title: Vec T-265/05: Žaloba podaná 8. júla 2005: Johan Maes proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/29

         Žaloba podaná 8. júla 2005: Johan Maes proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-265/05)
   (2005/C 229/62)
   Jazyk konania: francúzština
   Johan Maes, bydliskom v Sterrebeek-Zaventem (Belgicko), v zastúpení: Lucas Vogel, advokát, podal 8. júla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie prijaté 21. marca 2005 orgánom oprávneným uzatvárať zmluvy (OOUZ), ktorým bola zamietnutá žiadosť, prehodnotená na sťažnosť, podaná žalobcom 3. decembra 2004 proti rozhodnutiu stanovujúcemu zaradenie a odmenu žalobcu ako zmluvného zamestnanca podľa ustanovení zmluvy, ktorá nadobudla účinnosť 16. septembra 2004,

               —

               ak to bude nevyhnutné, zrušil taktiež uvedené pôvodné rozhodnutie, ktorým bolo stanovené zaradenie a odmena žalobcu ako zmluvného zamestnanca podľa dohody, ktorá nadobudla účinnosť 16. septembra 2004,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu škody vo výške 25 000 eur s výslovnou výhradou neskoršieho zvýšenia, zníženia alebo upresnenia,

               —

               zaviazal žalovanú nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú zhodné so žalobnými dôvodmi a hlavnými tvrdeniami, na ktoré sa odvoláva vo veci T-253/05, Fernandez Tunon/Komisia.


title: Vec C-335/07: Žaloba podaná 18. júla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika

text:
               6.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/9

         Žaloba podaná 18. júla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika
   (Vec C-335/07)
   (2007/C 235/15)
   Jazyk konania: fínčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: I. Koskinen, M. Patakia a S. Pardo Quintillán, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Fínska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               skonštatovať, že Fínska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej ukladá článok 5 ods. 2, 3 a 5 smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd (1), keďže nepožadovala, aby všetky odpadové vody vstupujúce do zberných systémov pochádzajúce z aglomerácií s populačným koeficientom viac ako 10 000 prešli náročnejším čistením,

               —

               zaviazať Fínsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Všetky fínske vodné oblasti je potrebné považovať za „citlivé oblasti“ v zmysle smernice 91/271/EHS. Z toho vyplýva, že povinnosť zabezpečiť, aby všetky odpadové vody vstupujúce do zberných systémov pochádzajúce z aglomerácií s populačným koeficientom viac ako 10 000 prešli náročnejším čistením, sa vzťahuje na celé fínske územie. Dusík je významnou zložkou eutrofizácie v niektorých častiach „Selkämeri“, pričom je prevažujúcou zložkou v „Saaristomeri“, ako aj vo Fínskom zálive. Na jar má centrálna časť Baltického mora zníženú kapacitu spracovávania dusíka. Eutrofizácia týchto oblastí je nepopierateľná. Znižovanie množstiev dusíka a fosforu pomáha pri potláčaní kvetenstiev rastlinného planktónu na jar a v lete. Fínska republika porušila článok 5 ods. 2, 3 a 5 smernice 91/271/EHS, keďže nezabezpečila, aby bol dusík odstraňovaný zo všetkých komunálnych odpadových vôd vstupujúcich do zberných systémov pochádzajúcich z aglomerácií s populačným koeficientom viac ako 10 000.

      (1)  Ú. v. ES L 135, 30.5.1991, s. 40; Mim. vyd. 15/002, s. 26.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  10. januára 2006  vo veci C-178/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Európskemu parlamentu, Rade Európskej únie (Žaloba o neplatnosť — Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 304/2003 z  28. januára 2003  o vývoze a dovoze nebezpečných chemikálií — Voľba právneho základu — Články 133 ES a 175 ES)

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/3

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 10. januára 2006
   vo veci C-178/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Európskemu parlamentu, Rade Európskej únie (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 304/2003 z 28. januára 2003 o vývoze a dovoze nebezpečných chemikálií - Voľba právneho základu - Články 133 ES a 175 ES)
   (2006/C 48/05)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-178/03, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: G. zur Hausen, L. Ström van Lier a E. Righini) proti Európskemu parlamentu (splnomocnení zástupcovia: C. Pennera a M. Moore, neskôr M. Moore a K. Bradley), Rade Európskej únie (splnomocnení zástupcovia: pôvodne B. Hoff-Nielsen a M. Sims-Robertson, neskôr M. Sims-Robertson a K. Michoel), ktorých v konaní podporujú: Francúzska republika (splnomocnení zástupcovia: G. de Bergues, F. Alabrune a E. Puisais), Fínska republika (splnomocnená zástupkyňa: T. Pynnä), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (splnomocnená zástupkyňa R. Caudwell, za právnej pomoci A. Dashwood, barrister), ktorej predmetom je žaloba o neplatnosť podľa článku 230 ES, podaná 24. apríla 2003, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans (spravodajca), sudcovia J. Makarczyk, C. Gulmann, P. Kūris a J. Klučka, generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: L. Hewlett, hlavná referentka, vyhlásil 10. januára 2006 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 304/2003 z 28. januára 2003 o vývoze a dovoze nebezpečných chemikálií sa zrušuje.

               2.

               Účinky tohto nariadenia sa zachovajú v primeranej lehote až do prijatia nového nariadenia založeného na vhodných právnych základoch.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev, Európsky parlament a Rada Európskej únie znášajú svoje vlastné trovy konania.

               4.

               Francúzska republika, Fínska republika, ako aj Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 146, 21.6.2003.


title: Vec T-90/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. júla 2017 – Murphy/EUIPO – Nike Innovate (Elektronické náramkové hodiny) („Dizajn Spoločenstva — Konanie o výmaze — Zapísaný dizajn Spoločenstva zobrazujúci elektronické náramkové hodiny — Skorší dizajn Spoločenstva — Dôvod výmazu — Individuálny charakter — Celkovo odlišný dojem — Článok 6 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002 — Povinnosť odôvodnenia — Článok 62 nariadenia č. 6/2002“)

text:
               21.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 277/39

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. júla 2017 – Murphy/EUIPO – Nike Innovate (Elektronické náramkové hodiny)
   (Vec T-90/16) (1)

   ((„Dizajn Spoločenstva - Konanie o výmaze - Zapísaný dizajn Spoločenstva zobrazujúci elektronické náramkové hodiny - Skorší dizajn Spoločenstva - Dôvod výmazu - Individuálny charakter - Celkovo odlišný dojem - Článok 6 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002 - Povinnosť odôvodnenia - Článok 62 nariadenia č. 6/2002“))
   (2017/C 277/58)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Thomas Murphy (Dublin, Írsko) (v zastúpení: N. Travers, SC, J. Gormley, barrister, a M. O’Connor, solicitor)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Nike Innovate CV (Beaverton, Oregon, Spojené štáty) (v zastúpení: C. Spintig, S. Pietzcker a M. Prasse, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 19. novembra 2015 (vec R 736/2014-3) týkajúcemu sa konania o výmaze medzi Thomasom Murphym a spoločnosťou Nike Innovate

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Thomas Murphy je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 156, 2.5.2016.


title: Vec T-386/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  29. októbra 2009 — Peek & Cloppenburg/ÚHVT — Redfil (Agile) [ Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Agile — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva a skoršia národná slovná ochranná známka Aygill’s — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               19.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/27

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 29. októbra 2009 — Peek & Cloppenburg/ÚHVT — Redfil (Agile)
   (Vec T-386/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Agile - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva a skoršia národná slovná ochranná známka Aygill’s - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
   2009/C 312/44
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Peek & Cloppenburg (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: T. Dolde, A. Renck a V. von Bomhard, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne S. Laitinen, neskôr R. Pethke, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Redfil, SL (Barcelona, Španielsko (v zastúpení: C. Hernández Hernández, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 26. júla 2007 (vec R 1324/2006-2), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Peek & Cloppenburg na jednej strane a Redfil, SL na druhej strane

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 26. júla 2007 (vec R 1324/2006-2) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Peek & Cloppenburg.

               3.

               Redfil, SL znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 297, 8.12.2007.


title: Vec C-136/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Târgu-Mureș (Rumunsko) 15. marca 2010 — Daniel Ionel Obreja/Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș, Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Târgu-Mureș (Rumunsko) 15. marca 2010 — Daniel Ionel Obreja/Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș, Administrația Fondului pentru Mediu
      (Vec C-136/10)
      (2010/C 161/26)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Târgu-Mureș

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ: Daniel Ionel Obreja

         Odporca: Direcția Generală a Finanțelor Publice a județului Mureș, Administrația Fondului pentru Mediu

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Môže sa zavedenie dane za znečistenie v období od 1. júla 2008 do 15. decembra 2008 ako relevantnej vnútroštátnej právnej úpravy prijatej v Rumunsku (naliehavým dekrétom č. 50/2008) považovať za opatrenie, ktoré v prvom rade spĺňa zásady colnej únie a zákaz dvojitého zdanenia, upravené v článkoch 23 ES, 25 ES a 90 ES, čiže umožňujú tieto ustanovenia Zmluvy zavedenie dane za znečistenie na účely upravené rumunským zákonodarcom v preambule naliehavého dekrétu č. 50/2008, pričom tieto ciele sú upravené aj v článku 174 a nasledujúcich ES, tzn.: zaručiť ochranu životného prostredia prostredníctvom realizácie programov a projektov na zlepšenie kvality ovzdušia a na návrat k hraničným hodnotám ustanoveným príslušnou právnou úpravou Spoločenstva? Inými slovami, môže sa osobitne zavedenie dane za znečistenie v inom členskom štáte Európskej únie za prvý zápis do evidencie motorových vozidiel, nových alebo ojazdených, dovezených z iného členského štátu do prvého členského štátu, považovať za opatrenie, na základe ktorého ustanovenia článku 174 a nasledujúcich ES odôvodňujú skutočnosť, že články 23, 25 a 90 tejto Zmluvy sa neuplatnia?

                  2.

                  Je v prípade, pokiaľ toto motorové vozidlo podlieha obdobnej dani, čiže dani za znečistenie (s rovnakým pojmovým obsahom a rovnakým účelom, čiže na účely udržiavania životného prostredia v súlade so zásadami a cieľmi uvedenými v článku 174 a nasledujúcimi ES) v jednom členskom štáte pri prvom zápise do evidencie v inom členskom štáte, možné zaviesť takúto daň za znečistenie s rovnakými cieľmi ako sú ciele ustanovené v článku 174 a nasledujúcimi Zmluvy, hoci predtým už bolo predmetom dane za znečistenie v inom členskom štáte?

                  3.

                  Napokon, pokiaľ toto motorové vozidlo nebolo v inom členskom štáte predmetom dane za znečistenie (pretože táto daň neexistovala alebo z iných dôvodov), ale pri nasledujúcom zápise do evidencie v inom členskom štáte, napríklad v Rumunsku, kde sa táto daň platí, je pri prvom zápise do evidencie predmetom dane za znečistenie v tomto štáte, sú v takom prípade porušené zásady colnej únie a nepriamej vnútornej ochrany upravené v článkoch 23 ES, 25 ES a 90 ES?


title: Vec T-271/14: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. marca 2015 – Styron Deutschland/Komisia

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/38

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. marca 2015 – Styron Deutschland/Komisia
   (Vec T-271/14) (1)

   (2015/C 155/48)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 14.7.2014.


title: Vec C-332/15: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 28. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Treviso – Taliansko) – trestné konanie proti Giuseppemu Astonemu (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty — Smernica 2006/112/ES — Články 167, 168, 178 až 182, 193, 206, 242, 244, 250, 252 a 273 — Právo na odpočítanie DPH — Hmotnoprávne požiadavky — Formálne požiadavky — Prekluzívna lehota — Vnútroštátne ustanovenia vylučujúce právo na odpočítanie dane v prípade nedodržania väčšiny formálnych požiadaviek — Daňový podvod)

text:
               26.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 350/10

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 28. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Treviso – Taliansko) – trestné konanie proti Giuseppemu Astonemu
   (Vec C-332/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty - Smernica 2006/112/ES - Články 167, 168, 178 až 182, 193, 206, 242, 244, 250, 252 a 273 - Právo na odpočítanie DPH - Hmotnoprávne požiadavky - Formálne požiadavky - Prekluzívna lehota - Vnútroštátne ustanovenia vylučujúce právo na odpočítanie dane v prípade nedodržania väčšiny formálnych požiadaviek - Daňový podvod))
   (2016/C 350/13)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Treviso

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Giuseppe Astone

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 167, 168, 178, článok 179 prvý odsek a články 180 a 182 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje takú prekluzívnu lehotu na vykonanie práva na odpočítanie dane, o akú ide vo veci samej, pokiaľ sú dodržané zásady ekvivalencie a efektivity, čoho overenie prináleží vnútroštátnemu súdu.

               2.

               Články 168, 178, 179, 193, 206, 242, 244, 250, 252 a 273 smernice 2006/112 sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia takej vnútroštátnej právnej úprava, o akú ide vo veci samej, ktorá umožňuje, aby daňová správa odmietla priznať zdaniteľnej osobe právo na odpočítanie dane z pridanej hodnoty, ak sa preukáže, že táto zdaniteľná osoba si podvodným spôsobom nesplnila väčšinu formálnych povinností, ktoré jej prislúchajú na účely uplatnenia tohto práva, čoho overenie prináleží vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2015.


title: Vec T-412/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. marca 2015 – Chin Haur Indonesia/Rada („Dumping — Dovoz bicyklov odosielaných z Indonézie, Malajzie, zo Srí Lanky a z Tuniska — Rozšírenie konečného antidumpingového cla na dovoz bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike na tieto dovozy — Obchádzanie — Nedostatok spolupráce — Články 13 a 18 nariadenia (ES) č. 1225/2009 — Povinnosť odôvodnenia — Nesprávne posúdenie“)

text:
               4.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 146/38

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. marca 2015 – Chin Haur Indonesia/Rada
   (Vec T-412/13) (1)

   ((„Dumping - Dovoz bicyklov odosielaných z Indonézie, Malajzie, zo Srí Lanky a z Tuniska - Rozšírenie konečného antidumpingového cla na dovoz bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike na tieto dovozy - Obchádzanie - Nedostatok spolupráce - Články 13 a 18 nariadenia (ES) č. 1225/2009 - Povinnosť odôvodnenia - Nesprávne posúdenie“))
   (2015/C 146/51)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Chin Haur Indonesia, PT (Tangerang, Indonézia) (v zastúpení: T. Müller-Ibold a F.-C. Laprévote, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Boelaert, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci R. Bierwagen, advokát)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: J.-F. Brakeland a M. França, splnomocnení zástupcovia) a Maxcom Ltd (Plovdiv, Bulharsko) (v zastúpení: L. Ruessmann, advokát a J. Beck, solicitor)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 501/2013 z 29. mája 2013, ktorým sa konečné antidumpingové clo uložené vykonávacím nariadením (EÚ) č. 990/2011 na dovoz bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike rozširuje na dovoz bicyklov odosielaných z Indonézie, Malajzie, zo Srí Lanky a z Tuniska bez ohľadu na to, či majú alebo nemajú deklarovaný pôvod v Indonézii, Malajzii, na Srí Lanke a v Tunisku (Ú. v. EÚ L 153, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 ods. 1 a 3 vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 501/2013 z 29. mája 2013, ktorým sa konečné antidumpingové clo uložené vykonávacím nariadením (EÚ) č. 990/2011 na dovoz bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike rozširuje na dovoz bicyklov odosielaných z Indonézie, Malajzie, zo Srí Lanky a z Tuniska bez ohľadu na to, či majú alebo nemajú deklarovaný pôvod v Indonézii, Malajzii, na Srí Lanke a v Tunisku sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka spoločnosti Chin Haur Indonesia, PT.

               2.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Chin Haur Indonesia a znáša svoje vlastné trovy konania.

               3.

               Európska komisia a Maxcom Ltd znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 21.9.2013.


title: Vec C-177/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg 17. apríla 2012 — Caisse nationale des prestations familiales/Salim Lachheb, Nadia Lachheb

text:
               7.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg 17. apríla 2012 — Caisse nationale des prestations familiales/Salim Lachheb, Nadia Lachheb
   (Vec C-177/12)
   2012/C 200/10
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Caisse nationale des prestations familiales

      Žalovaní: Salim Lachheb, Nadia Lachheb

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je dávka, akou je dávka stanovená v zákone z 21. decembra 2007 o bonuse na dieťa, rodinnou dávkou v zmysle článku 1 písm. u) bodu i) a článku 4 ods. 1 písm. h) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (1), zmeneného, doplneného a aktualizovaného nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996 (2)?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, bránia články 18 a 45 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (pôvodne články 12 a 39 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva), článok 7 nariadenia Rady (EHS) č. 1612/68 z 15. októbra 1968 o slobode pohybu pracovníkov v rámci spoločenstva (3), alebo článok 3 nariadenia (EHS) č. 1408/71 takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide v spore vo veci samej, podľa ktorej sa dávka, akou je dávka stanovená v zákone z 21. decembra 2007 o bonuse na dieťa, priznáva pracovníkom vykonávajúcim pracovnú činnosť na území predmetného členského štátu, ktorí spolu so svojimi rodinnými príslušníkmi bývajú na území iného členského štátu, len do výšky rodinných dávok stanovených pre ich rodinných príslušníkov právnymi predpismi členského štátu pobytu, keďže podľa vnútroštátnej právnej úpravy je potrebné na predmetnú dávku uplatniť pravidlá zákazu súbehu nárokov na rodinné dávky stanovené v článku 76 nariadenia (EHS) č. 1408/71 a v článku 10 nariadenia Rady (EHS) č. 574/72 z 21. marca 1972, ktorým sa stanovuje postup pri vykonávaní nariadenia (EHS) č. 1408/71 (4), zmeneného, doplneného a aktualizovaného nariadením č. 118/97?

      (1)  Ú. v. EÚ L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, ktoré mení a dopĺňa a aktualizuje nariadenie (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, a nariadenie (EHS) č. 574/72, ktorým sa stanovuje postup na vykonávanie nariadenia (EHS) č. 1408/71 (Ú. v. ES L 28, s. 1; Mim. vyd. 05/003, s. 3).

      (3)  Ú. v. ES L 257, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 15.

      (4)  Nariadenie Rady (EHS) č. 574/72 z 21. marca 1972, ktorým sa stanovuje postup pri vykonávaní nariadenia (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 74, s. 1; Mim. vyd. 05/001, s. 83).


title: Vec T-129/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 17. januára 2007 – Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret a Akar/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Podstatné náležitosti — Povinné zastúpenie fyzických alebo právnických osôb advokátom, ktorý má oprávnenie vystupovať pred súdom členského štátu — Oneskorené odstránenie nedostatkov podania — Neprípustnosť žaloby )

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/19

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 17. januára 2007 – Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret a Akar/Komisia
   (Vec T-129/06) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Podstatné náležitosti - Povinné zastúpenie fyzických alebo právnických osôb advokátom, ktorý má oprávnenie vystupovať pred súdom členského štátu - Oneskorené odstránenie nedostatkov podania - Neprípustnosť žaloby“)
   (2007/C 69/45)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi a Musa Akar (Ankara, Turecko) (v zastúpení: Ç. Şahin, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. van Nuffel a F. Hoffmeister, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh jednak na zrušenie rozhodnutia MK/KS/DELTUR/(2005)/SecE/D/1614 z 23. decembra 2005 vzťahujúceho sa na verejné obstarávanie týkajúce sa výstavby vzdelávacích zariadení v provinciách Siirt a Diyarbakir (EuropeAid/121601/C/W/TR), a jednak návrh na prerušenie sporného konania
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa odmieta ako neprípustná.

               2.

               Žalobcovia, Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Ltd Sirketi a Musa Akar, znášajú vlastné trovy konania a sú povinní solidárne nahradiť trovy konania Komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006.


title: Vec C-627/10: Žaloba podaná 29. decembra 2010 — Európska komisia/Slovinská republika

text:
               2.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/13

         Žaloba podaná 29. decembra 2010 — Európska komisia/Slovinská republika
   (Vec C-627/10)
   2011/C 103/23
   Jazyk konania: slovinčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: H. Støvlbæk a D. Kukovec, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Slovinská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Slovinská republika nesplnila požiadavky článku 6 ods. 3 a prílohy II smernice 91/440/EHS (1) v platnom znení a článku 14 ods. 2 smernice 2001/14/ES (2); článku 6 ods. 2 až 5, článku 7 ods. 3, článku 8 ods. 1, článku 11 a článku 30 ods. 1 smernice 2001/14/ES týkajúce sa zavedenia prvého železničného balíka,

               —

               zaviazať Slovinskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa Komisie si Slovinská republika neplní povinnosti uvedené v článku 6 ods. 3 a prílohe II smernice 91/440/EHS v platnom znení a článku 14 ods. 2 smernice 2001/14/ES, keďže prevádzkovateľ infraštruktúry, ktorý sám poskytuje služby železničnej dopravy, tiež riadi dopravu vlakov a zúčastňuje sa aj na rozhodovacom procese týkajúcom sa prideľovania železničnej infraštruktúry, vrátane prideľovania kapacity.
   Podľa názoru Komisie si Slovinská republika okrem toho nesplnila povinnosti vyplývajúce z článku 6 ods. 2 až 5 smernice 2001/14/ES, keďže nezaručila mechanizmus záväzkov na znižovanie nákladov na zabezpečenie infraštruktúry a výšky poplatkov za prístup.
   Európska komisia teda tvrdí, že Slovinská republika si nesplnila povinnosti podľa článku 7 ods. 3 smernice 2001/14/ES, keďže tento členský štát nestanovil metódu výpočtu, ktorá zabezpečí, že poplatky za minimálny prístupový balík a prístup k dopravným zariadeniam po železnici zodpovedajú výške nákladov priamo vynaložených za prevádzkovanie železničnej dopravy.
   Okrem toho si podľa Komisie Slovinská republika si tým, že neprijala systém odmeňovania výkonu povzbudzujúci železničné podniky a prevádzkovateľa k minimalizácii porúch a zvyšovaniu výkonu železničnej siete pomocou systému odmeňovania výkonu, nesplnila povinnosti vyplývajúce z článku 11 smernice 2001/14/ES.
   Ďalej si Slovinská republika údajne nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 8 ods. 1 smernice 2001/14/ES, v rozsahu, v akom jej vnútroštátna právna úprava neukladá povinnosť overiť, či špecifický segment trhu unesie zvýšenie na účely plného pokrytia nákladov vynaložených zo strany prevádzkovateľa.
   Slovinská republika si tým, že nezaviedla kontrolný orgán, ktorý je pri svojom rozhodovaní nezávislý od prevádzkovateľa železničnej infraštruktúry, nesplnila povinnosti vyplývajúce z článku 30 ods. 1 smernice 2001/14/ES.

      (1)  Smernica Rady z 29. júla 1991 o rozvoji železníc spoločenstva (Ú. v. ES L 237, 1991, s. 25; Mim. vyd. 07/001, s. 341).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 26. februára 2001 o prideľovaní kapacity železničnej infraštruktúry, vyberaní poplatkov za používanie železničnej infraštruktúry a bezpečnostnej certifikácii (Ú. v. ES L 75, 2001, s. 29; Mim. vyd. 07/005, s. 404).


title: Vec C-121/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené kráľovstvo) 8. marca 2017 – Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) obchodujúca pod názvom „Mylan“

text:
               15.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery Division) (Spojené kráľovstvo) 8. marca 2017 – Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) obchodujúca pod názvom „Mylan“
   (Vec C-121/17)
   (2017/C 151/28)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (Chancery Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) obchodujúca pod názvom „Mylan“

      Žalovaná: Gilead Sciences Inc.

      Prejudiciálna otázka

   Na základe akých kritérií sa určí, či „je výrobok chránený platným základným patentom“ podľa článku 3 písm. a) nariadenia č. 469/2009 (1)?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá (Ú. v. EÚ L 152, 2009, s. 1).


title: Vec C-6/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. júna 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias – Grécko) – Medipac-Kazantzidis AE)/Venizeleio-Pananeio (PE.S.Y. KRITIS) (Voľný pohyb tovaru — Smernica 93/42/EHS — Nadobudnutie zdravotníckych pomôcok opatrených označením CE nemocnicou — Ochranné opatrenia — Verejné zmluvy na dodanie tovaru — Zmluva, ktorá nedosahuje prahovú hodnotu na uplatnenie smernice 93/36/EHS — Zásada rovnosti zaobchádzania a povinnosť transparentnosti)

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. júna 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias – Grécko) – Medipac-Kazantzidis AE)/Venizeleio-Pananeio (PE.S.Y. KRITIS)
   (Vec C-6/05) (1)

   (Voľný pohyb tovaru - Smernica 93/42/EHS - Nadobudnutie zdravotníckych pomôcok opatrených označením CE nemocnicou - Ochranné opatrenia - Verejné zmluvy na dodanie tovaru - Zmluva, ktorá nedosahuje prahovú hodnotu na uplatnenie smernice 93/36/EHS - Zásada rovnosti zaobchádzania a povinnosť transparentnosti)
   (2007/C 183/02)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Symvoulio tis Epikrateias
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Medipac-Kazantzidis AE

      Žalovaná: Venizeleio-Pananeio (PE.S.Y. KRITIS)
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Symvoulio tis Epikrateias – Výklad smernice Rady 93/36EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania dodania tovaru (Ú. v. ES L 199, s.1; Mim. vyd. 06/002, s. 110) a smernice Rady 93/42/EHS zo 14. júna 1993 o zdravotníckych pomôckach (Ú. v. ES L 169, s.1; Mim. vyd. 13/012, s. 82) – Odmietnutie ponuky týkajúcej sa výrobkov s označením CE – Nedostatočná kvalita sporných výrobkov vo vzťahu k ochrane verejného zdravia a k osobitnému použitiu, na ktoré sú určené – Konanie o dodávke zdravotníckych pomôcok nemocnici
   Výrok rozsudku

               1.

               Zásada rovnosti zaobchádzania a povinnosť transparentnosti bránia tomu, aby obstarávateľ, ktorý vyhlásil verejné obstarávanie na dodanie zdravotníckych pomôcok a upresnil, že tieto majú byť v zhode s Európskym liekopisom a opatrené označením CE, priamo a mimo rámca konania o ochrane uvádzaného v článkoch 8 a 18 smernice Rady 93/42/EHS zo 14. júna 1993 o zdravotníckych pomôckach, zmenenej a doplnenej nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 z 29. septembra 2003, odmietol ponúkané materiály, ak rešpektujú túto technickú podmienku, z dôvodov týkajúcich sa ochrany verejného zdravia. Ak sa obstarávateľ domnieva, že tieto materiály môžu ohrozovať verejné zdravie, je povinný informovať príslušný vnútroštátny orgán s cieľom začať predmetné konanie o ochrane.

               2.

               Obstarávateľ, ktorý sa obrátil na príslušný vnútroštátny orgán s cieľom začať konanie o ochrane uvádzané článkami 8 a 18 smernice 93/42, zmenenej a doplnenej nariadením č. 1882/2003, vo veci zdravotníckych pomôcok opatrených označením CE, je povinný prerušiť verejné obstarávanie až do výsledku tohto konania, keďže jeho výsledok je vo vzťahu k obstarávateľovi záväzný. Ak začatie takéhoto konania o ochrane vyvoláva značné omeškanie, ktoré môže ohrozovať fungovanie verejnej nemocnice a tým verejné zdravie, obstarávateľ má právo prijať všetky dočasné opatrenia potrebné na to, aby sa pri rešpektovaní zásady proporcionality nemocnica mohla zásobiť materiálmi potrebnými na jej riadne fungovanie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 19.3.2005.


title: Vec T-299/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. októbra 2015 – European Dynamics Luxembourg a i./ÚHVT („Verejné zákazky na služby — Verejné obstarávanie — Poskytovanie externých služieb programového a projektového riadenia a technických konzultácií v oblasti informačných technológií — Zaradenie uchádzača podľa mechanizmu zostupného poradia — Kritériá hodnotenia ponúk — Rovnosť príležitostí — Transparentnosť — Zjavne nesprávne posúdenie — Povinnosť odôvodnenia — Mimozmluvná zodpovednosť — Strata príležitosti“)

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/26

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. októbra 2015 – European Dynamics Luxembourg a i./ÚHVT
   (Vec T-299/11) (1)

   ((„Verejné zákazky na služby - Verejné obstarávanie - Poskytovanie externých služieb programového a projektového riadenia a technických konzultácií v oblasti informačných technológií - Zaradenie uchádzača podľa mechanizmu zostupného poradia - Kritériá hodnotenia ponúk - Rovnosť príležitostí - Transparentnosť - Zjavne nesprávne posúdenie - Povinnosť odôvodnenia - Mimozmluvná zodpovednosť - Strata príležitosti“))
   (2015/C 398/36)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luxembursko), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény Grécko), European Dynamics Belgium SA (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne N. Korogiannakis a M. Dermitzakis, neskôr I. Ampazis, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: N. Bambara a M. Paolacci, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Wytinck a B. Hoorelbeke, advokáti)

      Predmet veci

   Jednak návrh na zrušenie rozhodnutia ÚHVT prijatého v rámci otvoreného verejného obstarávania č. AO/021/10 pre „Externé služby poskytovania programového a projektového riadenia a technických konzultácií v oblasti informačných technológií“ a oznámeného žalobkyniam listom z 28. marca 2011 o zaradení ich ponuky na tretie miesto podľa mechanizmu zostupného poradia na účely pridelenia rámcovej zmluvy a jednak návrhy na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie ÚHVT prijaté v rámci otvoreného verejného obstarávania pod číslom AO/021/10 nazvaného „Externé služby poskytovania programového a projektového riadenia a technických konzultácií v oblasti informačných technológií“ a oznámené spoločnosti European Dynamics Luxembourg SA listom z 28. marca 2011 o zaradení jej ponuky na tretie miesto podľa mechanizmu zostupného poradia na účely pridelenia rámcovej zmluvy, ako aj o zaradení ponúk konzorcia Unisys SLU a Charles Oakes & Co Sàrl na jednej strane, a ETIQ Consortium (by everis a Trasys) na druhej strane na prvé a druhé miesto, sa zrušuje.

               2.

               Európska únia je povinná nahradiť škodu, ktorá bola spôsobená spoločnosti European Dynamics Luxembourg SA z dôvodu straty príležitosti uzavrieť rámcovú zmluvu v postavení prvej zmluvnej strany podľa mechanizmu zostupného poradia.

               3.

               Vo zvyšnej časti sa návrh na náhradu škody zamieta.

               4.

               Účastníci konania predložia Všeobecnému súdu v lehote troch mesiacov od dátumu vyhlásenia rozsudku spoločne dohodnutú výšku náhrady škody, ktorá sa má zaplatiť.

               5.

               V prípade, že k dohode nedôjde, účastníci konania predložia Všeobecnému súdu svoje číselne vyjadrené návrhy.

               6.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 232, 6.8.2011.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. novembra 2004 v spojených veciach T-285/02 a T-395/02: Eva Vega Rodríguez proti Komisii Európskych spoločenstiev (Úradníci — Verejné výberové konanie — Otázky s možnosťou výberu z viacerých odpovedí — Správnosť odpovedí v tlačive na ich vyhodnotenie — Súdna kontrola — Limity)

text:
               22.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/21

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 9. novembra 2004
   v spojených veciach T-285/02 a T-395/02: Eva Vega Rodríguez proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Úradníci - Verejné výberové konanie - Otázky s možnosťou výberu z viacerých odpovedí - Správnosť odpovedí v tlačive na ich vyhodnotenie - Súdna kontrola - Limity)
   (2005/C 19/46)
   Jazyk konania: francúzština
   V spojených veciach T-285/02 a T-395/02, Eva Vega Rodríguez, bydliskom v Bruseli (Belgicko), v zastúpení: vo veci T-285/02 J. Iturriagagoitia Bassas a vo veci T-395/02 J. Iturriagagoitia Bassas a K. Delvolvé, advokáti, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: J. Currall, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorých sú hlavne návrhy na zrušenie rozhodnutia výberovej komisie verejného výberového konania COM/A/10/01, ktorým bola žalobkyni udelená eliminačná známka a nedostatočný počet bodov pre pokračovanie vo výberovom konaní, a na zrušenie rozhodnutia zamietajúceho jej sťažnosť, alebo návrhy na náhradu škody, Súd prvého stupňa (druhá komora) v zložení: predseda komory J. Pirrung, sudcovia A. W. H. Meij, N. J. Forwood, tajomník: I. Natsinas, referent, vyhlásil dňa 9. novembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník znáša svoje trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 289 zo dňa 23.11.2002


title: Spojené veci T-23/10 a T-24/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. februára 2014 — Arkema France/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Európske trhy s tepelnými cínovými stabilizátormi a tepelnými stabilizátormi ESBO/estery — Rozhodnutie, ktorým sa konštatujú dve porušenia článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Pokuty — Dĺžka trvania porušenia — Premlčanie — Legitímny záujem na konštatovaní porušenia — Návrh na zmenu rozhodnutia — Výška pokút — Dĺžka trvania porušení — Neobmedzená právomoc“ )

text:
               15.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/6

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. februára 2014 — Arkema France/Komisia
   (Spojené veci T-23/10 a T-24/10) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Európske trhy s tepelnými cínovými stabilizátormi a tepelnými stabilizátormi ESBO/estery - Rozhodnutie, ktorým sa konštatujú dve porušenia článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Pokuty - Dĺžka trvania porušenia - Premlčanie - Legitímny záujem na konštatovaní porušenia - Návrh na zmenu rozhodnutia - Výška pokút - Dĺžka trvania porušení - Neobmedzená právomoc)
   2014/C 78/11
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Arkema France (Colombes, Francúzsko) (v zastúpení: pôvodne J. Joshua, barrister, a E. Aliende Rodríguez, advokát, neskôr J.-P. Gunther a C. Breuvart, advokáti) (vec T-23/10) a CECA SA (La Garenne-Colombes, Francúzsko) (v zastúpení: pôvodne J. Joshua, barrister, a E. Aliende Rodríguez, advokát, neskôr J.-P. Gunther a C. Breuvart, advokáti) (vec T-24/10)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Mojzesowicz, F. Ronkes Agerbeek a J. Bourke, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Holmes, barrister)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 8682 v konečnom znení z 11. novembra 2009 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (Vec COMP/38.589 — Tepelné stabilizátory) alebo subsidiárne návrh na zníženie výšky pokút uložených žalobkyniam

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Arkema France a CECA SA sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 27.3.2010.


title: Vec C-60/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Ragusa (Taliansko) 9. februára 2011 — trestné konanie proti Mohamedovi Mradovi

text:
               9.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Ragusa (Taliansko) 9. februára 2011 — trestné konanie proti Mohamedovi Mradovi
   (Vec C-60/11)
   2011/C 113/15
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Ragusa

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Mohamed Mrad

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Či smernicu 2008/115/ES (1) možno považovať za priamo uplatniteľnú vo vnútroštátnom práve Talianskej republiky od 25. decembra 2010;

               2.

               či sú články 14 ods. 5b a 5c legislatívneho dekrétu 286/98 a následné zmeny zlučiteľné s článkami 15 a 16 citovanej smernice Spoločenstva a či existuje povinnosť tohto súdu neuplatniť vnútroštátne právo.

      (1)  Ú. v. EÚ L 348, s. 98.


title: Vec T-120/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. novembra 2006 – Peróxidos Orgánicos/Komisia ( Hospodárska súťaž — Kartely — Organické peroxidy — Pokuty — Článok 81 ES — Nariadenie (EHS) č. 2988/74 — Premlčanie — Trvanie porušenia — Rozdelenie dôkazného bremena — Rovnosť zaobchádzania )

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/55

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. novembra 2006 – Peróxidos Orgánicos/Komisia
   (Vec T-120/04) (1)

   („Hospodárska súťaž - Kartely - Organické peroxidy - Pokuty - Článok 81 ES - Nariadenie (EHS) č. 2988/74 - Premlčanie - Trvanie porušenia - Rozdelenie dôkazného bremena - Rovnosť zaobchádzania“)
   (2006/C 326/118)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Peróxidos Orgánicos, SA (San Cugat del Vallés, Španielsko) (v zastúpení: A. Creus Carreras a B. Uriarte Valiente, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Bouquet a F. Castillo de la Torre, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2005/349/ES z 10. decembra 2003 o konaní podľa článku 81 ES a podľa článku 53 Dohody o EHP (Prípad COMP/E-2/37.857 – Organické peroxidy) (Ú. v. EÚ L 110, 2005, s. 44)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 30.4.2004.


title: Vec C-437/10: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  20. mája 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial de Vieira do Minho — Portugalsko) — Manuel Afonso Esteves/Axa — Seguros de Portugal SA

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/23

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 20. mája 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial de Vieira do Minho — Portugalsko) — Manuel Afonso Esteves/Axa — Seguros de Portugal SA
   (Vec C-437/10) (1)

   2011/C 232/38
   Jazyk konania: portugalčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 317, 20.11.2010.


title: Vec T-85/14: Rozsudok Všeobecného súdu z  10. februára 2015 – Infocit/ÚHVT – DIN (DINKOOL) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky DINKOOL — Skoršia medzinárodná obrazová ochranná známka DIN — Skorší národný obchodný identifikátor DIN — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009“ )

text:
               23.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. februára 2015 – Infocit/ÚHVT – DIN (DINKOOL)
   (Vec T-85/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky DINKOOL - Skoršia medzinárodná obrazová ochranná známka DIN - Skorší národný obchodný identifikátor DIN - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 096/24)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Infocit – Prestação de Serviços, Comércio Geral e Indústria, Lda (Luanda, Angola) (v zastúpení: A. Oliveira, avocat)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: DIN – Deutsches Institut für Normung eV (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: M. Bagh, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 12. novembra 2013 (vec R 1106/2012-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi DIN – Deutsches Institut für Normung eV a Infocit – Prestação de Serviços, Comércio Geral e Indústria, Lda

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Infocit – Prestação de Serviços, Comércio Geral e Indústria, Lda, znáša okrem vlastných trov konania aj trovy konania, ktoré vznikli Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

               3.

               DIN – Deutsches Institut für Normung eV znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 135, 5.5.2014.


title: Vec F-83/08: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  19. septembra 2013 — Gheysens/Rada (Verejná služba — Pomocný zmluvný zamestnanec — Podmienky zamestnávania — Funkčná skupina — Typy povinností zodpovedajúce funkčnej skupine — Čas trvania pracovného pomeru)

text:
               26.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/35

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 19. septembra 2013 — Gheysens/Rada
   (Vec F-83/08) (1)

   (Verejná služba - Pomocný zmluvný zamestnanec - Podmienky zamestnávania - Funkčná skupina - Typy povinností zodpovedajúce funkčnej skupine - Čas trvania pracovného pomeru)
   2013/C 313/65
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Johan Gheysens (Malines, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, neskôr S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal a D. Abreu Caldas, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne M. Bauer a K. Zieleśkiewicz, neskôr M. Bauer a J. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Rady, ktorým sa stanovujú pracovné podmienky žalobcu, pretože ohraničuje dobu platnosti zmluvy na dva roky a triedu vo funkčnej skupine III, platovej triedy 11, platového stupňa 1, ako aj z dôvodu nezákonnosti článku 88 PZOZ, pretože povoľuje po sebe nasledujúce uzatváranie zmlúv na dobu určitú počas celkového obdobia maximálne troch rokov

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Rady Európskej únie zamestnať pána Gheysensa sa ruší v rozsahu, v akom stanovuje jeho zaradenie do funkčnej skupiny III.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť tri štvrtiny trov konania, ktoré vznikli pánu Gheysensovi.

               4.

               Pán Gheysens znáša jednu štvrtinu svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 313, 6.12.2008, s. 59.


title: Vec C-341/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Wien (Rakúsko) 8. júla 2015 – Hans Maschek

text:
               19.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Wien (Rakúsko) 8. júla 2015 – Hans Maschek
   (Vec C-341/15)
   (2015/C 346/03)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Wien

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Hans Maschek

      Odporca: Magistratsdirektion der Stadt Wien

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je vnútroštátna právna úprava, ako predmetné ustanovenie § 41a ods. 2 Wiener Besoldungsordnung z roku 1994, ktorá v zásade nepriznáva nárok na náhradu mzdy v zmysle článku 7 smernice 2003/88/ES (1) zamestnancovi, ktorý na vlastnú žiadosť skončil pracovný pomer k určitému dátumu, zlučiteľná s článkom 7 smernice 2003/88?
               V prípade zápornej odpovede sa kladie otázka, či vnútroštátne ustanovenie, ktoré stanovuje, že každý zamestnanec, ktorý na vlastnú žiadosť končí služobný pomer, musí podniknúť všetko pre to, aby vyčerpal svoj zostávajúci nárok na dovolenku na zotavenie do konca svojho služobného pomeru a ďalej, že nárok na náhradu mzdy v prípade skončenia služobného pomeru na žiadosť zamestnanca vzniká len vtedy, ak by tento zamestnanec aj v prípade požiadania o dovolenku začínajúcu dňom podania žiadosti o ukončenie služobného pomeru nebol spôsobilý túto dovolenku vyčerpať v rozsahu zodpovedajúcom požadovanému nároku na náhradu nevyčerpanej dovolenky, [je zlučiteľné s článkom 7 smernice 2003/88?].

               2.

               Má sa usudzovať, že nárok na náhradu mzdy za nevyčerpanú dovolenku vzniká len vtedy, ak zamestnanec, ktorý v dôsledku práceneschopnosti nebol spôsobilý vyčerpať svoj nárok na dovolenku bezprostredne pred skončením jeho pracovného pomeru, a) informoval svojho zamestnávateľa bez zbytočného odkladu (a teda v zásade pred momentom skončenia svojho pracovného pomeru) o tejto svojej práceneschopnosti (napr. v dôsledku ochorenia), a b) svoju práceneschopnosť (napr. v dôsledku ochorenia) bez zbytočného odkladu (a teda v zásade pred momentom skončenia svojho pracovného pomeru) zdokladoval (napríklad potvrdením od ošetrujúceho lekára)?
               V prípade zápornej odpovede sa kladie otázka, či vnútroštátne ustanovenie, ktoré stanovuje, že nárok na náhradu mzdy za nevyčerpanú dovolenku vzniká len vtedy, ak zamestnanec, ktorý v dôsledku svojej práceneschopnosti nebol spôsobilý vyčerpať svoj nárok na dovolenku bezprostredne pred ukončením jeho pracovného pomeru, a) informoval svojho zamestnávateľa bez zbytočného odkladu (a teda v zásade pred momentom skončenia svojho pracovného pomeru) o tejto svojej práceneschopnosti (napr. v dôsledku ochorenia), a b) svoju práceneschopnosť (napr. v dôsledku ochorenia) bez zbytočného odkladu (a teda v zásade pred momentom skončenia svojho pracovného pomeru) zdokladoval (napríklad potvrdením od ošetrujúceho lekára), je zlučiteľné s článkom 7 smernice 2003/88?

               3.

               Podľa judikatúry Súdneho dvora Európskej únie (pozri rozsudky Súdneho dvora z 18. marca 2004, C-342/01 [Gomez], bod 31; z 24. januára 2012, C-282/10 [Dominguez], body 47-50; z 3. mája 2012, C-337/10 [Neidei], bod 37) sa členským štátom ponecháva možnosť priznať nárok na dovolenku alebo náhradu mzdy za dovolenku zákonom nad rámec minimálneho nároku priznaného článkom 7 smernice 2003/88. Nároky priznané článkom 7 smernice 2003/88 sú taktiež priamo uplatniteľné (pozri rozsudky Súdneho dvora z 24. januára 2012, C-282/10 [Dominguez], body 34 – 36; z 12. júna 2014, C-118/13 [Boilacke], bod 28).
               So zreteľom na tento výklad článku 7 smernice 2003/88 má situácia, v ktorej vnútroštátny zákonodarca priznáva určitému okruhu osôb idúcemu výrazne nad rámec požiadaviek tohto ustanovenia smernice nárok na náhradu mzdy za dovolenku, za následok, že v dôsledku priameho účinku článku 7 smernice 2003/88 aj tie osoby, ktorým v rozpore so smernicou vnútroštátny zákon odoprel nárok na náhradu mzdy za dovolenku, majú nárok na náhradu mzdy za dovolenku idúci výrazne nad rámec požiadaviek tohto ustanovenia smernice na základe vnútroštátnej právnej úpravy len v rozsahu priznanom týmto ustanovením osobám zvýhodneným týmto ustanovením?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času, Ú. v. EÚ L 299, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381.


title: Vec T-541/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2016 – Antica Azienda Agricola Vitivinicola Dei Conti Leone De Castris/ÚHVT – Vicente Gandía Pla (ILLIRIA) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva ILLIRIA — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva CASTILLO DE LIRIA — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/40

         Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2016 – Antica Azienda Agricola Vitivinicola Dei Conti Leone De Castris/ÚHVT – Vicente Gandía Pla (ILLIRIA)
   (Vec T-541/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva ILLIRIA - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva CASTILLO DE LIRIA - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 098/52)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Antica Azienda Agricola Vitivinicola Dei Conti Leone De Castris Srl (Salice Salentino, Taliansko) (v zastúpení: D. Russo a V. Wellens, avocats)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: V. Melgar a H. Kunz, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Vicente Gandía Pla, SA (Chiva, Španielsko) (v zastúpení: I. Temiño Ceniceros, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 21. mája 2014 (vec R 917/2013-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Vicente Gandía Pla, SA a Antica Azienda Agricola Vitivinicola Dei Conti Leone De Castris Srl.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Antica Azienda Agricola Vitivinicola Dei Conti Leone De Castris Srl je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 8.9.2014.


title: Vec T-397/12: Žaloba podaná 6. septembra 2012 — Diputación Foral de Bizkaia/Komisia

text:
               20.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/15

         Žaloba podaná 6. septembra 2012 — Diputación Foral de Bizkaia/Komisia
   (Vec T-397/12)
   2012/C 319/29
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Diputación Foral de Bizkaia (Španielsko) (v zastúpení: I. Sáenz-Cortabarría Fernández, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 2 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom tento článok vyhlasuje za protiprávnu pomoc upravenú v dohodách oznámených 15. apríla 2009, alebo subsidiárne v rozsahu, v akom tento článok vyhlasuje za protiprávnu pomoc upravenú v oznámenej dohode o pozemkoch,

               —

               zrušil články 5 a 6 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom Komisia pri posudzovaní zlučiteľnosti so Zmluvou podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ vychádzala z predpokladu, že ide o protiprávnu pomoc,

               —

               v každom prípade zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   V napadnutom rozhodnutí (1) boli dve dohody, a to konkrétne „dohoda o pozemkoch“ a „dohoda o bytových jednotkách“, ktoré boli uzavreté 15. decembra 2006 medzi spoločnosťou Bizkailur SA (verejnoprávna spoločnosť, ktorej 100 %-ným vlastníkom je Diputación) na jednej strane a spoločnosťami Habidite Technologies Pais Vasco SA, Grupo Empresarial Afer SL a Grupo Habidite na druhej strane a ktoré sa týkajú výstavby továrne Habidite v Alonsótegui, posúdené ako protiprávna pomoc, pričom prvá z uvedených dohôd je zlučiteľná a druhá je nezlučiteľná so spoločným trhom.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, keďže pomoc upravená v dohodách z roku 2006 bola posúdená ako protiprávna pomoc a bol prijatý názor, že k danému dňu existoval právne záväzný a nepodmienený záväzok poskytnúť túto pomoc spoločnosti Habidite. Komisia nezohľadňuje právne následky, ktoré vyplývajú z výkladu dohôd v súlade s vnútroštátnymi právnymi normami, ktorými sa tieto dohody spravujú [najmä článok 1258 Código Civil (občiansky zákonník)].

               2.

               Druhý žalobný dôvod, ktorý je vo vzťahu k prvému žalobnému dôvodu subsidiárny, je založený na nesprávnom právnom posúdení, keďže v napadnutom rozhodnutí je pomoc, ktorú upravuje „dohoda o pozemkoch“, vyhlásená za protiprávnu bez toho, aby v ňom bola zohľadnená skutočnosť, že táto dohoda výslovne stanovuje, že jej vykonanie je podmienené rešpektovaním zákonnosti („v prípade, že to je v súlade s právnou úpravou možné“), takže v dôsledku nesprávneho výkladu a uplatnenia boli porušené ustanovenia článku 108 ods. 3 ZFEÚ a článku 1 písm. f) nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (2).

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 6 ods. 1 nariadenia č. 659/1999 a všeobecnej zásady riadnej správy veci verejných a najmä procesných práv a záruk Diputación ako dotknutého účastníka v rámci konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ, keďže jej primeraná účasť na správnom konaní, ktoré začala Komisia, bola de facto znemožnená, sťažená alebo obmedzená a nemohla účinne a užitočne vyjadriť svoje stanovisko k otázke, podľa ktorej v každom prípade išlo o protiprávnu pomoc.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na neexistencii alebo nedostatku odôvodnenia, keďže Komisia pri posudzovaní zlučiteľnosti podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ vychádzala z predpokladu, že ide o protiprávnu pomoc a nie o oznámenú pomoc.

      (1)  Rozhodnutie Komisie z 27. júna 2012 vo veci štátnej pomoci č. SA.28356 (C 37/2009) (ex N 226/2009), Habidite Alonsotegui [COM(2012) 4194 final].

      (2)  Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339.


title: Vec C-272/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Dioikitiko Efeteio Thessalonikis (Grécko) 31. mája 2010 — Susana Berkizi-Nikolakaki/Anotato Symvoulio Epilogis Prosopikou (ASEP) a Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (APT)

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Dioikitiko Efeteio Thessalonikis (Grécko) 31. mája 2010 — Susana Berkizi-Nikolakaki/Anotato Symvoulio Epilogis Prosopikou (ASEP) a Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (APT)
   (Vec C-272/10)
   ()
   2010/C 221/40
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Dioikitiko Efeteio Thessalonikis (Správny odvolací súd v Solúne)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Susana Berkizi-Nikolakaki

      Žalovaní: Anotato Symvoulio Epilogis Prosopikou (Najvyššia rada pre výber zamestnancov, ASEP) a Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Aristotelova univerzita v Solúne, APT)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je ustanovenie článku 11 ods. 2 prezidentského dekrétu 164/2004, podľa ktorého je pracovník povinný na účely preukázania toho, že sú splnené predpoklady na zmenu pracovných zmlúv na dobu určitú na zmluvy na dobu neurčitú, predložiť príslušnej organizácii v prekluzívnej lehote dvoch mesiacov od nadobudnutia účinnosti tohto dekrétu žiadosť obsahujúcu údaje, z ktorých vyplýva, že uvedené predpoklady sú splnené a podľa ktorého pracovník vzhľadom na prekluzívny charakter uvedenej lehoty stráca nárok na zmenu zmluvy, ak žiadosť nepodá v lehote dvoch mesiacov, zlučiteľné s účelom v zmysle článku 139 ods. 2 Zmluvy o ES a s potrebným účinkom (effet utile) v zmysle článku 249 tretieho pododseku Zmluvy o ES a smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú?

               2.

               Je stanovenie dvojmesačnej lehoty postačujúce s ohľadom na cieľ smernice 1999/70 v zmysle článku 139 ods. 2 Zmluvy o ES a vzhľadom na potreby pracovníkov patriacich do pôsobnosti článku 11 prezidentského dekrétu 164/2004 a na dosiahnutie potrebného účinku cieľov uvedenej smernice v zmysle článku 249 tretieho pododseku Zmluvy o ES, ak bolo oznámené len zverejnením uvedeného článku 11 prezidentského dekrétu 164/2004 v Úradnom vestníku?

               3.

               Predstavuje opomenutie predĺženia dvojmesačnej lehoty zníženie všeobecnej úrovne ochrany poskytovanej pracovníkom, čím došlo k porušeniu doložky 8 ods. 3 smernice 1999/70, vzhľadom na predĺženie príslušných lehôt určených obdobnými ustanoveniami skorších právnych predpisov, ktoré predchádzali prezidentskému dekrétu 164/2004?


title: Vec C-39/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 7. júna 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof — Rakúsko) — VBV — Vorsorgekasse AG/Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA) (Voľný pohyb kapitálu — Články 63 ZFEÚ a 65 ZFEÚ — Doplnkové dôchodkové spoločnosti — Investovanie aktív — Spoločné investičné fondy so sídlom v inom členskom štáte — Možnosť investovania do takých fondov iba v prípade, že tieto fondy majú povolenie obchodovať so svojimi podielovými listami v tuzemsku)

text:
               21.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/4

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 7. júna 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof — Rakúsko) — VBV — Vorsorgekasse AG/Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)
   (Vec C-39/11) (1)

   (Voľný pohyb kapitálu - Články 63 ZFEÚ a 65 ZFEÚ - Doplnkové dôchodkové spoločnosti - Investovanie aktív - Spoločné investičné fondy so sídlom v inom členskom štáte - Možnosť investovania do takých fondov iba v prípade, že tieto fondy majú povolenie obchodovať so svojimi podielovými listami v tuzemsku)
   2012/C 217/06
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: VBV — Vorsorgekasse AG

      Žalovaný: Finanzmarktaufsichtsbehörde (FMA)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verwaltungsgerichtshof — Výklad článkov 63 ZFEÚ a nasledujúcich — Voľný pohyb kapitálu — Doplnkové dôchodkové spoločnosti, ktoré investujú povinné príspevky zamestnancov alebo samostatne zárobkovo činných osôb určené na financovanie dôchodkových dávok — Právna úprava členského štátu obmedzujúca tieto investície na fondy, ktorých predaj bol na území tohto štátu povolený

      Výrok rozsudku

   Článok 63 ods. 1 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá umožňuje doplnkovej dôchodkovej spoločnosti alebo podniku kolektívneho investovania, ktorý založila táto doplnková dôchodková spoločnosť na účely spravovania svojho majetku, investovať tento majetok do podielových listov spoločného investičného fondu so sídlom v inom členskom štáte iba v prípade, že tento fond získal povolenie obchodovať so svojimi podielovými listami v tuzemsku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 130, 30.4.2011.


title: Spojené veci C-317/08 až C-320/08: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  18. marca 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di Pace di Ischia — Taliansko) — Rosalba Alassini/Telecom Italia SpA (C-317/08) a Filomena Califano/Wind SpA (C-318/08) a Lucia Anna Giorgia Iacono/Telecom Italia SpA (C-319/08) a Multiservice Srl/Telecom Italia SpA (C-320/08) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Zásada účinnej súdnej ochrany — Elektronické komunikačné siete a služby — Smernica 2002/22/ES — Univerzálna služba — Spory medzi koncovými užívateľmi a poskytovateľmi — Povinný pokus o mimosúdny zmier)

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/3

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 18. marca 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di Pace di Ischia — Taliansko) — Rosalba Alassini/Telecom Italia SpA (C-317/08) a Filomena Califano/Wind SpA (C-318/08) a Lucia Anna Giorgia Iacono/Telecom Italia SpA (C-319/08) a Multiservice Srl/Telecom Italia SpA (C-320/08)
   (Spojené veci C-317/08 až C-320/08) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Zásada účinnej súdnej ochrany - Elektronické komunikačné siete a služby - Smernica 2002/22/ES - Univerzálna služba - Spory medzi koncovými užívateľmi a poskytovateľmi - Povinný pokus o mimosúdny zmier)
   2010/C 134/04
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Giudice di Pace di Ischia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Rosalba Alassini (C-317/08), Filomena Califano (C-318/08), Lucia Anna Giorgia Iacono (C-319/08), Multiservice Srl (C-320/08)

      Žalovaní: Telecom Italia SpA (C-317/08), Wind SpA (C-318/08) Telecom Italia SpA (C-319/08), Telecom Italia SpA (C-320/08)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Giudice di Pace di Ischia — Výklad smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) (Ú. v. ES L 108, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367), smernice Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES z 25. mája 1999 o určitých aspektoch predaja spotrebného tovaru a záruk na spotrebný tovar (Ú. v. ES L 171, s. 12; Mim. vyd. 15/004, s. 223) a článku 6 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv — Spory v oblasti elektronických komunikácií medzi koncovými užívateľmi a operátormi týkajúce sa náhrady škody spôsobenej údajným neplnením zmluvy, ktorej predmetom sú telefónne služby poskytované operátorom — Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje povinný pokus o zmier pred podaním súdnej žaloby — Možnosť podať súdnu žalobu bez využitia pokusu o zmier

      Výrok rozsudku

   Článok 34 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni právnej úprave členského štátu, podľa ktorej sa pri sporoch v oblasti služieb elektronických komunikácií medzi koncovými užívateľmi a poskytovateľmi uvedených služieb týkajúcich sa práv, ktoré poskytuje táto smernica, musí uskutočniť povinný pokus o mimosúdny zmier ako podmienka prípustnosti súdnych žalôb.
   Ani zásady ekvivalencie a efektivity a zásada účinnej súdnej ochrany nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá pri takých sporoch ukladá predchádzajúce využitie mimosúdneho zmierovacieho konania, pokiaľ toto konanie nevedie k záväznému rozhodnutiu pre účastníkov, nespôsobuje podstatné oneskorenie podania súdnej žaloby, pozastavuje premlčanie dotknutých práv a nevedie ku vzniku výdavkov pre účastníkov, alebo vedie len ku vzniku drobných výdavkov, avšak za predpokladu, že uvedené zmierovacie konanie nie je dostupné výlučne elektronicky a predbežné opatrenia sú možné vo výnimočných prípadoch, keď to vyžaduje naliehavosť situácie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 236, 13.9.2008.


title: Vec T-414/10 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  10. júna 2011 — Companhia Previdente/Komisia ( „Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Hospodárska súťaž — Rozhodnutie Komisie, ktorým sa ukladá pokuta — Banková záruka — Návrh na odklad výkonu — Majetková ujma — Neexistencia výnimočných okolností — Neexistencia naliehavosti“ )

text:
               23.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 219/17

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 10. júna 2011 — Companhia Previdente/Komisia
   (Vec T-414/10 R)
   (Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Hospodárska súťaž - Rozhodnutie Komisie, ktorým sa ukladá pokuta - Banková záruka - Návrh na odklad výkonu - Majetková ujma - Neexistencia výnimočných okolností - Neexistencia naliehavosti)
   2011/C 219/25
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Companhia Previdente — Sociedade de Controle de Participações Financeiras, SA (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: D. Proença de Carvalho a J. Caimoto Duarte, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre, V. Bottka a P. Costa de Oliveira, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. J. Marques Mendes, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie K(2010) 4387 v konečnom znení z 30. júna 2010 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody EHP (vec COMP/38344 — Predpínacia oceľ), ako aj návrh na zbavenie povinnosti zložiť bankovú záruku pre predídenie bezodkladnej úhrade pokuty uloženej podľa článku 2 uvedeného rozhodnutia

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania bude rozhodnuté neskôr.


title: Vec C-261/12 P: Odvolanie podané 29. mája 2012 : Annunziata Del Prete proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z  27. marca 2012 vo veci T-420/10, Giorgio Armani/ÚHVT

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/14

         Odvolanie podané 29. mája 2012: Annunziata Del Prete proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 27. marca 2012 vo veci T-420/10, Giorgio Armani/ÚHVT
   (Vec C-261/12 P)
   2012/C 227/20
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Annunziata Del Prete (v zastúpení: R. Bocchini, avvocato)

      Ďalší účastníci konania: Giorgio Armani SpA, Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy odvolateľky

               —

               v celom rozsahu zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 27. marca 2012 a v dôsledku toho potvrdiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT prijaté 8. júla 2010 a doručené 19. júla 2010 z dôvodu, že toto rozhodnutie plne dodržalo a uplatnilo ustanovenia stanovené v nariadení o ochrannej známke Spoločenstva (1), najmä jeho článok 8 ods. 1 písm. b), ktorý je jediným ustanovením, na ktoré sa odvolávala námietka č. B1309485,

               —

               zaviazať ďalších účastníkov konania na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Spochybnenie akejkoľvek grafickej alebo fonetickej podobnosti medzi ochrannou známkou Spoločenstva č. 6314462 „AMICI JUNIOR“ a talianskymi národnými obrazovými ochrannými známkami č. 912114 „AJ ARMANI JEANS“ a č. 998554 „ARMANI JUNIOR“.

               2.

               Uplatnenie článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009 a zásady všeobecnej známosti v napadnutom rozsudku, hoci sa Giorgio Armani S.p.A. osobitne neodkázala, ani neopierala o toto ustanovenie alebo o túto zásadu.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 78, s. 1).


title: Vec T-604/13: Žaloba podaná 20. novembra 2013 — Levi Strauss/ÚHVT — L&O Hunting Group (101)

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/32

         Žaloba podaná 20. novembra 2013 — Levi Strauss/ÚHVT — L&O Hunting Group (101)
   (Vec T-604/13)
   2014/C 24/58
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Levi Strauss & Co. (San Francisco, Spojené štáty) (v zastúpení: V. von Bomhard a J. Schmitt, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: L&O Hunting Group GmbH (Isny im Allgäu, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) R 1538/2012-2 zo 6. septembra 2013,

               —

               zaviazal žalobkyňu a prípadne vedľajšieho účastníka konania na náhradu trov konaní.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „101“ pre tovary zaradené do tried 13, 25 a 28 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9446634.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka Spoločenstva „501“ pre tovary zaradené do tried 16, 18 a 25 — prihláška č. 26708.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky v plnom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-601/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 25. novembra 2013 — AMBISIG — Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica L. da /NERSANT — Associação Empresarial da Região de Santarém, NÚCLEO INICIAL — Formação e Consultoria, L. da

text:
               8.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 39/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 25. novembra 2013 — AMBISIG — Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica L.da/NERSANT — Associação Empresarial da Região de Santarém, NÚCLEO INICIAL — Formação e Consultoria, L.da

   (Vec C-601/13)
   2014/C 39/13
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka, ktorá podala kasačný opravný prostriedok: AMBISIG — Ambiente e Sistemas de Informação Geográfica L.da

      Odporcovia: NERSANT — Associação Empresarial da Região de Santarém, NÚCLEO INICIAL — Formação e Consultoria, L.da

      Prejudiciálna otázka

   Je na účely zadania verejnej zákazky na vzdelávacie a poradenské služby, ktoré sú službami intelektuálnej povahy, zlučiteľné so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES (1) z 31. marca 2004 a jej príslušnými zmenami stanoviť v rámci faktorov, ktoré tvoria kritérium na zadanie zákazky, pričom na ich základe sa posudzujú ponuky vo verejnom obstarávaní, faktor hodnotenia tímov, ktoré uchádzači konkrétne navrhnú na vykonanie zákazky, z hľadiska zloženia týchto tímov, ich preukázaných skúseností a posúdenia ich odborných profilov?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132).


title: Vec T-382/06: Rozsudok Všeobecného súdu z  24. marca 2011 — Tomkins/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Odvetvie medených tvaroviek a tvaroviek zo zliatin medi — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Pripísateľnosť protiprávneho správania — Dĺžka trvania porušenia“ )

text:
               14.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/21

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. marca 2011 — Tomkins/Komisia
   (Vec T-382/06) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Odvetvie medených tvaroviek a tvaroviek zo zliatin medi - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Pripísateľnosť protiprávneho správania - Dĺžka trvania porušenia)
   2011/C 145/32
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tomkins plc (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: T. Soames, S. Jordan, solicitors, a J. Joshua, barrister)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Nijenhuis a V. Bottka, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci S. Kinsella a K. Daly, solicitors)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 4180 z 20. septembra 2006 o konaní podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F-1/38.121 — Tvarovky), ako aj návrh na zníženie pokuty uloženej žalobkyni v uvedenom rozhodnutí

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 rozhodnutia Komisie K(2006) 4180 z 20. septembra 2006 o konaní podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F-1/38.121 — Tvarovky) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa vzťahuje na obdobie od 31. decembra 1988 do 29. októbra 1993, pokiaľ ide o Tomkins plc.

               2.

               Výška pokuty uloženej spoločnosti Tomkins v článku 2 písm. h) rozhodnutia K(2006) 4180 sa stanovuje na 4,25 milióna eur, z čoho 3,4 milióna eur zaplatí spoločne a nerozdielne so spoločnosťou Pegler Ltd.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 42, 24.2.2007.


title: Vec T-283/07: Žaloba podaná 24. júla 2007 – Tailor/ÚHVT (Gesäßtasche rechts)

text:
               6.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/16

         Žaloba podaná 24. júla 2007 – Tailor/ÚHVT (Gesäßtasche rechts)
   (Vec T-283/07)
   (2007/C 235/29)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tom Tailor GmbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: S. O. Gillert, K. Vanden Bossche a F. Schiwek, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 15. mája 2007 (odvolanie vo veci R 668/2006-1),

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „Gesäßtasche rechts“ pre tovary zaradené do triedy 25 (prihláška č. 4 287 769).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 (1), keďže prihlasovaná obrazová ochranná známka mala dostatočnú rozlišovaciu spôsobilosť.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec T-358/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  11. júla 2013 — Španielsko/Komisia [ „Kohézny fond — Nariadenie (ES) č. 1164/94 — Projekt sanácie Zaragozy — Čiastočné zrušenie finančnej pomoci — Verejné zákazky — Pojem dielo — Článok 14 ods. 10 a 13 smernice 93/38/EHS — Rozdelenie zákaziek — Legitímna dôvera — Povinnosť odôvodnenia — Lehota na prijatie rozhodnutia — Stanovenie finančných opráv — Článok H ods. 2 prílohy II nariadenia č. 1164/94 — Proporcionalita — Premlčanie“ ]

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/29

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2013 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-358/08) (1)

   (Kohézny fond - Nariadenie (ES) č. 1164/94 - Projekt sanácie Zaragozy - Čiastočné zrušenie finančnej pomoci - Verejné zákazky - Pojem dielo - Článok 14 ods. 10 a 13 smernice 93/38/EHS - Rozdelenie zákaziek - Legitímna dôvera - Povinnosť odôvodnenia - Lehota na prijatie rozhodnutia - Stanovenie finančných opráv - Článok H ods. 2 prílohy II nariadenia č. 1164/94 - Proporcionalita - Premlčanie)
   2013/C 252/45
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne J. Rodríguez Cárcamo, neskôr A. Rubio González, abogados del Estado)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Valero Jordana a A. Steiblytė, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 3249 z 25. júna 2008 o znížení podpory poskytnutej rozhodnutím Komisie K(96) 2095 z 26. júla 1996 Španielskemu kráľovstvu z Kohézneho fondu na projekt č. 96/11/61/018 „Saneamiento de Zaragoza“

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 272, 25.10.2008.


title: Vec C-6/13 P: Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) zo 7. novembra 2013 — IDT Biologika GmbH/Európska komisia (Odvolanie — Článok 181 rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Verejné zákazy na dodanie tovaru — Verejné obstarávanie týkajúce sa dodania očkovacej látky proti besnote v Srbsku — Odmietnutie ponuky — Zjavne neprípustné alebo nedôvodné odvolanie)

text:
               21.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 377/4

         Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) zo 7. novembra 2013 — IDT Biologika GmbH/Európska komisia
   (Vec C-6/13 P) (1)

   (Odvolanie - Článok 181 rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Verejné zákazy na dodanie tovaru - Verejné obstarávanie týkajúce sa dodania očkovacej látky proti besnote v Srbsku - Odmietnutie ponuky - Zjavne neprípustné alebo nedôvodné odvolanie)
   2013/C 377/07
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: IDT Biologika GmbH (v zastúpení: R. Gross a T. Kroupa, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: F. Erlbacher a T. Scharf, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 25. októbra 2012, IDT Biologika/Komisia (T-503/10), ktorým Všeobecný súd zamietol návrh na zrušenie rozhodnutia Delegácie Európskej únie v Srbskej republike z 10. augusta 2010, ktorým bola zadaná zákazka EuropeAid/129809/C/SUP/RS týkajúca sa dodávky očkovacej látky proti besnote na očkovacie kampane v Srbsku konzorciu pod vedením spoločnosti Bioveta a.s., a ktorým bola odmietnutá ponuka žalobkyne — Prekročenie limitov, ktorými je Komisia pri výkone svojej diskrečnej právomoci viazaná

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               IDT Biologika GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 108, 13.4.2013.


title: Vec C-275/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Spojené kráľovstvo) 8. júna 2015 – ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited/TVCatchup Limited, Media Resources Limited, TVCatchup (UK) Limited

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Spojené kráľovstvo) 8. júna 2015 – ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited/TVCatchup Limited, Media Resources Limited, TVCatchup (UK) Limited
   (Vec C-275/15)
   (2015/C 279/26)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited

      Žalované: TVCatchup Limited, Media Resources Limited, TVCatchup (UK) Limited

      Vedľajší účastníci konania: The Secretary of State for Business, Innovation and Skills, Virgin Media Limited

      Prejudiciálne otázky

   Pokiaľ ide o výklad článku 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (1) (ďalej len „smernica“), najmä vety „Táto smernica platí bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia týkajúce sa predovšetkým… prístupu do káblových rozvodov vysielacích spoločností…“:

               1.

               Umožňuje citovaná veta, aby sa naďalej uplatňovalo ustanovenie vnútroštátneho práva s pôsobnosťou pojmu „káblové rozvody“ vymedzenou vnútroštátnym právom, alebo je pôsobnosť tejto časti článku 9 určená významom pojmu „káblové rozvody“ vymedzeným v práve EÚ?

               2.

               Pokiaľ je výraz „káblové rozvody“ v článku 9 vymedzený právom EÚ, aký je jeho význam? Konkrétne:

                           a)

                           Je jeho význam z technologického hľadiska špecifický a obmedzený na tradičné káblové siete prevádzkované prevádzkovateľmi tradičných služieb poskytovaných cez káblové rozvody?

                           b)

                           Subsidiárne, je jeho význam z technologického hľadiska neutrálny a zahŕňa funkčne podobné služby prenášané cez internet?

                           c)

                           Zahŕňa v oboch prípadoch prenos mikrovlnného žiarenia medzi dvoma pevnými terestriálnymi bodmi?

               3.

               Vzťahuje sa citovaná veta 1. na ustanovenia, podľa ktorých je retransmisia určitého vysielania cez káblové siete povinná, alebo 2. na ustanovenia, ktoré umožňujú káblovú retransmisiu vysielania, a) pokiaľ sú retransmisie súbežné a obmedzené na oblasti, na príjem, v ktorých je vysielanie určené, a/alebo b) pokiaľ je predmetom retransmisie vysielanie na kanáloch, na ktoré sa vzťahujú určité povinnosti verejnej služby?

               4.

               Pokiaľ je pôsobnosť výrazu „káblové rozvody“ v zmysle článku 9 vymedzená vnútroštátnym právom, podlieha ustanovenie vnútroštátneho práva zásadám EÚ týkajúcim sa proporcionality a spravodlivej rovnováhy medzi právami nositeľov autorských práv, majiteľov káblových rozvodov a verejným záujmom?

               5.

               Obmedzuje sa článok 9 na ustanovenia vnútroštátneho práva platné ku dňu, prijatia smernice, nadobudnutia jej účinnosti alebo uplynutia lehoty na jej vykonanie, alebo sa vzťahuje aj na následné ustanovenia vnútroštátneho práva, ktoré sa týkajú prístupu do káblových rozvodov vysielacích spoločností?

      (1)  Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230.


title: Vec C-306/11 P: Odvolanie podané 14. júna 2011 : XXXLutz Marken GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z  24. marca 2011 vo veci T-54/09, XXXLutz Marken GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory); ďalší účastník konania: Natura Selection S.L.

text:
               13.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/12

         Odvolanie podané 14. júna 2011: XXXLutz Marken GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 24. marca 2011 vo veci T-54/09, XXXLutz Marken GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory); ďalší účastník konania: Natura Selection S.L.
   (Vec C-306/11 P)
   2011/C 238/17
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: XXXLutz Marken GmbH (v zastúpení: H. Pannen, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania:

               —

               Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

               —

               Natura Selection S.L.

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               vrátiť vec Všeobecnému súdu,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Všeobecný súd porušil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva (1) tým, že podobnosť označení „Linea Natura Natur hat immer Stil“ a „natura selection“ odvodil výlučne od slova „natura“ obsiahnutého v oboch označeniach. Toto slovo ale nie je dominantným prvkom skoršej ochrannej známky Spoločenstva.
   Pri svojich konštatovaniach týkajúcich sa podobnosti označení vychádzal Všeobecný súd z právne nesprávneho porozumenia pojmov „rozlišovacia spôsobilosť“ a „opisný charakter“.
   Ďalej si konštatovania Všeobecného súdu týkajúce sa podobnosti označení odporujú, a tým nie sú dostatočne odôvodnené.
   Napadnutý rozsudok Všeobecného súdu bol tiež vydaný na základe nesprávnych skutočností. Na rozdiel od konštatovaní Všeobecného súdu odvolateľka už v konaní na námietkovom oddelení a na odvolacom senáte, ako aj v žalobe poukázala na to, že medzi spornými tovarmi a slovom „natura“ existuje spojitosť.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-295/15 P: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 22. júna 2016 – Matratzen Concord GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale sociétá in accomandita (Odvolanie — Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Ochranná známka Európskej únie — Slovná ochranná známka Európskej únie ARKTIS — Žiadosť o výmaz — Riadne používanie ochrannej známky — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Článok 51 ods. 1 písm. a) — Spôsob používania ochrannej známky — Dôkaz používania ochrannej známky — Súhlas majiteľa — Čiastočné zamietnutie žiadosti o výmaz)

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/12

         Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 22. júna 2016 – Matratzen Concord GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale sociétá in accomandita
   (Vec C-295/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Ochranná známka Európskej únie - Slovná ochranná známka Európskej únie ARKTIS - Žiadosť o výmaz - Riadne používanie ochrannej známky - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Článok 51 ods. 1 písm. a) - Spôsob používania ochrannej známky - Dôkaz používania ochrannej známky - Súhlas majiteľa - Čiastočné zamietnutie žiadosti o výmaz))
   (2016/C 343/17)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Matratzen Concord GmbH (v zastúpení: I. Selting, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Schfko, splnomocnený zástupca), KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale sociétá in accomandita (v zastúpení: K. Schulze Horn, Rechtsanwältin)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Matratzen Concord GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 302, 14.9.2015.


title: Vec C-608/13 P: Odvolanie podané 25. novembra 2013 : Compañía Española de Petróleos (CEPSA), S.A., proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 16. septembra 2013 vo veci T-497/07, CEPSA/Komisia

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/13

         Odvolanie podané 25. novembra 2013: Compañía Española de Petróleos (CEPSA), S.A., proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 16. septembra 2013 vo veci T-497/07, CEPSA/Komisia
   (Vec C-608/13 P)
   2014/C 24/25
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Compañía Española de Petróleos (CEPSA), S.A. (v zastúpení: O. Armengol i Gasull a J. M. Rodríguez Cárcamo, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               vyhovieť odvolaniu a s konečnou platnosťou rozhodnúť vo veci zo strany Súdneho dvora, bez vrátenia veci Všeobecnému súdu,

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom sa ním v bode 1 výroku zamieta žaloba spoločnosti CEPSA o neplatnosť a v bode 3 výroku ukladá spoločnosti CEPSA náhrada nákladov konania, ale ponechať v platnosti bod 2 výroku, ktorým sa zamietajú žalobné návrhy Komisie, a v dôsledku toho zmeniť rozhodnutie Komisie K(2007) 4441 v konečnom znení z 3. októbra 2007 v konaní o uplatnení článku 81 [ES] [vec COMP/38.710 — Bitúmen (Španielsko)] tak, že sa zníži pokuta na čiastku, ktorú Súdny dvor uzná za primeranú,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

                     Nesprávne právne posúdenie
                   (článok 263 druhý odsek ZFEU v spojení s článkom 3 nariadenia č. 1 o používaní jazykov v Európskom hospodárskom spoločenstve (1)). Porušenie jazykového režimu v oznámení o výhradách v rámci konania v oblasti hospodárskej súťaže predstavuje podľa odvolateľky porušenie podstatných formálnych náležitostí, ktoré musí viesť k zrušeniu rozhodnutia prijatého na konci tohto konania, a to aj v prípade, že uvedené porušenie neviedlo k porušeniu práva podniku na obhajobu. Vzhľadom na to, že napadnutý rozsudok nezrušil sporné rozhodnutie, ako navrhovala odvolateľka, Všeobecný súd porušil článok 263 druhý odsek ZFEÚ v spojení s článkom 3 nariadenia č. 1 o používaní jazykov v Európskom spoločenstve.

               2.

                     Závažné skreslenie skutkových okolností
                   spočívajúce v tom, že odvolateľka podľa rozsudku dobrovoľne akceptovala skutočnosť, že oznámenie o výhradách jej bolo oznámené v inom než jej vlastnom jazyku, a že zaslanie oznámenia o výhradách v uvedenom jazyku neporušilo jej právo na obhajobu.

               3.

                     Nesprávne právne posúdenie (porušenie zásady proporcionality).
                   V rozsudku nebola zohľadnená skutočnosť, že výroba a distribúcia penetračného bitúmenu predstavuje len malé percento z celkového obratu odvolateľky považovanej za skupinu podnikov. Uplatnenie domnienky o materskej a dcérskej spoločnosti neznamená, že sa neuplatní zásada proporcionality v podobe, ako sa tradične vykladá v judikatúre Súdneho dvora (vec Parker Pen (2)).

               4.

                     Nesprávne právne posúdenie
                   [článok 31 nariadenia Rady č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (3) (nariadenie č. 1/2003), vykonávajúce článok 261 ZFEÚ]. Všeobecný súd odmietol rozhodnúť, či sú ním spôsobené prieťahy pred vyhlásením napadnutého rozsudku v rozpore so zásadou dodržania primeranej lehoty, čím porušil článok 31 nariadenia č. 1/2003, vykonávajúceho článok 261 ZFEÚ.

               5.

                     Nesprávne právne posúdenie
                   (článok 41 ods. 1 a článok 47 druhý odsek Charty základných práv Európskej únie (4)). Všeobecný súd odmietol tvrdenie spoločnosti CEPSA, že došlo k porušeniu jej práva na to, aby bola jej vec prejednaná v primeranej lehote, zakotveného v článku 41 ods. 1 a v článku 47 druhom odseku Charty základných práv Európskej únie, ako aj v článku 6 ods. 1 Európskeho dohovoru o ľudských právach. Toto konanie trvá už dlhšie než 11 rokov. Konanie pred Komisiou trvalo 5 rokov a v súdnom konaní pred samotným Všeobecným súdom uplynuli od skončenia písomnej časti konania do začatia ústnej časti konania viac než štyri roky.

               6.

                     Nesprávne právne posúdenie
                   (článok 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu). Všeobecný súd zaviazal odvolateľku na náhradu všetkých trov konania o žalobe o neplatnosť, hoci výrokom rozsudku nevyhovel ani tým žalobným dôvodom, ktoré v uvedenom konaní vzniesla Komisia. V dôsledku toho je napadnutý rozsudok v rozpore s režimom ukladania náhrady nákladov konania stanoveným v článku 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.

      (1)  Ú. v. ES 17, s. 385; Mim. vyd. 01/001, s. 3.

      (2)  Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. júla 1994, Parker Pen/Komisia, T-77/92, Zb. s. II-549, body 94 a 95.

      (3)  Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205.

      (4)  Ú. v. ES C 364, 2000, s. 1.