title: Vec C-220/07: Žaloba podaná 27. apríla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/11

         Žaloba podaná 27. apríla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-220/07)
   (2007/C 211/21)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J.-P. Keppenne a M. Shotter, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si tým, že prebrala do vnútroštátneho práva ustanovenia týkajúce sa určenia spoločností, ktoré sú schopné zabezpečiť poskytovanie univerzálnej služby, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 8 ods. 2, 12 a 13, ako aj prílohy IV smernice univerzálnej služby 2002/22/ES (1),

               —

               zaviazať Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Vo svojej žalobe Komisia žalovanej v podstate vytýka, že žalovaná nesprávne prebrala smernicu 2002/22, keďže francúzska právna úprava uvádza, že ktorýkoľvek operátor schopný zabezpečiť na celom štátnom území jeden z prvkov univerzálnej služby môže byť poverený zabezpečiť toto poskytovanie. Takéto ustanovenie porušuje tak zásadu zákazu diskriminácie uvedenú v článku 8 ods. 2 vyššie uvedenej smernice, ako aj zásady rentability a poskytovania služby nákladovo efektívnym spôsobom vyplývajúce z článkov 8, 12 a 13, ako aj z prílohy IV tejto smernice, keďže táto právna úprava vylučuje a priori hospodárske subjekty, ktoré nie sú schopné zabezpečiť poskytovanie univerzálnej služby na celom štátnom území. Samotná smernica samozrejme nezakazovala členským štátom možnosť určenia in fine jedného operátora povereného pokryť celé štátne územie, ale v každom prípade ukladala členským štátom najskôr použiť otvorený postup v súlade s kritériami uvedenými v článku 8 ods. 2 smernice aby sa zaručilo, že určenie jediného operátora bude najefektívnejším a najrentabilnejším riešením.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) (Ú. v. ES L 108, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367).


title: Spojené veci T-211/04 a T-215/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  18. decembra 2008 – Vláda Gibraltáru a Spojené kráľovstvo/Komisia ( Štátna pomoc — Schéma štátnej pomoci oznámená Spojeným kráľovstvom a týkajúca sa reformy dane z príjmov právnických osôb vlády Gibraltáru — Rozhodnutie vyhlasujúce schému pomoci za nezlučiteľnú so spoločným trhom — Regionálna selektivita — Materiálna selektivita )

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/41

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 18. decembra 2008 – Vláda Gibraltáru a Spojené kráľovstvo/Komisia
   (Spojené veci T-211/04 a T-215/04) (1)

   („Štátna pomoc - Schéma štátnej pomoci oznámená Spojeným kráľovstvom a týkajúca sa reformy dane z príjmov právnických osôb vlády Gibraltáru - Rozhodnutie vyhlasujúce schému pomoci za nezlučiteľnú so spoločným trhom - Regionálna selektivita - Materiálna selektivita“)
   (2009/C 44/69)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca vo veci T-211/04: Vláda Gibraltáru (v zastúpení: M. Llamas, barrister, J. Temple Lang, solicitor a A. Petersen, advokát, ako aj pôvodne K. Nordlander a neskôr K. Karl, advokáti)

      Žalobca vo veci T-215/04: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: pôvodne M. Bethell, E. Jenkinson, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Anderson, QC, a H. Davies, barrister, neskôr E. Jenkinson, E. O'Neill a S. Behzadi-Spencer, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: N. Khan a V. Di Bucci, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu vo veci T-211/04: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: pôvodne M. Bethell, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci D. Anderson, QC, a H. Davies, barrister, neskôr E. Jenkinson a E. O'Neill, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad, abogado del Estado)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2005/261/ES z 30. marca 2004 týkajúceho sa schémy pomoci, ktorú vláda Spojeného kráľovstva plánuje zaviesť v súvislosti s reformou dane z príjmov právnických osôb vládou Gibraltáru (Ú. v. ES L 85, 2005, s. 1)
   Výrok rozsudku

               1.

               Veci T-211/04 a T-215/04 sa spájajú na účely rozsudku.

               2.

               Rozhodnutie Komisie 2005/261/ES z 30. marca 2004 týkajúce sa schémy pomoci, ktorú vláda Spojeného kráľovstva plánuje zaviesť v súvislosti s reformou dane z príjmov právnických osôb vládou Gibraltáru, sa zrušuje.

               3.

               Komisia znáša trovy konania vlády Gibraltáru a trovy konania Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska vo veci T-215/04, ako aj svoje vlastné trovy konania.

               4.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska ako vedľajší účastník konania vo veci T-211/04 znáša svoje vlastné trovy konania.

               5.

               Španielske kráľovstvo ako vedľajší účastník konania vo veciach T-211/04 a T-215/04 znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 28.8.2004.


title: Vec C-397/13 P: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z  29. januára 2014 – Simone Gbagbo/Rada Európskej únie, Európska komisia, Republika Pobrežia Slonoviny (Odvolanie — Lehota — Formálne náležitosti — Zjavná neprípustnosť)

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/19

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 29. januára 2014 – Simone Gbagbo/Rada Európskej únie, Európska komisia, Republika Pobrežia Slonoviny
   (Vec C-397/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Lehota - Formálne náležitosti - Zjavná neprípustnosť))
   2014/C 175/23
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Simone Gbagbo (v zastúpení: J.-C. Tchikaya, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: B. Driessen a M. Chavrier, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia, Republika Pobrežia Slonoviny (v zastúpení: J.-P. Mignard, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 25. apríla 2013, Gbagbo/Rada (T-119/11), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu, ktorej predmetom je návrh na zrušenie jednak rozhodnutia Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2010/656/SZBP, ktorým sa obnovujú obmedzujúce opatrenia voči Pobrežiu Slonoviny (Ú. v. EÚ L 11, s. 36) a jednak nariadenia Rady (EÚ) č. 25/2011 zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 560/2005, ktorým sa ukladajú určité osobitné obmedzujúce opatrenia namierené proti určitým osobám a subjektom v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny (Ú. v. EÚ L 11, s. 1) v rozsahu, v akom sa týkajú odvolateľky – Zmrazenie finančných prostriedkov – Povinnosť odôvodnenia – Zjavne nesprávne posúdenie

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Simone Gbagbo znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Radou Európskej únie.

               3.

               Republika Pobrežia Slonoviny znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 21.9.2013.


title: Spojené veci C-164/10 až 176/10: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 16. februára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Taliansko) — Emanuele Ferazzoli a i./Ministero dell’Interno (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb — Hazardné hry — Zber stávok na športové podujatia — Požiadavka koncesie — Dôsledky, ktoré sa majú vyvodiť z porušenia práva Únie v oblasti udeľovania koncesií — Udelenie 16300 dodatočných koncesií — Zásada rovnosti zaobchádzania a povinnosť transparentnosti — Zásada právnej istoty — Ochrana držiteľov skorších koncesií — Vnútroštátna právna úprava — Povinná minimálna vzdialenosť medzi zbernými miestami stávok — Prípustnosť — Cezhraničné činnosti porovnateľné s činnosťami, ktoré sú predmetom koncesie — Zákaz podľa vnútroštátnej právnej úpravy — Prípustnosť)

text:
               26.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/9

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 16. februára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Taliansko) — Emanuele Ferazzoli a i./Ministero dell’Interno
   (Spojené veci C-164/10 až 176/10) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Sloboda usadiť sa - Slobodné poskytovanie služieb - Hazardné hry - Zber stávok na športové podujatia - Požiadavka koncesie - Dôsledky, ktoré sa majú vyvodiť z porušenia práva Únie v oblasti udeľovania koncesií - Udelenie 16 300 dodatočných koncesií - Zásada rovnosti zaobchádzania a povinnosť transparentnosti - Zásada právnej istoty - Ochrana držiteľov skorších koncesií - Vnútroštátna právna úprava - Povinná minimálna vzdialenosť medzi zbernými miestami stávok - Prípustnosť - Cezhraničné činnosti porovnateľné s činnosťami, ktoré sú predmetom koncesie - Zákaz podľa vnútroštátnej právnej úpravy - Prípustnosť)
   2012/C 151/16
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Emanuele Ferazzoli (C-164/10), Cosima Barberio (C-165/10), Patrizia Banchetti (C-166/10), Andrea Palomba (C-167/10), Michele Fanelli (C-168/10), Sandra Castronovo (C-169/10), Mirko De Filippo (C-170/10), Andrea Sacripanti (C-171/10), Emiliano Orru’ (C-172/10), Fabrizio Cariulo (C-173/10), Paola Tonachella (C-174/10), Pietro Calogero (C-175/10), Danilo Spina (C-176/10)

      Žalovaný: Ministero dell’Interno

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Voľný pohyb osôb — Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb — Činnosť zberu stávok — Vnútroštátna právna úprava vyhradzujúca výkon činnosti zberu stávok vnútroštátnymi prevádzkovateľmi, ktorí získali koncesiu — Obmedzenia otvorenia nových zberných miest stávok pre držiteľov nových koncesií — Strata koncesií v prípade cezhraničného organizovania hier podobných hrám, ktoré sa považujú za „verejné“ — Zlučiteľnosť s článkami 43 ES a 49 ES

      Výrok

               1.

               Články 43 ES a 49 ES, ako aj zásady rovnosti zaobchádzania a efektivity, sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby členský štát, ktorý v rozpore s právom Únie vylúčil jeden druh prevádzkovateľov z udeľovania koncesií na výkon podnikateľskej činnosti a snaží sa napraviť toto porušenie zavedením výberových konaní na veľký počet nových koncesií, chránil obchodné postavenie nadobudnuté existujúcimi prevádzkovateľmi stanovením najmä minimálnych vzdialeností medzi zariadeniami nových koncesionárov a zariadeniami existujúcich prevádzkovateľov.

               2.

               Články 43 ES a 49 ES sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby sa za výkon organizovanej činnosti zberu stávok bez koncesie alebo bez povolenia od polície uplatňovali sankcie na osoby spojené s prevádzkovateľom, ktorý bol vylúčený z verejného obstarávania v rozpore s právom Únie, aj po novom verejnom obstarávaní určenom na nápravu tohto porušenia práva Únie, pokiaľ toto verejné obstarávanie a následné udelenie nových koncesií v skutočnosti nenapravilo protiprávne vylúčenie uvedeného prevádzkovateľa zo skoršieho verejného obstarávania.

               3.

               Z článkov 43 ES a 49 ES, zo zásady rovnosti zaobchádzania, z povinnosti transparentnosti, ako aj zo zásady právnej istoty vyplýva, že podmienky a podrobnosti verejného obstarávania, ako je to, o ktoré ide v konaní vo veci samej, a predovšetkým ustanovenia upravujúce skončenie platnosti koncesií udelených počas takéhoto verejného obstarávania, ako sú tie uvedené v článku 23 ods. 2 písm. a) a článku 23 ods. 3 návrhu dohody medzi autonómnou správou štátnych monopolov a vydražiteľom koncesie týkajúce sa hazardných hier spojených s inými podujatiami, ako sú konské dostihy, musia byť formulované jasne, presne a jednoznačne, čoho preverenie prislúcha vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 161, 19.6.2010.


title: Vec T-4/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  22. marca 2006  – Strack/Komisia ( Úradníci — Úradník informujúci OLAF o prípadných postihnuteľných správaniach — Rozhodnutie OLAF-u o skončení vyšetrovania — Akt s negatívnymi účinkami — Aktívna legitimácia — Neprípustnosť )

text:
               20.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/12

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 22. marca 2006 – Strack/Komisia
   (Vec T-4/05) (1)

   („Úradníci - Úradník informujúci OLAF o prípadných postihnuteľných správaniach - Rozhodnutie OLAF-u o skončení vyšetrovania - Akt s negatívnymi účinkami - Aktívna legitimácia - Neprípustnosť“)
   (2006/C 121/21)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Guido Strack (Wasserliesch, Nemecko) (v zastúpení: R. Schmitt, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Ladenburger a H. Kraemer, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) z 5. februára 2004 o skončení vyšetrovania č. OF/2002/0356 ako aj záverečnej správy z vyšetrovania z 5. februára 2004 a na druhej strane návrh na opätovné otvorenie uvedeného vyšetrovania a vypracovanie novej záverečnej správy z vyšetrovania
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 57, 5.3.2005.


title: Vec C-41/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Ireland (Írsko) 2. februára 2015 – Gerard Dowling, Padraig McManus, Piotr Skoczylas, Scotchstone Capital Fund Limited/Minister for Finance

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/31

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Ireland (Írsko) 2. februára 2015 – Gerard Dowling, Padraig McManus, Piotr Skoczylas, Scotchstone Capital Fund Limited/Minister for Finance
   (Vec C-41/15)
   (2015/C 138/43)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Ireland

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovatelia: Gerard Dowling, Padraig McManus, Piotr Skoczylas, Scotchstone Capital Fund Limited

      Odporca: Minister for Finance

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni druhá smernica (1) o spoločnostiach za každých okolností, vrátane okolností prejednávanej veci, vydaniu nariadenia podľa § 9 zákona o (stabilizácii) úverových inštitúcií z roku 2010 [Credit Institutions (Stabilisation) Act, 2010] na základe stanoviska ministra, podľa ktorého je nariadenie nevyhnutné, pokiaľ má také nariadenie za následok zvýšenie kapitálu spoločnosti bez schválenia akcionármi na valnom zhromaždení, vydanie nových akcií bez ponuky predkupného práva existujúcim akcionárom bez súhlasu valného zhromaždenia, zníženie menovitej hodnoty akcií spoločnosti bez súhlasu valného zhromaždenia a pozmenenie spoločenskej zmluvy a stanov spoločnosti na tento účel bez súhlasu valného zhromaždenia?

               2.

               Bolo nariadenie, ktoré High Court vydal podľa § 9 zákona o (stabilizácii) úverových inštitúcií z roku 2010 vo vzťahu k spoločnostiam Irish Life and Permanent Group Holdings plc a Irish Life and Permanent plc, v rozpore s právom Európskej únie?

      (1)  Druhá smernica Rady 77/91/EHS z 13. decembra 1976 o koordinácii ochranných opatrení, ktoré členské štáty vyžadujú od obchodných spoločností na ochranu záujmov spoločníkov a tretích osôb v zmysle druhého odseku článku 58 Zmluvy pokiaľ ide o zakladanie akciových spoločností, udržiavanie a zmenu ich základného imania, s cieľom dosiahnuť rovnocennosť týchto opatrení, Ú. v. ES L 26, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 8.


title: Vec C-404/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom (Spojené kráľovstvo) 16. júla 2013 — ClientEarth/Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

text:
               21.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom (Spojené kráľovstvo) 16. júla 2013 — ClientEarth/Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs
   (Vec C-404/13)
   2013/C 274/25
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court of the United Kingdom

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: ClientEarth

      Žalovaný: Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ak podľa smernice o kvalite ovzdušia (2008/50/ES) (1) (ďalej len „smernica“) v danej zóne alebo aglomerácii nebol dosiahnutý súlad s limitnými hodnotami pre oxid dusičitý do termínu 1. január 2010 uvedeného v prílohe XI smernice, je členský štát podľa smernice a/alebo článku 4 ZEÚ povinný požiadať o predĺženie lehoty v súlade s článkom 22 smernice?

               2.

               Ak áno, za akých okolností (ak vôbec) môže byť členský štát oslobodený od tejto povinnosti?

               3.

               Do akej miery (ak vôbec) má na povinnosti členského štátu, ktorý nedodržal článok 13, vplyv článok 23 (najmä jeho druhý odsek)?

               4.

               V prípade nedodržania článkov 13 alebo 22, aké prostriedky nápravy (ak vôbec) musí vnútroštátny súd poskytnúť na základe európskeho práva s cieľom dodržať článok 30 smernice a/alebo článok 4 ZEÚ alebo článok 19 ZEÚ?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe (Ú. v. EÚ L 152, s. 1).


title: Vec C-131/11: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  15. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf — Nemecko) — Pfeifer & Langen KG/Hauptzollamt Aachen [Poľnohospodárstvo — Nariadenie (EHS) č. 1443/82 — Článok 3 ods. 4 — Uplatňovanie systému kvót v sektore cukru — Prebytočné množstvo cukru stanovené orgánmi členského štátu v rámci kontroly a posteriori uskutočnenej v priestoroch výrobcu — Zohľadnenie tohto prebytku pri určení konečnej produkcie v hospodárskom roku, v ktorom bol stanovený prebytok]

text:
               12.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/11

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf — Nemecko) — Pfeifer & Langen KG/Hauptzollamt Aachen
   (Vec C-131/11) (1)

   (Poľnohospodárstvo - Nariadenie (EHS) č. 1443/82 - Článok 3 ods. 4 - Uplatňovanie systému kvót v sektore cukru - Prebytočné množstvo cukru stanovené orgánmi členského štátu v rámci kontroly a posteriori uskutočnenej v priestoroch výrobcu - Zohľadnenie tohto prebytku pri určení konečnej produkcie v hospodárskom roku, v ktorom bol stanovený prebytok)
   2013/C 9/16
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Pfeifer & Langen KG

      Žalovaný: Hauptzollamt Aachen

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Finanzgericht Düsseldorf — Výklad článku 3 ods. 4 nariadenia Komisie (EHS) č. 1443/82 z 8. júna 1982 stanovujúceho podrobné pravidlá pre uplatňovanie systému kvót v sektore cukru [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 158, s. 17) — Prebytočné množstvo izoglukózy zistené dodatočne orgánmi členského štátu v rámci kontroly — Prípadné zohľadnenie tohto prebytku v rámci stanovenia definitívnej výroby v hospodárskom roku, v ktorom sa prebytok zistil

      Výrok rozsudku

   Článok 3 ods. 4 nariadenia Komisie (EHS) č. 1443/82 z 8. júna 1982 stanovujúceho podrobné pravidlá uplatňovania systému kvót v sektore cukru, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 392/94 z 23. februára 1994, sa má vykladať v tom zmysle, že sa neuplatní v situácii, v ktorej bolo prebytočné množstvo cukru stanovené vnútroštátnymi orgánmi v rámci kontroly a posteriori uskutočnenej v priestoroch výrobcu, pokiaľ toto prebytočné množstvo predstavuje cukor C.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 18.6.2011.


title: Vec F-63/05: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  21. februára 2008 – Arana de la Cal/Komisia (Verejná služba — Zmluvný zamestnanec — Oneskorená sťažnosť — Zjavne neprípustná žaloba)

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/60

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 21. februára 2008 – Arana de la Cal/Komisia
   (Vec F-63/05) (1)

   (Verejná služba - Zmluvný zamestnanec - Oneskorená sťažnosť - Zjavne neprípustná žaloba)
   (2008/C 223/113)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Miriam Arana de la Cal (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Arpio Santacruz a I. Sulce, splnomocnené zástupkyne)
   Predmet veci
   Na jednej strane zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým sa zamieta návrh podaný žalobkyňou, bývalou pomocnou zamestnankyňou, proti rozhodnutiu, ktorým bolo stanovené jej zaradenie a odmena ako zmluvnej zamestnankyne, ako aj na druhej strane návrh na náhradu škody (pôvodne T-271/05)
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 229, s. 31 (vec pôvodne zapísaná do kancelárie Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev pod číslom T-271/05 a prevedená na Súd pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15. decembra 2005).


title: Vec C-344/07 P: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z  11. apríla 2008 – Focus Magazin Verlag GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Merant GmbH (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 8 ods. 1 písm. b) — Pravdepodobnosť zámeny — Slovné označenie FOCUS )

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/16

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 11. apríla 2008 – Focus Magazin Verlag GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Merant GmbH
   (Vec C-344/07 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 8 ods. 1 písm. b) - Pravdepodobnosť zámeny - Slovné označenie „FOCUS“)
   (2008/C 209/22)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Focus Magazin Verlag GmbH (v zastúpení: M. Herrmann a B. Müller, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastnci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca), Merant GmbH (v zastúpení: A. Schultz, Rechtsanwalt)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) zo 16. mája 2007, Merant/ÚHVT (T-491/07), ktorým Súd prvého stupňa zrušil rozhodnutie R 542/2002-2 druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 18. októbra 2004, ktorým vyhovel odvolaniu podanému proti rozhodnutiu o námietke, ktoré čiastočne zamietlo prihlášku slovnej ochrannej známky Spoločenstva „FOCUS“ pre tovary a služby zaradené v triedach 3, 6, 7, 8, 9, 14, 15, 16, 21, 24, 25, 26, 28, 29, 32, 33, 34, 35, 36, 38, 39, 41 a 42 v rámci námietky podanej majiteľom národnej obrazovej ochrannej známky „MICRO FOCUS“ pre tovary a služby zaradené v triedach 9, 16, 41 a 42 – Pravdepodobnosť zámeny dvoch ochranných známok
   Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Focus Magazin Verlag GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 79, 29.3.2008.


title: Vec C-551/15: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 9. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Općinski sud u Puli-Pola – Chorvátsko) – Pula Parking d.o.o./Sven Klaus Tederahn (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 — Vecná a časová pôsobnosť — Občianske a obchodné veci — Exekučné konanie týkajúce sa vymáhania nezaplatenej pohľadávky za verejné parkovanie — Zahrnutie — Pojem „súd alebo tribunál“ — Notár, ktorý vydal exekučný príkaz na základe „verejnej listiny“)

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/9

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 9. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Općinski sud u Puli-Pola – Chorvátsko) – Pula Parking d.o.o./Sven Klaus Tederahn
   (Vec C-551/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 - Vecná a časová pôsobnosť - Občianske a obchodné veci - Exekučné konanie týkajúce sa vymáhania nezaplatenej pohľadávky za verejné parkovanie - Zahrnutie - Pojem „súd alebo tribunál“ - Notár, ktorý vydal exekučný príkaz na základe „verejnej listiny“))
   (2017/C 144/11)
   Jazyk konania: chorvátčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Općinski sud u Puli-Pola

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Pula Parking d.o.o.

      Žalovaný: Sven Klaus Tederahn

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že exekučné konanie začaté spoločnosťou, ktorá je vo vlastníctve územného samosprávneho celku, proti fyzickej osobe s bydliskom v inom členskom štáte na účely vymáhania nezaplatenej pohľadávky za parkovanie na verejnom parkovisku, ktorého prevádzkovaním bola uvedeným územným samosprávnym celkom poverená táto spoločnosť, pričom táto pohľadávka nemá sankčnú povahu, ale predstavuje len protiplnenie za poskytnutú službu, patrí do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia.

               2.

               Nariadenie č. 1215/2012 sa má vykladať v tom zmysle, že na notárov v Chorvátsku, ktorí v rámci právomocí zverených vnútroštátnym právom konajú v exekučných konaniach na základe „verejnej listiny“, sa nevzťahuje pojem „súd alebo tribunál“ v zmysle uvedeného nariadenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 48, 8.2.2016.


title: Vec T-556/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 19. apríla 2016 – Portugalsko/Komisia („Žaloba o neplatnosť — EPZF a EPFVR — Lehota na podanie žaloby — Začiatok plynutia — Omeškanie — Neprípustnosť“)

text:
               6.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/24

         Uznesenie Všeobecného súdu z 19. apríla 2016 – Portugalsko/Komisia
   (Vec T-556/15) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - EPZF a EPFVR - Lehota na podanie žaloby - Začiatok plynutia - Omeškanie - Neprípustnosť“))
   (2016/C 200/35)
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão a J. Saraiva de Almeida, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Guerra e Andrade a D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/1119 z 22. júna 2015, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 182, 2015, s. 39) v rozsahu, v akom sa ním vylučujú z financovania určité výdavky vynaložené Portugalskou republikou

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Portugalská republika znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 398, 30.11.2015.


title: Vec T-91/12: Žaloba podaná 23. februára 2012 — Flying Holding a i./Komisia

text:
               28.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 126/20

         Žaloba podaná 23. februára 2012 — Flying Holding a i./Komisia
   (Vec T-91/12)
   2012/C 126/40
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Flying Holding NV (Antverpy-Wilrijk, Belgicko), Flying Group Lux SA (Luxemburg, Luxembursko) a Flying Service NV (Antverpy-Deurne, Belgicko) (v zastúpení: C. Doutrelepont a V. Chapoulaud, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutia Európskej komisie z 15. decembra 2011 a 17. januára 2012,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobkyne domáhajú zrušenia rozhodnutí Komisie, ktorými bola zamietnutá ich žiadosť o účasť na užšej súťaži týkajúcej sa poskytovania služieb nepravidelnej osobnej leteckej dopravy a nájmu leteckej taxislužby (1).
   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na chýbajúcom alebo nedostatočnom odôvodnení, keďže Komisia sa vo svojom druhom rozhodnutí zo 17. januára 2012 nezaoberala skutočnosťami, ktoré jej predložili žalobkyne po rozhodnutí z 15. decembra 2011, ani na ne nereagovala.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení práva na obranu, keďže Komisia vychádzala z informácií, ktoré získala od luxemburských orgánov, bez toho, aby ich oznámila žalobkyniam pred prijatím rozhodnutia z 15. decembra 2011.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady riadnej správy vecí verejných, keďže Komisia v prvom rozhodnutí zohľadnila určité dokumenty bez toho, aby si od žalobkýň vyžiadala stanovisko k nim, a druhým rozhodnutím potvrdila prvé rozhodnutie bez toho, aby reagovala na nové skutočnosti, ktoré medzičasom predložili žalobkyne.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality, keďže Komisia tým, že žalobkyniam zakázala účasť na užšej súťaži týkajúcej sa uzavretia rámcovej zmluvy z dôvodu, že poskytnuté informácie o luxemburskej spoločnosti Flying Group neboli presné, pravdivé a úplné, hoci relevantné informácie priamo súvisiace s predmetnou zákazkou boli predložené včas, neprijala opatrenie, ktoré by bolo pre žalobkyne najmenej obmedzujúce.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 89 finančného nariadenia (2) a článku 135 vykonávacieho nariadenia k finančnému nariadeniu (3), keďže Európska komisia vyžadovala, aby jej žalobkyne poskytli informácie o ich luxemburskej spoločnosti bez priamej súvislosti s predmetom zákazky, ktorá sa týka len leteckej dopravy z Bruselu.

      (1)  Ú. v. 2011/S 192-312059.

      (2)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 248, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 74).

      (3)  Nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2342/2002 z 23. decembra 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 357, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 145).


title: Vec C-276/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du Travail de Verviers (Belgicko) 26. júna 2006 – Mamate El Youssfi/Office national des pensions

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du Travail de Verviers (Belgicko) 26. júna 2006 – Mamate El Youssfi/Office national des pensions
   (Vec C-276/06)
   (2006/C 224/39)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal du Travail de Verviers
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Mamate El Youssfi

      Žalovaný: Office national des pensions
   Prejudiciálne otázky
   Nevyplýva zamietnutie poskytnúť zákonnú záruku príjmu v starobe

               —

               pretože žalobkyňa nie je osobou, na ktorú sa vzťahuje nariadenie Rady (ES) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 (1),

               —

               pretože nebola uznaná za osobu bez štátnej príslušnosti, ani utečenca,

               —

               pretože nie je štátnym príslušníkom krajiny, s ktorou Belgicko v oblasti záruky príjmu buď uzavrelo recipročnú dohodu alebo uznalo existenciu de facto reciprocity,

               —

               alebo, pretože žalobkyňa nemá nárok na starobný alebo pozostalostný dôchodok v belgickom systéme,

         z

               —

               veľmi reštriktívneho výkladu nariadenia ES č. 883/2004 z 29. apríla 2004 (2) (ako náhrada nariadenia EHS č. 1408/71 zo 14. júna 1971), obzvlášť s ohľadom na článok 14 EDĽP, článok 1 jeho Protokolu č. 1 s ohľadom na nariadenie EHS č. 859/2003 zo 14. mája 2003 (3),

               —

               alebo, z výkladu tohto nariadenia ES č. 883/2004, ktoré by bolo nezlučiteľné s Dohodou o spolupráci, ktorú Európske hospodárske spoločenstvo a Marocké kráľovstvo podpísali 27. apríla 1976 v Rabate a ktorá bola schválená v mene Spoločenstva nariadením Rady (EHS) č. 2211/78 z 26. septembra 1978 (Ú. v. ES L 264, s. 1) (4) a ktorá bola doplnená dohodou ES – Maroko z 26. februára 1996 (Ú. v. ES L 70, z 18. marca 2000)?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35).

      (2)  Nariadenie (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. EÚ L 166, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 859/2003 zo 14. mája 2003, ktorým sa rozširujú ustanovenia nariadenia (EHS) č. 1408/71 a nariadenia (EHS) č. 574/72 na štátnych príslušníkov tretích krajín, na ktorých sa doteraz tieto ustanovenia nevzťahujú výhradne z dôvodu ich štátnej príslušnosti (Ú. v. EÚ L 124, s. 1; Mim. vyd. 05/004, s. 317).

      (4)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2211/78 z 26. septembra 1978 o uzatvorení dohody o spolupráci medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Marockým kráľovstvom (Ú. v. ES L 264, s. 1; Mim. vyd. 11/013, s. 155).


title: Vec C-189/09: Žaloba podaná 28. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/33

         Žaloba podaná 28. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika
   (Vec C-189/09)
   2009/C 180/56
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Balta a B. Schöfer, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Rakúska republika si tým, že neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/24/ES z 15. marca 2006 o uchovávaní údajov vytvorených alebo spracovaných v súvislosti s poskytovaním verejne dostupných elektronických komunikačných služieb alebo verejných komunikačných sietí a o zmene a doplnení smernice 2002/58/ES (1), alebo že o nich v každom prípade neinformovala Komisiu; nesplnila povinnosti vyplývajúce jej z tejto smernice,

               —

               zaviazať Rakúsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice uplynula 15. septembra 2007. Ku dňu podania tejto žaloby žalovaná ešte neprijala všetky opatrenia potrebné na prebratie smernice, alebo o nich v každom prípade neinformovala Komisiu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 105, 13.4.2006, s. 54.


title: Vec T-383/14 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 24. marca 2015 – Europower/Komisia („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Verejné zákazky na práce — Verejné obstarávanie — Výstavba a údržba trigeneračnej jednotky — Zamietnutie ponuky uchádzača a zadanie zákazky inému uchádzačovi — Návrh na odklad výkonu — Fumus boni iuris — Neexistencia naliehavosti“)

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/28

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 24. marca 2015 – Europower/Komisia
   (Vec T-383/14 R)
   ((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Verejné zákazky na práce - Verejné obstarávanie - Výstavba a údržba trigeneračnej jednotky - Zamietnutie ponuky uchádzača a zadanie zákazky inému uchádzačovi - Návrh na odklad výkonu - Fumus boni iuris - Neexistencia naliehavosti“))
   (2015/C 155/33)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Europower SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: G. Cocco a L. Salomoni, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Cappelletti, L. Di Paolo a F. Moro, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   V podstate návrh na odklad výkonu rozhodnutia z 3. apríla 2014, ktorým Komisia zamietla ponuku spoločnosti Europower v rámci verejného obstarávania JRC IPR 2013 C04 0031 OC týkajúceho sa výstavby trigeneračnej jednotky s plynovou turbínou a jej údržby v stredisku Ispra (Taliansko) jej Spoločného výskumného centra (JRC) (Ú. v. EÚ 2013/S 137-237146), a zadala zákazku spoločnosti CPL Concordia, a v dôsledku toho všetkých nasledujúcich rozhodnutí

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-207/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria regionale di Milano (Taliansko) 2. mája 2011 — 3D I srl/Agenzia delle Entrate Ufficio di Cremona

text:
               16.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria regionale di Milano (Taliansko) 2. mája 2011 — 3D I srl/Agenzia delle Entrate Ufficio di Cremona
   (Vec C-207/11)
   2011/C 211/26
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Commissione tributaria regionale di Milano

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: 3D I srl

      Odporkyňa: Agenzia delle Entrate Ufficio di Cremona

      Prejudiciálna otázka

   Je v prípade spadajúcom pod prejednávané konanie v rozpore s článkami 2 a 4 a článkom 8 ods. 1 a 2 smernice Rady 90/434/EHS (1) z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania pri zlúčeniach, rozdeleniach, prevodoch majetku a výmene akcií týkajúcich sa spoločností rôznych členských štátov právna úprava členského štátu, akou je právna úprava Talianska, v ktorej článok 2 ods. 2 legislatívneho dekrétu č. 544 z 30. decembra 1992 stanovuje, že z dôvodu prevodu alebo výmeny akcií je prevádzajúcej spoločnosti zdanený kapitálový zisk z prevodu a tento kapitálový zisk sa považuje za rozdiel medzi nadobúdacími nákladmi na získanie akcií alebo prevádzaných podielov a ich trhovou hodnotou, s výnimkou prípadu, ak prevádzajúca spoločnosť vytvorí vo svojej účtovnej súvahe osobitnú rezervu rovnajúcu sa kapitálovému zisku z prevodu?

      (1)  Ú. v. ES L 225, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 142.


title: Vec T-419/07: Žaloba podaná 19. novembra 2007 – Okalux/ÚHVT – Messe Düsseldorf (OKATECH)

text:
               12.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 8/27

         Žaloba podaná 19. novembra 2007 – Okalux/ÚHVT – Messe Düsseldorf (OKATECH)
   (Vec T-419/07)
   (2008/C 8/49)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Okalux GmbH (Marktheidenfeld, Nemecko) (v zastúpení: M. Beckensträter, Rechtsanwältin)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Messe Düsseldorf GmbH
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu z 3. septembra 2007, vo veci R 766/2007-2, doručené 18. septembra 2007, a na základe odôvodnenia odvolania zo 16. mája 2007 zamietnuť návrh zo 16. decembra 2006 na čiastočný výmaz ochrannej známky Spoločenstva č. 915 058,

               —

               subsidiárne, vrátiť vec výmazovému oddeleniu na rozhodnutie o odvolaní zo 16. mája 2007,

               —

               uložiť žalovanému, respektíve ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom náhradu nahraditeľných trov konania, vrátane trov predchádzajúcich konaní.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na výmaz: slovná ochranná známka „OKATECH“ pre tovary a služby zaradené do tried 6, 19 a 42 (ochranná známka Spoločenstva č. 915 058).

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha výmazu: Messe Düsseldorf GmbH.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: vyhlásenie výmazu predmetnej ochrannej známky pre služby zaradené do triedy 42; zrušenie tohoto rozhodnutia v časti týkajúcej sa trov konania.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania z dôvodu neprípustnosti.

      Dôvody žaloby: najmä porušenie článkov 57 a 77a nariadenia (ES) č. 40/94 (1), ako aj porušenie práva byť vypočutý.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-137/04: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo  16. februára 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Regeringsrätten) – Amy Rockler/Försäkringskassan, pôvodne Riksförsäkringsverket (Voľný pohyb pracovníkov — Úradníci a zamestnanci Európskych spoločenstiev — Rodičovské príspevky — Zohľadnenie obdobia poistenia v spoločnom systéme zdravotného poistenia Európskych spoločenstiev)

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/10

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 16. februára 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Regeringsrätten) – Amy Rockler/Försäkringskassan, pôvodne Riksförsäkringsverket
   (Vec C-137/04) (1)

   (Voľný pohyb pracovníkov - Úradníci a zamestnanci Európskych spoločenstiev - Rodičovské príspevky - Zohľadnenie obdobia poistenia v spoločnom systéme zdravotného poistenia Európskych spoločenstiev)
   (2006/C 131/17)
   Jazyk konania: švédčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Regeringsrätten
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Amy Rockler

      Žalovaný: Försäkringskassan, pôvodne Riksförsäkringsverket
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Regeringsrätten – Výklad článku 39 ES – Právo na rodičovské príspevky (foräldrapenning) – Nezohľadnenie obdobia poistenia v spoločnom systéme zdravotného poistenia upraveného v Služobnom poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev
   Výrok rozsudku
   Článok 48 Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 39 ES) treba vykladať v tom zmysle, že v prípade uplatnenia vnútroštátnej právnej úpravy, akou je právna úprava sporná vo veci samej, obdobie činnosti, počas ktorého bol pracovník poistený v spoločnom systéme zdravotného poistenia Európskych spoločenstiev, sa má zohľadniť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004.


title: Vec C-484/04: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 7. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Sociálna politika — Bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov — Smernica 93/104/ES — Organizácia pracovného času — Článok 17 ods. 1 — Odchýlka — Články 3 a 5 — Nároky na minimálne doby denného a týždenného odpočinku)

text:
               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/3

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 7. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-484/04) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Sociálna politika - Bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov - Smernica 93/104/ES - Organizácia pracovného času - Článok 17 ods. 1 - Odchýlka - Články 3 a 5 - Nároky na minimálne doby denného a týždenného odpočinku)
   (2006/C 261/05)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Rozet a N. Yerrell, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: M. Bethell a E. O'Neill, splnomocnení zástupcovia, K. Smith, barrister)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 17 ods. 1 smernice Rady 93/104/ES z 23. novembra 1993 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. ES L 307, s. 18; Mim. vyd. 05/002, s. 197) – Rozsah odchýlky – Vykonanie ustanovení týkajúcich sa dôb odpočinku
   Výrok rozsudku

               1.

               Uplatnením odchýlky podľa článku 17 ods. 1 smernice Rady 93/104/ES z 23. novembra 1993 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2000/34/ES z 22. júna 2000 na pracovníkov, ktorých časť pracovného času sa nemeria, alebo nie je vopred určená, alebo si ju môže určiť sám pracovník, a neprijatím opatrení nevyhnutných na zabezpečenie nárokov na denný a týždenný odpočinok pracovníkov, si Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z uvedeného článku 17 ods. 1, 3 a 5 tejto smernice.

               2.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 5.2.2005.


title: Vec T-287/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 22. mája 2015 – Schaeffler Technologies/Komisia („Štátna pomoc — Opatrenia, ktoré prijalo Nemecko v prospech elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov a energeticky náročných podnikov — Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ — Prijatie konečného rozhodnutia po podaní žaloby — Zastavenie konania“)

text:
               27.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/19

         Uznesenie Všeobecného súdu z 22. mája 2015 – Schaeffler Technologies/Komisia
   (Vec T-287/14) (1)

   ((„Štátna pomoc - Opatrenia, ktoré prijalo Nemecko v prospech elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov a energeticky náročných podnikov - Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ - Prijatie konečného rozhodnutia po podaní žaloby - Zastavenie konania“))
   (2015/C 245/23)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Schaeffler Technologies GmbH & Co. KG (Herzogenaurach, Nemecko) (v zastúpení: T. Volz, B. Wißmann, M. Püstow, M. Ringel, C. Oehme a T. Wielsch, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Luke a C. Maurer, avocats)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie C(2013) 4424 final z 18. decembra 2013 o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ vo veci opatrení, ktoré prijala Spolková republika Nemecko v prospech elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov a veľkých odberateľov energie [štátna pomoc SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Konanie o návrhu na vstup vedľajšieho účastníka do konania, ktorý podal Dozorný úrad EZVO, sa zastavuje.

               3.

               Schaeffler Technologies GmbH & Co. KG znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie vrátane trov súvisiacich s predbežným opatrením.

               4.

               Dozorný úrad EZVO znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 14.7.2014.


title: Vec C-483/10: Žaloba podaná 6. októbra 2010 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/25

         Žaloba podaná 6. októbra 2010 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-483/10)
   ()
   2010/C 328/43
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: H. Støvlbæk a R. Vidal Puig, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 4 ods. 1, článku 11 ods. 2, článku 14 ods. 1 a článku 30 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/14/ES (1) z 26. februára 2001 o prideľovaní kapacity železničnej infraštruktúry a vyberaní poplatkov za používanie železničnej infraštruktúry, ako aj článku 10 ods. 7 smernice Rady 91/440/EHS (2) z 29. júla 1991 o rozvoji železníc spoločenstva,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia zastáva názor, že Španielske kráľovstvo porušilo nasledujúce ustanovenia vyššie uvedených smerníc:

               1.

               článok 4 ods. 1 smernice 2001/14/ES, keďže výška poplatkov za používanie železničnej infraštruktúry je „stanovená“ výlučne štátnymi orgánmi a funkcia „manažéra infraštruktúry“ (ADIF) je zredukovaná na obyčajný výber poplatkov;

               2.

               článok 11 smernice 2001/14/ES, keďže systém spoplatnenia zavedený španielskymi orgánmi nestanovuje žiaden systém zvyšovania výkonnosti zodpovedajúci kritériám uvedeným v tomto článku;

               3.

               článok 30 ods. 1 smernice 2001/14/ES, keďže španielska právna úprava dostatočne nezaručuje nezávislosť regulačného orgánu (Comité de Regulación Ferroviaria) vo vzťahu k ADIF (Administrador de Infraestructuras Ferroviarias) a RENFE-Operadora (železničný podnik spadajúci pod ministerstvo podpory rozvoja);

               4.

               článok 10 ods. 7 smernice 91/440/EHS, keďže regulačný orgán (Comité de Regulación Ferroviaria) nedisponuje prostriedkami potrebnými na výkon funkcie monitorovania hospodárskej súťaže na železničných dopravných trhoch, ktorú mu tento článok priznáva; a

               5.

               článok 13 ods. 2 a článok 14 ods. 1 smernice 2001/14/ES, keďže španielska právna úprava stanovuje diskriminačné kritériá prideľovania kapacity železničnej infraštruktúry, pričom tieto kritériá môžu v skutočnosti viesť k tomu, že vlakové trasy sú udeľované na dobu presahujúcu platnosť jedného cestovného poriadku siete a okrem toho týmto kritériám chýba špecifickosť.

      (1)  Ú. v. ES L 75, s. 29; Mim. vyd. 07/005, s. 404.

      (2)  Ú. v. ES L 237, s. 25; Mim. vyd. 07/001, s. 341.


title: Vec T-426/04: Žaloba podaná dňa 20. októbra 2004: Di Tramarin s.n.c. di Tramarin Andrea e Sergio proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               18.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/26

         Žaloba podaná dňa 20. októbra 2004: Di Tramarin s.n.c. di Tramarin Andrea e Sergio proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-426/04)
   (2004/C 314/60)
   Jazyk konania: taliančina
   Tramarin s.n.c. di Tramarin Andrea e Sergio, v zastúpení: Michele Arcangelo Calabrese, advokát, podal 20. októbra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil list Komisie z 29. mája 2000, D/53186, D/(00)PI D/672 len v dotknutej časti,

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 12. júla 2000 o povolení úpravy štátnej pomoci č. N 715/99 bez vznesenia námietok – Taliansko – Opatrenia v prospech výrobných činností v znevýhodnených oblastiach štátu.

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V uvedenej veci žalobca, rovnako ako vo veci T-98/04 S.I.M.S.A a iní /Komisia (1)namieta okrem rozhodnutia o povolení úpravy štátnej pomoci č. N 715/99, ktoré je rovnako predmetom uvedenej veci, tiež rozhodnutie, ktoré bolo obsiahnuté v liste žalovanej z 29. mája 2000, keďže žalovaná vyzvala talianske orgány, aby vzali späť tento návrh, ktorý jej službám predložili talianske orgány počas stretnutia v Bruseli 16. mája 2000, s cieľom včleniť do úpravy štátnej pomoci stanovenej talianskym zákonom č. 488/92 a jeho vykonávacími predpismi, prechodné pravidlo, ktorým sa malo predísť prerušeniu medzi predchádzajúcou úpravou a touto novou úpravou z dôvodu vyčkávania podnikov patriacich do tej kategórie, ktoré ešte nepredložili žiadosť z titulu prvej výzvy uskutočnenej podľa novej úpravy, ale ktoré začali uskutočňovať investičný projekt.
   Na podporu svojich tvrdení, žalobca uvádza:

               —

               podstatné porušenie formálnych náležitostí spôsobené tým, že sa nezačalo formálne vyšetrovanie podľa článku 88 ods. 2 ES,

               —

               porušenie článkov 4 ods. 4, 7 ods. 5 a článku 26 ods. 2 a 3 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 o ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (2),

               —

               porušenie procesných záruk v prospech oprávnených subjektov zúčastnených na štátnej pomoci.

         Žalobca sa domnieva, že výzva na späť vzatie návrhu alebo časť návrhu úpravy štátnej pomoci, pokiaľ bola prijatá členským štátom, má ten istý právny účinok ako negatívne rozhodnutie uvedené v článku 7 ods. 5 nariadenia(ES) č. 659/1999. S tým značným rozdielom, že negatívne rozhodnutie je prijaté na základe konania s plným zabezpečením procesných práv pre oprávnené subjekty, pričom výzva na späť vzatie návrhu, nasledujúca po súhlase členského štátu umožňuje Komisii prijať rozhodnutie o nevznesení námietok, ktorých obsah je v podstate negatívnym rozhodnutím, bez toho, aby obsahovali podstatné formálne náležitosti negatívneho rozhodnutia. Rovnako Komisii umožňuje zaobchádzať s týmito rozhodnutiami podľa stanoveného spôsobu uverejnenia pre rozhodnutia o nevznesení námietok, zohľadniac ako dostatočné uverejnenie na webovej stránke, čo je v rozpore s rozhodnutím o začatí formálneho šetrenia, ktoré by muselo byť predmetom úplného uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie, výzvy na predloženie pripomienok a povinnosti zohľadniť tieto pripomienky pred prijatím odôvodneného negatívneho rozhodnutia.
   Pokiaľ ide o rozhodnutie z 12. júla 2000, je súčasťou nezákonného listu z 29. mája 2000, pretože pokiaľ by tento list bol zrušený, zásahy do zaručených práv by sa konkrétne premietali do tohto rozhodnutia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, z 30.04.04, s. 83.

      (2)  Ú. v. ES L 83, z 27.03.99, s. 1.


title: Vec C-560/11: Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) z  13. decembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Parma — Taliansko) — Danilo Debiasi/Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma (Článok 53 ods. 2 a článok 94 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Zjavná neprípustnosť — Článok 99 rokovacieho poriadku — Odpoveď neponechávajúca nijakú rozumnú pochybnosť — Dane — DHP — Článok 17 ods. 2 písm. a) šiestej smernice o DPH — Odpočet dane zaplatenej na vstupe — Štátne alebo neštátne zdravotnícke zariadenie vykonávajúce činnosť oslobodenú od dane — Vnútroštátne právne predpisy vylučujúce odpočet dane súvisiacej s nákupom tovarov alebo služieb používaných pri činnostiach oslobodených od dane — Pomerný odpočet)

text:
               23.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/2

         Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) z 13. decembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Parma — Taliansko) — Danilo Debiasi/Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma
   (Vec C-560/11) (1)

   (Článok 53 ods. 2 a článok 94 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Zjavná neprípustnosť - Článok 99 rokovacieho poriadku - Odpoveď neponechávajúca nijakú rozumnú pochybnosť - Dane - DHP - Článok 17 ods. 2 písm. a) šiestej smernice o DPH - Odpočet dane zaplatenej na vstupe - Štátne alebo neštátne zdravotnícke zariadenie vykonávajúce činnosť oslobodenú od dane - Vnútroštátne právne predpisy vylučujúce odpočet dane súvisiacej s nákupom tovarov alebo služieb používaných pri činnostiach oslobodených od dane - Pomerný odpočet)
   2013/C 55/02
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Commissione tributaria provinciale di Parma

      Účastníci konania

      Žalobca: Danilo Debiasi

      Žalovaný: Agenzia delle Entrate Ufficio di Parma

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Commissione tributaria provinciale di Parma — Výklad článku 17 ods. 2 písm. a) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, 1977, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Odpočet dane zaplatenej na vstupe — Verejné alebo súkromné zdravotnícke zariadenia vykonávajúce činnosť oslobodenú od dane — Vnútroštátne právne predpisy vylučujúce odpočet dane súvisiacej s nákupom tovarov alebo služieb používaných pri uvedených činnostiach oslobodených od dane

      Výrok

   Článok 17 ods. 2 a 5, ako aj článok 19 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, sa musia vykladať v tom zmysle, že nebránia takej vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava, o ktorú ide vo veci samej, ktorá nepovoľuje odpočet dane na vstupe pri kúpe tovarov a služieb používaných pre potreby činností oslobodených od dane a ktorá v dôsledku toho stanovuje, že právo na odpočet tejto dane pre zmiešanú zdaniteľnú osobu sa vypočíta na základe pomeru zodpovedajúceho vzťahu medzi sumou plnení umožňujúcich odpočet a celkovou sumou plnení uskutočnených v priebehu roka, vrátane lekársko-zdravotníckych plnení, ktoré sú oslobodené od dane.

      (1)  Ú. v. EÚ C 25, 28.1.2012.


title: Vec C-323/14: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 11. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Noord-Holland – Holandsko) – Helm AG/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond

text:
               1.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/23

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 11. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Noord-Holland – Holandsko) – Helm AG/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond
   (Vec C-323/14) (1)

   (2016/C 279/30)
   Jazyk konania: holandčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 315, 15.9.2014.


title: Vec C-278/10: Žaloba podaná 3. júna 2010 — Európska komisia/Helénska republika

text:
               31.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/31

         Žaloba podaná 3. júna 2010 — Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-278/10)
   ()
   2010/C 209/43
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Margelis a Iro Dimitriou)

      Žalovaná: Helénska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Helénska republika si tým, že neprijala alebo v každom prípade neoznámila Komisii zákony, právne predpisy a správne opatrenia nevyhnutné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/103/ES (1) z 19. novembra 2008, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2006/66/ES o batériách a akumulátoroch a použitých batériách a akumulátoroch, pokiaľ ide o uvádzanie batérií a akumulátorov na trh, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2 tejto smernice,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice 2008/103/ES do vnútroštátneho práva uplynula 5. januára 2009.

      (1)  Ú. v. EÚ L 327, 5.12.2008, s. 7.


title: Vec T-261/15: Žaloba podaná 22. mája 2015 – Spirig Pharma/ÚHVT (Daylong)

text:
               27.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/39

         Žaloba podaná 22. mája 2015 – Spirig Pharma/ÚHVT (Daylong)
   (Vec T-261/15)
   (2015/C 245/47)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spirig Pharma AG (Egerkingen, Švajčiarsko) (v zastúpení: T. de Haan a P. Péters, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „Daylong“ – prihláška č. 12 537 627.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 24. marca 2015 vo veci R 2455/2014-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov vynaložených žalobkyňou v konaní pred štvrtým odvolacím senátom ÚHVT.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 v spojení s článkom 75 tohto nariadenia,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-289/05: Žaloba podaná 26. júla 2005: Arcangelo Milella a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/36

         Žaloba podaná 26. júla 2005: Arcangelo Milella a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-289/05)
   (2005/C 229/76)
   Jazyk konania: francúzština
   Arcangelo Milella, bydliskom v Niederanven (Luxembursko), a Delfina Campanella, bydliskom v Luxemburgu, v zastúpení: Marc-Albert Lucas, advokát, podali 26. júla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie generálneho riaditeľa Komisie pre personál a administratívu z 18. apríla 2005 v rozsahu, v akom stanovilo, že Hondtove pravidlo je metóda rozdelenia kresiel zástupcov Comité local du personnel de Luxembourg (Luxemburský miestny výbor zamestnancov) (CLPL) v Comité central du personnel (Ústrednom výbore zamestnancov) (CCP), ktorá je v súlade s pravidlom proporcionality, a v akom vyzvalo CLPL, aby k nemu prihliadol pri prijímaní nového rozhodnutia o menovaní svojich zástupcov v CCP,

               —

               určil, že rozhodnutia Comité local du personnel de Luxembourg z 26. apríla a 10. mája 2005, ktorými sa menujú jeho zástupcovia v Comité central du personnel, sú protiprávne v rozsahu, v akom pridelili päť kresiel do zoznamu č. 2 a dve kreslá do zoznamu č. 1 podľa Hondtovej metódy a nie štyri kreslá do zoznamu č. 2 a tri kreslá do zoznamu č. 1 podľa pravidla najväčšieho zostatku,

               —

               zrušil rozhodnutie generálneho riaditeľa pre personál a administratívu z 11. mája 2005, ktorým bola potvrdená regulárnosť nových menovaní jeho zástupcov v Comité central du personnel uskutočnených Comité local du personnel de Luxembourg 26. apríla a 10. mája 2005,

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Spor sa týka menovania zástupcov Comité local du personnel de la Commission de Luxembourg (CLPL) v Comité Central du personnel de la Commission (CCP) po voľbách z 24. novembra 2004. Oznámením z 18. apríla 2005 generálny riaditeľ GR ADMIN Komisie spresnil predsedom CLPL a CCP, že sa domnieva, že „Hondtove pravidlo“, ktoré je matematickou metódou zvolenou pre rozdelenie kresiel v CCP medzi kandidátske zoznamy predložené vo voľbách, je v súlade so zásadou proporcionality. Riaditeľ však tým istým oznámením z iných dôvodov zrušil menovania zástupcov v CCP. V nadväznosti na toto oznámenie CLPL uskutočnil 26. apríla 2005 nové menovanie zástupcov podľa Hondtovej metódy.
   Oznámením z 11. mája 2005 generálny riaditeľ GR ADMIN potvrdil, že považuje tieto menovania za regulárne.
   Žalobcovia, úradníci Komisie pôsobiaci v Luxemburgu, navrhujú zrušenie týchto rozhodnutí. Uplatňujú porušenie článku 14 posledného odseku právnej úpravy z 27. apríla 1988 o zložení a činnosti Výboru zamestnancov prijatých Komisiou, ako aj porušenie pravidiel proporcionality rozdelenia kresiel v CCP k rozdeleniu kresiel v CLCP a porušenie reprezentatívnosti CCP. Žalobcovia tvrdia, že mala byť prijatá iná metóda rozdelenia kresiel, a to metóda najväčšieho zostatku, ktorá by viedla k reprezentatívnejšiemu rozdeleniu.
   Žalobcovia uvádzajú takisto zneužitie právomoci zo strany CLPL. Podľa nich väčšina CLCP zamýšľa umelo zvýšiť svoje zastúpenie v neprospech zoznamu č. 1 a orgán poverený menovaním sa dopustil právneho pochybenia a zjavne nesprávneho posúdenia, keď schválil použitie Hondtovej metódy.
   Žalobcovia okrem toho uplatňujú porušenie zásady rovnakého zaobchádzania zo strany orgánu povereného menovaním, keďže sa odchýlil od svojej predchádzajúcej praxe, a domnievajú sa, že metóda najväčšieho zostatku je jedinou metódou zaručujúcou proporcionalitu.
   Žalobcovia sa napokon dovolávajú porušenia článku 1 ods. 3 prílohy II služobného poriadku a článku 16 ods. 1 a 2 stanov CLCP zo strany orgánu povereného menovaním, nakoľko tento orgán nariadil CLCP výber Hondtovej metódy, alebo mu prinajmenšom umožnil zasiahnuť do právomoci všeobecného zhromaždenia zamestnancov, ktoré má ako jediné právomoc zvoliť použiteľnú metódu.


title: Vec C-516/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 27. apríla 2017 – Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV/Akcros Chemicals Ltd, Európska komisia (Odvolanie — Kartely — Európske trhy s cínovými stabilizátormi a s tepelnými stabilizátormi ESBO/estery — Určenie cien, rozdelenie trhov a výmena citlivých obchodných informácií — Pripísateľnosť protiprávneho správania dcérskych spoločností ich materskej spoločnosti — Nariadenie (ES) č. 1/2003 — Článok 25 ods. 1 — Premlčanie v oblasti ukladania sankcií vo vzťahu k dcérskym spoločnostiam — Účinky na právnu situáciu materskej spoločnosti)

text:
               26.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 202/2

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 27. apríla 2017 – Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV/Akcros Chemicals Ltd, Európska komisia
   (Vec C-516/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Kartely - Európske trhy s cínovými stabilizátormi a s tepelnými stabilizátormi ESBO/estery - Určenie cien, rozdelenie trhov a výmena citlivých obchodných informácií - Pripísateľnosť protiprávneho správania dcérskych spoločností ich materskej spoločnosti - Nariadenie (ES) č. 1/2003 - Článok 25 ods. 1 - Premlčanie v oblasti ukladania sankcií vo vzťahu k dcérskym spoločnostiam - Účinky na právnu situáciu materskej spoločnosti))
   (2017/C 202/03)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV (v zastúpení: C. Swaak a R. Wesseling, advocaten)

      Ďalší účastníci konania: Akcros Chemicals Ltd, Európska komisia (v zastúpení: V. Bottka a P. Rossi, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH a Akzo Nobel Chemicals BV sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 406, 7.12.2016.


title: Vec T-718/13: Žaloba podaná 27. decembra 2013 — The Directv Group/ÚHVT — Bolloré (DIRECTV)

text:
               8.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/24

      Žaloba podaná 27. decembra 2013 — The Directv Group/ÚHVT — Bolloré (DIRECTV)
      (Vec T-718/13)
      (2014/C 71/44)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: The Directv Group, Inc. (El Segundo, Spojené štáty) (v zastúpení: F. Valentin, advokát)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Bolloré SA (Érgue Gaberic, Francúzsko)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 11. októbra 2013 vo veci R 1812/2012-2 a následne uznal platnosť napadnutej ochrannej známky.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

         Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na výmaz: slovná ochranná známka „DIRECTV“ pre tovary a služby v triedach 9, 16, 35, 38, 41 a 42 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 163 138.

         Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

         Účastník, ktorý sa domáha výmazu ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Rozhodnutie výmazového oddelenia: čiastočné zrušenie ochrannej známky Spoločenstva.

         Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia a zrušenie ochrannej známky Spoločenstva v celom rozsahu.

         Dôvody žaloby: porušenie článku 15 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-328/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 17. júna 2013 — Österreichischer Gewerkschaftsbund/Wirtschaftskammer Österreich — Fachverband Autobus-, Luftfahrt- und Schifffahrtsunternehmungen

text:
               21.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 17. júna 2013 — Österreichischer Gewerkschaftsbund/Wirtschaftskammer Österreich — Fachverband Autobus-, Luftfahrt- und Schifffahrtsunternehmungen
   (Vec C-328/13)
   2013/C 274/03
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Österreichischer Gewerkschaftsbund

      Odporkyňa: Wirtschaftskammer Österreich — Fachverband Autobus-, Luftfahrt- und Schifffahrtsunternehmungen

      Prejudiciálne otázky

               a)

               Má sa poradie slov v článku 3 ods. 3 smernice 2001/23/ES (1), podľa ktorého treba naďalej dodržiavať tie isté pracovné podmienky dohodnuté v kolektívnej zmluve, ktoré platili na strane prevádzateľa, až do „dňa ukončenia alebo uplynutia kolektívnej zmluvy“, vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje aj na pracovné podmienky, ktoré sa stanovili v kolektívnej zmluve a podľa vnútroštátneho práva majú, napriek ukončeniu platnosti tejto zmluvy, naďalej neobmedzené časové účinky, až do nadobudnutia platnosti inej kolektívnej zmluvy alebo dovtedy, kým dotknutí zamestnanci neuzatvorili nové samostatné dohody?

               b)

               Má sa článok 3 ods. 3 smernice 2001/23/ES vykladať v tom zmysle, že pod „uplatnením inej kolektívnej zmluvy“ nadobúdateľa sa má v práve uvedenom zmysle rozumieť aj následné pôsobenie kolektívnej zmluvy nadobúdateľa, ktorá bola tiež ukončená?

      (1)  Smernica Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov (Ú. v. ES L 82, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 98).


title: Vec C-568/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Assen (Holandsko) 22. decembra 2008 – 1. Combinatie Spijker Infrabouw/de Jonge Konstruktie 2. van Spijker Infrabouw BV 3. de Jonge Konstruktie BV/Provincia Drenthe

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Assen (Holandsko) 22. decembra 2008 – 1. Combinatie Spijker Infrabouw/de Jonge Konstruktie 2. van Spijker Infrabouw BV 3. de Jonge Konstruktie BV/Provincia Drenthe
   (Vec C-568/08)
   (2009/C 69/39)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Rechtbank Assen
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne:

               1.

               Combinatie Spijker Infrabouw/de Jonge Konstruktie

               2.

               van Spijker Infrabouw BV

               3.

               de Jonge Konstruktie BV

      Žalovaná: Provincia Drenthe
   Prejudiciálne otázky

               1.

                           a)

                           Majú sa článok 1 ods. 1 a 3 a článok 2 ods. 1 a 6 smernice 89/665 EHS (1) vykladať v tom zmysle, že tieto ustanovenia nie sú dodržané, ak je právna ochrana v sporoch týkajúcich sa zadávania verejných zákazok podľa európskeho práva, ktorú musí poskytovať vnútroštátny súd, sťažená tým, že v systéme, v ktorom môže byť pre to isté rozhodnutie a jeho následky príslušný tak správny súd, ako aj občianskoprávny súd, môže dôjsť k rozhodnutiam, ktoré si navzájom odporujú?

                           b)

                           Je v tejto súvislosti prípustné, že sudca správneho súdu je obmedzený na skúmanie rozhodnutia o zadaní zákazky a na rozhodovanie o ňom, a pokiaľ áno, prečo, prípadne za akých podmienok?

                           c)

                           Je v tejto súvislosti prípustné, že všeobecný správny poriadok, ktorý vo všeobecnosti upravuje prístup k správnemu súdu, túto žalobu vylučuje, pokiaľ ide o rozhodnutia o uzavretí zmluvy orgánom, ktorý vyhlásil zadávacie konanie, s jedným z uchádzačov, a pokiaľ áno, prečo, prípadne za akých podmienok?

                           d)

                           Je v tejto súvislosti relevantná odpoveď na otázku č. 2?

               2.

                           a)

                           Majú sa článok 1 ods. 1 a 3 a článok 2 ods. 1 a 6 smernice 89/665/EHS vykladať v tom zmysle, že tieto ustanovenia nie sú dodržané, pokiaľ je na získanie rýchleho rozhodnutia prístupné len konanie, ktoré sa vyznačuje tým, že je v zásade určené na vydávanie rýchlych poriadkových opatrení, nedochádza v ňom k výmene písomností medzi advokátmi, predkladajú sa v ňom spravidla [len] písomné dôkazy a neuplatnia sa v ňom zákonné pravidlá dokazovania?

                           b)

                           Pokiaľ je odpoveď na túto otázku záporná, platí to aj vtedy, ak rozsudok nevedie ku konečnej úprave právnych vzťahov a nie je ani súčasťou rozhodovacieho procesu vedúceho k takému právoplatnému rozhodnutiu?

                           c)

                           Záleží pri tom na skutočnosti, či rozsudok zaväzuje len účastníkov konania, hoci môžu existovať ešte ďalšie dotknuté osoby?

               3.

               Je zlučiteľné so smernicou 89/665/EHS, že sudca v konaní „kort geding“ nariadi orgánu, ktorý vyhlásil zadávacie konanie, aby prijal rozhodnutie o zadaní, ktoré bude neskôr v konaní o hlavnej veci považované za nezlučiteľné s ustanoveniami európskeho práva týkajúcimi sa zadávania verejných zákaziek?

               4.

                           a)

                           Pokiaľ bude odpoveď na túto otázku záporná, treba za zodpovedný považovať orgán, ktorý vyhlásil zadávacie konanie, a pokiaľ áno, v akom zmysle?

                           b)

                           Platí to aj vtedy, ak sa na túto otázku odpovie kladne?

                           c)

                           Pokiaľ by mal tento orgán povinnosť nahradiť škodu, stanovuje právo Spoločenstva kritériá, na ktorých základe treba škodu zistiť a stanoviť jej výšku, a pokiaľ áno, o ktoré kritériá ide?

                           d)

                           Pokiaľ nemožno za zodpovedný považovať orgán, ktorý vyhlásil zadávacie konanie, možno podľa práva Spoločenstva určiť inú osobu, ktorá je zodpovednou, a na akom základe?

               5.

               Pokiaľ sa na základe vnútroštátneho práva alebo odpovedí na vyššie uvedené otázky preukáže ako prakticky nemožné alebo nadmerne ťažké uplatniť zodpovednosť, čo v takom prípade musí urobiť vnútroštátny súd?

      (1)  Smernica Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác, zmenenej a doplnenej smernicou 2007/66/ES (Ú. v. ES L 395, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 246).


title: Vec T-45/17: Žaloba podaná 20. januára 2017 – Kwang Yang Motor/EUIPO – Schmidt (CK1)

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/38

         Žaloba podaná 20. januára 2017 – Kwang Yang Motor/EUIPO – Schmidt (CK1)
   (Vec T-45/17)
   (2017/C 078/53)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kwang Yang Motor Co., Ltd (Kaohsiung, Taiwan) (v zastúpení: A. González Hähnlein a A. Kleinheyer, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Udo Schmidt (Reken, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „CK1“ – prihláška č. 12 514 956.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 2. novembra 2016 vo veci R 2193/2015-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-324/00: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  19. októbra 2005  – CDA Datenträger Albrechts/Komisia Európskych spoločenstiev ( Štátna pomoc — Zneužitie pomoci — Riziko obchádzania príkazu na vymáhanie pomoci — Vymáhanie pomoci od spoločností, ktoré nadobudli prevádzkové aktíva pôvodného príjemcu )

text:
               24.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/15

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 19. októbra 2005 – CDA Datenträger Albrechts/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec T-324/00) (1)

   („Štátna pomoc - Zneužitie pomoci - Riziko obchádzania príkazu na vymáhanie pomoci - Vymáhanie pomoci od spoločností, ktoré nadobudli prevádzkové aktíva pôvodného príjemcu“)
   (2005/C 330/39)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: CDA Datenträger Albrechts GmbH (Albrechts, Nemecko) (v zastúpení: T. Schmidt-Kötters a D. Uwer, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K.-D. Borchardt a V. Kreuschitz, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci C. Koenig)

      Vedľajší účastník konania, ktorý podporuje žalobcu: Spolková republika Nemecko, (v zastúpení: K.-D. Borchardt a V. Kreuschitz, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci C. Koenig)

      Vedľajší účastník konania, ktorý podporuje žalovanú: ODS Optical Disc Service GmbH, (Hamburg, Nemecko), (v zastúpení: I. Brinker a U. Soltész, advokáti)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2000/796/ES z 21. júna 2000 týkajúceho sa štátnej pomoci Nemecka v prospech CDA Compact Disc Albrechts GmbH (Durýnsko) (Ú. v. ES L 318, s. 62)
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 ods. 3 rozhodnutia Komisie 2000/796/ES z 21. júna 2000 týkajúceho sa štátnej pomoci Nemecka v prospech CDA Compact Disc Albrechts GmbH (Durýnsko) sa zrušuje.

               2.

               O zvyšnej časti žaloby o neplatnosť už nie je opodstatnené rozhodnúť.

               3.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania CDA Datenträger Albrechts GmbH. Spolková republika Nemecko a ODS Optical Disc Service GmbH znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 355, 9.12.2000.


title: Vec C-505/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Münster (Nemecko) 12. novembra 2014 – Klausner Holz Niedersachsen GmbH/Land Nordrhein-Westfalen

text:
               23.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Münster (Nemecko) 12. novembra 2014 – Klausner Holz Niedersachsen GmbH/Land Nordrhein-Westfalen
   (Vec C-505/14)
   (2015/C 065/26)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Münster

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Klausner Holz Niedersachsen GmbH

      Žalovaná: Land Nordrhein-Westfalen (Spolková krajina Severné Porýnie-Vestfálsko)

      Prejudiciálna otázka

   Vyžaduje európske právo, najmä články 107 ZFEÚ a 108 ZFEÚ (resp. články 87 ES a 88 ES) a zásada efektivity, aby sa v občianskoprávnom spore o vykonanie občianskoprávnej zmluvy, na základe ktorej sa poskytuje štátna pomoc, nezohľadnil právoplatný určovací rozsudok, ktorý bol vyhlásený v tej istej veci a ktorý potvrdzuje trvanie občianskoprávnej zmluvy bez toho, aby sa v ňom zohľadnila právna úprava štátnej pomoci, ak podľa vnútroštátneho práva nie je možné inak zabrániť vykonaniu zmluvy?


title: Vec T-856/16: Žaloba podaná 5. decembra 2016 – Rare Hospitality International/EUIPO (LONGHORN STEAKHOUSE)

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/59

         Žaloba podaná 5. decembra 2016 – Rare Hospitality International/EUIPO (LONGHORN STEAKHOUSE)
   (Vec T-856/16)
   (2017/C 022/79)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rare Hospitality International, Inc. (Orlando, Florida, Spojené štáty) (v zastúpení: I. Lázaro Betancor, lawyer)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: Slovná ochranná známka Európskej únie „LONGHORN STEAKHOUSE“ – prihláška č. 13 948 682.

      Napadnuté rozhodnutie: Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 12. septembra 2016 vo veci R 2149/2015-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie zásad rovnosti zaobchádzania a riadnej správy vecí verejných.


title: Vec C-555/08: Žaloba podaná 16. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Švédske kráľovstvo

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/23

         Žaloba podaná 16. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Švédske kráľovstvo
   (Vec C-555/08)
   (2009/C 32/42)
   Jazyk konania: švédčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Dejmek a K. Nyberg, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Švédske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Švédske kráľovstvo si tým, že v stanovenej lehote neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/56/ES z 26. októbra 2005 (1) o cezhraničných zlúčeniach alebo splynutiach kapitálových spoločností v súvislosti s finančnými spoločnosťami, ktoré potrebujú povolenie od verejného orgánu, najmä pokiaľ ide o banky a poisťovne, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Švédske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 15. decembra 2007.

      (1)  Ú. v. EÚ L 310, s. 1.


title: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 12. mája 2005 vo veci C-99/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2001/80/ES — Neprebratie)

text:
               9.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/4

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   z 12. mája 2005
   vo veci C-99/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2001/80/ES - Neprebratie)
   (2005/C 171/07)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci C-99/04, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: G. Valero Jordana a R. Amorosi) proti Talianskej republike (splnomocnený zástupca: I. M. Braguglia, za právnej pomoci G. Fiengo), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 26. februára 2004, Súdny dvor (štvrtá komora), v zložení: predseda štvrtej komory K. Lenaerts, sudcovia K. Schiemann a E. Juhász (spravodajca), generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: R. Grass, vyhlásil 12. mája 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Neprijatím zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/80/ES z 23. októbra 2001 o obmedzení emisií určitých znečisťujúcich látok do ovzdušia z veľkých spaľovacích zariadení, si Talianska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 94, 17.4.2004.


title: Vec T-66/12: Žaloba podaná 13. februára 2012 — Sedghi a Azizi/Rada

text:
               14.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 109/24

         Žaloba podaná 13. februára 2012 — Sedghi a Azizi/Rada
   (Vec T-66/12)
   2012/C 109/52
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Ali Sedghi (Teherán, Irán) a Ahmad Azizi (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Gadhia a S. Ashley, solicitors, D. Wyatt, QC (Queen’s Counsel), a M. Lester, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

               —

               zrušiť rozhodnutie Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, 2.12.2011, s. 71), a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, 2.12.2011, s. 11), v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcov, a určiť, že rozhodnutie v tomto zmysle má okamžitú účinnosť, bez odkladu,

               —

               určiť, že článok 19 ods. 1 písm. b) a článok 20 ods. 1 písm. b) rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP a článok 16 ods. 2 nariadenia Rady (EÚ) č. 961/2010 sa voči žalobcovi v druhom rade neuplatňujú,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že

                           —

                           nebolo splnené nijaké z právnych kritérií na zapísanie žalobcov do zoznamu a neexistuje skutkový ani právny základ na ich zapísanie; pri rozhodnutí, že zapísanie žalobcov do zoznamu je dôvodné, Rada vychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že

                           —

                           napadnuté rozhodnutie a napadnuté nariadenie stanovujú nedôvodné a neprimerané obmedzenia základných práv žalobcov.

         Žalobca v druhom rade uvádza ďalšie dva žalobné dôvody, ktorými tvrdí, že:

               —

               napadnuté rozhodnutie a napadnuté nariadenie stanovujú nedôvodné a neprimerané obmedzenie jeho základného práva na voľný pobyt v rámci Európskej únie, a

               —

               Rada nemala právomoc zahrnúť žalobcu v druhom rade do oblasti Spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky, lebo táto situácia sa týka výlučne vnútornej politiky Európskej únie.


title: Vec C-572/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen Sad — Veliko Tarnovo (Bulharsko) 11. novembra 2011 —  „Menidžarski biznes rešenia“ OOD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Veliko Tarnovo

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/36

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen Sad — Veliko Tarnovo (Bulharsko) 11. novembra 2011 — „Menidžarski biznes rešenia“ OOD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Veliko Tarnovo
      (Vec C-572/11)
      (2012/C 25/69)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Administrativen Sad — Veliko Tarnovo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa:„Menidžarski biznes rešenia” OOD

         Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Veliko Tarnovo

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 203 v spojení s článkom 168 písm. a) smernice Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty v prípadoch, akým je prípad vo veci samej, a s ohľadom na zásady daňovej neutrality a ochrany legitímnej dôvery vykladať v tom zmysle, že právo na odpočet dane možno nepriznať aj napriek odstráneniu ohrozenia daňového výnosu, pokiaľ bolo uvedené ohrozenie odstránené len v súvislosti s vyúčtovaním DPH, ktorú dodávateľ uviedol na faktúre, bez toho, aby odstránenie ohrozenia daňového výnosu ovplyvnilo kroky alebo zámery dodávateľa, ktoré viedli k podvodnému obsahu faktúry, v ktorej bola DPH uvedená ako daň splatná dodávateľom?

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec F-94/09: Žaloba podaná 9. novembra 2009 — Nikolchov/Komisia

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/42

         Žaloba podaná 9. novembra 2009 — Nikolchov/Komisia
   (Vec F-94/09)
   2010/C 11/81
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Vladimir Nikolchov (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: B. Lemal, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu z 29. júla 2009, ktorým bolo žalobcovi zamietnuté priznanie diét za kalendárny deň po jeho zamestnaní ako úradníka stážistu 16. januára 2009

      Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť žalobu za prípustnú z hľadiska formy,

               —

               určiť, že došlo k porušeniu prílohy VII služobného poriadku, článku 10 prílohy VII služobného poriadku a rozhodnutia Komisie z 15. apríla 2004 o všeobecných ustanoveniach na vykonávanie článku 7 ods. 3,

               —

               v dôsledku toho nariadiť zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu (č. R/9/09) z 29. júla 2009, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobcu, v ktorej žiadal priznanie diét za kalendárny deň na základe jeho druhého nástupu do funkcie v súlade s článkom 10 ods. 2 písm. b) druhou zarážkou prílohy VII služobného poriadku,

               —

               zaviazať žalovanú, aby žalobcovi vyplatila doposiaľ nevyplatené diéty za kalendárny deň vo výške 10 979,43 eura alebo akúkoľvek inú sumu, ktorú určí Súd pre verejnú službu, spolu s úrokmi z omeškania odo dňa podania sťažnosti až do zaplatenia,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec T-592/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 18. marca 2016 – Novartis/ÚHVT – SK Chemicals (Vyobrazenie náplasti) („Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o výmaze — Zrušenie napadnutého rozhodnutia — Zastavenie konania“)

text:
               6.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/25

         Uznesenie Všeobecného súdu z 18. marca 2016 – Novartis/ÚHVT – SK Chemicals (Vyobrazenie náplasti)
   (Vec T-592/15) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o výmaze - Zrušenie napadnutého rozhodnutia - Zastavenie konania“))
   (2016/C 200/36)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Novartis AG (Bazilej, Švajčiarsko) (v zastúpení: M. Douglas, avocat)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: H. Kunz, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: SK Chemicals GmbH (Eschborn, Nemecko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. augusta 2015 vo veci R 2342/2014-5 týkajúceho sa konania o výmaze medzi SK Chemicals GmbH a Novartis AG

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Novartis AG a SK Chemicals GmbH.

      (1)  Ú. v. EÚ C 414, 14.12.2015.


title: Vec F-28/07: Žaloba podaná 23. marca 2007 – Martin/Súdny dvor

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/49

         Žaloba podaná 23. marca 2007 – Martin/Súdny dvor
   (Vec F-28/07)
   (2007/C 199/95)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Claire Martin (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: D. Martin, advokát)

      Žalovaný: Súdny dvor Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu zo 4. júla 2006, ktorým bola žalobkyňa vymenovaná za úradníčku v skúšobnej dobe, právničku lingvistku, s účinnosťou od 16. júna 2006 v časti, v ktorej bola zaradená do platovej triedy AD7,

               —

               rozhodnúť, že žalobkyni bude so spätnou účinnosťou odo dňa vymenovania 16. júna 2006 priznané zaradenie do platovej triedy A*10 zodpovedajúce platovej triede LA6 pred nadobudnutím účinnosti nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 723/2004 z 22. marca 2004, ktorým sa mení a dopĺňa Služobný poriadok zamestnancov Európskych spoločenstiev a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev (1),

               —

               nariadiť úplné obnovenie služobného postupu žalobkyne so spätnou účinnosťou od 16. júna 2006,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody uvádzané žalobkyňou sú veľmi podobné žalobným dôvodom uvádzaným vo veci F-37/07 (2).

      (1)  Ú. v. EÚ L 124, 27.4.2004, s. 1; Mim. vyd. 01/002, s. 130.

      (2)  Ú. v. EÚ C 129, 9.6.2007, s. 28.