title: Vec C-616/17: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 1. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal correctionnel de Foix - Francúzsko) – trestné konanie proti Mathieuovi Blaiseovi a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Životné prostredie – Uvádzanie prípravkov na ochranu rastlín na trh – Nariadenie (ES) č. 1107/2009 – Platnosť – Zásada predbežnej opatrnosti – Definícia pojmu „účinná látka“ – Kumulácia účinných látok – Vierohodnosť postupu hodnotenia – Prístup verejnosti k spisu – Testy dlhodobej toxicity – Pesticídy – Glyfozát)

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/2

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 1. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal correctionnel de Foix - Francúzsko) – trestné konanie proti Mathieuovi Blaiseovi a i.
      (Vec C-616/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Uvádzanie prípravkov na ochranu rastlín na trh - Nariadenie (ES) č. 1107/2009 - Platnosť - Zásada predbežnej opatrnosti - Definícia pojmu „účinná látka“ - Kumulácia účinných látok - Vierohodnosť postupu hodnotenia - Prístup verejnosti k spisu - Testy dlhodobej toxicity - Pesticídy - Glyfozát)
      (2019/C 413/02)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal correctionnel de Foix

         Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      Mathieu Blaise, Sabrina Dauzet, Alain Feliu, Marie Foray, Sylvestre Ganter, Dominique Masset, Ambroise Monsarrat, Sandrine Muscat, Jean-Charles Sutra, Blanche Yon, Kevin Leo-Pol Fred Perrin, Germain Yves Dedieu, Olivier Godard, Kevin Pao Donovan Schachner, Laura Dominique Chantal Escande, Nicolas Benoit Rey, Eric Malek Benromdan, Olivier Eric Labrunie, Simon Joseph Jeremie Boucard, Alexis Ganter, Pierre André Garcia

         za účasti: Espace Émeraude

         Výrok rozsudku

      Preskúmanie položených otázok neodhalilo nijakú skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 z 21. októbra 2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zrušení smerníc Rady 79/117/EHS a 91/414/EHS.

         (1)  Ú. v. EÚ C 22, 22.1.2018.


title: Vec C-621/17: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 3. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria – Maďarsko) – Gyula Kiss/CIB Bank Zrt., Emil Kiss, Gyuláné Kiss (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochrana spotrebiteľov – Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách – Smernica 93/13/EHS – Článok 3 ods. 1 – Posúdenie nekalej povahy zmluvných podmienok – Článok 4 ods. 2 – Článok 5 – Povinnosť jasnej a zrozumiteľnej formulácie zmluvných podmienok – Podmienky, ktorými sa ukladá platba nákladov za nešpecifikované služby)

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/3

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 3. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria – Maďarsko) – Gyula Kiss/CIB Bank Zrt., Emil Kiss, Gyuláné Kiss
      (Vec C-621/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľov - Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách - Smernica 93/13/EHS - Článok 3 ods. 1 - Posúdenie nekalej povahy zmluvných podmienok - Článok 4 ods. 2 - Článok 5 - Povinnosť jasnej a zrozumiteľnej formulácie zmluvných podmienok - Podmienky, ktorými sa ukladá platba nákladov za nešpecifikované služby)
      (2019/C 413/03)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Kúria

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Gyula Kiss

         Žalovaní: CIB Bank Zrt., Emil Kiss, Gyuláné Kiss

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 4 ods. 2 a článok 5 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa majú vykladať v tom zmysle, že z požiadavky, podľa ktorej musí byť zmluvná podmienka formulovaná jasne a zrozumiteľne, nevyplýva povinnosť, aby také zmluvné podmienky, o aké ide vo veci samej, ktoré neboli individuálne dohodnuté a sú obsiahnuté v zmluve o úvere uzatvorenej so spotrebiteľmi, pričom presne určujú sumu poplatkov za správu a poplatku za poskytnutie úveru, ktoré znáša spotrebiteľ, spôsob ich výpočtu a dátum ich splatnosti, tiež podrobne špecifikovali všetky služby poskytované ako protihodnota dotknutých súm.

                  2.

                  Článok 3 ods. 1 smernice 93/13 sa má vykladať v tom zmysle, že taká zmluvná podmienka, o akú ide vo veci samej, ktorá sa týka poplatkov za správu zmluvy o úvere a ktorá neumožňuje jednoznačne určiť konkrétne služby poskytované ako protihodnota, v zásade nespôsobuje v rozpore s požiadavkou dobrej viery na úkor spotrebiteľa značnú nerovnováhu medzi právami a povinnosťami strán, ktoré vyplývajú zo zmluvy.

         (1)  Ú. v. EÚ C 22, 22.1.2018.


title: Vec C-673/17: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 1. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände - Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Planet49 GmbH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica 95/46/ES – Smernica 2002/58/ES – Nariadenie (EÚ) 2016/679 – Spracúvanie osobných údajov a ochrana súkromia v sektore elektronických komunikácií – Súbory cookies – Pojem súhlas dotknutej osoby – Vyhlásenie súhlasu formou vopred označeného začiarkavacieho políčka)

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/4

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 1. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände - Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Planet49 GmbH
      (Vec C-673/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 95/46/ES - Smernica 2002/58/ES - Nariadenie (EÚ) 2016/679 - Spracúvanie osobných údajov a ochrana súkromia v sektore elektronických komunikácií - Súbory cookies - Pojem súhlas dotknutej osoby - Vyhlásenie súhlasu formou vopred označeného začiarkavacieho políčka)
      (2019/C 413/04)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände - Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Žalovaná: Planet49 GmbH

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 2 písm. f) a článok 5 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES z 12. júla 2002, týkajúcej sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách), zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/136/ES z 25. novembra 2009, v spojení s článkom 2 písm. h) smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/[ES] z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov, ako aj článkom 4 bodom 11 a článkom 6 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46 (všeobecné nariadenie o ochrane údajov), sa majú vykladať v tom zmysle, že súhlas uvedený v týchto ustanoveniach nie je účinne daný vtedy, keď je ukladanie informácií v koncovom zariadení používateľa internetovej stránky alebo pristupovanie k informáciám, ktoré sú tam už uložené, na základe cookies, povolené prostredníctvom vopred označeného začiarkavacieho políčka, ktorého označenie musí používateľ zrušiť, aby tak odmietol dať svoj súhlas.

                  2.

                  Článok 2 písm. f) a článok 5 ods. 3 smernice 2002/58, zmenenej smernicou 2009/136, v spojení s článkom 2 písm. h) smernice 95/46, ako aj s článkom 4 bodom 11 a článkom 6 ods. 1 písm. a) nariadenia 2016/679 sa nemajú vykladať odlišne podľa toho, či informácie uložené v koncovom zariadení používateľa internetovej stránky alebo informácie, do ktorých sa v takom zariadení nahliada, predstavujú alebo nepredstavujú osobné údaje v zmysle smernice 95/46 a nariadenia 2016/679.

                  3.

                  Článok 5 ods. 3 smernice 2002/58, zmenenej smernicou 2009/136, sa má vykladať v tom zmysle, že informácie, ktoré musí poskytovateľ služieb poskytnúť používateľovi internetovej stránky, zahŕňajú dĺžku funkčnosti súborov cookies, ako aj to, či tretie osoby majú alebo nemajú prístup k týmto cookies.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 26.3.2018.


title: Vec C-18/18: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 3. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – Eva Glawischnig-Piesczek/Facebook Ireland Limited (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Informačná spoločnosť – Voľný pohyb služieb – Smernica 2000/31/ES – Zodpovednosť poskytovateľov sprostredkovateľských služieb – Článok 14 ods. 1 a 3 – Poskytovateľ hostingových služieb – Možnosť požiadať poskytovateľa služieb, aby ukončil porušovanie alebo mu predchádzal – Článok 18 ods. 1 – Hranice osobnej, vecnej a územnej pôsobnosti príkazu – Článok 15 ods. 1 – Neexistencia všeobecnej povinnosti monitorovania)

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/5

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 3. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – Eva Glawischnig-Piesczek/Facebook Ireland Limited
      (Vec C-18/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Informačná spoločnosť - Voľný pohyb služieb - Smernica 2000/31/ES - Zodpovednosť poskytovateľov sprostredkovateľských služieb - Článok 14 ods. 1 a 3 - Poskytovateľ hostingových služieb - Možnosť požiadať poskytovateľa služieb, aby ukončil porušovanie alebo mu predchádzal - Článok 18 ods. 1 - Hranice osobnej, vecnej a územnej pôsobnosti príkazu - Článok 15 ods. 1 - Neexistencia všeobecnej povinnosti monitorovania)
      (2019/C 413/05)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Eva Glawischnig-Piesczek

         Žalovaná: Facebook Ireland Limited

         Výrok rozsudku

      Smernica 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode), a najmä jej článok 15 ods. 1, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby súd členského štátu mohol:

                  —

                  uložiť poskytovateľovi hostingu, aby odstránil informácie alebo znemožnil prístup k informáciám, ktoré ukladá a ktorých obsah je totožný s obsahom informácie vyhlásenej predtým ako nezákonnej, a to bez ohľadu na to, kto požiadal o ukladanie týchto informácií,

                  —

                  uložiť poskytovateľovi hostingu, aby odstránil informácie alebo znemožnil prístup k informáciám, ktoré ukladá a ktorých obsah je porovnateľný s obsahom informácie vyhlásenej predtým ako nezákonnej, pokiaľ monitorovanie a vyhľadávanie informácií dotknutých takým príkazom sú obmedzené na informácie, ktoré prenášajú správu s obsahom v podstate nelíšiacim sa od obsahu, ktorý bol vyhlásený za nezákonný, a ktoré obsahujú skutočnosti spresnené v príkaze, a pokiaľ rozdiely vo formulácii tohto porovnateľného obsahu v porovnaní s formuláciou informácie predtým vyhlásenej ako nezákonnej nie sú takej povahy, že by zaväzovali poskytovateľa hostingu, aby vykonal samostatné posúdenie tohto obsahu, a

                  —

                  uložiť poskytovateľovi hostingu, aby odstránil informácie uvedené v príkaze alebo znemožnil k nim prístup na celosvetovej úrovni v rámci príslušného medzinárodného práva.

         (1)  Ú. v. EÚ C 104, 19.3.2018.


title: Vec C-42/18: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 3. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Finanzamt Trier/Cardpoint GmbH, právna nástupkyňa spoločnosti Moneybox Deutschland GmbH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Dane – Daň z pridanej hodnoty (DPH) – Šiesta smernica 77/388/EHS – Oslobodenia – Článok 13 B písm. d) bod 3 – Transakcie týkajúce sa platieb – Služby poskytované spoločnosťou banke v súvislosti s prevádzkovaním bankomatov)

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/6

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 3. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Finanzamt Trier/Cardpoint GmbH, právna nástupkyňa spoločnosti Moneybox Deutschland GmbH
      (Vec C-42/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Šiesta smernica 77/388/EHS - Oslobodenia - Článok 13 B písm. d) bod 3 - Transakcie týkajúce sa platieb - Služby poskytované spoločnosťou banke v súvislosti s prevádzkovaním bankomatov)
      (2019/C 413/06)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesfinanzhof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Finanzamt Trier

         Žalovaná: Cardpoint GmbH, právna nástupkyňa spoločnosti Moneybox Deutschland GmbH

         Výrok rozsudku

      Článok 13 B písm. d) bod 3 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa má vykladať v tom zmysle, že medzi transakcie týkajúce sa platieb oslobodené od dane z pridanej hodnoty, upravené v tomto ustanovení, nepatrí poskytovanie služieb banke prevádzkujúcej bankomaty, ktoré spočíva v uvedení týchto bankomatov do prevádzky a ich udržiavaní v prevádzkyschopnom stave, v ich dopĺňaní, inštalovaní hardvéru a softvéru na účely snímania údajov z platobných kariet, v prenose žiadosti o autorizáciu vykonania výberu hotovosti banke, ktorá vydala použitú platobnú kartu, vo vyplatení požadovaných hotovostí a v zázname transakcie výberu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 152, 30.4.2018.


title: Vec C-70/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State – Holandsko) – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/A, B, P (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom – Rozhodnutie č. 2/76 – Článok 7 – Rozhodnutie č. 1/80 – Článok 13 – Klauzula „standstill“ – Nové obmedzenie – Odobratie, spracovanie a uchovávanie biometrických údajov tureckých štátnych príslušníkov v centrálnom registračnom systéme – Naliehavé dôvody všeobecného záujmu – Cieľ predchádzať a zamedzovať podvodom s identitou a dokladmi – Články 7 a 8 Charty základných práv Európskej únie – Právo na ochranu súkromia – Právo na ochranu osobných údajov – Proporcionalita)

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/6

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State – Holandsko) – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/A, B, P
      (Vec C-70/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom - Rozhodnutie č. 2/76 - Článok 7 - Rozhodnutie č. 1/80 - Článok 13 - Klauzula „standstill“ - Nové obmedzenie - Odobratie, spracovanie a uchovávanie biometrických údajov tureckých štátnych príslušníkov v centrálnom registračnom systéme - Naliehavé dôvody všeobecného záujmu - Cieľ predchádzať a zamedzovať podvodom s identitou a dokladmi - Články 7 a 8 Charty základných práv Európskej únie - Právo na ochranu súkromia - Právo na ochranu osobných údajov - Proporcionalita)
      (2019/C 413/07)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Raad van State

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Odporcovia v odvolacom konaní: A, B, P

         Výrok rozsudku

      Článok 13 rozhodnutia č. 1/80 z 19. septembra 1980 o rozvoji asociácie, prijatého Asociačnou radou zriadenou Dohodou o pridružení medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom, ktorá bola podpísaná 12. septembra 1963 v Ankare Tureckou republikou na jednej strane a členskými štátmi EHS a Spoločenstvom na strane druhej, a ktorá bola uzavretá, schválená a potvrdená v mene Spoločenstva rozhodnutím Rady 64/732/EHS z 23. decembra 1963, sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátna právna úprava, o akú ide vo veci samej, ktorá podmieňuje vydanie dočasného povolenia na pobyt v prospech štátnych príslušníkov tretích štátov, vrátane tureckých štátnych príslušníkov, podmienkou, že ich biometrické údaje sú odobraté, spracované a uchovávané v centrálnom registračnom systéme, predstavuje „nové obmedzenie“ v zmysle tohto ustanovenia. Takéto obmedzenie je však odôvodnené cieľom spočívajúcim v predchádzaní a zamedzovaní podvodom s identitou a dokladmi.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 7.5.2018.


title: Vec C-93/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 2. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal in Northern Ireland – Spojené kráľovstvo) – Ermira Bajratari/Secretary of State for the Home Department (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Občianstvo Únie – Smernica 2004/38/ES – Právo pobytu štátneho príslušníka tretieho štátu, ktorý je priamym príbuzným maloletých občanov Únie po vzostupnej línii – Článok 7 ods. 1 písm. b) – Podmienka dostatočných zdrojov – Zdroje tvorené príjmami z práce vykonávanej bez povolenia na pobyt a pracovného povolenia)

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/7

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 2. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal in Northern Ireland – Spojené kráľovstvo) – Ermira Bajratari/Secretary of State for the Home Department
      (Vec C-93/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Občianstvo Únie - Smernica 2004/38/ES - Právo pobytu štátneho príslušníka tretieho štátu, ktorý je priamym príbuzným maloletých občanov Únie po vzostupnej línii - Článok 7 ods. 1 písm. b) - Podmienka dostatočných zdrojov - Zdroje tvorené príjmami z práce vykonávanej bez povolenia na pobyt a pracovného povolenia)
      (2019/C 413/08)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Court of Appeal in Northern Ireland

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Ermira Bajratari

         Žalovaný: Secretary of State for the Home Department

         za účasti: Aire Centre

         Výrok rozsudku

      Článok 7 ods. 1 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, sa má vykladať v tom zmysle, že maloletý občan Únie má dostatočné zdroje na to, aby sa nestal neprimeranou záťažou pre systém sociálnej pomoci hostiteľského členského štátu počas obdobia svojho pobytu, aj keď tieto zdroje pochádzajú z príjmov z činnosti, ktorú v tomto členskom štáte protizákonne vykonáva jeho otec, štátny príslušník tretej krajiny, bez povolenia na pobyt a bez pracovného povolenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 152, 30.4.2018.


title: spojené veci C-152/18 P a C-153/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 2. októbra 2019 – Crédit Mutuel Arkéa (C-152/18 P) Crédit Mutuel Arkéa (C-153/18 P)/Európska centrálna banka, Európska komisia (Odvolanie – Hospodárska a menová politika – Článok 127 ods. 6 ZFEÚ – Nariadenie (EÚ) č. 1024/2013 – Článok 4 ods. 1 písm. g) – Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami na konsolidovanom základe – Nariadenie (EÚ) č. 468/2014 – Článok 2 bod 21 písm. c) – Nariadenie (EÚ) č. 575/2013 – Článok 10 – Dohliadaná skupina – Inštitúcie, ktoré sú trvalo pridružené k ústrednému orgánu)

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/8

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 2. októbra 2019 – Crédit Mutuel Arkéa (C-152/18 P) Crédit Mutuel Arkéa (C-153/18 P)/Európska centrálna banka, Európska komisia
      (spojené veci C-152/18 P a C-153/18 P) (1)

      (Odvolanie - Hospodárska a menová politika - Článok 127 ods. 6 ZFEÚ - Nariadenie (EÚ) č. 1024/2013 - Článok 4 ods. 1 písm. g) - Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami na konsolidovanom základe - Nariadenie (EÚ) č. 468/2014 - Článok 2 bod 21 písm. c) - Nariadenie (EÚ) č. 575/2013 - Článok 10 - Dohliadaná skupina - Inštitúcie, ktoré sú trvalo pridružené k ústrednému orgánu)
      (2019/C 413/09)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

      (Vec C-152/18 P)

         Odvolateľka: Crédit mutuel Arkéa (v zastúpení: H. Savoie, avocat)

         Ďalší účastníci konania: Európska centrálna banka (ECB) (v zastúpení: K. Lackhoff, R. Bax a C. Olivier, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Honoré, avocat), Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci, K.-P. Wojcik a A. Steiblytė, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník konania, ktorý podporuje ďalších účastníkov konania: Confédération nationale du Crédit mutuel (v zastúpení: M. Grégoire a C. De Jonghe, avocats)
      (Vec C-153/19 P)

         Odvolateľka: Crédit mutuel Arkéa (v zastúpení: H. Savoie, avocat)

         Ďalší účastníci konania: Európska centrálna banka (v zastúpení: K. Lackhoff, R. Bax a C. Olivier, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Honoré, avocat), Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci, K.-Ph. Wojcik a A. Steiblytė, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník konania, ktorý podporuje ďalších účastníkov konania: Confédération nationale du Crédit mutuel (v zastúpení: C. De Jonghe a M. Grégoire, avocats)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolania sa zamietajú.

                  2.

                  Crédit mutuel Arkéa je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 7.5.2018.


title: Vec C-197/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Wien – Rakúsko) – konanie, ktoré začal Wasserleitungsverband Nördliches Burgenland, Robert Prandl, Gemeinde Zillingdorf (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Životné prostredie – Smernica 91/676/EHS – Ochrana vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov – Cieľ znížiť znečistenie – Vody zasiahnuté znečistením – Obsah dusičnanov maximálne 50 mg/l – Akčné programy prijaté členskými štátmi – Práva jednotlivcov na zmenu takéhoto programu – Aktívna legitimácia pred vnútroštátnymi orgánmi a súdmi)

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/9

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Wien – Rakúsko) – konanie, ktoré začal Wasserleitungsverband Nördliches Burgenland, Robert Prandl, Gemeinde Zillingdorf
      (Vec C-197/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Smernica 91/676/EHS - Ochrana vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov - Cieľ znížiť znečistenie - Vody zasiahnuté znečistením - Obsah dusičnanov maximálne 50 mg/l - Akčné programy prijaté členskými štátmi - Práva jednotlivcov na zmenu takéhoto programu - Aktívna legitimácia pred vnútroštátnymi orgánmi a súdmi)
      (2019/C 413/10)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Wien

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Wasserleitungsverband Nördliches Burgenland, Robert Prandl, Gemeinde Zillingdorf

         za účasti: Bundesministerium für Nachhaltigkeit und Tourismus, predtým Bundesministerium für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft

         Výrok rozsudku

      Článok 288 ZFEÚ, ako aj článok 5 ods. 4 a 5 a príloha I časť A bod 2 smernice Rady 91/676/EHS z 12. decembra 1991 o ochrane vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov sa majú vykladať v tom zmysle, že pod podmienkou, že vypúšťanie zlúčenín dusíka poľnohospodárskeho pôvodu významným spôsobom prispieva k znečisťovaniu podzemných vôd, také fyzické a právnické osoby, akými sú žalobcovia v konaní vo veci samej, musia mať možnosť požadovať od príslušných vnútroštátnych orgánov zmenu existujúceho akčného programu alebo prijatie doplňujúcich opatrení alebo účinnejších postupov stanovených v článku 5 ods. 5 tejto smernice, pokiaľ je obsah dusičnanov v podzemných vodách vyšší alebo by mohol byť vyšší ako 50 mg/l, ak by sa neprijali tieto opatrenia, v jednom alebo viacerých meracích bodoch v zmysle článku 5 ods. 6 uvedenej smernice.

         (1)  Ú. v. EÚ C 268, 30.7.2018.


title: Vec C-208/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší soud České republiky – Česká republika) – Jana Petruchová/FIBO Group Holdings Limited (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Justičná spolupráca v občianskych veciach – Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 – Článok 17 ods. 1 – Právomoc vo veciach spotrebiteľských zmlúv – Pojem „spotrebiteľ“ – Fyzická osoba obchodujúca na medzinárodnom devízovom trhu prostredníctvom maklérskej spoločnosti – Nariadenie (ES) č. 593/2008 (Rím I) – Smernica 2004/39/ES – Pojem „drobný klient“)

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/10

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší soud České republiky – Česká republika) – Jana Petruchová/FIBO Group Holdings Limited
      (Vec C-208/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 - Článok 17 ods. 1 - Právomoc vo veciach spotrebiteľských zmlúv - Pojem „spotrebiteľ“ - Fyzická osoba obchodujúca na medzinárodnom devízovom trhu prostredníctvom maklérskej spoločnosti - Nariadenie (ES) č. 593/2008 (Rím I) - Smernica 2004/39/ES - Pojem „drobný klient“)
      (2019/C 413/11)
      Jazyk konania: čeština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Nejvyšší soud České republiky

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: Jana Petruchová

         Druhý účastník konania: FIBO Group Holdings Limited

         Výrok rozsudku

      Článok 17 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že fyzická osoba, ktorá na základe takej zmluvy, ako je finančná diferenčná zmluva uzatvorená s maklérskou spoločnosťou, uskutočňuje prostredníctvom nej transakcie na medzinárodnom devízovom trhu FOREX (Foreign Exchange), musí byť kvalifikovaná ako „spotrebiteľ“ v zmysle tohto ustanovenia, pokiaľ uzavretie tejto zmluvy nespadá do profesijnej alebo podnikateľskej činnosti tejto osoby, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu. Faktory ako hodnota transakcií uskutočňovaných na základe takých zmlúv, ako sú finančné diferenčné zmluvy, veľkosť rizika finančných strát spojeného s uzavieraním takýchto zmlúv, prípadné znalosti a odbornosť tejto osoby v oblasti finančných nástrojov alebo jej aktívne konanie v rámci takýchto transakcií, sú ako také na účely tejto kvalifikácie v zásade irelevantné a skutočnosť, že sa článok 6 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 zo 17. júna 2008 o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky (Rím I) nevzťahuje na finančné nástroje alebo že je táto osoba „drobným klientom“ v zmysle článku 4 ods. 1 bodu 12 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 o trhoch s finančnými nástrojmi, o zmene a doplnení smerníc Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení smernice Rady 93/22/EHS, v zásade nemá ako taká na túto kvalifikáciu vplyv.

         (1)  Ú. v. EÚ C 200, 11.6.2018.


title: Vec C-260/18: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 3. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Warszawie – Poľsko) – Kamil Dziubak, Justyna Dziubak/Raiffeisen Bank International AG, prowadzący działalność w Polsce w formie oddziału pod nazwą Raiffeisen Bank International AG Oddział w Polsce, predtým Raiffeisen Bank Polska SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica 93/13/EHS – Spotrebiteľské zmluvy – Nekalé podmienky – Hypotekárny úver indexovaný v cudzej mene – Zmluvná podmienka týkajúca sa určenia výmenného kurzu medzi menami – Účinky vyhlásenia nekalého charakteru zmluvnej podmienky – Možnosť súdu nahradiť nekalé podmienky prostredníctvom použitia všeobecných ustanovení civilného práva – Hodnotenie záujmu spotrebiteľa – Ďalšia existencia zmluvy bez nekalých podmienok)

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/11

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 3. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Warszawie – Poľsko) – Kamil Dziubak, Justyna Dziubak/Raiffeisen Bank International AG, prowadzący działalność w Polsce w formie oddziału pod nazwą Raiffeisen Bank International AG Oddział w Polsce, predtým Raiffeisen Bank Polska SA
      (Vec C-260/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 93/13/EHS - Spotrebiteľské zmluvy - Nekalé podmienky - Hypotekárny úver indexovaný v cudzej mene - Zmluvná podmienka týkajúca sa určenia výmenného kurzu medzi menami - Účinky vyhlásenia nekalého charakteru zmluvnej podmienky - Možnosť súdu nahradiť nekalé podmienky prostredníctvom použitia všeobecných ustanovení civilného práva - Hodnotenie záujmu spotrebiteľa - Ďalšia existencia zmluvy bez nekalých podmienok)
      (2019/C 413/12)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Okręgowy w Warszawie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Kamil Dziubak, Justyna Dziubak

         Žalovaná: Raiffeisen Bank International AG, prowadzący działalność w Polsce w formie oddziału pod nazwą Raiffeisen Bank International AG Oddział w Polsce, predtým Raiffeisen Bank Polska SA

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 6 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby vnútroštátny súd po tom, ako konštatoval nekalú povahu niektorých podmienok úverovej zmluvy indexovanej v cudzej mene, v ktorej sa uvádza úroková sadzba priamo spojená s medzibankovou sadzbou dotknutej meny, zastával v súlade so svojím vnútroštátnym právom názor, že táto zmluva nemôže ďalej existovať bez týchto zmluvných podmienok z dôvodu, že ich vypustenie by malo za následok zmenu povahy hlavného predmetu uvedenej zmluvy.

                  2.

                  Článok 6 ods. 1 smernice 93/13 sa má vykladať v tom zmysle, že na jednej strane treba dôsledky na situáciu spotrebiteľa vyvolané vyhlásením neplatnosti zmluvy ako celku, ako sú uvedené v rozsudku z 30. apríla 2014, Kásler a Káslerné Rábai (C-26/13, EU:C:2014:282), posudzovať vzhľadom na okolnosti existujúce alebo predvídateľné v čase sporu, a že na druhej strane je na účely tohto posudzovania rozhodujúca vôľa, ktorú v tejto súvislosti vyjadril spotrebiteľ.

                  3.

                  Článok 6 ods. 1 smernice 93/13 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby boli medzery v zmluve, ktoré boli vyvolané vypustením nekalých podmienok v nej uvedených, vyplnené len na základe vnútroštátnych ustanovení všeobecnej povahy, ktoré stanovujú, že účinky vyjadrené v právnom akte sa dopĺňajú najmä účinkami vyplývajúcimi zo zásady spravodlivosti alebo z ustálených zvyklostí, a ktoré nie sú ustanoveniami dispozitívnej povahy ani ustanoveniami uplatniteľnými so súhlasom zmluvných strán.

                  4.

                  Článok 6 ods. 1 smernice 93/13 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni zachovaniu nekalých podmienok uvedených v zmluve, ak by ich vypustenie viedlo k neplatnosti tejto zmluvy a súd sa domnieva, že v dôsledku takejto neplatnosti by sa vytvorili nepriaznivé účinky na spotrebiteľa, ak tento spotrebiteľ nesúhlasil s takýmto zachovaním.

         (1)  Ú. v. EÚ C 259, 23.7.2018.


title: Vec C-267/18: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 3. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel București – Rumunsko) – Delta Antrepriză de Construcții și Montaj 93 SA/Compania Națională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Verejné obstarávanie – Postupy verejného obstarávania – Smernica 2014/24/EÚ – Článok 57 ods. 4 – Nepovinné dôvody na vylúčenie – Vylúčenie hospodárskeho subjektu z účasti na postupe verejného obstarávania – Predčasné ukončenie predchádzajúcej zákazky z dôvodu čiastočného využitia subdodávateľa – Pojem „významné alebo pretrvávajúce nedostatky“ – Rozsah)

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/12

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 3. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel București – Rumunsko) – Delta Antrepriză de Construcții și Montaj 93 SA/Compania Națională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA
      (Vec C-267/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné obstarávanie - Postupy verejného obstarávania - Smernica 2014/24/EÚ - Článok 57 ods. 4 - Nepovinné dôvody na vylúčenie - Vylúčenie hospodárskeho subjektu z účasti na postupe verejného obstarávania - Predčasné ukončenie predchádzajúcej zákazky z dôvodu čiastočného využitia subdodávateľa - Pojem „významné alebo pretrvávajúce nedostatky“ - Rozsah)
      (2019/C 413/13)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel București

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Delta Antrepriză de Construcții și Montaj 93 SA

         Žalovaná: Compania Națională de Administrare a Infrastructurii Rutiere SA

         Výrok rozsudku

      Článok 57 ods. 4 písm. g) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES sa má vykladať v tom zmysle, že využitie subdodávateľa pre časť prác zo strany hospodárskeho subjektu v rámci predchádzajúcej verejnej zákazky, o ktorom sa rozhodlo bez súhlasu verejného obstarávateľa a ktoré viedlo k predčasnému ukončeniu tejto zákazky, predstavuje významný alebo pretrvávajúci nedostatok pri plnení niektorej zásadnej požiadavky týkajúcej sa uvedenej zákazky v zmysle uvedeného ustanovenia, a teda môže odôvodniť vylúčenie tohto hospodárskeho subjektu z účasti na neskoršom postupe verejného obstarávania, ak verejný obstarávateľ, ktorý organizuje toto neskoršie verejné obstarávanie, po tom, čo sám posúdi dôveryhodnosť a spoľahlivosť hospodárskeho subjektu, ktorého sa týka predčasné ukončenie predchádzajúcej verejnej zákazky, dospeje k záveru, že takéto využitie subdodávateľa má za následok narušenie vzťahu dôvery s predmetným hospodárskym subjektom. Pred rozhodnutím o takomto vylúčení však musí verejný obstarávateľ v súlade s článkom 57 ods. 6 tejto smernice v spojení s odôvodnením 102 uvedenej smernice ponechať tomuto hospodárskemu subjektu možnosť predložiť nápravné opatrenia, ktoré prijal v nadväznosti na predčasné ukončenie predchádzajúcej verejnej zákazky.

         (1)  Ú. v. EÚ C 249, 16.7.2018.


title: Vec C-272/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – Verein für Konsumenteninformation/TVP Treuhand- und Verwaltungsgesellschaft für Publikumsfonds mbH & Co KG (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti – Súdna spolupráca v občianskych veciach – Rozhodné právo pre zmluvné záväzky – Vylúčenie práva obchodných spoločností z pôsobnosti Rímskeho dohovoru a nariadenia (ES) č. 593/2008 (Rím I) – Zmluva o poverení uzatvorená medzi podnikateľom a spotrebiteľom, ktorej výhradným účelom je správa podielu v komanditnej spoločnosti)

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/13

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. októbra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – Verein für Konsumenteninformation/TVP Treuhand- und Verwaltungsgesellschaft für Publikumsfonds mbH & Co KG
      (Vec C-272/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Rozhodné právo pre zmluvné záväzky - Vylúčenie práva obchodných spoločností z pôsobnosti Rímskeho dohovoru a nariadenia (ES) č. 593/2008 (Rím I) - Zmluva o poverení uzatvorená medzi podnikateľom a spotrebiteľom, ktorej výhradným účelom je správa podielu v komanditnej spoločnosti)
      (2019/C 413/14)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Verein für Konsumenteninformation

         Žalovaná: TVP Treuhand- und Verwaltungsgesellschaft für Publikumsfonds mbH & Co KG

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 1 ods. 2 písm. e) Dohovoru o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky, otvoreného na podpis v Ríme 19. júna 1980, a článok 1 ods. 2 písm. f) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 zo 17. júna 2008 o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky (Rím I) sa majú vykladať v tom zmysle, že zmluvné záväzky, o aké ide vo veci samej, ktoré vyplývajú zo zmluvy o poverení, ktorej predmetom je správa podielu v komanditnej spoločnosti, nie sú vylúčené z pôsobnosti tohto nariadenia a tohto dohovoru.

                  2.

                  Článok 5 ods. 4 písm. b) Dohovoru o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky a článok 6 ods. 4 písm. a) nariadenia č. 593/2008 sa majú vykladať v tom zmysle, že vylúčenie stanovené v týchto ustanoveniach sa nevzťahuje na zmluvu o poverení, podľa ktorej sa služby majú poskytnúť spotrebiteľovi na diaľku v krajine jeho obvyklého pobytu z územia inej krajiny.

                  3.

                  Článok 3 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa má vykladať v tom zmysle, že podmienka zmluvy o poverení správou podielu v komanditnej spoločnosti, o akú ide vo veci samej, uzatvorenej medzi podnikateľom a spotrebiteľom, ktorá nebola individuálne dohodnutá a podľa ktorej rozhodným právom je právo členského štátu sídla komanditnej spoločnosti, je v zmysle tohto ustanovenia nekalá, ak uvádza spotrebiteľa do omylu tým, že v ňom vyvoláva dojem, že pre zmluvu je rozhodné iba právo tohto členského štátu, a neinformuje ho o tom, že podľa článku 5 ods. 2 Dohovoru o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky a článku 6 ods. 2 nariadenia č. 593/2008 sa na neho vzťahuje aj ochrana, ktorú mu poskytujú kogentné ustanovenia vnútroštátneho práva, ktoré by v prípade neexistencie tejto podmienky bolo rozhodné.

         (1)  Ú. v. EÚ C 221, 25.6.2018.


title: Vec C-342/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 4. decembra 2019 – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A./Európska komisia, Spolková republika Nemecko (Odvolanie – Vnútorný trh so zemným plynom – Smernica 2009/73/ES – Článok 32 – Prístup tretích strán – Článok 41 ods. 6, 8 a 10 – Tarifné pravidlá – Článok 36 – Žiadosť o výnimku – Pravidlá prevádzkovania plynovodu OPAL – Národný regulačný orgán – Rozhodnutie o udelení výnimky – Žiadosť o zmenu – Rozhodnutie Európskej komisie – Žaloba o neplatnosť – Článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ – Prípustnosť – Rozhodnutie, ktoré sa nedotýka priamo žalobkyne)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/4

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 4. decembra 2019 – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A./Európska komisia, Spolková republika Nemecko
      (Vec C-342/18 P) (1)

      (Odvolanie - Vnútorný trh so zemným plynom - Smernica 2009/73/ES - Článok 32 - Prístup tretích strán - Článok 41 ods. 6, 8 a 10 - Tarifné pravidlá - Článok 36 - Žiadosť o výnimku - Pravidlá prevádzkovania plynovodu OPAL - Národný regulačný orgán - Rozhodnutie o udelení výnimky - Žiadosť o zmenu - Rozhodnutie Európskej komisie - Žaloba o neplatnosť - Článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ - Prípustnosť - Rozhodnutie, ktoré sa nedotýka priamo žalobkyne)
      (2020/C 36/05)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. (v zastúpení: pôvodne M. Jeżewski, adwokat, neskôr E. Buczkowska, radca prawny a W. Sadowski, adwokat)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann a O. Beynet, splnomocnení zástupcovia), Spolková republika Nemecko (v zastúpení: pôvodne T. Henze, neskôr J. Möller, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S.A. znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

                  3.

                  Spolková republika Nemecko znáša vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 276, 6.8.2018.


title: Vec C-593/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 28. novembra 2019 – ABB Ltd, ABB AB/Európska komisia (Odvolanie – Hospodárska súťaž – Kartely – Európsky trh podmorských a podzemných elektrických káblov – Rozdelenie trhu v rámci projektov – Dôkazné bremeno – Prezumpcia neviny – Zásada rovnosti zaobchádzania)

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/11

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 28. novembra 2019 – ABB Ltd, ABB AB/Európska komisia
      (Vec C-593/18 P) (1)

      (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh podmorských a podzemných elektrických káblov - Rozdelenie trhu v rámci projektov - Dôkazné bremeno - Prezumpcia neviny - Zásada rovnosti zaobchádzania)
      (2020/C 36/14)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľky: ABB Ltd, ABB AB (v zastúpení: I. Vandenborre a M. Frese, advocaten, S. Dionnet, avocat)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: H. van Vliet, I. Zaloguin a I. Rogalski, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Bod 1 rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 12. júla 2018, ABB/Komisia (T-445/14, neuverejnený, EU:T:2018:449), sa v rozsahu, v akom Všeobecný súd zamietol žalobu ABB Ltd a ABB AB o zrušenie rozhodnutia Komisie C(2014) 21 39 final z 2. apríla 2014 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 EHP (Vec AT.39610 – Elektrické káble) z dôvodu, že podľa tohto rozhodnutia sú tieto spoločnosti zodpovedné za porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992, ktoré sa týkalo spoločného odmietnutia dodávať príslušenstvo pre podzemné elektrické káble s minimálnym napätím 110 kV a menším ako 220 kV, ako aj bod 2 tohto rozsudku sa zrušujú.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa odvolanie zamieta.

                  3.

                  Rozhodnutie C(2014) 21 39 final sa zrušuje v rozsahu, v akom vyhlasuje ABB Ltd a ABB AB za zodpovedné za porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992, ktoré sa týkalo spoločného odmietnutia dodávať príslušenstvo pre podzemné elektrické káble s minimálnym napätím 110 kV a menším ako 220 kV.

                  4.

                  ABB Ltd, ABB AB a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania týkajúce sa konania na prvom stupni, ako aj konania o odvolaní.

         (1)  Ú. v. EÚ C 436, 3.12.2018.


title: Vec C-168/18: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 19. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht – Nemecko) – Pensions-Sicherungs-Verein VVaG/Günther Bauer (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sociálna politika – Ochrana zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti zamestnávateľa – Smernica 2008/94/ES – Článok 8 – Doplnkové dôchodkové zabezpečenie – Ochrana nároku na dávky starobného dôchodku – Minimálna zaručená úroveň ochrany – Povinnosť bývalého zamestnávateľa vyrovnať zníženie podnikového starobného dôchodku – Externý subjekt dôchodkového zabezpečenia – Priamy účinok)

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/3

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 19. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht – Nemecko) – Pensions-Sicherungs-Verein VVaG/Günther Bauer
      (Vec C-168/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Ochrana zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti zamestnávateľa - Smernica 2008/94/ES - Článok 8 - Doplnkové dôchodkové zabezpečenie - Ochrana nároku na dávky starobného dôchodku - Minimálna zaručená úroveň ochrany - Povinnosť bývalého zamestnávateľa vyrovnať zníženie podnikového starobného dôchodku - Externý subjekt dôchodkového zabezpečenia - Priamy účinok)
      (2020/C 61/03)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesarbeitsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Pensions-Sicherungs-Verein VVaG

         Žalovaný: Günther Bauer

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/94/ES z 22. októbra 2008 o ochrane zamestnancov pri platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa sa má vykladať v tom zmysle, že je uplatniteľný na situáciu, v ktorej zamestnávateľ, ktorý zabezpečuje podnikové dôchodkové dávky prostredníctvom medzipodnikovej inštitúcie, nemôže z dôvodu svojej platobnej neschopnosti zaručiť vyrovnanie strát vyplývajúcich zo zníženia výšky uvedených dávok poskytovaných touto medzipodnikovou inštitúciou, ktoré schválil verejný orgán štátneho dozoru nad finančnými službami, ktorý vykonáva dozor nad uvedenou inštitúciou.

                  2.

                  Článok 8 smernice 2008/94 sa má vykladať v tom zmysle, že zníženie výšky podnikových dôchodkových dávok vyplácaných bývalému zamestnancovi z dôvodu platobnej neschopnosti jeho bývalého zamestnávateľa sa považuje za zjavne neprimerané, aj keď dotknutá osoba dostáva aspoň polovicu sumy dávok vyplývajúcich z jej nadobudnutých práv, ak tento bývalý zamestnanec už žije alebo by musel žiť z dôvodu tohto zníženia pod hranicou rizika chudoby určenou pre dotknutý členský štát Eurostatom.

                  3.

                  Článok 8 smernice 2008/94 upravujúci povinnosť minimálnej ochrany môže mať priamy účinok, takže sa ho možno dovolávať voči inštitúcii podľa súkromného práva, ktorá bola označená štátom ako inštitúcia pre poistenie proti platobnej neschopnosti zamestnávateľov v oblasti podnikového dôchodkového zabezpečenia, ak vzhľadom na úlohu, ktorou je táto inštitúcia poverená, a na podmienky, za ktorých ju vykonáva, možno túto inštitúciu považovať za porovnateľnú so štátom, pokiaľ sa úloha ručenia, ktorou je poverená, skutočne vzťahuje na druhy dávok v starobe, pre ktoré sa požaduje minimálna ochrana stanovená v článku 8.

         (1)  Ú. v. EÚ C 231, 2.7.2018.


title: Vec C-390/18: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juge d’instruction du tribunal de grande instance de Paris – Francúzsko) – trestné konanie proti X (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica 2000/31/ES – Služby informačnej spoločnosti – Smernica 2006/123/ES – Služby – Sprostredkovanie kontaktu medzi hostiteľmi, podnikateľmi alebo jednotlivcami, ktorí disponujú ubytovacími kapacitami na prenájom, a osobami hľadajúcimi takýto druh ubytovania – Kvalifikácia – Vnútroštátna právna úprava stanovujúca určité obmedzenia výkonu povolania realitného makléra – Smernica 2000/31/ES – Článok 3 ods. 4 písm. b) druhá zarážka – Povinnosť oznámiť opatrenia obmedzujúce slobodu poskytovania služieb informačnej spoločnosti – Opomenutie oznámenia – Použiteľnosť – Trestné konanie s účasťou poškodenej strany)

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/8

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juge d’instruction du tribunal de grande instance de Paris – Francúzsko) – trestné konanie proti X
      (Vec C-390/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2000/31/ES - Služby informačnej spoločnosti - Smernica 2006/123/ES - Služby - Sprostredkovanie kontaktu medzi hostiteľmi, podnikateľmi alebo jednotlivcami, ktorí disponujú ubytovacími kapacitami na prenájom, a osobami hľadajúcimi takýto druh ubytovania - Kvalifikácia - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca určité obmedzenia výkonu povolania realitného makléra - Smernica 2000/31/ES - Článok 3 ods. 4 písm. b) druhá zarážka - Povinnosť oznámiť opatrenia obmedzujúce slobodu poskytovania služieb informačnej spoločnosti - Opomenutie oznámenia - Použiteľnosť - Trestné konanie s účasťou poškodenej strany)
      (2020/C 61/09)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juge d’instruction du tribunal de grande instance de Paris

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      X

         za účasti: YA, Airbnb Ireland UC, Hôtelière Turenne SAS, Association pour un hébergement et un tourisme professionnels (AHTOP), Valhotel

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 2 písm. a) smernice 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode), ktorý odkazuje na článok 1 ods. 1 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/1535 z 9. septembra 2015, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických predpisov a pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti, sa má vykladať v tom zmysle, že sprostredkovateľskú službu, ktorej predmetom je prostredníctvom elektronickej platformy za odmenu sprostredkovať kontakt medzi prípadnými nájomcami a prenajímateľmi, ktorí sú alebo nie sú podnikateľmi ponúkajúcimi krátkodobé ubytovanie, a poskytovať aj určité množstvo doplnkových služieb k tejto sprostredkovateľskej službe, treba považovať za „službu informačnej spoločnosti“, na ktorú sa vzťahuje smernica 2000/31.

                  2.

                  Článok 3 ods. 4 písm. b) druhá zarážka smernice 2000/31 sa má vykladať v tom zmysle, že jednotlivec sa v rámci trestného konania s účasťou poškodenej strany môže brániť proti tomu, aby sa voči nemu uplatnili opatrenia členského štátu obmedzujúce slobodné poskytovanie služby informačnej spoločnosti, ktorú poskytuje z iného členského štátu, pokiaľ uvedené opatrenia neboli oznámené v súlade s týmto ustanovením.

         (1)  Ú. v. EÚ C 301, 27.8.2018.


title: Vec C-447/18: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 18. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovensko) – UB/Generálny riaditeľ Sociálnej poisťovne Bratislava (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sociálne zabezpečenie – Koordinácia systémov sociálneho zabezpečenia – Nariadenie (ES) č. 883/2004 – Článok 3 – Vecná pôsobnosť – Dávka v starobe – Voľný pohyb pracovníkov v rámci Európskej únie – Nariadenie (EÚ) č. 492/2011 – Článok 7 – Rovnosť zaobchádzania medzi vnútroštátnymi pracovníkmi a migrujúcimi pracovníkmi – Sociálne výhody – Právna úprava členského štátu vyhradzujúca priznanie „príspevku športovému reprezentantovi“ iba občanom tohto štátu)

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/10

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 18. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovensko) – UB/Generálny riaditeľ Sociálnej poisťovne Bratislava
      (Vec C-447/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálne zabezpečenie - Koordinácia systémov sociálneho zabezpečenia - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Článok 3 - Vecná pôsobnosť - Dávka v starobe - Voľný pohyb pracovníkov v rámci Európskej únie - Nariadenie (EÚ) č. 492/2011 - Článok 7 - Rovnosť zaobchádzania medzi vnútroštátnymi pracovníkmi a migrujúcimi pracovníkmi - Sociálne výhody - Právna úprava členského štátu vyhradzujúca priznanie „príspevku športovému reprezentantovi“ iba občanom tohto štátu)
      (2020/C 61/11)
      Jazyk konania: slovenčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: UB

         Žalovaný: Generálny riaditeľ Sociálnej poisťovne Bratislava.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 3 ods. 1 písm. d) nariadenia (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia sa má vykladať v tom zmysle, že na príspevok vyplácaný niektorým vrcholovým športovcom, ktorí reprezentovali tento členský štát alebo jeho právnych predchodcov v rámci medzinárodných športových súťaží, sa nevzťahuje pojem „dávka v starobe“ v zmysle tohto ustanovenia, a je teda vylúčený z pôsobnosti tohto nariadenia.

                  2.

                  Článok 7 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 492/2011 z 5. apríla 2011 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Únie sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, ktorá podmieňuje nárok na príspevok vyplácaný niektorým vrcholovým športovcom, ktorí reprezentovali tento členský štát alebo jeho právnych predchodcov v rámci medzinárodných športových súťaží, a to osobitne podmienkou, aby bol žiadateľ štátnym príslušníkom uvedeného členského štátu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 328, 17.9.2018.


title: Vec C-590/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 19. decembra 2019 – Fujikura Ltd/Európska komisia, Viscas Corp. (Odvolanie – Hospodárska súťaž – Kartely – Európsky trh podmorských a podzemných elektrických káblov – Rozdelenie trhu v rámci projektov – Pokuty – Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 – Stanovovania váhy jednotlivých európskych a mimoeurópskych účastníkov kartelu – Účasť európskeho podniku na viacerých úrovniach kartelu – Zásada rovnosti zaobchádzania)

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/15

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 19. decembra 2019 – Fujikura Ltd/Európska komisia, Viscas Corp.
      (Vec C-590/18 P) (1)

      (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh podmorských a podzemných elektrických káblov - Rozdelenie trhu v rámci projektov - Pokuty - Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 - Stanovovania váhy jednotlivých európskych a mimoeurópskych účastníkov kartelu - Účasť európskeho podniku na viacerých úrovniach kartelu - Zásada rovnosti zaobchádzania)
      (2020/C 61/17)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateka: Fujikura Ltd (v zastúpení: L. Gyselen, avocat)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, (v zastúpení: H. van Vliet, A. Biolan a I. Zaloguin, splnomocnení zástupcovia), Viscas Corp. (v zastúpení: J.-F. Bellis, avocat)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Fujikura Ltd znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

                  3.

                  Viscas Corp. znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 427, 26.11.2018.


title: Vec C-715/18: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 19. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Segler-Vereinigung Cuxhaven e.V./Finanzamt Cuxhaven (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Dane – Daň z pridanej hodnoty (DPH) – Smernica 2006/112/ES – Článok 98 – Možnosť členských štátov uplatniť zníženú sadzbu DPH na určité dodávky tovaru a poskytovanie určitých služieb – Príloha III, bod 12 – Znížená sadzba DPH uplatniteľná na nájom kempingových miest a parkovísk pre obytné prívesy – Otázka uplatnenia tejto zníženej sadzby na nájom miest na ukotvenie plavidiel v rekreačnom prístave – Porovnanie s nájmom miest na parkovanie vozidiel – Rovnosť zaobchádzania – Zásada daňovej neutrality)

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/16

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 19. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Segler-Vereinigung Cuxhaven e.V./Finanzamt Cuxhaven
      (Vec C-715/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 98 - Možnosť členských štátov uplatniť zníženú sadzbu DPH na určité dodávky tovaru a poskytovanie určitých služieb - Príloha III, bod 12 - Znížená sadzba DPH uplatniteľná na nájom kempingových miest a parkovísk pre obytné prívesy - Otázka uplatnenia tejto zníženej sadzby na nájom miest na ukotvenie plavidiel v rekreačnom prístave - Porovnanie s nájmom miest na parkovanie vozidiel - Rovnosť zaobchádzania - Zásada daňovej neutrality)
      (2020/C 61/19)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesfinanzhof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Segler-Vereinigung Cuxhaven e.V.

         Žalovaný: Finanzamt Cuxhaven

         Výrok rozsudku

      Článok 98 ods. 2 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty v spojení s prílohou III bodom 12 tejto smernice sa má vykladať v tom zmysle, že znížená sadzba dane z pridanej hodnoty na nájom kempingových miest a parkovísk pre obytné prívesy, ktorú stanovuje toto ustanovenie, nie je uplatniteľná na nájom miest na ukotvenie plavidiel.

         (1)  Ú. v. EÚ C 82, 4.3.2019.


title: Vec C-911/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 13. decembra 2019 – Fédération bancaire française (FBF)/Autorité de contrôle prudentiel et de résolution (ACPR)

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 13. decembra 2019 – Fédération bancaire française (FBF)/Autorité de contrôle prudentiel et de résolution (ACPR)
      (Vec C-911/19)
      (2020/C 61/26)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Fédération bancaire française (FBF)

         Žalovaná: Autorité de contrôle prudentiel et de résolution (ACPR)

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je proti usmerneniam vydaným Európskym orgánom dohľadu prípustná žaloba o neplatnosť v zmysle ustanovení článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie? Ak je odpoveď na túto otázku kladná, je profesijné združenie (federácia) oprávnené žalobou o neplatnosť napadnúť platnosť usmernení určených členom, ktorých záujmy zastupuje, a ktoré sa ho netýkajú ani priamo, ani osobne?

                  2.

                  Ak je odpoveď na niektorú z dvoch otázok položených v bode 1 záporná, je prípustné podať návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 Zmluvy o fungovaní Európskej únie o otázkach týkajúcich sa usmernení vydaných Európskym orgánom dohľadu? Ak je odpoveď na túto otázku kladná, je profesijné združenie (federácia) oprávnené vznesením námietky napadnúť platnosť usmernení určených členom, ktorých záujmy zastupuje a ktoré sa jej netýkajú ani priamo, ani osobne?

                  3.

                  V prípade, že je Francúzska banková federácia oprávnená vnesením námietky napadnúť platnosť usmernení prijatých Európskym orgánom pre bankovníctvo 22. marca 2016, prekročil tento orgán pre bankovníctvo tým, že vydal tieto usmernenia, právomoci, ktoré mu priznáva nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1093/2010 z 24. novembra 2010, ktorým sa zriaďuje Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre bankovníctvo) (1)?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 z 24. novembra 2010, ktorým sa zriaďuje Európsky orgán dohľadu (Európsky orgán pre bankovníctvo) a ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie č. 716/2009/ES a zrušuje rozhodnutie Komisie 2009/78/ES (Ú. v. EÚ L 331, 2010, s. 12).


title: Vec T-67/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. decembra 2019 – Probelte/Komisia („Prípravky na ochranu rastlín – Účinná látka 8 hydroxychinolín – Žiadosť o zmenu podmienok schválenia – Konanie o harmonizovanej klasifikácii a označovaní – Právo byť vypočutý – Legitímna dôvera – Zjavne nesprávne posúdenie“)

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/24

      Rozsudok Všeobecného súdu z 19. decembra 2019 – Probelte/Komisia
      (Vec T-67/18) (1)

      („Prípravky na ochranu rastlín - Účinná látka 8 hydroxychinolín - Žiadosť o zmenu podmienok schválenia - Konanie o harmonizovanej klasifikácii a označovaní - Právo byť vypočutý - Legitímna dôvera - Zjavne nesprávne posúdenie“)
      (2020/C 61/29)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Probelte, SA (Murcie, Španielsko) (v zastúpení: C. Mereu a S. Saez Moreno, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Lewis, G. Kolewa a I. Naglis, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2017/2065 z 13. novembra 2017, ktorým sa potvrdzujú podmienky schválenia účinnej látky 8-hydroxychinolín uvedené vo vykonávacom nariadení (EÚ) č. 540/2011 a ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) 2015/408, pokiaľ ide o zaradenie účinnej látky 8-hydroxychinolín do zoznamu látok, ktoré sa majú nahradiť (Ú. v. EÚ L 295, 2017, s. 40)

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Žaloba sa zamieta.

                  2.

                     Probelte, SA, znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 26.3.2018.


title: Vec T-211/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. decembra 2019 – Vanda Pharmaceuticals/Komisia („Lieky na humánne použitie – Žiadosť o povolenie na uvedenie na trh pre liek Fanaptum – iloperidón – Rozhodnutie Komisie o zamietnutí – Nariadenie (ES) č. 726/2004 – Vedecké hodnotenie rizík a prínosov lieku – Povinnosť odôvodnenia – Zjavne nesprávne posúdenie – Proporcionalita – Rovnosť zaobchádzania“)

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/25

      Rozsudok Všeobecného súdu z 19. decembra 2019 – Vanda Pharmaceuticals/Komisia
      (Vec T-211/18) (1)

      („Lieky na humánne použitie - Žiadosť o povolenie na uvedenie na trh pre liek Fanaptum - iloperidón - Rozhodnutie Komisie o zamietnutí - Nariadenie (ES) č. 726/2004 - Vedecké hodnotenie rizík a prínosov lieku - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie - Proporcionalita - Rovnosť zaobchádzania“)
      (2020/C 61/30)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Vanda Pharmaceuticals Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. Meulenbelt, B. Natens, A.-S. Melin a C. Muttin, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Haasbeek a A. Sipos, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie jednak vykonávacieho rozhodnutia Komisie C(2018) 252 final z 15. januára 2018, ktorým sa zamieta vydanie povolenia na uvedenie na trh v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky (Ú. v. EÚ L 136, 2004, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 229), pre liek na humánne použitie Fanaptum – iloperidón, a jednak stanoviska, ako aj hodnotiacej správy Výboru pre lieky na humánne použitie Európskej agentúry pre lieky (EMA) z 9. novembra 2017

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Žaloba sa zamieta.

                  2.

                     Vanda Pharmaceuticals Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 190, 4.6.2018.


title: Vec T-457/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. decembra 2019 – Zotkov/Komisia („Verejná služba – Zmluvní zamestnanci – Odmena – Rodinné prídavky – Žiadosť o uznanie určitej osoby za nezaopatrené dieťa – Podmienky priznania – Skutočnosti, ktoré sa zohľadňujú pri výpočte životných nákladov – Nesprávne právne posúdenie“)

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/26

      Rozsudok Všeobecného súdu z 19. decembra 2019 – Zotkov/Komisia
      (Vec T-457/18) (1)

      („Verejná služba - Zmluvní zamestnanci - Odmena - Rodinné prídavky - Žiadosť o uznanie určitej osoby za nezaopatrené dieťa - Podmienky priznania - Skutočnosti, ktoré sa zohľadňujú pri výpočte životných nákladov - Nesprávne právne posúdenie“)
      (2020/C 61/31)
      Jazyk konania: bulharčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Rosen D. Zotkov (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: N. Stankov, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: Y. Marinova a D. Milanowska, splnomocnené zástupkyne)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 270 ZFEÚ jednak na zrušenie rozhodnutia Komisie z 30. apríla 2018, ktorým sa zamieta žiadosť žalobcu o príspevok na osoby uznané za nezaopatrené dieťa, a jednak na zmenu uvedeného rozhodnutia zo strany Komisie po oprave finančného výpočtu

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Žaloba sa zamieta.

                  2.

                     Rosen D. Zotkov je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 341, 24.9.2018.


title: Vec T-501/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. decembra 2019 – Currency One/EUIPO – Cinkciarz.pl (CINKCIARZ) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Slovná ochranná známka Európskej únie CINKCIARZ – Absolútne dôvody zamietnutia – Rozlišovacia spôsobilosť – Neexistencia opisného charakteru – Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (EÚ) 2017/1001] – Hanlivý výraz, ktorý má spojitosť s predmetnými výrobkami alebo službami“)

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/27

      Rozsudok Všeobecného súdu z 19. decembra 2019 – Currency One/EUIPO – Cinkciarz.pl (CINKCIARZ)
      (Vec T-501/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie CINKCIARZ - Absolútne dôvody zamietnutia - Rozlišovacia spôsobilosť - Neexistencia opisného charakteru - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Hanlivý výraz, ktorý má spojitosť s predmetnými výrobkami alebo službami“)
      (2020/C 61/32)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Currency One S.A. (Poznań, Poľsko) (v zastúpení: P. Szmidt a B. Jóźwiak, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Poľsko) (v zastúpení: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 18. júna 2018 (vec R 2598/2017-5) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Currency One a Cinkciarz.pl

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Žaloba sa zamieta.

                  2.

                     Currency One S.A. znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) a Cinkciarz.pl sp. z o.o.

         (1)  Ú. v. EÚ C 364, 8.10.2018.


title: Vec T-846/19: Žaloba podaná 12. decembra 2019 – Golden Omega/Komisia

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/48

      Žaloba podaná 12. decembra 2019 – Golden Omega/Komisia
      (Vec T-846/19)
      (2020/C 61/62)
      Jazyk konania: holandčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Golden Omega S.A. (Santiago, Chile) (v zastúpení: S. Moolenaar, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil v celom rozsahu vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/1661 z 24. septembra 2019 o zatriedení určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry (Ú. v. EÚ L 251, 2019, s. 1).

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že Komisia prekročila právomoci, ktoré jej udeľuje článok 9 ods. 1 nariadenia 2658/87 protiprávnou zmenou rozsahu položky KN 1516.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že Komisia prekročila právomoci, ktoré jej udeľuje článok 9 ods. 2 nariadenia 2658/87, keď protiprávne zmenila colný sadzobník, pretože vykonávacím nariadením zmenila colnú sadzbu, keďže toto nariadenie vylučuje z položky KN výrobky, ktoré by na základe ich objektívnych znakov a vlastností mali byť do tejto položky zaradené.


title: Vec T-851/19: Žaloba podaná 16. decembra 2019 – Body Attack Sports Nutrition/EUIPO –Sakkari (SAKKATTACK)

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/49

      Žaloba podaná 16. decembra 2019 – Body Attack Sports Nutrition/EUIPO –Sakkari (SAKKATTACK)
      (Vec T-851/19)
      (2020/C 61/63)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Body Attack Sports Nutrition GmbH & Co. KG (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: S. Labesius, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Maria Sakkari (Nikózia, Cyprus)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie SAKKATTACK v čiernej, červenej, žltej, bielej a sivej farbe – prihláška č. 16 603 557

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. októbra 2019 vo veci R 2560/2018-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  nariadil zlúčenie tejto veci s vecou T-788/19,

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 37 ods. 1 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625,

                  —

                  porušenie pravidiel rovnosti zaobchádzania a riadnej správy,

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 bod 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-857/19: Žaloba podaná 13. decembra 2019 – Dehousse/Súdny dvor Európskej únie

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/50

      Žaloba podaná 13. decembra 2019 – Dehousse/Súdny dvor Európskej únie
      (Vec T-857/19)
      (2020/C 61/64)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Franklin Dehousse (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi a S. Rodrigues, advokáti)

         Žalovaný: Súdny dvor Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil, že táto žaloba je prípustná a dôvodná,

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby proti rozhodnutiu tajomníka Súdneho dvora Európskej únie zo 14. októbra 2019 o vykonávacích opatreniach k rozsudku z 20. septembra 2019, Dehousse/Súdny dvor Európskej únie (T-433/17, EU:T:2019:632), žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 266 ZFEÚ v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie nepredstavuje primerané opatrenie na vykonanie rozsudku vydaného vo veci T-433/17, Dehousse/Súdny dvor Európskej únie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení rozhodnutia Súdneho dvora z roku 2016 o prístupe k správnym dokumentom, článku 15 ods. 3 a článku 42 Charty základných práv Európskej únie, najmä prístupu verejnosti k dokumentom inštitúcií a povinnosti transparentnosti.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 41 Charty základných práv Európskej únie, najmä práva na dobrú správu vecí verejných, vrátane povinnosti odôvodnenia.


title: Vec T-862/19: Žaloba podaná 18. decembra 2019 – Brasserie St Avold/EUIPO (Tvar fľaše)

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/51

      Žaloba podaná 18. decembra 2019 – Brasserie St Avold/EUIPO (Tvar fľaše)
      (Vec T-862/19)
      (2020/C 61/65)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Brasserie St Avold (Saint-Avold, Francúzsko) (v zastúpení: P. Greffe, avocat)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis trojrozmerného označenia označujúci Európsku úniu (tvar fľaše) – prihláška č. 1 408 065

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 21. októbra 2019 vo veci R 466/2019-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

      porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-865/19: Žaloba podaná 18. decembra 2019 – Nevinnomysskiy Azot a NAK „Azot“/Komisia

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/53

      Žaloba podaná 18. decembra 2019 – Nevinnomysskiy Azot a NAK „Azot“/Komisia
      (Vec T-865/19)
      (2020/C 61/68)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: AO Nevinnomyssky Azot (Nevinnomyssk, Rusko), AO Novomoskovskaya Aktsionernaya Kompania NAK „Azot“ (Novomoskovsk, Rusko) (v zastúpení: E. Gergondet, a P. Vander Schueren, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  rozhodol, že žaloba je prípustná,

                  —

                  zrušil napadnuté nariadenie v rozsahu, v ktorom sa týka žalobkýň, a

                  —

                  zaviazal žalovanú na náhradu trov konania, ktoré vznikli žalobkyniam v súvislosti s týmto konaním.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Svojou žalobou sa žalobkyne domáhajú toho, aby Všeobecný súd zrušil vykonávacie nariadenie (EÚ) 2019/1688 (1).
      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná konala v rozpore s článkom 2 ods. 1, 9 a 10 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 (2) („základné nariadenie“) a dopustila sa zjavne nesprávneho posúdenia, keď nesprávne stanovila vývoznú cenu a normálnu hodnotu a konala v rozpore s článkom 2 ods. 3, 4 a 5 základného nariadenia, keď stanovila bežný obchod na základe upravených nákladoch na výrobu.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná konala v rozpore s článkom 3 ods. 2, 3 a 6 základného nariadenia, dopustila sa zjavne nesprávneho posúdenia a porušila právo na riadnu správu vecí verejných a zásadu nediskriminácie v dôsledku nesprávnej analýzy vplyvu dumpingového dovozu na ceny podobných výrobkov na trhu Únie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná konala v rozpore s článkom 3 ods. 7 a článkom 9 ods. 4 základného nariadenia, dopustila sa zjavne nesprávneho posúdenia a porušila právo na riadnu správu vecí verejných, keď neposúdila ďalšie známe faktory spôsobujúce ujmu priemyslu Únie a nezabezpečila, že ujma spôsobená týmito ostatnými faktormi sa nepripíše dumpingovému dovozu.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná konala v rozpore s článkom 7 ods. 2a, článkom 9 ods. 4 a 5 a článkom 18 ods. 1, 4 a 5 základného nariadenia, dopustila sa zjavne nesprávneho posúdenia, porušila právo na riadnu správu vecí verejných a porušila zásadu rovnosti a nediskriminácie, keď rozhodla o neuplatnení pravidla nižšieho cla na dovoz žalobkýň.

         (1)  Nariadenie (EÚ) 2019/1688 z 8. októbra 2019, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá predbežné clo uložené na dovoz zmesí močoviny a dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku, na Trinidade a Tobagu a v Spojených štátoch amerických (Ú. v. EÚ L 258, 2019, s. 21)

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 21).


title: Vec T-869/19: Žaloba podaná 20. decembra 2019 – Tetra/EUIPO – Neusta next (Wave)

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/54

      Žaloba podaná 20. decembra 2019 – Tetra/EUIPO – Neusta next (Wave)
      (Vec T-869/19)
      (2020/C 61/69)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Tetra GmbH (Melle, Nemecko) (v zastúpení: E. Kessler, Rechtsanwältin)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Neusta next GmbH & Co. KG (Brémy, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie Wave – ochranná známka Európskej únie č. 12 324 042

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 4. októbra 2019 vo veci R 2440/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a vyhlásenie ochrannej známky Európskej únie č. 12 324 042 za neplatnú,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-876/19: Žaloba podaná 23. decembra 2019 – Broadcom/Komisia

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/55

      Žaloba podaná 23. decembra 2019 – Broadcom/Komisia
      (Vec T-876/19)
      (2020/C 61/70)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Broadcom Inc. (San Jose, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: L. Kjølbye, J. Ruiz Calzado, L. Crocco, právnici, J. Bourke a J. Holmes, barristers)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil v celom rozsahu alebo čiastočne sporné rozhodnutie, a

                  —

                  zaviazal Komisiu na náhradu trov konania, ktoré vynaložila spoločnosť Broadcom.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobkyňa vo svojej žalobe tvrdí, že Súdny dvor by mal zrušiť rozhodnutie Komisie zo 16. októbra 2019 týkajúce sa konania podľa článku 102 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, článku 54 Dohody o EHP a článku 8 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Vec AT.40608 – Broadcom) (oznámené pod číslom C(2019) 7406 final).
      Na podporu žaloby uvádza žalobkyňa tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom a skutkovom posúdení, pokiaľ ide o konštatovanie zjavného porušenia zo strany Komisie, ktoré vyplýva: a) z nesprávneho výkladu, ktorý Komisia podala ohľadom podmienok dohôd, ktoré Broadcom uzavrela so šiestimi zákazníkmi (ďalej len „dohody“), b) zo záveru Komisie, že nebolo nutné posudzovať pravdepodobné účinky dohôd na hospodársku súťaž, c) z nedostatočného posúdenia Komisie, pokiaľ ide o zjavnú schopnosť údajných obmedzení narušiť hospodársku súťaž, a d) z neodôvodneného záveru Komisie, že Broadcom je „na prvý pohľad“ dominantný na jednom z dotknutých relevantných trhov.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom a skutkovom posúdení, pokiaľ ide o zistenie Komisie, že predbežné opatrenia boli naliehavo nutné na riešenie rizika vážnej a nenapraviteľnej ujmy na hospodárskej súťaži na ktoromkoľvek z dotknutých relevantných trhov, ktoré vyplýva a) zo skutočnosti, že Komisia zaviedla neznámu koncepciu naliehavosti, ktorá je odôvodnená iba pomalým tempom jej vlastného konania, ktoré je v rozpore s výnimočnou povahou, ktorá je typická pre takéto opatrenia, b) z neexistencie konkrétnych faktorov podporujúcich naliehavú potrebu konať, keďže Komisia sa obmedzila na odkazovanie na rad všeobecných tvrdení, a c) zo skutočnosti, že Komisia nepreukázala akékoľvek pravdepodobné narušenie hospodárskej súťaže na žiadnom z relevantných trhov.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom a skutkovom posúdení, ktorého sa Komisia dopustila pri posúdení proporcionality, ktoré vyplýva z toho, že Komisia sa nevenovala tomu, či by zrýchlené vyšetrovanie bolo primeranejšie ako obmedzenie slobody Broadcomu na dobu troch rokov, a pri vyvažovaní dotknutých záujmov.


title: Vec T-877/19: Žaloba podaná 23. decembra 2019 – Einkaufsbüro Deutscher Eisenhändler/EUIPO – Tigges (TOOLINEO)

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/56

      Žaloba podaná 23. decembra 2019 – Einkaufsbüro Deutscher Eisenhändler/EUIPO – Tigges (TOOLINEO)
      (Vec T-877/19)
      (2020/C 61/71)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Einkaufsbüro Deutscher Eisenhändler GmbH (Wuppertal, Nemecko) (v zastúpení: T. Schmitz a M. Breuer, Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Tigges Rechtsanwälte und Steuerberater Partnerschaft mbB (Düsseldorf, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie TOOLINEO – prihláška č. 13 959 481

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 7. októbra 2019 vo veci R 34/2019-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-878/19: Žaloba podaná 23. decembra 2019 – Bende/EUIPO – Julius – K9 (K-9)

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/57

      Žaloba podaná 23. decembra 2019 – Bende/EUIPO – Julius – K9 (K-9)
      (Vec T-878/19)
      (2020/C 61/72)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: maďarčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Gábor Bende (Beloinannisz, Maďarsko) (v zastúpení: R. Tóth, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Julius – K9 Zrt. (Szigetszentmiklós, Maďarsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „K 9“ – prihláška č. 12040382

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 01/10/2019 vo veci R 560/2018-2

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. d) a článku 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 95 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-884/19: Žaloba podaná 30. decembra 2019 – Folschette a i./Komisia

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/58

      Žaloba podaná 30. decembra 2019 – Folschette a i./Komisia
      (Vec T-884/19)
      (2020/C 61/74)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Marc Folschette (Leudelange, Luxembursko), Tetyana Grygorenko (Leudelange) a Professional Business Solutions SA (Leudelange) (v zastúpení: N. Bauer, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  z formálneho hľadiska uznal, že žaloba je prípustná,

                  —

                  vo veci samej rozhodol, že žaloba je dôvodná,

                  —

                  rozhodol, že žalovaná má mimozmluvnú zodpovednosť,

                  —

                  z vyššie uvedených dôvodov uložil žalovanej povinnosť zaplatiť:

                              —

                              Marcovi Folschettovi celkovú sumu 219 210 eur (slovom: dvesto dvadsať štyritisíc dvadsaťpäť eur a deväťdesiatpäť centov),

                              —

                              Tetyane Grygorenkovej celkovú sumu 75 000 eur (slovom: sedemdesiatpäťtisíc eur),

                              —

                              akciovej spoločnosti Professional Business Solutions SA celkovú sumu 500 000 eur (slovom: päťstotisíc eur),

                  —

                  a ďalej príslušné úroky v zákonnej výške, a to od vyhlásenia oslobodzujúceho rozsudku Cour d’appel (odvolací súd, Luxembursko) z 11. januára 2017, subsidiárne od dátumu podania tejto žaloby, až do úplného splatenia,

                  —

                  zaviazal žalovanú na náhradu trov konania,

                  —

                  stanovil, že žalobcovia si vyhradzujú všetky ďalšie nároky, žalobné dôvody a podania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu žaloby predkladajú žalobcovia jediný žalobný dôvod založený na dostatočne závažnom porušení právneho predpisu Únie, ktorého predmetom je priznať práva jednotlivcom. Žalobcovia vytýkajú Európskemu úradu pre boj proti podvodom (OLAF), ktorý je jednou zo služieb Európskej komisie, že úmyselne a dostatočne závažne porušil niekoľko pravidiel práva Únie, pričom závažne a zjavne prekročil hranice svojej voľnej úvahy. OLAF totiž nedodržal svoju povinnosť rešpektovať prezumpciu neviny a zákonnú povinnosť viesť vyšetrovanie v prospech aj v neprospech a vyšetrovanie zastaviť, keď v ňom nevyšli najavo usvedčujúce dôkazy. Tieto pochybenia sú priamou príčinou skutočnej, priamej a nepochybnej škody spôsobenej žalobcom, o ktorej náhradu sa usilujú na základe článkov 340 a 268 ZFEÚ.


title: Vec T-886/49: Žaloba podaná 28. decembra 2019 – Design Light & Led Made in Europe a Design Luce & Led Made in Italy/Komisia

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/59

      Žaloba podaná 28. decembra 2019 – Design Light & Led Made in Europe a Design Luce & Led Made in Italy/Komisia
      (Vec T-886/49)
      (2020/C 61/75)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Design Light & Led Made in Europe (Miláno, Taliansko) a Design Luce & Led Made in Italy (Rím, Taliansko) (v zastúpení: M. Maresca, D. Maresca a S. Pelleriti, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrh

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd zrušil rozhodnutie Komisie C(2019) 7805, oznámené 29. októbra 2019 o zamietnutí sťažnosti, ktorú podali žalobkyne proti spoločnosti Koninklijke Philips N.V.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 105 ZFEÚ.

                              —

                              Žalobkyne namietajú porušenie článku 105 ZFEÚ v rozsahu, v akom Komisia nezákonne uplatnila svoju diskrečnú právomoc, keď rozhodla, že v súvislosti so sťažnosťou, ktorú podali, nepristúpi k podrobnejšiemu vyšetrovaniu. Žalobkyne v tejto súvislosti tvrdia, že žalovaná vychádzala z nesprávneho posúdenia dôkazov, ktoré predložili s cieľom preukázať porušenie článkov 101 a 102 ZFEÚ, a navyše riadne nezohľadnila relevantnú judikatúru.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na nesprávnom uplatnení článku 102 ZFEÚ.

                              —

                              Podľa žalobkýň Komisia v napadnutom rozhodnutí nesprávne a bez akéhokoľvek technického alebo právneho posúdenia dospela k záveru, že je nepravdepodobné, že sa preukáže porušenie článku 102 ZFEÚ, tak pokiaľ ide o dominantné postavenie (týkajúce sa existencie patentového programu spoločnosti Philips a jeho správania nezávislého od konkurentov a dodávateľov), ako aj pokiaľ ide o zneužívajúce správanie spočívajúce v stanovení diskriminačných cien a vynucovaní si uzavretia licenčnej zmluvy z dôvodu údajného porušenia všetkých jej patentov, ktoré sa nikdy nepreukázali.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnom uplatnení článku 101 ZFEÚ.

                              —

                              V tejto súvislosti žalobkyne tvrdia, že Komisia nesprávne posúdila dôkazy predložené na preukázanie porušenia článku 101 ZFEÚ, keďže dospela k záveru, že je nepravdepodobné, že by program PLP („Patent Licencing Program“) a krížové licenčné zmluvy medzi spoločnosťami Philips, Osram a Zumtobel predstavovali dohodu alebo zosúladený postup v zmysle tohto článku, že akceptovala jednostrannú povahu správaní bez toho, aby pristúpila k overeniu (v dôsledku čoho by sa však pripustilo porušenie článku 102 ZFEÚ), a nezohľadnila skutočnosť, že naopak, jednostranne pripravená zmluva, ako je tá dotknutá, môže naopak práve zakrývať nezákonnú dohodu. K tomu sa pridáva skutočnosť, že preukázanie existencie skutočnej škody na dodávateľskom trhu neprislúchalo združeniam, ktoré podali sťažnosť, pretože im postačovalo poskytnúť informácie, na základe ktorých Komisia následne mohla a mala vykonať podrobnejšiu analýzu.


title: Vec T-15/20: Žaloba podaná 10. januára 2020 – Skyliners/EUIPO – Sky (SKYLINERS)

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/60

      Žaloba podaná 10. januára 2020 – Skyliners/EUIPO – Sky (SKYLINERS)
      (Vec T-15/20)
      (2020/C 61/76)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Skyliners GmbH (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: A. Renck a C. Stöber, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Sky Ltd (Isleworth, Spojené kráľovstvo)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie SKYLINERS – prihláška č. 14 570 915

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 29. októbra 2019 vo veci R 798/2018-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO, a v prípade, že ďalší účastník konania pred odvolacím senátom vstúpi do konania, aj vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 46 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 a pravidiel 19 ods. 2 a 15 ods. 2 písm. h) bod iii) nariadenia Komisie (ES) 2868/95;

                  —

                  porušenie pravidla 50 ods. 1 tretieho pododseku nariadenia Komisie (ES) 2868/95 a článku 95 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001;

                  —

                  porušenie článku 95 ods. 2 v spojení s článkom 94 ods. 1 prvou vetou nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-16/20: Žaloba podaná 10. januára 2020 – Hub Culture/EUIPO – PayPal (VEN)

text:
               24.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/61

      Žaloba podaná 10. januára 2020 – Hub Culture/EUIPO – PayPal (VEN)
      (Vec T-16/20)
      (2020/C 61/77)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Hub Culture Ltd (Hamilton, Bermuda) (v zastúpení: A. Dellmeier, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: PayPal, Inc. (San Jose, Kalifornia, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie VEN – ochranná známka Európskej únie č. 9 158 734

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 11. novembra 2019 vo veci R 1988/2018-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 58 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.