title: Vec C-382/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 12. augusta 2020 – AL/Deutsche Lufthansa AG

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/20

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 12. augusta 2020 – AL/Deutsche Lufthansa AG
      (Vec C-382/20)
      (2020/C 423/29)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: AL

         Žalovaná: Deutsche Lufthansa AG

         Prejudiciálna otázka

      Považuje sa štrajk vlastných zamestnancov leteckého dopravcu, ktorý sa začal na podnet odborovej organizácie, za mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1)?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-383/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 12. augusta 2020 – LK/Deutsche Lufthansa AG

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 12. augusta 2020 – LK/Deutsche Lufthansa AG
      (Vec C-383/20)
      (2020/C 423/30)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: LK

         Žalovaná: Deutsche Lufthansa AG

         Prejudiciálna otázka

      Považuje sa štrajk vlastných zamestnancov leteckého dopravcu, ktorý sa začal na podnet odborovej organizácie, za mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1)?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-384/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 12. augusta 2020 – DP/Deutsche Lufthansa AG

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 12. augusta 2020 – DP/Deutsche Lufthansa AG
      (Vec C-384/20)
      (2020/C 423/31)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: DP

         Žalovaná: Deutsche Lufthansa AG

         Prejudiciálna otázka

      Považuje sa štrajk vlastných zamestnancov leteckého dopravcu, ktorý sa začal na podnet odborovej organizácie, za mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1)?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-389/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 2 de Vigo (Španielsko) 14. augusta 2020 – CJ/Tesorería General de la Seguridad Social

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/22

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Vigo (Španielsko) 14. augusta 2020 – CJ/Tesorería General de la Seguridad Social
      (Vec C-389/20)
      (2020/C 423/33)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Vigo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: CJ

         Žalovaný: Tesorería General de la Seguridad Social

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa článok 4 ods. 1 smernice Rady 79/7/EHS z 19. decembra 1978 o postupnom vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach súvisiacich so sociálnym zabezpečením (1) týkajúci sa zásady rovnakého zaobchádzania, ktorá zakazuje akúkoľvek priamu či nepriamu diskrimináciu z dôvodu pohlavia, pokiaľ ide o povinnosť platiť príspevky na sociálne zabezpečenie, ako aj článok 5 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (2), ktorý obsahuje rovnaký zákaz priamej alebo nepriamej diskriminácie z dôvodu pohlavia, pokiaľ ide o pôsobnosť systémov sociálneho zabezpečenia a podmienky prístupu do nich, ako aj v prípade povinnosti platiť príspevky a výpočtu výšky príspevkov, vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnemu ustanoveniu, akým je článok 251 písm. d) Ley General de la Seguridad Social (všeobecný zákon o sociálnom zabezpečení)? „d) Medzi ochranné opatrenia osobitného systému pre pracovníkov v domácnosti nepatrí ochranné opatrenie týkajúce sa nezamestnanosti.“

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku má sa uvedené zákonné ustanovenie považovať za príklad zakázanej diskriminácie podľa článku 9 ods. 1 písm. e) a/alebo písm. k) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 z toho dôvodu, že adresátmi sporného ustanovenia, článku 251 písm. d) Ley General de la Seguridad Social (všeobecný zákon o sociálnom zabezpečení) sú takmer výlučne ženy?

         (1)  Ú. v. ES L 6, 1979, s. 24; Mim. vyd. 05/001, s. 215.

         (2)  Ú. v. EÚ L 204, 2006, s. 23.


title: Vec C-392/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Warszawy-Mokotowa w Warszawie (Poľsko) 12. augusta 2020 – Európska chemická agentúra/Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/23

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Warszawy-Mokotowa w Warszawie (Poľsko) 12. augusta 2020 – Európska chemická agentúra/Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej
      (Vec C-392/20)
      (2020/C 423/34)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Rejonowy dla Warszawy-Mokotowa w Warszawie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Európska chemická agentúra

         Žalovaný: Miejskie Przedsiębiorstwo Energetyki Cieplnej

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 299 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že ho treba uplatniť výlučne na rozhodnutia, ktoré vydala Rada, Komisia alebo Európska centrálna banka, alebo sa uplatní aj na rozhodnutia Európskej chemickej agentúry vydávané v rámci uloženia dodatočného administratívneho poplatku?

                  2.

                  Má sa článok 299 ZFEÚ, ktorý stanovuje, že doložka vykonateľnosti sa pripojí k rozhodnutiu len formálnym overením pravosti titulu, vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd, ktorý rozhoduje vo veci pripojenia doložky vykonateľnosti a uplatňuje vnútroštátne predpisy občianskeho práva procesného, nemá právo preskúmať, či je pohľadávka uznaná exekučným titulom premlčaná?


title: Vec C-393/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Krakowa-Śródmieścia w Krakowie (Poľsko) 18. augusta 2020 – T.B., D. sp. z. o. o./G. I. A/S

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/24

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla Krakowa-Śródmieścia w Krakowie (Poľsko) 18. augusta 2020 – T.B., D. sp. z. o. o./G. I. A/S
      (Vec C-393/20)
      (2020/C 423/35)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Rejonowy dla Krakowa-Śródmieścia w Krakowie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: T.B., D. sp. z. o. o.

         Žalovaná: G. I. A/S

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 13 ods. 2 v spojení s článkom 11 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (1) vykladať v tom zmysle, že sa naň môže odvolávať osoba, ktorá ako protihodnotu za služby – poskytnuté v prospech priamo poškodeného účastníka dopravnej nehody v súvislosti so spôsobenou škodou – nadobudla nárok na náhradu škody, avšak nevykonáva podnikateľskú činnosť v oblasti uplatňovania náhrady škody voči poistiteľom, a ktorá zažalovala na súde v mieste svojho sídla poistiteľa, s ktorým mal vinník dopravnej nehody uzavreté poistenie zodpovednosti za škodu, a ktorý má sídlo na území iného členského štátu?

                  2.

                  Má sa článok 7 bod 2 alebo článok 12 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach vykladať v tom zmysle, že sa naň môže odvolávať osoba, ktorá na základe zmluvy o postúpení nadobudla pohľadávku od poškodeného účastníka dopravnej nehody s cieľom podať žalobu na súde členského štátu miesta dopravnej nehody z titulu zodpovednosti za škodu voči poistiteľovi vinníka dopravnej nehody, ktorý má sídlo na území iného členského štátu, než je členský štát, v ktorom došlo k dopravnej nehode?

         (1)  Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 1-32.


title: Vec C-396/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria (Maďarsko) 30. júla 2020 – CHEP Equipment Pooling NV/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/24

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria (Maďarsko) 30. júla 2020 – CHEP Equipment Pooling NV/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Vec C-396/20)
      (2020/C 423/36)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Kúria

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: CHEP Equipment Pooling NV

         Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 20 ods. 1 smernice Rady 2008/9/ES (1) z 12. februára 2008, ktorou sa ustanovujú podrobné pravidlá pre vrátenie dane z pridanej hodnoty ustanovené v smernici 2006/112/ES zdaniteľným osobám, ktoré nie sú usadené v členskom štáte vrátenia dane, ale ktoré sú usadené v inom členskom štáte (smernica 2008/9/ES) vykladať v tom zmysle, že aj v prípade zjavných numerických rozdielov – bez toho, aby sa nastolila otázka týkajúca sa pomerného odpočítania dane – medzi žiadosťou o vrátenie dane a faktúrou v neprospech zdaniteľnej osoby, môže členský štát vrátenia dane usúdiť, že nie je potrebné požadovať dodatočné informácie, a že má všetky potrebné informácie pre prijatie rozhodnutia o vrátení dane?

         (1)  Ú. v. EÚ L 44, 2008, s. 23.


title: Vec C-406/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Köln (Nemecko) 28. augusta 2020 – Phantasialand/Finanzamt Brühl

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Köln (Nemecko) 28. augusta 2020 – Phantasialand/Finanzamt Brühl
      (Vec C-406/20)
      (2020/C 423/37)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Finanzgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Phantasialand

         Žalovaný: Finanzamt Brühl

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Môže byť označenie veľtrhov a zábavných parkov v zmysle diferencovania medzi nimi v kategórii 7 prílohy III v spojení s článkom 98 ods. 2 smernice 2006/112/ES (1) použité ako argument pre zdanenie lunaparku riadnou sadzbou dane, hoci označenie „zábavný park“ zahŕňa tak stále zábavné podniky, ako aj putovné zábavné podniky?

                  2.

                  Je judikatúra Súdneho dvora, podľa ktorej kontext rôznych služieb môže viesť k tomu, že nie sú podobné, uplatniteľná na poskytovanie služieb putovnými zabávačmi a stálymi zábavnými podnikmi v podobe lunaparkov?

                  3.

                  V prípade zápornej odpovede na druhú prejudiciálnu otázku:
                  Je „hľadisko priemerného spotrebiteľa“, ktoré je v súlade s judikatúrou SDEÚ podstatným prvkom zásady neutrality dane z obratu, „myšlienkovou perspektívou“, ktorú nie je prípustné dokazovať znaleckým posudkom?

         (1)  Smernica Rady z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec C-410/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de La Coruña (Španielsko) 2. septembra 2020 – Banco Santander, S.A./J.A.C. a M.C.P.R.

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de La Coruña (Španielsko) 2. septembra 2020 – Banco Santander, S.A./J.A.C. a M.C.P.R.
      (Vec C-410/20)
      (2020/C 423/38)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Audiencia Provincial de La Coruña

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: Banco Santander, S.A.

         Odporcovia v odvolacom konaní: J.A.C. a M.C.P.R.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa článok 34 ods. 1 písm. a), článok 53 ods. 1 a 3 a článok 60 ods. 2 písm. b) a e) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ z 15. mája 2014 (1) vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby tí, ktorí nadobudli svoje akcie niekoľko mesiacov pred začatím postupu riešenia krízovej situácie finančného subjektu, mohli pri príležitosti zvýšenia základného imania na základe verejnej výzvy na upisovanie akcií podať žalobu o náhradu škody alebo žalobu s rovnocenným účinkom proti emitujúcemu subjektu alebo proti subjektu vzniknutému zlúčením v dôsledku jeho následného prebratia, založenú na klamlivých informáciách uvedených v prospekte súvisiacom s danou emisiou, ak v rámci postupu riešenia krízovej situácie finančného subjektu došlo k odpísaniu všetkých akcií tvoriacich základné imanie?

                  2.

                  V tom istom prípade, na ktorý odkazuje predchádzajúca otázka, bránia článok 34 ods. 1 písm. a), článok 53 ods. 3 a článok 60 ods. 2 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ z 15. mája 2014 tomu, aby súd uložil emitujúcemu subjektu alebo subjektu, ktorý je jeho univerzálnym nástupcom, povinnosť vrátiť protihodnotu upísaných akcií, ako aj povinnosť zaplatiť úroky, v dôsledku vyhlásenia neplatnosti zmluvy o upísaní akcií, s retroaktívnymi účinkami (ex tunc), na základe žalôb podaných po zániku subjektu?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ z 15. mája 2014, ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností (Ú. v. EÚ L 173, 2014, s. 190).


title: Vec C-411/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal E Finanzgericht Bremen (Nemecko) 2. septembra 2020 – S/Familienkasse Niedersachsen-Bremen der Bundesagentur für Arbeit

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/26

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal E Finanzgericht Bremen (Nemecko) 2. septembra 2020 – S/Familienkasse Niedersachsen-Bremen der Bundesagentur für Arbeit
      (Vec C-411/20)
      (2020/C 423/39)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Finanzgericht Bremen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: S

         Žalovaná: Familienkasse Niedersachsen-Bremen der Bundesagentur für Arbeit

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa článok 24 smernice 2004/38/ES (1) a článok 4 nariadenia (ES) č. 883/2004 (2) vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave členského štátu, na základe ktorej nemá štátny príslušník iného členského štátu, ktorý má v tuzemsku svoje bydlisko alebo miesto obvyklého pobytu a ktorý nepredloží dôkaz o jeho vnútroštátnych príjmoch z poľnohospodárskej alebo lesníckej činnosti, z podnikania, samostatnej zárobkovej činnosti alebo práce zamestnanca, počas prvých troch mesiacov od založenia bydliska alebo obvyklého pobytu nijaký nárok na rodinné dávky v zmysle článku 3 ods. 1 písm. j) v spojení s článkom 1 písm. z) nariadenia (ES) č. 883/2004, kým štátny príslušník dotknutého členského štátu, ktorý sa nachádza v rovnakej situácii, má na rodinné dávky podľa článku 3 ods. 1 písm. j) v spojení s článkom 1 písm. z) nariadenia (ES) č. 883/2004 nárok bez toho, aby musel preukázať, že má príjmy z poľnohospodárskej alebo lesníckej činnosti, z podnikania, samostatnej zárobkovej činnosti alebo práce zamestnanca?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. ES L 158, 2004, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46)

         (2)  Nariadenie (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. ES L 166, 2004, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72)


title: Vec C-415/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 7. septembra 2020 – Gräfendorfer Geflügel- und Tiefkühlfeinkost Produktions GmbH/Hauptzollamt Hamburg

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/27

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 7. septembra 2020 – Gräfendorfer Geflügel- und Tiefkühlfeinkost Produktions GmbH/Hauptzollamt Hamburg
      (Vec C-415/20)
      (2020/C 423/40)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Finanzgericht Hamburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobyňa: Gräfendorfer Geflügel- und Tiefkühlfeinkost Produktions GmbH

         Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Existuje povinnosť členských štátov podľa práva Únie vrátiť dane vybraté v rozpore s právom Únie spolu s úrokmi aj v prípadoch, keď dôvodom ich vrátenia nie je rozpor ich právneho základu s právom Únie konštatovaný Súdnym dvorom Európskej únie, ale výklad (pod)položky kombinovanej nomenklatúry podaný Súdnym dvorom?

                  2.

                  Sú zásady právneho nároku na úroky podľa práva Únie vypracovaného Súdnym dvorom Európskej únie uplatniteľné aj na vyplatenie vývozných náhrad, ktoré orgán členského štátu odoprel vyplatiť v rozpore s právom Únie?


title: Vec C-426/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial da Comarca de Braga, Juízo do Trabalho de Barcelos (Portugalsko) 10. septembra 2020 – GD, ES/Luso Temp – Empresa de Trabalho Temporário, S. A.

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/27

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial da Comarca de Braga, Juízo do Trabalho de Barcelos (Portugalsko) 10. septembra 2020 – GD, ES/Luso Temp – Empresa de Trabalho Temporário, S. A.
      (Vec C-426/20)
      (2020/C 423/41)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Judicial da Comarca de Braga, Juízo do Trabalho de Barcelos

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: GD, ES

         Žalovaná: Luso Temp – Empresa de Trabalho Temporário, S. A.

         Prejudiciálna otázka

      Bránia článok 3 ods. 1 písm. f) a článok 5 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/104/ES (1) z 19. novembra 2008 o dočasnej agentúrnej práci ustanoveniu, aké sa nachádza v článku 185 ods. 6 Código do Trabalho (Zákonník práce) (ktorý bol schválený zákonom č. 7/2009 z 12. februára), podľa ktorého má dočasný agentúrny pracovník v každom prípade nárok len na platenú dovolenku a na príplatok za dovolenku úmerne k dobe odpracovanej pre užívateľský podnik, hoci jeho pracovný pomer vznikne v jednom kalendárnom roku a zanikne dva alebo viac kalendárnych rokov po tomto dátume, zatiaľ čo na pracovníka, ktorého užívateľský podnik priamo prijal a ktorý pracuje na tom istom pracovnom mieste počas toho istého obdobia, sa uplatní všeobecná právna úprava dovolenky, čo mu zaručuje dlhšiu platenú dovolenku a väčší príplatok za dovolenku, keďže táto dovolenka a tento príplatok nie sú úmerné odpracovanej dobe?

         (1)  Ú. v. EÚ L 327, 2008, s. 9.


title: Vec C-436/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Španielsko) 16. septembra 2020 – Asociación Estatal de Entidades de Servicios de Atención a Domicilio (ASADE)/Consejería de Igualdad y Políticas Inclusivas

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/28

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana (Španielsko) 16. septembra 2020 – Asociación Estatal de Entidades de Servicios de Atención a Domicilio (ASADE)/Consejería de Igualdad y Políticas Inclusivas
      (Vec C-436/20)
      (2020/C 423/42)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca/odvolateľ: Asociación Estatal de Entidades de Servicios de Atención a Domicilio (ASADE)

         Žalovaný/odporca v odvolacom konaní: Consejería de Igualdad y Políticas Inclusivas

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa článok 49 ZFEÚ a články 76 a 77 (v spojení s článkom 74 a prílohou 14) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 (1) vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá dovoľuje verejným obstarávateľom uzatvárať s neziskovými súkromnými organizáciami – nielen dobrovoľníckymi združeniami – dohody o poskytovaní akýchkoľvek sociálnych služieb osobám za náhradu nákladov bez použitia postupov stanovených v smernici o obstarávaní a bez ohľadu na odhadovanú hodnotu, a to jednoducho na základe predchádzajúceho označenia týchto služieb za nezmluvné?

                  2.

                  V prípade, ak by bola odpoveď záporná, a teda by to bolo možné, majú sa článok 49 ZFEÚ a články 76 a 77 (v spojení s článkom 74 a prílohou 14) smernice o obstarávaní vykladať v tom zmysle, že dovoľujú verejným obstarávateľom uzatvárať s neziskovými súkromnými organizáciami (nielen dobrovoľníckymi organizáciami) dohody o poskytovaní akýchkoľvek sociálnych služieb osobám za náhradu nákladov bez použitia postupov stanovených v smernici a bez ohľadu na odhadovanú hodnotu, jednoducho na základe predchádzajúceho označenia týchto služieb za nezmluvné, ak uvedená vnútroštátna právna úprava navyše výslovne nestanovuje podmienky uvedené v článku 77 tejto smernice, ale odkazuje na neskorší vykonávací predpis, pričom medzi usmernenia, ktorými sa tento vykonávací predpis musí riadiť, nezahŕňa požiadavku, aby v tomto predpise boli výslovne stanovené podmienky uvedené v článku 77 spomenutej smernice?

                  3.

                  V prípade, ak by bola odpoveď tiež záporná, a teda by to bolo možné, majú sa články 49 a 56 ZFEÚ, články 76 a 77 (v spojení s článkom 74 a prílohou XIV) smernice o verejnom obstarávaní a článok 15 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu (2) vykladať v tom zmysle, že dovoľujú verejným obstarávateľom, aby na účely výberu neziskovej organizácie (nielen dobrovoľníckych združení), s ktorou sa uzavrie dohoda o poskytovaní akýchkoľvek sociálnych služieb osobám – nielen tých, ktoré sú uvedené v článku 2 ods. 2 písm. j) spomenutej smernice – zaradili medzi výberové kritériá existenciu zariadenia v mieste, kde sa bude služba poskytovať?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65).

         (2)  Ú. v. EÚ L 376, 2006, s. 36.


title: Vec C-452/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 23. septembra 2020 – PJ/Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio dei monopoli per la Toscana, Ministero dell'Economia e delle Finanze

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/29

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 23. septembra 2020 – PJ/Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio dei monopoli per la Toscana, Ministero dell'Economia e delle Finanze
      (Vec C-452/20)
      (2020/C 423/43)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Sťažovateľ: PJ

         Odporcovia: Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio dei monopoli per la Toscana, Ministero dell'Economia e delle Finanze

         Prejudiciálna otázka

      Je článok 25 ods. 2 kráľovského dekrétu č. 2316 z 24. decembra 1934, v znení článku 24 ods. 3 legislatívneho dekrétu č. 6/2016 (Prebratie smernice 2014/40/EÚ (1) o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových a súvisiacich výrobkov a o zrušení smernice 2001/37/ES) – v časti, v ktorej sa stanovuje, že „Každému, kto predáva alebo podáva tabakové výrobky, elektronické cigarety, plniace fľaštičky s obsahom nikotínu alebo nové kategórie tabakových výrobkov osobám mladším ako osemnásť rokov, sa v správnom konaní uloží pokuta vo výške od 500 do 3 000 eur, spolu so sankciou spočívajúcou v pozastavení licencie na vykonávanie činnosti na pätnásť dní“ – v rozpore so zásadami práva Únie týkajúcimi sa proporcionality a predbežnej opatrnosti, tak, ako vyplývajú z článku 5 ZEÚ, článku 23 ods. 3 smernice 2014/40, ako aj z odôvodnení 21 a 60 uvedenej smernice, keďže dáva prednosť zásade predbežnej opatrnosti bez zmiernenia tejto zásady prostredníctvom zásady proporcionality, čím neprimerane potláča záujmy hospodárskych subjektov v prospech ochrany práva na zdravie, v dôsledku čoho sa nezabezpečuje spravodlivá rovnováha medzi rôznymi základnými právami, navyše pomocou sankcie, ktorá v rozpore s odôvodnením 8 smernice nesleduje účinným spôsobom cieľ odradiť mladých ľudí od fajčenia?

         (1)  Ú. v. EÚ L 127, 2014, s. 1.


title: Vec C-472/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) 30. septembra 2020 – Lombard Pénzügyi és Lízing Zrt./PN

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/29

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) 30. septembra 2020 – Lombard Pénzügyi és Lízing Zrt./PN
      (Vec C-472/20)
      (2020/C 423/44)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Fővárosi Törvényszék

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa a odvolateľka: Lombard Pénzügyi és Lízing Zrt.

         Žalovaný a odporca: PN

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  V prípade, že sa nekalá zmluvná podmienka týka hlavného predmetu zmluvy (informácie o výmennom kurze neboli v súlade), v dôsledku čoho zmluva nemôže ďalej existovať, a neexistuje žiadna dohoda medzi stranami, zabezpečuje plný účinok smernice 93/13 (1) skutočnosť, že pri absencii dispozitívneho ustanovenia vnútroštátneho práva existuje stanovisko súdu, ktorý má v rámci hierarchie súdov najvyššie postavenie, ktoré však nie je záväzné pre súdy nižšieho stupňa, ale poskytuje usmernenie pre vyhlásenie o platnosti alebo účinnosti zmluvy?

                  2.

                  V prípade zápornej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku, je možné obnoviť pôvodnú situáciu, keď zmluva nemôže ďalej existovať z dôvodu nekalej podmienky týkajúcej sa hlavného predmetu zmluvy, medzi stranami neexistuje žiadna dohoda a nemožno uplatniť ani vyššie uvedené stanovisko?

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na druhú prejudiciálnu otázku, ak ide o návrh na vyhlásenie neplatnosti týkajúcej sa hlavného predmetu zmluvy, v súvislosti s [týmto] typom zmlúv, môže zákon uložiť požiadavku, aby spotrebiteľ spolu s týmto návrhom musel podať aj návrh na vyhlásenie platnosti alebo účinnosti zmluvy?

                  4.

                  V prípade zápornej odpovede na druhú prejudiciálnu otázku, keď nie je možné obnoviť pôvodnú situáciu, možno zmluvy vyhlásiť za platné alebo účinné a posteriori legislatívnou cestou, aby sa zabezpečila rovnováha medzi stranami?

         (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec C-474/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovni sud Republike Hrvatske (Chorvátsko) 30. septembra 2020 – I.D./Z. b. d.d., Z.

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/30

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovni sud Republike Hrvatske (Chorvátsko) 30. septembra 2020 – I.D./Z. b. d.d., Z.
      (Vec C-474/20)
      (2020/C 423/45)
      Jazyk konania: chorvátčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Vrhovni sud Republike Hrvatske

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: I. D.

         Žalovaný: Z. b. d.d., Z.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa smernica 93/13 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (1) vykladať v tom zmysle, že jej ustanovenia sa uplatnia na zmluvu o úvere uzavretú pred pristúpením Chorvátskej republiky k Európskej únii a zmenenú po jej pristúpení k Európskej únii na základe zákona, ktorý Chorvátska republika prijala po pristúpení k Európskej únii, a že v dôsledku toho má Súdny dvor právomoc odpovedať na druhú otázku?
                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku sa kladie druhá otázka s týmto znením:

                  2.

                  Má sa článok 6 ods. 1 smernice 93/13 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je osobitný zákon dotknutý vo veci samej, konkrétne zákon o transformácii (Zakona o izmjeni i dopunama Zakona o potrošačkom kreditiranju 2015), ktorý na jednej strane na základe záväzného ustanovenia ukladá poskytovateľovi služieb povinnosť ponúknuť spotrebiteľovi spôsobom predpísaným v tomto zákone uzavretie dodatku k zmluve o úvere nahradzujúceho jednotlivé zmluvné podmienky, ktoré ku dňu nadobudnutia platnosti tohto zákona (podmienka týkajúca sa jednostrannej zmeny úrokovej sadzby) alebo neskôr (podmienka týkajúca sa menovej doložky viazanej na CHF) boli rozhodnutím súdu vyhlásené za neplatné, platnými zmluvnými podmienkami tak, akoby ustanovenia obsiahnuté v dodatku od začiatku zaväzovali zmluvné strany, čím by bola zabezpečená platnosť zmluvy, a na druhej strane stanovuje, že platby uskutočnené na základe neplatných zmluvných podmienok spotrebiteľom, ktorý dobrovoľne uzavrel dodatok, sa využijú na splnenie jeho povinností vyplývajúcich zo zmluvných podmienok platného dodatku v rámci dojednania o použití prípadného preplatku alebo o vrátení platieb spotrebiteľovi, pokiaľ preplatok prevyšuje sumu pravidelných splátok podľa nového harmonogramu splácania úveru, pričom uvedené sa uskutočňuje spôsobom stanoveným v tomto zákone?

         (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. EÚ L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec C-501/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona (Španielsko) 6. októbra 2020 – M P A/LC D N M T

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/31

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona (Španielsko) 6. októbra 2020 – M P A/LC D N M T
      (Vec C-501/20)
      (2020/C 423/46)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Audiencia Provincial de Barcelona

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: M P A

         Odporca v odvolacom konaní: LC D N M T

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Ako sa má vykladať pojem „obvyklý pobyt“ uvedený v článku 3 nariadenia č. 2201/2003 (1) a v článku 3 nariadenia č. 4/2009 v prípade osôb, ktoré sú štátnymi príslušníkmi niektorého členského štátu a zdržiavajú sa v treťom štáte z dôvodu úloh, ktorými sú poverené ako zmluvní zamestnanci EÚ, a ktoré majú v tomto treťom štáte priznané postavenie diplomatických zástupcov Európskej únie, ak ich pobyt v uvedenom štáte súvisí s plnením ich úloh, ktoré vykonávajú pre Úniu?

                  2.

                  V prípade, ak by na účely článku 3 nariadenia č. 2201/2003 a článku 3 nariadenia č. 4/2009 (2) určenie obvyklého pobytu manželov záviselo od ich štatútu zmluvných zamestnancov Európskej únie v treťom štáte, aký vplyv by mal obvyklý pobyt manželov na určenie obvyklého pobytu maloletých detí podľa článku 8 nariadenia č. 2201/2003?

                  3.

                  V prípade, ak sa konštatuje, že maloletí nemajú obvyklý pobyt v tomto treťom štáte, možno na účely určenia obvyklého pobytu podľa článku 8 nariadenia č. 2201/2003 vziať do úvahy väzbu založenú na štátnej príslušnosti matky, jej pobyt v Španielsku pred uzavretím manželstva, španielsku štátnu príslušnosť maloletých detí a ich narodenie v Španielsku?

                  4.

                  V prípade, ak sa určí, že obvyklý pobyt rodičov a maloletých sa nenachádza v členskom štáte, vzhľadom na to, že podľa nariadenia č. 2201/2003 neexistuje žiadny iný členský štát, ktorý by mal právomoc rozhodnúť o žalobných návrhoch, bráni okolnosť, že odporca je štátnym príslušníkom členského štátu, uplatneniu ustanovenia o zostatkovej právomoci, ktoré sa nachádza v článkoch 7 a 14 nariadenia č. 2201/2003?

                  5.

                  V prípade, ak sa určí, že obvyklý pobyt rodičov a maloletých sa nenachádza v členskom štáte, ako sa má na účely určenia výživného na deti vykladať forum necessitatis v zmysle článku 7 nariadenia č. 4/2009 a najmä ktoré podmienky musia byť splnené na to, aby sa konštatovalo, že konanie sa nemôže riadne začať alebo uskutočniť v treťom štáte, ktorý má so sporom úzku väzbu (v tomto prípade v Togu)? Je potrebné, aby účastník konania preukázal, že neúspešne podal alebo sa pokúsil podať návrh na začatie konania v uvedenom štáte, a predstavuje štátna príslušnosť niektorého z účastníkov konania dostatočnú väzbu s členským štátom?

                  6.

                  V prípade, akým je tento, v ktorom manželia majú silné väzby s členskými štátmi (štátna príslušnosť, predchádzajúci pobyt), ak na základe uplatnenia ustanovení uvedených nariadení nemá právomoc žiadny členský štát, je to v rozpore s článkom 47 Charty základných práv?

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (Ú. v. EÚ L 338, 2003, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 243).

         (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 4/2009 z 18. decembra 2008 o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí a o spolupráci vo veciach vyživovacej povinnosti (Ú. v. EÚ L 7, 2009, s. 1).


title: Vec C-584/20 P: Odvolanie podané 6. novembra 2020: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma rozšírená komora) z 23. septembra 2020 vo veci T-411/17, Landesbank Baden-Württemberg/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/32

      Odvolanie podané 6. novembra 2020: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma rozšírená komora) z 23. septembra 2020 vo veci T-411/17, Landesbank Baden-Württemberg/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
      (Vec C-584/20 P)
      (2020/C 423/47)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou, A. Nijenhuis, A. Steiblytė a V. Di Bucci, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Landesbank Baden-Württemberg, Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu,

                  —

                  uložil odporkyni v odvolacom konaní povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Podľa názoru odvolateľky treba napadnutý rozsudok, ktorým Všeobecný súd zrušil rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB) z jej výkonného zasadnutia z 11. apríla 2017 o výpočte príspevkov ex ante na rok 2017 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií (SRB/ES/SRF/2017/05) v rozsahu, v akom sa týka úverovej inštitúcie Landesbank Baden-Württemberg, zrušiť z týchto dôvodov:
      Po prvé je kvalifikácia prílohy sporného rozhodnutia nesprávna, pokiaľ Všeobecný súd vychádza z toho, že táto príloha „nie je neoddeliteľne spojená“ s týmto rozhodnutím. V tom pozostáva skreslenie skutkových okolností. Všeobecný súd v tejto súvislosti navyše porušil zásadu kontradiktórnosti a právo na obhajobu Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií. Príloha sporného rozhodnutia predstavuje integrovanú súčasť tohto rozhodnutia. Uvedená príloha bola elektronicky predložená výkonnému zasadnutiu SRB spolu s textom rozhodnutia, ktorý ju schválil. Na sprievodnom liste týkajúcom sa rozhodnutia na vlastnoručný podpis bola táto príloha uvedená pod tým istým číselným kódom. Všeobecný súd to prehliadol a Jednotnej rade pre riešenie krízových situácií nedal príležitosť predložiť dôkaz na preukázanie vzťahu oboch dokumentov, hoci išlo o právnu vadu, ktorú Všeobecný súd zohľadnil ex offo.
      Po druhé považoval Všeobecný súd za prípustnú námietku protiprávnosti vznesenú na prvom stupni proti delegovanému nariadeniu (EÚ) 2015/63 (1) na základe nesprávneho právneho posúdenia a bez odôvodnenia. Všeobecný súd opomenul, že údajná protiprávnosť delegovaného nariadenia vychádza z nariadenia (EÚ) č. 806/2014 (2) a zo smernice 2014/59 (3). Keďže zákonnosť oboch posledných menovaných právnych aktov nebola sporná, nemal Všeobecný súd skúmať porušenie delegovaného nariadenia, ktoré napokon vychádza z jedného z dvoch nadradených právnych aktov. Všeobecný súd tiež nevysvetľuje, v akom rozsahu vyplývajú zistené právne pochybenia delegovaného nariadenia z nadradeného práva.
      Po tretie Všeobecný súd nesprávne vyložil článok 69 ods. 1 a 70 ods. 2 nariadenia č. 806/2014, pokiaľ ide o cieľovú úroveň a ročnú základnú sumu. Všeobecný súd vychádza z toho, že cieľová úroveň a ročná základná suma môžu byť vyššie resp. nižšie. Všeobecný súd však pritom prehliada, že agentúra, ako Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, nemôže mať oprávnenie na určenie týchto súm. Pevná referenčná suma je spojená s potrebou pomerného rozdelenia zaťaženia na všetkých, ktorí sú povinní príspevky platiť.
      Po štvrté Všeobecný súd po právnej stránke nesprávne považoval delegované nariadenie, konkrétne jeho články 4 až 7, jeho článok 9 ako aj prílohu I, za „vzájomne závislé“, pričom sa dopustil nesprávnej právnej kvalifikácie úpravy príspevkov podľa rizikového profilu. Všeobecný súd zakladá svoju tézu „vzájomnej závislosti“ príspevkov na úprave individuálnych príspevkov podľa rizikového profilu inštitúcií, ktoré sú povinné platiť príspevky. Táto úprava je však výsledkom porovnania jednotlivých inštitúcií s ich konkurentmi, ktorú nemožno zameniť so „vzájomnou závislosťou“.
      Po piate Všeobecný súd po právnej stránke nesprávne rozšíril povinnosť odôvodnenia, ktorú má Európska komisia podľa článku 296 ZFEÚ. Všeobecný súd kritizujúc spoločne viacero ustanovení delegovaného nariadenia skritizoval metódu výpočtu príspevku ako netransparentnú, hoci pripustil dôvernosť údajov konkurujúcich inštitúcií. Podľa názoru odvolateľky však malo stačiť, že použitá metóda, jej zmysel a jej dosah sú v príslušnom rozhodnutí vysvetlené tak, že každý, kto je povinný platiť príspevky, si ju vie dať do súvislosti s relevantnými údajmi, ktoré sa ho týkajú. Údaje jej početných konkurentov sú v tejto súvislosti irelevantné. Judikatúra pozná viacero príkladov, v ktorých bola zachovaná dôvernosť údajov konkurujúcich si osôb, pričom dotknuté právne predpisy neboli zamietnuté. Všeobecný súd napokon opomenul uplatniť svoje procesné pravidlá týkajúce sa prístupu k dôverným informáciám.

         (1)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2015/63 z 21. októbra 2014, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ, pokiaľ ide o príspevky ex ante do mechanizmov financovania riešenia krízových situácií (Ú. v. EÚ L 11, 2015, s. 44).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014 z 15. júla 2014, ktorým sa stanovujú jednotné pravidlá a jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií a jednotného fondu na riešenie krízových situácií a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1093/2010 (Ú. v. EÚ L 225, 2014, s. 1).

         (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ z 15. mája 2014, ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností a ktorou sa mení smernica Rady 82/891/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EÚ, 2012/30/EÚ a 2013/36/EÚ a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 a (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 173, 2014, s. 190).


title: Vec T-51/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. októbra 2020 – Laboratorios Ern/EUIPO – SBS Bilimsel Bio Çözümler (apiheal) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie apiheal – Staršia národná slovná ochranná známka APIRETAL – Relatívne dôvody zamietnutia – Neexistencia pravdepodobnosti zámeny – Neexistencia podobnosti tovarov – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] – Neexistencia poškodenia dobrého mena – Článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 5 nariadenia 2017/1001)“)

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/34

      Rozsudok Všeobecného súdu z 5. októbra 2020 – Laboratorios Ern/EUIPO – SBS Bilimsel Bio Çözümler (apiheal)
      (Vec T-51/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie apiheal - Staršia národná slovná ochranná známka APIRETAL - Relatívne dôvody zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Neexistencia podobnosti tovarov - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Neexistencia poškodenia dobrého mena - Článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 5 nariadenia 2017/1001)“)
      (2020/C 423/49)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: S. Correa Rodríguez, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Palmero Cabezas a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret AŞ (Istambul, Turecko) (v zastúpení: M. López Camba, advokátka)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 19. novembra 2018 (vec R 1725/2017-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Laboratorios Ern a SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Laboratorios Ern, SA, je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 103, 18.3.2019.


title: Vec T-53/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. októbra 2020 – SBS Bilimsel Bio Çözümler/EUIPO – Laboratorios Ern (apiheal) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie apiheal – Staršia národná slovná ochranná známka APIRETAL – Relatívny dôvod zamietnutia – Neexistencia pravdepodobnosti zámeny – Neexistencia podobnosti označení – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/34

      Rozsudok Všeobecného súdu z 5. októbra 2020 – SBS Bilimsel Bio Çözümler/EUIPO – Laboratorios Ern (apiheal)
      (Vec T-53/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie apiheal - Staršia národná slovná ochranná známka APIRETAL - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Neexistencia podobnosti označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2020/C 423/50)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret AŞ (Istambul, Turecko) (v zastúpení: M. López Camba, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Palmero Cabezas a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: S. Correa Rodríguez, advokátka)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 19. novembra 2018 (vec R 1725/2017-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Laboratorios Ern a SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 19. novembra 2018 (vec R 1725/2017-4) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka „Farmaceutické a veterinárne prípravky na lekárske účely; Chemické prípravky na lekárske a veterinárne účely, Chemické činidlá na farmaceutické a zverolekárske účely; Doplnky výživy na farmaceutické a zverolekárske účely; Potravinové doplnky; Výživové doplnky; Lekárske prípravky na chudnutie; Potraviny pre dojčatá; Byliny a bylinné nápoje upravené na lekárske účely; Bylinkové doplnky; Bylinné krémy na lekárske účely; Bylinné krémy na lekárske účely; Bylinkové čaje na lekárske použitie; Tekuté bylinné doplnky; Materiál na zubnú výplň, Materiály na zubné odtlačky, Adhezíva na stomatologické účely a Materiály na opravu zubov; Hygienické prípravky na lekárske použitie; Hygienické tampóny; Hygienické tampóny; Náplasti, obväzový materiál; Obväzové materiály; Plienky, Vrátane plienok z papiera a textílií; Fungicídy; Dezinfekčné prostriedky; Antiseptické prípravky, Detergenty na lekárske účely“ zaradené do triedy 5 a „Včelí propolis určený na konzumáciu ľuďmi, Propolis, Propolis určený na konzumáciu ľuďmi“zaradené do triedy 30.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania spoločnosti SBS Bilimsel Bio Çözümler Sanayi Ve Ticaret AŞ.

                  4.

                  Laboratorios Ern, SA znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 103, 18.3.2019.


title: Vec T-87/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. októbra 2020 – Broughton/Eurojust („Verejná služba – Dočasní zamestnanci – Pozastavenie postupu do vyššieho platového stupňa počas obdobia šiestich mesiacov – Zrušenie zaradenia do vyššej platovej triedy – Schopnosť pracovať v treťom jazyku – Administratívne vyšetrovanie – Povinnosť lojálnosti – Nestrannosť – Právo na obranu – Rovnosť zbraní – Povinnosť odôvodnenia – Články 11 a 12 služobného poriadku“)

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/35

      Rozsudok Všeobecného súdu z 5. októbra 2020 – Broughton/Eurojust
      (Vec T-87/19) (1)

      („Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Pozastavenie postupu do vyššieho platového stupňa počas obdobia šiestich mesiacov - Zrušenie zaradenia do vyššej platovej triedy - Schopnosť pracovať v treťom jazyku - Administratívne vyšetrovanie - Povinnosť lojálnosti - Nestrannosť - Právo na obranu - Rovnosť zbraní - Povinnosť odôvodnenia - Články 11 a 12 služobného poriadku“)
      (2020/C 423/51)
      Jazyk konania: holandčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Jon Broughton (Rotterdam, Holandsko) (v zastúpení: D. Coppens, avocat)

         Žalovaná: Agentúra Európskej únie pre justičnú spoluprácu v trestných veciach (v zastúpení: J. Jooma a A. Terstegen-Verhaag, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Waelbroeck a A. Duron, avocats)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 270 ZFEÚ znejúci v podstate v prvom rade na zrušenie rozhodnutí zo 4. mája 2018, ktorými Eurojust pozastavil žalobcovi postup do vyššieho platového stupňa na obdobie šiestich mesiacov, dospel k záveru, že francúzština je jeho tretím jazykom, zrušil jeho zaradenie z platovej triedy AD 9 do platovej triedy AD 10, ku ktorému došlo v roku 2012 a uskutočnil vymáhanie súm prijatých od uvedeného roku v súvislosti s týmto zaradením, v druhom rade, aby sa konštatovalo, že francúzština má byť považovaná za druhý jazyk žalobcu a holandčina za jeho tretí jazyk, v treťom rade, aby sa vymáhanie súm, ktoré boli vyplatené žalobcovi po zmene jeho zaradenia do platovej triedy, vyhlásilo za protiprávne a stanovila sa povinnosť Eurojustu vrátiť mu vymožené sumy a vo štvrtom rade, aby sa vyhlásilo, že Eurojust musí žalobcu vrátiť do právnej situácie, v ktorej sa nachádzal predtým

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Pán Jon Broughton znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Agentúry Európskej únie pre justičnú spoluprácu v trestných veciach (Eurojust).

         (1)  Ú. v. EÚ C 139, 15.4.2019.


title: Vec T-487/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. októbra 2020 – CU/Výbor regiónov („Verejná služba – Úradníci – Základné mesačné platy úradníkov prijatých pred 1. májom 2004 – Uplatnenie multiplikačného faktoru nižšieho ako jedna – Zníženie multiplikačného faktoru – Nesprávne právne posúdenie – Rovnosť zaobchádzania – Legitímna dôvera“)

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/36

      Rozsudok Všeobecného súdu z 5. októbra 2020 – CU/Výbor regiónov
      (Vec T-487/19) (1)

      („Verejná služba - Úradníci - Základné mesačné platy úradníkov prijatých pred 1. májom 2004 - Uplatnenie multiplikačného faktoru nižšieho ako jedna - Zníženie multiplikačného faktoru - Nesprávne právne posúdenie - Rovnosť zaobchádzania - Legitímna dôvera“)
      (2020/C 423/52)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: CU (v zastúpení: T. Martin a S. Orlandi, avocats)

         Žalovaný: Výbor regiónov (v zastúpení: B. Rentmeister, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci A. Dal Ferro, avocat)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Európska komisia (v zastúpení: T. Bohr, T. Lilamand a B. Mongin, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Výboru regiónov z 18. októbra 2018 o povýšení žalobcu do platovej triedy AD 14 platového stupňa 1 v rozsahu, v akom sa ním stanovuje multiplikačný faktor na 0,9589951

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  CU a Výbor regiónov znášajú svoje vlastné trovy konania.

                  3.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 295, 2.9.2019.


title: Vec T-602/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. októbra 2020 – Eugène Perma France/EUIPO – SPI Investments Group (NATURANOVE) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie NATURANOVE – Staršia slovná ochranná známka Európskej únie NATURALIUM – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/37

      Rozsudok Všeobecného súdu z 5. októbra 2020 – Eugène Perma France/EUIPO – SPI Investments Group (NATURANOVE)
      (Vec T-602/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie NATURANOVE - Staršia slovná ochranná známka Európskej únie NATURALIUM - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2020/C 423/53)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Eugène Perma France (Saint-Denis, Francúzsko) (v zastúpení: S. Havard Duclos, avocate)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: SPI Investments Group, SL (Sant Just Desvern, Španielsko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 1. júla 2019 (vec R 2161/2018-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami SPI Investments Group a Eugène Perma France

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 1. júla 2019 (vec R 2161/2018-4) týkajúce sa námietkového konania medzi spoločnosťami SPI Investments Group a Eugène Perma France sa zrušuje.

                  2.

                  EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené žalobkyňou vrátane nákladov nevyhnutne vynaložených na účely odvolacieho konania pred odvolacím senátom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 363, 28.10.2019.


title: Vec T-472/20: Žaloba podaná 15. októbra 2020 – LC/Komisia

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/37

      Žaloba podaná 15. októbra 2020 – LC/Komisia
      (Vec T-472/20)
      (2020/C 423/54)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: LC (v zastúpení: L. Bôle-Richard, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie C(2020) 3503 final z 28. mája 2020,

                  —

                  vrátil vec Komisii,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení záujmu Spoločenstva zo strany Európskej komisie. V tejto súvislosti žalobca uvádza, že Komisia nezohľadnila dôležitosť a závažnosť porušenia pravidiel hospodárskej súťaže ako kritériá posúdenia záujmu Spoločenstva. Žalobca dodáva, že nezákonné používanie súboru jeho patentov umožňovalo elektronickým obchodníkom ako aj prevádzkovateľom poštových a logistických služieb používať predmetný vynález bez rozšírenia jeho používania, jeho výhod a prínosov, ktoré z neho vyplývajú, na celý predmetný trh.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na absencii starostlivého a nestranného preskúmania sťažnosti zo strany Komisie. Žalobca vytýka napadnutému rozhodnutiu, že prikročilo k čiastočnej prezentácii veci a jej chronológie, pričom mu poskytlo nevhodné právne rady. Okrem toho formulácia napadnutého rozhodnutia preukazuje, že Komisia neanalyzovala skutkové a právne okolnosti s ktorými bola oboznámená.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na zneužití právomoci, za ktoré bola zodpovedná Komisia nachádzajúca sa v situácii konfliktu záujmov pri použití zdržiavajúcich prieťahov voči žalobcovi a jeho nárokom. Na podporu tohto žalobného dôvodu žalobca uvádza najmä prepojenia, ktoré spájajú Komisiu a spoločnosť Amazon.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení vyplývajúcom z absencie konštatovania diskriminácie v prístupe k procesu tvorby noriem, ako aj k výsledku a zápisniciam z tohto procesu, zo strany Komisie. Žalobca tvrdí, že mu bolo zabránené v prístupe k procesu normalizácie pri GS 1 a ISO, ako aj pri prevádzkovateľoch poštových a logistických služieb a podnikoch, ktoré vyvinuli ich vlastnú faktickú odvetvovú normu založenú na postupe, ktorý mal patentovaný.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení vyplývajúcom z toho, že Komisia nekonštatovala porušenie článku 101 ods. 1 ZFEÚ. Žalobca sa domnieva, že v rámci trhu s odosielaním a sledovaním zásielok sa preukázalo, že údajní falšovatelia pristúpili k diskusiám obmedzujúcim hospodársku súťaž, protikonkurenčnému vylúčeniu a odmietli mu prístup k procesu normalizácie. Preskúmanie dohôd o horizontálnej spolupráci vo svetle prezumpcií kompatibility a nekompatibility nepochybne vedie k považovaniu týchto dohôd za nezlučiteľné s článkom 101 ods. 1 ZFEÚ. Nakoniec žalobca pripomína, že podľa článku 101 ods. 3 ZFEÚ na dohody o horizontálnej spolupráci, ktoré sú predmetom sporu, nemožno poskytnúť žiadnu výnimku.


title: Vec T-563/20: Žaloba podaná 9. septembra 2020 – Satabank/ECB

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/38

      Žaloba podaná 9. septembra 2020 – Satabank/ECB
      (Vec T-563/20)
      (2020/C 423/55)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Satabank plc (St. Julians, Malta) (v zastúpení: O. Behrends, advokát)

         Žalovaná: Európska centrálna banka (ECB)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie ECB z 30. júna 2020, ktorým sa žalobkyni odňalo povolenie ako úverovej inštitúcii,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že rozhodnutie je postihnuté zásadnými vadami v dôsledku predchádzajúcich opatrení ECB a maltského Úradu finančných služieb (MFSA) a v dôsledku skutočnosti, že ECB sa nimi v napadnutom rozhodnutí náležite nezaoberala.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že napadnuté rozhodnutie je postihnuté vadami v súvislosti s nesplnením požiadaviek, na ktorých sa rozhodnutie zakladá.

                              —

                              Pokiaľ ide o boj proti praniu špinavých peňazí a financovanie terorizmu (AML/CFT), žalobkyňa tvrdí, že v napadnutom rozhodnutí sa neuvádza existujúce nedodržiavanie pravidiel AML/CFT a ECB neuvádza žiadne rozhodnutie orgánov príslušných v oblasti AML/CFT, podľa ktorého žalobkyňa porušila ustanovenia v danej oblasti v okamihu prijatia napadnutého rozhodnutia.

                              —

                              Žalobkyňa tiež tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je postihnuté vadami, ktoré sa týkajú údajného nesplnenia zákonných kapitálových požiadaviek. V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie len opisuje dôsledky konania MFSA, a teda nepriamo konanie samotnej ECB.


title: Vec T-599/20: Žaloba podaná 22. septembra 2020 – YG/Komisia

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/39

      Žaloba podaná 22. septembra 2020 – YG/Komisia
      (Vec T-599/20)
      (2020/C 423/56)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: YG (v zastúpení: S. Rodrigues a A. Champetier, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie zo 14. novembra 2019 o nezaradení žalobcu na zoznam povýšených úradníkov za rok 2019,

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 11. júna 2020, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobcu proti rozhodnutiu Európskej komisie zo 14. novembra 2019 o nezaradení žalobcu na zoznam povýšených úradníkov,

                  —

                  uložil povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil žalobca.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 45 služobného poriadku – Zjavne nesprávne posúdenie – absencia porovnávacieho hodnotenia:

                              —

                              pokiaľ ide o posúdenie žalobcovej hodnotiacej správy a metódu porovnávacieho hodnotenia [(i) na absencii akéhokoľvek porovnávacieho hodnotenia a (ii) na nedostatku porovnávacieho hodnotenia s pracovníkmi toho istého generálneho riaditeľstva a z rovnakej platovej triedy].

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 25 druhej zarážky služobného poriadku (povinnosť odôvodnenia).


title: Vec T-643/20: Žaloba podaná 23. októbra 2020 – Ryanair/Komisia

text:
               7.12.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/40

      Žaloba podaná 23. októbra 2020 – Ryanair/Komisia
      (Vec T-643/20)
      (2020/C 423/58)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ryanair DAC (Swords, Írsko) (v zastúpení: F. Laprévote, V. Blanc, E. Vahida, S. Rating a I. Metaxas-Maranghidis, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie (EÚ) z 13. júla 2020 o štátnej pomoci SA. 57116 – Holandsko – COVID-19: štátna úverová záruka a štátny úver pre KLM, a

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

            Žalobkyňa tiež tvrdí, že jej žaloba sa má prejednať v zrýchlenom konaní podľa článku 23a Štatútu Súdneho dvora.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Európska komisia nesprávne vylúčila Air France z pôsobnosti napadnutého rozhodnutia.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Európska komisia porušila osobitné ustanovenie ZFEÚ a všeobecné zásady práva Únie v oblasti zákazu diskriminácie, voľného pohybu služieb a slobody usadzovania, na ktorých bola od konca 80. rokov založená liberalizácia leteckej dopravy v Európskej únii. Liberalizácia trhu tejto dopravy umožnila rozvoj skutočne celoeurópskych nízkonákladových leteckých spoločností. Tým, že Európska únia umožnila Holandsku vyhradiť pomoc pre spoločnosť KLM, neprihliadla na škody spôsobené krízou COVID-19 celoeurópskym leteckým spoločnostiam a ich úlohu v leteckom prepojení Holandsku. Článok 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ stanovuje výnimku zo zákazu štátnej pomoci podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ, ale nestanovuje výnimku z ostatných pravidiel a zásad vyplývajúcich zo ZFEÚ.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Európska komisia nesprávne uplatnila článok 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ a dopustila sa zjavne nesprávneho posúdenia tým, že zastávala názor, že pomoc je určená na nápravu závažnej poruchy holandského hospodárstva, a že porušila povinnosť vyváženia prínosov pomoci a jej nepriaznivých účinkov na obchodné podmienky a na zachovanie nerušenej hospodárskej súťaže (tzv. „kritérium vyváženia“) a zabezpečenie toho, aby bola pomoc primeraná.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Európska komisia napriek závažným problémom nezahájila formálne vyšetrovacie konanie a porušila procesné práva žalobkyne.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia porušila povinnosť odôvodniť svoje rozhodnutie.


title: Vec T-642/19: Žaloba podaná 25. septembra 2019 – JCDecaux Street Furniture Belgium/Komisia

text:
               11.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/75

      Žaloba podaná 25. septembra 2019 – JCDecaux Street Furniture Belgium/Komisia
      (Vec T-642/19)
      (2019/C 383/83)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: JCDecaux Street Furniture Belgium (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: A. Winckler a G. Babin, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil článok 1 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom sa v ňom konštatovala existencia nezlučiteľnej štátnej pomoci poskytnutej v prospech JCDecaux pri vykonávaní zmluvy z roku 1984, a články 2 až 4 tohto rozhodnutia v rozsahu, v akom sa v nich nariaďuje, aby belgický štát vymáhal túto pomoc od JCDecaux naspäť,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby proti rozhodnutiu Komisie C(2019) 4466 final z 24. júna 2019 o štátnej pomoci SA.33078 (2015/C) (ex 2015/NN), ktorú Belgicko poskytlo v prospech JC Decaux Belgium Publicité, žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení a nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa Komisia dopustila tým, že usudzovala, že využívanie niektorých reklamných stojanov, na ktoré sa vzťahovala zmluva zo 16. júla 1984, po stanovenej lehote zo strany žalobkyne predstavuje zvýhodnenie.

                              —

                              Komisia nesprávne dospela k záveru o hospodárskej výhode napriek mechanizmu kompenzácie, ktorý uplatňovalo mesto Brusel na základe svojej povinnosti zachovať hospodársku vyváženosť zmluvy.

                              —

                              Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a nesprávneho právneho posúdenia, keď usudzovala, že žalobkyňa v dôsledku zvýhodnenia ušetrila na nájomnom a daniach.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod predložený subsidiárne je založený na zlučiteľnosti hypotetickej štátnej pomoci s vnútorným trhom podľa oznámenia Komisie KZVV (1) a rozhodnutia o službách vo všeobecnom hospodárskom záujme z roku 2012 (2).

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod uvedený subsidiárne je založený na tom, že Komisia porušila povinnosť odôvodnenia, pokiaľ ide o odhad sumy, ktorá sa mala vymáhať späť.

                              —

                              Komisia nedostatočne reagovala na okolnosti, ktoré namietali účastníci konania, o výške pomoci, ktorá sa má vymáhať naspäť, a vopred túto sumu uviedla v tlačovej správe a porušila svoje interné procesné pravidla.

                              —

                              Vyčíslenie sumy hypotetickej pomoci nebolo možné a predstavovalo prekážku jej spätného vymáhania.

                  4.

                  Štvrtý subsidiárne uplatnený dôvod je založený na tom, že štátna pomoc konštatovaná v napadnutom rozhodnutí je premlčaná.

         (1)  Oznámenie Komisie – Rámec Európskej únie pre štátnu pomoc vo forme kompenzácií pre záväzky vo verejnej službe (2011) (Ú. v. EÚ C 8, 2012, s. 15)

         (2)  Rozhodnutie Komisie 2012/21/EÚ z 20. decembra 2011 o uplatňovaní článku 106 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na štátnu pomoc vo forme náhrady za službu vo verejnom záujme udeľovanej niektorým podnikom povereným poskytovaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu (Ú. v. EÚ L 7, 2012, s. 3)


title: Vec T-643/19: Žaloba podaná 26. septembra 2019 – Dermavita/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVEDERM ULTRA)

text:
               11.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/76

      Žaloba podaná 26. septembra 2019 – Dermavita/EUIPO – Allergan Holdings France (JUVEDERM ULTRA)
      (Vec T-643/19)
      (2019/C 383/84)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Dermavita Co. Ltd (Bejrút, Libanon) (v zastúpení: D. Todorov, lawyer)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Allergan Holdings France (Courbevoie, Francúzsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie JUVEDERM ULTRA – ochranná známka Európskej únie č. 6 295 638

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásenie neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 18. júla 2019 v spojených veciach R 1655/2018-4 a R 1723/2018-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie o zmietnutí odvolania R 1723/2018-4 a rozhodnutie o nezrušení ochrannej známky Európskej únie č. 6 295 638 pre tovary zaradené do triedy 5,

                  —

                  uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania vzniknuté žalobkyni vo všetkých štádiách konania o návrhu na zrušenie a odvolacieho konania, vrátane trov konania pred EUIPO a Všeobecným súdom.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  nesprávny výklad uplatniteľného práva, pokiaľ ide o posúdenie povahy výrobkov, pre ktoré bola používaná ochranná známka,

                  —

                  nesprávny výklad viacerých dôkazov týkajúcich sa používania ochrannej známky tretími osobami so súhlasom majiteľa ochrannej známky,

                  —

                  nedostatok dôkazov o súhlase majiteľa ochrannej známky v zmysle článku 18 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady 2017/1001.


title: Vec T-644/19: Žaloba podaná 26. septembra 2019 – Linde Material Handling/EUIPO – Verti Aseguradora (VertiLight)

text:
               11.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/77

      Žaloba podaná 26. septembra 2019 – Linde Material Handling/EUIPO – Verti Aseguradora (VertiLight)
      (Vec T-644/19)
      (2019/C 383/85)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Linde Material Handling GmbH (Aschaffenburg, Nemecko) (v zastúpení: J. Plate a R. Kaase, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Verti Aseguradora, Compañía de seguros y reaseguros, SA (Madrid, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „VertiLight“ – prihláška č. 16 161 788

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 5. júla 2019 vo veci R 1849/2018-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie povinnosti odôvodnenia podľa článku 94 ods. 1 prvej vety nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie práva byť vypočutý podľa článku 94 ods. 1 druhej vety nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-646/19: Žaloba podaná 26. septembra 2019 – eSky Group IP/EUIPO – Gröpel (e)

text:
               11.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/78

      Žaloba podaná 26. septembra 2019 – eSky Group IP/EUIPO – Gröpel (e)
      (Vec T-646/19)
      (2019/C 383/86)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: eSky Group IP sp. z o.o. (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: P. Kurcman, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Gerhard Gröpel (Straubing, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie „e“ v tyrkysovej, bielej, tmavomodrej, modrej a svetlej ružovej farbe – prihláška č. 16 731 333

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 24. júla 2019 vo veci R 223/2019-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  zrušil rozhodnutie námietkového oddelenia z 29. novembra 2018 prijaté v námietkovom konaní č. B 2 957 168,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania pred námietkovým oddelením, odvolacím senátom a Všeobecným súdom.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-659/19: Žaloba podaná 30. septembra 2019 – FF Group Romania v EUIPO – KiK Textilien und Non-Food (_kix)

text:
               11.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/78

      Žaloba podaná 30. septembra 2019 – FF Group Romania v EUIPO – KiK Textilien und Non-Food (_kix)
      (Vec T-659/19)
      (2019/C 383/87)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: FF Group Romania SRL (Bukurešť, Rumunsko) (v zastúpení: A. Căvescu, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: KiK Textilien und Non-Food GmbH (Bönen, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie _kix v čiernej, bielej a zelenej farbe – prihláška č. 12 517 901

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 4. júla 2019 vo veci R 353/2019-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 94 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 95 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie pravidla 20 ods. 7 písm. c) nariadenia č. 2868/95 (teraz článok 71 ods. 1 delegovaného nariadenia (EÚ) č. 2018/625),

                  —

                  porušenie pravidla 50 ods. 1 nariadenia č. 2868/95,

                  —

                  porušenie zásad ochrany legitímnej dôvery, právnej istoty, nestrannosti a rovnosti,

                  —

                  porušenie práva byť vypočutý a práva na spravodlivý proces,

                  —

                  zneužitie právomocí.


title: Vec T-664/19: Žaloba podaná 30. septembra 2019 – Allergan Holdings France/EUIPO – Dermavita (JUVEDERM ULTRA)

text:
               11.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/79

      Žaloba podaná 30. septembra 2019 – Allergan Holdings France/EUIPO – Dermavita (JUVEDERM ULTRA)
      (Vec T-664/19)
      (2019/C 383/88)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Allergan Holdings France (Courbevoie, Francúzsko) (v zastúpení: J. Day, Solicitor)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Dermavita Co. Ltd (Bejrút, Libanon)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie JUVEDERM ULTRA – ochranná známka Európskej únie č. 6 295 638

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásenie neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 18. júla 2019 v spojených veciach R 1655/2018-4 a R 1723/2018-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom ním bola zrušená ochranná známka Európskej únie č. 6295638 JUVEDERM ULTRA vo vzťahu k predmetnému tovaru,

                  —

                  uložil EUIPO a spoločnosti Dermavita Co. Ltd povinnosť znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania vzniknuté žalobkyni.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  Porušenie článku 58 ods. 1 a článku 64 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec C-136/17: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 24. septembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Francúzsko) – GC, AF, BH, ED/Commission nationale de l’informatique et des libertés (CNIL) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Osobné údaje – Ochrana fyzických osôb pri spracúvaní týchto údajov umiestnených na webových stránkach – Smernica 95/46/ES – Nariadenie (EÚ) 2016/679 – Internetové vyhľadávače – Spracúvanie údajov umiestnených na webových stránkach – Osobitné kategórie údajov podľa článku 8 tejto smernice a článkov 9 a 10 tohto nariadenia – Uplatniteľnosť týchto článkov na poskytovateľa vyhľadávača – Rozsah povinností tohto poskytovateľa podľa uvedených článkov – Uverejnenie údajov na webových stránkach výlučne na žurnalistické účely alebo na účely umeleckého alebo literárneho vyjadrenia – Dôsledky pre vybavenie žiadosti o odstránenie odkazu – Články 7, 8 a 11 Charty základných práv Európskej únie)

text:
               25.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/2

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 24. septembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Francúzsko) – GC, AF, BH, ED/Commission nationale de l’informatique et des libertés (CNIL)
      (Vec C-136/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Osobné údaje - Ochrana fyzických osôb pri spracúvaní týchto údajov umiestnených na webových stránkach - Smernica 95/46/ES - Nariadenie (EÚ) 2016/679 - Internetové vyhľadávače - Spracúvanie údajov umiestnených na webových stránkach - Osobitné kategórie údajov podľa článku 8 tejto smernice a článkov 9 a 10 tohto nariadenia - Uplatniteľnosť týchto článkov na poskytovateľa vyhľadávača - Rozsah povinností tohto poskytovateľa podľa uvedených článkov - Uverejnenie údajov na webových stránkach výlučne na žurnalistické účely alebo na účely umeleckého alebo literárneho vyjadrenia - Dôsledky pre vybavenie žiadosti o odstránenie odkazu - Články 7, 8 a 11 Charty základných práv Európskej únie)
      (2019/C 399/02)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: GC, AF, BH, ED

         Žalovaná: Commission nationale de l’informatique et des libertés (CNIL)

         za účasti: Premier ministre, Google LLC, právny nástupca Google Inc.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Ustanovenia článku 8 ods. 1 a 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/[ES] z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov sa majú vykladať v tom zmysle, že zákaz alebo obmedzenia týkajúce sa spracovania osobitných kategórií osobných údajov podľa týchto ustanovení sa s výhradou výnimiek stanovených touto smernicou vzťahujú aj na poskytovateľa vyhľadávača v rámci jeho zodpovedností, kompetencií a možností ako prevádzkovateľa zodpovedného za spracúvanie osobných údajov uskutočnené pri činnosti tohto vyhľadávača, a to v rámci overovania, ktoré tento poskytovateľ vykonáva pod dohľadom príslušných vnútroštátnych orgánov na základe žiadosti dotknutej osoby.

                  2.

                  Ustanovenia článku 8 ods. 1 a 5 smernice 95/46 sa majú vykladať v tom zmysle, že poskytovateľovi vyhľadávača v zásade ukladajú povinnosť, s výhradou výnimiek stanovených touto smernicou, vyhovieť žiadostiam o odstránenie odkazov na webové stránky obsahujúce osobné údaje patriace do osobitných kategórií podľa týchto ustanovení.
                  Článok 8 ods. 2 písm. e) smernice 95/46 sa má vykladať v tom zmysle, že na jeho základe môže takýto poskytovateľ odmietnuť vyhovieť žiadosti o odstránenie odkazu, ak dospeje k záveru, že predmetné odkazy smerujú k obsahu zahŕňajúcemu osobné údaje patriace do osobitných kategórií uvedených v tomto článku 8 ods. 1, avšak na ich spracovanie sa vzťahuje výnimka stanovená v uvedenom článku 8 ods. 2 písm. e), a to pod podmienkou, že toto spracovanie spĺňa všetky ostatné podmienky prípustnosti stanovené v tejto smernici, a s výnimkou prípadu, keď má dotknutá osoba podľa článku 14 prvého odseku písm. a) uvedenej smernice právo namietať proti uvedenému spracovaniu z vážnych a legitímnych dôvodov týkajúcich sa jej osobitnej situácie.
                  Ustanovenia smernice 95/46 sa majú vykladať v tom zmysle, že ak je poskytovateľovi vyhľadávača predložená žiadosť o odstránenie odkazu na webovú stránku, na ktorej sú uverejnené osobné údaje patriace do osobitných kategórií uvedených v článku 8 ods. 1 alebo 5 tejto smernice, tento poskytovateľ musí na základe všetkých relevantných skutočností daného prípadu a vzhľadom na závažnosť zásahu do základných práv dotknutej osoby na ochranu súkromia a na ochranu osobných údajov, zakotvených v článkoch 7 a 8 Charty základných práv Európskej únie, overiť na základe dôvodov závažného verejného záujmu uvedených v článku 8 ods. 4 uvedenej smernice a pri dodržaní podmienok stanovených v poslednom uvedenom ustanovení, či sa zahrnutie tohto odkazu do zoznamu výsledkov zobrazovaného po zadaní mena dotknutej osoby do vyhľadávača javí ako striktne nevyhnutné pre ochranu práva na informácie chráneného článkom 11 tejto Charty v prípade tých používateľov internetu, ktorí by potenciálne mohli mať záujem o prístup na túto webovú stránku prostredníctvom takéhoto vyhľadávania.

                  3.

                  Ustanovenia smernice 95/46 sa majú vykladať v tom zmysle, že

                              —

                              jednak informácie týkajúce sa súdneho konania vedeného voči fyzickej osobe, a prípadne aj informácie o prípadnom z toho plynúcom odsúdení, predstavujú údaje o „trestných činoch“ a o „odsúdeniach v trestnom konaní“ v zmysle článku 8 ods. 5 tejto smernice,

                              —

                              a jednak poskytovateľ vyhľadávača je povinný vyhovieť žiadosti o odstránenie odkazov na webové stránky obsahujúce takéto informácie, ak sa tieto informácie vzťahujú na predchádzajúcu etapu predmetného súdneho konania a vzhľadom na jeho priebeh už nezodpovedajú aktuálnej situácii, ak sa v rámci overenia dôvodov závažného verejného záujmu uvedených v článku 8 ods. 4 uvedenej smernice konštatuje, že vzhľadom na všetky okolnosti danej veci základné práva dotknutej osoby zaručené článkami 7 a 8 Charty základných práv Európskej únie majú prednosť pred základnými právami potenciálne dotknutých používateľov internetu chránenými podľa článku 11 tejto Charty.

         (1)  Ú. v. EÚ C 168, 29.5.2017.


title: Vec C-467/18: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 19. septembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rajonen săd Lukovit – Bulharsko) – trestné konanie proti EP (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Justičná spolupráca v trestných veciach – Články 6 a 47, ako aj článok 51 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie – Smernica 2012/13/EÚ – Článok 8 ods. 2 – Smernica 2013/48/EÚ – Článok 12 – Smernica (EÚ) 2016/343 – Článok 3 – Vnútroštátna právna úprava, ktorá na účely liečby a bezpečnosti umožňuje psychiatrické ochranné liečenie osôb, ktoré v stave nepríčetnosti spáchali činy nebezpečné pre spoločnosť – Právo na informácie o právach – Právo na prístup k obhajcovi – Právo na účinný prostriedok nápravy – Prezumpcia neviny – Zraniteľná osoba)

text:
               25.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/14

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 19. septembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rajonen săd Lukovit – Bulharsko) – trestné konanie proti EP
      (Vec C-467/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v trestných veciach - Články 6 a 47, ako aj článok 51 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie - Smernica 2012/13/EÚ - Článok 8 ods. 2 - Smernica 2013/48/EÚ - Článok 12 - Smernica (EÚ) 2016/343 - Článok 3 - Vnútroštátna právna úprava, ktorá na účely liečby a bezpečnosti umožňuje psychiatrické ochranné liečenie osôb, ktoré v stave nepríčetnosti spáchali činy nebezpečné pre spoločnosť - Právo na informácie o právach - Právo na prístup k obhajcovi - Právo na účinný prostriedok nápravy - Prezumpcia neviny - Zraniteľná osoba)
      (2019/C 399/16)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rajonen săd Lukovit

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      EP

         za účasti: Rajonna prokuratura Lom, KM, HO

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/13/EÚ z 22. mája 2012 o práve na informácie v trestnom konaní a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/48/EÚ z 22. októbra 2013 o práve na prístup k obhajcovi v trestnom konaní a v konaní o európskom zatykači a o práve na informovanie tretej osoby po pozbavení osobnej slobody a na komunikáciu s tretími osobami a s konzulárnymi úradmi po pozbavení osobnej slobody sa majú vykladať v tom zmysle, že sa uplatňujú na súdne konanie, akým je konanie stanovené vo vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktoré na účely liečby a bezpečnosti umožňuje psychiatrické ochranné liečenie osôb, ktoré v stave nepríčetnosti spáchali činy nebezpečné pre spoločnosť. Smernica 2012/13 sa má vykladať v tom zmysle, že osoby podozrivé zo spáchania trestného činu musia byť informované o svojich právach čo najrýchlejšie od okamihu, keď podozrenia, ktoré voči nim existujú – v inom ako naliehavom prípade – odôvodňujú, aby príslušné orgány obmedzili ich osobnú slobodu prostredníctvom donucovacích opatrení, a to najneskôr pred ich prvým úradným výsluchom políciou.

                  2.

                  Článok 47 Charty základných práv Európskej únie, ako aj článok 8 ods. 2 smernice 2012/13 a článok 12 smernice 2013/48 sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá stanovuje súdne konanie, ktoré na účely liečby a bezpečnosti umožňuje psychiatrické ochranné liečenie osôb, ktoré v stave nepríčetnosti spáchali činy nebezpečné pre spoločnosť, pokiaľ táto právna úprava neumožňuje príslušnému súdu overiť, či boli dodržané procesné práva stanovené v týchto smerniciach v konaniach, ktoré predchádzali konaniu prebiehajúcemu na tomto súde a ktoré takémuto súdnemu skúmaniu nepodliehali.

                  3.

                  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/343 z 9. marca 2016 o posilnení určitých aspektov prezumpcie neviny a práva byť prítomný na konaní pred súdom v trestnom konaní a článok 51 ods. 1 Charty základných práv sa majú vykladať v tom zmysle, že ani táto smernica, ani toto ustanovenie Charty základných práv sa neuplatňujú na súdne konanie týkajúce sa psychiatrického ochranného liečenia na účely liečby, ako je v prejednávanej veci konanie upravené v § 155 a nasl. Zakon za zdraveto (zákon o ochrane zdravia), z dôvodu, že existuje riziko, že dotknutá osoba vzhľadom na svoj zdravotný stav ohrozuje svoje zdravie alebo zdravie tretích osôb.

                  4.

                  Zásada prezumpcie neviny uvedená v článku 3 smernice 2016/343 sa má vykladať v tom zmysle, že v rámci súdneho konania o uložení psychiatrického ochranného liečenia, ako je konanie vo veci samej, vyžaduje na účely liečby a bezpečnosti osôb, ktoré v stave nepríčetnosti spáchali činy nebezpečné pre spoločnosť, aby prokuratúra predložila dôkaz, že osoba, ktorej ochranné liečenie sa navrhuje, je páchateľom činov, ktoré predstavujú takéto nebezpečenstvo.

         (1)  Ú. v. EÚ C 352, 1.10.2018.


title: Vec T-746/19: Žaloba podaná 5. novembra 2019 – GY/ECB

text:
               3.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/33

      Žaloba podaná 5. novembra 2019 – GY/ECB
      (Vec T-746/19)
      (2020/C 36/41)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: GY (v zastúpení: L. Levi a A. Champetier, advokáti)

         Žalovaná: Európska centrálna banka (ECB)

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie ECB z 28. januára 2019, ktorým sa žalobcovi nepriznáva príspevok na domácnosť za rok 2019,

                  —

                  ďalej zrušil, ak to bude nevyhnutné, rozhodnutia z 24. apríla 2019 a 26. augusta 2019, ktoré zamietajú žiadosť žalobcu o administratívne preskúmanie a jeho internú sťažnosť,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení zásady zákazu diskriminácie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady nadobudnutých práv.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení „effet utile“ príspevku na domácnosť a článku 15 podmienok zamestnávania ECB.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady povinnosti starostlivosti.