title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. decembra 2007. # Federconsumatori a iní (C-463/04) a Associazione Azionariato Diffuso dell’AEM SpA a iní (C-464/04) proti Comune di Milano. # Návrh na začatie prejudiciálneho konania: Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia - Taliansko. # Článok 56 ES - Voľný pohyb kapitálu - Obmedzenia - Sprivatizované podniky - Vnútroštátne ustanovenie, podľa ktorého môžu stanovy akciovej spoločnosti štátu alebo verejnoprávnemu subjektu vlastniacemu kapitálový podiel v tejto spoločnosti udeliť právo priamo menovať jedného alebo viacerých členov predstavenstva. # Spojené veci C-463/04 a C-464/04.

text:
      Spojené veci C‑463/04 a C‑464/04
      Federconsumatori a i.
      a
      Associazione Azionariato Diffuso dell’AEM SpA a i.
      proti
      Comune di Milano
      (návrhy na začatie prejudiciálneho konania podané
      Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia)
      „Článok 56 ES – Voľný pohyb kapitálu – Obmedzenia – Sprivatizované podniky – Vnútroštátne ustanovenie, podľa ktorého môžu stanovy akciovej spoločnosti udeliť štátu alebo verejnoprávnemu subjektu vlastniacemu
         kapitálový podiel v tejto spoločnosti právo priamo vymenovať jedného alebo viacerých členov predstavenstva“

      Abstrakt rozsudku
      Voľný pohyb kapitálu – Obmedzenia – Právo obchodných spoločností
      (Článok 56 ES)
      Článok 56 ES sa má vykladať v tom zmysle, že odporuje ustanoveniu vnútroštátneho práva, podľa ktorého stanovy akciovej spoločnosti
         môžu udeliť štátu alebo verejnoprávnemu subjektu vlastniacemu kapitálový podiel v tejto spoločnosti právo priamo vymenovať
         jedného alebo viacerých členov predstavenstva, ktoré samostatne, alebo v spojení s ustanovením, ktoré tomuto štátu alebo subjektu
         priznáva právo účasti na voľbe členov predstavenstva prostredníctvom hlasovania o kandidátnych listinách, ktorých priamo nevymenovalo,
         umožňuje tomuto štátu alebo subjektu disponovať nadmernými právomocami vzhľadom na svoj kapitálový podiel v uvedenej spoločnosti.

      V skutočnosti toto ustanovenie umožňuje verejnoprávnym akcionárom významnejšiu účasť na činnosti predstavenstva, ako by to
         umožňovalo za normálnych okolností ich postavenie akcionárov, a týmto spôsobom uvedeným verejnoprávnym akcionárom dáva k dispozícii
         prostriedok, ktorý im umožňuje vykonávať vplyv nad rámec ich investícií. Tým, že poskytuje verejnoprávnym akcionárom nástroj,
         ktorý im umožňuje obmedziť možnosť účasti ostatných akcionárov na spoločnosti s cieľom vytvorenia alebo udržania trvalých
         a priamych hospodárskych prepojení s ňou a umožňujúcich skutočnú účasť na jej riadení alebo jej kontrole, je táto vnútroštátna
         právna úprava spôsobilá odradiť priamych investorov z iných členských štátov od investovania do kapitálu tejto spoločnosti,
         a predstavuje teda prekážku pohybu kapitálu.

      Je síce pravda, že uvedené právo vymenovať členov predsedníctva nie je štátu alebo verejnoprávnym subjektom poskytnuté priamo
         dotknutou vnútroštátnou právnou úpravou, ale že k nemu podľa tejto právnej úpravy treba rozhodnutie valného zhromaždenia akcionárov
         predmetnej spoločnosti, stále platí, že táto skutočnosť nezbavuje uvedenú právnu úpravu jej obmedzujúcej povahy. V skutočnosti
         nezávisle na otázke, či verejnoprávny akcionár disponuje potrebnou väčšinou na zápis svojho práva priamo vymenovať členov
         predstavenstva do stanov predmetnej spoločnosti alebo či môže tento zápis dosiahnuť iba so súhlasom iných akcionárov, treba
         konštatovať, že len vďaka právnej úprave, ktorá je predmetom sporu a ktorá predstavuje výnimku zo všeobecného práva obchodných
         spoločností, je možné, aby verejnoprávny akcionár disponoval, na rozdiel od súkromných akcionárov, právom mať významnejšiu
         účasť na činnosti predstavenstva, ako by to za normálnych okolností umožňovalo jeho postavenie akcionára.

      Znepokojenia, ktoré v závislosti od okolností môžu odôvodniť to, že členské štáty si zachovajú určitý vplyv v podnikoch, ktoré
         boli pôvodne verejné a neskôr boli privatizované, pokiaľ tieto podniky vykonávajú svoju činnosť v oblasti služieb vo verejnom
         záujme alebo strategických služieb, však nemôžu odôvodniť takéto ustanovenie, ktoré nijako nepodmieňuje zápis do stanov akciovej
         spoločnosti práva štátu alebo verejnoprávneho subjektu vlastniaceho kapitálový podiel v tejto spoločnosti priamo vymenovať
         jedného alebo viacerých členov predstavenstva.

      (pozri body 22 – 24, 29, 33, 34, 41 – 43 a výrok)
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (prvá komora)
      zo 6. decembra 2007 (*)

      „Článok 56 ES – Voľný pohyb kapitálu – Obmedzenia – Sprivatizované podniky – Vnútroštátne ustanovenie, podľa ktorého môžu stanovy akciovej spoločnosti udeliť štátu alebo verejnoprávnemu subjektu vlastniacemu
         kapitálový podiel v tejto spoločnosti právo priamo vymenovať jedného alebo viacerých členov predstavenstva“

      V spojených veciach C‑463/04 a C‑464/04,
      ktorých predmetom sú návrhy na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podané rozhodnutím Tribunale amministrativo
         regionale per la Lombardia (Taliansko) z 29. septembra 2004 a doručené Súdnemu dvoru 2. novembra 2004, ktoré súvisia s konaniami:

      Federconsumatori,
      Adiconsum,
      ADOC,
      Ercole Pietro Zucca (C‑463/04)

      a
      Associazione Azionariato Diffuso dell’AEM SpA,
      Filippo Cuccia,
      Giacomo Fragapane,
      Pietro Angelo Puggioni,
      Annamaria Sanchirico,
      Sandro Sartorio (C‑464/04)

      proti
      Comune di Milano,
      za účasti:
      AEM SpA (C‑463/04 a C‑464/04),

      Edison SpA (C‑463/04),

      SÚDNY DVOR (prvá komora),
      v zložení: predseda prvej komory P. Jann (spravodajca), sudcovia K. Lenaerts, J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič a E. Levits,
      generálny advokát: M. Poiares Maduro,
      tajomník: M. Ferreira, hlavná referentka,
      so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 29. júna 2006,
      so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
      –        Federconsumatori, Adiconsum a ADOC, v zastúpení: V. Angiolini, F. Besostri, R. Maia a P. Saba, avvocati,
      –        Associazione Azionariato Diffuso dell’AEM SpA, A. Sanchirico, ako aj F. Cuccia, G. Fragapane, P. A. Puggioni a S. Sartorio,
         v zastúpení: S. Nespor a A. L. De Cesaris, avvocati,

      –        Comune di Milano, v zastúpení: M. Surano, A. Santa Maria, C. Croff a B. Libonati, avvocati,
      –        AEM SpA, v zastúpení: C. Croff, avvocato,
      –        talianska vláda, v zastúpení: I. M. Braguglia, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci M. Fiorilli, avvocato dello Stato,
      –        poľská vláda, v zastúpení: T. Nowakowski, splnomocnený zástupca,
      –        Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: E. Traversa a C. Loggi, splnomocnení zástupcovia,
      po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 7. septembra 2006,
      vyhlásil tento
      Rozsudok
      1        Návrhy na začatie prejudiciálneho konania sa týkajú výkladu článku 56 ES.

      2        Tieto návrhy boli podané v rámci sporov medzi rôznymi asociáciami na ochranu spotrebiteľov a drobnými akcionármi, ako aj jednotlivými
         akcionármi, konkrétne Federconsumatori, Adiconsum, ADOC a pánom Zucca (vec C‑463/04), ako aj Associazione Azionariato Diffuso
         dell’AEM SpA, pani Sanchirico, pánmi Cuccia, Fragapane, Puggioni a Sartorio (vec C‑464/04) na jednej strane a Comune di Milano
         na druhej strane, týkajúcich sa vnútroštátneho ustanovenia, podľa ktorého môžu stanovy akciovej spoločnosti udeliť štátu alebo
         verejnoprávnemu subjektu vlastniacemu kapitálový podiel v tejto spoločnosti právo priamo vymenovať jedného alebo viacerých
         členov predstavenstva tejto spoločnosti.

       Vnútroštátna právna úprava
      3        Článok 2449 talianskeho občianskeho zákonníka (ďalej len „občiansky zákonník“) stanovuje:

      „Spoločnosti, ktorých akcionárom je štát alebo verejnoprávny subjekt
      Ak štát alebo verejnoprávny subjekt majú podiely v kapitálovej spoločnosti, stanovy im môžu udeliť právomoc vymenovať jedného
         alebo viacerých členov predstavenstva, audítorov alebo členov dozornej rady.

      Členovia predstavenstva, audítori alebo členovia dozornej rady vymenovaní v zmysle predchádzajúceho bodu môžu byť odvolaní
         len subjektmi, ktoré ich vymenovali.

      Majú mať rovnaké práva a povinnosti ako osoby, ktoré boli vymenované spoločnosťou na valnom zhromaždení. Ustanovenia osobitných
         zákonov majú prednosť.“

      4        Článok 2 ods. 1 a 3 zákonného dekrétu č. 332 z 31. mája 1994, zmeneného na zákon č. 474 z 30. júla 1994, ďalej zmeneného zákonom
         č. 350 z 24. decembra 2003 (GURI č. 299 z 27. decembra 2003, ďalej len „zákon č. 474/1994“), stanovuje:

      „1.      Predseda Rady ministrov má dekrétom prijatým na návrh ministra hospodárstva a financií so súhlasom ministra výrobných činností,
         ako aj príslušných odvetvových ministrov a po oznámení príslušným parlamentným výborom vymedziť spoločnosti, ktoré sú priamo
         alebo nepriamo kontrolované štátom a ktorých predmetom činnosti je obrana, doprava, telekomunikácie, energetické zdroje a iné
         oblasti poskytovania služieb vo verejnom záujme, ktorých stanovy musia upravovať, že pred prijatím akéhokoľvek opatrenia,
         ktorého následkom je strata kontroly, má byť rozhodnutím prijatým na mimoriadnom valnom zhromaždení spoločnosti zavedené ustanovenie
         zverujúce ministrovi hospodárstva a financií jednu alebo viac nasledujúcich osobitných právomocí, ktoré sa má vykonať so súhlasom
         ministra výrobných činností:

      …
      d)      vymenovanie člena predstavenstva bez hlasovacích práv.
      3.      Ustanovenia tohto článku sa majú uplatňovať aj na spoločnosti, ktoré sú priamo alebo nepriamo kontrolované verejnoprávnymi
         subjektmi, územnými celkami a verejnými hospodárskymi podnikmi, ktorých predmetom činnosti je doprava alebo iné oblasti poskytovania
         služieb vo verejnom záujme a ktoré boli určené rozhodnutím verejnoprávneho subjektu majúceho v takýchto spoločnostiach akcie,
         ktorý má byť oprávnený vykonávať právomoci stanovené v bode 1.“

      5        Článok 4 ods. 1 zákona č. 474/1994, ktorý upravuje hlasovanie o kandidátnych listinách, znie:

      „Spoločnosti [akými sú spoločnosti dotknuté v sporoch vo veciach samých], podľa ktorých stanov platí obmedzenie práv akcionárov,
         majú vo svojich stanovách zahrňovať osobitné ustanovenie, ktoré nebude možné zmeniť dovtedy, kým bude platiť takéto obmedzenie,
         na ten účel, aby boli členovia predstavenstva vymenovaní prostredníctvom hlasovania o kandidátnych listinách…; kandidátne
         listiny môžu predložiť odstupujúci členovia predstavenstva alebo spoločníci s menej ako 1 % akcií s hlasovacími právami vo
         valnom zhromaždení…; najmenej pätina členov predstavenstva, ktorí nie sú vymenovaní podľa článku 2 ods. 1 písm. d), má byť
         vymenovaná z menšinových kandidátnych listín a v prípade, kde číslo bude vyjadrené zlomkom, sa má takéto číslo zaokrúhliť
         na najbližšie celé číslo…“

       Spory vo veciach samých a prejudiciálne otázky
      6        AEM SpA (Azienda Elettrica Milanese SpA, ďalej len „AEM“), spoločnosť založená Comune di Milano v roku 1996, je činná v oblasti
         poskytovania služieb vo verejnom záujme ako distribútor plynu a elektriny, ktorých správu jej uvedené mesto zverilo. V roku
         1998 boli na burze cenných papierov uvedené akcie AEM, kde mesto predalo prvú časť akcií, pričom si ponechalo podiel rovnajúci
         sa 51 % základného imania tejto spoločnosti.

      7        V rámci privatizačného procesu AEM sa mestská rada Comune di Milano (ďalej len „mestská rada“) rozhodnutím č. 4/04 zo 17. februára
         2004 uzniesla na ďalšom znížení svojho podielu v AEM na 33,4 %. Toto zníženie však bolo podmienené predchádzajúcou zmenou
         stanov spoločnosti.

      8        Rozhodnutím č. 5/04 z 8. marca 2004 sa mestská rada uzniesla na tom, že je potrebné „AEM určiť, ako to stanovuje článok 2
         ods. 3 zákona č. 474/1994, ako spoločnosť, ktorá je predmetom privatizácie a ktorej stanovy treba zmeniť v súlade s uvedeným
         zákonom č. 474/1994“. Tým istým rozhodnutím sa ďalej rozhodlo pozmeniť stanovy AEM, osobitne pokiaľ ide o vymenovanie členov
         predstavenstva tejto spoločnosti.

      9        Na mimoriadnom valnom zhromaždení konanom 29. apríla 2004 prijali akcionári AEM rozhodnutia potrebné na zmenu stanov tejto
         spoločnosti v zmysle rozhodnutia mestskej rady č. 5/04, pričom najmä zaviedli výlučné právo v prospech Comune di Milano priamo
         vymenovať, úmerne výške jej obchodného podielu, členov predstavenstva podľa článku 2449 občianskeho zákonníka, najviac však
         štvrtinu členov predstavenstva uvedenej spoločnosti. Stanovy AEM ďalej uvedenému mestu v súlade s článkom 4 zákona č. 474/1994
         udeľujú právo účasti na voľbe členov predstavenstva prostredníctvom hlasovania o kandidátnych listinách, ktorých priamo nevymenovalo.

      10      Spojený účinok práva priamo vymenovať členov predstavenstva a práva účasti na hlasovaní o kandidátnych listinách na účely
         určenia ostatných členov predstavenstva AEM, podľa konštatovaní vnútroštátneho súdu, umožňuje Comune di Milano zachovať si
         absolútnu väčšinu v uvedenom predstavenstve, hoci po odpredaji akcií by mala vlastniť len pomernú väčšinu kapitálu uvedenej
         spoločnosti.

      11      Žalobcovia v oboch uvedených sporoch vo veciach samých napadli rozhodnutia č. 4/04 a 5/04 pred Tribunale amministrativo regionale
         per la Lombardia, pričom žiadali ich zrušenie a odklad výkonu. Napádajú najmä mechanizmus opísaný v predchádzajúcom bode,
         ktorý má odradiť investorov od získavania podielov v AEM, teda od jej kontroly, pričom tento odrádzajúci účinok má nevyhnutne
         negatívne dôsledky na ich vlastné podiely v tejto spoločnosti, ktoré sú tak automaticky znehodnotené.

      12      Medzitýmnym rozsudkom z 10. júna 2004 Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia nariadil odklad výkonu rozhodnutia
         č. 5/04 z dôvodu, že ustanovenia týkajúce sa mechanizmu vymenúvania členov predstavenstva AEM sa za daného stavu javia v rozpore
         s judikatúrou Súdneho dvora v oblasti osobitných právomocí.

      13      Medzitýmnym rozsudkom z 10. augusta 2004 Consiglio di Stato uvedený rozsudok zmenil, pričom návrh na odklad zamietol najmä
         z dôvodu, že judikatúra Spoločenstva, na ktorej sa uvedený rozsudok zakladá, sa týka vecí, v ktorých ide o akcie udeľujúce
         osobitné právomoci, tzv. akcie „golden share“, čo je pojem úplne odlišný od toho, o ktorý ide v sporoch prebiehajúcich pred
         uvedeným súdom týkajúcich sa osobitných právomocí, ktorými môže podľa občianskeho práva disponovať len jeden akcionár.

      14      Vnútroštátny súd sa však pýta na súlad článku 2449 občianskeho zákonníka s článkom 56 ES, ako ho vykladá Súdny dvor, a to
         v tom rozsahu, v akom jeho uplatňovanie, v spojení s mechanizmom voľby na základe zoznamu podľa článku 4 zákona č. 474/1994,
         zavádza prísne obmedzenie možnosti skutočnej účasti na správe a kontrole akciovej spoločnosti nad rámec oprávneného výkonu
         osobitných právomocí.

      15      Za týchto podmienok Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia rozhodol o prerušení konania a položil Súdnemu dvoru
         tieto prejudiciálne otázky, ktoré sú v oboch veciach C‑463/04 a C‑464/04 zhodné:

      „1.      Je článok 2449 občianskeho zákonníka, tak ako bol uplatnený vo veci samej v súlade s článkom 56 ES, ktorého výklad podal Súdny
         dvor v rozsudku z 23. mája 2000, Komisia/Taliansko (C‑58/99); v rozsudku zo 4. júna 2002, Komisia/Belgicko a Komisia/Francúzsko
         (C‑503/99 a C‑483/99), a v rozsudku z 13. mája 2003, Komisia/Spojené kráľovstvo a Komisia/Španielsko (C‑98/01 a C‑463/00),
         keď účastník, ktorý sa ho dovoláva, je verejnoprávnym subjektom, ktorý hoci stratil kontrolu nad akciovou spoločnosťou, ale
         ako akcionár s relatívnou väčšinou akcií v nej má významný podiel (v uvedenom prípade rovnajúci sa 33,4 %) a získal neprimerané
         kontrolné právomoci?

      2.      Je článok 2449 občianskeho zákonníka v spojení s článkom 4 zákonného dekrétu č. 332 z 31. mája 1994, zmenený na zákon č. 474
         z 30. júla 1994, v súlade s článkom 56 ES, ktorého výklad podal Súdny dvor v rozsudku z 23. mája 2000, Komisia/Taliansko (C‑58/99);
         v rozsudku zo 4. júna 2002, Komisia/Belgicko a Komisia/Francúzsko (C‑503/99 a C‑483/99), a v rozsudku z 13. mája 2003, Komisia/Spojené
         kráľovstvo a Komisia/Španielsko (C‑98/01 a C‑463/00), keď účastník, ktorý sa ho dovoláva, je verejnoprávnym subjektom, ktorý
         hoci stratil kontrolu nad akciovou spoločnosťou, ale ako akcionár s relatívnou väčšinou akcií v nej má významný podiel (v uvedenom
         prípade rovnajúci sa 33,4 %) a získal neprimerané kontrolné právomoci?

      3.      Je článok 2449 občianskeho zákonníka, tak ako bol uplatnený vo veci samej v súlade s článkom 56 ES, ktorého výklad podal Súdny
         dvor v rozsudku z 23. mája 2000, Komisia/Taliansko (C‑58/99); v rozsudku zo 4. júna 2002, Komisia/Belgicko a Komisia/Francúzsko
         (C‑503/99 a C‑483/99), a v rozsudku z 13. mája 2003, Komisia/Spojené kráľovstvo a Komisia/Španielsko (C‑98/01 a C‑463/00),
         pokiaľ výsledok jeho uplatnenia v uvedenej veci je v rozpore s iným ustanovením vnútroštátneho práva (s článkom 2 ods. 1 písm. d)
         zákonného dekrétu č. 332 z 31. mája 1994, zmenený na zákon č. 474 z 30. júla 1994), ktoré je v súlade s článkom 56 Zmluvy
         ES a ktoré, pokiaľ ide o podmienky jeho výkonu a uplatnenia, preberá zásady vyjadrené Súdnym dvorom v citovaných rozsudkoch
         v oblasti osobitných právomocí?“

      16      Uznesením predsedu Súdneho dvora z 18. januára 2005 boli veci C‑463/04 a C‑464/04 spojené na účely písomnej časti konania,
         ústnej časti konania a rozsudku.

       O prejudiciálnych otázkach
      17      Na úvod je potrebné konštatovať, že otázky položené vnútroštátnym súdom sa zakladajú na predpoklade, že pravidlo stanovené
         v článku 2449 občianskeho zákonníka, napriek tomu, že zapadá do všeobecnej úpravy práva obchodných spoločností uvedeného v tomto
         zákonníku, spôsobuje, že sa všeobecná právna úprava obchodných spoločností neuplatňuje, pokiaľ toto právo nestanovuje rovnaké
         pravidlo platné pre akéhokoľvek akcionára, napríklad súkromného akcionára. Súdnemu dvoru prináleží pristúpiť k požadovanému
         výkladu na základe tohto predpokladu.

      18      Týmito otázkami, ktoré je vhodné preskúmať spoločne, sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 56 ES vykladať v tom
         zmysle, že bráni ustanoveniu vnútroštátneho práva, akým je článok 2449 občianskeho zákonníka, podľa ktorého stanovy akciovej
         spoločnosti môžu udeliť štátu alebo verejnoprávnemu subjektu vlastniacemu kapitálový podiel v tejto spoločnosti právo priamo
         vymenovať jedného alebo viacerých členov predstavenstva, ktoré samostatne, alebo, ako v spore vo veci samej, v spojení s ustanovením,
         akým je článok 4 zákona č. 474/1994, ktoré tomuto štátu alebo subjektu priznáva právo účasti na voľbe členov predstavenstva
         prostredníctvom hlasovania o kandidátnych listinách, ktorých priamo nevymenovalo, umožňuje tomuto štátu alebo subjektu disponovať
         nadmernými právomocami vzhľadom na svoj kapitálový podiel v uvedenej spoločnosti.

      19      Podľa ustálenej judikatúry článok 56 ods. 1 ES vo všeobecnosti zakazuje obmedzenia pohybu kapitálu medzi členskými štátmi
         (pozri najmä rozsudok z 28. septembra 2006, Komisia/Holandsko, C‑282/04 a C‑283/04, Zb. s. I‑9141, bod 18 a citovanú judikatúru,
         ako aj rozsudok z 23. októbra 2007, Komisia/Nemecko, C‑112/05, Zb. s. I‑8995, bod 17).

      20      Pri absencii definície pojmu „pohyb kapitálu“ v Zmluve ES v zmysle článku 56 ods. 1 ES Súdny dvor uznal indikatívnu hodnotu
         nomenklatúry pripojenej k smernici Rady 88/361/EHS z 24. júna 1988, ktorou sa vykonáva článok 67 zmluvy [článok zrušený Amsterdamskou
         zmluvou] (Ú. v. ES L 178, s. 5; Mim. vyd. 10/001, s. 10). Pohyb kapitálu v zmysle článku 56 ods. 1 ES, ako to vyplýva z tejto
         nomenklatúry a vysvetľujúcich poznámok, ktoré sú k nej pripojené, tvoria investície všetkých druhov, ktoré boli vykonané fyzickými
         alebo právnickými osobami a ktoré slúžia na vytvorenie alebo udržanie trvalých a priamych prepojení medzi osobou poskytujúcou
         kapitál a podnikom, ktorému sa kapitál poskytuje na účely vykonávania jeho hospodárskej činnosti. Pokiaľ ide o účasti na nových
         alebo existujúcich podnikoch, ako to potvrdzujú tieto vysvetľujúce poznámky, cieľ vytvorenia alebo udržania trvalých a priamych
         hospodárskych prepojení predpokladá, že akcie držané akcionárom mu buď na základe ustanovení vnútroštátnej právnej úpravy
         o akciových spoločnostiach, alebo iným spôsobom umožňujú účinne sa zúčastniť na riadení tejto spoločnosti alebo jej kontrole
         (pozri rozsudok Komisia/Nemecko, už citovaný, bod 18 a citovanú judikatúru).

      21      Pokiaľ ide o túto formu investícií, Súdny dvor upresnil, že podľa článku 56 ods. 1 ES sa vnútroštátne opatrenia, ktoré sú
         spôsobilé zabrániť alebo obmedziť nadobúdanie akcií v dotknutých podnikoch alebo ktoré sú spôsobilé odradiť investorov z iných
         členských štátov od investovania do ich kapitálu, majú kvalifikovať ako „obmedzenia“ (pozri rozsudok Komisia/Nemecko, už citovaný,
         bod 19 a citovanú judikatúru).

      22      Treba konštatovať, že vnútroštátne ustanovenie, akým je článok 2449 občianskeho zákonníka, predstavuje takúto prekážku.

      23      V skutočnosti uvedený článok umožňuje verejnoprávnym akcionárom významnejšiu účasť na činnosti predstavenstva, ako by to umožňovalo
         za normálnych okolností ich postavenie akcionárov (pozri analogicky rozsudok Komisia/Nemecko, už citovaný, bod 62).

      24      Týmto spôsobom sa uvedeným verejnoprávnym akcionárom dáva k dispozícii prostriedok, ktorý im umožňuje vykonávať vplyv nad
         rámec ich investícií. Zároveň sa tým môže znížiť vplyv ostatných akcionárov pod hranicu zodpovedajúcu ich investíciám (pozri
         rozsudok Komisia/Nemecko, už citovaný, bod 64).

      25      Ako uviedol vnútroštátny súd, treba vyzdvihnúť najmä to, že článok 2449 občianskeho zákonníka nestanovuje žiadne obmedzenie
         počtu členov predstavenstva, ktorí môžu byť priamo vymenovaní štátom alebo verejnoprávnym subjektom vlastniacim kapitálový
         podiel v akciovej spoločnosti.

      26      Čo sa týka prípadu spoločnosti AEM, skutočnosť, že právo priamo vymenovať členov predstavenstva na základe uvedeného ustanovenia
         bolo vyhradené pre Comune di Milano iba do miery jej podielu účasti na kapitále tejto spoločnosti a do výšky jednej štvrtiny
         členov správnej rady tejto spoločnosti, nie je relevantná.

      27      V skutočnosti, ako správne uviedol vnútroštátny súd, uvedené právo priamo vymenovať členov predstavenstva sa pričleňuje k právu
         Comune di Milano, vyplývajúcemu z článku 4 zákona č. 474/1994, zúčastniť sa na voľbe členov predstavenstva prostredníctvom
         hlasovania o kandidátnych listinách, ktorých priamo nevymenovalo, takže môže mať absolútnu väčšinu v predstavenstve, a to
         aj v prípade, akým je prípad uvedený v návrhu na začatie prejudiciálneho konania, kde vlastní iba relatívnu väčšinu kapitálu,
         konkrétne podiel rovnajúci sa 33,4 % základného imania.

      28      Napriek tomu, že právo Comune di Milano priamo vymenovať členov predstavenstva je úmerné výške jej podielu na kapitále spoločnosti
         AEM, a teda aj napriek tomu, že toto právo sa vykonáva iba v rozsahu štvrtiny členov predstavenstva uvedenej spoločnosti,
         článok 2449 občianskeho zákonníka v spojení s článkom 4 zákona č. 474/1994 umožňujú uvedenej Comune zabezpečiť si významnejšiu
         účasť na činnosti predstavenstva, ako by to za normálnych okolností umožňovalo jej postavenie ako akcionár.

      29      Tým, že poskytuje verejnoprávnym akcionárom nástroj, ktorý im umožňuje obmedziť možnosť účasti ostatných akcionárov na spoločnosti
         s cieľom vytvorenia alebo udržania trvalých a priamych hospodárskych prepojení s ňou a umožňujúcich skutočnú účasť na jej
         riadení alebo jej kontrole, je vnútroštátna právna úprava, akou je právna úprava v spore vo veci samej, spôsobilá odradiť
         priamych investorov z iných členských štátov od investovania do kapitálu tejto spoločnosti (pozri v tomto zmysle rozsudok
         Komisia/Nemecko, už citovaný, bod 66).

      30      Existencia obmedzenia voľného pohybu kapitálu nemôže byť spochybnená argumentmi Comune di Milano a talianskej vlády, podľa
         ktorých je článok 2449 občianskeho zákonníka súčasťou všeobecného práva obchodných spoločností a právo priamo vymenovať členov
         predstavenstva bolo Comune di Milano udelené valným zhromaždením akcionárov spoločnosti AEM dobrovoľne a na základe bežného
         uplatnenia všeobecného práva obchodných spoločností.

      31      V prvom rade treba konštatovať, že článok 2449 občianskeho zákonníka umožňuje iba štátu alebo verejnoprávnemu subjektu vlastniacemu
         kapitálový podiel v akciovej spoločnosti, aby im bolo v stanovách priznané právo priamo vymenovať jedného alebo viacerých
         členov predstavenstva. Ako bolo konštatované v bode 17 tohto rozsudku, vzhľadom na to, že vnútroštátny súd sa opiera o predpoklad,
         podľa ktorého pravidlo stanovené v článku 2449 občianskeho zákonníka spôsobuje, že sa všeobecné právo obchodných spoločností
         neuplatňuje, nie je potrebné analyzovať hypotézu, kde by uvedené právo otvorilo možnosť takéhoto vymenovania každému akcionárovi,
         a to najmä súkromným akcionárom.

      32      Samotná okolnosť, že vnútroštátny zákonodarca zaviedol opatrenie, ktorého osobitným cieľom je poskytnúť štátu alebo verejnoprávnemu
         subjektu vlastniacemu kapitálový podiel v akciovej spoločnosti osobitné právomoci, do ustanovení občianskeho zákonníka, ktorými
         sa upravujú tieto spoločnosti, nemôže spôsobiť vyňatie tohto opatrenia z pôsobnosti článku 56 ES.

      33      V druhom rade je síce pravda, že uvedené právo vymenovať členov predsedníctva nie je štátu alebo verejnoprávnym subjektom
         poskytnuté priamo článkom 2449 občianskeho zákonníka, ale že k nemu podľa tohto článku treba rozhodnutie valného zhromaždenia
         akcionárov predmetnej spoločnosti v súlade s mechanizmom stanoveným zákonom na prijímanie rozhodnutí v obchodných spoločnostiach,
         stále platí, že táto skutočnosť nezbavuje uvedenú právnu úpravu jej obmedzujúcej povahy.

      34      V skutočnosti nezávisle na otázke, či verejnoprávny akcionár disponuje potrebnou väčšinou na zápis svojho práva priamo vymenovať
         členov predstavenstva do stanov predmetnej spoločnosti alebo či, ako tomu je v spore vo veci samej, môže tento zápis dosiahnuť
         iba so súhlasom iných akcionárov, treba konštatovať, že len vďaka právnej úprave, ktorá je predmetom sporu vo veci samej a ktorá
         predstavuje výnimku zo všeobecného práva obchodných spoločností, je možné, aby verejnoprávny akcionár disponoval, na rozdiel
         od súkromných akcionárov, právom mať významnejšiu účasť na činnosti predstavenstva, ako by to za normálnych okolností umožňovalo
         jeho postavenie akcionára.

      35      Napriek tomu, že predmetné právo vymenovať členov predstavenstva nie je po jeho zápise do stanov nezmeniteľné, keďže v zásade
         môže byť predmetom úpravy pri nasledujúcich zmenách stanov, vzťahuje sa naň relatívne vysoký stupeň ochrany. V skutočnosti
         verejnoprávny akcionár môže využívať kontinuitu, ktorou sa vyznačujú stanovy akciových spoločností, pretože ich zmena si vo
         všeobecnosti vyžaduje kvalifikovanú väčšinu akcionárov. Aj napriek tomu, že verejnoprávny akcionár nebude disponovať, či už
         samostatne, alebo so súhlasom iných akcionárov, potrebnou väčšinou na to, aby mu bolo udelené právo priamo vymenovať členov
         predstavenstva, a to najmä z dôvodu, že medzičasom znížil svoj podiel na kapitále predmetnej spoločnosti, naďalej môže toto
         právo využívať.

      36      Investor si nemôže byť istý, že bude môcť zrušiť právo priamo vymenovať členov predstavenstva akciovej spoločnosti, pokiaľ
         jeho investícia nie je dostatočne vysoká na to, aby mu zabezpečila väčšinu potrebnú na zmenu stanov tejto spoločnosti, čo
         si pritom môže vyžadovať omnoho vyššiu investíciu, ako by bola investícia, ktorá by mu v prípade, že by toto právo vymenovať
         nebolo zapísané v stanovách, zabezpečila účasť na predmetnej spoločnosti s cieľom vytvoriť alebo udržať trvalé a priame hospodárske
         prepojenia umožňujúce účinnú účasť na riadení alebo kontrole uvedenej spoločnosti.

      37      V tejto súvislosti treba zdôrazniť, že podľa zistení vnútroštátneho súdu, ktoré boli potvrdené pripomienkami predmetnej spoločnosti
         na pojednávaní, investor nemôže v prípade spoločnosti AEM zrušiť právo priamo vymenovať členov predstavenstva udelené Comune
         di Milano, pokiaľ si tá zachováva kapitálový podiel vo výške 33,4 %.

      38      Napriek tomu, že predmetné právo vymenovať členov predstavenstva bolo formálne udelené rozhodnutím valného zhromaždenia akcionárov
         spoločnosti AEM, toto rozhodnutie musí byť za daných okolností, akými sú okolnosti v spore, ktorým sa zaoberá vnútroštátny
         súd, považované za nástroj, ktorý mohla Comune di Milano využívať iba vďaka existencii právnej úpravy, ktorá je predmetom
         sporu vo veci samej.

      39      Voľný pohyb kapitálu však možno obmedziť vnútroštátnymi opatreniami opodstatnenými dôvodmi uvedenými v článku 58 ES alebo
         naliehavými dôvodmi verejného záujmu, pokiaľ neexistuje harmonizačná právna úprava Spoločenstva stanovujúca opatrenia nevyhnutné
         na zabezpečenie ochrany týchto záujmov (pozri rozsudok Komisia/Nemecko, už citovaný, bod 72 a citovanú judikatúru).

      40      Pri absencii harmonizácie Spoločenstva v zásade prináleží členským štátom rozhodnúť, na akej úrovni chcú zabezpečiť ochranu
         legitímnych záujmov, ako aj rozhodnúť o spôsobe, ako túto úroveň dosiahnuť. Môžu to pritom urobiť iba v rámci obmedzení stanovených
         zmluvou a osobitne pri rešpektovaní zásady proporcionality, ktorá vyžaduje, aby prijaté opatrenia boli vhodné na zabezpečenie
         realizácie cieľa, ktorý sledujú, a aby nešli nad rámec toho, čo je nevyhnutné na jeho dosiahnutie (rozsudok Komisia/Nemecko,
         už citovaný, bod 73 a citovaná judikatúra).

      41      V tomto zmysle treba pripomenúť, že podľa judikatúry Súdneho dvora sa nemôžu zanedbať znepokojenia, ktoré v závislosti od
         okolností môžu odôvodniť to, že členské štáty si zachovajú určitý vplyv v podnikoch, ktoré boli pôvodne verejné a neskôr boli
         privatizované, pokiaľ tieto podniky vykonávajú svoju činnosť v oblasti služieb vo verejnom záujme alebo strategických služieb
         (rozsudok z 13. mája 2003, Komisia/Španielsko, C‑463/00, Zb. s. I‑4581, bod 66 a citovaná judikatúra).

      42      V každom prípade treba konštatovať, ako to zdôraznil vnútroštátny súd, že článok 2449 občianskeho zákonníka nijako nepodmieňuje
         zápis do stanov akciovej spoločnosti práva štátu alebo verejnoprávneho subjektu vlastniaceho kapitálový podiel v tejto spoločnosti
         priamo vymenovať jedného alebo viacerých členov predstavenstva, takže takéto ustanovenie nemôže byť považované za odôvodnené.

      43      Vzhľadom na všetky predchádzajúce úvahy treba na položené otázky odpovedať, že článok 56 ES sa má vykladať v tom zmysle, že
         odporuje ustanoveniu vnútroštátneho práva, akým je článok 2449 občianskeho zákonníka, podľa ktorého stanovy akciovej spoločnosti
         môžu udeliť štátu alebo verejnoprávnemu subjektu vlastniacemu kapitálový podiel v tejto spoločnosti právo priamo vymenovať
         jedného alebo viacerých členov predstavenstva, ktoré samostatne alebo ako v spore vo veci samej v spojení s ustanovením, akým
         je článok 4 zákona č. 474/1994, ktoré tomuto štátu alebo subjektu priznáva právo účasti na voľbe členov predstavenstva prostredníctvom
         hlasovania o kandidátnych listinách, ktorých priamo nevymenovalo, umožňuje tomuto štátu alebo subjektu disponovať nadmernými
         právomocami vzhľadom na svoj kapitálový podiel v uvedenej spoločnosti.

       O trovách
      44      Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo
         začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd.
         Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov
         konania, nemôžu byť nahradené.

      Z týchto dôvodov Súdny dvor (prvá komora) rozhodol takto:
      Článok 56 ES sa má vykladať v tom zmysle, že odporuje ustanoveniu vnútroštátneho práva, akým je článok 2449 občianskeho zákonníka,
            podľa ktorého stanovy akciovej spoločnosti môžu udeliť štátu alebo verejnoprávnemu subjektu vlastniacemu kapitálový podiel
            v tejto spoločnosti právo priamo vymenovať jedného alebo viacerých členov predstavenstva, ktoré samostatne alebo ako v spore
            vo veci samej v spojení s ustanovením, akým je článok 4 zákonného dekrétu č. 332 z 31. mája 1994, ktorý bol po zmenách a doplneniach
            schválený ako zákon č. 474 z 30. júla 1994, zmenený a doplnený zákonom č. 350 z 24. decembra 2003, ktoré tomuto štátu alebo
            subjektu priznáva právo účasti na voľbe členov predstavenstva prostredníctvom hlasovania o kandidátnych listinách, ktorých
            priamo nevymenovalo, umožňuje tomuto štátu alebo subjektu disponovať nadmernými právomocami vzhľadom na svoj kapitálový podiel
            v uvedenej spoločnosti.
      Podpisy
      * Jazyk konania: taliančina.