selektívnosti.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia nedokázala vykonať skutočne starostlivé a nestranné posúdenie, či osem sporných výnimiek malo za následok selektívnosť a tým predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia neodôvodnila napadnuté rozhodnutie, ako to vyžaduje článok 296 ZFEÚ, pretože uplatnenie zásady normálneho zdaňovania zo strany Komisie a cieľ AGL, pri vysvetlení prečo osem sporných výnimiek neviedlo k selektívnosti, je v rozpore s napadnutým rozhodnutím.


title: Vec C-386/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemecko) 20. júla 2011 — Piepenbrock Dienstleistungen GmbH & Co KG/Kreis Düren

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf (Nemecko) 20. júla 2011 — Piepenbrock Dienstleistungen GmbH & Co KG/Kreis Düren
   (Vec C-386/11)
   2011/C 311/27
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Piepenbrock Dienstleistungen GmbH & Co KG

      Žalovaný: Kreis Düren

      Ďalší účastník konania: Stadt Düren

      Prejudiciálna otázka

   Rozumie sa verejnou zákazkou v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (1) aj zmluva dvoch miestnych orgánov, na základe ktorej došlo k odplatnému delegovaniu úzko vymedzenej právomoci z jedného orgánu na druhý, najmä ak sa prenesená úloha netýka výkonu verejnej moci, ale len doplnkových činností?

      (1)  Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132.


title: Vec C-101/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Nemecko) 28. februára 2013 — U/Stadt Karlsruhe

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Nemecko) 28. februára 2013 — U/Stadt Karlsruhe
   (Vec C-101/13)
   2013/C 156/30
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: U

      Žalovaný: Stadt Karlsruhe

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Musí spôsob vydania prístrojom snímateľnej strany s osobnými údajmi cestovných pasov vydaných členskými štátmi podľa prílohy nariadenia (ES) č. 2252/2004 (1) spĺňať všetky povinné špecifikácie časti 1 dokumentu ICAO (2) č. 9303 (cestovné pasy snímateľné prístrojom)?

               2.

               Ak sa podľa práva členského štátu upravujúceho mená skladá meno osoby z jej krstného mena a priezviska, je členský štát podľa prílohy nariadenia (ES) č. 2252/2004 v spojení s ustanoveniami v bode 8.6 oddielu IV časti 1 dokumentu ICAO č. 9303 (cestovné pasy snímateľné prístrojom) oprávnený v políčku 6 na prístrojom snímateľnej strane cestovného pasu s osobnými údajmi uvádzať ako primárny identifikačný znak aj rodné priezvisko?

               3.

               Ak sa podľa práva členského štátu upravujúceho mená skladá meno osoby z jej krstného mena a priezviska, je členský štát podľa prílohy nariadenia (ES) č. 2252/2004 v spojení s ustanoveniami v bode 8.6 oddielu IV časti 1 dokumentu ICAO č. 9303 (cestovné pasy snímateľné prístrojom) oprávnený v políčku 7 na prístrojom snímateľnej strane cestovného pasu s osobnými údajmi uvádzať ako sekundárny identifikačný znak aj rodné priezvisko?

               4.

               V prípade, že sa na druhú alebo tretiu otázku odpovie kladne: Je členský štát, ktorého právo upravujúce mená stanovuje, že meno osoby sa skladá z jej krstného mena a priezviska, na základe ochrany mena podľa článku 7 Charty základných práv Európskej únie (3) a podľa článku 8 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd (4) povinný v označení políčka na prístrojom snímateľnej strane cestovného pasu s osobnými údajmi, v ktorom je uvedené rodné priezvisko, uviesť, že v tomto políčku sa uvádza aj rodné priezvisko?

               5.

               V prípade, že sa na štvrtú otázku odpovie záporne: Je členský štát, ktorého právo upravujúce mená stanovuje, že meno osoby sa skladá z jej krstného mena a priezviska, a ktorého právo o cestovných pasoch stanovuje, že označenie políčok na údaje na prístrojom snímateľnej strane cestovného pasu s osobnými údajmi sa zobrazí aj v anglickom a vo francúzskom jazyku a v políčku 6 na prístrojom snímateľnej strane cestovného pasu s osobnými údajmi sa v osobitnom riadku uvádza aj rodné priezvisko a pred ním skratka „geb.“ zo slova „geboren“ (rodený), povinný na základe ochrany mena osoby podľa článku 7 Charty základných práv Európskej únie a podľa článku 8 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd uvádzať aj preklad skratky „geb.“ zo slova „geboren“ (rodený) v anglickom a vo francúzskom jazyku?

               6.

               Ak sa podľa práva členského štátu upravujúceho mená skladá meno osoby z jej krstného mena a priezviska, je členský štát podľa prílohy nariadenia (ES) č. 2252/2004 v spojení s ustanoveniami v bode 8.6 oddiele IV časti 1 dokumentu ICAO č. 9303 (cestovné pasy snímateľné prístrojom) oprávnený uviesť v políčku 13 na prístrojom snímateľnej strane cestovného pasu s osobnými údajmi rodné priezvisko ako opčný osobný údaj?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2252/2004 z 13. decembra 2004 o normách pre ochranné prvky a biometriu v cestovných pasoch a cestovných dokladoch vydávaných členskými štátmi (Ú. v. EÚ L 385, s. 1).

      (2)  International Civil Aviation Organisation.

      (3)  Charta základných práv Európskej únie.

      (4)  Európsky dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd.


title: Vec C-636/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Contencioso-Administrativo de Pamplona (Španielsko) 9. decembra 2016 – Wilber López Pastuzano/Delegación del Gobierno Central en Navarra

text:
               13.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Contencioso-Administrativo de Pamplona (Španielsko) 9. decembra 2016 – Wilber López Pastuzano/Delegación del Gobierno Central en Navarra
   (Vec C-636/16)
   (2017/C 046/20)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado Contencioso-Administrativo n.o 1 de Pamplona

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Wilber López Pastuzano

      Žalovaná: Delegación del Gobierno Central en Navarra

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 12 smernice Rady 2003/109/ES (1) z 25. novembra 2003 o právnom postavení štátnych príslušníkov tretích krajín, ktoré sú osobami s dlhodobým pobytom, vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej a judikatúre obsahujúcej jej výklad, ktorá nestanovuje uplatňovanie požiadaviek ochrany proti vyhosteniu cudzinca s dlhodobým pobytom v súvislosti s každým administratívnym rozhodnutím o vyhostení, bez ohľadu na právnu povahu alebo formu takéhoto rozhodnutia, ale obmedzuje rozsah týchto požiadaviek iba na konkrétnu formu vyhostenia?

      (1)  Ú. v. EÚ L 16, 2004, s. 44; Mim. vyd. 19/006, s. 272.


title: Vec T-660/13: Žaloba podaná 12. decembra 2013 — Česká republika/Komisia

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/41

         Žaloba podaná 12. decembra 2013 — Česká republika/Komisia
   (Vec T-660/13)
   2014/C 45/71
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, J. Vláčil, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil v plnom rozsahu delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 886/2013 z 15. mája 2013, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/40/EÚ, pokiaľ ide o údaje a postupy, ak je to možné, na poskytovanie bezplatných minimálnych univerzálnych dopravných informácií týkajúcich sa bezpečnosti cestnej premávky (Ú. v. EÚ L 247, s. 6), a

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

         Subsidiárne žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 5 ods. 1, článok 9 a článok 10 ods. 1 písm. a) napadnutého nariadenia, a

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza 3 žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 7 ods. 1 spolu s článkom 5 ods. 1 a článkom 6 smernice č. 2010/40/EÚ (1)

               V tejto súvislosti žalobkyňa uvádza, že Komisia prijatím napadnutého nariadenia prekročila plnú moc stanovenú v článku 7 ods. 1 spolu s článkom 5 ods. 1 a článkom 6 smernice č. 2010/40.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 290 ZFEÚ
               Na tomto mieste žalobkyňa tvrdí, že Komisia prijatím napadnutého nariadenia prekročila svoju právomoc prijímať nelegislatívne delegované akty podľa článku 290 ZFEÚ.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 13 ods. 2 ZEÚ
               V tejto súvislosti žalobkyňa uvádza, že Komisia prijatím napadnutého nariadenia prekročila hranice pôsobnosti, ktorú jej zverili Zmluvy.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/40/EÚ zo 7. júla 2010 o rámci na zavedenie inteligentných dopravných systémov v oblasti cestnej dopravy a na rozhrania s inými druhmi dopravy (Ú. v. EÚ L 207, s. 1).


title: Vec F-116/12: Žaloba podaná 15. októbra 2012 — ZZ/Frontex

text:
               8.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 379/35

         Žaloba podaná 15. októbra 2012 — ZZ/Frontex
   (Vec F-116/12)
   2012/C 379/60
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Európska agentúra pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie (Frontex)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie hodnotiacej správy žalobcu a návrh na náhradu ujmy

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť hodnotiacu správu žalobcu za rok 2010,

               —

               zaviazať žalovanú na zaplatenie 10 000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy,

               —

               zaviazať Frontex na náhradu trov konania.


title: Vec T-482/12: Žaloba podaná 29. októbra 2012 — Internationaler Hilfsfonds/Komisia

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/53

         Žaloba podaná 29. októbra 2012 — Internationaler Hilfsfonds/Komisia
   (Vec T-482/12)
   2013/C 26/106
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Internationaler Hilfsfonds eV (Rosbach, Nemecko) (v zastúpení: H.-H. Heyland, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil konkludentné rozhodnutie žalovanej, ktorým zamietla druhotný návrh žalobcu zo 4. októbra 2012,

               —

               subsidiárne čiastočne zrušil rozhodnutie žalovanej z 28. augusta 2012 z dôvodu nedodržania záväzkov obsiahnutých v rozsudku Všeobecného súdu z 22. mája 2012 vo veci T-300/10,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca na podporu svojej žaloby v podstate uvádza, že Komisia vo svojom rozhodnutí čiastočne nedodržala záväzky obsiahnuté v rozsudku Všeobecného súdu z 22. mája 2012 vo veci T-300/10 (Internationaler Hilfsfonds/Komisia, zatiaľ neuverejnený v Zbierke).


title: Vec T-228/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  21. marca 2012 — Telefónica/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Schéma pomoci umožňujúca odpísanie finančného goodwillu na daňové účely pri nadobúdaní podielu v zahraničných subjektoch — Rozhodnutie vyhlasujúce schému pomoci za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nenariaďujúce vymáhanie pomoci — Akt obsahujúci vykonávacie opatrenia — Neexistencia osobnej dotknutosti — Neprípustnosť“ )

text:
               5.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 133/25

         Uznesenie Všeobecného súdu z 21. marca 2012 — Telefónica/Komisia
   (Vec T-228/10) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Schéma pomoci umožňujúca odpísanie finančného goodwillu na daňové účely pri nadobúdaní podielu v zahraničných subjektoch - Rozhodnutie vyhlasujúce schému pomoci za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nenariaďujúce vymáhanie pomoci - Akt obsahujúci vykonávacie opatrenia - Neexistencia osobnej dotknutosti - Neprípustnosť)
   2012/C 133/49
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Telefónica, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. Ruiz Calzado, M. Núñez-Müller a J. Domínguez Pérez, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a C. Urraca Caviedes, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie článku 1 ods. 1 rozhodnutia Komisie 2011/5/ES z 28. októbra 2009 o odpisovaní finančného goodwillu na daňové účely pri nadobúdaní podielu v zahraničných subjektoch C 45/2007 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) vykonávanom Španielskom (Ú. v. EÚ L 7, s. 48)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Telefónica, SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 195, 17.7.2010.


title: Vec T-399/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. decembra 2013 — HSE/Komisia [ „Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s acetylidom vápenatým a horčíkom pre oceliarsky a plynárenský priemysel v EHP s výnimkou Írska, Španielska, Portugalska a Spojeného kráľovstva — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Určenie cien a rozdelenie trhu — Pripísateľnosť protiprávneho správania — Prezumpcia neviny — Pokuty — Článok 23 nariadenia (ES) č. 1/2003 — Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 — Poľahčujúce okolnosti — Porušenie spáchané z nedbanlivosti — Porušenie povolené alebo podporované verejnými orgánmi“ ]

text:
               8.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 39/15

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. decembra 2013 — HSE/Komisia
   (Vec T-399/09) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s acetylidom vápenatým a horčíkom pre oceliarsky a plynárenský priemysel v EHP s výnimkou Írska, Španielska, Portugalska a Spojeného kráľovstva - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Určenie cien a rozdelenie trhu - Pripísateľnosť protiprávneho správania - Prezumpcia neviny - Pokuty - Článok 23 nariadenia (ES) č. 1/2003 - Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 - Poľahčujúce okolnosti - Porušenie spáchané z nedbanlivosti - Porušenie povolené alebo podporované verejnými orgánmi)
   2014/C 39/25
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Holding Slovenske elektrarne d.o.o. (HSE) (Ľubľana, Slovinsko) (v zastúpení: F. Urlesberger, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J. Bourke a N. von Lingen, neskôr N. von Lingen a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 5791 v konečnom znení z 22. júla 2009 vydaného v konaní podľa článku 81 ES a článku 53 Dohovoru o EHP (vec COMP/39.396 — Činidlá na báze acetylidu vápenatého a horčíka pre oceliarsky a plynárenský priemysel) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne ako aj subsidiárne návrh na zníženie výšky pokuty uloženej žalobkyni v uvedenom rozhodnutí

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Holding Slovenske elektrarne d.o.o. (HSE) znáša okrem svojich vlastných trov konania trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 312, 19.12.2009.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. februára 2005 vo veci T-256/01, Norman Pyres proti Komisii Európskych spoločenstiev (Úradníci — Výberové konanie na prijímanie dočasných zamestnancov — Nepripustenie ku skúškam — Vekové obmedzenie — Zásada zákazu diskriminácie)

text:
               16.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/25

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 15. februára 2005
   vo veci T-256/01, Norman Pyres proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Úradníci - Výberové konanie na prijímanie dočasných zamestnancov - Nepripustenie ku skúškam - Vekové obmedzenie - Zásada zákazu diskriminácie)
   (2005/C 93/49)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-256/01, Norman Pyres, bývalý dočasný zamestnanec Komisie Európskych spoločenstiev, bydliskom v Bruseli (Belgicko), v zastúpení: G. Vandersanden a L. Levi, advokáti, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: J. Currall a F. Clotuche-Duvieusart, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je návrh na zrušenie rozhodnutí výberovej komisie „Výskum“ COM/R/A/14/2000 z 1. decembra 2000, COM/R/A/07/2000 zo 4. decembra 2000 a COM/R/A/10/2000 zo 7. decembra 2000, o nepripustení žalobcu do výberových konaní organizovaných generálnym riaditeľstvom „Výskum“ z dôvodu, že nespĺňa podmienku týkajúcu sa vekového obmedzenia, Súd prvého stupňa (prvá komora), v zložení: predseda komory B. Vesterdorf, sudcovia P. Mengozzi a I. Labucka, tajomník: H. Jung, vyhlásil dňa 15. februára 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 17, 19.1.2002


title: Spojené veci C-340/14 a C-341/14: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 1. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State – Holandsko) – R. L. Trijber, konajúci pod názvom Amstelboats/College van burgemeester en wethouders van Amsterdam (C-340/14), J. Harmsen/Burgemeester van Amsterdam (C-341/14) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2006/123/ES — Služby na vnútornom trhu — Výletné plavby — Podniky s prostitútkami vo výklade — Článok 2 ods. 2 písm. d) — Pôsobnosť — Vylúčenie — Služby v oblasti dopravy — Sloboda usadiť sa — Vydávanie povolení — Článok 10 ods. 2 písm. c) — Podmienky vydávania povolení — Proporcionalita — Jazyková podmienka — Článok 11 ods. 1 písm. b) — Doba platnosti povolenia — Obmedzenie počtu dostupných povolení — Naliehavý dôvod vo verejnom záujme)

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/8

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 1. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State – Holandsko) – R. L. Trijber, konajúci pod názvom Amstelboats/College van burgemeester en wethouders van Amsterdam (C-340/14), J. Harmsen/Burgemeester van Amsterdam (C-341/14)
   (Spojené veci C-340/14 a C-341/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2006/123/ES - Služby na vnútornom trhu - Výletné plavby - Podniky s prostitútkami vo výklade - Článok 2 ods. 2 písm. d) - Pôsobnosť - Vylúčenie - Služby v oblasti dopravy - Sloboda usadiť sa - Vydávanie povolení - Článok 10 ods. 2 písm. c) - Podmienky vydávania povolení - Proporcionalita - Jazyková podmienka - Článok 11 ods. 1 písm. b) - Doba platnosti povolenia - Obmedzenie počtu dostupných povolení - Naliehavý dôvod vo verejnom záujme))
   (2015/C 381/09)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: R. L. Trijber, konajúci pod názvom Amstelboats (C-340/14), J. Harmsen (C-341/14)

      Žalovaní: College van burgemeester en wethouders van Amsterdam, Burgemeester van Amsterdam

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 ods. 2 písm. d) smernice Parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu sa má vykladať v tom zmysle, že – s výhradou preverenia, ktoré musí vykonať vnútroštátny súd – činnosť, ktorá je predmetom žiadosti o povolenie vo veci samej, ktorá spočíva v tom, že cestujúcim sa poskytne plavba loďou s cieľom ukázať im mesto pri príležitosti určitého podujatia, nepredstavuje službu „v oblasti dopravy“ v zmysle tohto ustanovenia, ktorá je vylúčená z pôsobnosti tejto smernice.

               2.

               Článok 11 ods. 1 písm. b) smernice 2006/123 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby príslušné vnútroštátne orgány vydávali časovo neobmedzené povolenia na výkon činnosti, akou je činnosť dotknutá vo veci samej, zatiaľ čo počet povolení vydaných na tento účel týmito orgánmi je obmedzený naliehavými dôvodmi vo verejnom záujme.

               3.

               Článok 10 ods. 2 písm. c) smernice 2006/123 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni opatreniu, akým je opatrenie dotknuté vo veci samej, ktoré podmieňuje vydanie povolenia na výkon takej činnosti, aká je dotknutá vo veci C-341/14, pozostávajúcej z prevádzkovania podniku s prostitútkami vo výklade, ktorým sa prenajímajú izby na báze hodinovej tarifikácie, tým, že poskytovateľ takých služieb musí byť schopný komunikovať v jazyku, ktorému príjemcovia týchto služieb, v tomto prípade prostitútky, rozumejú, pokiaľ táto podmienka umožňuje zaručiť realizáciu sledovaného cieľa vo verejnom záujme, konkrétne prevenciu trestných činov súvisiacich s prostitúciou, a pokiaľ nejde nad rámec potrebný na dosiahnutie tohto cieľa, čo však musí preveriť vnútroštátny súd.

      (1)  Ú. v. EÚ C 339, 29.9.2014.


title: Vec C-200/10 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  5. mája 2011 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Európska komisia (Odvolanie — Arbitrážna doložka — Zmluva o finančnej podpore Spoločenstva poskytnutej projektu v rámci programu „eContent“ — Výpoveď zmluvy zo strany Komisie — Vrátenie oprávnených nákladov — Odôvodnenie rozsudku Všeobecného súdu)

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/7

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 5. mája 2011 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Európska komisia
   (Vec C-200/10 P) (1)

   (Odvolanie - Arbitrážna doložka - Zmluva o finančnej podpore Spoločenstva poskytnutej projektu v rámci programu „eContent“ - Výpoveď zmluvy zo strany Komisie - Vrátenie oprávnených nákladov - Odôvodnenie rozsudku Všeobecného súdu)
   2011/C 186/11
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (v zastúpení: N. Korogiannakis, dikigoros)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: E. Manhaeve, splnomocnený zástupca, D. Philippe a M. Gouden, avocats)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 9 februára 2010, Evropaïki Dynamiki/Komisia (T-340/07), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu založenú na arbitrážnej doložke, ktorej cieľom bolo zaviazať Komisiu zaplatiť žalobkyni na jednej strane údajne dlžné sumy a na druhej strane nahradiť jej škodu z dôvodu zrušenia zmluvy o finančnej pomoci Spoločenstva na projekt „e-Content Exposure and Business Opportunities“ („EEBO“) (zmluva č. EDC-53007 EEBO/27873), uzatvorenej v rámci viacročného programu Spoločenstva na stimuláciu rozvoja a používania európskeho digitálneho obsahu v globálnych sieťach a na podporu jazykovej rôznorodosti v informačnej spoločnosti (program „eContent“)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 9. februára 2010, Evropaïki Dynamiki/Komisia (T-340/07), sa zrušuje v rozsahu, v akom Všeobecný súd v tomto rozsudku nerozhodol o návrhoch Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE smerujúcich k zaviazaniu Komisie, napriek ukončeniu zmluvy EDC-53007 EEBO/27873, zaplatiť jej sumu 172 588,62 eura zodpovedajúcu nákladom, ktoré zatiaľ Komisia nepreplatila a ktoré tejto spoločnosti na základe uvedenej zmluvy vznikli.

               2.

               Vec sa vracia Všeobecnému súdu Európskej únie, aby rozhodol o uvedených návrhoch Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní o veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 3.7.2010.


title: Vec C-88/14: Žaloba podaná 21. februára 2014 – Európska komisia/Európsky parlament, Rada Európskej únie

text:
               5.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 135/24

         Žaloba podaná 21. februára 2014 – Európska komisia/Európsky parlament, Rada Európskej únie
   (Vec C-88/14)
   2014/C 135/29
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: B. Smulders, B. Martenczuk, G. Wils, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaní: Európsky parlament, Rada Európskej únie

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť článok 1 body 1 a 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1289/2013 z 11. decembra 2013, ktorým sa mení nariadenie Rady (ES) č. 539/2001 uvádzajúce zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti (1) v rozsahu, v akom sa v tomto článku zavádza nový článok 4b,

               —

               vyhlásiť účinky zrušených ustanovení a každého opatrenia prijatého na jeho vykonanie za konečné až do nahradenia uvedených ustanovení v primeranej lehote aktmi prijatými v súlade so Zmluvou a výkladom uvedeným v rozsudku Súdneho dvora,

               —

               zaviazať žalovaných na náhradu trov konania.

         Subsidiárne, v prípade, že Súdny dvor rozhodne, že uvedené ustanovenia sú neoddeliteľné od zvyšnej časti napadnutého nariadenia, Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1289/2013 z 11. decembra 2013, ktorým sa mení nariadenie Rady (ES) č. 539/2001 uvádzajúce zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti v celom rozsahu,

               —

               vyhlásil účinky zrušeného nariadenia a každého opatrenia prijatého na jeho vykonanie za konečné až do nahradenia uvedeného nariadenia v primeranej lehote aktmi prijatými v súlade so Zmluvou a výkladom uvedeným v rozsudku Súdneho dvora,

               —

               zaviazal žalovaných na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia navrhuje zrušenie článku 1 bodov 1 a 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1289/2013 z 11. decembra 2013, ktorým sa mení nariadenie Rady (ES) č. 539/2001 uvádzajúce zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti
    (2)
   v rozsahu, v akom sa v tomto článku zavádza nový článok 4b. Subsidiárne, v prípade, že Súdny dvor rozhodne, že uvedené ustanovenia sú neoddeliteľné od zvyšnej časti napadnutého nariadenia, Komisia navrhuje zrušenie uvedeného nariadenia v celom rozsahu.
   Komisia zastáva názor, že vyššie uvedené ustanovenia sú nezlučiteľné s článkom 290 a článkom 291 ZFEÚ v rozsahu, v akom stanovujú použitie delegovaných aktov, keďže predmetné delegované akty nedopĺňajú ani nemenia legislatívny akt, ale ho vykonávajú.

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 74.

      (2)  Ú. v. EÚ L 347, s. 74.


title: Vec C-169/09: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  25. marca 2010 — Európska komisia/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Požiadavky na ekodizajn výrobkov využívajúcich energiu — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/13

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 25. marca 2010 — Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-169/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Požiadavky na ekodizajn výrobkov využívajúcich energiu - Neprebratie v stanovenej lehote)
   2010/C 221/21
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: S. Schønberg a M. Karanasou Apostolopoulou, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: N. Dafniou, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie v stanovenej lehote ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/32/ES zo 6. júla 2005 o vytvorení rámca na stanovenie požiadaviek na ekodizajn výrobkov využívajúcich energiu a o zmene a doplnení smernice Rady 92/42/EHS a smerníc Európskeho parlamentu a Rady 96/57/ES a 2000/55/ES (Ú. v. EÚ L 191, s. 29)

      Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika si tým, že v stanovenej lehote neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/32/ES zo 6. júla 2005 o vytvorení rámca na stanovenie požiadaviek na ekodizajn výrobkov využívajúcich energiu a o zmene a doplnení smernice Rady 92/42/EHS a smerníc Európskeho parlamentu a Rady 96/57/ES a 2000/55/ES, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 153, 4.7.2009.


title: Vec C-284/05: Žaloba podaná 15. júla 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Fínskej republike

text:
               29.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/13

         Žaloba podaná 15. júla 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Fínskej republike
   (Vec C-284/05)
   (2005/C 271/23)
   Jazyk konania: fínčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: G. Wilms a P. Aalto, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 15. júla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Fínskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Fínska republika si tým, že odmietla vypočítať a zaplatiť vlastné zdroje, ktoré neurčila a nesprístupnila Komisii v rozpore s článkom 26 ES a článkom 20 Colného kódexu Spoločenstva a teda Spoločného colného sadzobníka v súvislosti s dovozom vojenského materiálu v rokoch 1998 až 2002, oslobodeným od cla, a tým, že nezaplatila úroky z omeškania po tom, čo nedala vlastné zdroje k dispozícii Komisii, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2, 9, 10 a 11 nariadenia (EHS, Euratom) č. 1552/89 (1) a nariadenia (ES, Euratom) č. 1150/2000 (2) a

               2)

               zaviazal Fínsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Vlastné zdroje Spoločenstva pozostávajú okrem iného z platieb vyplývajúcich zo Spoločného colného sadzobníka a z iných ciel. Členské štáty musia určiť výšku ciel hneď, ako majú k dispozícii potrebné informácie a musia tieto zdroje pripísať na účet vlastných zdrojov Spoločenstva v stanovenej lehote. V prípade omeškania pripísania zdrojov sú povinné zaplatiť úroky podľa právnych predpisov Spoločenstva. Článok 296 ES sa týka prísne obmedzených výnimočných situácií a z dôvodu takejto obmedzenej povahy sa tieto výnimky nemôžu vykladať extenzívne. Členský štát, ktorý má v úmysle spoľahnúť sa na uvedené výnimky, musí na účely odôvodnenia toho, že si nesplnil svoje povinnosti, poskytnúť dôkaz, že jeho činnosť nepresahuje hranice vyššie uvedených situácií. Nariadenie (ES) č. 150/2003 (3), ktorým sa odpúšťajú clá na vojenské zariadenia, sa uplatňuje len od dátumu nadobudnutia účinnosti a nemôže sa uplatniť retroaktívne pred nadobudnutím účinnosti.
   Fínsko popiera v celom rozsahu tak povinnosť poskytnúť informáciu, ako aj povinnosť platby a platby úrokov z omeškania.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS, Euratom) č. 1552/1989 z 29. mája 1989, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 88/376/EHS, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev, Ú. v. ES L 155 zo 7.6.1989, s. 1.

      (2)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev, Ú. v. ES L 130 z 31.5.2000, s. 1.

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 150/2003 z 21. januára 2003, ktorým sa odpúšťajú dovozné clá na určité zbrane a vojenské zariadenia, Ú. v. ES L 25 z 30.1.2003, s. 1.


title: Vec C-19/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 23. januára 2007 – Paul Chevassus-Marche/Groupe Danone SA, Kro beer brands SA (BKSA), Eaux minérales d'Evian SA (SAEME)

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 23. januára 2007 – Paul Chevassus-Marche/Groupe Danone SA, Kro beer brands SA (BKSA), Eaux minérales d'Evian SA (SAEME)
   (Vec C-19/07)
   (2007/C 69/14)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Cour de cassation
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Paul Chevassus-Marche

      Žalovaní: Groupe Danone SA, Kro beer brands SA (BKSA), Eaux minérales d'Evian SA (SAEME)
   Prejudiciálna otázka
   Má sa článok 7 ods. 2 smernice EHS č. 86/653 z 18. decembra 1986 o koordinácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa samostatných obchodných zástupcov (1) vykladať v tom zmysle, že obchodný zástupca, ktorému je zverená určitá geografická oblasť má nárok na províziu, v prípade ak bola obchodná transakcia uzatvorená medzi treťou stranou a zákazníkom, ktorý patrí do tejto oblasti, bez toho, aby obchodný zástupca priamo alebo nepriamo vstupoval do tejto transakcie?

      (1)  Ú. v. ES L 382, 1986, s. 17; Mim. vyd. 06/001, s. 177.


title: Vec C-337/13: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  15. mája 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria – Maďarsko) – Almos Agrárkülkereskedelmi Kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty — Smernica 2006/112/ES — Článok 90 — Zníženie zdaniteľného základu — Rozsah povinností členských štátov — Priamy účinok)

text:
               7.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/11

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 15. mája 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria – Maďarsko) – Almos Agrárkülkereskedelmi Kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága
   (Vec C-337/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty - Smernica 2006/112/ES - Článok 90 - Zníženie zdaniteľného základu - Rozsah povinností členských štátov - Priamy účinok))
   2014/C 212/11
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Kúria

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Almos Agrárkülkereskedelmi Kft

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Kúria – Výklad článku 90 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) – Zlučiteľnosť vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá neupravuje možnosť opravy základu dane v prípade neplnenia zmluvy, so smernicou

      Výrok rozsudku

               1.

               Ustanovenia článku 90 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnemu ustanoveniu, ktoré nestanovuje zníženie základu dane na účely dane z pridanej hodnoty v prípade nezaplatenia ceny, ak bola uplatnená výnimka stanovená v odseku 2 tohto článku. Toto taxatívne vymedzenie však musí upravovať všetky ostatné prípady, v ktorých podľa odseku 1 uvedeného článku zdaniteľná osoba po ukončení transakcie nezískala celú protihodnotu alebo jej časť, čo prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu.

               2.

               Zdaniteľné osoby sa môžu na vnútroštátnych súdoch odvolávať na článok 90 ods. 1 smernice 2006/112 proti členskému štátu, aby dosiahli zníženie základu dane na účely dane z pridanej hodnoty. Hoci členské štáty môžu stanoviť, že uplatnenie práva na zníženie takéhoto základu dane podlieha splneniu určitých náležitostí, ktoré umožňujú najmä preukázať, že po ukončení transakcie zdaniteľná osoba v konečnom dôsledku nezískala celú protihodnotu alebo jej časť a že táto osoba sa môže odvolávať na jeden z prípadov stanovených v článku 90 ods. 1 smernice o DPH, takto prijaté opatrenia nemôžu ísť nad rámec toho, čo je nevyhnutné na toto preukázanie, čo prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 304, 19.10.2013.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. decembra 2004 vo veci T-317/02, Fédération des industries condimentaires de France (FICF), Confédération générale des producteurs de lait de brebis et des industriels de Roquefort, Comité économique agricole régional „fruits et légumes de la région Bretagne“ (Cerafel), Comité national interprofessionnel des palmipèdes à foie gras (CIFOG) proti Komisii Európskych spoločenstiev (Spoločná obchodná politika — Svetová obchodná organizácia (WTO) — Nariadenie (ES) č. 3286/94 — Obchodné prekážky — Pripravená horčica — Skončenie prieskumného konania týkajúceho sa obchodných prekážok — Záujmy Spoločenstva)

text:
               19.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/22

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   zo 14. decembra 2004
   vo veci T-317/02, Fédération des industries condimentaires de France (FICF), Confédération générale des producteurs de lait de brebis et des industriels de Roquefort, Comité économique agricole régional „fruits et légumes de la région Bretagne“ (Cerafel), Comité national interprofessionnel des palmipèdes à foie gras (CIFOG) proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Spoločná obchodná politika - Svetová obchodná organizácia (WTO) - Nariadenie (ES) č. 3286/94 - Obchodné prekážky - Pripravená horčica - Skončenie prieskumného konania týkajúceho sa obchodných prekážok - Záujmy Spoločenstva)
   (2005/C 45/49)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-317/02, Fédération des industries condimentaires de France (FICF), so sídlom v Paríži (Francúzsko), Confédération générale des producteurs de lait de brebis et des industriels de Roquefort, so sídlom v Millau (Francúzsko), Comité économique agricole régional „fruits et légumes de la région Bretagne“ (Cerafel), so sídlom v Morlaix (Francúzsko), Comité national interprofessionnel des palmipèdes à foie gras (CIFOG), so sídlom v Paríži (Francúzsko), v zastúpení: O. Prost a M.-J. Jacquot, advokáti, proti Komisii Európskych spoločenstiev, v zastúpení: P-J. Kuijper a G. Boudot, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie 2002/604/ES z 9. júla 2002, ktorým sa skončilo prieskumné konanie o obchodných prekážkach v zmysle nariadenia Rady (ES) č. 3286/94, ktoré spočívajú v obchodných postupoch uplatňovaných Spojenými štátmi Americkými v rámci dovozu pripravenej horčice (Ú. v. ES L 159, s. 72), Súd prvého stupňa (prvá rozšírená komora), v zložení: predseda B. Vesterdorf, sudcovia P. Mengozzi, M. E. Martins Ribeiro, F. Dehousse a I. Labucka, tajomník: H. Jung, vyhlásil dňa 14. decembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobcovia sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 323, 21.12.2002


title: Vec C-316/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. decembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen – Švédsko) – Nokia Corp./Joacim Wärdell (Ochranná známka Spoločenstva — Článok 98 ods. 1 nariadenia (ES) č. 40/94 — Úkony, ktoré porušujú alebo z ktorých hrozí porušenie práv z ochrannej známky Spoločenstva — Povinnosť súdu pre ochranné známky Spoločenstva vydať príkaz zakazujúci tretej osobe pokračovať v takých úkonoch — Pojem osobitné dôvody nevydania takéhoto zákazu — Povinnosť súdu pre ochranné známky Spoločenstva prijať opatrenia zamerané na zabezpečenie dodržiavania tohto zákazu — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca všeobecný zákaz úkonov, ktoré porušujú alebo z ktorých hrozí porušenie práv z ochrannej známky, spojená s trestnými sankciami)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/14

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. decembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen – Švédsko) – Nokia Corp./Joacim Wärdell
   (Vec C-316/05) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Článok 98 ods. 1 nariadenia (ES) č. 40/94 - Úkony, ktoré porušujú alebo z ktorých hrozí porušenie práv z ochrannej známky Spoločenstva - Povinnosť súdu pre ochranné známky Spoločenstva vydať príkaz zakazujúci tretej osobe pokračovať v takých úkonoch - Pojem „osobitné dôvody“ nevydania takéhoto zákazu - Povinnosť súdu pre ochranné známky Spoločenstva prijať opatrenia zamerané na zabezpečenie dodržiavania tohto zákazu - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca všeobecný zákaz úkonov, ktoré porušujú alebo z ktorých hrozí porušenie práv z ochrannej známky, spojená s trestnými sankciami)
   (2006/C 331/24)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Högsta domstolen
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Nokia Corp.

      Žalovaný: Joacim Wärdell
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Högsta domstolen – Výklad článku 98 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146) – Povinnosť súdu pre ochranné známky Spoločenstva vydať príkaz zakazujúci tretej osobe pokračovať v takých úkonoch – Pojem „osobitné dôvody“ nevydania takéhoto zákazu – Povinnosť súdu pre ochranné známky Spoločenstva prijať opatrenia zamerané na zabezpečenie dodržiavania tohto zákazu – Vnútroštátna právna úprava stanovujúca všeobecný zákaz úkonov, ktoré porušujú práva z ochrannej známky, a stanovujúca trestné sankcie za pokračovanie v takých úkonoch
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 98 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva sa má vykladať v tom zmysle, že samotná skutočnosť, že neexistuje zjavné alebo že existuje len obmedzené riziko pokračovania v úkonoch, ktoré porušujú alebo z ktorých hrozí porušenie práv z ochranných známok, nie je pre súd pre ochranné známky Spoločenstva osobitným dôvodom na to, aby nevydal príkaz zakazujúci odporcovi pokračovať v týchto úkonoch.

               2.

               Článok 98 ods. 1 nariadenia č. 40/94 sa má vykladať v tom zmysle, že okolnosť, že vnútroštátny zákon obsahuje všeobecný zákaz porušovania práv z ochranných známok a stanovuje možnosť uložiť trestnú sankciu za pokračovanie, či už úmyselné, alebo z hrubej nedbanlivosti, v úkonoch, ktoré porušujú alebo z ktorých hrozí porušenie práv z ochrannej známky Spoločenstva, nie je pre súd pre ochranné známky Spoločenstva osobitným dôvodom na to, aby nevydal príkaz zakazujúci odporcovi pokračovať v týchto úkonoch.

               3.

               Článok 98 ods. 1 nariadenia č. 40/94 sa má vykladať v tom zmysle, že súd pre ochranné známky Spoločenstva, ktorý vydal príkaz zakazujúci odporcovi pokračovať v úkonoch, ktoré porušujú alebo z ktorých hrozí porušenie práv z ochrannej známky Spoločenstva, má povinnosť prijať v súlade s vnútroštátnym zákonom opatrenia zamerané na zabezpečenie dodržiavania tohto zákazu, aj keď tento zákon obsahuje všeobecný zákaz porušovania práv z ochranných známok Spoločenstva a stanovuje možnosť uložiť trestnú sankciu za pokračovanie, či už úmyselné, alebo z hrubej nedbanlivosti, v úkonoch, ktoré porušujú alebo z ktorých hrozí porušenie práv z ochrannej známky Spoločenstva.

               4.

               Článok 98 ods. 1 nariadenia č. 40/94 sa má vykladať v tom zmysle, že súd pre ochranné známky Spoločenstva, ktorý vydal príkaz zakazujúci odporcovi pokračovať v úkonoch, ktoré porušujú alebo z ktorých hrozí porušenie práv z ochrannej známky Spoločenstva, má povinnosť prijať medzi opatreniami stanovenými vnútroštátnym zákonom opatrenia, ktoré sú zamerané na zabezpečenie dodržiavania tohto zákazu, aj keď tieto opatrenia nemožno podľa tohto zákona prijať v prípade obdobného porušenia práv z národnej ochrannej známky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 257, 15.10.2005.


title: Vec C-554/08 P: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  12. novembra 2009 — Le Carbone-Lorraine SA/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartely — Články 81 ES a 53 Dohody o EHP — Trh s výrobkami na báze uhlíka a grafitu pre elektrické a mechanické aplikácie — Článok 15 ods. 2 nariadenia č. 17 — Stanovenie výšky pokuty — Závažnosť porušenia — Spolupráca počas správneho konania — Zásada osobnosti trestov — Rovnosť zaobchádzania — Zásada proporcionality)

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/5

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 12. novembra 2009 — Le Carbone-Lorraine SA/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-554/08 P) (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Články 81 ES a 53 Dohody o EHP - Trh s výrobkami na báze uhlíka a grafitu pre elektrické a mechanické aplikácie - Článok 15 ods. 2 nariadenia č. 17 - Stanovenie výšky pokuty - Závažnosť porušenia - Spolupráca počas správneho konania - Zásada osobnosti trestov - Rovnosť zaobchádzania - Zásada proporcionality)
   2010/C 11/08
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Le Carbone-Lorraine SA (v zastúpení: A. Winckler a H. Kanellopoulos, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a E. Gippini Fournier, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z 8. októbra 2008, Carbone-Lorraine/Komisia (T-73/04), ktorým Súd prvého stupňa zamietol návrh odvolateľa na zrušenie rozhodnutia Komisie 2004/420/ES z 3. decembra 2003 týkajúceho sa konania podľa článku 81 Zmluvy ES a článku 53 Zmluvy EHP, ktoré sa týkalo kartelu na trhu s výrobkami na báze uhlíka a grafitu pre elektrické a mechanické aplikácie, alebo subsidiárne jeho návrh na zrušenie alebo zníženie jemu uloženej pokuty — Porušenie zásady osobnosti trestov — Metóda výpočtu výšky uloženej pokuty — Úzka a trvalá spolupráca počas správneho konania — Zásady proporcionality a rovnosti zaobchádzania

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Le Carbone-Lorraine SA je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 44, 21.2.2009.


title: Vec C-448/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemecko) 26. septembra 2014 – Davitas GmbH/Stadt Aschaffenburg

text:
               15.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 448/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemecko) 26. septembra 2014 – Davitas GmbH/Stadt Aschaffenburg
   (Vec C-448/14)
   (2014/C 448/10)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Davitas GmbH

      Žalovaný: Stadt Aschaffenburg

      za účasti: Landesanwaltschaft Bayern

      Prejudiciálna otázka

   Je produkt s názvom „De Tox Forte“, ktorý predáva žalobkyňa, potravinou alebo prídavnou látkou s novou molekulovou štruktúrou v zmysle článku 1 ods. 2 písm. c) nariadenia (ES) č. 258/97 (1)?
   Na kladnú odpoveď na túto otázku postačuje, že tento produkt obsahujúci zložku klinoptilolit vo svojej osobitnej primárnej molekulovej štruktúre ešte nebol pred 15. májom 1997 použitý ako potravina, alebo je okrem toho potrebné, aby tento produkt bol vyrábaný postupom, ktorý vedie k novej alebo zámerne modifikovanej molekulovej štruktúre, a teda musí ísť o látku, ktorá predtým v takejto forme v prírodnom prostredí neexistovala?

      (1)  Nariadenie (ES) č. 258/97 Európskeho Parlamentu a Rady z 27. januára 1997 o nových potravinách a nových prídavných látkach (Ú. v. ES L 43, s. 1; Mim.vyd. 13/018, s. 244).


title: Vec C-316/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením College van Beroep voor het bedrijfsleven zo dňa 22. júna 2004 vo veci Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie proti College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (Ctb)

text:
               25.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/3

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením College van Beroep voor het bedrijfsleven zo dňa 22. júna 2004 vo veci Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie proti College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (Ctb)
   (Vec C-316/04)
   (2004/C 239/06)
   College van Beroep voor uznesením z 22. júna 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie proti College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (Ctb), ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 26. júla 2004.
   College van Berop voor žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1a

               Môže vnútroštátny súd aplikovať článok 8 smernice o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (1) po uplynutí lehoty stanovenej v článku 23 tejto smernice?

               1b

               Môže vnútroštátny súd aplikovať článok 16 smernice o uvádzaní biocídnych výrobkov na trh (2) po uplynutí lehoty stanovenej v článku 34 tejto smernice?

               2.

               Má sa čl. 16 smernice o uvádzaní biocídnych výrobkov na trh vykladať v tom zmysle, že má rovnaký význam ako čl. 8 ods. 2 smernice o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh?

               3.

               Má sa čl. 16 ods. 1 smernice o uvádzaní biocidných výrobkov na trh vykladať ako povinnosť „stand-still“?
               V prípade zápornej odpovede na túto otázku:
               Ukladá čl. 16 ods. 1 smernice o uvádzaní biocídnych výrobkov na trh obmedzenia meniť vnútroštátne právne predpisy o uvádzaní biocídnych výrobkov na trh, a ak áno, aké obmedzenia?

               4.

               V prípade zápornej odpovede na druhú otázku:

                           a)

                           Má sa čl. 8 ods. 2 smernice o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh vykladať v tom zmysle, že ak členský štát uvádza na trh na svojom území prípravky na ochranu rastlín, obsahujúce účinné látky neuvedené v prílohe I smernice, ktoré už boli na trhu dva roky odo dňa oznámenia smernice, je povinný riadiť sa ustanoveniami čl. 4 tejto smernice?

                           b)

                           Má sa čl. 8 ods. 2 smernice o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh vykladať v tom zmysle, že pokiaľ členský štát uvádza na svojom území na trh prípravky na ochranu rastlín, obsahujúce účinné látky neuvedené v prílohe I smernice, ktoré boli na trhu dva roky odo dňa oznámenia smernice, je povinný riadiť sa ustanoveniami čl. 8 ods. 3 smernice?

               5.

               Má sa čl. 8 ods. 3 smernice o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh vykladať v tom zmysle, že previerkou sa rozumie skúmanie, v rámci ktorého sa prihliada na pôsobenie určitej účinnej látky na zdravie človeka a zvierat a na životné prostredie a na jej základe sa účinná látka oznamuje, pričom v dôsledku tohto oznámenia sa považujú prípravky na ochranu rastlín, ktoré obsahujú túto účinnú látku, za povolené alebo registrované?

               6.

               Má sa čl. 8 ods. 3 smernice o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh vykladať v tom zmysle, že obsahuje iba predpisy o predložení údajov pred previerkou alebo treba mu rozumieť tak, že uvedené požiadavky sú relevantné tiež pre určenie, akým spôsobom má byť previerka začatá a uskutočnená?

      (1)  Ú. v. ES L 230, 19.8.1991, s. 1

      (2)  Ú. v. ES L 123, 24.4.1998, s. 1


title: Vec T-66/12: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. júna 2014 – Sedghi a Azizi/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Odstránenie zo zoznamu dotknutých osôb a subjektov — Žaloba o neplatnosť — Záujem na konaní — Prípustnosť — Povinnosť odôvodnenia — Nesprávne posúdenie“ )

text:
               21.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/13

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. júna 2014 – Sedghi a Azizi/Rada
   (Vec T-66/12) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Odstránenie zo zoznamu dotknutých osôb a subjektov - Žaloba o neplatnosť - Záujem na konaní - Prípustnosť - Povinnosť odôvodnenia - Nesprávne posúdenie“))
   2014/C 235/17
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Ali Sedghi (Teherán, Irán) a Ahmad Azizi (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Gadhia, S. Ashley, solicitors, D. Wyatt, QC, a M. Lester, barrister, neskôr S. Ashley, D. Wyatt, M. Lester, A. Irvine a S. Jeffrey, solicitors, a napokon S. Ashley, D. Wyatt, M. Lester, A. Irvine a S. Millar, solicitor)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne M. Bishop, I. Rodios a B. Driessen, neskôr M. Bishop a I. Rodios, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Po prvé návrh na zrušenie, s okamžitým účinkom, rozhodnutia Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 71), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 11) a nariadenia Rady (EÚ) z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1) v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcov a subsidiárne návrh na vyhlásenie neuplatniteľnosti článku 19 ods. 1 písm. b) a článku 20 ods. 1 písm. b) rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39), článku 16 ods. 2 nariadenia Rady č. 961/2010 z 25. októbra 2010, o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 423/2007 (Ú. v. EÚ L 281, s. 1), ako aj článku 23 ods. 2 nariadenia č. 267/2012 voči pánovi Azizi

      Výrok rozsudku

               1.

               Zrušujú sa v rozsahu, v akom sa týkajú Aliho Sedghiho a Ahmada Aziziho

                           —

                           rozhodnutie Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu,

                           —

                           vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu,

                           —

                           nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010.

               2.

               V zostávajúcej časti sa konanie zastavuje.

               3.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 109, 14.4.2012.


title: Vec T-137/13: Žaloba podaná 7. marca 2013 — Saferoad RRS/ÚHVT (MEGARAIL)

text:
               4.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/27

         Žaloba podaná 7. marca 2013 — Saferoad RRS/ÚHVT (MEGARAIL)
   (Vec T-137/13)
   2013/C 129/52
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Saferoad RRS GmbH (Weroth, Nemecko) (v zastúpení: C. Czychowski, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 9. januára 2013 vo veci R 2536/2011-4, ako aj rozhodnutie prieskumového pracovníka z 23. novembra 2011 v rozsahu, v akom sa zamietla prihláška ochrannej známky,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „MEGARAIL“ pre tovary a služby tried 6, 19 a 37.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.