title: Vec T-622/11 P: Odvolanie podané 2. decembra 2011 : Francesca Cervelli proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z  12. septembra 2011 vo veci F-98/10, Cervelli/Komisia

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/37

         Odvolanie podané 2. decembra 2011: Francesca Cervelli proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 12. septembra 2011 vo veci F-98/10, Cervelli/Komisia
   (Vec T-622/11 P)
   2012/C 32/74
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Francesca Cervelli (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: J. García-Gallardo Gil-Fournier, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy

   Odvolateľka navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               potvrdil prijatie odvolania a vyhlásil ho za prípustné,

               —

               posúdil odvolanie, ktoré podali v mene a v prospech odvolateľky jej právni zástupcovia,

               —

               vyhlásil v celom rozsahu neplatnosť uznesenia vydaného 12. septembra 2011 Súdom pre verejnú službu,

               —

               nariadil vrátenie veci Súdu pre verejnú službu na účely preskúmania veci samej.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza dva odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení skutkových okolností, keďže Súd pre verejnú službu konštatoval, že odvolateľka sa nemôže dovolávať novej skutkovej okolnosti spočívajúcej v rozsudku Všeobecného súdu z 19. júna 2007, Asturias Cuerno/Komisia (T-473/04, zatiaľ neuverejnený v Zbierke). Odvolateľka tvrdí, že tento rozsudok predstavuje novú skutkovú okolnosť, keďže sa týka rovnakej situácie, ako je tá, v ktorej sa odvolateľka nachádzala, a keďže podstatná časť analýzy uvedenej v tomto rozsudku sa týka objektívnej okolnosti, a nie skutočností, ktoré sa viažu iba na dotknutú vec.

               2.

               Druhý odvolací dôvod je založený na zjavne nesprávnom právnom posúdení, keďže Súd pre verejnú službu dal absolútnym spôsobom prednosť diskrečnej právomoci založenej na zásade autonómie menovacieho orgánu pred zásadou jednotnosti verejnej služby.


title: Vec T-580/12: Žaloba podaná 27. decembra 2012 — Yaqub/ÚHVT — Turecko (ATATURK)

text:
               16.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/21

         Žaloba podaná 27. decembra 2012 — Yaqub/ÚHVT — Turecko (ATATURK)
   (Vec T-580/12)
   2013/C 79/37
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: J. Yaqub (Nottingham, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: J. Jenkins, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Turecká republika

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu zo 17. septembra 2012.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka Spoločenstva „ATATURK“ pre výrobky zaradené do tried 3, 5, 25, 29, 30 a 32 (ochranná známka Spoločenstva 4 633 434).

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: Turecká republika.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: návrh na vyhlásenie neplatnosti sa zakladá na dôvodoch pre zamietnutie v zmysle článku 52 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. b) a f) nariadenia Rady č. 207/2009.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: potvrdenie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec T-343/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Holandsko/Komisia ( „EPUZF — Záručná sekcia — Výdavky vylúčené z financovania — Ovocie a zelenina — Vylúčenie výdavkov na tlač na obaly z financovania — Nedodržanie kritérií na uznanie organizácie výrobcov — Vylúčenie výdavkov všetkých členov dotknutej organizácie výrobcov — Proporcionalita“ )

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/32

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Holandsko/Komisia
   (Vec T-343/11) (1)

   (EPUZF - Záručná sekcia - Výdavky vylúčené z financovania - Ovocie a zelenina - Vylúčenie výdavkov na tlač na obaly z financovania - Nedodržanie kritérií na uznanie organizácie výrobcov - Vylúčenie výdavkov všetkých členov dotknutej organizácie výrobcov - Proporcionalita)
   2013/C 325/53
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne C. Wissels, M. de Ree, B. Koopman a C. Schillemans, neskôr C. Wissels, M. de Ree a C. Schillemans, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouquet a P. Rossi, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie 2011/244/EÚ z 15. apríla 2011, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 102, s. 33), v rozsahu, v akom sa týka výdavkov vynaložených Holandským kráľovstvom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Holandské kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 27.8.2011.


title: Vec T-147/09: Žaloba podaná 9. apríla 2009 — Trelleborg Industrie/Komisia

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/41

         Žaloba podaná 9. apríla 2009 — Trelleborg Industrie/Komisia
   (Vec T-147/09)
   2009/C 153/81
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Trelleborg Industrie SAS (Clermont Ferrand, Francúzsko) (v zastúpení: J. Joshua, barrister, a E. Aliende Rodríguez, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobkyne

               —

               čiastočne zrušiť článok 1 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, prinajmenšom ale v akom konštatuje akékoľvek protiprávne konanie žalobkyne pred 21. júnom 1999,

               —

               znížiť pokutu uloženú žalobkyni v článku 2 a tým opraviť zjavné chyby v rozhodnutí,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa navrhuje zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 428 v konečnom znení z 28. januára 2009 týkajúceho sa konania podľa článku 81 Zmluvy ES a článku 53 Dohody o EHP vo veci COMP/39406 — morské potrubie v rozsahu, v akom sa v ňom konštatuje, že sa zúčastnila na jedinom a pokračujúcom protiprávnom konaní v oblasti morského potrubia v EHP, ktoré spočívalo v rozdelení zákaziek, stanovení cien, stanovení kvót, stanovení predajných podmienok, geografickom rozdelení trhu a výmene obchodných citlivých informácií týkajúcich sa cien, objemov predaja a verejných zákaziek. Ďalej žiada o zníženie jej uloženej pokuty.
   Žalobkyňa svoju žalobu opiera o tri žalobné dôvody.
   Po prvé žalobkyňa tvrdí, že právo Komisie ukladať pokuty za obdobie pred 21. júnom 1999 je podľa článku 25 ods. 1 nariadenia č. 1/2003 premlčané a teda Komisia sa údajne dopustila zjavne nesprávneho posúdenia skutkových okolností a zjavne nesprávneho právneho posúdenia tým, že konštatovala, že sa žalobkyňa dopustila jediného a trvajúceho protiprávneho konania.
   Po druhé tvrdí, že Komisia nemá legitímny záujem na konštatovaní porušenia za prvé obdobie, ktoré skončilo v máji 1997.
   Po tretie, subsidiárne, žalobkyňa tvrdí, že ju Komisia protiprávne diskriminovala tým, že s ňou zaobchádzala inak ako s iným adresátom v rozsahu, v akom ide o zodpovednosť za predchodcu v spoločnosti a porušila právo byť vypočutý a povinnosť uviesť odôvodnenie.


title: Vec T-367/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. decembra 2015 – Poľsko/Komisia („EPUZF — Záručná sekcia — EPZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania — Rozvoj vidieka — Výdavky vynaložené Poľskom — Článok 33b nariadenia (ES) č. 1257/1999 — Článok 7 nariadenia (ES) č. 1258/1999 — Článok 31 nariadenia (ES) č. 1290/2005 — Zmiešaná finančná úprava — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/33

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. decembra 2015 – Poľsko/Komisia
   (Vec T-367/13) (1)

   ((„EPUZF - Záručná sekcia - EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania - Rozvoj vidieka - Výdavky vynaložené Poľskom - Článok 33b nariadenia (ES) č. 1257/1999 - Článok 7 nariadenia (ES) č. 1258/1999 - Článok 31 nariadenia (ES) č. 1290/2005 - Zmiešaná finančná úprava - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2016/C 027/38)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Poľská republika (B. Majczyna a K. Straś, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Rossi a A. Szmytkowska, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie 2013/214/EÚ z 2. mája 2013, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 123, s. 11), v rozsahu, v akom Komisia uplatňuje na výdavky vykázané Poľskou republikou na podporu polosamozásobiteľských poľnohospodárskych podnikov opravy vo výške 8 292 783,94 eura a 71 610 559,39 eura

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Poľská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 7.9.2013.


title: Vec C-96/15: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Nanterre – Francúzsko) – Saint Louis Sucre, predtým Saint Louis Sucre SA/Directeur général des douanes et droits indirects (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Poľnohospodárstvo — Cukor — Produkčné odvody — Nárok na náhradu — Nevyvezený cukor na sklade — Bezdôvodné obohatenie — Sloboda podnikania — Metóda výpočtu)

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/8

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Nanterre – Francúzsko) – Saint Louis Sucre, predtým Saint Louis Sucre SA/Directeur général des douanes et droits indirects
   (Vec C-96/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Poľnohospodárstvo - Cukor - Produkčné odvody - Nárok na náhradu - Nevyvezený cukor na sklade - Bezdôvodné obohatenie - Sloboda podnikania - Metóda výpočtu))
   (2016/C 305/11)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de grande instance de Nanterre

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Saint Louis Sucre, predtým Saint Louis Sucre SA

      Žalovaný: Directeur général des douanes et droits indirects

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 15 ods. 2 a 8 nariadenia Rady (ES) č. 1260/2001 z 19. júna 2001 o spoločnom organizovaní trhu v sektore cukru sa má vykladať v tom zmysle, že neudeľuje výrobcovi cukru právo na náhradu produkčných odvodov zaplatených za množstvá cukru, na ktoré sa vzťahujú kvóty A a B, ktoré boli uskladnené ešte 30. júna 2006, keďže systém produkčných odvodov nebol po tomto dátume nariadením Rady (ES) č. 318/2006 z 20. februára 2006 o spoločnej organizácii trhov v sektore cukru obnovený.

               2.

               Nebola zistená žiadna skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť nariadenia Rady (EÚ) č. 1360/2013 z 2. decembra 2013, ktorým sa stanovujú produkčné odvody v sektore cukru za hospodárske roky 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 a 2005/2006, koeficient potrebný na výpočet dodatočných odvodov za hospodárske roky 2001/2002 a 2004/2005 a výška súm, ktoré zaplatia výrobcovia cukru predajcom cukrovej repy vzhľadom na rozdiel medzi maximálnou výškou odvodov a výškou týchto odvodov, ktoré budú účtované za hospodárske roky 2002/2003, 2003/2004 a 2005/2006.

      (1)  Ú. v. EÚ C 146, 4.5.2015.


title: Vec C-511/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile di Bologna (Taliansko) 14. novembra 2014 – Pebros Servizi srl/Aston Martin Lagonda Limited

text:
               2.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 34/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile di Bologna (Taliansko) 14. novembra 2014 – Pebros Servizi srl/Aston Martin Lagonda Limited
   (Vec C-511/14)
   (2015/C 034/10)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale civile di Bologna

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa/Oprávnený účastník konania: Pebros Servizi srl

      Žalovaná/Povinný účastník konania: Aston Martin Lagonda Limited

      Prejudiciálne otázky

   V prípade kontumačného rozsudku (kde súd rozhodol v neprítomnosti účastníka konania), na základe ktorého sa ukladá povinnosť subjektu, ktorý bol v konaní nečinný/neprítomný, pričom však tento účastník konania výslovne neuznal nárok protistrany;
   má sa rozhodnúť podľa vnútroštátneho práva, či toto procesné konanie znamená absenciu námietok v zmysle nariadenia ES č. 805/2004 z 21. apríla 2004 (1), uverejneného v úradnom vestníku EÚ 30. apríla 2004? má sa prípadne podľa vnútroštátneho práva poprieť nesporná povaha nároku?
   alebo
   znamená odsudzujúci rozsudok, ukladajúci povinnosť nečinnému/neprítomnému účastníkovi konania, iba zo svojej podstaty, na základe európskeho práva, absenciu námietok voči tvrdeniam protistrany, s tým dôsledkom, že citované nariadenie ES č. 805/2004 sa uplatní nezávisle od hodnotenia vnútroštátneho súdu?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 805/2 004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vytvára európsky exekučný titul pre nesporné nároky (Ú. v. EÚ L 143, s. 15; Mim. vyd. 19/007, s. 38).


title: Vec T-433/10 P: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. decembra 2011 — Allen a i./Komisia ( „Odvolanie — Pracovníci zamestnaní v spoločnom podniku JET — Uplatnenie iného právneho postavenia ako postavenia dočasných zamestnancov — Náhrada vzniknutej majetkovej ujmy — Lehoty na podanie žaloby — Omeškanie — Primeraná lehota“ )

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/24

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. decembra 2011 — Allen a i./Komisia
   (Vec T-433/10 P) (1)

   (Odvolanie - Pracovníci zamestnaní v spoločnom podniku JET - Uplatnenie iného právneho postavenia ako postavenia dočasných zamestnancov - Náhrada vzniknutej majetkovej ujmy - Lehoty na podanie žaloby - Omeškanie - Primeraná lehota)
   2012/C 32/48
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: John Allen (Horspath, Spojené kráľovstvo) a ďalších 109 odvolateľov, ktorých mená sú uvedené v prílohe rozsudku (v zastúpení: K. Lasok, QC, a B. Lask, barrister)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 13. júla 2010, Allen a i./Komisia (F-103/09, zatiaľ neuverejnené v Zbierke), a smerujúce k zrušeniu tohto uznesenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               John Allen a ďalších 109 odvolateľov, ktorých mená sú uvedené v prílohe, znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii v rámci konania pred týmto súdom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 317, 20.11.2010.


title: Vec T-26/14 P: Odvolanie podané 8. januára 2014 : Peter Schönberger proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  5. novembra 2013 vo veci F-14/12, Schönberger/Dvor audítorov

text:
               29.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/26

         Odvolanie podané 8. januára 2014: Peter Schönberger proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 5. novembra 2013 vo veci F-14/12, Schönberger/Dvor audítorov
   (Vec T-26/14 P)
   2014/C 93/45
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Peter Schönberger (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: O. Mader, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Európsky dvor audítorov

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu z 5. novembra 2013 vo veci F-14/12, Schönberger/Dvor audítorov,

               —

               vyhovel návrhom žalobcu v prvostupňovom konaní,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza sedem odvolacích dôvodov.

               1.

               Prvý odvolací dôvod je založený na tom, že Súd pre verejnú službu podľa názoru odvolateľa nerozhodol o prvom žalobnom dôvode, podľa ktorého v povyšovacom roku 2011 boli k dispozícii pre priemerné päťročné povyšovacie obdobie plynúce od roku 2007 do roku 2011, stanovené podľa služobného poriadku, iba tri miesta s možným povýšením, teda o desať menej.

               2.

               Druhý odvolací dôvod je založený na tom, že napadnutý rozsudok deformoval postavenie účastníkov konania tým, že vyhlásil, že povyšovacie roky 2010 až 2014 predstavujú päťročné sporné obdobie.

               3.

               Tretí odvolací dôvod je založený na tom, že odvolateľ si myslí, že jeho právo na obranu bolo porušené tým, že mu nebola daná žiadna príležitosť, aby zaujal stanovisko k päťročnému obdobiu, ktoré považuje Súd pre verejnú službu za rozhodujúce.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod je založený na tom, že žalobca sa dovoláva nedostatku odôvodnenia, keďže napadnutý rozsudok neodôvodňuje, prečo sa má päťročné obdobie plynúce od 2010 do 2014 považovať za referenčné obdobie.

               5.

               Piaty odvolací dôvod je založený na tvrdení žalobcu, že výklad služobného poriadku Súdom pre verejnú službu je v rozpore s vôľou jasne deklarovanou zákonodarcom, začať nové päťročné obdobie v roku 2014.

               6.

               Šiesty odvolací dôvod je založený na tom, že žalobca tvrdí, že Súd pre verejnú službu porušil zásadu legitímneho očakávania tým, že svoj rozsudok oprel o výklad služobného poriadku, ktorý žalovaný výslovne odmietol.

               7.

               Siedmy odvolací dôvod sa zakladá na tom, že žalobca tvrdí, že zásada rovnosti zaobchádzania sa neuplatnila správne a v súlade s ustálenou judikatúrou.


title: Vec T-400/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. novembra 2008 – GretagMacbeth/ÚHVT (Kombinácia 24 farebných štvorcov) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihlásenie farebnej ochrannej známky Spoločenstva — Kombinácia 24 farebných štvorcov — Absolútny dôvod zamietnutia — Chýbajúca rozlišovacia spôsobilosť — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/29

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. novembra 2008 – GretagMacbeth/ÚHVT (Kombinácia 24 farebných štvorcov)
   (Vec T-400/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihlásenie farebnej ochrannej známky Spoločenstva - Kombinácia 24 farebných štvorcov - Absolútny dôvod zamietnutia - Chýbajúca rozlišovacia spôsobilosť - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2009/C 6/59)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: GretagMacbeth LLC (New Windsor, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: J. Weiser, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) R 30/2007-4 z 30. augusta 2007, týkajúcemu sa prihlášky farebného označenia zloženého z dvadsiatich štyroch farebných štvorcov ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               GretagMacbeth LLC je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 315, 22.12.2007.


title: Vec C-649/15 P: Odvolanie podané 3. decembra 2015: TV2/Danmark A/S proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 24. septembra 2015 vo veci T-674/11, TV2/Danmark A/S/Európska komisia

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/23

         Odvolanie podané 3. decembra 2015: TV2/Danmark A/S proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 24. septembra 2015 vo veci T-674/11, TV2/Danmark A/S/Európska komisia
   (Vec C-649/15 P)
   (2016/C 048/29)
   Jazyk konania: dánčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: TV2/Danmark A/S (v zastúpení: O. Koktvedgaard, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Dánske kráľovstvo, Viasat Broadcasting UK Ltd

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok v rozsahu v akom sa nevyhovelo hlavnému žalobnému návrhu TV2, rozhodnúť vo veci a zrušiť sporné rozhodnutie v rozsahu v akom uvádza, že skúmané opatrenia predstavovali štátnu pomoc podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Alternatívne vrátiť vec na opätovné konanie pred Všeobecným súdom.

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok v rozsahu v akom sa nevyhovelo druhej časti alternatívneho žalobného návrhu TV2, rozhodnúť vo veci a zrušiť sporné rozhodnutie v rozsahu v akom uvádza, že príjmy z koncesionárskych poplatkov, ktoré boli v rokoch 1997 – 2002 prevedené na TV2 a potom na regióny, predstavovali štátnu pomoc v prospech TV2. Alternatívne vrátiť v tejto časti vec na opätovné konanie pred Všeobecným súdom.

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok v rozsahu v akom bolo TV2 uložené znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť tri štvrtiny trov konania Komisie. Zaviazať Komisiu na náhradu trov konania, ktoré TV2 vznikli v konaní pred Všeobecným súdom a Súdnym dvorom. Pokiaľ by sa vec vrátila opätovne Všeobecnému súdu, rozhodnutie o trovách by malo zohľadniť rozsah veci vrátenej na prejednanie Všeobecnému súdu.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               TV2 uvádza, že časť napadnutého rozsudku, ktorým sa zamietol prvý žalobný dôvod TV2 a teda hlavný žalobný návrh TV2, odporuje konceptu štátnej pomoci, ako sa uvádza v článku 107 ods. 1 ZFEÚ, z dôvodu čoho tento rozsudok obsahuje nesprávne právne posúdenie. TV2 na podporu toho uvádza tieto hlavné tvrdenia:

                           —

                           Odmietnutie uznať, že kontroly, ktoré vykonal Rigsrevisionen (národný kontrolný úrad), postačovali na splnenie štvrtej podmienky Altmark, uvedené v napadnutom rozsudku, vychádza z prísneho, doslovného uplatnenia požiadavky tejto podmienky, ktorou je porovnanie nákladov. Toto je právne nesprávne.

                           —

                           V rozpore s tým, čo uvádza Všeobecný súd v napadnutom rozsudku, špecifická povaha záväzkov služby TV2 vo verejnom záujme a retroaktívne uplatnenie podmienok Altmark vedie k situácii v ktorej sa žiada účelové uplatnenie tejto podmienky: pozri zásadu v rozsudku Všeobecného súdu z 12. februára 2008 vo veci BUPA, T-289/03, ECLI:EU:T:2008:29, atď.

                           —

                           Pokračujúce kontroly Rigsrevisionen zamerané na overenie, či je TV2 riadne spravovaná zabezpečovali, že základný účel štvrtej podmienky Altmark bol splnený a že preto za osobitných okolností veci týkajúcich sa TV2 a vzhľadom na účelové uplatnenie tejto podmienky, postačovali na určenie, že štvrtá podmienka Altman bola splnená.

               2.

               TV2 ďalej uvádza, že tá časť napadnutého rozsudku, ktorá sa týka výhod a ktorou sa zamietla druhá časť alternatívneho žalobného návrhu TV2 obsahuje nesprávne právne posúdenie, pretože odporuje základným procesným zásadám. TV2 na podporu toho uvádza tieto hlavné tvrdenia:

                           —

                           Vo svojom vyjadrení k žalobe Komisia uviedla, že sa zhoduje s TV2 v tom, že príjmy z koncesionárskych poplatkov, ktoré TV2 previedla na regióny v období rokov 1997-2002 nepredstavujú štátnu pomoc v prospech TV2. Všeobecný súd teda rozhodol ultra petita, keďže skúmal a zamietol druhú časť alternatívneho žalobného návrhu TV2. Napadnutý rozsudok preto obsahuje nesprávne právne posúdenie.

                           —

                           Všeobecný súd ďalej rozhodol o výhodách na základe vlastných tvrdení. Úvahy Všeobecného súdu, tak ako sú uvedené v bodoch 165-174 napadnutého rozsudku nespochybňovala ani TV2, ani Komisia. Nemali by sa teda uvádzať ani v napadnutom rozhodnutí. Všeobecný súd tým prekročil hranice svojho súdneho preskúmania.

                           —

                           Všeobecný súd zároveň porušil zásadu práva na spravodlivý proces: pozri článok 47 Charty základných práv Európskej únie tým, že založil svoje rozhodnutia na návrhoch a tvrdeniach, ku ktorým sa účastníci konania nevyjadrili.

               3.

               Nakoniec TV2 uvádza, že časť napadnutého rozsudku, ktorá sa týka výhod a ktorou sa zamieta druhá časť alternatívneho žalobného návrhu TV2 (body 165-174) obsahuje nesprávne právne posúdenie, pretože vychádza zo zjavne nesprávneho výkladu dánskeho práva a odporuje konceptu štátnej pomoci, ako sa uvádza v článku 107 ods. 1 ZFEÚ. TV2 na podporu toho uvádza tieto hlavné tvrdenia:

                           —

                           Všeobecný súd posúdil a priznal rozhodujúcu váhu skutočnosti, že TV2 ako časť plnenia si svojich povinností vysielania regionálnych programov získavala z regiónov regionálne programy, výmenou za čo sa za tieto programy vyplácali príjmy z koncesionárskych poplatkov. Toto nemožno z tvrdení účastníkov konania pred Všeobecným súdom vyvodiť a odporuje to dánskemu právu. Právny test, ktorý možno vyvodzovať z bodov 166, 167 a 171 napadnutého rozsudku je preto v zásade splnený.

                           —

                           V bodoch 166, 167 a prvej vete bodu 173 napadnutého rozsudku Všeobecný súd odkazuje na hypotetický scenár, ako na časť jeho posúdenia štátnej pomoci. Tento scenár je v praxi nerealizovateľný a irelevantný pre posúdenie štátnej pomoci. Rozhodujúci faktor vo veci TV2 je v skutočnosti to, že TV2 z prevedených príjmov z koncesionárskych poplatkov nezískava žiadnu ekonomickú výhodu. Ako subjekt verejného práva, TV2 bola povinná previesť príjmy z koncesionárskych poplatkov na regióny a v praxi splnila túto povinnosť. Rozhodnutie Všeobecného súdu preto odporuje konceptu štátnej pomoci ako sa uvádza v článku 107 ods. 1 ZFEÚ.


title: Vec T-652/14 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  5. decembra 2014 – AF Steelcase/ÚHVT ( „Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Verejné zákazky — Dodávka a montáž nábytku — Zamietnutie ponuky uchádzača — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia fumus boni iuris“ )

text:
               16.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/24

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 5. decembra 2014 – AF Steelcase/ÚHVT
   (Vec T-652/14 R)
   ((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Verejné zákazky - Dodávka a montáž nábytku - Zamietnutie ponuky uchádzača - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia fumus boni iuris“))
   (2015/C 056/34)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: AF Steelcase, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: S. Rodríguez Bajón, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: N. Bambara a M. Paolacci, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na nariadenie predbežného opatrenia smerujúci v podstate k odkladu výkonu rozhodnutia Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 8. júla 2014, ktorým sa zamietla ponuka žalobkyne v rámci verejného obstarávania týkajúceho sa dodávky a montáže nábytku a príslušenstva v budovách ÚHVT

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-6/11 P: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. decembra 2011 — Komisia/Vicente Carbajosa a i. ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Prijímanie do zamestnania — Oznámenie o výberovom konaní — Verejné výberové konanie — Nepripustenie k písomnej skúške na základe výsledku vstupných testov — Rozdelenie právomocí medzi EPSO a výberovou komisiou — Zásada kontradiktórnosti“ )

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/25

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. decembra 2011 — Komisia/Vicente Carbajosa a i.
   (Vec T-6/11 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Prijímanie do zamestnania - Oznámenie o výberovom konaní - Verejné výberové konanie - Nepripustenie k písomnej skúške na základe výsledku vstupných testov - Rozdelenie právomocí medzi EPSO a výberovou komisiou - Zásada kontradiktórnosti)
   2012/C 32/52
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Žalované: Isabel Vicente Carbajosa (Brusel, Belgicko), Niina Lehtinen (Brusel) a Myriam Menchén (Brusel) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal a D. Abreu Caldas, advokáti)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 28. októbra 2010, Vicente Carbajosa a i./Komisia (F-9/09, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), a smerujúce k čiastočnému zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 28. októbra 2010, Vicente Carbajosa a i./Komisia (F-9/09), sa zrušuje v rozsahu, v akom sa ním rušia rozhodnutia Úradu pre výber zamestnancov Európskych spoločenstiev (EPSO), podľa ktorých sa Isabel Vicente Carbajosa v súvislosti s výberovým konaním EPSO/AD/117/08 a Niina Lehtinen a Myriam Menchén v súvislosti s výberovým konaním EPSO/AD/116/08 nezapíšu na zoznam uchádzačov vyzvaných na predloženie úplnej prihlášky.

               2.

               Rozhodnutia EPSO, podľa ktorých sa I. Vicente Carbajosa v súvislosti s výberovým konaním EPSO/AD/117/08 a N. Lehtinen a M. Menchén v súvislosti s výberovým konaním EPSO/AD/116/08 nezapíšu na zoznam uchádzačov vyzvaných na predloženie úplnej prihlášky, sa zrušujú.

               3.

               I. Vicente Carbajosa N. Lehtinen a M. Menchén, ako aj Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy súvisiace s týmto konaním.

      (1)  Ú. v. EÚ C 72, 5.3.2011.


title: Vec C-670/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Minden (Nemecko) 29. decembra 2016 – Tsegezab Mengesteab/Spolková republika Nemecko

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/28

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Minden (Nemecko) 29. decembra 2016 – Tsegezab Mengesteab/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-670/16)
   (2017/C 104/42)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Minden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Tsegezab Mengesteab

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže sa žiadateľ o azyl odvolávať na prechod zodpovednosti na žiadajúci členský štát z dôvodu, že uplynula lehota stanovená na podanie dožiadania o prevzatie (článok 21 ods. 1 tretí pododsek nariadenia 604/2013 (1))?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Môže sa žiadateľ o azyl odvolávať na prechod zodpovednosti aj v prípade, keď je dožiadaný členský štát naďalej pripravený prevziať žiadateľa?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na druhú otázku: Možno z výslovného súhlasu resp. implicitného súhlasu (článok 22 ods. 7 nariadenia 604/2013) dožiadaného členského štátu vyvodiť záver, že dožiadaný členský štát je naďalej pripravený prevziať žiadateľa?

               4.

               Môže dvojmesačná lehota podľa článku 21 ods. 1 druhého pododseku nariadenia 604/2013 skončiť po uplynutí trojmesačnej lehoty stanovenej v článku 21 ods. 1 prvom pododseku nariadenia 604/2013, ak sa žiadajúci členský štát obráti na databázu systému Eurodac až po uplynutí viac ako jedného mesiaca od začatia plynutia trojmesačnej lehoty?

               5.

               Považuje sa žiadosť o medzinárodnú ochranu za podanú už pri prvom vydaní osvedčenia o prihlásení sa žiadateľa o azyl alebo až po zaprotokolovaní formálnej žiadosti o azyl v zmysle článku 20 ods. 2 nariadenie 604/2013? Najmä:

                           a)

                           Považuje sa osvedčenie o prihlásení sa žiadateľa o azyl za tlačivo alebo za správu v zmysle článku 20 ods. 2 nariadenia 604/2013?

                           b)

                           Považuje sa za príslušný orgán v zmysle článku 20 ods. 2 nariadenia 604/2013 ten orgán, ktorý je zodpovedný za prijatie tlačiva alebo za vypracovanie správy, alebo ten orgán, ktorý je zodpovedný za rozhodnutie o žiadosti o azyl?

                           c)

                           Považuje sa správa, ktorú vypracovali orgány, za doručenú príslušnému orgánu aj vtedy, ak daný orgán bol oboznámený s podstatným obsahom tlačiva alebo správy, alebo mu musí byť doručený originál alebo kópia správy?

               6.

               Môžu oneskorenia medzi prvým požiadaním o azyl resp. medzi prvým vydaním osvedčenia o prihlásení sa žiadateľa o azyl a podaním dožiadania o prevzatie viesť k prechodu zodpovednosti na žiadajúci členský štát v súlade s článkom 21 ods. 1 tretím pododsekom nariadenia 604/2013 alebo k vzniku povinnosti žiadajúceho členského štátu uplatniť svoje autonómne právo prevziať zodpovednosť podľa článku 17 ods. 1 prvého pododseku nariadenia 604/2013?

               7.

               V prípade kladnej odpovede na jednu z alternatív šiestej otázky: Po uplynutí akého obdobia sa možno domnievať, že dožiadanie o prevzatie bolo podané so značným oneskorením?

               8.

               Je zachovaná lehota podľa článku 21 ods. 1 prvého pododseku nariadenia 604/2013 v prípade dožiadania o prevzatie, v ktorom žiadajúci členský štát uvedie iba dátum vstupu do žiadajúceho členského štátu, ako aj dátum podania formálnej žiadosti o azyl, ale neuvedie dátum prvého požiadania o azyl resp. dátum prvého vydania osvedčenia o prihlásení sa žiadateľa o azyl, alebo je takáto žiadosť „neúčinná“?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov (Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 31).


title: Vec C-488/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Session (Scotland), Edinburgh (Spojené kráľovstvo) 5. novembra 2007 – Royal Bank of Scotland plc/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               12.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 8/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Session (Scotland), Edinburgh (Spojené kráľovstvo) 5. novembra 2007 – Royal Bank of Scotland plc/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   (Vec C-488/07)
   (2008/C 8/16)
   Jazyk konania: angličtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Court of Session (Scotland), Edinburgh
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Royal Bank of Scotland plc

      Odporca: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Vyžaduje článok 19 ods. 1 druhý pododsek šiestej smernice Rady 77/388/EHS (1), že podiel odpočítateľný zdaniteľnou osobou podľa článku 17 ods. 5 musí byť stanovený ročne ako percentuálny podiel a zaokrúhlený nahor na číslicu neprevyšujúcu ďalšiu jednotku v prípadoch, v ktorých:

                           a)

                           tento podiel predstavuje podiel stanovený pre odvetvie činnosti zdaniteľnej osoby v súlade buď s písmenom a) alebo s písmenom b) článku 17 ods. 5 tretieho pododseku; a/alebo

                           b)

                           tento podiel zodpovedá podielu určenému na základe použitia všetkých tovarov a služieb alebo ich časti zdaniteľnou osobou v súlade s článkom 17 ods. 5 tretím pododsekom písm. c); a/alebo

                           c)

                           tento podiel zodpovedá podielu určenému na základe všetkých tovarov a služieb použitých zdaniteľnou osobou na všetky plnenia uvedené v článku 17 ods. 5 prvom pododseku v súlade s písmenom d) tohto článku?

               2.

               Môže členský štát na základe článku 19 ods. 1 druhého pododseku vyžadovať zaokrúhlenie podielu odpočítateľného zdaniteľnou osobou podľa článku 17 ods. 5 nahor na inú hodnotu ako je najbližšie vyššie celé číslo?

      (1)  Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23.


title: Vec C-281/13 P: Odvolanie podané 22. mája 2013 : Lord Inglewood a i. proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  13. marca 2013 v spojených veciach T-229/11 a T-276/11, Inglewood a i./Parlament

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/3

         Odvolanie podané 22. mája 2013: Lord Inglewood a i. proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 13. marca 2013 v spojených veciach T-229/11 a T-276/11, Inglewood a i./Parlament
   (Vec C-281/13 P)
   (2013/C 226/06)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Lord Inglewood a i. (v zastúpení: S. Orlandi, J.-N. Louis, D. Abreu Caldas, avocats)

      Ďalší účastník konania: Európsky parlament

      Návrhy odvolateľov

   Odvolatelia žiadajú, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie (štvrtá komora) z 13. marca 2013, Inglewood a i./Parlament (spojené veci T-229/11 a T-276/11),

               —

               rozhodol o nezákonnosti rozhodnutia Kancelárie Európskeho parlamentu, ktorým sa zvýšil vek odchodu do dôchodku zo 60 na 63 rokov a zrušili sa osobitné spôsoby získania dôchodku, buď vo forme skoršieho odchodu do dôchodku alebo vyplatenia jednorazovej sumy,

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutia,

               —

               zaviazal Parlament na náhradu trov oboch konaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolatelia podávajú odvolanie proti rozsudku Všeobecného súdu, ktorý zamietol ich žalobu o zrušenie rozhodnutí Európskeho parlamentu o zamietnutí ich nároku na dobrovoľný doplnkový dôchodok, buď vo forme skoršieho odchodu do dôchodku vo veku 60 rokov alebo vo forme vyplatenia jednorazovej sumy.
   Po prvé, odvolatelia uvádzajú, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia v tom zmysle, že napadnutými rozhodnutiami boli porušené ich nadobudnuté práva alebo očakávané vyplatenie za podmienok stanovených a prijatých v okamihu ich nástupu do funkcie.
   Po druhé, Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď nevzal do úvahy žalobný dôvod založený na porušení článku 27 ods. 2 Služobného poriadku členov Parlamentu, hoci toto ustanovenie stanovilo, že nadobudnuté práva alebo budúce nároky zostávajú zachované. Rozhodnutie z 1. apríla 2009 totiž porušilo nadobudnuté práva odvolateľov, teda práva žiadať skorší odchod do dôchodku alebo odchod do dôchodku vo veku 60 rokov a prípadne čiastočne žiadať vyplatenie paušálnej sumy.
   Po tretie, Všeobecný súd sa rovnako dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že Služobný poriadok členov Parlamentu sa neuplatňuje, pretože nadobudol účinnosť po rozhodnutí so všeobecnou pôsobnosťou z 1. apríla 2009, zatiaľ čo individuálne rozhodnutia, ktoré boli predmetom žaloby, boli prijaté po tomto dátume.
   Po štvrté, Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď zamietol žalobný dôvod založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania, hoci odvolatelia mohli legitímne očakávať získanie dôchodku za podmienok stanovených a uplatňovaných počas značnej časti platenia ich príspevkov alebo v deň, keď svoju funkciu ukončili, viac než osoby, ktoré sa riadili osobitnými predpismi, teda tie osoby, ktoré stále vykonávali svoje funkcie a dovŕšili vek 60 rokov pred nadobudnutím platnosti dňa 14. júla 2009 rozhodnutia z 1. apríla 2009.
   Po piate, Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď zamietol, žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality, po tom, čo konštatoval, že len 10 % členov znáša následky finančnej krízy a očakávané vplyvy dočasného fondu, ktorý má zaniknúť.


title: Vec C-79/13: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  27. februára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof te Brussel – Belgicko) – Federaal agentschap voor de opvang van asielzoekers/Selver Saciri, Danijela Dordevic, Danjel Saciri, v zastúpení: Selver Saciri a Danijela Dordevic, Sanela Saciri, v zastúpení: Selver Saciri, a Danijela Dordevic, Denis Saciri, v zastúpení: Selver Saciri a Danijela Dordevic, Openbaar Centrum voor Maatschappelijk Welzijn van Diest (Smernica 2003/9/ES — Minimálne normy pre prijímanie žiadateľov o azyl v členských štátoch — Článok 13 ods. 1 — Lehoty pre poskytnutie materiálnych podmienok prijímania — Článok 13 ods. 2 — Ustanovenia o materiálnych podmienkach prijímania — Záruky — Článok 13 ods. 5 — Stanovenie a poskytnutie minimálnych podmienok prijímania pre žiadateľov o azyl — Výška poskytnutej pomoci — Článok 14 — Ďalšie ustanovenia o materiálnych podmienkach prijímania — Naplnenie prijímacích zariadení — Odkaz na vnútroštátne systémy sociálnej ochrany — Poskytovanie materiálnych podmienok prijímania vo forme finančných príspevkov)

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/14

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. februára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof te Brussel – Belgicko) – Federaal agentschap voor de opvang van asielzoekers/Selver Saciri, Danijela Dordevic, Danjel Saciri, v zastúpení: Selver Saciri a Danijela Dordevic, Sanela Saciri, v zastúpení: Selver Saciri, a Danijela Dordevic, Denis Saciri, v zastúpení: Selver Saciri a Danijela Dordevic, Openbaar Centrum voor Maatschappelijk Welzijn van Diest
   (Vec C-79/13) (1)

   ((Smernica 2003/9/ES - Minimálne normy pre prijímanie žiadateľov o azyl v členských štátoch - Článok 13 ods. 1 - Lehoty pre poskytnutie materiálnych podmienok prijímania - Článok 13 ods. 2 - Ustanovenia o materiálnych podmienkach prijímania - Záruky - Článok 13 ods. 5 - Stanovenie a poskytnutie minimálnych podmienok prijímania pre žiadateľov o azyl - Výška poskytnutej pomoci - Článok 14 - Ďalšie ustanovenia o materiálnych podmienkach prijímania - Naplnenie prijímacích zariadení - Odkaz na vnútroštátne systémy sociálnej ochrany - Poskytovanie materiálnych podmienok prijímania vo forme finančných príspevkov))
   2014/C 112/16
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Arbeidshof te Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Federaal agentschap voor de opvang van asielzoekers

      Žalovaní: Selver Saciri, Danijela Dordevic, Danjel Saciri, v zastúpení: Selver Saciri a Danijela Dordevic, Sanela Saciri, v zastúpení: Selver Saciri a Danijela Dordevic, Denis Saciri, v zastúpení: Selver Saciri a Danijela Dordevic, Openbaar Centrum voor Maatschappelijk Welzijn van Diest

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Arbeidshof te Brussel – Výklad článku 13 ods. 1, 2 a 5 a článku 14 ods. 1, 3, 5 a 8 smernice Rady 2003/9/ES z 27. januára 2003, ktorou sa ustanovujú minimálne normy pre prijímanie žiadateľov o azyl (Ú. v. EÚ L 31, s. 18; Mim. vyd. 19/006, s. 101) – Poskytovanie finančných príspevkov – Povinnosti členských štátov – Naplnenie vnútroštátnych prijímacích zariadení určených na ubytovanie žiadateľov o azyl

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 13 ods. 5 smernice Rady 2003/9/ES z 27. januára 2003, ktorou sa ustanovujú minimálne normy pre prijímanie žiadateľov o azyl, sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ si členský štát zvolil možnosť poskytovať materiálne podmienky prijímania vo forme finančných príspevkov alebo poukážok, tieto príspevky sa musia poskytovať od okamihu podania žiadosti o azyl v súlade s ustanoveniami článku 13 ods. 1 tejto smernice a musia zodpovedať minimálnym normám zakotveným v ustanovení článku 13 ods. 2 uvedenej smernice. Tento členský štát musí dbať na to, aby celková výška finančných príspevkov pokrývajúcich materiálne podmienky prijímania bola postačujúca na zabezpečenie životnej úrovne, ktorá je dôstojná a adekvátna zdraviu, ako aj zabezpečeniu živobytia žiadateľov o azyl, a najmä aby im umožnila mať k dispozícii ubytovanie, a to prípadne vzhľadom na ochranu záujmov osôb s osobitnými potrebami podľa ustanovenia článku 17 tej istej smernice. Materiálne podmienky prijímania stanovené v článku 14 ods. 1, 3, 5 a 8 smernice 2003/9 nie sú pre členské štáty záväzné, pokiaľ si zvolili možnosť poskytovať tieto podmienky výlučne vo forme finančných príspevkov. Výška týchto príspevkov však musí byť postačujúca na to, aby umožnila neplnoletým deťom ubytovanie s rodičmi, aby tak mohla byť zachovaná jednotnosť rodiny žiadateľov o azyl.

               2.

               Smernica 2003/9 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby v prípade naplnenia ubytovacích zariadení pre žiadateľov o azyl členské štáty týchto žiadateľov odkazovali na subjekty všeobecného systému verejnej pomoci, pokiaľ tento systém žiadateľom o azyl zaručuje dodržiavanie minimálnych noriem stanovených touto smernicou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 114, 20.4.2013.


title: Vec T-287/14 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 4. septembra 2014 – Schaeffler Technologies/Komisia („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Štátna pomoc — Národná podpora výroby elektriny z obnoviteľných zdrojov — Rozhodnutie Komisie začať konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci — Návrh na odklad výkonu — Fumus boni juris“)

text:
               1.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 431/24

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 4. septembra 2014 – Schaeffler Technologies/Komisia
   (Vec T-287/14 R)
   ((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Štátna pomoc - Národná podpora výroby elektriny z obnoviteľných zdrojov - Rozhodnutie Komisie začať konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci - Návrh na odklad výkonu - Fumus boni juris“))
   (2014/C 431/41)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Schaeffler Technologies GmbH & Co. KG (Herzogenaurach, Nemecko) (v zastúpení: T. Volz a B. Wißmann, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na prerušenie právnych účinkov rozhodnutia, ktorým Komisia začala konanie vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci, pokiaľ ide o nemecký zákon o obnoviteľných zdrojoch

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-322/09: Žaloba podaná 14. augusta 2009 — Al-Faqih a MIRA/Rada a Komisia

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/47

         Žaloba podaná 14. augusta 2009 — Al-Faqih a MIRA/Rada a Komisia
   (Vec T-322/09)
   2010/C 113/77
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Saad Al-Faqih a Movement for Islamic Reform in Arabia (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: J. Jones, barrister a A. Raja, solicitor)

      Žalované: Rada Európskej únie a Európska komisia

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť v celom rozsahu alebo čiastočne nariadenie Rady (ES) č. 881/2002 (1), zmenené a doplnené nariadeniami Komisie (ES) č. 14/2005 (2), č. 492/2007 (3) a č. 1190/2005 (4), a/alebo zrušiť nariadenia Komisie (ES) č. 14/2005, č. 492/2007 a č. 1190/2005 v rozsahu, v akom sa priamo a osobne týkajú žalobcov a

               —

               zaviazať Radu a/alebo Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobcovia sa podľa článku 230 ES vo svojej žalobe domáhajú zrušenia nariadenia Rady (ES) č. 881/2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Qaida a Talibanom, zmeneného a doplneného nariadeniami Komisie (ES) č. 14/2005 z 5. januára 2005, č. 492/2007 z 3. mája 2007 a č. 1190/2005 z 20. júla 2005 a/alebo zrušenie nariadení Komisie (ES) č. 14/2005, č. 492/2007 a č. 1190/2005 v rozsahu, v akom sa priamo a osobne týkajú žalobcov.
   Žalobcovia boli zahrnutí do konsolidovaného zoznamu Výboru OSN pre sankcie, v ktorom sú zaradené osoby a subjekty údajne spojené s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Qaida a Talibanom, ktorých finančné prostriedky a ďalšie finančné zdroje majú byť zmrazené. Európska komisia následne prijala nariadenia (ES) č. 14/2005 a 1190/2005, ktoré pridali mená žalobcov do prílohy I nariadenia Rady (ES) č. 881/2002 uvádzajúcej osoby, skupiny a subjekty, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov v rámci EÚ. Zaradenie pána Al-Faqiha bolo neskôr zmenené nariadením Komisie (ES) 492/2007.
   Žalobcovia na podporu svojej žaloby uvádzajú tieto žalobné dôvody:

               Tvrdia, že zmrazenie ich zdrojov vyplývajúce z napadnutých nariadení porušuje ich základné ľudské práva, konkrétne ich právo byť vypočutý a právo na účinné súdne preskúmanie, keďže Rada a/alebo Komisia ich neinformovala o dôvodoch ich zaradenia do prílohy I nariadenia Rady (ES) č. 881/2002 a nikdy im neboli predložené dôkazy odôvodňujúce uloženie obmedzujúcich opatrení. Žalobcovia tak nemali príležitosť brániť sa a spochybniť rozhodnutia o zaradení do zoznamu pred európskymi súdmi.

               Žalobcovia ďalej uvádzajú, že ich právo na rešpektovanie vlastníckeho práva bolo porušené, keďže obmedzenie takéhoto práva na neurčitý čas spôsobené zamrazením ich zdrojov predstavuje neprimeraný a neúnosný zásah do ich základného ľudského práva.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 881/2002 z 27. mája 2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Qaida a Talibanom a ruší nariadenie Rady (ES) č. 467/2001, ktoré zakazuje vývoz určitého tovaru a služieb do Afganistanu, posilňuje zákaz letov a rozširuje zmrazenie finančných prostriedkov a ďalších finančných zdrojov vo vzťahu k Talibanu v Afganistane (Ú. v. ES L 139, s. 9; Mim. vyd. 18/001, s. 294).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 14/2005 z 5. januára 2005, ktorým sa štyridsiaty druhýkrát mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 881/2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám a subjektom spojeným s Usama bin Ladenom, sieťou Al-Qaida a Talibanom a zrušuje sa nariadenie Rady (ES) č. 467/2001 (Ú. v. EÚ L 5, s. 10).

      (3)  Nariadenie Komisie (ES) č. 492/2007 z 3. mája 2007, ktorým sa sedemdesiaty piatykrát mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 881/2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám a subjektom spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Qaida a Talibanom a zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 467/2001 (Ú. v. EÚ L 116, s. 5).

      (4)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1190/2005 z 20. júla 2005, ktorým sa štyridsiaty ôsmykrát mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 881/2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám a subjektom spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Qaida a Talibanom a zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 467/2001 (Ú. v. EÚ L 193, s. 27).


title: Vec C-352/11: Žaloba podaná 5. júla 2011 — Európska komisia/Rakúska republika

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/26

         Žaloba podaná 5. júla 2011 — Európska komisia/Rakúska republika
   (Vec C-352/11)
   2011/C 252/48
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Wilms a A. Alcover San Pedro, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Rakúska republika si tým, že upustila od vydávania povolení podľa článkov 6 a 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/1/ES z 15. januára 2008 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (ďalej len „IPPC“), od prehodnocovania existujúcich povolení, a ak je to potrebné, ich aktualizácie tak, aby boli všetky existujúce prevádzky prevádzkované v súlade s ustanoveniami článkov 3, 7, 9, 10 a 13, článku 14 písm. a) a písm. b) a článku 15 ods. 2 IPPC, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 5 ods. 1 IPPC,

               —

               zaviazať Rakúsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa ustanovení smernice IPPC (1) potrebujú „existujúce prevádzky“ v zmysle tejto smernice od 30. októbra 2007 povolenie.
   Podľa informácií dostupných Komisii nemajú všetky existujúce prevádzky nachádzajúce sa v Rakúskej republike v rozhodujúcej dobe potrebné povolenie.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/1/ES z 15. januára 2008 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (Ú. v. EÚ L 24, s. 8).


title: Vec C-546/12 P: Odvolanie podané 28. novembra 2012 : Ralf Schräder proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z  18. septembra 2012 v spojených veciach T-133/08, T-134/08, T-177/08 a T-242/09 Ralf Schräder/Úrad Spoločenstva pre odrody rastlín

text:
               9.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/12

         Odvolanie podané 28. novembra 2012: Ralf Schräder proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 18. septembra 2012 v spojených veciach T-133/08, T-134/08, T-177/08 a T-242/09 Ralf Schräder/Úrad Spoločenstva pre odrody rastlín
   (Vec C-546/12 P)
   2013/C 38/15
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Ralf Schräder (v zastúpení: T. Leidereiter, W.-A. Schmidt, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Spoločenstva pre odrody rastlín (CPVO), Jørn Hansson

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 18. septembra 2012 (druhá komora) v rozsahu, v akom sa týka rozhodnutia vo veci T-242/09 a rozhodnutia o trovách konania,

               —

               vyhovel návrhu odvolateľa podanému v prvostupňovom konaní, na zrušenie rozhodnutia odvolacieho výboru CPVO z 23. januára 2009 (vec A010/2007),

               —

               zaviazal CPVO na náhradu všetkých trov konania, ktoré odvolateľ vynaložil v tomto konaní, v konaní v spojených veciach T-133/08, T-134/08, T-177/08 a T-242/09 a v konaní na Všeobecnom súde a v predchádzajúcom konaní pred odvolacím výborom CPVO.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               I.

               Prvým odvolacím dôvodom odvolateľ namieta, že Všeobecný súd sa právne nesprávne domnieval, že skutkový stav v odvolacom konaní pred CVPO o zamietnutí žiadosti o vyhlásenie neplatnosti odrody v rámci Spoločenstva sa nemá preskúmať ex offo. Odvolateľ v tom vidí porušenie pravidiel o dôkaznom bremene a dokazovaní uplatniteľných v konaní pred odvolacím výborom a z toho vyplývajúce porušenie povinnosti Všeobecného súdu vykonať kontrolu opravného prostriedku, ako aj porušenie práv odvolateľa na spravodlivý proces, riadnu správu vecí verejných a na účinný právny prostriedok.

               II.

               Druhým odvolacím dôvodom odvolateľ namieta, že konštatovanie Všeobecného súdu, podľa ktorého existuje nárok na opatrenia zabezpečujúce riadny priebeh konania pred CPVO iba v prípade, že účastník konania predložil úvodný dôkaz o svojom tvrdení v tejto veci. Odvolateľ v tejto súvislosti namieta porušenie pravidiel o dôkaznom bremene a vykonaní dokazovania, odňatie práva byť vypočutý, ako aj skreslenie skutočností a dôkazov a to dokonca aj v prípade tvrdeného dôkazného bremena v neprospech odvolateľa.

               III.

               Tretím odvolacím dôvodom odvolateľ namieta, že Všeobecný súd zo svojho pohľadu „nesprávnu skutočnosť“, to je skutočnosť, ktorá v tejto podobe neexistuje, právne nesprávne považoval za „všeobecne známu“. Uvádza, že Všeobecný súd sa dopustil porušenia povinnosti kontroly zákonnosti a namieta skreslenie skutočností a dôkazov.

               IV.

               Štvrtým odvolacím dôvodom odvolateľ namieta, že Všeobecný súd sa dopustil právne nesprávneho konštatovania v súvislosti s bremenom tvrdenia a dôkazným bremenom tým, že odvolateľovi vytýkal, že nepredložil dôkazy v prospech svojich tvrdení týkajúcich sa vplyvov regulátorov rastu. Odvolateľ v tejto súvislosti namieta rozpory v rozsudku, neexistujúcu kontrolu zákonnosti, ktorú mal Všeobecný súd vykonať, ako aj porušenie povinnosti odôvodnenia.

               V.

               Piatym odvolacím dôvodom odvolateľ namieta konštatovanie Všeobecného súdu, podľa ktorého znak „starostlivosť o výhonky“ odrody Osteospermum nebol alebo bol nedostatočne zahrnutý do preskúmania odlišnosti odrody. Došlo teda k porušeniu článku 7 a 20 nariadenia (1), k neprípustnému rozšíreniu predmetu sporu, a rozhodnutie porušuje zákaz prekvapujúceho rozhodnutia. Navyše sa namieta odňatie práva byť vypočutý.

               VI.

               Šiestym odvolacím dôvodom odvolateľ napáda konštatovanie Všeobecného súdu, že „starostlivosť o výhonky“ odrody rastlín treba určiť na základe relatívnych kritérií, to je vo vzťahu k iným rastlinám nachádzajúcim sa v príslušnom preskúmaní. Z hľadiska odvolateľa došlo k skresleniu skutočností, porušeniu nariadenia, neprípustnému rozšíreniu predmetu sporu a k porušeniu povinnosti Všeobecného súdu vykonať rozsiahlu kontrolu zákonnosti. Rozhodnutie teda obsahuje rozpory.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2100/94 z 27. júla 1994 o právach spoločenstva k odrodám rastlín (Ú. v. ES L 227, s. 1; Mim. vyd. 03/016, s. 390).


title: Vec T-664/15: Žaloba podaná 13. novembra 2015 – Borg/Parlament

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/77

         Žaloba podaná 13. novembra 2015 – Borg/Parlament
   (Vec T-664/15)
   (2016/C 048/85)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Jacob Borg (St. Julian’s, Malta) (v zastúpení: N. Pirc Musar, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu A(2015)8486 C z 15. septembra 2015, ktorým sa zamieta opakovaná žiadosť žalobcu o prístup k niektorým dokumentom týkajúcim sa informácií o cestovných výdavkoch poslancov Európskeho parlamentu, ako aj o ich diétach, všeobecných výdavkoch a výdavkoch na personálne zabezpečenie,

               —

               uložil Parlamentu povinnosť nahradiť trovy konania žalobcu podľa článkov 134 a 140 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, vrátane trov konania akéhokoľvek vedľajšieho účastníka konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 (1) v spojení s článkom 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001 (2), keďže požadované osobné údaje nie sú chránené právnymi predpismi Spoločenstva.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 v spojení s článkom 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001, keďže prístup k požadovaným informáciám bol odmietnutý, hoci podmienky na zverejnenie boli splnené.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení všeobecnej povinnosti podľa článkov 2 a 4 nariadenia č. 1049/2001 v spojení s článkom 6 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001, a to preskúmať každý jednotlivý dokument.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 6 nariadenia č. 1049/2001, keďže odmietnutie poskytnúť čiastočný prístup k požadovaným dokumentom nebolo odôvodnené.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia podľa článku 7 ods. 1 a článku 8 ods. 1 nariadenia č. 1049/2001, keďže Parlament sa nezaoberal všetkými tvrdeniami žalobcu.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 8, 2001, s. 1; Mim. vyd. 13/026, s. 102).


title: Vec T-261/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. apríla 2016 – Spirig Pharma/EUIPO (Daylong) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Daylong — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/28

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. apríla 2016 – Spirig Pharma/EUIPO (Daylong)
   (Vec T-261/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Daylong - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 191/36)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spirig Pharma AG (Egerkingen, Švajčiarsko) (v zastúpení: T. de Haan a P. Péters, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: V. Melgar a J. Crespo Carrillo, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 24. marca 2015 (vec R 2455/2014-4) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia Daylong ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Spirig Pharma AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 245, 27.7.2015.


title: Vec C-557/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 3. decembra 2012 — KONE AG, Otis GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, ThyssenKrupp Aufzüge GmbH/ÖBB Infrastruktur AG

text:
               9.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 3. decembra 2012 — KONE AG, Otis GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, ThyssenKrupp Aufzüge GmbH/ÖBB Infrastruktur AG
   (Vec C-557/12)
   2013/C 71/09
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľky: KONE AG, Otis GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, ThyssenKrupp Aufzüge GmbH

      Odporkyňa: ÖBB Infrastruktur AG

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 101 ZFEÚ (predtým článok 81 Zmluvy o ES, článok 85 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva) vykladať v tom zmysle, že od účastníkov kartelu môže každý požadovať náhradu aj takej škody, ktorú mu spôsobil subjekt, ktorý nebol účastníkom kartelu, ale pod vplyvom zvýšených trhových cien zvyšuje ceny za svoje výrobky vo väčšej miere, ako by to robil bez kartelu („umbrella pricing“ — cenový dáždnik), takže zásada efektivity, ktorú presadzuje Súdny dvor Európskej únie, si vyžaduje podporu podľa vnútroštátneho práva?


title: Vec C-140/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Nemecko) 20. marca 2013 — Annett Altmann a i./Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Nemecko) 20. marca 2013 — Annett Altmann a i./Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht
   (Vec C-140/13)
   2013/C 156/35
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Annett Altmann, Torsten Altmann, Hans Abel, Doris Anschütz, Heinz Anschütz, Waltraud Apitzsch, Uwe Apitzsch, Andrea Arnold, Klaus Arnold, Simone Arnold, Barbara Assheuer, Ingeborg Aubele, Karl-Heinz Aubele

      Žalovaný: Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je zlučiteľné s právom Európskej únie, že na základe uplatnenia a výkladu vnútroštátnej procesnoprávnej normy, akou je § 99 Verwaltungsgerichtsordnung (správny súdny poriadok), môže dôjsť k neuplatneniu kogentných povinností zachovávania mlčanlivosti prislúchajúcich vnútroštátnym orgánom vykonávajúcim dozor nad spoločnosťami poskytujúcimi finančné služby, pričom právny základ týchto noriem je upravený v relevantných právnych predpisoch Únie (tu: smernica 2004/109/ES (1), smernica 2006/48/ES (2) a smernica 2009/65/ES (3)) a prebrali sa príslušným spôsobom do vnútroštátneho práva, ako v Spolkovej republike Nemecko prostredníctvom § 9 Kreditwesengesetz (zákon o bankovníctve) a § 8 Wertpapierhandelsgesetz (zákon o obchodovaní s cennými papiermi)?

               2.

               Môže sa orgán pre dohľad, akým je nemecký Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht (Spolkový úrad pre dohľad nad finančným trhom), voči osobe, ktorá ho podľa vnútroštátneho nemeckého Informationsfreiheitsgesetz (zákon o slobodnom prístupe k informáciám) požiadala o sprístupnenie informácií o určitom poskytovateľovi finančných služieb, odvolávať na svoje povinnosti zachovávať mlčanlivosť, ktoré mu okrem iného prislúchajú podľa práva Únie, tak, ako sú upravené v § 9 Kreditwesengesetz a § 8 Wertpapierhandelsgesetz, aj vtedy, keď podstata obchodnej metódy spoločnosti, ktorá ponúkala finančné služby, medzičasom však zanikla z dôvodu platobnej neschopnosti a nachádza sa v likvidácii, spočívala v investičnom podvode veľkého rozsahu, ktorý sa spájal s vedomým poškodením investorov, a zodpovední zástupcovia tejto spoločnosti boli právoplatne odsúdení na niekoľkoročné tresty odňatia slobody?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/109/ES z 15. decembra 2004 o harmonizácii požiadaviek na transparentnosť v súvislosti s informáciami o emitentoch, ktorých cenné papiere sú prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/34/ES (Ú. v. EÚ L 390, s. 38).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES zo 14. júna 2006 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií (Ú. v. EÚ L 177, s. 1).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/65/ES z 13. júla 2009 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP) (Ú. v. EÚ L 302, s. 32).


title: Vec C-538/12: Žaloba podaná 26. novembra 2012 — Európska komisia/Slovinská republika

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/38

         Žaloba podaná 26. novembra 2012 — Európska komisia/Slovinská republika
   (Vec C-538/12)
   2013/C 26/71
   Jazyk konania: slovinčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Hetsch, A. Tokár a D. Kukovec, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Slovinská republika

      Návrhy žalobkyne

   Komisia žiada, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že Slovinská republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na prebratie smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/81/ES (1) z 13. júla 2009 o koordinácii postupov pre zadávanie určitých zákaziek na práce, zákaziek na dodávku tovaru a zákaziek na služby verejnými obstarávateľmi alebo obstarávateľmi v oblastiach obrany a bezpečnosti a o zmene a doplnení smerníc 2004/17/ES (2) a 2004/18/ES (3), alebo tieto opatrenia neoznámila Komisii, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z týchto smerníc,

               —

               zaviazal Slovinskú republiku na zaplatenie penále podľa článku 260 ods. 3 ZFEÚ vo výške 7 038,72 eura odo dňa vyhlásenia rozsudku v tomto konaní,

               —

               zaviazal Slovinskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice uplynula 21. augusta 2011.

      (1)  Ú. v. EÚ L 216, s. 76.

      (2)  Ú. v. EÚ L 134, s. 1.

      (3)  Ú. v. EÚ L 134, s. 114.


title: Vec C-218/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel (Belgicko) 15. mája 2009 — I. NV SGS Belgium/Belgisch Interventie- en Restitutiebureau, NV Firme Derwa a NV Centraal Beheer Achmea a II. NV Firme Derwa a NV Centraal Beheer Achmea/NV SGS Belgium a Belgisch Interventie- en Restitutiebureau

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel (Belgicko) 15. mája 2009 — I. NV SGS Belgium/Belgisch Interventie- en Restitutiebureau, NV Firme Derwa a NV Centraal Beheer Achmea a II. NV Firme Derwa a NV Centraal Beheer Achmea/NV SGS Belgium a Belgisch Interventie- en Restitutiebureau
   (Vec C-218/09)
   2009/C 220/31
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van beroep te Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

                  I.

               NV SGS Belgium/Belgisch Interventie- en Restitutiebureau, NV Firme Derwa a NV Centraal Beheer Achmea

                  II.

               NV Firme Derwa a NV Centraal Beheer Achmea/NV SGS Belgium a Belgisch Interventie- en Restitutiebureau

      Prejudiciálna otázka

   Má sa pojem „vyššia moc“ v článku 5 ods. 3 nariadenia Komisie (EHS) č. 3665/87 (1) z 27. novembra 1987, ktorým sa ustanovujú spoločné podrobné pravidlá uplatňovania vývozných náhrad za poľnohospodárske výrobky, vykladať v tom zmysle, že pokazenie hovädzieho mäsa počas prepravy v riadnom obale a v chladiarenskom kontajneri, v ktorom bola stále dodržaná stanovená teplota, predstavuje v zásade vyššiu moc?

      (1)  Ú. v. ES L 351, s. 1.


title: Vec C-152/09: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  11. novembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Schwerin — Nemecko) — André Grootes/Amt für Landwirtschaft Parchim [Spoločná poľnohospodárska politika — Integrovaný systém spravovania a kontroly určitých schém poskytovania pomoci — Režim jednotnej platby — Nariadenie (ES) č. 1782/2003 — Výpočet platobných nárokov — Článok 40 ods. 5 — Poľnohospodári, na ktorých sa vzťahovali agroenvironmentálne záväzky počas referenčného obdobia — Článok 59 ods. 3 — Regionálne vykonávanie režimu jednotnej platby — Článok 61 — Rozdielne jednotkové hodnoty na hektáre trvalých pasienkov a na akékoľvek iné hektáre, na ktoré možno poskytnúť podporu]

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/7

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 11. novembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Schwerin — Nemecko) — André Grootes/Amt für Landwirtschaft Parchim
   (Vec C-152/09) (1)

   (Spoločná poľnohospodárska politika - Integrovaný systém spravovania a kontroly určitých schém poskytovania pomoci - Režim jednotnej platby - Nariadenie (ES) č. 1782/2003 - Výpočet platobných nárokov - Článok 40 ods. 5 - Poľnohospodári, na ktorých sa vzťahovali agroenvironmentálne záväzky počas referenčného obdobia - Článok 59 ods. 3 - Regionálne vykonávanie režimu jednotnej platby - Článok 61 - Rozdielne jednotkové hodnoty na hektáre trvalých pasienkov a na akékoľvek iné hektáre, na ktoré možno poskytnúť podporu)
   2011/C 13/11
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Schwerin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: André Grootes

      Žalovaný: Amt für Landwirtschaft Parchim

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verwaltungsgericht Schwerin — Výklad článku 40 ods. 5 nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Ú. v. EÚ L 270, s. 1; Mim. vyd. 03/040, s. 269) — Podmienky, za ktorých môžu poľnohospodári zúčastňujúci sa počas referenčného obdobia na agroenvironmentálnom opatrení požiadať o výpočet referenčnej čiastky na základe roka predchádzajúceho účasti na tomto opatrení

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 40 ods. 5 nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001, zmenený a doplnený nariadením Rady (ES) č. 319/2006 z 20. februára 2006, sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ boli v dotknutom členskom štáte stanovené podľa článku 61 tohto nariadenia rozdielne jednotkové hodnoty na hektáre pasienkov a na akékoľvek iné hektáre, na ktoré možno poskytnúť podporu, poľnohospodár, na ktorého sa k referenčnému dátumu uvedenému v tomto článku vzťahujú agroenvironmentálne záväzky podľa nariadenia Rady (EHS) č. 2078/92 z 30. júna 1992 o poľnohospodárskych výrobných metódach zlučiteľných s požiadavkami ochrany životného prostredia a so zachovaním krajiny, ktoré predstavujú priame pokračovanie agroenvironmentálnych záväzkov, ktorých cieľom je zmena ornej pôdy na trvalé pasienky, je oprávnený požadovať, aby nároky uvedené v článku 59 ods. 3 prvom pododseku nariadenia č. 1782/2003, zmeneného a doplneného nariadením č. 319/2006, boli vypočítané na základe jednotkových hodnôt stanovených na iné hektáre, na ktoré možno poskytnúť podporu, než hektáre pasienkov.

               2.

               Článok 40 ods. 5 nariadenia č. 1782/2003, zmenený a doplnený nariadením č. 319/2006, v spojení s článkom 61 tohto nariadenia v znení zmien a doplnení sa má vykladať v tom zmysle, že iba existencia príčinnej súvislosti medzi zmenou využívania pozemku z ornej pôdy na trvalé pasienky a účasťou na agroenvironmentálnom opatrení umožňuje nezohľadniť na účely výpočtu platobných nárokov skutočnosť, že tento pozemok sa využíval ako trvalý pasienok k referenčnému dátumu, ktorý je uvedený v článku 61 tohto nariadenia v znení zmien a doplnení.

               3.

               Článok 40 ods. 5 nariadenia č. 1782/2003, zmenený a doplnený nariadením č. 319/2006, v spojení s článkom 61 tohto nariadenia v znení zmien a doplnení sa má vykladať v tom zmysle, že jeho uplatnenie nepodlieha podmienke, že poľnohospodár, ktorý podal žiadosť o jednotnú platbu, je aj tým, kto vykonal zmenu využitia dotknutého pozemku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 167, 18.7.2009.


title: Vec T-21/12: Uznesenie Všeobecného súdu z  15. januára 2013 — Alfacam a i./Parlament [ „Žaloba o neplatnosť — Verejné zákazky na služby — Verejné obstarávanie — Poskytovanie audiovizuálnych služieb pre Parlament — Zamietnutie ponuky uchádzača — Články 94 a 103 nariadenia (ES, Euratom) č. 1605/2002 — Žaloba zjavne bez právneho základu“ ]

text:
               9.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/22

         Uznesenie Všeobecného súdu z 15. januára 2013 — Alfacam a i./Parlament
   (Vec T-21/12) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Verejné zákazky na služby - Verejné obstarávanie - Poskytovanie audiovizuálnych služieb pre Parlament - Zamietnutie ponuky uchádzača - Články 94 a 103 nariadenia (ES, Euratom) č. 1605/2002 - Žaloba zjavne bez právneho základu)
   2013/C 71/34
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Alfacam (Lint, Belgicko), Via Storia (Schiltigheim, Francúzsko), DB Video Productions (Aartselaar, Belgicko), IEC (Rennes, Francúzsko) a European Broadcast Partners (Eubropa) (Aartselaar) (v zastúpení: B. Pierart, avocat)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: pôvodne P. López-Carceller a C. Braunstein, neskôr P. López-Carceller a G. Hellinckx, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Parlamentu z 18. novembra 2011, ktorým sa spoločnosti watch tv zadáva časť 1 verejného obstarávania EP/DGCOMM/AV/11/11 týkajúceho sa poskytovania audiovizuálnych služieb v sídle Parlamentu v Bruseli (Belgicko), ako aj rozhodnutia Parlamentu z 18. novembra 2011, ktorým sa odmieta ponuka predložená spoločnosťou Eubropa pre túto časť

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobcovia znášajú svoje vlastné trovy konania ako aj tie, ktorý vynaložil Európsky parlament.

      (1)  Ú. v. EÚ C 89, 24.3.2012.


title: Vec T-567/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 29. júna 2016 – Group/EUIPO – Iliev (GROUP Company TOURISM & TRAVEL) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie GROUP Company TOURISM & TRAVEL — Nezapísané skoršie národné obrazové ochranné známky GROUP Company TOURISM & TRAVEL — Relatívny dôvod zamietnutia — Uplatnenie vnútroštátneho práva — Článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Dôkazy preukazujúce obsah vnútroštátneho práva — Pravidlo 19 ods. 2 písm. d) nariadenia (ES) č. 2868/95 — Nezohľadnenie dôkazov predložených pred odvolacím senátom — Voľná úvaha odvolacieho senátu — Článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009“)

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/29

         Rozsudok Všeobecného súdu z 29. júna 2016 – Group/EUIPO – Iliev (GROUP Company TOURISM & TRAVEL)
   (Vec T-567/14) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie GROUP Company TOURISM & TRAVEL - Nezapísané skoršie národné obrazové ochranné známky GROUP Company TOURISM & TRAVEL - Relatívny dôvod zamietnutia - Uplatnenie vnútroštátneho práva - Článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Dôkazy preukazujúce obsah vnútroštátneho práva - Pravidlo 19 ods. 2 písm. d) nariadenia (ES) č. 2868/95 - Nezohľadnenie dôkazov predložených pred odvolacím senátom - Voľná úvaha odvolacieho senátu - Článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009“))
   (2016/C 305/39)
   Jazyk konania: bulharčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Group OOD (Sofia, Bulharsko) (v zastúpení: D. Dragiev a A. Andreev, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, P. Ivanov a D. Botis, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Kosta Iliev (Sofia) (v zastúpení: S. Ganeva, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 2. júna 2014 (vec R 1587/2013-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Group a pánom K. Ilievom

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 2. júna 2014 (vec R 1587/2013-4) sa zrušuje.

               2.

               EUIPO a pán Kosta Iliev znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Group OOD.

      (1)  Ú. v. EÚ C 372, 20.10.2014.


title: Vec F-149/15: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 19. júla 2016 – HG/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Úradníci pôsobiaci v tretej krajine — Služobný byt poskytnutý inštitúciou — Povinnosť mať v ňom pobyt — Disciplinárne konanie — Disciplinárna sankcia — Článok 9 ods. 1 písm. c) prílohy IX štatútu — Zastavenie postupu do vyššieho platového stupňa — Náhrada škody — Článok 22 štatútu)

text:
               3.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 364/41

      Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 19. júla 2016 – HG/Komisia
      (Vec F-149/15) (1)

      ((Verejná služba - Úradníci - Úradníci pôsobiaci v tretej krajine - Služobný byt poskytnutý inštitúciou - Povinnosť mať v ňom pobyt - Disciplinárne konanie - Disciplinárna sankcia - Článok 9 ods. 1 písm. c) prílohy IX štatútu - Zastavenie postupu do vyššieho platového stupňa - Náhrada škody - Článok 22 štatútu))
      (2016/C 364/50)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: HG (v zastúpení: L. Levi, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia, A. Dal Ferro, avocat)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie rozhodnutia, ktorým sa uložila žalobcovi sankcia zastavenia postupu do vyššieho platového stupňa a povinnosť nahradiť škodu, ktorá vznikla Európskej únii a návrh na náhradu škody ako kompenzáciu za údajne vzniknutú psychickú ujmu a poškodenie dobrého mena

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  HG znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskej komisie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 68, 22.2.2016, s. 46.


title: Vec C-121/16: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 21. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile e penale di Cagliari – Taliansko) – Salumificio Murru SpA/Autotrasporti di Marongiu Remigio (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Článok 101 ZFEÚ — Cestná doprava — Cena za služby cestnej dopravy tovaru na účet iných osôb, ktorá nemôže byť nižšia, ako sú minimálne prevádzkové náklady — Hospodárska súťaž — Stanovenie nákladov Ministerstvom pre infraštruktúru a dopravu)

text:
               5.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/5

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 21. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile e penale di Cagliari – Taliansko) – Salumificio Murru SpA/Autotrasporti di Marongiu Remigio
   (Vec C-121/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Článok 101 ZFEÚ - Cestná doprava - Cena za služby cestnej dopravy tovaru na účet iných osôb, ktorá nemôže byť nižšia, ako sú minimálne prevádzkové náklady - Hospodárska súťaž - Stanovenie nákladov Ministerstvom pre infraštruktúru a dopravu))
   (2016/C 326/07)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale civile e penale di Cagliari

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Salumificio Murru SpA

      Žalovaná: Autotrasporti di Marongiu Remigio

      Výrok

   Článok 101 ZFEÚ v spojení s článkom 4 ods. 3 ZEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je úprava dotknutá vo veci samej, podľa ktorej nemôže byť cena za služby cestnej dopravy tovaru na účet iných osôb nižšia, než sú minimálne prevádzkové náklady, ktoré stanovil vnútroštátny správny orgán.

      (1)  Ú. v. EÚ C 200, 6.6.2016.


title: Vec C-479/14: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf – Nemecko) – Sabine Hünnebeck/Finanzamt Krefeld (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Voľný pohyb kapitálu — Články 63 a 65 ZFEÚ — Daň z darovania — Darovanie nehnuteľnosti nachádzajúcej sa v tuzemsku — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca vyššiu nezdaniteľnú sumu pre rezidentov ako pre nerezidentov — Existencia režimu, ktorý si možno zvoliť, umožňujúceho priznať ktorejkoľvek osobe s bydliskom v členskom štáte Únie vyššiu nezdaniteľnú sumu)

text:
               16.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/8

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf – Nemecko) – Sabine Hünnebeck/Finanzamt Krefeld
   (Vec C-479/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Voľný pohyb kapitálu - Články 63 a 65 ZFEÚ - Daň z darovania - Darovanie nehnuteľnosti nachádzajúcej sa v tuzemsku - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca vyššiu nezdaniteľnú sumu pre rezidentov ako pre nerezidentov - Existencia režimu, ktorý si možno zvoliť, umožňujúceho priznať ktorejkoľvek osobe s bydliskom v členskom štáte Únie vyššiu nezdaniteľnú sumu))
   (2016/C 296/11)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sabine Hünnebeck

      Žalovaný: Finanzamt Krefeld

      Výrok rozsudku

   Články 63 a 65 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje pri darovaní medzi nerezidentmi v prípade neexistencie osobitnej žiadosti obdarovaného použitie spôsobu výpočtu dane z darovania na základe nižšej nezdaniteľnej sumy. Tieto články bránia takisto v každom prípade vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje na žiadosť takéhoto obdarovaného použitie spôsobu výpočtu dane z darovania na základe vyššej nezdaniteľnej sumy, ktorá platí v prípade darovania, v rámci ktorého je aspoň jednou zo strán rezident, pričom realizácia tejto možnosti obdarovaným nerezidentom zahŕňa na účely výpočtu dane z dotknutého darovania súčet všetkých darovaní, ktoré dostal tento obdarovaný od tej istej osoby v priebehu desiatich rokov, ktoré predchádzali, a desiatich rokov, ktoré nasledovali po tomto darovaní.

      (1)  Ú. v. EÚ C 34, 2.2.2015.


title: Vec C-184/10: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  19. mája 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Nemecko) — Mathilde Grasser/Freistaat Bayern (Smernica 91/439/EHS — Vzájomné uznávanie vodičských preukazov — Vodičský preukaz vydaný členským štátom v rozpore s požiadavkou bydliska — Odmietnutie uznania hostiteľským členským štátom výlučne z dôvodu nesplnenia požiadavky bydliska)

text:
               9.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 204/10

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 19. mája 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Nemecko) — Mathilde Grasser/Freistaat Bayern
   (Vec C-184/10) (1)

   (Smernica 91/439/EHS - Vzájomné uznávanie vodičských preukazov - Vodičský preukaz vydaný členským štátom v rozpore s požiadavkou bydliska - Odmietnutie uznania hostiteľským členským štátom výlučne z dôvodu nesplnenia požiadavky bydliska)
   2011/C 204/18
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Mathilde Grasser

      Žalovaná: Freistaat Bayern

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Výklad článku 1 ods. 2 a článku 8 ods. 2 a 4 smernice Rady 91/439/EHS z 29. júla 1991 o vodičských preukazoch (Ú. v. ES L 237, s. 1; Mim. vyd. 07/001, s. 317) — Vodičský preukaz, ktorý členský štát vydal príslušníkovi iného členského štátu, ktorý mal v čase vydania vodičského preukazu svoje zvyčajné bydlisko na území tohto iného členského štátu a voči ktorému nikdy nebolo nariadené opatrenie odňatia národného vodičského preukazu — Právo členských štátov odmietnuť uznať vodičský preukaz vydaný iným členským štátom, odvolávajúc sa pritom výlučne na porušenie zásady bydliska

      Výrok rozsudku

   Článok 1 ods. 2, článok 7 ods. 1 písm. b), ako aj článok 8 ods. 2 a 4 smernice Rady 91/439/EHS z 29. júla 1991 o vodičských preukazoch, zmenenej a doplnenej smernicou Komisie 2008/65/ES z 27. júna 2008, sa majú vykladať tak, že nebránia tomu, aby hostiteľský členský štát odmietol uznať na svojom území vodičský preukaz vydaný iným členským štátom, ak z údajov v tomto vodičskom preukaze preukázateľne vyplýva, že požiadavka zvyčajného bydliska stanovená v článku 7 ods. 1 písm. b) tejto smernice nebola splnená. Skutočnosť, že hostiteľský členský štát neuložil držiteľovi uvedeného preukazu nijaké opatrenie v zmysle článku 8 ods. 2 uvedenej smernice, je v tomto smere irelevantná.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 3.7.2010.


title: Vec T-371/11: Žaloba podaná 11. júla 2011 — Monier Roofing Components/ÚHVT (CLIMA COMFORT)

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/54

         Žaloba podaná 11. júla 2011 — Monier Roofing Components/ÚHVT (CLIMA COMFORT)
   (Vec T-371/11)
   2011/C 269/119
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Monier Roofing Components GmbH (Oberursel, Nemecko) (v zastúpení: F. Ekey, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 28. apríla 2011 vo veci R 2026/2010-1,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „CLIMA COMFORT“ pre výrobky zaradené v triede 17 — prihláška č. 9 175 324.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b), článku 75 a článku 76 nariadenia č. 207/2009, keďže i) odvolací senát vychádzal z nesprávnych fyzikálnych zistení bez toho, aby v tomto ohľade vypočul žalobkyňu; ii) odvolací senát bol povinný ex offo objasniť skutkové okolnosti, a iii) odvolací senát nezohľadnil povahu a určenie sporných výrobkov a dospel k nesprávnym konštatovaniam, pokiaľ ide o význam označenia „CLIMA COMFORT“ vo vzťahu k sporným výrobkom.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  1. decembra 2005  vo veci C-309/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Bundesfinanzhof): Fleisch-Winter GmbH & Co. KG proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Vývozné náhrady — Podmienky poskytnutia — Hovädzie mäso — Nariadenie (EHS) č. 3665/87 — Bovinná spongiformná encefalopatia — Zákaz vývozu — Primeraná a prijateľná predajná kvalita — Colné vyhlásenie — Vnútroštátna žiadosť o platbu — Sankcia)

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/8

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 1. decembra 2005
   vo veci C-309/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Bundesfinanzhof): Fleisch-Winter GmbH & Co. KG proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas (1)

   (Vývozné náhrady - Podmienky poskytnutia - Hovädzie mäso - Nariadenie (EHS) č. 3665/87 - Bovinná spongiformná encefalopatia - Zákaz vývozu - Primeraná a prijateľná predajná kvalita - Colné vyhlásenie - Vnútroštátna žiadosť o platbu - Sankcia)
   (2006/C 48/15)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-309/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Bundesfinanzhof (Nemecko) z 20. apríla 2004 a doručený Súdnemu dvoru 21. júla 2004, ktorý súvisí s konaním: Fleisch-Winter GmbH & Co. KG proti Hauptzollamt Hamburg-Jonas, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues, E. Juhász (spravodajca) a E. Levits, generálny advokát: P. Léger, tajomník: K. Sztranc, referentka, vyhlásil 1. decembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Článok 13 nariadenia Komisie č. 3665/87 z 27. novembra 1987, ktorým sa ustanovujú spoločné podrobné pravidlá pre uplatňovanie vývozných náhrad na poľnohospodárske výrobky, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 2945/94 z 2. decembra 1994, sa má vykladať tak, že bráni tomu, aby bolo možné hovädzie mäso, ktoré je predmetom zákazu vývozu stanoveného právom Spoločenstva z určitého štátu do iných členských štátov alebo tretích krajín, považovať za mäso „primeranej a prijateľnej predajnej kvality“, a že požaduje, aby vývozca na účely poskytnutia náhrad preukázal, že vyvážaný výrobok nepochádza z členského štátu, z ktorého je vývoz zakázaný, ak má vnútroštátny správny orgán pochybnosti, že sa na výrobok vzťahuje zákaz vývozu.

               2.

               Ubezpečenie poskytnuté v rámci vnútroštátnej žiadosti o platbu, že výrobok je „primeranej a prijateľnej predajnej kvality“ v zmysle článku 13 prvej vety nariadenia č. 3665/87, zmeneného a doplneného nariadením č. 2945/94, nepatrí medzi informácie poskytované podľa ustanovení článku 11 ods. 1 druhého pododseku v spojení s článkom 3 uvedeného nariadenia. Vnútroštátny sudca ho však v každom prípade môže považovať za dôkaz pri hodnotení situácie vývozcu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 239, 25.4.2004.


title: Vec F-60/09: Žaloba podaná 24. júna 2009 — Birkhoff/Komisia

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/50

         Žaloba podaná 24. júna 2009 — Birkhoff/Komisia
   (Vec F-60/09)
   2009/C 205/92
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Gerhard Birkhoff (Weitnau, Nemecko) (v zastúpení: C. Inzillo, avvocato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie zamietnutia žiadosti žalobcu o predĺženie doby uplatňovania článku 2 ods. 5 prílohy VII Služobného poriadku v prospech jeho dcéry od 1. januára 2009 a uloženie povinnosti Komisii vyplatiť dlžné sumy z tohto dôvodu od 1. januára 2009

      Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť za protiprávne a v dôsledku toho zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 2. apríla 2009, keďže je protiprávne a zjavne nedôvodné ako po skutkovej, tak aj po právnej stránke, ako aj každý nasledujúci akt a/alebo rozhodnutie predchádzajúce tomu istému rozhodnutiu, súvisiace s ním a po ňom nasledujúce a obzvlášť rozhodnutie PMO4 zo 14. novembra 2008,

               —

               zaviazať Komisiu na zaplatenie súm, ktoré neboli vyplatené žalobcovi od 1. januára 2009 spolu s valorizáciou a úrokmi z omeškania až do splnenia povinnosti,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.