               18.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 117/14

         Žaloba Dozorného orgánu EZVO voči Nórskemu kráľovstvu podaná 13. marca 2006
   (Vec E-1/06)
   (2006/C 117/05)
   Dozorný orgán EZVO, v zastúpení Nielsa Fengera a Pera Andreasa Bjørgana, splnomocnených zástupcov Dozorného orgánu EZVO, Rue Belliard 35, B-1040 Brusel, podal 13. marca 2006 na Súdnom dvore EZVO žalobu voči Nórskemu kráľovstvu.
   Navrhovateľ žiada, aby Súdny dvor:

               1.

                  vyhlásil, že zmenou a doplnením nórskych právnych predpisov o hrách a lotériách v

                     „Lov av 29. august 2003 om endringer i pengespill- og lotterilovgivningen“
                  , v dôsledku ktorých vzniká monopol v oblasti prevádzkovania hracích automatov, porušilo Nórske kráľovstvo články 31 a 36 Dohody o EHP

               a

               2.

                  nariadil Nórskemu kráľovstvu uhradiť súdne trovy.

      Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               Vec sa týka monopolu v oblasti prevádzkovania hracích automatov v Nórsku.

               —

               V nórskych Penal Code Sections 298 a 299 sa zakazujú hazardné hry, pokiaľ ich nepovoľujú osobitné právne predpisy.

               —

               Právnym aktom č. 103 z 28. augusta 1992 (Právny akt o hrách) bolo koordinovaných niekoľko hazardných hráčskych aktivít povolených v minulosti (Lotto, dostihy a futbalové stávkovanie), ak ich prevádzkovala výlučne spoločnosť Norsk Tipping AS, ktorá je spoločnosťou vo výlučnom vlastníctve nórskej vlády.

               —

               V právnom akte č. 11 z 24. februára 1995 (Právny akt o lotérii) sa definovali hracie automaty ako lotéria, ktorá sa môže prevádzkovať len pod podmienkou, že sa príslušné finančné výnosy použijú na charitatívne účely. V tomto právnom akte sa špecifikovalo, kto môže prevádzkovať hracie automaty, vrátane súkromných prevádzkovateľov.

               —

               S cieľom prekonať narastajúci problém hráčskej závislosti preniesol Storting (nórsky parlament) prostredníctvom právneho aktu č. 90 z 29. augusta 2003 správu prevádzky lotérií, ktoré využívajú hracie automaty, z právneho aktu o lotérii (ktorým sa povoľujú súkromní prevádzkovatelia) do právneho aktu o hrách (ktorým sa udeľujú výlučné práva na prevádzkovanie lotérie spoločnosti Norsk Tipping AS).

               —

               Zmeny a doplnenia nórskych právnych predpisov obsahujú ustanovenia, podľa ktorých majú byť existujúci prevádzkovatelia z trhu vylúčení a služby hracích automatov sa budú môcť vykonávať iba v rámci štátneho monopolu (Norsk Tipping AS).

               —

               Článkom 31 EHP sa zakazujú všetky obmedzenia slobody štátnych príslušníkov členských štátov ES alebo štátov EZVO usadiť sa na území ktoréhokoľvek z týchto štátov. Toto ustanovenie sa vzťahuje takisto na zriaďovanie agentúr, pobočiek a dcérskych spoločností zo strany štátnych príslušníkov ktoréhokoľvek členského štátu ES alebo štátu EZVO na území ktoréhokoľvek z týchto štátov.

               —

               Článkom 36 EHP sa zakazujú všetky obmedzenia, ktoré sa týkajú poskytovania služieb v rámci EHP, pokiaľ ide o štátnych príslušníkov členských štátov ES a štátov EZVO, ktorí sa usadili v inom členskom štáte ES alebo štáte EZVO, ako je štát osoby, ktorej sa majú služby poskytovať.


title: Vec T-845/16: Žaloba podaná 30. novembra 2016 – QG/Komisia

text:
               20.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/30

         Žaloba podaná 30. novembra 2016 – QG/Komisia
   (Vec T-845/16)
   (2017/C 053/37)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: QG (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: L. Ruiz Ezquerra, R. Oncina Borrego, I. Sobrepera Millet a A. Hernández Pardo, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil, že rozhodnutie Komisie zo 4. júla 2016 o štátnej pomoci SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), ktorú poskytlo Španielsko niektorým futbalovým klubom, porušuje článok 107 ods. 1 a článok 108 ods. 3 ZFEÚ, keďže možnosť konsolidovania účtovných závierok, vychádzajúca z povolenia daného zákonom č. 10/1990 štyrom klubom na účely účasti v rôznych športových disciplínach, rovnako ako uplatnenie zníženej sadzby dane z príjmu právnických osôb, predstavuje tiež štátnu pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom, čo mala konštatovať Komisia,

               —

               v dôsledku toho zrušil opatrenie a uložil Španielskemu kráľovstvu povinnosť zabezpečiť, aby bola pomoc nezlučiteľná s vnútorným trhom vrátená jej príjemcami a zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza porušenie článku 107 ods. 1 a článku 108 ods. 3 ZFEÚ.
   Žalobca, basketbalový klub, súhlasí s napadnutým aktom v rozsahu, v akom Komisia konštatuje, že opatrenie zavedené zákonom 10/1990, ktoré spočíva v tom, že niektorým futbalovým klubom je priznané priaznivejšie zaobchádzanie v oblasti dane z príjmu právnických osôb prostredníctvom zníženej sadzby, predstavuje štátnu pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom.
   Žalobca sa však domnieva, že Komisia mala dôjsť k tomu istému záveru v súvislosti s daňovým zvýhodnením, ktoré tiež priznáva zákon č. 10/1990 a ktoré spočíva v tom, že je týmto klubom povolená účasť v rôznych športových disciplínach.
   Len kluby, ktoré sa mohli zúčastniť profesionálnych súťaží v niekoľkých disciplínach mohli konsolidovať účtovné závierky týkajúce sa futbalu a basketbalu, hlavných športov v Španielsku, s priamymi dopadmi na výpočet základu dane z príjmu právnických osôb. Konsolidácia účtovných závierok totiž umožňuje prostredníctvom strát z basketbalu značne znížiť príjmy z futbalu, čím sa výrazne zníži aj zdaniteľný základ dane z príjmov spolu s daňou, ktorá sa má zaplatiť.


title: Vec C-125/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie van België (Belgicko) 25. marca 2008 – G. C. Deschaumes/Belgické kráľovstvo

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie van België (Belgicko) 25. marca 2008 – G. C. Deschaumes/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-125/08)
   (2008/C 142/24)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hof van Cassatie van België
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: G. C. Deschaumes

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Belgické kráľovstvo
   Prejudiciálna otázka
   Má sa článok 221 ods. 1 Colného kódexu Spoločenstva (1) vykladať tak, že predpísané oznámenie colného dlhu osobe povinnej zaplatiť clo a poplatky sa môže právoplatne uskutočniť len po zápise tohto dlhu do účtovnej evidencie, alebo inými slovami, že oznámeniu colného dlhu osobe povinnej zaplatiť clo a poplatky uvedenému v článku 221 ods. 1 colného kódexu musí vždy predchádzať jeho zápis do účtovnej evidencie, a len v tomto prípade je oznámenie právoplatné, t. j. v súlade s článkom 221 ods. 1 colného kódexu?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3).


title: Vec C-131/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 21. decembra 2016 – Club Hotel Loutraki/Európska komisia, Helénska republika, Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP) (Odvolanie — Štátna pomoc — Prevádzkovanie lotériových videoterminálov — Udelenie výlučnej licencie členským štátom — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje neexistencia štátnej pomoci — Článok 108 ods. 3 ZFEÚ — Nariadenie (ES) č. 659/1999 — Články 4, 7 a 13 — Nezačatie konania vo veci formálneho zisťovania — Pojem „závažné ťažkosti“ — Dátum posúdenia — Článok 296 ZFEÚ — Charta základných práv Európskej únie — Článok 41 — Povinnosť odôvodnenia — Článok 47 — Právo na účinnú súdnu ochranu — Článok 107 ods. 1 ZFEÚ — Pojem „ekonomická výhoda“ — Spoločné preskúmanie oznámených opatrení)

text:
               20.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/8

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 21. decembra 2016 – Club Hotel Loutraki/Európska komisia, Helénska republika, Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP)
   (Vec C-131/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Štátna pomoc - Prevádzkovanie lotériových videoterminálov - Udelenie výlučnej licencie členským štátom - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje neexistencia štátnej pomoci - Článok 108 ods. 3 ZFEÚ - Nariadenie (ES) č. 659/1999 - Články 4, 7 a 13 - Nezačatie konania vo veci formálneho zisťovania - Pojem „závažné ťažkosti“ - Dátum posúdenia - Článok 296 ZFEÚ - Charta základných práv Európskej únie - Článok 41 - Povinnosť odôvodnenia - Článok 47 - Právo na účinnú súdnu ochranu - Článok 107 ods. 1 ZFEÚ - Pojem „ekonomická výhoda“ - Spoločné preskúmanie oznámených opatrení))
   (2017/C 053/09)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE, Kazino Aigaiou AE (v zastúpení: I. Ioannidis, dikigoros, S. Pappas, avocat)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouchagiar a P.J. Loewenthal, splnomocnení zástupcovia), Helénska republika, Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP) (v zastúpení: A. Tomtsis, dikigoros, M. Petite, avocat)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE a Kazino Aigaiou AE sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 198, 15.6.2015.


title: Vec C-413/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 5. augusta 2011 — Germanwings GmbH/Amend

text:
               29.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 5. augusta 2011 — Germanwings GmbH/Amend
   (Vec C-413/11)
   2011/C 319/16
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Köln

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Amend

      Žalovaná: Germanwings GmbH

      Prejudiciálna otázka

   Je zlučiteľné so zásadou deľby právomocí v Európskej únii, ak Súdny dvor vykladá nariadenie č. 261/2004 (1) na účel odstránenia existujúceho rozdielneho zaobchádzania v tom zmysle, že v prípade meškania dlhšieho ako tri hodiny má dotknutý cestujúci právo na náhradu podľa článku 7 nariadenia, hoci to nariadenie stanovuje len pre prípad odmietnutia nástupu do lietadla alebo zrušenia rezervovaného letu, avšak nároky cestujúceho v prípade meškania obmedzuje na poskytnutie pomoci podľa článku 9 nariadenia a — v prípade, ak meškanie trvá viac ako päť hodín — aj na poskytnutie pomoci podľa článku 8 ods. 1 písm. a) nariadenia?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec T-861/16: Žaloba podaná 7. decembra 2016 – C & J Clark International/Komisia

text:
               6.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/47

         Žaloba podaná 7. decembra 2016 – C & J Clark International/Komisia
   (Vec T-861/16)
   (2017/C 038/62)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: C & J Clark International Ltd (Somerset, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: A. Willems a S. De Knop, právnici)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú,

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2016/1647 z 13. septembra 2016, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá predbežné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom vo Vietname a vyrobenej spoločnosťami Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (akciová spoločnosť Megastar), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd. a jej prepojenou spoločnosťou Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd., Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd., Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, a ktorým sa vykonáva rozsudok Súdneho dvora v spojených veciach C-659/13 a C-34/14 (Ú. v. EÚ L 245, 2016, s. 16),

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia tým, že konala bez platného právneho základu, porušila zásadu prenesenia právomocí podľa článku 5 ods. 1 a 2 ZEÚ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia tým, že neprijala opatrenia nevyhnutné na splnenie povinností vyplývajúcich z rozsudku Súdneho dvora zo 4. februára 2016, C & J Clark International, C-659/13 a C-34/14, EU:C:2016:74, porušila článok 266 ZFEÚ.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia tým, že uložila antidumpingové clo na dovozu obuvi, „ku ktorému došlo v čase uplatniteľnosti [nariadenia vyhláseného za neplatné]“, porušila článok 1 ods. 1 a článok 10 ods. 1 základného nariadenia (1) a zásadu právnej istoty (zákazu retroaktivity).

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia tým, že uložila antidumpingové clo bez opätovného posúdenia záujmu Únie, porušila článok 21 základného nariadenia, a na tom, že v každom prípade by bolo zjavne nesprávne dospieť k záveru, že uloženie antidumpingového cla bolo v záujme Únie.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia tým, že prijala akt, ktorý presahuje mieru toho, čo je nevyhnutné pre dosiahnutie jeho cieľa, porušila článok 5 ods. 1 a 4 ZEÚ.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie, Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 21.


title: Vec T-346/07: Žaloba podaná 13. septembra 2007 – Duro Sweden/ÚHVT (EASYCOVER)

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/61

         Žaloba podaná 13. septembra 2007 – Duro Sweden/ÚHVT (EASYCOVER)
   (Vec T-346/07)
   (2007/C 269/110)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Duro Sweden AB (Gävle, Švédsko) (v zastúpení: R. Bird, Solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu z 3. júla 2007 vo veci R 1065/2005-4,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania, a

               —

               nariadiť vyhovenie prihláške ochrannej známky Spoločenstva v súlade s nariadením.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „EASYCOVER“ pre výrobky patriace do tried 19, 24 a 27 – prihláška č. 4 114 567.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, pretože odvolací senát rozhodol, že prihláška ochrannej známky porušuje článok 7 ods. 1 písm. b) na základe toho, že prihláška ochrannej známky porušuje článok 7 ods. 1 písm. c), pričom však neuviedol nezávislé dôvody pre porušenie článku 7 ods. 1 písm. b).
   Porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia, pretože odvolací senát nezohľadnil všetky aspekty prihlasovanej ochrannej známky.


title: Vec T-279/02: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  5. apríla 2006  – Degussa/Komisia ( Hospodárska súťaž — Článok 81 ES — Kartely — Trh s metionínom — Jednotná a nepretržitá povaha protiprávneho konania — Pokuta — Usmernenia pre výpočet výšky pokút — Závažnosť a dĺžka porušenia — Spolupráca počas správneho konania — Článok 15 ods. 2 nariadenia č. 17/62 — Prezumpcia neviny )

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/37

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 5. apríla 2006 – Degussa/Komisia
   (Vec T-279/02) (1)

   („Hospodárska súťaž - Článok 81 ES - Kartely - Trh s metionínom - Jednotná a nepretržitá povaha protiprávneho konania - Pokuta - Usmernenia pre výpočet výšky pokút - Závažnosť a dĺžka porušenia - Spolupráca počas správneho konania - Článok 15 ods. 2 nariadenia č. 17/62 - Prezumpcia neviny“)
   (2006/C 131/68)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Degussa AG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: R. Bechtold, M. Karl a C. Steinle, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Bouquet a W. Mölls, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci H.-J. Freund, advokáta)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: E. Karlsson a S. Marquardt, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   V prvom rade návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2003/674/ES z 2. júla 2002, týkajúceho sa konania podľa článku 81 ES a článku 53 Zmluvy o EHP (prípad C.37.519 – Metionín) (Ú. v. EÚ 2003, L 255, s. 1) a v druhom rade žiadosť o zníženie pokuty udelenej žalobkyni týmto rozhodnutím
   Výrok rozsudku

               1.

               Pokuta uložená žalobkyni v článku 3 rozhodnutia Komisie 2003/674/ES z 2. júla 2002, týkajúceho sa konania podľa článku 81 ES a článku 53 Zmluvy o EHP (prípad C.37.519 – Metionín) sa znižuje na 91 125 000 euro.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Žalobkyňa znáša vlastné trovy konania a 75 % trov konania vynaložených Komisiou.

               4.

               Komisia znáša 25 % vlastných trov konania.

               5.

               Rada znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 274, 9.11.2002.


title: Vec T-395/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. júla 2017 – Windfinder R&L/EUIPO (Windfinder) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Windfinder — Absolútne dôvody zamietnutia — Neexistencia opisného charakteru — Rozlišovacia spôsobilosť — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Neologizmus — Nedostatočne priama a konkrétna súvislosť s určitými výrobkami a službami uvedenými v prihláške ochrannej známky — Právomoc zmeniť rozhodnutie“)

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/43

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. júla 2017 – Windfinder R&L/EUIPO (Windfinder)
   (Vec T-395/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Windfinder - Absolútne dôvody zamietnutia - Neexistencia opisného charakteru - Rozlišovacia spôsobilosť - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Neologizmus - Nedostatočne priama a konkrétna súvislosť s určitými výrobkami a službami uvedenými v prihláške ochrannej známky - Právomoc zmeniť rozhodnutie“))
   (2017/C 283/66)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Windfinder R&L GmbH & Co. KG (Kiel, Nemecko) (v zastúpení: B. Schneider, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 12. mája 2016 (vec R1206/2015-5) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia Windfinder ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 12. mája 2016 (vec R 1206/2015-5) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa v ňom zamietol zápis slovného označenia Windfinder pre sporné tovary a služby; s výnimkou pre anemometre, vetromery zaradené do triedy 9 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957, ako aj pre meteorologické informácie, predpovede počasia, zhromažďovanie informácií v oblasti meteorológie a poskytovanie informácií o počasí zaradených do triedy 42 Niceskej dohody.

               2.

               Žalobe, ktorú podala spoločnosť Windfinder R&L GmbH & Co. KG na uvedený odvolací senát sa vyhovuje v rozsahu podmienok stanovených v bode 1 výroku.

               3.

               V zostávajúcej časti sa návrhy spoločnosti Windfinder R&L zamietajú.

               4.

               Spoločnosť Windfinder R&L a EUIPO znášajú každý svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 343, 19.6.2016.


title: Vec T-594/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  3. júla 2012 — Marcuccio/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Sociálne zabezpečenie — Náhrada liečebných nákladov — Akt spôsobujúci ujmu — Konkludentné zamietnutie“ )

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/18

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. júla 2012 — Marcuccio/Komisia
   (Vec T-594/10) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Sociálne zabezpečenie - Náhrada liečebných nákladov - Akt spôsobujúci ujmu - Konkludentné zamietnutie)
   2012/C 243/34
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, avocat)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) zo 6. októbra 2010, Marcuccio/Komisia (vec F-2/10, zatiaľ neuverejnené v Zbierke) a smerujúce k zrušeniu tohto uznesenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Uznesenie Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) zo 6. októbra 2010, Marcuccio/Komisia (vec F-2/10, zatiaľ neuverejnené v Zbierke) sa zrušuje.

               2.

               Vec sa vracia Súdu pre verejnú službu na ďalšie konanie.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 19.2.2011.


title: Vec C-54/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof de Bruxelles (Belgicko) 6. februára 2007 – Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding/NV Firma Feryn

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof de Bruxelles (Belgicko) 6. februára 2007 – Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding/NV Firma Feryn
   (Vec C-54/07)
   (2007/C 82/39)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Arbeidshof de Bruxelles
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding

      Žalovaná: NV Firma Feryn
   Prejudiciálne otázky

               —

               Ide o priamu diskrimináciu v zmysle článku 2 ods. 2 písm. a) smernice Rady 2000/43/ES (1) z 29. júna 2000, ktorou sa zavádza zásada rovnakého zaobchádzania s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod, ak zamestnávateľ po tom, čo umiestnil pracovnú ponuku, ktorá mala vzbudzovať pozornosť, verejne vyhlási:

                  „Musím vyhovieť požiadavkám mojich klientov. Ak mi poviete, ‚chcem takýto výrobok alebo chcem to alebo tamto’, a ak Vám odpoviem, ‚neurobím to, pošlem Vám týchto ľudí ’odpoviete mi, ‚nechcem Vaše dvere’. Mohol by som svoj podnik zatvoriť. Musíme vyhovieť požiadavkám našich klientov. Tento problém sa ma netýka, ja som ho v Belgicku nevyvolal. Chcem rozbehnúť svoju spoločnosť a na konci roku dosiahnuť obrat a ako ho dosiahnem … Získam ho tým, že vyhoviem prianiam klienta!“

               —

               Je na preukázanie priamej diskriminácie ovplyvňujúcej podmienky prístupu k odmeňovanej práci postačujúce konštatovať, že zamestnávateľ uplatňuje priamo diskriminačné kritéria výberu?

               —

               Možno pri skúmaní prípadnej diskriminačnej povahy politiky zamestnávateľa týkajúcej sa prijímania zamestnancov zohľadniť skutočnosť, že spoločnosť prepojená s týmto zamestnávateľom zamestnala iba montérov z radov domáceho obyvateľstva, aby sa preukázala priama diskriminácia v zmysle článku 2 ods. 2 písm. a) smernice 2000/43/ES?

               —

               Čo sa rozumie pod „skutočnosťami, z ktorých možno odvodiť, že došlo k priamej alebo nepriamej diskriminácii“, ktoré sú uvedené v článku 8 ods. 1 smernice? Ktorú prísnosť musí vnútroštátny súd preukázať pri posudzovaní skutkových okolností, ktoré môžu vyvolať domnienku diskriminácie?

                           a)

                           V akom rozsahu môžu predchádzajúce skutočnosti týkajúce sa diskriminácie (verejné vyhlásenie priamo diskriminačných kritérií výberu v apríli 2005) predstavovať „skutočnosti, z ktorých možno odvodiť, že došlo k priamej alebo nepriamej diskriminácii“, ktoré sú uvedené v článku 8 ods. 1 smernice?

                           b)

                           Môže diskriminácia zistená v apríli 2005 (verejné vyhlásenie v apríli 2005) následne viesť k domnienke, že priamo diskriminačná politika prijímania zamestnancov sa bude naďalej uskutočňovať? Je postačujúce – vzhľadom na skutkové okolnosti sporu vo veci samej – aby sa vyvolala domnienka (že zamestnávateľ uplatňuje a pokračuje v uplatňovaní diskriminačnej politiky prijímania zamestnancov), že v apríli 2005, v odpovedi na otázku, či ako zamestnávateľ, nezaobchádzal rovnakým spôsobom s prisťahovalcami a domácim obyvateľstvom a teda, či nie je trochu rasista, verejne odpovedal „Musím vyhovieť požiadavkám mojich klientov. Ak mi poviete, ‚chcem takýto výrobok alebo chcem to alebo tamto’, a ak Vám odpoviem, ‚neurobím to, pošlem Vám týchto ľudí ’odpoviete mi, ‚nechcem Vaše dvere’. Mohol by som svoj podnik zatvoriť. Musíme vyhovieť požiadavkám našich klientov. Tento problém sa ma netýka, ja som ho v Belgicku nevyvolal. Chcemrozbehnúť svoju spoločnosť a na konci roku dosiahnuť obrat a ako ho dosiahnem … Získam ho tým, že vyhoviem prianiam klienta!“

                           c)

                           Môže vzhľadom na skutkové okolnosti sporu vo veci samej, spoločná tlačová správa vydaná zamestnávateľom a vnútroštátnym orgánom v oblasti boja proti diskriminácii, teda správa, v ktorej sú skutočnosti týkajúce sa diskriminácie prinajmenšom implicitne uznané, vyvolať takúto domnienku?

                           d)

                           Vyvoláva skutočnosť, že zamestnávateľ nezamestnáva montérov – imigrantov domnienku nepriamej diskriminácie, ak ten istý zamestnávateľ musel nejaký čas predtým čeliť veľkým ťažkostiam pri prijímaní montérov do zamestnania a tiež verejne vyhlasuje, že jeho klienti neradi spolupracujú s montérmi – imigrantmi?

                           e)

                           Je samotná skutočnosť postačujúca, aby sa vyvolala domnienka diskriminácie?

                           f)

                           Možno vzhľadom na skutkové okolnosti sporu vo veci samej, vyvodiť domnienku diskriminácie, ktorej sa dopustil zamestnávateľ, iba z toho, že spoločnosť, ktorá je prepojená s týmto zamestnávateľom prijíma do zamestnania montérov iba z radov domáceho obyvateľstva?

               —

               Akú prísnosť musí vnútroštátny súd preukázať pri posudzovaní dôkazu o opaku, ktorý sa musí predložiť v prípade domnienky diskriminácie v zmysle článku 8 ods. 1 smernice 2000/43/ES? Možno domnienku diskriminácie v zmysle článku 8 ods. 1 smernice 2000/43/ES vyvrátiť samotným a jednoduchým vyhlásením zamestnávateľa v tlači, že sa nedopustí alebo už viac nedopustí diskriminácie, a že sa o pracovné miesto môžu uchádzať montéri – imigranti; a/alebo jednoduchým vyhlásením zamestnávateľa, že u neho, s výnimkou dcérskej spoločnosti, boli všetky voľné pracovné miesta montérov obsadené a/alebo vyhlásením, že zamestnal tuniskú upratovačku; a/alebo možno domnienku vyvrátiť výlučne skutočným zamestnaním montérov – imigrantov, a to vzhľadom na skutkové okolnosti sporu vo veci samej a/alebo plnením záväzkov prijatých v spoločnej tlačovej správe?

               —

               Čo sa rozumie pod „účinnými, primeranými a odradzujúcimi“sankciami v zmysle článku 15 smernice 2000/43/ES?
               Umožňuje podmienka článku 15 smernice 2000/43/ES vnútroštátnemu súdu, aby sa uspokojil s konštatovaním, že vzhľadom na skutkové okolnosti vo veci samej došlo k priamej diskriminácii?
               Alebo táto podmienka vnútroštátnemu súdu ukladá, aby vydal uznesenie o zastavení, ako to stanovuje vnútroštátne právo? V akom rozsahu má vnútroštátny súd nariadiť uverejnenie vyhlásenia rozhodnutia, ktoré sa má vydať, ako účinnú, primeranú a odradzujúcu sankciu, a to vzhľadom na skutkové okolnosti sporu vo veci samej?

      (1)  Ú. v. EÚ L 180, s. 22.


title: Vec C-144/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Maramureș (Rumunsko) 26. marca 2014 – Cabinet Medical Veterinar Dr. Tomoiagă Andrei/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca prin Administrația Județeană a Finanțelor Publice Maramureș

text:
               7.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Maramureș (Rumunsko) 26. marca 2014 – Cabinet Medical Veterinar Dr. Tomoiagă Andrei/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca prin Administrația Județeană a Finanțelor Publice Maramureș
   (Vec C-144/14)
   2014/C 212/13
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunalul Maramureș

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Cabinet Medical Veterinar Dr. Tomoiagă Andrei

      Žalovaný: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca prin Administrația Județeană a Finanțelor Publice Maramureș

      Ručiteľ v rámci konania: Direcția Sanitar-Veterinară și Pentru Siguranța Alimentelor Maramureș

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa článok 273 a článok 287 bod 18 smernice 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) vykladať tak, že vnútroštátny daňový orgán bol povinný zaregistrovať zdaniteľnú osobu na účely DPH a uložiť jej povinnosť zaplatiť predmetnú daň spolu s príslušenstvom z dôvodu prekročenia prahovej hodnoty pre oslobodenie od dane, a to odo dňa, keď zdaniteľná osoba podala príslušnému daňovému orgánu daňové priznanie, z ktorého vyplýva prekročenie prahovej hodnoty pre oslobodenie od platenia DPH?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, bráni zásada právnej istoty vnútroštátnej praxi, na základe ktorej daňový orgán retroaktívne uložil zdaniteľnej osobe povinnosť zaplatiť DPH z dôvodu, že úkony veterinárneho lekárstva nie sú oslobodené od platenia DPH a zdaniteľná osoba prekročila prahovú hodnotu na oslobodenie od dane, ak:

                           —

                           daňový orgán nezaregistroval zdaniteľnú osobu na účely DPH z úradnej povinnosti a neuložil jej povinnosť zaplatiť DPH od okamihu podania daňových priznaní, v ktorých zdaniteľná osoba uviedla skutočnosť, že prekročila prahovú hodnotu na oslobodenie od dane, ale urobil tak až neskôr, po zmene a doplnení metodických pravidiel uplatňovania zákona o daniach prostredníctvom nariadenia vlády č. 1620/2009, v tom zmysle, že oslobodenie od dane podľa článku 141 ods. 1 písm. a) zákona o daniach sa nevzťahuje na úkony veterinárneho lekárstva, v súlade s rozsudkom Súdneho dvora z 24. mája 1988, Komisia/Taliansko (122/87), a za obdobie, ktoré predchádzalo príslušnej úprave metodických pravidiel?

                           —

                           daňový orgán bol oboznámený s prekročením prahovej hodnoty na oslobodenie od dane pred zmenou a doplnením metodických pravidiel uplatňovania zákona o daniach nariadením vlády č. 1620/2009 v zmysle uvedenom vyššie, a to prostredníctvom daňových priznaní podaných zdaniteľnou osobou?

                           —

                           pred uverejnením nariadenia vlády č. 1620/2009 daňový orgán nevydal v rámci svojej pôsobnosti – do ktorej patrí aj zdaniteľná osoba, účastník konania vo veci samej – akty daňovej správy, ktorými by konštatoval, že zdaniteľné osoby pôsobiace ako veterinárne ambulancie sa v dôsledku prekročenia prahovej hodnoty na oslobodenie od dane nezaregistrovali na účely DPH, t. j. rozhodnutia, ktorými by týmto zdaniteľným osobám uložil povinnosť zaplatiť daň?

                           —

                           v období, ktoré predchádzalo prijatiu a nadobudnutiu účinnosti nariadenia vlády č. 1620/2009, rozsudok Súdneho dvora z 24. mája 1988, Komisia/Taliansko (122/87), nebol nijakým spôsobom uverejnený v znení v rumunskom jazyku?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. ES L 347, s. 1).


title: Vec C-209/13: Žaloba podaná 18. apríla 2013 — Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska/Rada Európskej únie

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/22

         Žaloba podaná 18. apríla 2013 — Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska/Rada Európskej únie
   (Vec C-209/13)
   2013/C 171/44
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: E. Jenkinson, S. Behzadi-Spencer, splnomocnení zástupcovia, M. Hoskins, QC, P. Baker, QC, V. Wakefield, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Rady 2013/52/EÚ (1) z 22. januára 2013, ktorým sa povoľuje posilnená spolupráca v oblasti dane z finančných transakcií, a

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca svojím prvým žalobným dôvodom tvrdí, že rozhodnutie Rady 2013/52/EÚ je v rozpore s článkom 327 ZFEÚ, pretože povoľuje prijať daň z finančných transakcií (ďalej len „DFT“), ktorá má účinky pôsobiace mimo územia príslušného štátu, pričom tieto účinky porušujú právomoci, práva a povinnosti nezúčastnených štátov.
   Žalobca svojím druhým žalobným dôvodom tvrdí, že rozhodnutie Rady 2013/52/EÚ je protiprávne, pretože povoľuje prijať DFT, ktorá má účinky pôsobiace mimo územia príslušného štátu, pričom pre také účinky neexistuje v medzinárodnom obyčajovom práve žiadne opodstatnenie.
   Žalobca svojím tretím žalobným dôvodom tvrdí, že rozhodnutie Rady 2013/52/EÚ je v rozpore s článkom 332 ZFEÚ, pretože povoľuje posilnenú spoluprácu v rámci DFT, ktorej uplatňovanie nevyhnutne spôsobí náklady na strane nezúčastnených štátov.

      (1)  Ú. v. EÚ L 22, s. 11.


title: Vec T-658/11: Žaloba podaná 20. decembra 2011 — Komisia/ÚHVT — Ten ewiv (TEN)

text:
               31.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/22

         Žaloba podaná 20. decembra 2011 — Komisia/ÚHVT — Ten ewiv (TEN)
   (Vec T-658/11)
   2012/C 98/36
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Berenboom, A. Joachimowicz a M. Isgour, advokáti, J. Samnadda a F. Wilman, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Ten ewiv (Rösrath-Hoffnungstahl, Nemecko)

      Návrhy

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 11. októbra 2011 vo veci R 5/2011-4,

               —

               z tohto dôvodu vyhlásiť neplatnosť ochrannej známky Spoločenstva č. 6750574 prihlásenej 5. februára 2009 ďalším účastníkom konania pred odvolacím senátom pre triedy 12, 37 a 39, a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka „TEN“ v „modrej, žltej, čiernej“ farbe pre tovary a služby patriace do tried 12, 37 a 39 — ochranná známka Spoločenstva č. 6750574.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobkyňa.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: účastník konania domáhajúci sa vyhlásenia neplatnosti odôvodnil svoj návrh absolútnymi dôvodmi stanovenými v článku 52 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. c) a h) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: Napadnuté rozhodnutie je v rozpore s článkom 7 ods. 1 písm. h) nariadenia Rady č. 207/2009 v spojení s článkom 6 ter ods. 1 Parížskeho dohovoru, keďže ochranná známka Spoločenstva („OZS“) bola zapísaná, hoci na jej zápis sa vzťahuje zákaz stanovený v týchto ustanoveniach. Napadnuté rozhodnutie je rovnako v rozpore s článkom 7 ods. 1 písm. g), keďže takýto zápis by zavádzal verejnosť vyvolaním predstavy, že výrobky alebo služby, pre ktoré je zapísaná OZS, sú schválené alebo odporúčané Európskou úniou alebo niektorou z jej inštitúcií.


title: Vec T-342/06: Žaloba podaná 1. decembra 2006 – Angiotech Pharmaceuticals/ÚHVT (WASCULAR WRAP)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/81

         Žaloba podaná 1. decembra 2006 – Angiotech Pharmaceuticals/ÚHVT (WASCULAR WRAP)
   (Vec T-342/06)
   (2006/C 326/165)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Angiotech Pharmaceuticals, Inc. (Vancouver, Kanada) (v zastúpení: T. Clark, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie R 751/2006-2 druhého odvolacieho senátu z 20. septembra 2006 a vrátiť prihlášku ÚHVT, aby mohol pokračovať v konaní o zápise, alebo

               —

               subsidiárne ak Súd prvého stupňa usúdi, že pokračovanie konania je vhodné povoliť len pre určité tovary, ktoré sú predmetom prihlášky, zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu týkajúce sa len týchto tovarov a vrátiť prihlášku na účely pokračovania v konaní o zápise na Úrade v súlade s týmto záverom,

               —

               zaviazať Úrad na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „VASCULAR WRAP“ pre tovary a služby patriace do tried 5 a 10 (materiály na obväzovanie, bandáže, obklady, zdravotnícke prípravky a nástroje na chirurgické účely) – prihláška č. 4220811.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 40/94 Rady.


title: Vec C-138/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Ítélőtábla (Maďarsko) 7. apríla 2008 – Hochtief AG a Linde-Kca-Dresden GmbH/Közbeszerzések Tanácsa Közbeszerzési Döntőbizottság

text:
               19.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Ítélőtábla (Maďarsko) 7. apríla 2008 – Hochtief AG a Linde-Kca-Dresden GmbH/Közbeszerzések Tanácsa Közbeszerzési Döntőbizottság
   (Vec C-138/08)
   (2008/C 183/16)
   Jazyk konania: maďarčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Fővárosi Ítélőtábla
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Hochtief AG y Linde-Kca-Dresden GmbH

      Žalovaný: Közbeszerzések Tanácsa Közbeszerzési Döntőbizottság

      Vedľajší účastník: Budapest Főváros Önkormányzata
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže sa použiť ustanovenie článku 44 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES (1) z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby, ktoré nahradilo článok 22 smernice Rady 93/37/EHS (2), pokiaľ sa postup verejného obstarávania začal v dobe, keď smernica 2004/18/ES síce už nadobudla účinnosť, ale lehota stanovená pre členské štáty na jej prebratie ešte neuplynula, takže ešte nebola prebratá do vnútroštátneho práva?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku sa súd ďalej pýta, či sa má v prípade rokovacieho konania s uverejnením oznámenia o vyhlásení zadávacieho konania vzhľadom na ustanovenie článku 44 ods. 3 smernice 2004/18/ES, ktoré hovorí, že „v každom prípade musí byť počet pripustených kandidátov dostatočný na to, aby sa zabezpečila skutočná hospodárska súťaž“, vykladať obmedzenie počtu vhodných kandidátov v tom zmysle, že aj v jeho druhej fáze, týkajúcej sa zadávania zákaziek, musí byť naďalej zabezpečený minimálny počet (troch) kandidátov.

               3.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku sa súd pýta Súdneho dvora Európskych spoločenstiev, či sa má predpoklad uvedený v článku 22 ods. 3 smernice Rady 93/37/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania prác (ďalej len „smernica“), že „existuje dostatočný počet vhodných kandidátov“, vykladať v tom zmysle, že ak neexistuje minimálny počet vhodných kandidátov pripustených na rokovanie (traja), nemožno pokračovať v konaní výzvou na predloženie ponuky.

               4.

               V prípade zápornej odpovede Súdneho dvora Európskych spoločenstiev na tretiu otázku sa súd ďalej pýta, či sa má článok 22 ods. 2 druhý pododsek smernice, ktorý patrí medzi pravidlá týkajúce sa rokovacieho konania a podľa ktorého „v každom prípade, aby bola súťaž regulárna, má byť počet kandidátov vyzvaných na predloženie ponuky dostatočný“, použiť aj pri dvojfázových rokovacích konaniach upravených v odseku 3.

      (1)  Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132.

      (2)  Ú. v. ES L 199, s. 54; Mim. vyd. 06/002, s. 163.


title: Vec T-448/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 5. júla 2017 – EEB/Komisia („Žaloba o neplatnosť a žaloba o náhradu škody — Prístup k dokumentom — nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkajúce sa späťvzatia návrhu smernice Európskeho parlamentu a Rady COM(2014) 397 final — Čiastočne zamietnutie prístupu — Čiastočné zastavenie konania — Čiastočná zjavná neprípustnosť“)

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/49

         Uznesenie Všeobecného súdu z 5. júla 2017 – EEB/Komisia
   (Vec T-448/15) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť a žaloba o náhradu škody - Prístup k dokumentom - nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkajúce sa späťvzatia návrhu smernice Európskeho parlamentu a Rady COM(2014) 397 final - Čiastočne zamietnutie prístupu - Čiastočné zastavenie konania - Čiastočná zjavná neprípustnosť“))
   (2017/C 283/75)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: European Environmental Bureau (EEB) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: B. Kloostra, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Pignataro-Nolin, E. Sanfrutos Cano a A. Buchet, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európsky parlament (v zastúpení: A. Tamás a I. McDowell, splnomocnení zástupcovia) a Rada Európskej únie (v zastúpení: B. Driessen, E. Rebasti a M. Moore, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Jednak návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ najmä na zrušenie rozhodnutia Komisie z 1. júna 2015, a subsidiárne na zrušenie implicitného zamietavého rozhodnutia, a jednak návrh podaný na základe článku 268 ZFEÚ na náhradu škody, ktorá bola žalobcovi údajne spôsobená týmto aktom

      Výrok

               1.

               Konanie o návrhu na zrušenie sa zastavuje.

               2.

               Žaloba sa v zostávajúcej časti zamieta ako zjavne neprípustná.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil European Environmental Bureau (EEB).

               4.

               Európsky parlament a Rada Európskej únie znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 5.10.2015.


title: Vec T-594/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2017 – Metabolic Balance Holding/EUIPO (Metabolic Balance) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Metabolic Balance — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               22.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/24

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2017 – Metabolic Balance Holding/EUIPO (Metabolic Balance)
   (Vec T-594/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Metabolic Balance - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 161/33)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Metabolic Balance Holding GmbH (Isen, Nemecko) (v zastúpení: W. Riegger, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Fischer a J. Németh, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 12. augusta 2015 (vec R 2156/2014-1) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia Metabolic Balance ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Metabolic Balance Holding GmbH je povinná znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania EUIPO.

      (1)  Ú. v. EÚ C 398, 30.11.2015.


title: Vec C-612/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Milano (Taliansko) 30. novembra 2011 — Trestné konanie proti Vincenzovi Venerusovi

text:
               3.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Milano (Taliansko) 30. novembra 2011 — Trestné konanie proti Vincenzovi Venerusovi
   (Vec C-612/11)
   2012/C 65/07
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Milano

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Vincenzo Veneruso

      Prejudiciálna otázka

   Bránia články 43 Zmluvy [ES] a 49 Zmluvy [ES] s ohľadom na právo usadiť sa a slobodu poskytovania služieb v oblasti zberu stávok na športové podujatia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá upravuje monopol a systém licencií a povolení, ktorý v rámci obmedzeného počtu licencií stanovuje:

               a)

               existenciu všeobecného smeru ochrany majiteľov licencií vydaných v minulosti na základe konania, v ktorom bola nezákonne vylúčená časť subjektov;

               b)

               vo svojich ustanoveniach záruku faktického udržania si obchodných pozícií získaných na základe konania, v ktorom bola nezákonne vylúčená časť subjektov (napríklad zákaz pre nových držiteľov licencií umiestniť ich predajné miesta bližšie ako určitú vzdialenosť od už existujúcich);

               c)

               stanovenie predpokladov odobratia licencie a zabavenia vysokých kaucií, medzi ktorými je predpoklad, že držiteľ licencie priamo alebo nepriamo riadi cezhraničnú činnosť hier podobných hrám, ktoré sú predmetom licencie?


title: Vec C-106/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Szczecinie (Poľsko) 28. februára 2017 – Paweł Hofsoe/LVM Landwirtschaftlicher Versicherungsverein Münster a.G.

text:
               26.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 202/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Szczecinie (Poľsko) 28. februára 2017 – Paweł Hofsoe/LVM Landwirtschaftlicher Versicherungsverein Münster a.G.
   (Vec C-106/17)
   (2017/C 202/13)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Okręgowy w Szczecinie

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Paweł Hofsoe

      Žalovaný: LVM Landwirtschaftlicher Versicherungsverein Münster a.G.

      Prejudiciálna otázka

   Má sa odkaz uvedený v článku 13 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (1) na článok 11 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia vykladať v tom zmysle, že fyzická osoba, ktorá okrem iného vykonáva podnikateľskú činnosť v oblasti uplatňovania nárokov na náhradu škody voči poistiteľom, môže s odkazom na zmluvné nadobudnutie pohľadávky od priamo poškodeného uplatniť túto pohľadávku podaním žaloby voči poistiteľovi zodpovednosti za škodu osoby zodpovednej za dopravnú nehodu so sídlom v inom členskom štáte ako v členskom štáte bydliska poškodeného, na súde členského štátu bydliska poškodeného?

      (1)  Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 1.


title: Vec C-280/14 P: Odvolanie podané 10. júna 2014 : Talianska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z  28. marca 2014 vo veci T-117/10, Talianska republika/Komisia

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/35

         Odvolanie podané 10. júna 2014: Talianska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 28. marca 2014 vo veci T-117/10, Talianska republika/Komisia
   (Vec C-280/14 P)
   2014/C 315/57
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť v súlade s článkom 56 štatútu Súdneho dvora rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 28. mája 2014, vec T-117/10, ktorého predmetom bola žaloba podaná talianskou vládou na základe článkov 263 a 264 ZFEÚ o zrušenie rozhodnutia Európskej komisie C (2009)10350 final z 22. decembra 2009, oznámeného 23. decembra 2009, o čiastočnom znížení pomoci z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj poskytnutej Talianskej republike na regionálny operačný program POR Puglia, 2000 – 2006, cieľ I 2000-06,

               —

               v dôsledku toho zrušiť na základe článku 61 štatútu Súdneho dvora vyššie uvedené rozhodnutie Európskej komisie a uložiť poslednej uvedenej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Talianska republika uvádza na podporu svojho odvolania tieto dôvody:

                  Prvý odvolací dôvod: porušenie zásady kontradiktórnosti a nedostatok odôvodnenia.
               Všeobecný súd zamietol po ich spoločnom preskúmaní prvé dva žalobné dôvody, ktoré sa týkali výhrad uplatnených Komisiou voči kontrolám na prvom a druhom stupni. Podľa odvolateľky sa však obe zmienené otázky značne líšili, pretože každá z nich viedla k samostatnej výhrade vo veci efektivity a spoľahlivosti kontrol. Napadnuté rozhodnutie vymenovávalo jednotlivé výhrady voči regionálnym kontrolám ako „dôvody obvinenia“, ktoré všetky viedli k jednotnému a konečnému záveru o nespoľahlivosti regionálnych kontrol a riziku škody pre rozpočet Únie, ktoré odôvodňovali paušálnu opravu vo výške 10 %. Jednotlivé „dôvody obvinenia“ bolo preto potrebné skúmať oddelene, pretože prípadné vylúčenie alebo obmedzenie jedného alebo viacerých týchto dôvodov by sa odrazilo na ich celku. Zmiešané a spoločné preskúmanie natoľko rozdielnych tvrdení, ktoré vykonal Všeobecný súd, je teda v rozpore s náležitým posúdením skutkových a právnych otázok vznesených talianskou vládou a predstavuje tak zjavne nedostatočné odôvodnenie: Všeobecný súd týmto postupom plne neobjasnil dôvod, prečo dospel k záveru o neopodstatnenosti uplatnených výhrad.

                  Druhý odvolací dôvod: porušenie článku 39 ods. 2 písm. c) a článku 39 ods. 3 nariadenia č. 1260/99 (1); porušenie článku 4 nariadenia č. 438/2001 (2); porušenie zásady o dôkaznom bremene; vecná nesprávnosť skutkových zistení oproti zisteniam plynúcim z dokumentov v spise Všeobecného súdu, skreslenie dôkazov predložených Všeobecnému súdu.
               Odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd skreslil nesporné skutočnosti a dôkazy plynúce zo spisu, najmä skutočnosť, že talianske orgány vykonali samostatnú analýzu jednotlivých výhrad vznesených audítormi Komisie vo veci nezrovnalostí zistených v rámci deviatich kontrol na prvom stupni. Všeobecný súd mal podľa odvolateľky uznať, že napadnuté rozhodnutie bolo chybné v časti týkajúcej sa zmienených deviatich kontrol, takže mal prijať dôvody, v ktorých talianska vláda tvrdila, že Komisia porušila článok 39 ods. 2 a 3 nariadenia č. 1260/1999, tým, že prijala rozhodnutie o paušálnej oprave vo výške 10 % bez toho, aby zo vzorky kontrol na prvom stupni vyplynuli nezrovnalosti a (aj keď sa pripustia ostatné nezrovnalosti) úplne neprimerane vo vzťahu k pravidlu primeranosti zakotvenému v uvedenom článku 39.
               Všeobecný súd nezohľadnil výsledky plynúce zo spisu vo veci rekonštrukcie skutočností týkajúcich sa vývoja kontrol, pretože neprihliadol na skutočný kvantitatívny (prahová hodnota dojednaná s Komisiou) a kvalitatívny vývoj kontrol na prvom a druhom stupni vykonaných v priebehu roku 2009.
               Nakoniec Všeobecný súd skreslil nesporné skutočnosti a dôkazy plynúce zo spisu a porušil vyššie uvedené články tým, že napadnuté rozhodnutie považoval za odôvodnené, keďže talianske orgány nepreukázali pokroky na strane platobnej agentúry.

                  Tretí odvolací dôvod: porušenie článku 39 ods. 2 písm. c) a článku 39 ods. 3 nariadenia č. 1260/1999, ako aj článku 10 nariadenia č. 438/2001; porušenie zásady o dôkaznom bremene; vecná nesprávnosť skutkových zistení oproti zisteniam plynúcim zo spisu predloženého Všeobecnému súdu; skreslenie dôkazov predložených Všeobecnému súdu.
               Tvrdenia Všeobecného súdu sa podľa odvolateľky zakladajú na úplne abstraktnej rekonštrukcii skutočného stavu vývoja a rozdelenia kontrol na druhom stupni. Všeobecný súd mal zrušiť tú časť rozhodnutia, ktorá sa týkala analýzy vykonanej Komisiou vo veci kontrol na druhom stupni a ich nespoľahlivosti, pretože táto analýza nebola nijako podložená platnými dôkazmi o existencii a dôvodnosti skutočného rizika pre EFRR.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1260/1999 z 21. júna 1999 o všeobecných ustanoveniach o štrukturálnych fondoch (Ú. v. ES L 161, s. 1; Mim. vyd. 14/001, s. 31).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 438/2001 z 2. marca 2001, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES) č. 1260/1999, pokiaľ ide o systémy riadenia a kontroly pre pomoc poskytovanú v rámci štrukturálnych fondov (Ú. v. ES L 63, s. 21; Mim. vyd. 14/001, s. 132).


title: Výmaz veci C-197/02

text:
               6.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/26

         Výmaz veci C-197/02 (1)

   (2004/C 273/50)
   Uznesením z 29. júla 2004 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-197/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu.

      (1)  Ú. v. ES C 191 z 10.8.2002


title: Vec C-174/17 P: Odvolanie podané 5. apríla 2017: Európska únia, v zastúpení Súdny dvor Európskej únie, proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia rozšírená komora) zo 17. februára 2017 vo veci T-40/15, ASPLA a Armando Álvarez/Európska únia

text:
               22.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/16

         Odvolanie podané 5. apríla 2017: Európska únia, v zastúpení Súdny dvor Európskej únie, proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia rozšírená komora) zo 17. februára 2017 vo veci T-40/15, ASPLA a Armando Álvarez/Európska únia
   (Vec C-174/17 P)
   (2017/C 161/21)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska únia, v zastúpení Súdny dvor Európskej únie (v zastúpení: J. Inghelram, Á. M. Almendros Manzano a P. Giusta, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Plásticos Españoles, S.A. (ASPLA), Armando Álvarez S.A. a Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Európska únia navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil bod 1 výroku napadnutého rozsudku,

               —

               zamietol ako nedôvodný návrh, ktorý formulovali ASPLA a Armando Álvarez v prvostupňovom konaní s cieľom získať sumu 3 495 038,66 eura ako náhradu škody, ktorá im údajne bola spôsobená prekročením primeranej lehoty na rozhodnutie vo veci,

               —

               rozhodol, že ASPLA a Armando Álvarez sú povinní nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

                  Prvý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustil Všeobecný súd pri svojom výklade pojmu kauzálnej súvislosti, keď konštatoval, že nerešpektovanie primeranej lehoty na rozhodnutie vo veci bolo rozhodujúcim dôvodom uvádzanej majetkovej škody, ktorá vyplývala z nákladov spojených s bankovou zárukou, hoci podľa ustálenej judikatúry rozhodujúci dôvod pre zaplatenie týchto nákladov je rozhodnutie samotného podniku nezaplatiť pokutu, v očakávaní ukončenia konania pred súdom Únie.

               2.

                  Druhý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustil Všeobecný súd pri svojom výklade pojmu škoda, pretože na údajnú majetkovú škodu vyplývajúcu zo zaplatenia nákladov bankovej záruky neuplatňoval rovnakú podmienku ako bola podmienka, ktorú formuloval vo vzťahu k údajnej majetkovej škode vyplývajúcej zo zaplatenia úrokov z pokuty, a to, že žalobcovia v prvostupňovom konaní mali preukázať, že finančné bremeno vyplývajúce z tejto platby je vyššie, než výhoda, ktorú im mohol priniesť odklad zaplatenia pokuty.


title: Vec T-581/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  28. marca 2012 — X Technology Swiss/ÚHVT — Brawn (X-Undergear)

text:
               26.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/33

         Uznesenie Všeobecného súdu z 28. marca 2012 — X Technology Swiss/ÚHVT — Brawn (X-Undergear)
   (Vec T-581/10) (1)

   2012/C 151/59
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 26.2.2011.


title: Vec T-97/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  10. apríla 2008 – Imelios/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Žaloba o náhradu škody — Piaty rámcový program Európskeho spoločenstva pre činnosť týkajúcu sa výskumu, technologického rozvoja a demonštrácie (1998 - 2002) — Arbitrážna doložka — Oznámenie o dlhu — Neprípustnosť )

text:
               21.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 158/17

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 10. apríla 2008 – Imelios/Komisia
   (Vec T-97/07) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Žaloba o náhradu škody - Piaty rámcový program Európskeho spoločenstva pre činnosť týkajúcu sa výskumu, technologického rozvoja a demonštrácie (1998 - 2002) - Arbitrážna doložka - Oznámenie o dlhu - Neprípustnosť“)
   (2008/C 158/26)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Imelios SA (Velizy-Villacoublay, Francúzsko) (v zastúpení: C. Curtil, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Ladenburger a E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Po prvé zrušenie rozhodnutia, ktoré Komisia prijala v nadväznosti na správu Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) o audite, aby boli na základe oznámenia o dlhu zo 17. januára 2007 vrátené preddavky zaplatené v rámci zmluvy č. IST-1999-10934 – ASSIST týkajúcej sa projektu „Knowledge Management for Help Desk Operators“ uzavretej v rámci 5. rámcového programu pre činnosť Spoločenstva týkajúcu sa výskumu, technologického rozvoja a demonštrácie v oblasti otvorenej informačnej spoločnosti (1998 – 2002), po druhé žiadosť o zaplatenie sumy vo výške 34 368 eur ako časti podpory, ktorá má byť zaplatená podľa vyššie uvedenej zmluvy, a po tretie žaloba o náhradu škody smerujúca k získaniu náhrady škody, ktorá bola údajne spôsobená žalobcovi prijatím uvedeného rozhodnutia
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Imelios SA je povinný nahradiť okrem svojich vlastných trov konania aj trovy konania, ktoré vynaložila Komisia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 9.6.2007.


title: Vec T-297/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 14. júla 2009 — Mepos Electronics/ÚHVT (MEPOS)

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/42

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 14. júla 2009 — Mepos Electronics/ÚHVT (MEPOS)
   (Vec T-297/08) (1)

   2009/C 220/88

      Jazyk konania: angličtina

   Predsedníčka ôsmej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 247, 27.9.2008.


title: Vec C-241/07: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. júna 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Riigikohus — Estónska republika) — JK Otsa Talu OÜ/Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA) [EPUZF — Nariadenie (ES) č. 1257/1999 — Podpora Spoločenstva týkajúca sa rozvoja vidieka — Podpora agroenvironmentálnych metód výroby]

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/3

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. júna 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Riigikohus — Estónska republika) — JK Otsa Talu OÜ/Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)
   (Vec C-241/07) (1)

   (EPUZF - Nariadenie (ES) č. 1257/1999 - Podpora Spoločenstva týkajúca sa rozvoja vidieka - Podpora agroenvironmentálnych metód výroby)
   2009/C 180/04
   Jazyk konania: estónčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Riigikohus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: JK Otsa Talu OÜ

      Žalovaný: Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Riigikohus — Výklad článkov 22, 23, 24 ods. 1, článku 37 ods. 4 a článku 39 nariadenia Rady (ES) č. 1257/1999 zo 17. mája 1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) a ktorým sa menia a rušia niektoré nariadenia (Ú. v. ES L 160, s. 80; Mim. vyd. 03/025, s. 391) — Vnútroštátna právna úprava priznávajúca agroenviromentálnu podporu len tým žiadateľom, ktorým už bola priznaná v predchádzajúcom rozpočtovom roku, a vylučujúca nových žiadateľov, ktorí prijali záväzok prispôsobiť svoju výrobu agroenviromentálnym požiadavkám

      Výrok rozsudku

   Ustanovenia článku 24 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1257/1999 zo 17. mája 1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) a ktorým sa menia a rušia niektoré nariadenia, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 2223/2004 z 22. decembra 2004, v spojení s článkom 37 ods. 4 a článkom 39 tohto nariadenia nebránia tomu, aby členský štát z dôvodu nedostatku rozpočtových prostriedkov obmedzil okruh príjemcov podpory na rozvoj vidieka len na poľnohospodárov, v prospech ktorých už bolo vydané rozhodnutie o priznaní takejto podpory na základe predchádzajúceho rozpočtového roka.

      (1)  Ú. v. EÚ C 170, 21.7.2007.


title: Vec C-353/12: Žaloba podaná 25. júla 2012 — Európska komisia/Talianska republika

text:
               22.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/28

         Žaloba podaná 25. júla 2012 — Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-353/12)
   2012/C 287/54
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: S. Thomas, D. Grespan a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               rozhodnúť, že Talianska republika si tým, že v stanovenej lehote neprijala všetky opatrenia nevyhnutné pre vrátenie štátnej pomoci, ktorá bola vyhlásená za protiprávnu a nezlučiteľnú s vnútorným trhom rozhodnutím Komisie K(2009) 8123 z 28. októbra 2009 o štátnej pomoci C 59/07 (ex N 127/06 a NN 13/06), ktorú Taliansko poskytlo spoločnosti Ixfin SpA (oznámeným 29. októbra 2009 a uverejneným v Ú. v. EÚ L 167, 2010, s. 39), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2, 3 a 4 tohto rozhodnutia a zo ZFEU,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetom žaloby Komisie je skutočnosť, že Talianska republika nevykonala rozhodnutie Komisie týkajúce sa štátnej pomoci vo forme záruky poskytnutej Ministerstvom pre hospodársky rozvoj v súvislosti so zmluvou o úvere uzavretou medzi spoločnosťou Ixfin a Banca Apulia SpA.
   Komisia uvádza, že Taliansko malo zabezpečiť vykonanie povinnosti vrátenia pomoci do 1. marca 2010 a okrem toho malo do 29. decembra 2009 informovať Komisiu o opatreniach prijatých na účely vykonania uvedeného rozhodnutia.
   Ku dňu podania tejto žaloby žalovaná ešte neprijala všetky opatrenia nevyhnutné pre splnenie týchto povinností.


title: Vec C-242/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 12. októbra 2016 – Land Hessen/Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG, Európska komisia (Odvolanie — Štátna pomoc — Štátne opatrenia týkajúce sa zriadenia píly v spolkovej krajine Hesensko — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje neexistencia štátnej pomoci — Neexistencia začatia konania vo veci formálneho zisťovania — Závažné ťažkosti — Výpočet prvkov pomoci štátnych záruk — Oznámenie Komisie o štátnej pomoci vo forme záruk)

text:
               12.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/5

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 12. októbra 2016 – Land Hessen/Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG, Európska komisia
   (Vec C-242/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Štátna pomoc - Štátne opatrenia týkajúce sa zriadenia píly v spolkovej krajine Hesensko - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje neexistencia štátnej pomoci - Neexistencia začatia konania vo veci formálneho zisťovania - Závažné ťažkosti - Výpočet prvkov pomoci štátnych záruk - Oznámenie Komisie o štátnej pomoci vo forme záruk))
   (2016/C 462/07)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Land Hessen (v zastúpení: U. Soltész a A. Richter, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG (v zastúpení: J. Heithecker a J. Ylinen, Rechtsanwälte), Európska komisia (représentants: F. Erlbacher a C. Urraca Caviedes, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Land Hessen znáša trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 236, 20.7.2015.


title: Vec C-482/15 P: Odvolanie podané 9. septembra 2015 Westermann Lernspielverlag GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 15. júla 2015 vo veci T-333/13: Westermann Lernspielverlag GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               7.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 406/16

         Odvolanie podané 9. septembra 2015 Westermann Lernspielverlag GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 15. júla 2015 vo veci T-333/13: Westermann Lernspielverlag GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-482/15 P)
   (2015/C 406/17)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Westermann Lernspielverlag GmbH (v zastúpení: A. Nordemann a M. C. Maier, Rechtsanwälten)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-333/13 z 15. júla 2015,

               —

               vrátil vec Všeobecnému súdu na ďalšie konanie,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Subsidiárne, ak by Súdny dvor dospel k záveru, že rozsudok Všeobecného súdu z 15. júla 2015 sa stal bezpredmetným z dôvodu, že zápis ochrannej známky ďalšieho účastníka konania, z ktorého námietka vychádzala, bol s účinnosťou k 13. júnu 2013 vymazaný, úctivo navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že prejedávaná žaloba sa stala bezpredmetnou a nie je potrebné o nej rozhodnúť.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Prejedávaná žaloba je založená na nasledujúcich dôvodoch:

               1.

               porušenie princípu práva na obhajobu, konkrétne, práva byť vypočutý;

               2.

               porušenie práva na spravodlivý proces;

               3.

               porušenie článku 69 písm. c) a d) rokovacieho poriadku Všeobecného súdu;

               4.

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva. (1)

         Odvolateľka je toho názoru, že jej základné právo byť vypočutá nebolo rešpektované Všeobecným súdom, nakoľko (1) tajomník Všeobecného súdu informoval dňa 3. júla 2015 o tom, že jej podanie – v ktorom Všeobecný súd informovala o tom, že ochranná známka, z ktorej námietka vychádzala, prestala existovať s účinkami ex tunc – nemohlo byť zohľadnené a (2) nakoľko sa rozsudok Všeobecného súdu zo dňa 15. júla 2015 vôbec nezmieňoval o skutočnosti, že ochranná známka ďalšieho účastníka konania, na ktorom bola námietka hlavne založená, už v dobe vydania rozsudku neexistovala.
   Odvolateľka je toho názoru, že Všeobecný súd porušil jej základné právo byť vypočutá, nakoľko (1) zamietol jej návrh na zastavenie konania a ignoroval tak skutočnosť, že návrh odvolateľky na zamietnutie zo dňa 13. júna 2013, tak ako jej návrh na prehlásenie absolútnej neplatnosti ochrannej známky ďalšieho účastníka konania zo dňa 5. januára 2015, sú legitímnymi prostriedkami obrany, ktoré majú priamy vplyv na výsledok tohto konania, a (2) keďže Všeobecný súd nezohľadnil vyjadrenie odvolateľky zo dňa 12. júna 2015.
   Odvolateľka je toho názoru, že Všeobecný súd porušil článok 69 písm. c) a d) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, keď bez vysvetlenia zamietol oba jej návrhy na zastavenie konania, aj napriek tomu, že žalovaná nemala v obidvoch prípadoch námietky proti zaisteniu konania a odvolateľka uviedla zásadné dôvody, prečo sa zastavenie konania javilo ako nutné.
   Odvolateľka je toho názoru, že Všeobecný súd porušil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia 207/2009, nakoľko sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a skreslil relevantné skutočnosti veci, lebo pri posúdení pravdepodobnosti zámeny vychádzal z ochrannej známky, ktorej platnosť bola zrušená dňa 22. mája 2015 s účinkami k 13. júnu 2013; odvolateľka teda podala žalobu na Všeobecný súd dňa 17. júna 2013, teda predtým ako Všeobecný súd vydal rozhodnutie vo veci. K dátumu vydania rozsudku dňa 15. júla 2015 už slovná obrazová ochranná známka Spoločenstva ďalšieho účastníka konania č. 003915121:, nemohla byť zohľadnená a na jej základe nemohli byť prijaté žiadne závery.
   Odvolateľka sa konečne domáha, aby Súdny dvor, pokiaľ konštatuje, že sa rozsudok Všeobecného súdu zo dňa 15. júla 2015 stal bezpredmetným, z dôvodu, že ochranná známka ďalšieho účastníka konania, na ktorej sa zakladá námietka, bola zrušená s účinnosťou k 13. júnu 2013, určil, že prejedávaná žaloba sa stala bezpredmetnou a už o nej nie je potrebné rozhodnúť.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, 24.3.2009, s. 1 – 42).


title: Vec T-291/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  23. septembra 2009 — Viñedos y Bodegas Príncipe Alfonso de Hohenlohe/ÚHVT — Byass (ALFONSO) [ Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ALFONSO — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva a skoršia slovná národná ochranná známka PRINCIPE ALFONSO — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] — Rozsah preskúmania, ktoré má vykonať odvolací senát — Povinnosť rozhodnúť o celej žalobe — Článok 62 ods. 1 nariadenia č. 40/94 [teraz článok 64 ods. 1 nariadenia č. 207/2009] ]

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/59

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. septembra 2009 — Viñedos y Bodegas Príncipe Alfonso de Hohenlohe/ÚHVT — Byass (ALFONSO)
   (Vec T-291/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ALFONSO - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva a skoršia slovná národná ochranná známka PRINCIPE ALFONSO - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] - Rozsah preskúmania, ktoré má vykonať odvolací senát - Povinnosť rozhodnúť o celej žalobe - Článok 62 ods. 1 nariadenia č. 40/94 [teraz článok 64 ods. 1 nariadenia č. 207/2009]“)
   2009/C 267/103
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Viñedos y Bodegas Príncipe Alfonso de Hohenlohe, SA (Cenicero, Španielsko) (v zastúpení: M. Lobato García-Miján a B. Díaz de Escauriaza, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Palmero Cabezas a J. Laporta Insa, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Gonzáles Byass, SA (Cádiz, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 29. mája 2007 (vec R 1110/2006-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Viñedos y Bodegas Príncipe Alfonso de Hohenlohe, SA a Gonzáles Byass, SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 29. mája 2007 (vec R 1110/2006-2) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 6.10.2007.


title: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  8. decembra 2005  vo veci C-115/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2001/65/ES — Ročné a konsolidované účtovné závierky určitých typov spoločností — Neprebratie smernice v stanovenej lehote)

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/17

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   z 8. decembra 2005
   vo veci C-115/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2001/65/ES - Ročné a konsolidované účtovné závierky určitých typov spoločností - Neprebratie smernice v stanovenej lehote)
   (2006/C 36/34)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-115/05, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: G. Braun) proti Luxemburskému veľkovojvodstvu (splnomocnený zástupca: S. Schreiner), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 8. marca 2005, Súdny dvor (štvrtá komora), v zložení: predseda štvrtej komory K. Schiemann, sudcovia M. Ilešič (spravodajca) a E. Levits, generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: R. Grass, vyhlásil 8. decembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprebralo v stanovenej lehote všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/65/ES z 27. septembra 2001, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 78/660/EHS, 83/349/EHS a 86/635/EHS, pokiaľ ide o pravidlá oceňovania pre ročné a konsolidované účtovné závierky určitých typov spoločností, ako aj bánk a iných finančných inštitúcií nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2005.


title: Vec F-27/06: Žaloba podaná  10. marca 2006  – Lofaro/Komisia

text:
               6.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/35

         Žaloba podaná 10. marca 2006 – Lofaro/Komisia
   (Vec F-27/06)
   (2006/C 108/64)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Alessandro Lofaro (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: J.-L. Laffineur, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie zo 6. júna 2005 predĺžiť o 6 mesiacov skúšobnú dobu žalobcu, rozhodnutie z 28. septembra 2005 o jeho prepustení na konci tejto doby, ako aj správy v súvislosti so skúšobnými dobami, na ktorých boli tieto dve rozhodnutia založené,

               —

               v potrebnom rozsahu zrušiť rozhodnutie orgánu povereného uzatváraním zmluvných vzťahov (OPUZ) z 23. novembra 2005 o zamietnutí sťažnosti žalobcu,

               —

               zaviazať žalovanú na zaplatenie žalobcovi, ako nápravu utrpenej ujmy, náhrady škody posúdenej ex aequo et bono vo výške 85 473 eur za majetkovú ujmu a 50 000 eur za morálnu ujmu, s výhradou prípadného zvýšenia alebo zníženia v priebehu konania,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, bývalý dočasný zamestnanec Komisie, bol prijatý do služobného pomeru na obdobie od 16. septembra 2004 do 19. septembra 2009 na základe zmluvy, ktorá stanovovala skúšobnú lehotu v dĺžke šesť mesiacov v súlade s článkom 14 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov (PZOZ). Žalovaná uvedenú zmluvu ukončila po tom, ako bolo prvé hodnotenie negatívne, skúšobná doba predĺžená o šesť mesiacov a druhé hodnotenie takisto negatívne.
   Žalobca v žalobe uvádza, že žalovaná sa dopustila zjavných omylov v posúdení. Takisto údajne porušila všeobecné zásady zaručujúce právo na dôstojnosť a obranu a vyjadrila zbytočné pripomienky.


title: Vec T-380/17: Žaloba podaná 16. júna 2017 – HeidelbergCement a Schwenk Zement/Komisia

text:
               31.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/48

         Žaloba podaná 16. júna 2017 – HeidelbergCement a Schwenk Zement/Komisia
   (Vec T-380/17)
   (2017/C 249/65)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: HeidelbergCement AG (Heidelberg, Nemecko) a Schwenk Zement KG (Ulm, Nemecko) (v zastúpení: U. Denzel, C. von Köckritz, P. Pichler, M. Raible, U. Soltész, G. Wecker a H. Weiß, lawyers)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie C(2017) 1650 final z 5. apríla 2017, ktorým bola koncentrácia vyhlásená za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a fungovaním Dohody o EHP vo veci M. 7878 – HeidelbergCement/Schwenk/Cemex Hungary/Cemex Croatia,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobkyniam.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia nemala právomoc rozhodnúť o transakcii, keďže transakcia nemala rozmer Únie. Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia a porušila článok 1 nariadenia Rady č. 139/2004 (1) („EUMR“) tým, že považovala HeidelbergCement a Schwenk – namiesto priameho nadobúdateľa Duna-Dráva Cement – za „dotknuté podniky“.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia porušila články 2 a 8 EUMR a dopustila sa zjavne nesprávneho posúdenia a porušila svoju povinnosť odôvodnenia pri definovaní relevantného geografického trhu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia porušila článok 2 ods. 2 a článok 3 EUMR tým, že zakázala transakciu bez toho, aby preukázala vážne narušenie účinnej hospodárskej súťaže na podstatnej časti vnútorného trhu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia týkajúceho sa hodnotenia účinkov transakcie na hospodársku súťaž.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia a zjavne nesprávneho posúdenia pri posúdení a zamietnutí navrhovaného prostriedku nápravy.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila niekoľkých procesných chýb, a tým porušila podstatné procedurálne požiadavky, právo žalobkýň na obhajobu a ich základné práva, ako aj zásadu riadnej správy vecí verejných a jej povinnosť starostlivosti.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia nemala právomoc zakázať kúpu Cemex Hungary po tom, ako postúpila maďarskú časť transakcie na preskúmanie maďarskému úradu pre ochranu hospodárskej súťaže podľa článku 4 ods. 4 EUMR.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. ES L 24, 2004, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 40).


title: Spojené veci C-483/11 a C-484/11: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 14. decembra 2011 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Tribunalul Argeș — Rumunsko) — Andrei Emilian Boncea, Filofteia Catrinel Boncea, Adriana Boboc, Cornelia Mihăilescu (C-483/11), Mariana Budan (C-484/11)/Statul român (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Články 43, 92 ods. 1 a článok 103 ods. 1 Rokovacieho poriadku — Charta základných práv Európskej únie — Odškodňovanie osôb, ktoré boli odsúdené na politickom základe počas komunistického režimu — Právo na náhradu vzniknutej nemajetkovej ujmy — Nevykonanie práva Únie — Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               10.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/14

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 14. decembra 2011 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Tribunalul Argeș — Rumunsko) — Andrei Emilian Boncea, Filofteia Catrinel Boncea, Adriana Boboc, Cornelia Mihăilescu (C-483/11), Mariana Budan (C-484/11)/Statul român
   (Spojené veci C-483/11 a C-484/11) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Články 43, 92 ods. 1 a článok 103 ods. 1 Rokovacieho poriadku - Charta základných práv Európskej únie - Odškodňovanie osôb, ktoré boli odsúdené na politickom základe počas komunistického režimu - Právo na náhradu vzniknutej nemajetkovej ujmy - Nevykonanie práva Únie - Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)
   2012/C 73/24
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunalul Argeș

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Andrei Emilian Boncea, Filofteia Catrinel Boncea, Adriana Boboc, Cornelia Mihăilescu (C-483/11), Mariana Budan (C-484/11)

      Žalovaný: Statul român

      za účasti: Iulian-Nicolae Cujbescu (C-484/11)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunalul Argeș — Výklad článku 5 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd a článku 8 Všeobecnej deklarácie ľudských práv — Odškodňovanie osôb, ktoré boli odsúdené na politickom základe počas komunistického režimu — Prípustnosť vnútroštátnej právnej úpravy obmedzujúcej právo na náhradu vzniknutej nemajetkovej ujmy

      Výrok

   Súdny dvor Európskej únie zjavne nie je príslušný odpovedať na otázky, ktoré položil Tribunalul Argeș (Rumunsko) svojimi rozhodnutiami zo 4. apríla a 4. júla 2011.

      (1)  Ú. v. EÚ C 347, 26.11.2011.


title: Vec T-108/16: Žaloba podaná 17. marca 2016 – Naviera Armas/Komisia

text:
               17.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/19

         Žaloba podaná 17. marca 2016 – Naviera Armas/Komisia
   (Vec T-108/16)
   (2016/C 175/23)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Naviera Armas, SA (Las Palmas de Gran Canaria, Španielsko) (v zastúpení: J. Buendía Sierra a Á. Givaja Sanz, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 8. decembra 2015 o štátnej pomoci SA.36628 (2015/NN-2) (Ú. v. EÚ C 25, s. 2), ktorým sa konštatuje neexistencia štátnej pomoci v prospech lodiarskej spoločnosti Fred Olsen S.A. v súvislosti s opatreniami, ktoré prijalo Španielske kráľovstvo v Puerto de las Nieves,

               —

               určil, že žalovaná znáša svoje vlastné trovy a je povinná nahradiť trovy konania žalobkyne.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   V napadnutom rozhodnutí Komisia konštatovala, že štátnou pomocou nie sú opatrenia zahrňujúce výlučné právo spoločnosti Fred Olsen pôsobiť z prístavu Puerto de las Nieves (Kanárske ostrovy, Španielsko), jej úplné alebo čiastočné oslobodenie od príslušných prístavných poplatkov a podmienky využívania uvedeného prístavu, ktoré v dôsledku vylúčenia konvenčných plavidiel takisto prinášajú neodôvodnené zvýhodnenie pre túto lodiarsku spoločnosť.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jediný žalobný dôvod založený na tom, že uviedla dostatočné odôvodnenie na to, aby mala Komisia vážne pochybnosti ohľadom existencie štátnej pomoci v prospech spoločnosti Fred Olsen a na základe toho začala formálne prieskumné konanie.
   Na podporu tohto žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí:

               —

               že značná doba trvania priebežného skúmania uskutočneného Komisiou od okamihu, kedy Neviera Armas podala svoj podnet (26. apríla 2013) do prijatia napadnutého rozhodnutia, je dôkazom zložitosti prípadu, ktorý si vyžadoval začatie formálneho prieskumného konania.

               —

               že napadnuté rozhodnutie má zjavné nedostatky, pokiaľ ide o posúdenie skutkových okolností, ako napríklad tvrdenia, že žiaden podnik sa pred rokom 2013 nesnažil využívať v prístav Puerto de las Nieves s High Speed Crafts, že Fred Olsen bol jediný podnik, ktorý mal záujem využívať tento prístav v 90-tych rokoch, alebo že v uvedenom prístave sa mohli používať iba High Speed Crafts.

               —

               že spoločnosť Fred Olsen je od roku 1991 výlučným užívateľom prístavu Puerto de las Nievaes, čo jej zabezpečuje súťažnú výhodu, ktorá jej bola poskytnutá španielskymi orgánmi na základe ich vôle.

               —

               že spoločnosť Fred Olsen bola viac ako dvadsať rokov úplne oslobodená od určitých prístavných poplatkov.


title: Vec T-232/11: Uznesenie Všeobecného súdu z 21. mája 2015 – Stichting Greenpeace Nederland a PAN Europe/Komisia

text:
               13.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/25

         Uznesenie Všeobecného súdu z 21. mája 2015 – Stichting Greenpeace Nederland a PAN Europe/Komisia
   (Vec T-232/11) (1)

   (2015/C 228/30)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 194, 2.7.2011.


title: Vec C-650/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāta (Lotyšská republika) 19. decembra 2011 — Ilgvars Brunovskis/Lauku atbalsta dienests

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāta (Lotyšská republika) 19. decembra 2011 — Ilgvars Brunovskis/Lauku atbalsta dienests
   (Vec C-650/11)
   2012/C 49/31
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākās tiesas Senāta

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Ilgvars Brunovskis

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Lauku atbalsta dienests

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 125 ods. 1 nariadenia č. 1782/2003 (1) vykladať v tom zmysle, že prémia na kravu bez trhovej produkcie mlieka je uplatniteľná v závislosti od celkového počtu kráv bez trhovej produkcie mlieka, ktoré sa narodili počas kalendárneho roka?

               2.

               Má sa článok 102 ods. 2 nariadenia č. 1973/2004 (2) vykladať v tom zmysle, že pod obdobím šiestich mesiacov treba rozumieť lehotu na podanie žiadostí o prémie?

               3.

               Ak je odpoveď na druhú otázku kladná, v prípade, že členský štát skrátil lehotu na podanie žiadosti, bude členský štát povinný odškodniť poľnohospodára za straty, ktoré mu vznikli tým, že nemohol v celom rozsahu využiť lehotu na podanie žiadostí stanovenú v nariadení?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Ú. v. EÚ L 270, s. 1; Mim. vyd. 03/040, s. 269).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1973/2004 z 29. októbra 2004, ustanovujúceho podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003 o schémach podpory stanovených v hlavách IV a IVa tohto nariadenia a využití pozemkov vyňatých z produkcie na výrobu surovín (Ú. v. EÚ L 345, s. 1).


title: Vec C-316/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Högsta domstolen z 9. augusta 2005, ktorý súvisí s konaním: Nokia Corporation proti Joacim Wärdell

text:
               15.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Högsta domstolen z 9. augusta 2005, ktorý súvisí s konaním: Nokia Corporation proti Joacim Wärdell
   (Vec C-316/05)
   (2005/C 257/07)
   Jazyk konania: švédčina
   Högsta domstolen podal uznesením z 9. augusta 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Nokia Corporation proti Joacim Wärdell a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 16. augusta 2005.
   Högsta domstolen žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Má sa podmienka týkajúca sa osobitných dôvodov uvedená v prvej vete článku 98 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva vykladať tak, že súd, ktorý dospeje k záveru, že odporca porušil ochrannú známku Spoločenstva, môže bez ohľadu na ďalšie okolnosti upustiť od vydania osobitného zákazu ďalšieho porušovania, ak podľa názoru súdu ďalšie porušovanie nepredstavuje zjavné riziko, alebo je toto len obmedzené?

               2.

               Má sa podmienka týkajúca sa osobitných dôvodov uvedená v prvej vete článku 98 ods. 1 nariadenia o ochrannej známke spoločenstva vykladať tak, že súd, ktorý dospeje k záveru, že odporca porušil ochrannú známku Spoločenstva, môže, a to aj keď nie je dôvod na upustenie od vydania osobitného zákazu ďalšieho porušovania uvedené v prvej otázke, upustiť od vydania tohto zákazu na základe, že je zrejmé, že sa na ďalšie porušovanie vzťahuje zákonný všeobecný zákaz porušovania platný podľa vnútroštátneho práva a že odporcovi možno uložiť v prípade ďalšieho úmyselného porušovania alebo porušovania z hrubej nedbanlivosti pokutu?

               3.

               Ak je odpoveď na druhú otázku záporná, musia sa v takom prípade vydať osobitné opatrenia, na základe ktorých sa zákaz napríklad spojí s pokutou, aby sa zabezpečilo rešpektovanie zákazu, a to aj keď je zrejmé, že sa na ďalšie porušovanie vzťahuje zákonný všeobecný zákaz porušovania platný podľa vnútroštátneho práva a že odporcovi možno uložiť v prípade ďalšieho úmyselného porušovania alebo porušovania z hrubej nedbanlivosti pokutu?

               4.

               Ak je odpoveď na tretiu otázku kladná, uplatní sa tento postup aj keď by sa na podmienky prijatia takéhoto osobitného opatrenia v prípade príslušného porušenia národnej ochrannej známky nehľadelo ako na splnené?


title: Vec C-503/06: Žaloba podaná 13. decembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/12

         Žaloba podaná 13. decembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-503/06)
   (2007/C 82/23)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Recchia, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Talianska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Talianska republika si tým, že región Liguria prijal a uplatňoval právnu úpravu týkajúcu sa povolení výnimiek zo systému ochrany voľne žijúceho vtáctva, ktorá bola v rozpore s článkom 9 smernice 79/409/EHS (1), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 9 tejto smernice,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V nadväznosti na sťažnosť sa Komisia dozvedela, že región Liguria schválil zákon č. 34 z 5. októbra 2001 so zámerom upraviť postup prijímania výnimiek zo systému ochrany voľne žijúceho vtáctva podľa článku 9 spomínanej smernice. Tento regionálny zákon bol zmenený a doplnený regionálnym zákonom č. 31 z 13. augusta 2002.
   Podľa názoru Komisie regionálny zákon č. 34/2001, v znení zmien a doplnení, predstavuje povolenie zákonne loviť druhy vtáctva chránené smernicou, pretože:

               —

               identifikuje všeobecne, svojvoľne a bez časového obmedzenia druhy, na ktoré sa vzťahuje výnimka, zatiaľ čo výnimka by mala skôr byť výnimočným aktom vedúcim k rozhodnutiu, ktoré treba prijať po overení existencie určitých vedeckých údajov,

               —

               neupravuje povinnosť vo vzťahu k individuálnych opatreniam zakladajúcim výnimku uviesť jeden z abstraktných dôvodov, prečo možno udeliť výnimku podľa článku 9 smernice, a neupravuje povinnosť uviesť konkrétne dôvody, prečo určité opatrenie súvisí s požiadavkou uvedenou ako abstraktný dôvod,

               —

               neupravuje dodržiavanie povinnosti overiť, či neexistujú iné uspokojivé riešenia, a neupravuje ani uvedenie orgánu povereného stanoviť, či sú splnené podmienky uvedené v článku 9 smernice.

         Nezlučiteľnosť regionálneho zákona č. 34/2001, v znení zmien a doplnení, sa prejavuje na konkrétnych povoleniach na lov vtáctva, ktoré nepreukazujú, že neexistujú iné uspokojivé riešenia, a neuvádzajú ani abstraktné a ani konkrétne dôvody, prečo je výnimka nevyhnutná.
   Región Liguria po uplynutí lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku, teda 31. októbra 2006, zrušil regionálny zákon č. 34/2001, v znení zmien a doplnení, regionálnym zákonom č. 35/2006 z 31. októbra 2006 a prijal regionálny zákon č. 36/2006, ktorým sa povolil lov vtáctva na základe výnimky, ktorá však mala rovnaké znaky nezlučiteľnosti s článkom 9 uvedenej smernice, ako sa namietali v rámci predchádzajúceho regionálneho právneho rámca.

      (1)  Smernica Rady č. 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (Ú. v. ES L 103, s. 1; Mim. vyd. 15/001, s. 98).


title: Vec C-525/07 P: Uznesenie Súdneho dvora z  28. novembra 2008 – Philippe Combescot/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Úradníci — Správa o služobnom postupe — Povinnosť poskytnúť pomoc — Morálne obťažovanie — Náhrada škody — Odvolanie sčasti zjavne neprípustné a sčasti zjavne nedôvodné)

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/13

         Uznesenie Súdneho dvora z 28. novembra 2008 – Philippe Combescot/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-525/07 P) (1)

   (Odvolanie - Úradníci - Správa o služobnom postupe - Povinnosť poskytnúť pomoc - Morálne obťažovanie - Náhrada škody - Odvolanie sčasti zjavne neprípustné a sčasti zjavne nedôvodné)
   (2009/C 69/21)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Philippe Combescot (v zastúpení: A. Maritati a V. Messa, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall, splnomocnený zástupca a S. Corongiu, advokát)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 12. septembra 2007, Combescot/Komisia (T-249/04), ktorým Súd prvého stupňa zamietol návrh na jednej strane na určenie nezákonností postupov nadriadených pracovníkov žalobcu, na priznanie práva žalobcovi na právnu pomoc a na zrušenie hodnotenia služobného postupu žalobcu za obdobie od 1. júla 2001 do 31. decembra 2002 a na druhej strane na zaplatenie náhrady uvádzaných škôd, ktoré utrpel žalobca
   Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Philippe Combescot je povinný nahradiť trovy odvolacieho konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 37, 9.2.2008.