title: Veci T-422/15 a T-423/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. mája 2016 – U-R LAB/EUIPO (THE DINING EXPERIENCE) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška obrazovej a slovnej ochrannej známky Európskej únie THE DINING EXPERIENCE — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 nariadenia č. 207/2009“)

text:
               4.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/32

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. mája 2016 – U-R LAB/EUIPO (THE DINING EXPERIENCE)
   (Veci T-422/15 a T-423/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej a slovnej ochrannej známky Európskej únie THE DINING EXPERIENCE - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Povinnosť odôvodnenia - Článok 75 nariadenia č. 207/2009“))
   (2016/C 243/34)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: U-R LAB (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: G. Barbaut, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Dve žaloby podané proti dvom rozhodnutiam štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 20. mája 2015 (veci R 2541/2014-4 a R 2542/2014-4), ktoré sa týkajú prihlášok jednak obrazového označenia a jednak slovného označenia THE DINING EXPERIENCE ako ochranných známok Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Veci T-422/15 a T-423/15 sa na účely tohto rozsudku spájajú.

               2.

               Žaloby sa zamietajú.

               3.

               U-R LAB je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 5.10.2015.


title: Vec C-680/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Spojené kráľovstvo) 22. decembra 2011 — Anita Chieza/Secretary of State for Work and Pensions

text:
               3.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Spojené kráľovstvo) 22. decembra 2011 — Anita Chieza/Secretary of State for Work and Pensions
   (Vec C-680/11)
   2012/C 65/15
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Upper Tribunal

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žiadateľka: Anita Chieza

      Odporca: Secretary of State for Work and Pensions

      Prejudiciálna otázka

   Je rozdielne zaobchádzanie z dôvodu pohlavia, v rámci systému dávok vyplácaných v práceneschopnosti, nevyhnutne a objektívne spojené s rozdielnym dôchodkovým vekom tak, že sa naň vzťahuje výnimka stanovená v článku 7 ods. 1 písm. a) smernice 79/7 (1) za okolností, keď žiadateľom:

               a)

               je žena;

               b)

               ochorela ešte pred dovŕšením dôchodkového veku (u žien 60 rokov);

               c)

               poberala od svojho zamestnávateľa zákonnú nemocenskú dávku (ďalej len „ZND“) po dobu 28 týždňov, v rámci ktorej dosiahla dôchodkový vek;

               d)

               po dosiahnutí dôchodkového veku požiadala o krátkodobú dávku v práceneschopnosti;

               e)

               spĺňala požiadavku platenia príspevkov, pokiaľ ide o vznik nároku na krátkodobú dávku v práceneschopnosti;

               f)

               nebola jej priznaná krátkodobá dávka v práceneschopnosti, pretože z právneho hľadiska „obdobie práceneschopnosti“ začalo až potom, ako dosiahla dôchodkový vek (nakoľko právna úprava stanovuje, že obdobie nároku na ZND sa nezapočítava do obdobia práceneschopnosti);

         ale ak je žiadateľom muž, ktorý ochorel krátko pred dosiahnutím veku 60 rokov, poberá od svojho zamestnávateľa ZND po dobu 28 týždňov a požiada o krátkodobú dávku v práceneschopnosti vo veku 60 rokov, bude v zásade oprávnený na krátkodobú dávku v práceneschopnosti, nakoľko sa stal práceneschopným pred dosiahnutím dôchodkového veku, hoci to bolo po dosiahnutí veku 60 rokov?

      (1)  Smernica Rady 79/7/EHS z 19. decembra 1978 o postupnom vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach súvisiacich so sociálnym zabezpečením (Ú. v. ES L 6, s. 24; Mim. vyd. 05/001, s. 215).


title: Vec T-89/12: Žaloba podaná 17. februára 2012 — Repsol YPF/ÚHVT — Ajuntament de Roses (R)

text:
               28.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 126/19

         Žaloba podaná 17. februára 2012 — Repsol YPF/ÚHVT — Ajuntament de Roses (R)
   (Vec T-89/12)
   2012/C 126/39
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Repsol YPF, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. B. Devaureix, abogado)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Ajuntament de Roses [Roses (Girona), Španielsko]

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               prehlásil žalobu, vrátane všetkých dokumentov a príslušných kópií, za prípustnú,

               —

               pripustil vykonanie navrhovaných dôkazov,

               —

               vyhovel na ich základe žalobe a zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. decembra 2011 a pripustil zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 7 440 407„R“ pre pôvodne prihlasované výrobky zaradené do triedy 25 a pre výrobky zaradené do triedy 35, ktorých zápis bol zamietnutý,

               —

               uložil žalovanému náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „R“ pre výrobky a služby zaradené do tried 25, 35 a 41 (prihláška č. 7 440 407).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Ajuntament de Roses.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: španielska obrazová ochranná známka č. 2 593 913 pre výrobky a služby zaradené do tried 6, 9, 16, 25 a 35.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke týkajúcej sa niektorých výrobkov a služieb zaradených do tried 25 a 35, proti ktorým bola podaná a zamietnutie prihlášky týchto výrobkov.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, pretože medzi spornými ochrannými známkami neexistuje pravdepodobnosť zámeny.


title: Vec C-332/06 P: Odvolanie podané 1. augusta 2006 : Helénska republika proti rozsudku Súdu prvého stupňa z  20. júna 2006 vo veci T-251/04, Helénska republika/Komisia

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/30

         Odvolanie podané 1. augusta 2006: Helénska republika proti rozsudku Súdu prvého stupňa z 20. júna 2006 vo veci T-251/04, Helénska republika/Komisia
   (Vec C-332/06 P)
   (2006/C 224/57)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Helénska republika (v zastúpení: V. Kontolaimos, štátny právny poradca, a G. Halkia, zástupca právneho poradcu)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľky

               —

               vyhlásiť predmetné odvolanie za prípustné,

               —

               zrušiť alebo zmeniť rozsudok Súdu prvého stupňa,

               —

               vyhovieť návrhom odvolania,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania Helénskej republiky.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Prvý odvolací dôvod: Súd prvého stupňa podal nesprávny výklad článku 5 ods. 2 písm. c) piateho pododseku nariadenia č. 729/70 a článku 7 ods. 4 písm. a) nariadenia č. 1258/99 spolu s článkom 8 ods. 1 nariadenia č. 1663/95 v znení zmenenom a doplnenom článkom 1 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2245/1999 pretože:

               a)

               oznámenie Komisie nespĺňa podmienky článku 8 nariadenia č. 1663/95, a preto nemôže byť považované za písomné oznámenie v zmysle tohto ustanovenia, ani nepostačuje na začatie plynutia lehoty 24 mesiacov stanovenej v nariadeniach č. 729/1970 a č. 1258/1999. Preto podľa uvedených ustanovení Komisia nemala právomoc ratione temporis na nariadenie finančných opráv, keďže neuplatnila postup bilaterálnej diskusie stanovený v nariadeniach ohľadom výšky zamýšľanej opravy, ktorej odhad musí byť uvedený v liste podľa článku 8 nariadenia č. 1663/1995, ktorý zakladá plynutie lehoty 24 mesiacov; v každom prípade Komisia odmietla financovanie výdavkov, ktorých platba bola uskutočnená skôr ako 24 mesiacov pred oznámením Komisie;

               b)

               Súd prvého stupňa priznal nariadeniu č. 2245/1999 retroaktívnu pôsobnosť tým, že uznal, že uvedené nariadenie sa vzťahuje nielen na výdavky finančného roku 2000, ale aj na výdavky prechádzajúcich finančných rokov.

      Druhý odvolací dôvod: Súd prvého stupňa nesprávne vyložil a uplatnil zásadu proporcionality (vyššia moc) a legitímnej dôvery vzhľadom na neskoré uskladnenie ryže v intervenčných skladoch. V skutočnosti:

               a)

               prekročenie deväť dňovej lehoty na uskladnenie celkového objemu ryže v dôsledku nečakaného štrajku vodičov nákladných motorových vozidiel použitých na prepravu predstavuje klasický prípad vyššej moci, kde zodpovednosť nemožno pripísať Grécku, ktorého orgány verejnej moci vykonali napriek nečakanému štrajku všetky opatrenia nevyhnutné na uskladnenie celkového objemu ryže;

               b)

               skutočnosť, že Komisia bola bezodkladne a pred uplynutím stanovených lehôt informovaná, že uskladnenie bude z dôvodu štrajku omeškané, a skutočnosť, že Komisia bezodkladne neodpovedala, mali za následok legitímnu dôveru Grécka, že Komisia nenamieta proti oneskoreniu o niekoľko dní.


title: Vec C-490/09: Žaloba podaná 30. novembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/21

         Žaloba podaná 30. novembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-490/09)
   2010/C 37/24
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Rozet a E. Traversa, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že ponechalo v platnosti súčasné znenie článku 24 zákona o sociálnom poistení, ktorý vylučuje náhradu výdavkov na biomedicínske analýzy vykonané v inom členskom štáte, pričom upravuje náhradu výdavkov na tieto analýzy len prostredníctvom tretej strany a súčasné znenie článku 12 štatútu Únie zdravotných poisťovní, ktorý podmieňuje náhradu výdavkov na biomedicínske analýzy vykonané v inom členskom štáte úplným splnením podmienok vykonávania upravených luxemburskými vnútroštátnymi dohodami, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku [49] ES,

               —

               zaviazať Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   V tejto žalobe Európska komisia uvádza, že žalovaný tým, že ponechal v platnosti právne predpisy, ktoré vylučujú náhradu výdavkov na biomedicínske analýzy a laboratórne skúšky vykonané v inom členskom štáte alebo podmieňujú takú náhradu úplným splnením podmienok vykonávania upravených luxemburskými právnymi predpismi, porušil zásadu slobodného poskytovania služieb uvedenú v článku 49 ES.
   Žalobkyňa poukazuje napríklad na to, že vnútroštátne orgány nahrádzajú výdavky na analýzu a skúšku len v prípadoch, keď tieto boli vykonané vo zvláštnom laboratóriu na analýzu a v úplnom súlade s podmienkami vykonávania upravenými luxemburskými právnymi predpismi. V niektorých členských štátoch nie sú pritom také analýzy vykonávané v laboratóriu, ale vykonávajú ich samotní lekári.
   Predmetné obmedzenia neboli podľa Komisie odôvodnené naliehavým dôvodom všeobecného záujmu a nepredstavovali ani opatrenie nevyhnutné a primerané na dosiahnutie sledovaného cieľa, ktorým bola ochrana verejného zdravia.


title: Vec C-118/14: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  8. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Rüsselsheim – Nemecko) – Peggy Kieck/Condor Flugdienst GmbH

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/31

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 8. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Rüsselsheim – Nemecko) – Peggy Kieck/Condor Flugdienst GmbH
   (Vec C-118/14) (1)

   2014/C 409/45
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184, 16.6.2014.


title: Vec C-140/06: Uznesenie predsedu šiestej komory Súdneho dvora z 21. mája 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/28

         Uznesenie predsedu šiestej komory Súdneho dvora z 21. mája 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika
   (Vec C-140/06) (1)

   (2007/C 183/49)

      Jazyk konania: čeština

   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 108, 6.5.2006.


title: Vec C-470/04: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. septembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Arnhem – Holandsko) – N/Inspecteur van de Belastingdienst Oost/kantoor Almelo (Voľný pohyb osôb — Článok 18 ES — Sloboda usadiť sa — Článok 43 ES — Priame dane — Zdaňovanie fiktívnych výnosov z podstatných účastí v prípade premiestnenia daňového domicilu do iného členského štátu)

text:
               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/2

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. septembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Arnhem – Holandsko) – N/Inspecteur van de Belastingdienst Oost/kantoor Almelo
   (Vec C-470/04) (1)

   (Voľný pohyb osôb - Článok 18 ES - Sloboda usadiť sa - Článok 43 ES - Priame dane - Zdaňovanie fiktívnych výnosov z podstatných účastí v prípade premiestnenia daňového domicilu do iného členského štátu)
   (2006/C 261/04)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Gerechtshof te Arnhem
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: N

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst Oost/kantoor Almelo
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Gerechtshof te Arnhem – Výklad článkov 18 a 43 ES – Voľný pohyb osôb – Sloboda usadiť sa – Daňové zaťaženie vyplývajúce z premiestnenia domicilu do iného členského štátu – Výkon hospodárskej činnosti v tomto inom štáte – Daň z príjmov založená na fiktívnom zisku z predaja podstatnej účasti v spoločnosti spočívajúcej v obchodných podieloch alebo akciách – Poskytnutie zábezpeky na odklad platenia
   Výrok rozsudku

               1.

               Príslušník Spoločenstva, ako je žalobca vo veci samej, ktorý je od premiestnenia svojho domicilu rezidentom jedného členského štátu a ktorý vlastní všetky obchodné podiely alebo akcie spoločností usadených v inom členskom štáte, sa môže odvolávať na článok 43 ES.

               2.

               Článok 43 ES sa má vykladať v tom zmysle, že mu odporuje, aby členský štát zaviedol úpravu zdaňovania výnosov v prípade premiestnenia domicilu daňovníka mimo tohto členského štátu, ako je tá vo veci samej, ktorá podmieňuje poskytnutie odkladu platenia tejto dane poskytnutím zábezpeky a ktorá vôbec neberie do úvahy zníženie hodnoty, ku ktorému môže dôjsť po premiestnení domicilu dotknutej osoby a ktoré nebolo zohľadnené hostiteľským členským štátom.

               3.

               Prekážku vyplývajúcu z poskytnutia zábezpeky vyžadovanej v rozpore s právom Spoločenstva nemožno odstrániť so spätnou účinnosťou samotným uvoľnením tejto zábezpeky. Forma aktu, na základe ktorého došlo k uvoľneniu zábezpeky, nemá vplyv na toto posúdenie. Keď členský štát upravuje platenie úrokov z omeškania pri vrátení zábezpeky vyžadovanej v rozpore s vnútroštátnym právom, existuje povinnosť platiť tieto úroky aj v prípade porušenia práva Spoločenstva. Okrem toho je na vnútroštátnom súde, aby v súlade s usmerneniami poskytnutými Súdnym dvorom a pri dodržaní zásad ekvivalencie a efektivity, posúdil existenciu zodpovednosti dotknutého členského štátu za škodu spôsobenú povinnosťou poskytnúť takú zábezpeku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 5.2.2005.


title: Vec T-230/12: Žaloba podaná 23. mája 2012 — Axa Belgium/Komisia

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/21

         Žaloba podaná 23. mája 2012 — Axa Belgium/Komisia
   (Vec T-230/12)
   2012/C 243/38
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Axa Belgium (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: G. Cleenewerck de Crayencour, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil oznámenie o dlhu č. 7141101047 vo výške 1 590,62 eura vydané 23. marca 2012 a oznámenie o dlhu č. 7141101053 vo výške 10 160,88 eura vydané 23. marca 2012,

               —

               zrušil zaplatenie formou vzájomného započítania pohľadávok a záväzkov voči Komisii uskutočnené listom z 26. marca 2012, ktorý bol adresovaný S.A. Axa Belgium (list so spisovou značkou D(2012) C4 — B.2 — 000212 podpísaný pánom B. z GR pre rozpočet),

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza 2 žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení Zmlúv a nesprávnom právnom posúdení tým, že Komisia vydala oznámenia o dlhu týkajúce sa neodôvodnených pohľadávok a pristúpila k vymáhaniu započítaním neurčitých, splatných a vymáhateľných pohľadávok. Žalobkyňa uvádza, že Komisia požaduje sumy, ktoré prekračujú rámec platných právnych predpisov v súvislosti s postúpením práv na Komisiu zo strany poškodených úradníkov, ktorí sú obeťami nehôd, ktoré zapríčinili osoby poistené v rámci občianskej zodpovednosti u žalobkyne.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady riadnej správy vecí verejných a zásady legitímnej dôvery, pretože Komisia pristúpila k započítaniu napriek zmluvnému záväzku zdržať sa takéhoto konania a napriek skutočnosti, že Komisia dlhé roky akceptovala riešiť prípady vzájomnou dohodou bez pristúpenia k započítaniu a vyčkať na príslušné rozhodnutia belgických súdov.


title: Vec T-69/11: Žaloba podaná 24. januára 2011 — Truvo Belgium/ÚHVT — AOL (Truvo)

text:
               19.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/26

         Žaloba podaná 24. januára 2011 — Truvo Belgium/ÚHVT — AOL (Truvo)
   (Vec T-69/11)
   2011/C 89/51
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Truvo Belgium (Antverpy, Belgicko) (v zastúpení: O. F. A. W. van Haperen, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: AOL LLC (Dulles, Spojené štáty)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 21. októbra 2010 vo veci R 956/2009-2, a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: farebná obrazová ochranná známka „Truvo“ pre výrobky a služby v triedach 16, 35, 38 a 41 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 6288484.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: ochranná známka Spoločenstva č. 4756169 obsahujúca obrazové označenie „TRUVEO“ pre služby v triede 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva pre triedu 38.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušilo článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009, ako aj že nie je dostatočne odôvodnené, keď odvolací senát nesprávne rozhodol pri jeho i) porovnaní služieb; ii) porovnaní označení; iii) posúdení príslušnej skupiny verejnosti a iv) posúdení pravdepodobnosti zámeny.


title: Vec C-221/12: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 14. novembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State van België — Belgicko) — Belgacom NV/Interkommunale voor Teledistributie van het Gewest Antwerpen (Integan), Inter-Media, West-Vlaamse Energie- en Teledistributiemaatschappij (WVEM), Provinciale Brabantse Energiemaatschappij CVBA (PBE) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 49 ZFEÚ — Sloboda usadiť sa — Článok 56 ZFEÚ — Slobodné poskytovanie služieb — Zásady rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie — Povinnosť transparentnosti — Pôsobnosť — Zmluva uzavretá medzi verejnými subjektmi členského štátu a podnikom tohto členského štátu — Prevod činnosti poskytovania televíznych služieb, ako aj dočasný prevod výlučného práva používať káblové siete zo strany týchto subjektov na podnik uvedeného členského štátu — Oprávnenie hospodárskeho subjektu toho členského štátu odvolávať sa na články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ pred súdmi tohto členského štátu — Nevyhlásenie verejného obstarávania — Odôvodnenie — Existencia skoršej zmluvy — Transakcia zameraná na ukončenie sporu týkajúceho sa výkladu tejto zmluvy — Nebezpečenstvo zníženia hodnoty prevedenej činnosti)

text:
               11.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/9

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 14. novembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State van België — Belgicko) — Belgacom NV/Interkommunale voor Teledistributie van het Gewest Antwerpen (Integan), Inter-Media, West-Vlaamse Energie- en Teledistributiemaatschappij (WVEM), Provinciale Brabantse Energiemaatschappij CVBA (PBE)
   (Vec C-221/12) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 49 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa - Článok 56 ZFEÚ - Slobodné poskytovanie služieb - Zásady rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie - Povinnosť transparentnosti - Pôsobnosť - Zmluva uzavretá medzi verejnými subjektmi členského štátu a podnikom tohto členského štátu - Prevod činnosti poskytovania televíznych služieb, ako aj dočasný prevod výlučného práva používať káblové siete zo strany týchto subjektov na podnik uvedeného členského štátu - Oprávnenie hospodárskeho subjektu toho členského štátu odvolávať sa na články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ pred súdmi tohto členského štátu - Nevyhlásenie verejného obstarávania - Odôvodnenie - Existencia skoršej zmluvy - Transakcia zameraná na ukončenie sporu týkajúceho sa výkladu tejto zmluvy - Nebezpečenstvo zníženia hodnoty prevedenej činnosti)
   2014/C 9/12
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State van België

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Belgacom NV

      Žalované: Interkommunale voor Teledistributie van het Gewest Antwerpen (INTEGAN), Inter-Media, West-Vlaamse Energie- en Teledistributiemaatschappij (WVEM), Provinciale Brabantse Energiemaatschappij CVBA (PBE)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Raad van State van België — Výklad článkov 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ — Rozsah pôsobnosti — Zásada transparentnosti — Zmluva uzavretá medzi verejným subjektom členského štátu a podnikom tohto členského štátu, ktorá sa týka prevodu niektorých práv tohto verejného subjektu osoby na dotknutý podnik bez vyhlásenia verejného obstarávania alebo vyzvania iných podnikov na predloženie ponúk

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že hospodársky subjekt určitého členského štátu sa môže pred súdmi tohto členského štátu odvolávať na porušenie povinnosti transparentnosti vyplývajúcej z týchto článkov, ku ktorému došlo v súvislosti s uzatvorením dohody, ktorou jeden alebo niekoľko verejných subjektov uvedeného členského štátu buď previedlo na hospodársky subjekt toho istého členského štátu koncesiu na služby, ktoré majú nepochybný cezhraničný význam, alebo previedlo na hospodársky subjekt výlučné právo vykonávať ekonomickú činnosť majúcu takýto význam.

               2.

               Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že:

                           —

                           vôľa neporušiť určité práva, ktoré verejné subjekty pôvodnou dohodou previedli na hospodársky subjekt v súvislosti s používaním nim patriacich káblových sietí, nemôže odôvodniť rozšírenie tejto dohody v rozpore s právom Únie vo forme priameho udelenia koncesie na služby alebo prevedenia výlučného práva vykonávať činnosť majúcu nepochybný cezhraničný význam, aj keby sa tým mal ukončiť spor medzi dotknutými stranami, z dôvodov úplne nezávislých na ich vôli, pokiaľ ide o rozsah tejto dohody,

                           —

                           dôvody ekonomickej povahy, akými je vôľa zabrániť zníženiu hodnoty ekonomickej činnosti, nie sú naliehavými dôvodmi všeobecného záujmu, ktoré by mohli odôvodniť priame udelenie koncesie na služby týkajúce sa tejto činnosti alebo prevedenie výlučného práva vykonávať uvedenú činnosť majúcu nepochybný cezhraničný význam, odchylne od zásad rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie zakotvených v uvedených článkoch.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 11.8.2012.


title: Vec C-287/08: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z  3. októbra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Milano – Taliansko) – Crocefissa Savia, Monica Maria Porcu, Ignazia Randazzo, Daniela Genovese, Mariangela Campanella/Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca, Direzione Didattica II Circolo – Limbiate, Úfficio Scolastico Regionale per la Lombardia, Direzione Didattica III Circolo – Rozzano, Direzione Didattica IV Circolo – Rho, Istituto Comprensivo – Castano Primo, Istituto Comprensivo A. Manzoni – Rescaldina (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Chýbajúca súvislosť s právom Spoločenstva — Zjavná nespríslušnosť Súdneho dvora)

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/15

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 3. októbra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Milano – Taliansko) – Crocefissa Savia, Monica Maria Porcu, Ignazia Randazzo, Daniela Genovese, Mariangela Campanella/Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca, Direzione Didattica II Circolo – Limbiate, Úfficio Scolastico Regionale per la Lombardia, Direzione Didattica III Circolo – Rozzano, Direzione Didattica IV Circolo – Rho, Istituto Comprensivo – Castano Primo, Istituto Comprensivo A. Manzoni – Rescaldina
   (Vec C-287/08) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Chýbajúca súvislosť s právom Spoločenstva - Zjavná nespríslušnosť Súdneho dvora)
   (2009/C 69/26)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale ordinario di Milano
   Účastníci konania

      Žalobkyne: Crocefissa Savia, Monica Maria Porcu, Ignazia Randazzo, Daniela Genovese, Mariangela Campanella

      Žalovaní: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca, Direzione Didattica II Circolo – Limbiate, Úfficio Scolastico Regionale per la Lombardia, Direzione Didattica III Circolo – Rozzano, Direzione Didattica IV Circolo – Rho, Istituto Comprensivo – Castano Primo, Istituto Comprensivo A. Manzoni – Rescaldina
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunale ordinario di Milano – Výklad článku 6 ods. 2 EÚ a článku 6 Európskeho dohovoru o ľudských právach – Právo na spravodlivé súdne konanie – Vnútroštátna právna úprava s retroaktívnym účinkom, ktorá sa týka zmeny podmienok pracovnej zmluvy vzťahujúcich sa na mzdu
   Výrok uznesenia
   Súdny dvor Európskych spoločenstiev je zjavne nepríslušný, aby odpovedal na otázky, ktoré mu rozhodnutím zo 16. júna 2008 položil Tribunale ordinario di Milano.

      (1)  Ú. v. EÚ C 236, 13.9.2008.


title: Vec T-703/14 R: Uznesenie sudcu rozhodujúceho o nariadení predbežných opatrení z  27. októbra 2014 – Diktyo Amyntikon Viomichanion Net/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Subvencie — Siedmy rámcový program v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (2007 – 2013) — Rozhodnutie o vymáhaní adresované zmluvnému partnerovi — Návrh na odklad výkonu — Spor, v ktorom nemožno prijať predbežné opatrenia“ )

text:
               26.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/35

         Uznesenie sudcu rozhodujúceho o nariadení predbežných opatrení z 27. októbra 2014 – Diktyo Amyntikon Viomichanion Net/Komisia
   (Vec T-703/14 R)
   ((„Predbežné opatrenie - Subvencie - Siedmy rámcový program v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (2007 – 2013) - Rozhodnutie o vymáhaní adresované zmluvnému partnerovi - Návrh na odklad výkonu - Spor, v ktorom nemožno prijať predbežné opatrenia“))
   (2015/C 026/45)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Diktyo Amyntikon Viomichanion Net AEVE (Kaisariani, Grécko) (v zastúpení: K. Damis, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia o vymáhaní adresované žalobkyni v rámci dohody o subvencii a každého ďalšieho súvisiaceho úkonu

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-411/16 P: Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) zo 7. júna 2017 – Holistic Innovation Institute, SLU/Európska komisia (Odvolanie — Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Projekty v oblasti výskumu financované Európskou úniou — Siedmy rámcový programu pre výskum a technologický vývoj (2007 – 2013) — Projekt eDIGIREGION — Rozhodnutie Európskej komisie o odmietnutí účasti žalobkyne — Žaloba o neplatnosť a žaloba o zodpovednosť)

text:
               31.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/13

         Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) zo 7. júna 2017 – Holistic Innovation Institute, SLU/Európska komisia
   (Vec C-411/16 P) (1)

   ((Odvolanie - Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Projekty v oblasti výskumu financované Európskou úniou - Siedmy rámcový programu pre výskum a technologický vývoj (2007 – 2013) - Projekt eDIGIREGION - Rozhodnutie Európskej komisie o odmietnutí účasti žalobkyne - Žaloba o neplatnosť a žaloba o zodpovednosť))
   (2017/C 249/19)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Holistic Innovation Institute, SLU (v zastúpení: J. J. Marín López, abogado)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal, splnomocnený zástupca, a J. Rivas Andrés, avocat)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Holistic Innovation Institute SLU je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 364, 3.10.2016.


title: Vec C-103/14: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 12. novembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus apygardos administracinis teismas – Litva) – Bronius Jakutis, Kretingalės kooperatinė ŽŪB/Nacionalinė mokėjimo agentūra prie Žemės ūkio ministerijos, Lietuvos valstybė (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Poľnohospodárstvo — Nariadenie (ES) č. 73/2009 — Článok 7 ods. 1, článok 10 ods. 1, článok 121 a článok 132 ods. 2 — Vykonávacie predpisy k tomuto nariadeniu — Platnosť vzhľadom na Zmluvu o FEÚ, akt o pristúpení z roku 2003, ako aj zásady nediskriminácie, právnej istoty, ochrany legitímnej dôvery a riadnej správy vecí verejných — Modulácia priamych platieb poskytovaných poľnohospodárom — Zníženie súm — Úrovne priamych platieb uplatniteľné v členských štátoch Európskeho spoločenstva v jeho zložení k 30. aprílu 2004 a v členských štátoch, ktoré pristúpili k Európskemu spoločenstvu 1. mája 2004 — Neuverejnenie a neexistencia odôvodnenia)

text:
               18.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/5

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 12. novembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus apygardos administracinis teismas – Litva) – Bronius Jakutis, Kretingalės kooperatinė ŽŪB/Nacionalinė mokėjimo agentūra prie Žemės ūkio ministerijos, Lietuvos valstybė
   (Vec C-103/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Poľnohospodárstvo - Nariadenie (ES) č. 73/2009 - Článok 7 ods. 1, článok 10 ods. 1, článok 121 a článok 132 ods. 2 - Vykonávacie predpisy k tomuto nariadeniu - Platnosť vzhľadom na Zmluvu o FEÚ, akt o pristúpení z roku 2003, ako aj zásady nediskriminácie, právnej istoty, ochrany legitímnej dôvery a riadnej správy vecí verejných - Modulácia priamych platieb poskytovaných poľnohospodárom - Zníženie súm - Úrovne priamych platieb uplatniteľné v členských štátoch Európskeho spoločenstva v jeho zložení k 30. aprílu 2004 a v členských štátoch, ktoré pristúpili k Európskemu spoločenstvu 1. mája 2004 - Neuverejnenie a neexistencia odôvodnenia))
   (2016/C 016/05)
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vilniaus apygardos administracinis teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Bronius Jakutis, Kretingalės kooperatinė ŽŪB

      Žalovaná: Nacionalinė mokėjimo agentūra prie Žemės ūkio ministerijos, Lietuvos valstybė

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 7 ods. 1, článok 10 ods. 1 a článok 121 nariadenia Rady (ES) č. 73/2009 z 19. januára 2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory pre poľnohospodárov v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa ustanovujú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1782/2003, sa majú vykladať v tom zmysle, že pojem „úroveň priamych platieb uplatniteľná v iných ako nových členských štátoch“ treba chápať tak, že uvedená úroveň sa v roku 2012 rovnala 90 % úrovne všetkých priamych platieb, a že pojem „úroveň priamych platieb v nových členských štátoch“ treba chápať tak, že táto úroveň sa v roku 2012 rovnala úrovni v členských štátoch Európskeho spoločenstva v jeho zložení k 30. aprílu 2004.

               2.

               Vykonávacie rozhodnutie Komisie C(2012) 4391 final z 2. júla 2012, ktorým sa povoľuje vyplácanie doplnkových vnútroštátnych priamych platieb v Litve za rok 2012 je neplatné, hoci preskúmanie prejudiciálnych otázok neodhalilo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť článku 10 ods. 1 in fine a článku 132 ods. 2 posledného pododseku in fine nariadenia č. 73/2009.

               3.

               Preskúmanie uvedených otázok neodhalilo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť článku 132 ods. 2 posledného pododseku nariadenia č. 73/2009 v jeho znení vyplývajúcom z korigenda uverejneného v Úradnom vestníku Európskej únie18. februára 2010.

               4.

               Význam pojmu „dydis“ použitého v litovskom znení článku 1c ods. 2 posledného pododseku nariadenia Rady (ES) č. 1259/1999 zo 17. mája 1999, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá pre schémy priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky, ktorý bol doplnený do nariadenia Aktom o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia, je rovnaký ako význam pojmu „lygis“ použitého v litovskom znení článku 132 ods. 2 posledného pododseku nariadenia č. 73/2009.

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, 12.5.2014.


title: Vec F-55/15: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 11. novembra 2015 – HA/Komisia

text:
               21.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 429/30

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 11. novembra 2015 – HA/Komisia
   (Vec F-55/15) (1)

   (2015/C 429/41)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 213, 29.6.2015, s. 45.


title: Vec F-105/06: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  27. septembra 2011 — Lübking a i./Komisia (Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Povyšovanie za rok 2005 — Nové profesionálne zloženie zamestnancov — Predĺženie služobného postupu zavedením nových platových tried, ktoré nemajú ekvivalent v starom služobnom poriadku — Uplatnenie článku 45 služobného poriadku, prílohy XIII služobného poriadku, ako aj všeobecných vykonávacích ustanovení platných od roku 2005 — Zásada rovnosti zaobchádzania — Retroaktívny účinok rozhodnutí o povýšení s dátumom vydania pred 1. májom 2004 — Prechodné opatrenia — Žaloba, ktorá bude zjavne zamietnutá)

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/38

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 27. septembra 2011 — Lübking a i./Komisia
   (Vec F-105/06) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Povyšovanie za rok 2005 - Nové profesionálne zloženie zamestnancov - Predĺženie služobného postupu zavedením nových platových tried, ktoré nemajú ekvivalent v starom služobnom poriadku - Uplatnenie článku 45 služobného poriadku, prílohy XIII služobného poriadku, ako aj všeobecných vykonávacích ustanovení platných od roku 2005 - Zásada rovnosti zaobchádzania - Retroaktívny účinok rozhodnutí o povýšení s dátumom vydania pred 1. májom 2004 - Prechodné opatrenia - Žaloba, ktorá bude zjavne zamietnutá)
   2011/C 340/78
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Johannes Lübking a i. (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: B. Cortese a C. Cortese, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne M. Simm a B. Driessen, neskôr M. Bauer, J. Monteiro a K. Zieleśkiewicz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Európskej komisie, ktoré bolo publikované v Administratívnych informáciách č. 85 2005 dňa 23. novembra 2005 v časti, ktorá upravovala vymenovanie žalobcov do platovej triedy A*9 a nie do platovej triedy A*10 na základe povyšovania za rok 2005

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobcovia a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

               3.

               Rada Európskej únie, ktorá je vedľajším účastníkom konania, znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 281, 18.11.2006, s. 45.


title: Vec C-312/15 P: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 10. marca 2016 – SolarWorld AG/Solsonica SpA, Európska komisia (Odvolanie — Článok 181 rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Zjavne nedôvodné odvolanie — Nariadenie (EÚ) č. 513/2013 — Dumping — Dovozy fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a ich hlavných komponentov (článkov a doštičiek) s pôvodom v Číne alebo odosielaných z Číny — Dočasné antidampingové clo — Konečné antidumpingové clo — Zastavenie konania — Strata záujmu na konaní)

text:
               6.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/3

         Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 10. marca 2016 – SolarWorld AG/Solsonica SpA, Európska komisia
   (Vec C-312/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Článok 181 rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Zjavne nedôvodné odvolanie - Nariadenie (EÚ) č. 513/2013 - Dumping - Dovozy fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a ich hlavných komponentov (článkov a doštičiek) s pôvodom v Číne alebo odosielaných z Číny - Dočasné antidampingové clo - Konečné antidumpingové clo - Zastavenie konania - Strata záujmu na konaní))
   (2016/C 200/03)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: SolarWorld AG (v zastúpení: L. Ruessmann, advokát, J. Beck, solicitor)

      Ďalší účastníci konania: Solsonica SpA, Európska komisia (v zastúpení: J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche a A. Stobiecka-Kuik, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               SolarWorld AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 302, 14.9.2015.


title: Vec T-44/13 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  25. apríla 2013 — AbbVie/EMA [ „Predbežné opatrenie — Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty držané EMA obsahujúce informácie poskytnuté podnikom v rámci jeho žiadosti o povolenie na uvedenie lieku na trh — Rozhodnutie sprístupniť dokumenty tretej osobe — Návrh na odklad výkonu — Naliehavosť — Fumus boni iuris — Zváženie záujmov“ ]

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/24

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 25. apríla 2013 — AbbVie/EMA
   (Vec T-44/13 R)
   (Predbežné opatrenie - Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty držané EMA obsahujúce informácie poskytnuté podnikom v rámci jeho žiadosti o povolenie na uvedenie lieku na trh - Rozhodnutie sprístupniť dokumenty tretej osobe - Návrh na odklad výkonu - Naliehavosť - Fumus boni iuris - Zváženie záujmov)
   2013/C 189/51
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: AbbVie, Inc. (Wilmington, Delaware, Spojené štáty) a AbbVie Ltd (Maidenhead, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: P. Bogaert, G. Berrisch, avocats, B. Kelly, G. Castle, solicitor, D. Anderson, QC, a D. Scannell, barrister)

      Žalovaná: Európska agentúra pre lieky (EMA) (v zastúpení: T. Jablonski, N. Rampal Olmedo a A. Spina, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh smerujúci v podstate k odkladu výkonu rozhodnutia EMA EMA/748792/2012 zo 14. januára 2013 o sprístupnení niektorých dokumentov podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331) týkajúcich sa informácií poskytnutých v rámci žiadosti o povolenie na uvedenie lieku Humira určeného na liečbu Crohnovej choroby na trh tretej osobe

      Výrok

               1.

               Výkon rozhodnutia Európskej agentúry pre lieky (EMA) zo 14. januára 2013 EMA/748792/2012 o sprístupnení niektorých dokumentov podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331) týkajúcich sa klinických štúdií M02 404, M04 691 a M05 769 poskytnutých v rámci žiadosti o povolenie na uvedenie lieku Humira určeného na liečbu Crohnovej choroby na trh tretej osobe sa odkladá.

               2.

               EMA sa ukladá povinnosť nesprístupniť dokumenty uvedené v bode 1 tohto výroku.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec F-28/08: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  15. júla 2008 – Pouzol/Dvor audítorov Európskych spoločenstiev (Verejná služba — Úradníci — Dôchodky — Prevod práv na dôchodok nadobudnutých pred nástupom do služby Spoločenstiev — Potvrdzujúce rozhodnutia — Neprípustnosť)

text:
               11.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/20

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 15. júla 2008 – Pouzol/Dvor audítorov Európskych spoločenstiev
   (Vec F-28/08) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Dôchodky - Prevod práv na dôchodok nadobudnutých pred nástupom do služby Spoločenstiev - Potvrdzujúce rozhodnutia - Neprípustnosť)
   (2008/C 260/37)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Michel Pouzol (Combaillaux, Francúzsko) (v zastúpení: D. Grisay, I. Andoulsi a D. Piccininno, advokáti)

      Žalovaný: Dvor audítorov Európskych spoločenstiev (v zastúpení: T. Kennedy a G. Corstens, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia Dvora audítorov z 29. novembra 2007, ako aj návrhov Dvora audítorov predložených žalobcovi 10. mája 2007 týkajúcich sa prevodu práv na dôchodok nadobudnutých vo Francúzsku – Návrh na náhradu škody
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Pán Pouzol je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 116, 9.5.2008, s. 35.


title: Rozsudok Súdu z  20. marca 2013 vo veci E-3/12 – Nórsky štát zastúpený ministerstvom práce/Stig Arne Jonsson [Nariadenie (EHS) č. 1408/71 – Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov – Dávky v nezamestnanosti – Pobyt na území iného štátu EHP – Podmienka skutočnej prítomnosti v štáte posledného zamestnania pre nárok na dávky v nezamestnanosti]

text:
               26.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 277/9

         ROZSUDOK SÚDU
   z 20. marca 2013
   vo veci E-3/12
   Nórsky štát zastúpený ministerstvom práce/Stig Arne Jonsson
   [Nariadenie (EHS) č. 1408/71 – Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov – Dávky v nezamestnanosti – Pobyt na území iného štátu EHP – Podmienka skutočnej prítomnosti v štáte posledného zamestnania pre nárok na dávky v nezamestnanosti]
   2013/C 277/07
   Vo veci E-3/12, Nórsky štát zastúpený ministerstvom práce/Stig Arne Jonsson – ŽIADOSŤ týkajúca sa pravidiel o voľnom pohybe pracovníkov v rámci Európskeho hospodárskeho priestoru, ktorú súdu predložil Borgarting lagmannsrett („odvolací súd“) podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, súd v zložení Per Christiansen, zastupujúci predseda, a Páll Hreinsson (sudca spravodajca) a Martin Ospelt (ad hoc), sudcovia, vyniesol 20. marca 2013 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

               1.

               Článok 71 ods. 1 písm. b) bod i) nariadenia (EHS) č. 1408/71 bráni ustanoveniu vnútroštátneho práva, podľa ktorého je nárok na vyplácanie dávok v nezamestnanosti podmienený skutočnou prítomnosťou v dotknutom štáte EHP. Takéto ustanovenie sa nemôže použiť v prípade osôb, na ktoré sa odkazuje v článku 71 ods. 1 písm. b) bode i) uvedeného nariadenia.

                           a)

                           Pre odpoveď na túto otázku nie je relevantné, či nezamestnaná osoba žije v krajine neďaleko štátu, v ktorom naposledy pracovala.

                           b)

                           Okrem toho za okolností, akými sú okolnosti žalovaného v hlavnom konaní, na uplatnenie článku 71 ods. 1 písm. b) bodu i) nemá vplyv skutočnosť, že nezamestnaná osoba sa zaregistruje ako uchádzač o zamestnanie a požiada o dávky v nezamestnanosti v štáte svojho bydliska.


title: Vec C-427/07: Žaloba podaná 14. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/36

         Žaloba podaná 14. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko
   (Vec C-427/07)
   (2007/C 269/62)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Recchia a D. Lawunmi, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Írsko
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Írsko si tým, že neprijalo v súlade s článkom 2 ods. 1 a článkom 4 ods. 2, 3 a 4 smernice Rady 85/337/EHS (1) z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 97/11/ES, všetky opatrenia na zabezpečenie toho, aby pred udelením povolenia projekty, ktoré môžu mať podstatný vplyv na životné prostredie v kategórii cestnej infraštruktúry uvedenej v triede 10 písm. e) prílohy II smernice 85/337/EHS budú podliehať požiadavke získať povolenie a posúdeniu ich vplyvov v súlade s článkami 5 a 10 smernice, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo smernice 85/337/EHS,

               —

               určiť, že Írsko si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkom 3 ods. 1, 3, 4, 5, 6 a 7 a článkom 4 ods. 1, 2, 3, 4, 5 a 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES (2) z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia, a ktorou sa menia a dopĺňajú s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti, smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 6 tejto smernice,

               —

               zaviazať Írsko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Prebratie smernice 85/337/EHS
   Komisia zastáva názor, že Írsko v plnom rozsahu neprebralo smernicu 85/337/EHS, pretože neprijalo opatrenia na dosiahnutie výsledkov požadovaných v článku 2 ods. 1 a článku 4, pokiaľ ide o projekty súkromných ciest. Komisia zastáva názor, že projekty súkromných ciest (predložené súkromným navrhovateľom) patria do pôsobnosti smernice 85/337/EHS. Naviac, domnienka, že takéto projekty nebudú mať podstatný vplyv na životné prostredie, nie je opodstatnená. Nezahrnutie cestných projektov predložených súkromnými navrhovateľmi predstavuje nesplnenie povinností, ktoré pre Írsko vyplývajú z vyššie uvedených článkov smernice.
   Prebratie smernice 2003/35/ES
   Komisia tvrdí, že Írsko si nesplnilo povinnosti podľa článku 6 smernice 2003/35/ES tým, že neprijalo všetky vnútroštátne opatrenia potrebné na zabezpečenie súladu s článkami 3 a 4 smernice, a že o nich neinformovalo Komisiu. Konkrétnejšie, článok 3 ods. 1, 3, 4, 5 a 6 smernice stanovuje osobitné zmeny a doplnenia niektorých článkov smernice 85/337/EHS. Írsko nepopiera, že prebratie musí byť vykonané prostredníctvom zmien írskych právnych predpisov o územnom plánovaní a stavebnom poriadku a právnych predpisov týkajúcich sa iných povoľovacích režimov. Írsko neinformovalo o žiadnych zmenách a doplneniach svojich právnych predpisov o územnom plánovaní a stavebnom poriadku v lehote stanovenej v doplňujúcom odôvodnenom stanovisku a v každom prípade doteraz neinformovalo o právnych predpisoch týkajúcich sa všetkých iných povoľovacích režimov. Článok 3 ods. 7 a článok 4 ods. 4 smernice vyžaduje nielen systém preskúmania rozhodovacieho procesu, ale systém, ktorý poskytuje konkrétne záruky. V rozsahu, v ktorom Írsko tvrdí, že jeho existujúci systém súdneho preskúmania spĺňa požiadavky článku 3 ods. 7 a článku 4 ods. 4, neposkytlo dostatok informácií na dosiahnutie súladu s požiadavkami druhej vety prvého odseku článku 6 smernice.

      (1)  Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248.

      (2)  Ú. v. EÚ L 156, s. 17; Mim. vyd. 15/007, s. 466.


title: Vec T-429/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  3. marca 2010 — Artegodan/Komisia ( Mimozmluvná zodpovednosť — Humánne lieky — Rozhodnutie o zrušení povolenia na uvádzanie na trh — Zrušenie rozhodnutia rozsudkom Súdu prvého stupňa — Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom )

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/36

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 3. marca 2010 — Artegodan/Komisia
   (Vec T-429/05) (1)

   („Mimozmluvná zodpovednosť - Humánne lieky - Rozhodnutie o zrušení povolenia na uvádzanie na trh - Zrušenie rozhodnutia rozsudkom Súdu prvého stupňa - Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom“)
   2010/C 100/55
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Artegodan GmbH (Lüchow, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne U. Doepner, neskôr A. Lensing-Kramer a nakoniec U. Reese a A. Sandrock, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Stromsky a M. Heller, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma a U. Forsthoff, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba o náhradu škody v zmysle článku 235 ES a článku 288 druhého odseku ES smerujúca k priznaniu náhrady ujmy údajne spôsobenej žalobcovi prijatím rozhodnutia Komisie K(2000) 453 z 9. marca 2000 o zrušení povolenia na uvedenie humánnych liekov obsahujúcich amfepramón na trh

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Artegodan GmbH znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskej komisie.

               3.

               Spolková republika Nemecko znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 48, 25.2.2006.


title: Vec F-26/11: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  18. novembra 2011 — AC/Rada

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/40

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 18. novembra 2011 — AC/Rada
   (Vec F-26/11) (1)

   2012/C 138/103
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 18.6.2011, s. 21.


title: Vec C-270/07: Žaloba podaná 6. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/20

         Žaloba podaná 6. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-270/07)
   (2007/C 199/31)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Erlbacher a A. Szmytkovwska, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Spolková republika Nemecko si tým, že neprispôsobila ods. 4 V. Ausführungsgesetzt zum Fleischhygienerecht und zum Geflügelfleischrecht des Landes Schleswig-Holstein (zákon, ktorým sa stanovujú hygienické pravidlá pre mäso a hydinu krajiny Šlezvicko-Holštajnsko) predpisom Spoločenstva, nesplnila resp. naďalej neplní povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 1 a článku 5 ods. 3 a 4 smernice 85/73 (1) ako aj, od 1. januára 2007, z článku 27 ods. 2, 4 a 10 nariadenia č. 882/2004 (2);

               —

               zaviazať Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Podľa článku 1 ods. 1 smernice 85/73/EHS členské štáty majú zabezpečiť, aby sa vybral poplatok na účely pokrytia nákladov, ktoré vznikajú pri kontrolách a inšpekciách mäsa v zmysle rôznych smerníc. Spôsoby výpočtu a vyberania týchto poplatkov Spoločenstva, ktoré nahrádzajú iné odvody alebo poplatky, ktoré vyberajú štátne, regionálne alebo obecné orgány členských štátov za inšpekcie a kontroly, sú uvedené v prílohách smernice. Článok 5 ods. 1 uvedenej smernice ustanovuje, že poplatky Spoločenstva sú upravené tým spôsobom, že pokrývajú náklady, ktoré vznikajú príslušnému orgánu pri vykonaní kontrol a inšpekcií. Podľa ods. 3 tohto článku môžu členské štáty vyberať vyšší poplatok, pokiaľ celkový vyberaný poplatok nepresahuje skutočné náklady na inšpekciu. V rozsudku v spojených veciach Stratmann a i., C-284/00 a C-288/00, už Súdny dvor rozhodol, že zo znenia a cieľa smerníc 85/73 a 64/433 vyplýva, že náklady bakteriologických inšpekcií sú zahrnuté do poplatku Spoločenstva. Nahradením smernice 85/73 nariadením č. 882/2004 s účinnosťou od 1. januára 2007 sa tento právny stav vo veci nezmenil.
   Komisia si myslí, že predpisy vykonávacieho zákona krajiny Šlezvicko-Holštajnsko, ktoré dodatočne k paušálnym poplatkom za kontrolu mäsa stanovujú vyberanie poplatkov za bakteriologické vyšetrenia, porušujú ustanovenia práva Spoločenstva a nezohľadňujú výklad týchto predpisov Súdnym dvorom v rozsudku Stratmann a i.
   Predovšetkým je potrebné určiť, že bakteriologické vyšetrenia patria medzi inšpekcie a hygienické kontroly v zmysle nariadenia č. 854/2004, ktorých náklady má pokryť poplatok Spoločenstva. Členské štáty môžu síce vyberať vyššiu sumu než je výška poplatkov uvedených v prílohe 85/73/EHS, pokiaľ vyberaný celkový poplatok nepresahuje skutočné náklady inšpekcií, členským štátom prijaté zvýšenie sa však musí týkať samotnej paušálnej sumy. Osobitný poplatok presahujúci poplatok Spoločenstva musí pokryť všetky skutočne vzniknuté náklady. Prípad vyšších nákladov sa nemôže uplatniť ani pre ustanovenie vnútroštátneho práva, ktoré upravuje zaúčtovanie nákladov za bakteriologické vyšetrenie popri paušálnych poplatkoch. Táto skutočnosť totiž nepredstavuje žiadne všeobecné zvýšenie paušálnej sumy poplatku Spoločenstva, ktorá zahŕňa všetky skutočne vzniknuté náklady.
   Ustanovenie akým je predmetný predpis vykonávacieho zákona krajiny Šlezvicko-Holštajnsko je v rozpore s praktickým účinkom príslušných ustanovení Spoločenstva. Pretože prostredníctvom týchto harmonizovaných ustanovení sa má odstrániť narušená hospodárska súťaž v oblasti financovania inšpekcií a hygienických kontrol čerstvého mäsa, ktorá sa dá očakávať pri rozdielnostiach medzi členskými štátmi v tejto oblasti. Súdny dvor zastáva názor, že tento cieľ by bol ohrozený, ak by neboli v takejto miere do harmonizovaného finančného systému Spoločenstva zahrnuté určité inšpekcie, ktoré upravuje právo Spoločenstva, ale by bolo možné vyberať za ne osobitné vnútroštátne poplatky.

      (1)  Ú. v. ES L 32, s. 14; Mim. vyd. 03/006, s. 161.

      (2)  Ú. v. EÚ L 165, s. 1; Mim. vyd. 03/045, s. 200.


title: Vec T-330/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. decembra 2016 – Keil/EUIPO – NaturaFit Diätetische Lebensmittelproduktions (BasenCitrate) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Európskej únie BasenCitrate — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               6.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. decembra 2016 – Keil/EUIPO – NaturaFit Diätetische Lebensmittelproduktions (BasenCitrate)
   (Vec T-330/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie BasenCitrate - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 038/40)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Rudolf Keil (Grevenbroich, Nemecko) (v zastúpení: J. Sachs, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Hanne, D. Walicka a A. Schifko, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: NaturaFit Diätetische Lebensmittelproduktions GmbH (Röttenbach, Nemecko) (v zastúpení: N. Reber, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 15. apríla 2015 (vec R 1541/2014-1), ktoré sa týkalo konania o vyhlásenie neplatnosti medzi NaturaFit Diätetische Lebensmittelproduktions GmbH a R. Keilom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Rudolf Keil je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 279, 24.8.2015.


title: Vec C-142/10 P: Odvolanie podané 17. marca 2010 : Francisco Pérez Guerra proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  11. februára 2010 vo veci T-3/10, Pérez Guerra/BNP Paribas a Španielsko

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/10

         Odvolanie podané 17. marca 2010: Francisco Pérez Guerra proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 11. februára 2010 vo veci T-3/10, Pérez Guerra/BNP Paribas a Španielsko
   (Vec C-142/10 P)
   ()
   2010/C 328/16
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Francisco Pérez Guerra (v zastúpení: G. Soriano Bel, advokát)

      Ďalší účastníci konania: BNP Paribas a Španielske kráľovstvo
   Uznesením Súdneho dvora (ôsma komora) z 24. septembra 2010 bolo odvolanie zamietnuté.


title: Vec C-286/11 P: Odvolanie podané 7. júna 2011 : Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z  24. marca 2011 vo veci T-382/06, Tomkins plc/Európska komisia

text:
               13.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/9

         Odvolanie podané 7. júna 2011: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 24. marca 2011 vo veci T-382/06, Tomkins plc/Európska komisia
   (Vec C-286/11 P)
   2011/C 238/14
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre, V. Bottka, R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Tomkins plc

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil napadnutý rozsudok,

               —

               zamietol v plnom rozsahu žalobu podanú na Všeobecnom súde,

               —

               zaviazal žalobkyňu v prvostupňovom konaní na náhradu všetkých trov konania vzniknutých v rámci tohto konania, ako aj v rámci prvostupňového konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia uvádza týchto päť odvolacích dôvodov.
   Prvým odvolacím dôvodom Komisia uvádza, že Všeobecný súd tým, že zrušil časť dĺžky trvania porušenia stanovenej v rozhodnutí na základe skutočností, ktoré Tomkins nikdy neuviedla, zjavne rozhodol ultra petita. Judikatúra súdov Únie nepripúšťa výnimky z pravidla stanoveného v rozsudku AssiDomän, C-310/97 P vychádzajúceho zo skutočnosti, že oba žalobcovia sú súčasťou toho istého podniku. Súdny dvor nedávno v rozsudku ArcelorMittal Luxembourg (spojené veci C-201/09 P a C-216/09 P) spresnil, že vec podaná niektorým subjektov obchodného zoskupenia nemá vplyv na právnu situáciu ostatných subjektov tohto zoskupenia.
   Druhým odvolacím dôvodom Komisia tvrdí, že Všeobecný súd takisto z právneho hľadiska nesprávne posúdil, že žalobné návrhy spoločností Pegler (dcérska spoločnosť vo veci T-386/06) a Tomkins (materská spoločnosť vo veci T-382/06) mali „rovnaký predmet“. Hoci dĺžka trvania, ktorú Tomkins spochybnila, bola oveľa kratšia, než dĺžka trvania, ktorá bola v oddelenej veci spochybnená spoločnosťou Pegler, pokiaľ ide dĺžku trvania porušenia, táto bola obom spoločnostiam rovnako skrátená. Pegler pritom nespochybnila len dlhšiu dĺžku obdobia, ale svoju žalobu zakladala na odlišných dôvodoch a takisto na opačných dôvodoch ako boli dôvody spoločnosti Tomkins. Zámerom spoločnosti Pegler tým, že spochybnila pôvodnú dĺžku trvania porušenia, bolo vyviniť sa a obviniť Tomkins, hoci zámer Tomkins bol skôr obmedzený, t. j. spočíval v spochybnení dôkazov týkajúcich sa prvých 38 dní (čo ani nemalo vplyv na dĺžku trvania, ktorá bola zohľadnená pri uložení pokuty).
   Navyše posúdenie Všeobecného súdu sa zakladá na nesprávnom posúdení skutkového predpokladu vychádzajúcom z tvrdenia Tomkins, že „ak by napadnuté rozhodnutie malo byť zrušené, pokiaľ ide o spoločnosť Pegler, malo by byť zrušené aj v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne“ (bod 42 napadnutého rozsudku). Tomkins nič také neuviedla ani vo svojej žalobe, ani vo svojej replike (čo by bolo v každom prípade oneskorene). V tomto prípade ide o skreslenie žalobného dôvodu žalobkyne, čo samo osebe stačí na odôvodnenie zrušenia napadnutého rozsudku.
   Tretí odvolací dôvod sa zakladá na skutočnosti, že Všeobecný súd nezohľadnil, že Tomkins bola súčasťou podniku, v prípade ktorého sa potvrdilo, že sa dopustil porušenia. Všeobecný súd z právneho hľadiska pochybil, keď znížil zodpovednosť subjektu (materskej spoločnosti Tomkins) v rámci „poniku Tomkins“ z dôvodu, že v prípade inej časti tohto podniku, t. j. dcérskej spoločnosti Pegler, bola dĺžka trvania porušenia skrátená. Zníženie zodpovednosti spoločnosti Pegler z dôvodu porušenia sa pritom zakladalo na postavení spoločnosti Pegler ako „spiacej spoločnosti“ a nie na základe skutočnosti, že dotknuté zoskupenie nemalo účasť na porušení. Komisia sa domnieva, že skutočnosť, že určitá dcérska spoločnosť (Pegler) zo skupiny by nemusela byť v rámci zoskupenia na určitú dobu tým správnym subjektom, ktorému je rozhodnutie určené, sa týka len dcérskej spoločnosti a nevyviňuje celý „podnik“. Je to tak navyše aj v situácii, v ktorej Všeobecný súd (ani samotná Tomkins) nespochybnil, že podnik, ktorý vedie Tomkins, mal účasť na porušení počas väčšiny dotknutého obdobia.
   Komisia svoj štvrtý odvolací dôvod zakladá na nedostatočnom odôvodnení a rozporných tvrdeniach napadnutého rozsudku. V porovnaní s prvým odvolacím dôvodom, je štvrtý odvolací dôvod uvedený subsidiárne, lebo keby aj Všeobecný súd nerozhodol ultra petita, rozsudok musí byť zrušený, pretože pokiaľ ide o čiastočné zrušenie, nie je jasne a dostatočne odôvodnený (nedostatočné odôvodnenie). Možno uviesť najmenej dva dôležité príklady, v ktorých je rozsudok nejasný.

               —

               Po prvé pri opise výnimky stanovenej v rozsudku AssiDomän, o ktorej sa Všeobecný súd domnieva, že by sa mala uplatniť, sú jej podmienky nejasné a rozporné.

               —

               Druhá nezrovnalosť alebo ďalším nejasným prvkom odôvodnenia Všeobecného súdu je skutočnosť, že v bode 57 napadnutého rozsudku v súvislosti s násobiacim koeficientom na účely odstrašenia bola Komisia požiadaná, aby „v súlade s článkom 266 ZFEÚ vyvodila dôsledky z tohto omylu a zo spoločnej a nerozdielnej zodpovednosti zaplatila pokutu s ohľadom na žalobkyňu“. V bode 59 však Všeobecný súd využil svoju neobmedzenú právomoc v oblasti pokút a stanovil výšku pokuty vzťahujúcej sa na Tomkins. Výrok napadnutého rozsudku znova stanovuje konečnú čiastku pokuty, pričom vôbec neuvádza potrebu opätovne zmeniť túto čiastku. Bez ohľadu na správnosť významu bodu 57 Komisia poznamenáva, že zrušenie násobiaceho koeficientu na účely odstrašenia vo veci Pegler/Komisia, T-386/06, nemôže mať vplyv na násobiaci koeficient v prípade Tomkins.

         Nakoniec Komisia svojím piatym odvolací dôvodom tvrdí, že Všeobecný súd porušil „zásadu kontradiktórnosti“ a právo byť vypočutý, lebo Komisii neumožnil vyjadriť svoje pripomienky k jeho úmyslu znížiť pokutu uloženú spoločnosti Tomkins na základe dôvodov, ktoré v inej veci predložila spoločnosť Pegler.


title: Vec C-65/12: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. februára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Leidseplein Beheer BV, H. J. M. de Vries/Red Bull GmbH, Red Bull Nederland BV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochranné známky — Smernica 89/104/EHS — Práva z ochrannej známky — Ochranná známka, ktorá má dobré meno — Ochrana rozšírená na výrobky alebo služby, ktoré nie sú podobné — Použitie označenia zhodného alebo podobného ochrannej známke s dobrým menom bez náležitého dôvodu treťou osobou — Pojem „náležitý dôvod“ )

text:
               29.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/4

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. februára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Leidseplein Beheer BV, H. J. M. de Vries/Red Bull GmbH, Red Bull Nederland BV
   (Vec C-65/12) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochranné známky - Smernica 89/104/EHS - Práva z ochrannej známky - Ochranná známka, ktorá má dobré meno - Ochrana rozšírená na výrobky alebo služby, ktoré nie sú podobné - Použitie označenia zhodného alebo podobného ochrannej známke s dobrým menom bez náležitého dôvodu treťou osobou - Pojem „náležitý dôvod“)
   2014/C 93/05
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Leidseplein Beheer BV, H. J. M. de Vries

      Žalované: Red Bull GmbH, Red Bull Nederland BV

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hoge Raad der Nederlanden — Výklad článku 5 ods. 2 prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. EÚ L 40, 1989, s. 1) — Práva z ochrannej známky — Ochranná známka, ktorá má dobré meno — Ochrana rozšírená na výrobky alebo služby, ktoré nie sú podobné — Použitie označenia zhodného alebo podobného ochrannej známke s dobrým menom bez náležitého dôvodu treťou osobou, čím môže byť nečestne ťažené z dobrého mena alebo rozlišovacej spôsobilosti tejto ochrannej známky, alebo to dobrému menu alebo rozlišovacej spôsobilosti tejto ochrannej známky môže škodiť — Pojem náležitý dôvod

      Výrok rozsudku

   Článok 5 ods. 2 prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok sa má vykladať v tom zmysle, že majiteľ ochrannej známky s dobrým menom môže byť povinný na základe „náležitého dôvodu“ v zmysle tohto ustanovenia strpieť používanie označenia podobného tejto ochrannej známke pre tovar zhodný s tovarom, pre ktorý bola zapísaná uvedená ochranná známka, treťou osobou, ak sa preukáže, že toto označenie sa používalo pred podaním prihlášky tejto ochrannej známky a že použitie pre zhodné tovary sa vykonávalo v dobrej viere. Pri posúdení týchto skutočností prináleží vnútroštátnemu súdu zohľadniť najmä:

               —

               udomácnenie a dobré meno uvedeného označenia v príslušnej skupine verejnosti,

               —

               stupeň príbuznosti medzi tovarmi a službami, pre ktoré sa to isté označenie pôvodne používalo, a tovarom, pre ktorý bola zapísaná ochranná známka s dobrým menom, a

               —

               ekonomický a obchodný význam použitia označenia podobného tejto ochrannej známke.

      (1)  Ú. v. EÚ C 126, 28.4.2012.


title: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 30. septembra 2004 vo veci C-496/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (Nesplnenie povinnosti štátom — Smernica 2001/59/ES — Neprebratie smernice)

text:
               20.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/6

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   z 30. septembra 2004
   vo veci C-496/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti štátom - Smernica 2001/59/ES - Neprebratie smernice)
   (2004/C 284/12)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-496/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: C.-F. Durand a F. Simonetti) proti Francúzskej republike (splnomocnení zástupcovia: G. de Bergues a C. Mercier), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 24. novembra 2003, Súdny dvor (štvrtá komora), v zložení: predseda J. N. Cunha Rodrigues, sudcovia N. Colneric a E. Juhász (spravodajca), generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 30. septembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Francúzska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2001/59/ES zo 6. augusta 2001 o 28. úprave vzhľadom na technický pokrok smernice Rady 67/548/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 21 z 24.1.2004


title: Vec C-327/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. apríla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Nemecko) — Mensch und Natur AG/Freistaat Bayern [Článok 249 štvrtý odsek ES — Akty inštitúcií — Rozhodnutie Komisie určené jednotlivcovi — Nariadenie (ES) č. 258/97 — Nová potravina a nová prídavná látka — Rozhodnutie 2000/196/ES —  „Stevia rebaudiana Bertoni: rastliny a sušené listy“ — Zamietnutie žiadosti o vydanie povolenia na uvedenie na trh — Účinky vo vzťahu k inej osobe, než je osoba, ktorej je určené]

text:
               18.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/4

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. apríla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Nemecko) — Mensch und Natur AG/Freistaat Bayern
   (Vec C-327/09) (1)

   (Článok 249 štvrtý odsek ES - Akty inštitúcií - Rozhodnutie Komisie určené jednotlivcovi - Nariadenie (ES) č. 258/97 - Nová potravina a nová prídavná látka - Rozhodnutie 2000/196/ES - „Stevia rebaudiana Bertoni: rastliny a sušené listy“ - Zamietnutie žiadosti o vydanie povolenia na uvedenie na trh - Účinky vo vzťahu k inej osobe, než je osoba, ktorej je určené)
   2011/C 179/04
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Mensch und Natur AG

      Žalovaná: Freistaat Bayern

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Výklad článku 249 štvrtého odseku ES a rozhodnutia Komisie 2000/196/ES z 22. februára 2000 o zamietnutí žiadosti o vydanie povolenia na uvedenie „Stevia rebaudiana Bertoni: rastliny a sušené listy“ na trh ako novej potraviny alebo novej prídavnej látky v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady č. 258/97 (Ú. v. ES L 61, s. 14) — Rozhodnutie Komisie určené jednotlivcovi — Účinok vo vzťahu k inej osobe, než je osoba, ktorej je určené

      Výrok rozsudku

   Rozhodnutie Komisie prijaté na základe článku 7 nariadenia (ES) č. 258/97 Európskeho parlamentu a Rady z 27. januára 1997 o nových potravinách a nových prídavných látkach, ktorým sa zamieta uvedenie potraviny alebo prídavnej látky na trh Únie, nie je záväzné pre iné osoby, než sú osoby, ktoré toto rozhodnutie označuje za osoby, ktorým je určené. Príslušné orgány daného členského štátu sú naproti tomu povinné overiť, či výrobok uvádzaný na území tohto členského štátu na trh, ktorého vlastnosti zrejme zodpovedajú vlastnostiam výrobku, ktorý je predmetom tohto rozhodnutia Komisie, je novou potravinou alebo novou prídavnou látkou v zmysle článku 1 ods. 2 tohto nariadenia a prípadne musia uložiť dotknutej osobe povinnosť dosiahnuť súlad s ustanoveniami uvedeného nariadenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 21.11.2009.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 21. októbra 2004 vo veci T-36/99, Lenzing AG proti Komisii Európskych spoločenstiev (Štátna pomoc — Žaloba o zrušenie — Prípustnosť — Akt týkajúci sa osobne žalobcu — Článok 87 ods. 1 ES — Rozdelenie splácania dlžnej sumy vo forme splátkového kalendára alebo iného rozvrhu platieb — Definícia veriteľa ako súkromnej osoby)

text:
               18.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/12

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 21. októbra 2004
   vo veci T-36/99, Lenzing AG proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Štátna pomoc - Žaloba o zrušenie - Prípustnosť - Akt týkajúci sa osobne žalobcu - Článok 87 ods. 1 ES - Rozdelenie splácania dlžnej sumy vo forme splátkového kalendára alebo iného rozvrhu platieb - Definícia veriteľa ako súkromnej osoby)
   (2004/C 314/30)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci T-36/99, Lenzing AG, so sídlom v Lenzing (Rakúsko), v zastúpení: pôvodne H.-J. Niemeyer, neskôr I. Brinker a U. Soltész, advokáti, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: V. Kreuschitz a D. Triantafyllou, za právnej pomoci: M. Núñez-Müller, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu), ktorú v konaní podporuje Španielske kráľovstvo (splnomocnená zástupkyňa: N. Díaz Abad, ktorá si zvolila adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 1999/395/ES z 28. októbra 1998 o štátnej pomoci poskytnutej Španielskom spoločnosti Sniace, SA, so sídlom v Torrelavega, Kantábria (Ú. v. ES 1999, L 149, s. 40) v znení rozhodnutia Komisie 2001/43/ES z 20. septembra 2000 (Ú. v. ES 2001, L 11, s.46), Súd prvého stupňa (piata komora), v zložení: predseda R. García-Valdecasas, sudcovia P. Lindh, J. D. Cooke, H. Legal a E. Martins Ribeiro; tajomník: D. Christensen, referentka, vyhlásil dňa 21. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Článok 1 ods. 1 rozhodnutia Komisie 1999/395/ES z 28. októbra 1998 o štátnej pomoci poskytnutej Španielskom spoločnosti Sniace, SA so sídlom v Torrelavega, Kantábria, v znení rozhodnutia Komisie 2001/43/ES z 20. septembra 2000 sa zrušuje.

               2.

               Komisia bude znášať svoje vlastné trovy ako aj trovy žalobcu.

               3.

               Španielske kráľovstvo bude znášať svoje vlastné trovy.

      (1)  Ú. v. ES C 160 z 5.6.1999


title: Vec C-228/16 P: Odvolanie podané 22. apríla 2016: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 9. februára 2016 vo veci T-639/14, Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI)/Európska komisia

text:
               13.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/39

      Odvolanie podané 22. apríla 2016: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 9. februára 2016 vo veci T-639/14, Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI)/Európska komisia
      (Vec C-228/16 P)
      (2016/C 211/50)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (v zastúpení: Efthymios Bourtzalas, Anargyros Oikonomou, Efstathia Salaka, Charalampos Synodinos, Charisios Tagaras, Denis Waelbroeck, avocats)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy

                  —

                  zrušiť napadnuté uznesenie,

                  —

                  vrátiť vec Všeobecnému súdu na ďalšie konanie, aby rozhodol o návrhoch odvolateľky na zrušenie napadnutého aktu z 12. júna 2014,

                  —

                  zaviazať odporkyňu na náhradu všetkých trov prvostupňového konania, ako aj konania o odvolaní.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľka tvrdí, že napadnuté uznesenie vychádza zo závažného nesprávneho právneho posúdenia a musí sa zrušiť z týchto dôvodov:

                  1.

                  zjavné nesprávne právne posúdenie a nedostatok odôvodnenia, pokiaľ sa Všeobecný súd domnieval, že konanie T-639/14 sa stalo bezpredmetným, keďže toto posúdenie vychádza zo skutočnosti, že napadnutý akt bol nahradený aktom Komisie z 25. marca 2015;

                  2.

                  porušenie zásad riadnej správy vecí verejných, právnej istoty a účinnej súdnej ochrany, pokiaľ Všeobecný súd dospel k záveru, že napadnutý akt bol nahradený aktom Komisie z 25. marca 2015;

                  3.

                  zjavné nesprávne právne posúdenie pri výklade a uplatnení zásady zákonnosti aktov inštitúcií Únie;

                  4.

                  skreslenie skutkových okolností a porušenie práva byť vypočutý, pokiaľ sa Všeobecný súd domnieval, že odôvodnenie napadnutého aktu „nijako neuvádza štátny pôvod prípadnej pomoci tvorenej rozhodcovským rozsudkom“ a zjavne nesprávne posúdenie, pokiaľ sa Všeobecný súd domnieval, že právne vady, ktorými je podľa DEI postihnutý napadnutý akt, „[budú] zjavne predmetom posúdenia v rámci žaloby o neplatnosť podanej proti rozhodnutiu z 25. marca 2015 vo veci T-352/15“;

                  5.

                  skreslenie argumentácie DEI, pokiaľ ide o kritériá, na základe ktorých bolo alebo nebolo potrebné dospieť k záveru o zastavení konania o žalobe v súvislosti so sťažnosťou z roku 2012 a zjavne nesprávne právne posúdenie, pokiaľ Všeobecný súd rozhodol, že Komisia rozhodnutím z 25. marca 2015„implicitne“ zamietla sťažnosť z roku 2012, a

                  6.

                  zjavne nesprávne právne posúdenie a zjavne nesprávne posúdenie, pokiaľ Všeobecný súd rozhodol, že každý účastník znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec T-50/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 21. októbra 2016 – Maďarsko/Komisia

text:
               19.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 475/25

         Uznesenie Všeobecného súdu z 21. októbra 2016 – Maďarsko/Komisia
   (Vec T-50/16) (1)

   (2016/C 475/38)
   Jazyk konania: maďarčina
   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 145, 25.4.2016.


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 29. júna 2005 vo veci T-274/03, Focus Magazin Verlag GmbH proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Ochranná známka Spoločenstva — Námietka — Späťvzatie prihlášky — Zastavenie konania)

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/18

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 29. júna 2005
   vo veci T-274/03, Focus Magazin Verlag GmbH proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietka - Späťvzatie prihlášky - Zastavenie konania)
   (2005/C 229/38)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-274/03, Focus Magazin Verlag GmbH, so sídlom v Mníchove (Nemecko), v zastúpení: U. Gürtler, advokát, proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (splnomocnení zástupcovia: B. Müller a A. Folliard-Monguiral), ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník konania pred Súdom prvého stupňa: France Télécom SA, so sídlom v Paríži (Francúzsko), v zastúpení: D. Marty, advokát, ktorej predmetom je žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. apríla 2003 (vec R 849/2001-4), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Focus Magazin Verlag GmbH a France Télécom SA., Súd prvého stupňa (tretia komora), v zložení: predseda komory M. Jaeger, sudcovia V. Tiili a O. Czúcz, tajomník: H. Jung, vydal 29. júna 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy.

      (1)  Ú. v. ES C 264, 1.11.2003.


title: Vec T-430/13 P: Odvolanie podané 19. augusta 2013 : Európsky hospodársky a sociálny výbor (EHSV) proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  26. júna 2013 vo veci F-21/12, Achab/EHSV

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/38

         Odvolanie podané 19. augusta 2013: Európsky hospodársky a sociálny výbor (EHSV) proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 26. júna 2013 vo veci F-21/12, Achab/EHSV
   (Vec T-430/13 P)
   2013/C 325/63
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Európsky hospodársky a sociálny výbor (EHSV) (v zastúpení: M. Arsène, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci D. Waelbroeck a A. Duron, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Mohammed Achab (Brusel, Belgicko)

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu vo veci F-21/12 v rozsahu, v akom zrušuje rozhodnutie EHSV z 9. júna 2011 týkajúce sa vymáhania príspevku na expatriáciu vyplateného pánovi Achabovi od 1. júla 2010, a nariaďuje EHSV znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania, ktoré vznikli odvolateľovi v konaní v prvom stupni,

               —

               vyhovel návrhom, ktoré odvolateľ uvádza v odvolaní, čiže zamietnuť žalobu v celom rozsahu ako nedôvodnú,

               —

               zaviazal odporcu v odvolacom konaní na náhradu trov tohto konania a konania pred Súdom pre verejnú službu.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza päť odvolacích dôvodov.

               1.

               Prvý odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení, keďže SVS nesprávne usúdil, že neboli splnené podmienky vymáhania plnenia bez právneho dôvodu.

               2.

               Druhý dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení, keďže prijatý rozsudok prispieva k bezdôvodnému obohateniu žalobcu v prvom stupni.

               3.

               Tretí dôvod založený na zjavnom nesprávnom posúdení, keďže SVS nesprávne usúdil, že EHSV nikdy neadresoval svojim zamestnancom oznámenie s cieľom upriamiť ich pozornosť na dôsledky naturalizácie.

               4.

               Štvrtý dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení, keďže SVS porušil zásadu, podľa ktorej sa finančné ustanovenia musia uplatňovať striktne, a zásadu, podľa ktorej sa ustanovenia o výnimkách musia vykladať obmedzujúco a reštriktívne.

               5.

               Piaty dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení, pokiaľ ide o rozdelenie trov konania.


title: Vec C-354/12 P: Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z  11. apríla 2013 — Asa sp. z o.o./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) [Odvolanie — Článok 181 rokovacieho poriadku — Ochranná známka Spoločenstva — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Relatívny dôvod zamietnutia — Slovná ochranná známka FEMIFERAL — Námietka majiteľa skoršej slovnej a obrazovej ochrannej známky feminatal]

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/47

         Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 11. apríla 2013 — Asa sp. z o.o./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-354/12 P) (1)

   (Odvolanie - Článok 181 rokovacieho poriadku - Ochranná známka Spoločenstva - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Relatívny dôvod zamietnutia - Slovná ochranná známka FEMIFERAL - Námietka majiteľa skoršej slovnej a obrazovej ochrannej známky feminatal)
   2013/C 225/82
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Asa sp. z o.o. (v zastúpení: M. Chimiak, advokát)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 25. mája 2012, Asa/ÚHVT — Merck (FEMIFERAL) (T-110/11), ktorým Všeobecný súd zamietol ako nedôvodnú žalobu podanú Asa sp. z o.o., prihlasovateľkou slovnej ochrannej známky „FEMIFERAL“, ktorou sa domáhala zrušenia rozhodnutia R 0182/2010-1 prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 19. novembra 2010, ktorým bolo zrušené rozhodnutie námietkového oddelenia zamietajúce námietku podanú majiteľom národnej slovnej ochrannej známky „Feminatal“ a národnej obrazovej ochrannej známky obsahujúcej slovný prvok „feminatal“ pre výrobky zaradené do triedy 5 — Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (konsolidované znenie) (Ú. v. EÚ L 78, s. 1)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Asa sp. z o.o. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 295, 29.9.2012.


title: Vec C-360/06: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  2. októbra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg – Nemecko) – Heinrich Bauer Verlag BeteiligungsGmbH/Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg (Sloboda usadiť sa — Daňová právna úprava — Daň z príjmov právnických osôb — Oceňovanie nekótovaných podielov v kapitálových spoločnostiach)

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 2. októbra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg – Nemecko) – Heinrich Bauer Verlag BeteiligungsGmbH/Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg
   (Vec C-360/06) (1)

   (Sloboda usadiť sa - Daňová právna úprava - Daň z príjmov právnických osôb - Oceňovanie nekótovaných podielov v kapitálových spoločnostiach)
   (2008/C 301/09)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Finanzgericht Hamburg
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Heinrich Bauer Verlag BeteiligungsGmbH

      Žalovaný: Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg

      Za účasti: Heinrich Bauer Verlag KG
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Finanzgericht Hamburg – Výklad článku 52 Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 43 ES) a článku 58 Zmluvy ES (teraz článok 48 ES) – Oceňovanie nekótovaných podielov v kapitálových spoločnostiach – Rozdiel v oceňovaní medzi účasťou na tuzemskej osobnej spoločnosti a účasťou na osobnej spoločnosti usadenej v inom členskom štáte
   Výrok rozsudku
   Pokiaľ neexistuje platné odôvodnenie, článok 52 Zmluvy EHS (zmenený na článok 52 Zmluvy ES, ďalej zmenený, teraz článok 43 ES) a článok 58 Zmluvy EHS (zmenený na článok 58 Zmluvy ES, ďalej zmenený, teraz článok 48 ES) bránia uplatňovaniu daňových právnych predpisov členského štátu, ktoré v rámci oceňovania nekótovaných podielov kapitálovej spoločnosti za okolností akými sú okolnosti vo veci samej majú za účinok priznanie vyššej hodnoty účasti tejto spoločnosti na základnom imaní osobnej spoločnosti usadenej v inom členskom štáte ako jej účasti na osobnej spoločnosti usadenej v dotknutom členskom štáte, to však za podmienky, že uvedená účasť jej umožňuje vykonávať určitý vplyv na rozhodnutia osobnej spoločnosti usadenej v inom členskom štáte a umožňuje jej rozhodovať o jej činnosti.

      (1)  Ú. v. EÚ C 310, 16.12.2006.


title: Vec F-20/15: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 16. júla 2015 – FG/Európska komisia (Verejná služba — Úradníci — Reforma služobného poriadku — Nariadenie č. 1023/2013 — Typy pracovných miest — Prechodné opatrenia pri zaradení do typov pracovných miest — Článok 30 ods. 2 prílohy XIII služobného poriadku — Oprávnenosť na povýšenie do vyššej platovej triedy — Povyšovanie v roku 2014 — Administrátor, ktorý nenesie „osobitnú zodpovednosť“ — Možnosť povýšenia s hornou hranicou platovej triedy AD 12 — Nezahrnutie mena tohto administrátora do zoznamu úradníkov platovej triedy AD 12, ktorí prichádzajú do úvahy na povýšenie — Možnosť požiadať o uplatnenie článku 30 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku — Termín 31. december 2015 — Prípustnosť žaloby — Pojem akt spôsobujúci ujmu — Zmena elektronického osobného spisu úradníka — Administratívne informácie — Uverejňovanie na intranetovej stránke inštitúcie — Nedodržanie požiadaviek spojených s konaním pred podaním žaloby — Článok 81 rokovacieho poriadku)

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/53

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 16. júla 2015 – FG/Európska komisia
   (Vec F-20/15) (1)

   ((Verejná služba - Úradníci - Reforma služobného poriadku - Nariadenie č. 1023/2013 - Typy pracovných miest - Prechodné opatrenia pri zaradení do typov pracovných miest - Článok 30 ods. 2 prílohy XIII služobného poriadku - Oprávnenosť na povýšenie do vyššej platovej triedy - Povyšovanie v roku 2014 - Administrátor, ktorý nenesie „osobitnú zodpovednosť“ - Možnosť povýšenia s hornou hranicou platovej triedy AD 12 - Nezahrnutie mena tohto administrátora do zoznamu úradníkov platovej triedy AD 12, ktorí prichádzajú do úvahy na povýšenie - Možnosť požiadať o uplatnenie článku 30 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku - Termín 31. december 2015 - Prípustnosť žaloby - Pojem akt spôsobujúci ujmu - Zmena elektronického osobného spisu úradníka - Administratívne informácie - Uverejňovanie na intranetovej stránke inštitúcie - Nedodržanie požiadaviek spojených s konaním pred podaním žaloby - Článok 81 rokovacieho poriadku))
   (2015/C 279/67)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: FG (v zastúpení: M. Velardo, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. S. Bohr a C. Ehrbar, splnomocnení zástupcovia, B. Wägenbaur, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia nezahrnúť žalobcu do zoznamu úradníkov navrhovaných na povýšenie do platovej triedy AD 13 v rámci povyšovania v roku 2014

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 127, 20.4.2015, s. 41.


title: Vec C-139/09: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  11. januára 2010 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/44

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 11. januára 2010 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-139/09) (1)

   2010/C 63/75

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 141, 20.6.2009.


title: Vec T-254/17: Žaloba podaná 28. apríla 2017 – Intermarché Casino Achats/Komisia

text:
               17.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 231/29

         Žaloba podaná 28. apríla 2017 – Intermarché Casino Achats/Komisia
   (Vec T-254/17)
   (2017/C 231/37)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Intermarché Casino Achats (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: Y. Utzschneider a J. Jourdan, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               rozhodol, že článok 20 nariadenia č. 1/2003 sa na základe článku 277 ZFEÚ v prejednávanej veci nepoužije,

               —

               na základe článkov 263 a 277 ZFEÚ zrušil rozhodnutie Komisie C(2017) 1056 z 9. februára 2017,

               —

               uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania v celom rozsahu.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na protiprávnosti rozhodnutia Európskej komisie z 9. februára 2017, v ktorom žalobkyni nariadila, aby sa podrobila kontrole podľa článku 20 ods. 1 a 4 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES 2003 L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205) (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“). Podľa žalobkyne je napadnuté rozhodnutie protiprávne v rozsahu, v akom sa zakladá na ustanoveniach, ktoré sú v rozpore s Chartou základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“) a Európskym dohovorom o ochrane ľudských práv a základných slobôd (ďalej len „EDĽP“). V tejto súvislosti tvrdí, že:

                           —

                           článok 20 nariadenia č. 1/2003 porušuje právo na účinnú právnu ochranu zaručené v článku 47 charty a článku 6 EDĽP, keďže nestanovuje účinné prostriedky nápravy voči priebehu kontrol vykonávaných Komisiou,

                           —

                           článok 20 nariadenia č. 1/2003 porušuje aj zásadu rovnosti zbraní zaručenú v článku 47 Charty a článku 6 EDĽP v rozsahu, v akom neupravuje prístup k písomnostiam, na ktorých sa zakladá rozhodnutie Komisie o kontrole, ani k ich oznámeniu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na nedostatočnom odôvodnení napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom je toto rozhodnutie nedostatočne odôvodnené v rozpore s požiadavkami článku 20 ods. 4 nariadenia č. 1/2003. Žalobkyňa totiž zastáva názor, že v napadnutom rozhodnutí sa nikde neuvádza vysvetlenie, ako je dotknutá prípadným porušením, a neuvádza sa v ňom ani obdobie, počas ktorého údajne malo dôjsť k porušeniu práva hospodárskej súťaže. Toto porušenie povinnosti odôvodnenia má o to závažnejšie dôsledky, že napadnuté rozhodnutie nezahŕňa písomnosti, z ktorých vychádza.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na protiprávnosti napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom ho Komisia prijala bez toho, aby mala k dispozícii dostatočne závažné nepriame dôkazy, na základe ktorých by sa mohla domnievať, že boli porušené pravidlá hospodárskej súťaže, a teda odôvodniť kontrolu v priestoroch žalobkyne.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na protiprávnosti napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom nerešpektuje základné právo na nedotknuteľnosť obydlia stanovené v článku 7 Charty a článku 8 EDĽP, a to z dôvodu nepriamej povahy kontroly, ktorá sa v ňom nariaďuje, a neexistencie dostatočnej záruky proti zneužitiu.