title: Vec C-602/12 P: Odvolanie podané 20. decembra 2012 Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z  10. októbra 2012 vo veci T-172/09, Gem-Year Industrial Co. Ltd/Rada Európskej únie

text:
               6.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 101/6

         Odvolanie podané 20. decembra 2012 Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 10. októbra 2012 vo veci T-172/09, Gem-Year Industrial Co. Ltd/Rada Európskej únie
   (Vec C-602/12 P)
   2013/C 101/12
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd (v zastúpení: Y. Melin, V. Akritidis, avocats)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, Európska komisia, Európsky inštitút pre priemyselné spojovacie materiály AISBL (EIFI)

      Návrhy odvolateliek

   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

               1.

               zrušil v celom rozsahu rozsudok siedmej komory Všeobecného súdu z 10. októbra 2012 vo veci T-172/09, Gem-Year a Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang)/Rada;

               2.

               vydaním konečného rozsudku vyhovel

                           —

                           tretiemu žalobnému dôvodu týkajúcemu sa absencie ujmy spôsobenej výrobnému odvetviu Spoločenstva v rozpore s článkom 3 základného nariadenia (1) a

                           —

                           siedmemu žalobnému dôvodu týkajúcemu sa neoprávneného vyrovnania subvencie odmietnutím trhovohospodárskeho zaobchádzania v rozpore s nariadením č. 2026/97 (2) a článkom 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia,
                           alebo, alternatívne, vrátil vec Všeobecnému súdu;

               3.

               zaviazal Radu a vedľajších účastníkov konania znášať vlastné trovy konania a nahradiť všetky trovy konania odvolateľkám, ktoré im vznikli v tomto konaní, ako aj v konaní pred Všeobecným súdom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky tvrdia, že napadnutý rozsudok má byť zrušený z týchto dôvodov:

               Po prvé, zo skutkových okolností pred Všeobecným súdom je zrejmé, že neexistuje dôkaz, že by odvetvie spojovacích materiálov Únie utrpelo ujmu spôsobenú dumpingovými dovozmi z Číny v zmysle článku 3 ods. 2, 5 a 6 základného anti-dumpingového nariadenia (3). Prvý odvolací dôvod je rozdelený do týchto dvoch častí:

                           i)

                           Všeobecný súd skreslil jasný zmysel dôkazov, ktoré mu boli predložené, keď vychádzal z toho, že ziskové rozpätie dosiahnuté odvetvím spojovacích materiálov Únie počas posudzovaného obdobia (od 1. januára 2003 do 30. septembra 2007) bolo zásadne negatívne ovplyvnené dumpingovými dovozmi z Číny; pričom z dôkazov v spise vyplýva, že zisky počas daného obdobia kolísali a boli druhé najvyššie počas posledného roka (4,4 %), kedy boli najvyššie aj dumpingové dovozy z Číny a blížili sa k ich maximálnej historickej úrovni 4,7 % (v roku 2004), čo je tesne pod cieľovým ziskom (5 %) používaným Komisiou na výpočet rozpätia predaja pod cenu.

                           ii)

                           Dôkaz pred Všeobecným súdom opisuje rastúce a prosperujúcejšie odvetvie Únie, najmä počas vyšetrovacieho obdobia. Neznázorňuje prípad značnej ujmy, ale skôr prípad hypoteticky premeškanej príležitosti naplno využiť rastúci vnútorný trh EÚ. Tým, že Všeobecný súd rozhodol na tomto základe, že inštitúcie EÚ správne vychádzali zo značnej ujmy spôsobenej dumpingovými dovozmi, sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia zistených skutkových okolností, takže článok 3 ods. 2, 5 a 6 základného nariadenia sa neuplatnil správne.

               Po druhé, Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď vychádzal z toho, že žiadosť o trhovohospodárske zaobchádzanie podľa článku 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia by mohla byť odmietnutá na základe zistenia, že bolo subvencované dodávateľské odvetvie. To by viedlo k vyrovnaniu týchto subvencií inak ako začatím vyšetrovania podľa nariadenia Rady č. 2026/97 (základné nariadenie o ochrane pred subvenciami uplatniteľné v rozhodnom čase). Ide o neoprávnený výklad článku 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia a o porušenie nariadenia Rady č. 2026/97.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 56, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 45).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 2026/97 zo 6. októbra 1997 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 288, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 78).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, s. 51).


title: Vec C-569/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Mercantil n ° 3 de Barcelona (Španielsko) 9. decembra 2014 – Jordi Carné Hidalgo a Anna Aracil Gracia/Catalunya Banc, S.A.

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/35

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona (Španielsko) 9. decembra 2014 – Jordi Carné Hidalgo a Anna Aracil Gracia/Catalunya Banc, S.A.
   (Vec C-569/14)
   (2015/C 046/41)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Jordi Carné Hidalgo a Anna Aracil Gracia

      Žalovaná: Catalunya Banc, S.A.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Spôsobuje článok 43 španielskeho zákona o občianskom súdnom konaní (Ley de Enjuiciamiento Civil, ďalej len „LEC“), ktorý bráni súdu v tom, aby navrhol účastníkom konania prípadné prerušenie občianskeho súdneho konania, ak iný súd podal návrh na začatie prejudiciálneho konania na Súdny dvor Európskej únie, jasné obmedzenie článku 7 smernice 93/13/EHS (1), pokiaľ ide o povinnosť členských štátov zabezpečiť, aby v záujme spotrebiteľov a subjektov hospodárskej súťaže existovali primerané a účinné prostriedky, ktoré by zabránili súvislému uplatňovaniu nekalých podmienok v zmluvách uzatvorených so spotrebiteľmi zo strany predajcov alebo dodávateľov?

               2.

               Spôsobuje článok 721 ods. 2 LEC, ktorý bráni súdu v tom, aby ex offo prijal alebo navrhol prijatie predbežných opatrení v konaniach o individuálnych žalobách, v ktorých sa navrhuje určenie neplatnosti všeobecnej zmluvnej podmienky z dôvodu, že je nekalá, jasné obmedzenie článku 7 smernice 93/13/EHS, pokiaľ ide o povinnosť členských štátov zabezpečiť, aby v záujme spotrebiteľov a subjektov hospodárskej súťaže existovali primerané a účinné prostriedky, ktoré by zabránili súvislému uplatňovaniu nekalých podmienok v zmluvách uzatvorených so spotrebiteľmi zo strany predajcov alebo dodávateľov?

               3.

               Majú predbežné opatrenia, ktoré možno prijať v rámci konania o individuálnej žalobe, a to buď ex offo, alebo na návrh účastníka konania, zostať účinné až do vydania konečného rozhodnutia, či už v konaní o individuálnej žalobe, alebo v konaní o hromadnej žalobe, ktorá zasahuje do podávania individuálnych žalôb, s cieľom zabezpečiť primerané a účinné prostriedky uvedené v spomenutom článku 7 citovanej smernice?

      (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec C-129/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Nürnberg (Nemecko) 20. marca 2014 – Trestné konanie proti Zoranovi Spasicovi

text:
               19.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Nürnberg (Nemecko) 20. marca 2014 – Trestné konanie proti Zoranovi Spasicovi
   (Vec C-129/14)
   2014/C 151/19
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Nürnberg

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Zoran Spasic

      ďalší účastník: Generalstaatsanwaltschaft Nürnberg

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je článok 54 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda (DVSD) (1), zlučiteľný s článkom 50 Charty základných práv Európskej únie v rozsahu, v akom zákaz dvojitého stíhania podmieňuje tým, že v prípade odsúdenia bol trest už odpykaný alebo sa práve odpykáva, alebo podľa práva štátu, v ktorom bol rozsudok vynesený, už nemôže byť vykonaný?

               2.

               Je uvedená podmienka článku 54 DVSD splnená aj vtedy, ak bola vykonaná len časť trestu (tu: peňažný trest) pozostávajúceho z dvoch samostatných častí (tu: peňažný trest a trest odňatia slobody) a uloženého v štáte, v ktorom bol rozsudok vynesený?

      (1)  Ú. v. ES L 239, s. 19; Mim. vyd. 19/002, s. 9.


title: Vec T-231/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. januára 2007 – Grécko/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Spoločné diplomatické zastupiteľstvo v Abuji (Nigéria) — Vymáhanie pohľadávok započítaním — Nariadenia (ES, Euratom) č. 1605/2002 a č. 2342/2002 — Zásada dobrej viery v medzinárodnom práve verejnom )

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/26

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. januára 2007 – Grécko/Komisia
   (Vec T-231/04) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Spoločné diplomatické zastupiteľstvo v Abuji (Nigéria) - Vymáhanie pohľadávok započítaním - Nariadenia (ES, Euratom) č. 1605/2002 a č. 2342/2002 - Zásada dobrej viery v medzinárodnom práve verejnom“)
   (2007/C 56/50)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: P. Mylonopoulos a V. Kyriazopoulos, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Triantafyllou a F. Dintilhac, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie aktu z 10. marca 2004, ktorým Komisia pristúpila k vymáhaniu započítaním súm dlhovaných Helénskou republikou v dôsledku jej účasti na projektoch nehnuteľností týkajúcich sa diplomatického zastupiteľstva Komisie a niektorých členských štátov Európskej únie v Abuji (Nigéria)
   Výrok rozsudku

               1.

               Stanovisko právneho servisu Rady z 26. júna 1998 predložené Helénskou republikou v prílohe 12 žaloby je vyňaté zo spisu.

               2.

               Žaloba sa zamieta.

               3.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 10.7.2004 (pôvodne vec C-189/04).


title: Vec C-125/14: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 3. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – Iron & Smith kft/Unilever NV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochranné známky — Zápis národnej ochrannej známky zhodnej alebo podobnej skoršej ochrannej známke Spoločenstva — Ochranná známka Spoločenstva s dobrým menom v Európskej únii — Územný rozsah dobrého mena)

text:
               26.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 354/7

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 3. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – Iron & Smith kft/Unilever NV
   (Vec C-125/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochranné známky - Zápis národnej ochrannej známky zhodnej alebo podobnej skoršej ochrannej známke Spoločenstva - Ochranná známka Spoločenstva s dobrým menom v Európskej únii - Územný rozsah dobrého mena))
   (2015/C 354/07)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Törvényszék

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Iron & Smith kft

      Žalovaná: Unilever NV

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 4 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok sa má vykladať v tom zmysle, že ak sa preukáže dobré meno skoršej ochrannej známky Spoločenstva na podstatnej časti územia Európskej únie, ktorá môže prípadne zodpovedať územiu jediného členského štátu, ktorý nemusí byť nevyhnutne členským štátom podania prihlášky neskoršej národnej ochrannej známky, je potrebné sa domnievať, že táto ochranná známka má v Európskej únii dobré meno. Kritériá vyplývajúce z judikatúry týkajúcej sa riadneho používania ochrannej známky Spoločenstva nie sú ako také relevantné na preukázanie existencie „dobrého mena“ v zmysle článku 4 ods. 3 tejto smernice.

               2.

               Ak skoršia ochranná známka Spoločenstva už má na podstatnej časti územia Európskej únie dobré meno, ale nie u príslušnej skupiny verejnosti členského štátu, v ktorom bola podaná prihláška neskoršej národnej ochrannej známky, ktorá bola dotknutá námietkou, majiteľ ochrannej známky Spoločenstva môže požívať ochranu podľa článku 4 ods. 3 smernice 2008/95, ak sa ukáže, že časť uvedenej verejnosti, ktorá nie je z obchodného hľadiska nepodstatná, pozná túto ochrannú známku, pričom ju dáva do súvislosti s neskoršou národnou ochrannou známkou, a že vzhľadom na všetky rozhodujúce okolnosti prejednávanej veci existuje buď skutočný a bezprostredný zásah do ochrannej známky Spoločenstva v zmysle tohto ustanovenia, alebo aspoň vážne riziko, že by k takému zásahu mohlo v budúcnosti dôjsť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 175, 10.6.2014.


title: Vec C-108/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam (Holandsko) 24. februára 2016 – Openbaar Ministerie/Paweł Dworzecki

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/29

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam (Holandsko) 24. februára 2016 – Openbaar Ministerie/Paweł Dworzecki
   (Vec C-108/16)
   (2016/C 156/39)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Amsterdam

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Openbaar Ministerie

      Žalovaný: Paweł Dworzecki

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Sú pojmy

                           —

                           „bola [včas] osobne predvolaná, a tým informovaná o stanovenom termíne a mieste konania, ktoré viedlo k vydaniu rozhodnutia“
                           a

                           —

                           „[alebo sa jej] inými prostriedkami skutočne doručili úradné informácie o stanovenom termíne a mieste konania takým spôsobom, že bolo jednoznačne preukázané, že táto osoba si bola vedomá plánovaného konania“
                           použité v článku 4a ods. 1 písm. a) rámcového rozhodnutia 2002/584/SVV (1), samostatnými pojmami práva Únie?

               2.

               Ak áno,

                           a.

                           ako treba vo všeobecnosti vykladať tieto samostatné pojmy a

                           b.

                           patrí prípad, o aký ide v predmetnej veci, ktorý sa vyznačuje skutočnosťou, že:

                                       —

                                       podľa EZ bolo predvolanie doručené na adresu vyžiadanej osoby dospelému členovi jej domácnosti, ktorý sa zaviazal odovzdať predvolanie vyžiadanej osobe;

                                       —

                                       bez toho, aby EZ umožnil určiť, či a kedy tento člen domácnosti skutočne odovzdal predvolanie vyžiadanej osobe;

                                       —

                                       pričom vyhlásenia vyžiadanej osoby na pojednávaní pred vnútroštátnym súdom neumožňujú určiť, či sa táto osoba včas dozvedela o termíne a mieste plánovaného konania,

                     do jedného z dvoch samostatných pojmov uvedených v prvej otázke?

      (1)  Rámcové rozhodnutie Rady z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi (Ú. v. EÚ L 190, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 34).


title: Vec T-502/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 4. júla 2007 – Lopparelli/Komisia ( Zamestnanecká žaloba — Úradníci — Povyšovanie — Povyšovanie za rok 2003 — Pridelenie prioritných bodov )

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/34

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 4. júla 2007 – Lopparelli/Komisia
   (Vec T-502/04) (1)

   („Zamestnanecká žaloba - Úradníci - Povyšovanie - Povyšovanie za rok 2003 - Pridelenie prioritných bodov“)
   (2007/C 199/63)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Stéphane Lopparelli (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a M. Velardo, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Žaloba o neplatnosť rozhodnutia, ktorým boli žalobcovi pridelené prioritné body v rámci povyšovania v roku 2003, ako aj rozhodnutia o nezaradení žalobcu na zoznam úradníkov povýšených do platovej triedy A5 v rovnakom období
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 57, 5.3.2005.


title: Vec T-32/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. marca 2012 — Ella Valley Vineyards/ÚHVT — HFP (ELLA VALLEY VINEYARDS) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva ELLA VALLEY VINEYARDS — Skoršia národná ochranná známka a skoršia ochranná známka Spoločenstva ELLE — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť asociácie — Súvislosť medzi označeniami — Dobré meno — Neexistencia podobnosti označení — Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               28.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 126/14

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. marca 2012 — Ella Valley Vineyards/ÚHVT — HFP (ELLA VALLEY VINEYARDS)
   (Vec T-32/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva ELLA VALLEY VINEYARDS - Skoršia národná ochranná známka a skoršia ochranná známka Spoločenstva ELLE - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť asociácie - Súvislosť medzi označeniami - Dobré meno - Neexistencia podobnosti označení - Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 126/27
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ella Valley Vineyards (Adulam) Ltd (Jeruzalem, Izrael) (v zastúpení: C. de Haas a O. Vanner, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Hachette Filipacchi Presse (HFP) (Levallois-Peret, Francúzsko) (v zastúpení: C. Moyou Joly, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 11. novembra 2009 (vec R 1293/2008-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Hachette Filipacchi Presse (HFP) a Ella Valley Vineyards (Adulam) Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 11. novembra 2009 (vec R 1293/2008-1) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Ella Valley Vineyards (Adulam) Ltd.

               3.

               Hachette Filipacchi Presse (HFP) znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 27.3.2010.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 20. januára 2005 vo veci C-306/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Juzgado de lo Social č. 3 de Orense): Cristalina Salgado Alonso proti Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) (Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov — Články 12 ES, 39 ES a 42 ES — Články 45 a 48 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 1408/71 — Staroba a úmrtie — Nezamestnanosť — Minimálne doby poistenia — Doby poistenia, ktoré sa zohľadňujú na účely výpočtu výšky dávok, ale nie na vznik nároku na tieto dávky — Doby nezamestnanosti — Úhrn)

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/10

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 20. januára 2005
   vo veci C-306/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Juzgado de lo Social č. 3 de Orense): Cristalina Salgado Alonso proti Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) (1)

   (Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov - Články 12 ES, 39 ES a 42 ES - Články 45 a 48 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 1408/71 - Staroba a úmrtie - Nezamestnanosť - Minimálne doby poistenia - Doby poistenia, ktoré sa zohľadňujú na účely výpočtu výšky dávok, ale nie na vznik nároku na tieto dávky - Doby nezamestnanosti - Úhrn)
   (2005/C 57/18)
   Jazyk konania: španielčina
   Vo veci C-306/03, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Juzgado de lo Social č. 3 de Orense (Španielsko) z 24. júna 2003 a doručený Súdnemu dvoru 16. júla 2003, ktorý súvisí s konaním: Cristalina Salgado Alonso proti Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS), Súdny dvor (druhá komora) v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia R. Silva de Lapuerta, R. Schintgen (spravodajca), P. Kūris a G. Arestis, generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: M. Múgica Arzamendi, hlavná referentka, vyhlásil dňa 20. januára 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Články 39 ES a 42 ES, ako aj článok 45 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva v znení doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996 v znení nariadenia Rady (ES) č. 1606/98 z 29. júna 1998 sa musia vykladať tak, že nebránia takej vnútroštátnej norme, aká je uvedená v dvadsiatom ôsmom dodatkovom ustanovení všeobecného zákona o sociálnom zabezpečení, ktoré na účely vzniku nároku na starobný dôchodok vo vnútroštátnom systéme neumožňuje príslušným inštitúciám členského štátu zohľadniť určité doby poistenia, ktoré na území tohto štátu dosiahol nezamestnaný pracovník a počas ktorých zaňho platila poistné na starobné poistenie organizácia pre správu poistenia v nezamestnanosti, pričom sa upresňuje, že takéto doby sa zohľadňujú výhradne na účely výpočtu výšky uvedeného dôchodku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 20.09.2003


title: Vec C-433/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bari (Taliansko) 22. septembra 2014 – trestné konanie proti Domenicovi Rosovi

text:
               15.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 448/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bari (Taliansko) 22. septembra 2014 – trestné konanie proti Domenicovi Rosovi
   (Vec C-433/14)
   (2014/C 448/04)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Bari

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Domenico Rosa

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa článok 49 a nasl. ZFEÚ a článok 56 a nasl. ZFEÚ, ako sú vyložené v rozsudku Súdneho dvora Európskej únie č. 72 zo 16. februára 2012 [v spojených veciach C-72/10 a C-77/10], vykladať v tom zmysle, že bránia vyhláseniu verejného obstarávania týkajúceho sa udelenia koncesií platných kratšie ako boli licencie udeľované v minulosti v prípade, keď bolo toto verejné obstarávanie vyhlásené z dôvodu nápravy následkov nezákonného vylúčenia určitého počtu prevádzkovateľov zo skorších verejných obstarávaní?

               2.

               Majú sa článok 49 a nasl. ZFEÚ a článok 56 a nasl. ZFEÚ, ako sú vyložené v uvedenom rozsudku Súdneho dvora Európskej únie, vykladať v tom zmysle, že bránia možnosti, aby bola kratšia doba platnosti koncesií udeľovaných vo verejnom obstarávaní ako bola doba platnosti koncesií udeľovaných v minulosti dostatočne odôvodnená požiadavkou rovnakého uplynutia doby platnosti koncesií?

               3.

               Majú sa článok 49 a nasl. ZFEÚ a článok 56 a nasl. ZFEÚ, ako sú vyložené v uvedenom rozsudku Súdneho dvora Európskej únie, vykladať v tom zmysle, že bránia ustanoveniu vyžadujúcemu bezplatné postúpenie použitia hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania a zberu hry, v prípade ukončenia činnosti z dôvodu uplynutia doby platnosti koncesie alebo z dôvodu rozhodnutia o zániku alebo odobratí?


title: Vec T-182/08: Žaloba podaná 16. mája 2008 – Komisia/Atlantic Energy

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/46

         Žaloba podaná 16. mája 2008 – Komisia/Atlantic Energy
   (Vec T-182/08)
   (2008/C 171/88)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A.-M. Rouchaud-Joët, S. Lejeune, splnomocnení zástupcovia a M. Jarvis, barrister)

      Žalovaná: Atlantic Energy Ltd (Truro, Spojené kráľovstvo)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zaplatiť Komisii sumu 383 081,19 eura, ktorá sa skladá zo samotnej pokuty vo výške 226 010,00 úrokov z omeškania 76 233,61 eura za obdobie medzi 1. júnom 1996 a 28. februárom 2002, vypočítanými na základe sadzby ECB, zvýšenej o 2 %, zo samotnej pokuty, úrokov z omeškania za obdobie medzi 16. júlom 2002 a 31. májom 2008 vo výške 84 448,11 eura, vypočítanými na základe sadzby ECB, zvýšenej o 1,5 %, zo samotnej pokuty zvýšenej o úroky do 28. februára 2002 a poskytnutého zníženia vo výške 3 610,53 eura,

               —

               zaplatiť za každý deň 39,33 eura ako úrok od 31. mája 2008 až dovtedy kým dlh nebude úplne splatený, a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Európske spoločenstvo, zastúpené Európskou komisiou 29. marca 1996 uzavrelo dohodu BU 183/95 UK/AT so spoločnosťou Sidney C. Banks Plc a Jenbacher Energiesysteme AG na uskutočnenie projektu „Advanced automated gasifier with CHP using waste wood as fuel“ v rámci činností Spoločenstva v oblasti nenukleárnej energie (1). Podľa ustanovenia dohody Komisia vyplatila stanovenému koordinátorovi dohody Sidney C. Banks Plc zálohu na svoj príspevok na projekt.
   Sidney C. Banks Plc faxom z 25. septembra 1996 informoval Komisiu, že sa rozhodol odstúpiť od projektu. Európske spoločenstvo, zastúpené Európskou komisiou 17. apríla 1998 uzavrelo Dodatok č. 1 k dohode, v zmysle ktorého Atlantic Energy Ltd nahradila Sidney C. Banks Plc ako účastníka a koordinátora podľa dohody.
   Podľa ustanovenia č. 2 Dodatku previedol Sidney C. Banks Plc v apríli 1998 zálohu, ktorú mu vyplatila Komisia (spolu s úrokmi), na Atlantic Energy Ltd.
   Komisia navrhuje, aby bolo Atlantic Energy Ltd nariadené vrátiť zálohu spolu s úrokmi, pretože projekt nikdy v skutočnosti nezačal, alebo, ak začal, bol skončený zo strany Komisie.

      (1)  Rozhodnutie Rady č. 94/806/ES z 23. novembra 1994 o prijatí osobitného programu na výskum a technologický rozvoj, zahrňujúci dokazovanie, v oblasti nenukleárnej energie (1994 – 1998) [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 334, s. 87).


title: Vec T-464/07: Žaloba podaná 19. decembra 2007 – Korsch/ÚHVT (PharmaResearch)

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/51

         Žaloba podaná 19. decembra 2007 – Korsch/ÚHVT (PharmaResearch)
   (Vec T-464/07)
   (2008/C 51/94)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Korsch AG (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: J. Grzam, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 18. októbra 2007 (vo veci odvolania R 924/2007-4) týkajúceho sa slovnej ochrannej známky č. 5 309 836 „PharmaResearch“,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania vzniknutých v uvedenom konaní a v odvolacom konaní pred odvolacím senátom.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „PharmaResearch“ pre výrobky a služby zaradené do triedy 9 (prihláška č. 5 309 836).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 (1), pretože neexistuje žiadna prekážka, ktorá by bránila zápisu.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec T-68/13: Žaloba podaná 5. februára 2013 — Novartis/ÚHVT (CARE TO CARE)

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/30

         Žaloba podaná 5. februára 2013 — Novartis/ÚHVT (CARE TO CARE)
   (Vec T-68/13)
   2013/C 108/76
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Novartis AG (Bazilej, Švajčiarsko) (v zastúpení: M. Douglas, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu z 29. novembra 2012 — R 953/2012-1,

               —

               zaviazal Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „CARE TO CARE“ pre služby v triedach 41 a 42 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 10 224 657.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec T-97/11: Žaloba podaná 18. februára 2011 — Rovi Pharmaceuticals/ÚHVT — Laboratorios Farmaceuticos Rovi (ROVI Pharmaceuticals)

text:
               16.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 120/15

         Žaloba podaná 18. februára 2011 — Rovi Pharmaceuticals/ÚHVT — Laboratorios Farmaceuticos Rovi (ROVI Pharmaceuticals)
   (Vec T-97/11)
   2011/C 120/35
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rovi Pharmaceuticals GmbH (Schlüchtern, Nemecko) (v zastúpení: M. Berghofer, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Laboratorios Farmaceuticos Rovi, SA (Madrid, Španielsko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 7. decembra 2010 vo veci R 500/2010-2,

               —

               zamietnuť námietku č. B 1368580 v celom jej rozsahu spolu s uložením náhrady trov námietkového konania, ktoré z toho vyplýva,

               —

               zaviazať žalovaného, aby zapísal ochrannú známku č. 6475107.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „ROVI Pharmaceuticals“ pre tovary a služby v triedach 3, 5 a 44 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 6475107.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: obrazová ochranná známka Spoločenstva „ROVI“ zapísaná pod č. 24810 pre tovary v triedach 3 a 5; obrazová ochranná známka Spoločenstva „ROVICM Rovi Contract Manufacturing“ zapísaná pod č. 4953915 pre tovary a služby v triedach 5, 42 a 44; španielska slovná ochranná známka „ROVIFARMA“ zapísaná pod č. 2509464 pre tovary a služby v triedach 5, 39 a 44; španielska slovná ochranná známka „ROVI“ zapísaná pod č. 1324942 pre tovary v triede 3; španielska slovná ochranná známka „ROVI“ zapísaná pod č. 283403 pre tovary v triedach 1 a 5; španielska obrazová ochranná známka „ROVI“ zapísaná pod č. 137853 pre tovary v triede 3.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009 tým, že odvolací senát: (i) nesprávne dospel k záveru o existencii pravdepodobnosti zámeny na základe nesprávneho posúdenia jednotlivých zložiek spadajúcich pod celkové posúdenie a (ii) opomenul vykonať celkové posúdenie dotknutých ochranných známok.


title: Vec T-137/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 5. augusta 2015 – Parker Hannifin Manufacturing a Parker-Hannifin/Komisia

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/61

         Uznesenie Všeobecného súdu z 5. augusta 2015 – Parker Hannifin Manufacturing a Parker-Hannifin/Komisia
   (Vec T-137/15) (1)

   (2015/C 381/86)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 190, 8.6.2015.


               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/1

         (2008/C 107/01)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 79, 29.3.2008

      Ú. v. EÚ C 64, 8.3.2008

      Ú. v. EÚ C 51, 23.2.2008

      Ú. v. EÚ C 37, 9.2.2008

      Ú. v. EÚ C 22, 26.1.2008

      Ú. v. EÚ C 8, 12.1.2008

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec T-354/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. februára 2007 – Petralia/Komisia ( Úradníci — Dočasní zamestnanci — Vedecký úradník — Zaradenie do platovej triedy )

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/34

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. februára 2007 – Petralia/Komisia
   (Vec T-354/04) (1)

   („Úradníci - Dočasní zamestnanci - Vedecký úradník - Zaradenie do platovej triedy“)
   (2007/C 82/75)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Gaetano Petralia (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: C. Forte, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a C. Loggi, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie zo 7. októbra 2003 týkajúceho sa definitívneho zaradenia žalobcu do platovej triedy B5 platového stupňa 3 a rozhodnutia z 13. mája 2004 o zamietnutí sťažnosti žalobcu
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Vec C-155/12: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  27. júna 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny — Poľsko) — Minister Finansów/RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o. (DPH — Smernica 2006/112/ES — Články 44 a 47 — Miesto, ktoré sa považuje za miesto poskytovania zdaniteľných plnení — Miesto daňovej povinnosti — Pojem „poskytovanie služieb vzťahujúcich sa na nehnuteľný majetok“ — Komplexná cezhraničná služba skladovania tovaru)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/30

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 27. júna 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny — Poľsko) — Minister Finansów/RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland Sp. z o.o.
   (Vec C-155/12) (1)

   (DPH - Smernica 2006/112/ES - Články 44 a 47 - Miesto, ktoré sa považuje za miesto poskytovania zdaniteľných plnení - Miesto daňovej povinnosti - Pojem „poskytovanie služieb vzťahujúcich sa na nehnuteľný majetok“ - Komplexná cezhraničná služba skladovania tovaru)
   2013/C 225/50
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Minister Finansów

      Žalovaná: RR Donnelley Global Turnkey Solutions Poland sp. z o.o.

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Naczelny Sąd Administracyjny — Výklad článkov 44 a 47 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) v znení zmien a doplnení — Určenie miesta daňovej povinnosti — Pojem poskytovanie služieb vzťahujúcich sa na nehnuteľný majetok — Komplexná cezhraničná služba skladovania tovaru poskytovaná zmluvnými partnermi, ktorí sídlia v iných členských štátoch alebo v tretích štátoch, a zahŕňajúca prijatie tovaru v sklade v Poľsku, jeho umiestnenie na vhodných skladovacích regáloch, uskladnenie, naloženie, vyloženie, úpravu balenia a opätovný výdaj zákazníkovi

      Výrok rozsudku

   Článok 47 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2008/8/ES z 12. februára 2008, sa má vykladať v tom zmysle, že na komplexné skladovacie služby spočívajúce v prijatí tovaru v sklade, umiestnení tohto tovaru na vhodných skladovacích regáloch, jeho uskladnení, zabalení, výdaji, vyložení a prekládke sa tento článok uplatní iba v prípade, ak uskladnenie predstavuje hlavné plnenie jedinej transakcie a príjemcom tejto služby sa prizná právo používať celý výslovne určený nehnuteľný majetok alebo jeho časť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184, 23.6.2012.


title: Vec C-230/06: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  3. apríla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – Militzer & Münch GmbH/Ministero delle Finanze (Colná únia — Tranzit Spoločenstva — Vyberanie colného dlhu — Príslušný členský štát — Dôkaz o zákonnosti operácie alebo o mieste priestupku — Lehoty — Zodpovednosť hlavného zodpovedného)

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 128/5

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 3. apríla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – Militzer & Münch GmbH/Ministero delle Finanze
   (Vec C-230/06) (1)

   (Colná únia - Tranzit Spoločenstva - Vyberanie colného dlhu - Príslušný členský štát - Dôkaz o zákonnosti operácie alebo o mieste priestupku - Lehoty - Zodpovednosť hlavného zodpovedného)
   (2008/C 128/07)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Corte suprema di cassazione
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Militzer & Münch GmbH

      Žalovaný: Ministero delle Finanze
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Corte suprema di cassazione – Výklad článku 11a nariadenia Komisie (EHS) č. 1062 z 27. marca 1987 o ustanoveniach pre vykonávanie tranzitného režimu Spoločenstva a určitých zjednodušeniach tohto režimu (Ú. v. ES L 107, s. 1) [neoficiálny preklad] a článku 215 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2913 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307) – Ukončenie colného režimu zo strany colného úradu určenia na základe sfalšovaných dokumentov – Lehota stanovená na oznámenie skutočnosti, že zásielka nebola predložená colnému úradu určenia – Uplatniteľnosť
   Výrok rozsudku

               1.

               S cieľom preskúmať príslušnosť členského štátu, ktorý vybral clo, prináleží vnútroštátnemu súdu preveriť, či v čase, keď sa zistilo, že zásielka nebola predložená colnému úradu určenia, bolo možné zistiť miesto spáchania priestupku alebo nezrovnalosti. Ak je tomu tak, potom ustanovenia článkov 203 ods. 1 a 215 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, umožňujú určiť za príslušný na vybratie colného dlhu členský štát, na území ktorého bol spáchaný prvý priestupok alebo prvá nezrovnalosť, ktoré môžu byť považované za odňatie spod colného dohľadu. Naopak, ak nemožno zistiť miesto priestupku alebo nezrovnalosti, potom je na vybratie cla podľa článkov 378 a 379 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 2913/92 príslušný členský štát, ktorému patrí colný úrad odoslania.

               2.

               Ak zásielka nebola predložená colnému úradu určenia a ak nie je možné zistiť miesto priestupku alebo nezrovnalosti, je výlučnou povinnosťou colného úradu odoslania zaslať stanovené oznámenie pri dodržaní lehôt jedenástich mesiacov a troch mesiacov uvedených v článku 379 ods. 1 a 2 nariadenia č. 2454/93.

               3.

               Skutočnosť, že odosielateľovi v colných veciach ako hlavnému zodpovednému je pripisovaná zodpovednosť za colný dlh nie je v rozpore so zásadou proporcionality.

      (1)  Ú. v. EÚ C 190, 12.8.2006.


title: Vec C-482/04 P: Uznesenie Súdneho dvora z  21. novembra 2005  – SNF SAS/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Smernica o kozmetických výrobkoch — Obmedzenia použitia polyacrylamidu v zložení kozmetických výrobkov)

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/20

         Uznesenie Súdneho dvora z 21. novembra 2005 – SNF SAS/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-482/04 P) (1)

   (Odvolanie - Smernica o kozmetických výrobkoch - Obmedzenia použitia polyacrylamidu v zložení kozmetických výrobkov)
   (2006/C 143/36)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: SNF SAS (v zastúpení: K. Van Maldegem a C. Mereu, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: X. Lewis a A. Caeiros, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (piata komora) zo 6. septembra 2004, SNF/Komisia (T-213/02), ktorým bol návrh na čiastočné zrušenie dvadsiatej šiestej smernice Komisie 2002/34/ES z 15. apríla 2002, ktorou sa prispôsobujú technickému pokroku prílohy II, III a VII k smernici Rady 76/768/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na kozmetické výrobky (Ú. v. ES L 102, s. 19, Mim. vyd. 13/029, s. 304), vyhlásený za neprípustný
   Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               SNF SAS je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 19, 22.1.2005.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 16. júna 2005 v spojených veciach C-462/03 a C-463/03 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania podané Bundesvergabeamt): Strabag AG, Kostmann GmbH proti östereichische Bundesbahnen (Verejné obstarávanie — Smernica 93/38/CEE — Vodohospodársky, energetický, dopravný a telekomunikačný sektor — Pojmy „prevádzka“ a „zabezpečenie“ sietí poskytujúcich služby verejnosti v oblasti železničnej dopravy — Práce na železničnej infraštruktúre)

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/6

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   zo 16. júna 2005
   v spojených veciach C-462/03 a C-463/03 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania podané Bundesvergabeamt): Strabag AG, Kostmann GmbH proti östereichische Bundesbahnen (1)

   (Verejné obstarávanie - Smernica 93/38/CEE - Vodohospodársky, energetický, dopravný a telekomunikačný sektor - Pojmy „prevádzka“ a „zabezpečenie“ sietí poskytujúcich služby verejnosti v oblasti železničnej dopravy - Práce na železničnej infraštruktúre)
   (2005/C 193/08)
   Jazyk konania: nemčina
   V spojených veciach C-462/03 a C-463/03, ktorých predmetom sú návrhy na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podané rozhodnutiami Bundesvergabeamt (Rakúsko) z 27. októbra 2003 a doručené Súdnemu dvoru 4. novembra 2003, ktoré súvisia s konaniami: Strabag AG (C-462/03), Kostmann GmbH a östereichische Bundesbahnen, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans (spravodajca), sudcovia R. Silva de Lapuerta, R. Schintgen, G. Arestis a J. Klučka, generálny advokát: P. Léger, tajomník: R. Grass, vyhlásil 16. júna 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Ak obstarávateľ, ktorý vykonáva niektorú z činností špecificky uvedených v článku 2 ods. 2 smernice Rady 93/38/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore, zamýšľa v rámci výkonu tejto činnosti obstarať služby, práce alebo tovary, alebo zorganizovať súťaž návrhov, vzťahujú sa na toto obstarávanie alebo na túto súťaž návrhov ustanovenia tejto smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 21, 24.1.2004.


title: Vec T-569/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  10. októbra 2012 — Bimbo/ÚHVT — Panrico (BIMBO DOUGHNUTS) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva BIMBO DOUGHNUTS — Skoršia slovná národná ochranná známka DOGHNUTS — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 75 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 — Návrh na zmenu rozhodnutia — Prípustnosť“ ]

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/32

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. októbra 2012 — Bimbo/ÚHVT — Panrico (BIMBO DOUGHNUTS)
   (Vec T-569/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva BIMBO DOUGHNUTS - Skoršia slovná národná ochranná známka DOGHNUTS - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 75 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 - Návrh na zmenu rozhodnutia - Prípustnosť)
   2012/C 366/62
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bimbo, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: J. Carbonell Callicó, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Panrico, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: D. Pellisé Urquiza, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. októbra 2010 (vec R 838/2009-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Panrico, SA, a Bimbo, SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Bimbo, SA znáša okrem svojich vlastných trov konania aj trovy konania, ktoré vznikli ÚHVT.

               3.

               Panrico, SA znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 46, 12.2.2011.


title: Vec C-265/10: Žaloba podaná 28. mája 2010 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/21

         Žaloba podaná 28. mája 2010 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-265/10)
   ()
   2010/C 221/35
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Oliver a M. van Beek, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na ustanovenie sankcií uplatniteľných na porušenie nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 (1) z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tohto nariadenia,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Vzhľadom na to, že Belgické kráľovstvo neprijalo všetky opatrenia týkajúce sa sankcií uplatniteľných na porušenie ustanovení nariadenia REACH, ktoré mali nadobudnúť účinnosť najneskôr 1. decembra 2008, alebo v každom prípade o týchto opatreniach neinformovalo Európsku komisiu, Komisia dospela k záveru, že Belgické kráľovstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 126 tohto nariadenia.

      (1)  Ú. v. EÚ L 396, s. 1.


title: Vec T-135/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. apríla 2015 – Hitachi Chemical Europe a i./ECHA („REACH — Identifikácia niektorých respiračných senzibilizátorov ako látok vzbudzujúcich veľmi veľké obavy — Rovnaká úroveň obáv — Žaloba o neplatnosť — Priama dotknutosť — Prípustnosť — Právo na obranu — Proporcionalita“)

text:
               15.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 198/33

         Rozsudok Všeobecného súdu z 30. apríla 2015 – Hitachi Chemical Europe a i./ECHA
   (Vec T-135/13) (1)

   ((„REACH - Identifikácia niektorých respiračných senzibilizátorov ako látok vzbudzujúcich veľmi veľké obavy - Rovnaká úroveň obáv - Žaloba o neplatnosť - Priama dotknutosť - Prípustnosť - Právo na obranu - Proporcionalita“))
   (2015/C 198/44)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Hitachi Chemical Europe GmbH (Düsseldorf, Nemecko), Polynt SpA (Scanzorosciate, Taliansko) a Sitre Srl (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra (ECHA) (v zastúpení: M. Heikkilä, W. Broere a T. Zbihlej, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobkyne: REACh ChemAdvice GmbH (Kelkheim, Nemecko) a New Japan Chemical (Osaka, Japonsko) (v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegem)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: B. Koopman, M. Bulterman a C. Schillemans, splnomocnené zástupkyne) a Európska komisia (v zastúpení: K. Mifsud-Bonnici a K. Talabér-Ritz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia ECHA ED/169/2012 z 18. decembra 2012 týkajúceho sa zahrnutia látok vzbudzujúcich veľmi veľké obavy na zoznam navrhovaných látok podľa článku 59 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, s. 1) v rozsahu, v akom sa týka hexahydrometylftalátového anhydrídu (ES č. 247-094-1), hexahydro-4-metylftalátového anhydrídu (ES č. 243-072-0), hexahydro-1-metylftalátového anhydrídu (ES č. 256-356-4) a hexahydro-3-metylftalátového anhydrídu (ES č. 260-566-1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA a Sitre Srl znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska chemická agentúra (ECHA).

               3.

               Holandské kráľovstvo, Európska komisia, REACh ChemAdvice GmbH a New Japan Chemical znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 4.5.2013.


title: Vec T-378/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Masco a i./Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandský a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP — Koordinácia zvyšovania cien a výmena citlivých obchodných informácií — Jediné porušenie“ )

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/26

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Masco a i./Komisia
   (Vec T-378/10) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandský a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP - Koordinácia zvyšovania cien a výmena citlivých obchodných informácií - Jediné porušenie)
   2013/C 325/43
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Masco Corp. (Michigan, Spojené štáty), Hansgrohe AG (Schiltach, Nemecko), Hansgrohe Deutschland Vertriebs GmbH (Schiltach), Hansgrohe Handelsgesellschaft mbH (Wiener Neudorf, Rakúsko), Hansgrohe SA/NV (Brusel, Belgicko), Hansgrohe BV (Westknollendam, Holandsko), Hansgrohe SARL (Antony, Francúzsko), Hansgrohe SRL (Villanova d’Asti, Taliansko), Hüppe GmbH (Bad Zwischenahn, Nemecko), Hüppe Ges.mbH (Laxenburg, Rakúsko), Hüppe Belgium SA (Woluwé Saint-Étienne, Belgicko) a Hüppe BV (Alblasserdam, Holandsko) (v zastúpení: D. Schroeder, S. Heinz, advokáti, a J. Temple Lang, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a F. Ronkes Agerbeek, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Kennelly, barrister)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie článku 1 rozhodnutia Komisie K(2010) 4185 v konečnom znení z 23. júna 2010 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39.092 — Kúpeľňové doplnky a príslušenstvo) v rozsahu, v akom v ňom Komisia rozhodla, že žalobkyne sa podieľali na jedinom a komplexnom porušení v oblasti kúpeľňových doplnkov a príslušenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Masco Corp., Hansgrohe AG, Hansgrohe Deutschland Vertriebs GmbH, Hansgrohe Handelsgesellschaft mbH, Hansgrohe SA/NV, Hansgrohe BV, Hansgrohe SARL, Hansgrohe SRL, Hüppe GmbH, Hüppe Ges.mbH, Hüppe Belgium SA a Hüppe BV znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010.


title: Vec T-174/07: Žaloba podaná 21. mája 2007 – Volkswagen/ÚHVT (TDI)

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/40

         Žaloba podaná 21. mája 2007 – Volkswagen/ÚHVT (TDI)
   (Vec T-174/07)
   (2007/C 155/73)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemecko) (v zastúpení: S. Risthaus, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 7. marca 2007, doručené 23. marca 2007 vo veci odvolania R 1479/2005-1,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „TDI“ pre výrobky a služby tried 4, 7 a 37 (prihláška č. 842 302).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.
   Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 62 ods. 2 nariadenia (ES) č. 40/94 (1) z dôvodu nezohľadnenia rozhodnutia odvolacieho senátu z 12. mája 2003 vo veci odvolania R 53/2002-4,

               —

               porušenie článku 74 ods. 1 prvej vety nariadenia č. 40/94 z dôvodu, že Úrad riadne nezistil skutkový stav,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 kvôli tomu, že prihlasovanej ochrannej známke nebola priznaná rozlišovacia schopnosť,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94 z dôvodu, že sa prihlasovanej ochrannej známke pripisovala popisná funkcia,

               —

               porušenie článku 7 ods. 3 nariadenia č. 40/94 z dôvodu odmietnutia nadobudnutia rozlišovacej spôsobilosti prihlasovanej ochrannej známky používaním.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec T-285/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  13. júla 2006 – Andrieu/Komisia ( Úradníci — Žaloba o neplatnosť — Hodnotenie služobného postupu — Právo na obranu — Žaloba o náhradu škody — Neprípustnosť )

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/39

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. júla 2006 – Andrieu/Komisia
   (Vec T-285/04) (1)

   („Úradníci - Žaloba o neplatnosť - Hodnotenie služobného postupu - Právo na obranu - Žaloba o náhradu škody - Neprípustnosť“)
   (2006/C 224/83)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Michel Andrieu (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues a Y. Minatchy, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Berscheid a L. Lozano Palacios, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Genton, advokát)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie hodnotenia služobného postupu žalobcu za obdobie rokov 2001/2002 a zároveň návrh na náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. júna 2005 vo veci T-80/04: Jean-Pierre Castets proti Komisii Európskych spoločenstiev (Úradníci — Priznanie invalidného dôchodku — Náhrada za nevyčerpanú dovolenku — Počet dní vzatých do úvahy pre výpočet náhrady — Dôvody, ktoré nesúvisia so služobnými potrebami)

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/27

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 9. júna 2005
   vo veci T-80/04: Jean-Pierre Castets proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Úradníci - Priznanie invalidného dôchodku - Náhrada za nevyčerpanú dovolenku - Počet dní vzatých do úvahy pre výpočet náhrady - Dôvody, ktoré nesúvisia so služobnými potrebami)
   (2005/C 193/45)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-80/04, Jean-Pierre Castets, bývalý úradník Komisie Európskych spoločenstiev, bydliskom v Saint-Victor-des-Oules (Francúzsko), v zastúpení: G. Crétin, advokát, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: J. Currall a V. Joris, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), ktorej predmetom je žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie, ktorým sa určuje suma náhrady za ročné dovolenky nevyčerpané žalobcom v čase zániku jeho služobného pomeru, keďže výpočet náhrady vyplýva z prenosu dovolenky obmedzeného na dvanásť dní za civilný rok, Súd prvého stupňa (štvrtá komora), v zložení: predseda komory H. Legal, sudcovia P. Mengozzi a I. Wiszniewska-Białecka, tajomník: H. Jung, vyhlásil 9. júna 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 94, 17.4.2004.


title: Vec C-92/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Judecătoria Câmpulung (Rumunsko) 25. februára 2014 – Liliana Tudoran, Florin Tudoran, Ilie Tudoran/SC Support Colect SRL

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Judecătoria Câmpulung (Rumunsko) 25. februára 2014 – Liliana Tudoran, Florin Tudoran, Ilie Tudoran/SC Support Colect SRL
   (Vec C-92/14)
   2014/C 142/29
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Judecătoria Câmpulung

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Liliana Tudoran, Florin Iilian Tudoran, Ilie Tudoran

      Žalovaná: SC Support Colect SRL

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vzťahujú sa ustanovenia smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (1) a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS (2) aj na zmluvu o úvere uzavretú 5. októbra 2006, t. j. pred vstupom Rumunska do Európskej únie, ktorej účinky však pretrvávajú aj v súčasnosti, keďže ustanovenia tejto zmluvy sú v prejednávanej veci, v dôsledku neskorších postúpení pohľadávky uskutočnených v súlade so zmluvou, predmetom exekúcie?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, možno považovať zmluvné podmienky, ako je podmienka týkajúca sa „schopnosti dlžníka splatiť dlh“, ktoré sa vzťahujú na omeškanie dlžníka pri platbách, ako aj podmienky týkajúce sa zvýšenia úrokovej sadzby po uplynutí jedného roka, po ktorom sa sadzba skladá z pohyblivej referenčnej úrokovej sadzby banky Banca Comercială Română zverejnenej v sídle tejto banky a zvýšenej o 1,90 percentuálneho bodu, považovať za nekalé podľa smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách?

               3.

               Bráni zásada účinnej súdnej ochrany práv jednotlivcov vyplývajúcich z práva Únie, tak ako ju zaručuje článok 47 Charty základných práv Európskej únie, ustanoveniu vnútroštátneho práva, ako je ustanovenie článku 120 nariadenia so silou zákona č. 99 z decembra 2006, týkajúceho sa úverových inštitúcií a kapitálovej primeranosti, ktoré priznáva zmluve o úvere, uzavretej s bankou vo forme súkromnoprávnej zmluvy a bez možnosti dlžníka dohodnúť jej podmienky, charakter exekučného titulu, na základe ktorého môže súdny exekútor po celkovom preverení a získaní poverenia na vykonanie exekúcie v rámci nesporového konania, pri ktorom má súd obmedzenú možnosť preskúmať výšku úveru, vykonať exekúciu na majetok dlžníka?

               4.

               Má sa smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách vykladať tak, že bráni tomu, aby taká právna úprava členského štátu, akú tvoria články 372 a nasl. starého občianskeho súdneho poriadku, umožňovala veriteľovi navrhnúť exekúciu plnenia vyplývajúceho z nekalých podmienok tak, že sa vykoná exekúcia veci, ktorá je predmetom záložného práva, a to prostredníctvom predaja nehnuteľnosti napriek námietkam spotrebiteľa a bez preskúmania zmluvných podmienok nezávislým súdom?

               5.

               Poškodzuje existencia takého ustanovenia v rámci vnútroštátnej legislatívy, ako je ustanovenie článku 120 nariadenia so silou zákona č. 99 z decembra 2006, týkajúceho sa úverových inštitúcií a kapitálovej primeranosti, ktoré priznáva zmluve o bankovom úvere charakter exekučného titulu, do práva usadiť sa podľa článku 49 ZFEÚ, ako aj do práva na slobodné poskytovanie služieb podľa článku [56] ZFEÚ, keďže odrádza občanov Únie od toho, aby sa usadili v štáte, v ktorom sa zmluve uzavretej s bankou ako súkromnoprávnym subjektom priznáva rovnakú právnu silu ako exekučnému titulu v podobe rozsudku?

               6.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúce otázky, môže vnútroštátny súd z úradnej povinnosti neuznať exekučný charakter titulu, na základe ktorého sa vykonáva exekúcia pohľadávky uvedenej v tejto zmluve?

      (1)  Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.

      (2)  Ú. v. EÚ L 133, s. 66.


title: Vec T-496/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  29. januára 2013 — Bank Mellat/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obhajobu — Právo na účinnú súdnu ochranu — Zjavne nesprávne posúdenie“ )

text:
               9.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 29. januára 2013 — Bank Mellat/Rada
   (Vec T-496/10) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obhajobu - Právo na účinnú súdnu ochranu - Zjavne nesprávne posúdenie)
   2013/C 71/23
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bank Mellat (Teherán, Irán) (v zastúpení: pôvodne S. Gadhia, S. Ashley, solicitors, D. Anderson, QC, a R. Blakeley, barrister, neskôr R. Blakeley, S. Zaiwalla, solicitor, a M. Brindle, QC)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a A. Vitro, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: S. Boelaert a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 668/2010 z 26. júla 2010, ktorým sa vykonáva článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 423/2007 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 195, s. 25), rozhodnutia Rady 2010/644/SZBP z 25. októbra 2010, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413 (Ú. v. EÚ L 281, s. 81), nariadenia Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie č. 423/2007 (Ú. v. EÚ L 281, s. 1), rozhodnutia Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413 (Ú. v. EÚ L 319, s. 71), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 319, s. 11), a nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobkyne

      Výrok rozsudku

               1.

               V rozsahu, v akom sa týkajú Bank Mellat, sa zrušujú:

                           —

                           bod 4 tabuľky B prílohy II rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP,

                           —

                           bod 2 tabuľky B prílohy vykonávacieho nariadenia Rady č. 668/2010 (EÚ) z 26. júla 2010, ktorým sa vykonáva článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 423/2007 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu,

                           —

                           bod 4 tabuľky B hlavy I prílohy rozhodnutia Rady 2010/644/SZBP z 25. októbra 2010, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413,

                           —

                           bod 4 tabuľky B prílohy VIII nariadenia Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie č. 423/2007,

                           —

                           rozhodnutie Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413,

                           —

                           vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 961/2010,

                           —

                           bod 4 tabuľky B hlavy I prílohy IX nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie č. 961/2010.

               2.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Bank Mellat.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 4.12.2010.


title: Vec T-361/10 P: Odvolanie podané 25. augusta 2010 : Európska komisia proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  15. júna 2010 vo veci F-35/08, Pachtitis/Komisia

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/33

         Odvolanie podané 25. augusta 2010: Európska komisia proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 15. júna 2010 vo veci F-35/08, Pachtitis/Komisia
   (Vec T-361/10 P)
   ()
   2010/C 301/57
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a I Chatzigiannis)

      Ďalší účastník konania: Dimitrios Pachtitis (Atény, Grécko), podporovaný Európskym dozorným úradníkom na ochranu údajov

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Súdu pre verejnú službu z 15. júna 2010 vo veci F-35/08, Pachtitis/Komisia,

               —

               vrátiť vec Súdu pre verejnú službu, aby preskúmal ostatné dôvody na zrušenie,

               —

               uložiť odporcovi v odvolacom konaní povinnosť nahradiť trovy tohto konania a prvostupňového konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Týmto odvolaním sa odvolateľka domáha zrušenia rozsudku vydaného Súdom pre verejnú službu 15. júna 2010 vo veci F-35/08, Pachtitis/Komisia, ktorý zrušil rozhodnutie Úradu pre výber pracovníkov Európskych spoločenstiev (EPSO) z 31. mája 2007, na základe ktorého bol D. Pachtitis vylúčený zo zoznamu 110 uchádzačov, ktorí získali najlepšie výsledky vo vstupných testoch všeobecného výberového konania EPSO/AD/77/06, a ktorým sa rozhodlo, že Komisia znáša vlastné trovy konania a nahradí trovy konania žalobcu v prvostupňovom konaní.
   Na podporu svojho odvolania Komisia uvádza tieto dôvody na zrušenie:

               —

               porušenie článkov 1, 5 a 7 prílohy III Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev,

               —

               porušenie práva Spoločenstva a najmä článku 2 rozhodnutia 2002/620/ES (1) a článku 1 rozhodnutia 2002/621/ES (2), týkajúcich sa zriadenia EPSO,

               —

               porušenie povinnosti odôvodnenia rozhodnutia.

      (1)  2002/620/ES: Rozhodnutie Európskeho parlamentu, Rady, Komisie, Súdneho dvora, Dvora audítorov, Hospodárskeho a sociálneho výboru, Výboru regiónov a Európskeho ombudsmana z 25. júla 2002 o založení Úradu pre výber pracovníkov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 197, s. 53; Mim. vyd. 01/004, s. 46).

      (2)  2002/621/ES: Rozhodnutie generálnych tajomníkov Európskeho parlamentu, Rady a Komisie, tajomníka Súdneho dvora, generálnych tajomníkov Dvora audítorov, Hospodárskeho a sociálneho výboru a Výboru regiónov a predstaviteľa Európskeho ombudsmana z 25. júla 2002 o organizácii a činnosti Úradu pre výber personálu Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 197, s. 56; Mim. vyd. 01/004, s. 48).


title: Vec C-72/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  21. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf — Nemecko) — trestné konanie proti Mohsenovi Afrasiabimu, Behzadovi Sahabimu, Heinzovi Ulrichovi Kesselovi [Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Nariadenie (ES) č. 423/2007 — Článok 7 ods. 3 a 4 — Dodávka a montáž vitrifikačnej pece do Iránu — Pojem „nepriame sprístupnenie“ „hospodárskeho zdroja“ v prospech osoby, subjektu alebo orgánu uvedeným v prílohách IV a V tohto nariadenia — Pojem „obchádzanie“ zákazu sprístupnenia]

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/13

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 21. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf — Nemecko) — trestné konanie proti Mohsenovi Afrasiabimu, Behzadovi Sahabimu, Heinzovi Ulrichovi Kesselovi
   (Vec C-72/11) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Nariadenie (ES) č. 423/2007 - Článok 7 ods. 3 a 4 - Dodávka a montáž vitrifikačnej pece do Iránu - Pojem „nepriame sprístupnenie“„hospodárskeho zdroja“ v prospech osoby, subjektu alebo orgánu uvedeným v prílohách IV a V tohto nariadenia - Pojem „obchádzanie“ zákazu sprístupnenia)
   2012/C 49/21
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Mohsen Afrasiabi, Behzad Sahabi, Heinz Ulrich Kessel

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Oberlandesgericht Düsseldorf — Výklad článku 7 ods. 3 a 4 nariadenia Rady (ES) č. 423/2007 z 19. apríla 2007 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 103, s. 1) — Dodávka zariadenia uvedeného v prílohe II nariadenia (ES) č. 423/2007 v nepoužiteľnom stave pre iránsku právnickú osobu neuvedenú v prílohách IV a V tohto nariadenia — Zariadenie údajne určené na neskoršiu výrobu v prospech subjektu uvedeného v týchto dvoch prílohách — Dosah zákazu sprístupniť hospodárske zdroje osobám vymenovaným v prílohách IV a V uvedeného nariadenia — Pojem „nepriame sprístupnenie“ — Súčasné uplatnenie ustanovení zakazujúcich sprístupnenie hospodárskych zdrojov a obchádzanie tohto zákazu

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 7 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 423/2007 z 19. apríla 2007 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu sa má vykladať v tom zmysle, že zákaz nepriameho sprístupnenia hospodárskeho zdroja v zmysle článku 1 písm. i) tohto nariadenia sa vzťahuje na úkony spojené s dodávkou a montážou funkčnej vitrifikačnej pece v Iráne, ktorá však ešte nie je pripravená na používanie, v prospech tretej osoby, ktorá koná v mene, pod kontrolou alebo podľa pokynov osoby, subjektu alebo orgánu uvedených v prílohách IV a V tohto nariadenia a ktorá sleduje zámer pomocou tejto pece vyrábať tovary v prospech tejto osoby, subjektu alebo orgánu, ktoré môžu prispieť k šíreniu jadrových zbraní v tomto štáte.

               2.

               Článok 7 ods. 4 nariadenia č. 423/2007 sa má vykladať v tom zmysle, že:

                           —

                           sa vzťahuje na činnosti, ktoré z formálneho hľadiska zdanlivo nenapĺňajú skutkovú podstatu porušenia článku 7 ods. 3 tohto nariadenia, avšak ich predmetom alebo dôsledkom je priamo alebo nepriamo zabrániť uplatneniu zákazu uvedeného v tomto článku 7 ods. 3,

                           —

                           pojmy „vedomá“ a „úmyselná“ zahŕňajú kumulatívne prvky znalosti a vôle, ktoré sú splnené, ak osoba zúčastnená na činnosti s takýmto cieľom alebo s takýmto dôsledkom zámerne sleduje uvedený cieľ alebo dôsledok, respektíve aspoň považuje za možné, že jej účasťou na takejto činnosti sa dosiahne takýto cieľ alebo takýto dôsledok, a túto možnosť akceptuje.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 27.8.2011.


title: Vec T-398/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  5. mája 2006  – Tesoka/ENZŽPP ( Postúpenie Súdu pre verejnú službu )

text:
               15.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/26

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 5. mája 2006 – Tesoka/ENZŽPP
   (Vec T-398/05) (1)

   („Postúpenie Súdu pre verejnú službu“)
   (2006/C 165/52)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sabrina Tesoka (Overijse, Belgicko) (v zastúpení: J.-L. Fagnart, advokát)

      Žalovaná: Európska nadácia pre zlepšenie životných a pracovných podmienok – Fondation européenne pour l'amélioration des conditions de vie et de travail (FEACVT) (v zastúpení: C. Callanan, advokát)
   Predmet veci
   Žaloba podaná podľa článku 236 ES
   Výrok uznesenia
   Vec T-398/05 sa postupuje Súdu pre verejnú službu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 10, 14.1.2006.


title: Vec T-600/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 28. septembra 2016 – PAN Europe a i./Komisia („Žaloba o neplatnosť — Prípravky na ochranu rastlín — Účinná látka sulfoxaflor — Zapísanie do prílohy vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 540/2011 — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť“)

text:
               21.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 428/16

         Uznesenie Všeobecného súdu z 28. septembra 2016 – PAN Europe a i./Komisia
   (Vec T-600/15) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Prípravky na ochranu rastlín - Účinná látka sulfoxaflor - Zapísanie do prílohy vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 540/2011 - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“))
   (2016/C 428/18)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Brusel, Belgicko), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life) (Louvain-la-Neuve, Belgicko), Unione nazionale associazioni apicoltori italiani (Unaapi) (Castel San Pietro Terme, Taliansko) (v zastúpení: B. Kloostra a A. van den Biesen, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Pignataro-Nolin, G. von Rintelen a P. Ondrůšek, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na základe článku 263 ZFEÚ smerujúci k zrušeniu vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2015/1295 z 27. júla 2015, ktorým sa v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh schvaľuje účinná látka sulfoxaflor a ktorým sa mení príloha k vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) č. 540/2011 (Text s významom pre EHP) (Ú. v. EÚ L 199, 2015, s. 8)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Konanie o návrhoch na vstup vedľajšieho účastníka do konania, ktoré podali European Crop Protection Association (ECPA), Dow AgroSciences Ltd a Dow AgroSciences Iberica SA, sa zastavuje.

               3.

               Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life) a Unione nazionale associazioni apicoltori italiani (Unaapi) znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

               4.

               PAN Europe, Bee Life, Unaapi, Komisia, ECPA, Dow AgroSciences a Dow AgroSciences Iberica znášajú každá svoje vlastné trovy týkajúce sa návrhov na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 15.2.2016.


title: Vec F-40/14: Žaloba podaná 30. apríla 2014 – ZZ/Komisia

text:
               1.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/60

         Žaloba podaná 30. apríla 2014 – ZZ/Komisia
   (Vec F-40/14)
   2014/C 292/78
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Orlandi, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o započítaní rokov do práv na dôchodok žalobcu do dôchodkového režimu Únie podľa nových všeobecných vykonávacích ustanovení týkajúcich sa článkov 11 a 12 prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov

      Návrhy žalobcu

               —

               určiť, že článok 9 všeobecných vykonávacích ustanovení článku 11 ods. 2 prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov je neuplatniteľný,

               —

               zrušiť rozhodnutia z 30. septembra 2013 a 9. decembra 2013 o započítaní rokov do práv na dôchodok získaných žalobcom pred jeho nástupom do služby v rámci prevodu týchto práv do dôchodkového režimu inštitúcií Európskej únie podľa všeobecných vykonávacích ustanovení týkajúcich sa článku 11 ods. 2 prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov z 3. marca 2011,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-45/05: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  24. mája 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijsleven – Holandsko) – Maatschap Schonewille-Prins/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Poľnohospodárske štruktúry — Schémy poskytovania pomoci v Spoločenstve — Odvetvie hovädzieho a teľacieho mäsa — Identifikácia a registrácia hovädzieho dobytka — Porážková prémia — Vylúčenie a zníženie)

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/2

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 24. mája 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijsleven – Holandsko) – Maatschap Schonewille-Prins/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Vec C-45/05) (1)

   (Poľnohospodárske štruktúry - Schémy poskytovania pomoci v Spoločenstve - Odvetvie hovädzieho a teľacieho mäsa - Identifikácia a registrácia hovädzieho dobytka - Porážková prémia - Vylúčenie a zníženie)
   (2007/C 155/02)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   College van Beroep voor het bedrijsleven
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Maatschap Schonewille-Prins

      Žalovaný: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – College van Beroep voor het bedrijsleven – Výklad článku 21 nariadenia Rady (ES) č. 1254/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom (Ú. v. ES L 160, s. 21; Mim. vyd. 03/025, s. 339), článkov 44, 45 a 47 ods. 2 nariadenia Komisie (ES) č. 2419/2001 z 11. decembra 2001 stanovujúceho podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného správneho a kontrolného systému pre určité programy pomoci spoločenstva, zriadeného nariadením Rady (EHS) č. 3508/92 (Ú. v. ES L 327, s. 11; Mim. vyd. 03/034, s. 308) – Výklad článku 11 nariadenia Komisie (ES) č. 3887/92 z 23. decembra 1992 stanovujúceho podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného systému riadenia a kontroly pre určité programy pomoci Spoločenstva [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 391, s. 36) a článku 22 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000 zo 17. júla 2000, ktorým sa zriaďuje systém identifikácie a registrácie hovädzieho dobytka, o označovaní hovädzieho mäsa a výrobkov z hovädzieho mäsa, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 820/97 (Ú. v. ES L 204, s. 1; Mim. vyd. 03/030, s. 248) – Porážková prémia – Dodržiavanie nariadenia č. 1760/2000 – Vylúčenia a zníženia upravené právom Spoločenstva – Použitie pre vnútroštátne vylúčenia a zníženia – Opravy a doplnenia údajov v počítačovej databáze
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 21 nariadenia Rady (ES) č. 1254/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom sa má vykladať tak, že nedodržanie lehoty na oznámenie pohybu hovädzieho dobytka do podniku a z podniku do počítačovej databázy, ktorú upravuje článok 7 ods. 1 druhá zarážka nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000 zo 17. júla 2000, ktorým sa zriaďuje systém identifikácie a registrácie hovädzieho dobytka, o označovaní hovädzieho mäsa a výrobkov z hovädzieho mäsa, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 820/97, má za následok nespôsobilosť uvedeného hovädzieho dobytka pre priznanie porážkovej prémie, a teda vedie k vylúčeniu jej poskytnutia za toto zviera.

               2.

               Preskúmanie druhej prejudiciálnej otázky neodhalilo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla mať z pohľadu zásady proporcionality vplyv na platnosť článku 21 nariadenia č. 1254/1999 v rozsahu, v akom má za následok nespôsobilosť hovädzieho dobytka, v prípade ktorého nebola dodržaná lehota na oznámenie stanovená článkom 7 ods. 1 druhou zarážkou nariadenia č. 1760/2000, pre priznanie porážkovej prémie, a teda vedie k vylúčeniu jej poskytnutia za toto zviera.

               3.

               Články 44 a 45 nariadenia Komisie (ES) č. 2419/2001 z 11. decembra 2001 stanovujúceho podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného správneho a kontrolného systému pre určité programy pomoci spoločenstva, zriadeného nariadením Rady (EHS) č. 3508/92 sa neuplatnia na vylúčenie poskytnutia porážkovej prémie za hovädzí dobytok, v prípade ktorého údaje týkajúce sa jeho pohybu do podniku a z podniku neboli oznámené do počítačovej databázy v lehote stanovenej v článku 7 ods. 1 druhej zarážke nariadenia č. 1760/2000, tak, aby to malo za následok, že uvedený hovädzí dobytok bude spôsobilý pre porážkovú prémiu, a to ani vtedy, ak sú tieto údaje, ktoré neboli nahlásené do uvedenej databázy včas, správne.

               4.

               Článok 11 nariadenia Komisie (EHS) č. 3887/92 z 23. decembra 1992 stanovujúceho podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného systému riadenia a kontroly pre určité programy pomoci Spoločenstva a/alebo článok 22 nariadenia č. 1760/2000 sa majú vykladať tak, že členský štát nemôže stanoviť vnútroštátne sankcie, ktoré spočívajú v znížení a vylúčení celkovej výšky pomoci Spoločenstva nárokovateľnej farmárom, ktorý si podal žiadosť o porážkovú prémiu, keďže sankcie takej povahy sú už podrobne uvedené v nariadení č. 3887/92.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 16.4.2005.


title: Vec C-201/13: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 3. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel – Belgicko) – Johan Deckmyn, Vrijheidsfonds VZW/Helena Vandersteen a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica 2001/29/ES – Autorské práva a s nimi súvisiace práva – Právo rozmnožovania – Výnimky a obmedzenia – Pojem „paródia“ – Autonómny pojem práva Únie)

text:
               19.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/3

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 3. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel – Belgicko) – Johan Deckmyn, Vrijheidsfonds VZW/Helena Vandersteen a i.
      (Vec C-201/13) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2001/29/ES - Autorské práva a s nimi súvisiace práva - Právo rozmnožovania - Výnimky a obmedzenia - Pojem „paródia“ - Autonómny pojem práva Únie)
      (2015/C 016/04)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hof van beroep te Brussel

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolatelia: Johan Deckmyn, Vrijheidsfonds VZW

         Odporcovia v odvolacom konaní: Helena Vandersteen, Christiane Vandersteen, Liliana Vandersteen, Isabelle Vandersteen, Rita Dupont, Amoras II CVOH, WPG Uitgevers België

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 5 ods. 3 písm. k) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „paródia“ nachádzajúci sa v tomto ustanovení je autonómny pojem práva Únie.

                  2.

                  Článok 5 ods. 3 písm. k) smernice 2001/29 sa má vykladať v tom zmysle, že základnými znakmi paródie sú jednak odkaz na existujúce dielo, od ktorého sa paródia musí zjavným spôsobom líšiť, a jednak vyjadrenie humoru alebo výsmechu. Pojem „paródia“ v zmysle tohto ustanovenia nepodlieha podmienkam, podľa ktorých sa paródia musí vyznačovať vlastnou jedinečnosťou, ktorá by išla nad rámec zachovania zjavných odlišností vo vzťahu k pôvodnému parodovanému dielu, musí byť logicky pripísateľná inej osobe ako samotnému autorovi pôvodného diela a musí obsahovať odkaz na samotné pôvodné dielo alebo uvedenie zdroja parodovaného diela.
                  Uplatnenie výnimky týkajúcej sa paródie v zmysle článku 5 ods. 3 písm. k) smernice 2001/29 v konkrétnej situácii však musí rešpektovať primeranú rovnováhu medzi jednak právami a záujmami osôb priznanými článkami 2 a 3 tejto smernice a jednak slobodou prejavu používateľa chráneného diela, ktorý sa odvoláva na výnimku týkajúcu sa paródie podľa tohto článku 5 ods. 3 písm. k).
                  Je úlohou vnútroštátneho súdu, aby s ohľadom na všetky okolnosti sporu vo veci samej overil, či uplatnenie výnimky týkajúcej sa paródie v zmysle článku 5 ods. 3 písm. k) smernice 2001/29, pokiaľ sporná kresba spĺňa uvedené základné znaky paródie, rešpektuje túto primeranú rovnováhu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 189, 29.6.2013.


title: Vec C-100/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Taliansko) 24. februára 2012 — Fastweb SpA/Azienda Sanitaria Locale di Alessandria

text:
               26.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Taliansko) 24. februára 2012 — Fastweb SpA/Azienda Sanitaria Locale di Alessandria
   (Vec C-100/12)
   2012/C 151/25
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Fastweb SpA

      Žalovaná: Azienda Sanitaria Locale di Alessandria

      Vedľajší účastníci konania: Telecom Italia S.p.A., Path-net S.p.A

      Prejudiciálna otázka

   Bránia zásady rovnosti účastníkov konania, nediskriminácie a ochrany hospodárskej súťaže podľa smernice… 1989/665/EHS (1), zmenenej a doplnenej smernicou… 2007/66/ES (2), všeobecne akceptovanej vnútroštátnej judikatúre, ktorá vyplýva z rozhodnutia plenárneho zasadnutia Consiglio di Stato č. 4 z roku 2011, podľa ktorého musí preskúmanie vzájomnej žaloby, ktorá smeruje k spochybneniu aktívnej legitimácie žalobcu vo veci samej prostredníctvom napadnutia jeho prijatia do súťaže, nevyhnutne predchádzať preskúmaniu žaloby vo veci samej a má voči tejto žalobe prejudiciálny dosah, a to aj v prípade, keď má žalobca vo veci samej oprávnený záujem na obnovení výberového konania a nezávisle od počtu uchádzačov, ktorí sa ho zúčastnili, najmä vzhľadom na situáciu, keď v súťaži ostali iba dvaja uchádzači (z ktorých jeden je žalobca vo veci samej a druhý úspešný uchádzač — vzájomný žalobca), pričom sa obaja usilujú o vzájomné vylúčenie z toho dôvodu, že v predložených ponukách nedodržali obstarávateľom stanovené minimálne požiadavky týkajúce sa ponuky?

      (1)  Ú. v. ES L 395, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 246.

      (2)  Ú. v. EÚ L 335, s. 31.


title: Vec T-296/14: Žaloba podaná 2. mája 2014 – Erbslöh/Komisia

text:
               14.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/45

         Žaloba podaná 2. mája 2014 – Erbslöh/Komisia
   (Vec T-296/14)
   2014/C 223/48
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Erbslöh AG (Velbert, Nemecko) (v zastúpení: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme a T. Wielsch, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 18. decembra 2013 o začatí konania vo veci formálneho zisťovania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ proti Spolkovej republike Nemecko z dôvodu podpory elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov energie a nižšieho príplatku EEG pre energeticky náročných odberateľov vo veci štátnej pomoci SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) v rozsahu, v akom sa týka nižšieho príplatku EEG pre energeticky náročných odberateľov,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na neexistencii zvýhodnenia v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že nižší príplatok EEG pre energeticky náročných odberateľov stanovený v zákone o uprednostňovaní energií z obnoviteľných zdrojov (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien) (ďalej len „EEG“) nepredstavuje pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Na tomto mieste uvádza, že energeticky nároční odberatelia zaiste nebudú touto úpravou zvýhodnení. Osobitný systém náhrad je skôr náhradou za mimoriadne výdavky, ktoré v osobitnej miere postihujú žalobkyňu a porovnateľných odberateľov v rámci podpory elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov energie a slúži na obnovenie konkurencieschopnosti energeticky náročných odberateľov, ktorí by boli predovšetkým významným spôsobom poškodení príplatkom EEG.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na neexistencii štátnych prostriedkov v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ

                           —

                           Žalobkyňa okrem toho tvrdí, že osobitný systém náhrad nepredstavuje „štátne alebo zo štátnych prostriedkov“ poskytnuté opatrenie. V tejto súvislosti uvádza, že samotný príplatok EEG nie je štátny prostriedok, a preto ani zrieknutie sa tohto prostriedku osobitným systémom náhrad nemôže predstavovať opatrenie poskytnuté zo štátnych prostriedkov.

                           —

                           Príplatok EEG nevyberá, nespravuje a už vôbec nerozdeľuje štát alebo štátom ustanovená alebo zriadená verejná alebo súkromná inštitúcia. Príplatok EEG naopak možno vybrať priamo prostredníctvom prevádzkovateľov prenosových sústav pre elektrinu na základe zodpovedajúceho občianskoprávneho nároku. Príplatok EEG nepripadne do štátneho rozpočtu, takže osobitný systém náhrad následne žiadnym spôsobom nezníži nepriamo alebo priamo príjmy štátu.

                           —

                           Prostriedky EEG nie sú k dispozícii ani štátnym orgánom. Navyše neexistuje verejná kontrola prostriedkov EEG ako napríklad Nemeckým federálnym úradom pre hospodárstvo a kontrolu vývozu (BAFA) alebo Spolkovou agentúrou.


title: Vec C-576/08: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  3. júna 2009 — People’s Mojahedin Organization of Iran/Rada Európskej únie, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Komisia Európskych spoločenstiev, Holandské kráľovstvo

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/30

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 3. júna 2009 — People’s Mojahedin Organization of Iran/Rada Európskej únie, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Komisia Európskych spoločenstiev, Holandské kráľovstvo
   (Vec C-576/08) (1)

   2009/C 205/53

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2008.


title: Vec C-434/14: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bari – Taliansko) – trestné konanie proti Raffaelovi Mignonemu (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Rovnaké prejudiciálne otázky — Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ — Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb — Hazardné hry — Vnútroštátna právna úprava — Reorganizácia systému udeľovania koncesií prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia ich platnosti — Nové verejné obstarávanie — Koncesie platné kratšie ako predchádzajúce koncesie — Bezodplatné postúpenie užívania vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania hry a prijímania stávok — Obmedzenie — Naliehavé dôvody všeobecného záujmu — Proporcionalita)

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/4

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bari – Taliansko) – trestné konanie proti Raffaelovi Mignonemu
   (Vec C-434/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Rovnaké prejudiciálne otázky - Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa - Slobodné poskytovanie služieb - Hazardné hry - Vnútroštátna právna úprava - Reorganizácia systému udeľovania koncesií prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia ich platnosti - Nové verejné obstarávanie - Koncesie platné kratšie ako predchádzajúce koncesie - Bezodplatné postúpenie užívania vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania hry a prijímania stávok - Obmedzenie - Naliehavé dôvody všeobecného záujmu - Proporcionalita))
   (2016/C 270/05)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Bari

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Raffaele Mignone

      Výrok

               1.

               Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ, ako aj zásady rovnosti zaobchádzania a efektivity sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave týkajúcej sa hazardných hier, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá z dôvodu reorganizácie systému prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia platnosti koncesií stanovuje vyhlásenie nového verejného obstarávania týkajúceho sa udelenia koncesií platných kratšie ako predchádzajúce koncesie.

               2.

               Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnemu reštriktívnemu ustanoveniu, akým je ustanovenie dotknuté vo veci samej, ktoré ukladá koncesionárovi hazardných hier, aby pri ukončení činnosti z dôvodu uplynutia platnosti koncesie bezodplatne postúpil užívanie vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania hry a prijímania stávok, pokiaľ toto obmedzenie ide nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie týmto ustanovením skutočne sledovaného cieľa, čo prináleží posúdiť všeobecnému súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 448, 15.12.2014.