title: Vec C-45/14: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z  19. júna 2014 – (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Ítélőtábla – Maďarsko) – trestné konanie proti Istvánovi Balázsovi, Dánielovi Pappovi (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Základné práva — Charta základných práv Európskej únie — Články 47, 50 a 54 — Vykonanie práva Únie — Neexistencia — Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/32

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 19. júna 2014 – (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Ítélőtábla – Maďarsko) – trestné konanie proti Istvánovi Balázsovi, Dánielovi Pappovi
   (Vec C-45/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Základné práva - Charta základných práv Európskej únie - Články 47, 50 a 54 - Vykonanie práva Únie - Neexistencia - Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora))
   2014/C 315/52
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Ítélőtábla

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   István Balázs, Dániel Papp

      Výrok

   Súdny dvor Európskej únie zjavne nemá právomoc odpovedať na otázky, ktoré položil Fővárosi Ítélőtábla (Maďarsko) rozhodnutím z 21. januára 2014.

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, 12.5.2014.


title: Vec T-79/15: Žaloba podaná 18. februára 2015 – Olympus Medical Systems/ÚHVT (3D)

text:
               13.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/41

         Žaloba podaná 18. februára 2015 – Olympus Medical Systems/ÚHVT (3D)
   (Vec T-79/15)
   (2015/C 118/52)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Olympus Medical Systems Corp. (Tokio, Japonsko) (v zastúpení: A. Ebert-Weidenfeller a C. Opatz, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka obsahujúca prvok „3D“ – prihláška č. 12 598 538.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 11. decembra 2014 vo veci R 1708/2014-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec F-51/15: Žaloba podaná 27. marca 2015 – FR/EASA

text:
               8.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/37

         Žaloba podaná 27. marca 2015 – FR/EASA
   (Vec F-51/15)
   (2015/C 190/45)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: FR (v zastúpení: L. Levi a A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Európska agentúra pre bezpečnosť letectva (EASA)

      Predmet a opis sporu

   Žaloba o neplatnosť rozhodnutia o prepustení žalobcu na konci skúšobnej doby a žaloba o náhradu majetkovej a nemajetkovej škody, ktorú údajne utrpel

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie z 13. júna 2014,

               —

               zrušiť, pokiaľ je to potrebné, rozhodnutie z 18. decembra 2014,

               —

               v dôsledku toho zaviazať EASA na náhradu majetkovej ujmy, ktorú by žalobca utrpel, pokiaľ by nebol reintegrovaný do Európskej agentúry pre bezpečnosť letectva EASA,

               —

               zaviazať EASA na náhradu nemajetkovej ujmy žalobcu ohodnotenej ex aequo et bono predbežne na 5  800 eur, a

               —

               zaviazať EASA na náhradu trov konania.


title: Vec T-154/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. októbra 2016 – Jaber/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii — Zmrazenie finančných prostriedkov — Zrušenie predchádzajúcich aktov rozsudkom Všeobecného súdu — Nové akty, ktoré zaraďujú meno žalobcu do zoznamov — Žaloba o neplatnosť — Článok 76 písm. d) rokovacieho poriadku — Náležitosti žaloby — Prípustnosť — Povinnosť odôvodnenia — Dôkazné bremeno — Právo vlastniť majetok — Sloboda podnikania“)

text:
               12.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/18

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. októbra 2016 – Jaber/Rada
   (Vec T-154/15) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zrušenie predchádzajúcich aktov rozsudkom Všeobecného súdu - Nové akty, ktoré zaraďujú meno žalobcu do zoznamov - Žaloba o neplatnosť - Článok 76 písm. d) rokovacieho poriadku - Náležitosti žaloby - Prípustnosť - Povinnosť odôvodnenia - Dôkazné bremeno - Právo vlastniť majetok - Sloboda podnikania“))
   (2016/C 462/21)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Aiman Jaber (Lattakia, Sýria) (v zastúpení: A. Boesch, D. Amaudruz a M. Ponsard, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: B. Driessen a S. Kyriakopoulou, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba založená na článku 263 ZFEÚ a smerujúca k zrušeniu vykonávacieho rozhodnutia Rady (SZBP) 2015/117 z 26. januára 2015, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 20, 2015, s. 85), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2015/108 z 26. januára 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ L 20, 2015, s. 2), v rozsahu, v akom bolo meno žalobcu zaradené do zoznamu osôb a subjektov, ktorých sa týkajú reštriktívne opatrenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Aiman Jaber znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie v rámci tohto konania a konania o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 190, 8.6.2015.


title: Vec F-13/12: Žaloba podaná 3. februára 2012 — ZZ/Komisia

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/32

         Žaloba podaná 3. februára 2012 — ZZ/Komisia
   (Vec F-13/12)
   2012/C 138/74
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz, A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie o neobnovení žalobcovej zmluvy zmluvného zamestnanca

      Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť túto žalobu za prípustnú,

               —

               zrušiť rozhodnutie prijaté vedúcim sekcie „nábor zamestnancov a ukončenie služby“, riaditeľstvo HR. B, GR pre ľudské zdroje a bezpečnosť, ktoré prijal ako orgán poverený uzatváraním pracovných zmlúv (OPUZ) a podľa ktorého sa žalobcovi neobnovuje pracovná zmluva,

               —

               ak to bude potrebné, zrušiť rozhodnutie OPUZ, ktorým sa zamieta sťažnosť podaná žalobcom,

               —

               opätovne prijať žalobcu do služby, ktorú zastával na GR DIGIT, v rámci obnovenia jeho zmluvy v súlade s požiadavkami služobného poriadku,

               —

               subsidiárne a pre prípad, že by nebolo vyhovené vyššie uvedenému návrhu na opätovné prijatie žalobcu, zaviazať žalovanú na náhradu žalobcovi vzniknutej ujmy, ktorá je predbežne a ex aequo et bono stanovená ako rozdiel medzi odmenou, ktorú by dostal ako dočasný zamestnanec Komisie, ak by bola jeho zmluva obnovená, a podporou v nezamestnanosti, ktorú v súčasnosti poberá, a to za dobu dvoch rokov (ktorá zodpovedá dobe, na ktorú sa zmluva podľa článku 8 PZOZ obnovuje), spolu s úrokmi z omeškania v zákonne stanovenej výške za uvedenú dobu,

               —

               v každom prípade zaviazať žalovanú na náhradu sumy, ktorá je predbežne a ex aequo et bono stanovená na 5 000 eur, ako náhradu nemajetkovej ujmy, spolu s úrokmi z omeškania v zákonne stanovenej výške od vyhlásenia rozsudku,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-182/05: Žaloba podaná 22. apríla 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike

text:
               25.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/9

         Žaloba podaná 22. apríla 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike
   (Vec C-182/05)
   (2005/C 155/17)
   Jazyk konania: gréčtina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Maria Patakia, poradca právneho servisu Komisie a Bernhard Schima, člen právneho servisu Komisie, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 22. apríla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Helénskej republike.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               Určil, že Helénska republika tým, že nezabezpečila, aby Dimosia Epicheirisi Ilektrismou zverejnila oddelené ročné účtovné závierky pre činnosti v oblasti ťažby hnedého uhlia a výroby elektrickej energie, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 14 smernice Európskeho parlamentu a Rady 96/92/ES z 19. decembra 1996 o spoločnej právnej úprave vnútorného trhu s elektrickou energiou (1).

               —

               Zaviazal Helénsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Potom, čo bola predložená sťažnosť, a na základe informácií Grécka (viaceré listy ministerstva pre rozvoj a regulačného úradu pre oblasť elektrickej energie) týkajúcich sa požiadavky zverejnenia oddeleného účtovníctva integrovanej spoločnosti „Dimosia Epicheirisi Ilektrismou“ („DEI“) podľa článku 14 smernice Európskeho parlamentu a Rady 96/92/ES z 19. decembra 1996 o spoločnej právnej úprave vnútorného trhu s elektrickou energiou, Komisia zistila, že Helénska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tohto článku.

               2.

               Komisia sa domnieva, že zverejnenie spoločného účtovníctva pre činnosti DEI v oblasti výroby elektrickej energie a ťažby hnedého uhlia a neoddelenie týchto dvoch činností viedlo k porušeniu povinností stanovených v článku 14 ods. 3 smernice 96/92/ES.

               3.

               Podľa názoru Komisie, napriek existencii vnútropodnikového účtovníctva DEI, v ktorom, ako je stanovené, je ťažba hnedého uhlia oddelená od výroby elektrickej energie, musí byť predmetné oddelenie obsiahnuté aj vo zverejnenom účtovníctve DEI. Komisia zdôrazňuje, že doteraz podniknuté kroky helénskych orgánov neviedli k dosiahnutiu stanoveného cieľa. Poskytnutie informácií regulačnému úradu ohľadom oddeleného účtovníctva nie je dostatočné pre splnenie povinnosti zverejnenia.

      (1)  Ú. v. ES L 27, z 30. 1. 1997, s. 20


title: Vec C-254/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Legfelsőbb Bíróság (Maďarsko) 25. mája 2011 — Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Rendőrkapitányság Záhony Határrendészeti Kirendeltsége/Oskar Shomodi

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Legfelsőbb Bíróság (Maďarsko) 25. mája 2011 — Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Rendőrkapitányság Záhony Határrendészeti Kirendeltsége/Oskar Shomodi
   (Vec C-254/11)
   2011/C 232/29
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Legfelsőbb Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Oskar Shomodi

      Žalovaný: Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Rendőrkapitányság Záhony Határrendészeti Kirendeltsége

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1931/2006 (1) z 20. decembra 2006, ktorým sa ustanovujú pravidlá malého pohraničného styku na vonkajších pozemných hraniciach členských štátov a ktorým sa menia a dopĺňajú ustanovenia Schengenského dohovoru (ďalej len „nariadenie č. 1931/2006“), ktorý stanovuje, že maximálna povolená dĺžka každého neprerušeného pobytu neprekročí tri mesiace — najmä vzhľadom na článok 2 písm. a) a článok 3 bod 3 uvedeného nariadenia — vykladať v tom zmysle, že toto nariadenie umožňuje opakované vstupy a výstupy a stanovuje maximálnu dĺžku neprerušeného pobytu tri mesiace, a to na základe dvojstranných dohôd medzi členskými štátmi a susednými tretími krajinami uzatvorených podľa článku 13, pričom pred uplynutím trojmesačného pobytu obyvateľ pohraničnej oblasti, ktorý je držiteľom povolenia na malý pohraničný styk, môže prerušiť plynutie neprerušeného pobytu a keď znovu prekročí hranicu môže opätovne získať právo na trojmesačný neprerušený pobyt?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, možno sa domnievať, že neprerušený pobyt v zmysle článku 5 nariadenia č. 1931/2006 sa preruší, keď sa vstup i výstup uskutoční v ten istý deň resp. v dvoch po sebe idúcich dňoch?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku a zápornej odpovede na druhú otázku, aký časový interval je potrebný alebo aké ďalšie určujúce kritérium treba vziať do úvahy, aby bolo možné konštatovať, že v zmysle článku 5 nariadenia č. 1931/2006 došlo k prerušeniu plynutia neprerušeného pobytu?

               4.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku možno ustanovenie uvedené v článku 5 nariadenia č. 1931/2006, ktoré stanovuje dĺžku neprerušeného pobytu najviac tri mesiace, chápať v tom zmysle, že treba sčítať jednotlivé pobyty počas opakovaných vstupov a výstupov a ak podľa článku 20 ods. 1 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda zo 14. júna 1985 (Ú. v. ES L 239, 2000, s. 19; Mim. vyd. 19/002, s. 9), a podľa všetkých ostatných právnych predpisov týkajúcich sa Schengenského priestoru bude súčet vyšší než deväťdesiattri dní (tri mesiace), na základe povolenia na malý pohraničný styk nevzniká právo na ďalší pobyt v rámci obdobia šiestich mesiacov, ktoré začalo plynúť odo dňa prvého vstupu?

               5.

               V prípade kladnej odpovede na štvrtú otázku, majú sa v rámci celkového súčtu zohľadniť opakované vstupy a výstupy v rámci jedného dňa, ako aj jeden vstup a výstup v rámci toho istého dňa, a akú metódu treba pri výpočte uplatniť?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1931/2006 z 20. decembra 2006, ktorým sa ustanovujú pravidlá malého pohraničného styku na vonkajších pozemných hraniciach členských štátov a ktorým sa menia a dopĺňajú ustanovenia Schengenského dohovoru (Ú. v. EÚ L 405, s. 1).


title: Vec T-534/11: Žaloba podaná 10. októbra 2011 — Schenker/Komisia

text:
               3.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/26

         Žaloba podaná 10. októbra 2011 — Schenker/Komisia
   (Vec T-534/11)
   2011/C 355/47
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Schenker AG (Essen, Nemecko) (v zastúpení: C. von Hammerstein, B. Beckmann a C. Munding, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie žalovanej z 3. augusta 2011 (SG.B/MKu/psi-Ares [2011]),

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa v zásade uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na chýbajúcom konkrétnom a individuálnom preskúmaní dokumentov
               Po prvé, Komisia nevykonala konkrétne a individuálne preskúmanie dokumentov uvedených v žiadosti o prístup k dokumentom. Podľa názoru žalobkyne Komisia nebola oprávnená opierať sa o všeobecnú domnienku existencie dôvodov odmietnutia. V tejto súvislosti nezohľadnila zásady týkajúce sa prístupu k dokumentom vypracované judikatúrou a význam základného práva na prístup k dokumentom podľa článku 42 Charty základných práv Európskej únie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom uplatnení ustanovení o výnimkách nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1)

               Po druhé, Komisia zjavne nesprávne uplatnila ustanovenia o výnimkách nariadenia č. 1049/2001. Príliš extenzívnym uplatnením výnimiek Komisia nezohľadnila zásady týkajúce sa prístupu k dokumentom vypracované judikatúrou a význam základného práva na prístup k dokumentom podľa článku 42 Charty základných práv Európskej únie. Žalobkyni musí byť s ohľadom na základné práva ako aj zásady transparentnosti a právneho štátu poskytnutý čo možno najširší prístup k dokumentom.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality
               Po tretie, Komisia porušila zásadu proporcionality tým, že výnimky, ktoré si neoprávnene osvojila, nevyvážila alebo v každom prípade nesprávne vyvážila s verejným záujmom na sprístupnení vyžiadaných dokumentov. Komisia teda nezohľadnila skutočnosť, že verejný záujem na sprístupnení dokumentov výrazne prevažuje nad prípadnými záujmami na ich utajení.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení článku 42 Charty základných práv Európskej únie
               Po štvrté, Komisia nezohľadnila to, že žalobkyňa mala v každom prípade — podľa článku 42 Charty základných práv Európskej únie — nárok na prinajmenšom čiastočný prístup k vyžiadaným dokumentom. Tým, že Komisia paušálne a v celom rozsahu odoprela prístup k dokumentom, odňala praktický účinok chránenému nároku na prístup k dokumentom ako základnému právu ako aj nariadeniu č. 1049/2011.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie.


title: Vec C-102/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de Contas (Portugalsko) 28. februára 2017 – Secretaria Regional de Saúde dos Açores/Ministério Público

text:
               15.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de Contas (Portugalsko) 28. februára 2017 – Secretaria Regional de Saúde dos Açores/Ministério Público
   (Vec C-102/17)
   (2017/C 151/27)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de Contas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Secretaria Regional de Saúde dos Açores

      Odporca v odvolacom konaní: Ministério Público

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 58 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ (1) z 26. februára 2014 vykladať v tom zmysle, že mu odporuje vnútroštátny predpis, akým je opísaný vnútroštátny predpis [, teda článok 40 ods. 3 a článok 40 ods. 5 písm. c) Decreto Legislativo Regional n.o 27/2015/A, de 29 de dezembro 2015 (regionálny legislatívny dekrét č. 27/2015/A z 29. decembra 2015)], ktorý v rámci verejného obstarávania dovoľuje stanoviť ako požiadavku pripustenia do verejného obstarávania geografické kritérium, ktoré spočíva v tom, že uchádzač v minulosti zhotovil v tom istom autonómnom regióne tri stavby?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65).


title: Vec C-557/11: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  25. októbra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny — Poľsko) — Maria Kozak/Dyrektor Izby Skarbowej w Lublinie (DPH — Smernica 2006/112/ES — Články 306 až 310 — Osobitná úprava pre cestovné kancelárie — Prepravná služba poskytnutá cestovnou kanceláriou konajúcou vo vlastnom mene — Pojem poskytnutie jednej služby — Článok 98 — Znížená sadzba DPH)

text:
               22.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/7

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 25. októbra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny — Poľsko) — Maria Kozak/Dyrektor Izby Skarbowej w Lublinie
   (Vec C-557/11) (1)

   (DPH - Smernica 2006/112/ES - Články 306 až 310 - Osobitná úprava pre cestovné kancelárie - Prepravná služba poskytnutá cestovnou kanceláriou konajúcou vo vlastnom mene - Pojem poskytnutie jednej služby - Článok 98 - Znížená sadzba DPH)
   2012/C 399/11
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Maria Kozak

      Žalovaný: Dyrektor Izby Skarbowej w Lublinie

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Naczelny Sąd Administracyjny — Výklad článkov 306 až 310, ako aj článku 98 v spojení s bodom 5 prílohy III smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Rozsah uplatňovania osobitného režimu zdaňovania cestovných kancelárií — Odmietnutie uplatniť zníženú sadzbu DPH relevantnú pre služby prepravy osôb na prepravnú službu poskytnutú cestovnou kanceláriou konajúcou vo vlastnom mene v rámci celkovej cestovnej služby — Kvalifikovanie služby ako jednej služby

      Výrok rozsudku

   Články 306 až 310 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že ak v rámci služby v oblasti cestovného ruchu poskytnutej zákazníkovi za paušálnu cenu zdanenú podľa týchto ustanovení cestovná kancelária poskytne tomuto zákazníkovi vlastnú prepravnú službu tvoriacu jeden z prvkov tejto služby v oblasti cestovného ruchu, poskytnutie tejto vlastnej služby podlieha všeobecnej úprave dane z pridanej hodnoty, najmä pokiaľ ide o sadzbu dane, a nepodlieha osobitnej úprave dani z pridanej hodnoty uplatniteľnej na plnenia cestovných kancelárií. Ak členské štáty v súlade s článkom 98 tejto smernice zaviedli zníženú sadzbu dane z pridanej hodnoty v oblasti prepravných služieb, táto znížená sadzba sa bude uplatňovať na uvedené poskytnutie služby.

      (1)  Ú. v. EÚ C 25, 28.1.2012.


title: Vec T-331/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. mája 2016 – Bimbo/EUIPO (THE SNACK COMPANY) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie THE SNACK COMPANY — Absolútne dôvody zamietnutia — Opisný charakter — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) a ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Rovnosť zaobchádzania — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 nariadenia č. 207/2009“)

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. mája 2016 – Bimbo/EUIPO (THE SNACK COMPANY)
   (Vec T-331/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie THE SNACK COMPANY - Absolútne dôvody zamietnutia - Opisný charakter - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) a ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Rovnosť zaobchádzania - Povinnosť odôvodnenia - Článok 75 nariadenia č. 207/2009“))
   (2016/C 251/34)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bimbo, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: J. Carbonell Callicó, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. García Murillo a A. Schifko, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 31. marca 2015 (vec R 954/2014-2) týkajúcemu sa prihlášky obrazovej ochrannej známky Európskej únie THE SNACK COMPANY

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Bimbo, SA, je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 10.8.2015.


title: Vec T-463/17: Žaloba podaná 25. júla 2017 – Raise Conseil/EUIPO – Raizers (RAISE)

text:
               2.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/11

         Žaloba podaná 25. júla 2017 – Raise Conseil/EUIPO – Raizers (RAISE)
   (Vec T-463/17)
   (2017/C 330/14)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Raise Conseil (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: F. Fajgenbaum, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Raizers (Paríž)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie RAISE – ochranná známka Európskej únie č. 11 508 967.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásenie neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 24. mája 2017 vo veci R 1606/2016-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom ním bola vyhlásená neplatnosť ochrannej známky Európskej únie RAISE č. 11 508 967 z dôvodu nedostatku rozlišovacej spôsobilosti v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Európskej únie, pokiaľ ide o tieto služby v triede 36: „finančné záležitosti; finančné informácie; finančné riadenie; financovanie (služby); finančné analýzy; tvorba alebo investovanie kapitálu (peňazí); konzultačné služby v oblasti finančných záležitostí; finančné sponzorstvo; pôžičky (finančné úvery); finančné odhady a oceňovanie (poisťovníctvo, bankovníctvo, nehnuteľnosti); tvorba a investovanie fondov; faktoring; vydávanie cenných papierov; kurzové záznamy na burze; maklérstvo s akciami a obligáciami; menové záležitosti; zmenárenské služby; odhady a oceňovanie (daňové); konzervatívne fondy (služby); homebanking; vydávanie cestovných šekov alebo kreditných kariet; služby v oblasti nehnuteľností; oceňovanie nehnuteľností“,

               —

               rozhodol, že Raizers, navrhovateľka v rámci návrhu na vyhlásenie neplatnosti, znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Raise Conseil, vrátane trov právneho zastúpenia.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec F-14/07: Žaloba podaná 27. februára 2007 – Caló/Komisia

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/57

         Žaloba podaná 27. februára 2007 – Caló/Komisia
   (Vec F-14/07)
   (2007/C 82/120)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Guiseppe Caló (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie o zamietnutí kandidatúry žalobcu na miesto riaditeľa na riaditeľstve „Štatistiky podnikov “na „Štatistickom “úrade Európskych spoločenstiev,

               —

               zrušiť rozhodnutie o vymenovaní pána X na toto miesto,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu žalobcovi symbolickej sumy jedno euro ako náhradu škody za nesprávny služobný postup,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, úradník žalovanej, napadol pred Súdom prvého stupňa Európskych spoločenstiev jednak rozhodnutie, ktorým bol opätovne zaradený na miesto hlavného poradcu pri GR, ku ktorému bol pridelený (1), a jednak rozhodnutie o zamietnutí kandidatúry na miesto riaditeľa v tom istom GR (2), a pred Súdom pre verejnú službu (3) rozhodnutia, ktoré boli prijaté v rámci reorganizácie GR Eurostat-u, o zamietnutí jeho kandidatúry na miesto riaditeľa. V súčasnosti napáda rozhodnutie o zamietnutí kandidatúry na iný post riaditeľa, na tom istom GR a vymenovanie iného kandidáta na toto miesto.
   Na podporu svojej žaloby sa žalobca odvoláva najmä na zjavne nesprávne posúdenie ako aj na porušenie: i) článkov 7, 29 a 45 Služobného poriadku; ii) pravidiel o hodnotení, výbere a vymenovaní vyšších vedúcich pracovníkov Komisie, tak ako sú definované v oznámení z 22. novembra 2000; iii) pravidiel o hodnotení vyšších vedúcich pracovníkov platovej triedy A1 a A2, tak ako sú definované v oznámení z 10. marca 2004; iv) oznámenia o voľnom pracovnom mieste COM/2006/164.

      (1)  Vec T-118/04 (Ú. v. EÚ C 118, 30.4.2004, s. 47).

      (2)  Vec T-134/04 (Ú. v. EÚ C 146, 29.5.2004, s. 6).

      (3)  Vec F-79/06 (Ú. v. EÚ C 237, 30.9.2006, s. 17).


title: Vec C-388/16: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 13. júla 2017 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Rozsudok Súdneho dvora o určení nesplnenia povinnosti — Nevykonanie — Článok 260 ods. 2 ZFEÚ — Peňažné sankcie — Paušálna pokuta)

text:
               4.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 293/11

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 13. júla 2017 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-388/16) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Rozsudok Súdneho dvora o určení nesplnenia povinnosti - Nevykonanie - Článok 260 ods. 2 ZFEÚ - Peňažné sankcie - Paušálna pokuta))
   (2017/C 293/14)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Nicolae a S. Pardo Quintillán, splnomocnené zástupkyne)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. A. Sampol Pucurull a A. Rubio González, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že do 20. septembra 2015, kedy uplynula lehota, ktorú určila Európska komisia vo výzve, neprijalo potrebné opatrenia na vykonanie rozsudku Súdneho dvora z 11. decembra 2014, Komisia/Španielsko (C-576/13, neuverejnený, EU:C:2014:2430), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 260 ods. 1 ZFEÚ.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné zaplatiť Európskej komisii paušálnu pokutu vo výške 3 milióny eur.

               3.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 314, 29.8.2016.


title: Vec C-32/15 P: Odvolanie podané 28. januára 2015 : Electrabel SA, Dunamenti Erőmű Zrt proti uzneseniu Všeobecného súdu (deviata komora) z  13. novembra 2014 vo veci T-40/14, Electrabel SA, Dunamenti Erőmű Zrt/Európska komisia

text:
               16.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/15

         Odvolanie podané 28. januára 2015: Electrabel SA, Dunamenti Erőmű Zrt proti uzneseniu Všeobecného súdu (deviata komora) z 13. novembra 2014 vo veci T-40/14, Electrabel SA, Dunamenti Erőmű Zrt/Európska komisia
   (Vec C-32/15 P)
   (2015/C 089/16)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Electrabel SA, Dunamenti Erőmű Zrt (v zastúpení: J. Philippe, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateliek

               —

               zrušiť uznesenie Všeobecného súdu z 13. novembra 2014 vo veci T-40/14 v rozsahu, v akom zamieta žalobu odvolateliek ako neprípustnú,

               —

               určiť, že žaloba odvolateliek je prípustná alebo subisidiárne, že je prípustná pre obdobie od 10. januára 2009,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania pred Všeobecným súdom a Súdnym dvorom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky uvádzajú štyri odvolacie dôvody. V napadnutom uznesení Všeobecný súd zamietol žalobu odvolateliek, ktorá sa v podstate týkala náhrady škody, ktorá im vznikla neoprávneným ukončením zmluvy o predaji elektrickej energie (PPA) na základe protiprávneho rozhodnutia Komisie 2009/609/ES zo 4. júna 2008 o štátnej pomoci C 41/05 (1). Všeobecný súd rozhodol, že žaloba odvolateliek je premlčaná a zamietol ju ako neprípustnú.
   V prvom odvolacom dôvode odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd neodôvodnil, prečo sa článok 102 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu (ďalej len „Rokovací poriadok“), podľa ktorého sa procesné lehoty predlžujú z dôvodu vzdialenosti, nepoužije na žalobu odvolateliek, hoci z výkladu Zmlúv, Štatútu Súdneho dvora (ďalej len „Štatút“) a Rokovacieho poriadku vyplýva, že článok 102 ods. 2 sa uplatňuje na premlčaciu lehotu stanovenú v článku 46 ods. 1 Štatútu.
   V druhom odvolacom dôvode odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd sa pri uplatnení článku 268 a článku 340 ods. 2 Zmluvy o fungovaní EÚ (ZFEÚ) dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď požadoval, aby odvolateľky vo svojom pôvodnom návrhu uviedli, že k ich škode došlo opakovane.
   V treťom odvolacom dôvode odvolateľky uvádzajú, že Všeobecný súd neodôvodnil, prečo judikatúra uvedená odvolateľkami na podporu opakovanosti ich škody nie je porovnateľná s ich situáciou, hoci odvolateľky v tejto súvislosti poskytli rozsiahle dôkazy.
   V štvrtom odvolacom dôvode odvolateľky uvádzajú, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že zamietol argumentáciu odvolateliek týkajúcu sa toho, že k škode došlo opakovane, a to na základe toho, že ešte stále prebieha preskúmanie rozhodnutia Komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ L 225, s. 53.


title: Vec C-16/12: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 6. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gyulai Törvényszék — Maďarsko) — HERMES Hitel és Faktor Zrt/Nemzeti Földalapkezelő Szervezet (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Všeobecné zásady práva Únie — Zákon o lesoch — Chýbajúca súvislosť s právom Únie — Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               6.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/7

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 6. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gyulai Törvényszék — Maďarsko) — HERMES Hitel és Faktor Zrt/Nemzeti Földalapkezelő Szervezet
   (Vec C-16/12) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Všeobecné zásady práva Únie - Zákon o lesoch - Chýbajúca súvislosť s právom Únie - Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)
   2012/C 303/13
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Gyulai Törvényszék

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: HERMES Hitel és Faktor Zrt

      Žalovaný: Nemzeti Földalapkezelő Szervezet

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Gyulai Törvényszék — Výklad všeobecných zásad práva Únie — Zmluva o hypotekárnom úvere uzavretá medzi finančnou inštitúciou a verejným orgánom — Legislatívna zmena, na základe ktorej sa určité predtým prevoditeľné lesné pozemky stávajú neprevoditeľnými — Zmena znemožňujúca predaj pozemkov, ktoré sú predmetom hypotéky, na verejnej dražbe po tom, čo veriteľ začal voči dlžníkovi súdne konanie z dôvodu neplnenia zmluvy

      Výrok

   Súdny dvor Európskej únie je zjavne nepríslušný odpovedať na prejudiciálne otázky, ktoré podal Gyulai Törvényszék (Maďarsko) rozhodnutím zo 4. januára 2012.

      (1)  Ú. v. EÚ C 126, 28.4.2012.


               26.5.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 117/1

         (2007/C 117/01)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 82, 14.4.2007

      Ú. v. EÚ C 69, 24.3.2007

      Ú. v. EÚ C 56, 10.3.2007

      Ú. v. EÚ C 42, 24.2.2007

      Ú. v. EÚ C 20, 27.1.2007

      Ú. v. EÚ C 331, 30.12.2006

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-665/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal do Trabalho de Lisboa (Portugalsko) 16. decembra 2013 — Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins/Via Directa — Companhia de Seguros SA

text:
               22.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 85/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal do Trabalho de Lisboa (Portugalsko) 16. decembra 2013 — Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins/Via Directa — Companhia de Seguros SA
   (Vec C-665/13)
   2014/C 85/21
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal do Trabalho de Lisboa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Sindicato Nacional dos Profissionais de Seguros e Afins

      Žalovaná: Via Directa — Companhia de Seguros SA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa zásada rovnosti zaobchádzania, z ktorej vyplýva zákaz akejkoľvek diskriminácie, vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje na zamestnancov verejného sektora?

               2.

               Ak štát jednostranne rozhodne, že sa pozastaví vyplácanie uvedených mimoriadnych príspevkov, pokiaľ sa toto rozhodnutie vzťahuje len na konkrétnu kategóriu zamestnancov — zamestnancov verejného sektora —, ide o diskrimináciu založenú na právnej povahe pracovnoprávneho vzťahu?


title: Vec T-207/16: Žaloba podaná 4. mája 2016 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/Európska komisia

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/36

         Žaloba podaná 4. mája 2016 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/Európska komisia
   (Vec T-207/16)
   (2016/C 251/42)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Solún, Grécko) (v zastúpení: B. Christianòs, dikigoros)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie o vylúčení, ktoré bolo v súvislosti s ním prijaté,

               —

               zrušil rozhodnutie o zápise a aktivácii v rámci systému včasného varovania a/alebo v rámci systému včasného odhaľovania rizika a vylúčenia, ktoré bolo v súvislosti s ním prijaté,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou žalobca navrhuje zrušenie po prvé rozhodnutia príslušného povoľujúceho úradníka a/alebo verejného obstarávateľa v súvislosti s jeho vylúčením a po druhé rozhodnutia príslušného povoľujúceho úradníka a/alebo verejného obstarávateľa, ktorým sa buď navrhuje, aby Komisia zapísala a aktivovala varovanie o vylúčení, ktoré sa ho týka, v systéme včasného varovania (EWS) a/alebo v systéme včasného odhaľovania rizika a vylúčenia (EDES), ktoré táto inštitúcia spravuje, alebo sa k takému zápisu a aktivácii pristupuje.
   Žalobca tvrdí, že napadnuté akty musia byť zrušené z nasledujúcich dôvodov:

               1.

               po prvé z dôvodu porušenia podstatných formálnych náležitostí;

               2.

               po druhé z dôvodu porušenia ustanovení rozhodnutia 2014/792/EÚ (1) o systéme EWS a nariadenia č. 2015/1929 (2) o systéme EDES, práva byť vypočutý a zásady proporcionality;

               3.

               po tretie z dôvodu porušenia všeobecných zásad riadnej správy vecí verejných a transparentnosti.

      (1)  Rozhodnutie Komisie z 13. novembra 2014 o systéme včasného varovania, ktorý majú požívať povoľujúci úradníci Komisie a výkonné agentúry (Ú. v. EÚ L 329, 2014, s. 68)

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2015/1929 z 28. októbra 2015, ktorým sa mení nariadenie (EÚ, Euratom) č. 966/2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie (Ú. v. EÚ L 286, 2015, s. 1)


title: Vec F-94/10: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  18. mája 2011 — Carpenito/Rada

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/58

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 18. mája 2011 — Carpenito/Rada
   (Vec F-94/10) (1)

   2011/C 252/130
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 13, 15.1.2011, s. 41.


title: Vec C-21/15 P: Odvolanie podané 19. januára 2015 Európskou komisiou proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá rozšírená komora) zo 7. novembra 2014 vo veci T-399/11, Banco Santander a Santusa/Komisia

text:
               9.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 81/11

         Odvolanie podané 19. januára 2015 Európskou komisiou proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá rozšírená komora) zo 7. novembra 2014 vo veci T-399/11, Banco Santander a Santusa/Komisia
   (Vec C-21/15 P)
   (2015/C 081/14)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci v odvolacom konaní: Banco Santander, S.A. a Santusa Holding, S.L.

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               vrátiť vec na opätovné prejednanie Všeobecnému súdu Európskej únie,

               —

               určiť, že o trovách konania sa rozhodne neskôr.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď nesprávne vyložil článok 107 ods. 1 Zmluvy, a najmä pojem selektívna povaha štátnej pomoci, obsiahnutý v uvedenom článku.
   Tento jediný odvolací dôvod pozostáva z dvoch častí, ktoré sú založené na nasledujúcom nesprávnom právnom posúdení:

               —

               po prvé, Všeobecný súd pochybil v tom, že na preukázanie, že opatrenie je selektívne, vyžaduje určenie skupiny podnikov s vlastnými charakteristikami (identifikovateľnými ex ante), a

               —

               po druhé, Všeobecný súd nesprávne vykladá pojem selektívna povaha, keď umelo rozlišuje medzi pomocou pri vývoze tovaru a pomocou pri vývoze kapitálu.


title: Vec C-310/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Spetsializiran nakazatelen săd (Bulharsko) 31. mája 2016 – trestné konanie proti Petarovi Dzivevovi

text:
               29.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Spetsializiran nakazatelen săd (Bulharsko) 31. mája 2016 – trestné konanie proti Petarovi Dzivevovi
   (Vec C-310/16)
   (2016/C 314/17)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Spetsializiran nakazatelen sad

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Petar Dzivev

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je zlučiteľné s:

                           —

                           článkom 325 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ktorý stanovuje, že členské štáty prijmú opatrenia na účinnú ochranu pred podvodmi a iným protiprávnym konaním poškodzujúcim finančné záujmy Únie,

                           —

                           článkom 2 ods. 1 v spojení s článkom 1 ods. 1 písm. b) Dohovoru o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev („Dohovor PIF“) v spojení s článkom 2 ods. 1 písm. b) rozhodnutia [Rady zo 7. júna 2007 o systéme vlastných zdrojov Európskych spoločenstiev] 2007/436/ES, Euratom, podľa ktorého členské štáty príjmu potrebné opatrenia, aby zabezpečili účinný boj proti daňovým podvodom v oblasti dane z pridanej hodnoty,

                           —

                           článkom 47 ods. 1 a 2 Charty, ktorý zaručuje právo na účinný prostriedok nápravy pred súdom zriadeným zákonom,

                     – ak podľa vnútroštátneho práva dôkazy, ktoré boli získané využitím „špeciálnych vyšetrovacích postupov“, konkrétne odpočúvaním telekomunikačnej prevádzky osôb, ktoré boli neskôr obžalované kvôli podvodu v oblasti DPH, nemôžu byť použité, pretože odpočúvanie nariadil súd, ktorý nebol príslušný, pričom sa zohľadnia nasledujúce požiadavky:

                           —

                           skôr (v rozmedzí od jedného do troch mesiacov predtým) bol podaný návrh na vykonanie odpočúvania tejto telekomunikačnej prevádzky a ten istý súd ho nariadil, pričom v tom čase bol ešte príslušný,

                           —

                           návrh na vydanie príkazu na sporné odpočúvanie telekomunikačnej prevádzky (na účely predĺženia skoršieho odpočúvania a na odpočúvanie nových telefónnych liniek) bol podaný na rovnakom súde, ktorý už nebol príslušný, pretože jeho právomoc bola bezprostredne pred tým delegovaná na iný súd; súd, ktorý bol pôvodne príslušný, posúdil návrh napriek chýbajúcej právomoci a vydal príkaz,

                           —

                           v neskoršom čase (približne o mesiac neskôr) bol podaný nový návrh na vydanie príkazu na odpočúvanie rovnakých telefónnych liniek, pričom tento príkaz vydal súd, ktorý už bol na to príslušný,

                           —

                           všetky vydané príkazy fakticky neobsahujú žiadne odôvodnenie,

                           —

                           ustanovenie zákona, ktoré nariaďovalo delegovanie právomoci, bolo nejasné a viedlo k mnohým súdnym rozhodnutiam, ktoré si odporovali, a preto viedlo k tomu, že Vărhoven săd približne dva roky po delegovaní právomoci, ktoré sa uskutočnilo na základe zákona a po spornom odpočúvaní, vydal záväzné výkladové rozhodnutie,

                           —

                           súd, ktorý sa zaoberá prejednávanou vecou, nie je oprávnený rozhodnúť o návrhoch na vydanie príkazov na použitie špeciálnych vyšetrovacích postupov (odpočúvanie telekomunikačnej prevádzky), je však príslušný rozhodnúť o zákonnosti uskutočneného odpočúvania vrátane konštatovania, že príkaz nespĺňa požiadavky zákona, a preto nemožno zohľadniť dôkazy získané touto cestou; táto právomoc existuje len vtedy, keď bol vydaný platný príkaz na odpočúvanie telekomunikačnej prevádzky,

                           —

                           použitie týchto dôkazov (telefonáty obžalovaných, ktorých odpočúvanie nariadil súd, ktorý už stratil svoju právomoc) má rozhodujúci význam pre rozhodnutie o otázke zodpovednosti vodcu zločineckej skupiny, ktorá bola založená s cieľom páchať daňové trestné činy podľa zákona o DPH, resp. ako podnecovateľa ku konkrétnym daňovým trestným činom, pričom ho možno uznať vinným a odsúdiť len vtedy, keď sa tieto telefonáty môžu použiť ako dôkazy; v opačnom prípade by musel byť oslobodený.

               2.

               Možno na prejednávaný prípad uplatniť rozsudok vydaný v prejudiciálnom konaní C-614/14?


title: Uznesenie Súdneho dvora (druhá komora) z 28. októbra 2004 vo veci C-236/03 P: Komisia Európskych spoločenstiev proti CMA CGM a.i. (Odvolanie — Dohody — Námorná doprava medzi Severnou Európou a Ďalekým východom — Pokuty — Odvolanie z časti zjavne neprípustné a z časti nedôvodné)

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/10

      UZNESENIE SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 28. októbra 2004
   vo veci C-236/03 P: Komisia Európskych spoločenstiev proti CMA CGM a.i. (1)

   (Odvolanie - Dohody - Námorná doprava medzi Severnou Európou a Ďalekým východom - Pokuty - Odvolanie z časti zjavne neprípustné a z časti nedôvodné)
   (2005/C 106/19)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-236/03 P, predmetom ktorej je odvolanie podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora, ktoré podala dňa 2. júna 2003 Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnený zástupca: P. Oliver), ďalší účastníci konania: CMA CGM a.i., so sídlom v Marseille (Francúzsko), Evergreen Marine Corp. Ltd, so sídlom v Taipei, Taiwan (Čína), Hanjin Shipping Co. Ltd, so sídlom v Taipei, Hapag-Lloyd Container Linie GmbH, so sídlom v Soule (Júžna Kórea), Kawasaki Kisen Kaisha Ltd, so sídlom v Tókiu (Japonsko), Malaysia International Shipping Corporation Berhad, so sídlom v Kuala Lumpur (Malajzia), Mitsui OSK Lines Ltd, so sídlom v Tokiu, Neptune Orient Lines Ltd, so sídlom v Singapure (Singapur), Nippon Yusen Kaisha, so sídlom v Tokiu, Orient Overseas Container Line Ltd, so sídlom vo Wanchai (Čína), P & O Nedlloyd Container Liner Ltd, so sídlom v Londýne (Spojené kráľovstvo), Yangming Marine Transport Corp., so sídlom v Taipei (advokáti: J. Pheasant a M. Levitt), Senator LinesGmbH, pôvodne DSR-Senator Lines GmbH, so sídlom v Brémach (Nemecko) (advokáti: J. Pheasant, M. Levitt, D. Waelbroeck a U. Zinsmeister) a Cho Yang Shipping Co. Ltd, so sídlom v Soule, v likvidácii, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans (spravodajca), sudcovia R. Silva de Lapuerta, R. Schintgen, G. Arestis a J. Klučka, generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: R. Grass, vydal dňa 28. októbra 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184, 2.8.2003


title: Vec T-322/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  22. januára 2015 – Tsujimoto/ÚHVT – Kenzo (KENZO) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva KENZO — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva KENZO — Relatívny dôvod zamietnutia — Dobré meno — Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Oneskorené predloženie dokumentov — Diskrečná právomoc odvolacieho senátu — Článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009“ )

text:
               9.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 81/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. januára 2015 – Tsujimoto/ÚHVT – Kenzo (KENZO)
   (Vec T-322/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva KENZO - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva KENZO - Relatívny dôvod zamietnutia - Dobré meno - Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Oneskorené predloženie dokumentov - Diskrečná právomoc odvolacieho senátu - Článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009“))
   (2015/C 081/22)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Kenzo Tsujimoto (Osaka, Japonsko) (v zastúpení: A. Wenninger-Lenz, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne M. Rajh a J. Crespo Carrillo, neskôr M. Rajh a P. Bullock, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Kenzo (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: P. Roncaglia, G. Lazzaretti, F. Rossi a N. Parrotta, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 25. marca 2013 (vec R 1364/2012-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťou Kenzo a pánom Kenzom Tsujimotom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Kenzo Tsujimoto je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 31.8.2013.


title: Spojené Veci C-447/08 a C-448/08: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  8. júla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Svea hovrätt — Švédsko) — trestné konania proti Ottovi Sjöbergovi (C-447/08), Andersovi Gerdinovi (C-448/08) (Slobodné poskytovanie služieb — Hazardné hry — Prevádzkovanie hazardných hier cez internet — Propagácia hier organizovaných v iných členských štátoch — Činnosti vyhradené verejnoprávnym alebo neziskovým orgánom — Trestné sankcie)

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/8

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 8. júla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Svea hovrätt — Švédsko) — trestné konania proti Ottovi Sjöbergovi (C-447/08), Andersovi Gerdinovi (C-448/08)
   (Spojené Veci C-447/08 a C-448/08) (1)

   (Slobodné poskytovanie služieb - Hazardné hry - Prevádzkovanie hazardných hier cez internet - Propagácia hier organizovaných v iných členských štátoch - Činnosti vyhradené verejnoprávnym alebo neziskovým orgánom - Trestné sankcie)
   2010/C 234/12
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Svea hovrätt

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Otto Sjöberg (C-447/08), Anders Gerdin (C-448/08)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Svea hovrätt — Výklad článkov 12 ES, 43 ES, 49 ES a 54 ES — Vnútroštátna právna úprava, ktorá zakazuje pod hrozbou trestnej sankcie propagáciu účasti na lotérii iba v prípade, ak je uvedená lotéria organizovaná v inom členskom štáte

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 49 ES sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni právnej úprave členského štátu, akou je právna úprava vo veci samej, ktorá zakazuje robiť reklamu, určenú pre rezidentov tohto štátu, na hazardné hry organizované na účely dosiahnutia zisku súkromnými prevádzkovateľmi v iných členských štátoch.

               2.

               Článok 49 ES sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, podľa ktorej hazardné hry patria do systému výlučných práv, v rámci ktorého propagácia hier organizovaných v inom členskom štáte podlieha prísnejším sankciám ako propagácia takých hier prevádzkovaných bez povolenia na vnútroštátnom území. Vnútroštátny súd musí preskúmať, či vnútroštátna právna úprava dotknutá vo veciach samých predstavuje tento prípad.

      (1)  Ú. v. EÚ C 327, 20.12.2008.


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 2. júla 2004 vo veci T-256/03, Bundesverband der Nahrungsmittel– und Speiseresteverwertung eV a Josef Kloh proti Komisii Európskych spoločenstiev (Žaloba o neplatnosť — Nariadenie (ES) č. 1774/2002 — Rozhodnutie 202/328/ES — Používanie kuchynských odpadov v potrave určenej ošípaným — Neprípustnosť)

text:
               9.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/16

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 2. júla 2004
   vo veci T-256/03, Bundesverband der Nahrungsmittel– und Speiseresteverwertung eV a Josef Kloh proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Nariadenie (ES) č. 1774/2002 - Rozhodnutie 202/328/ES - Používanie kuchynských odpadov v potrave určenej ošípaným - Neprípustnosť)
   (2004/C 251/30)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci T-256/03, Bundesverband der Nahrungsmittel– und Speiseresteverwertung eV, so sídlom Bochum (Nemecko), Josef Kloh, bytom Eichenried (Nemecko), v zastúpení: R. Steiling a S. Wienhues, advokáti, proti Komisii Európskych spoločenstiev, (v zastúpení: G. Braun, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je žaloba o čiastočnú neplatnosť rozhodnutia Komisie 2003/328/ES z 12. mája 2003 o prechodných opatreniach v zmysle nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 pokiaľ ide o používanie kuchynských odpadov tretej kategórie v potrave určenej ošípaným a zákaz opakovaného použitia v rámci tých istých druhov pokiaľ ide o krmivo určené na výkrm ošípaných (Ú. v. L 117, s. 46), Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: predseda komory J. Pirrung, sudcovia: A. W. H. Meij a N. J. Forwood, tajomník: H. Jung, vydal dňa 2. júla 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa ako neprípustná zamieta.

               2.

               Žalobcovia znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania Komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 213 zo 6.9.2003


title: Uznesenie Súdneho dvora (druhá komora) z 29. októbra 2004 vo veci C-360/02 P: Carlo Ripa de Meana proti Európskemu parlamentu (Odvolanie — Bývalý poslanec Európskeho parlamentu — Provizórny režim starobného dôchodku — Prerušenie vyplácania dôchodku v nadväznosti na zvolenie tohto poslanca za člena regionálnej rady — Žaloba o neplatnosť — Potvrdzujúci akt — Neprípustnosť — Zjavne neodôvodnené odvolanie)

text:
               22.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/9

      UZNESENIE SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 29. októbra 2004
   vo veci C-360/02 P: Carlo Ripa de Meana proti Európskemu parlamentu (1)

   (Odvolanie - Bývalý poslanec Európskeho parlamentu - Provizórny režim starobného dôchodku - Prerušenie vyplácania dôchodku v nadväznosti na zvolenie tohto poslanca za člena regionálnej rady - Žaloba o neplatnosť - Potvrdzujúci akt - Neprípustnosť - Zjavne neodôvodnené odvolanie)
   (2005/C 19/17)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci C-360/02 P, predmetom ktorej je odvolanie podľa článku 49 Štatútu Súdneho dvora, ktoré podal dňa 2. októbra 2002 Carlo Ripa de Meana, bývalý poslanec Európskeho parlamentu, bydliskom v Montecastello de Vibio (Taliansko), (v zastúpení: W. Viscardini a G. Donà, advokáti), ďalší účastník konania: Európsky parlament (v zastúpení: A. Caiola a G. Ricci, splnomocnení zástupcovia), žalovaný v prvostupňovom konaní, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans (spravodajca), sudcovia C. Gulmann, J. Makarczyk, P. Kūris a J. Klučka, generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: R. Grass, vydal dňa 29. októbra 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Ripa de Meana je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 305 zo 7.12.2002


title: Vec C-558/08: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  8. júla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Portakabin Limited, Portakabin B.V./Primakabin B.V. [Ochranné známky — Reklama na internete zadaním kľúčových slov ( „keyword advertising“ ) — Smernica 89/104/EHS — Články 5 až 7 — Zobrazenie oznamov zadaním kľúčového slova zhodného s ochrannou známkou — Zobrazenie oznamu zadaním kľúčového slova, ktorý preberá ochrannú známku s  „drobnými chybami“ — Reklama na použitý tovar — Výrobky vyrobené a uvedené na trh majiteľom ochrannej známky — Vyčerpanie práv z ochrannej známky — Umiestňovanie etikiet s menom ďalšieho predajcu a odstránenie etikiet, na ktorých je uvedená ochranná známka — Reklama použitím ochrannej známky inej osoby na použitý tovar, ktorý okrem tovarov vyrobených majiteľom ochrannej známky, zhŕňa aj tovar s odlišným pôvodom]

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/10

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. júla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Portakabin Limited, Portakabin B.V./Primakabin B.V.
   (Vec C-558/08) (1)

   (Ochranné známky - Reklama na internete zadaním kľúčových slov („keyword advertising“) - Smernica 89/104/EHS - Články 5 až 7 - Zobrazenie oznamov zadaním kľúčového slova zhodného s ochrannou známkou - Zobrazenie oznamu zadaním kľúčového slova, ktorý preberá ochrannú známku s „drobnými chybami“ - Reklama na použitý tovar - Výrobky vyrobené a uvedené na trh majiteľom ochrannej známky - Vyčerpanie práv z ochrannej známky - Umiestňovanie etikiet s menom ďalšieho predajcu a odstránenie etikiet, na ktorých je uvedená ochranná známka - Reklama použitím ochrannej známky inej osoby na použitý tovar, ktorý okrem tovarov vyrobených majiteľom ochrannej známky, zhŕňa aj tovar s odlišným pôvodom)
   2010/C 234/15
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Portakabin Limited, Portakabin B.V.

      Žalovaná: Primakabin B.V.

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Výklad článku 5 ods. 1 písm. a), článku 5, článku 6 ods. 1 písm. b) a c) a článku 7 Prvej smernice Rady 87/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, 1989, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92) — Právo majiteľa ochrannej známky namietať proti neoprávnenému používaniu jeho ochrannej známky — Používanie — Pojem — Používanie ochrannej známky ako kľúčového slova pre vyhľadávanie výrobkov uvedenej ochrannej známky na internete za pomoci vyhľadávača — Zobrazenie odkazu na internetovú stránku ďalšieho predajcu výrobkov ochrannej známky

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 5 ods. 1 smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok, zmenenej a doplnenej Dohodou o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992, sa má vykladať v tom zmysle, že majiteľ ochrannej známky je oprávnený zakázať inzerentovi, aby použitím kľúčového slova, ktoré je zhodné s touto ochrannou známkou, ktoré si inzerent vybral v rámci služby odkazov na internete bez súhlasu uvedeného majiteľa, robil reklamu na tovary alebo služby zhodné alebo podobné s tými, pre ktoré je uvedená ochranná známka zapísaná, pokiaľ táto reklama priemernému používateľovi internetu neumožňuje alebo len ťažko umožňuje zistiť, či tovary alebo služby uvedené v ozname pochádzajú od majiteľa ochrannej známky alebo z podniku, ktorý je s ním hospodársky prepojený, alebo naopak, od tretej osoby.

               2.

               Článok 6 smernice 89/104, zmenenej a doplnenej Dohodou o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992, sa má vykladať v tom zmysle, že ak možno používanie označení zhodných alebo podobných s ochrannými známkami ako kľúčových slov v rámci služby odkazov na internete inzerentom zakázať podľa článku 5 uvedenej smernice, nemôžu sa títo inzerenti odvolávať na výnimku uvedenú v tomto článku 6 ods. 1, aby sa vyhli tomuto zákazu. Vnútroštátnemu súdu však prislúcha posúdiť, či vzhľadom na dané okolnosti prejednávanej veci skutočne nejde o používanie v zmysle uvedeného článku 6 ods. 1, ktoré by bolo možné považovať za používanie uskutočnené v súlade s čestným konaním v priemysle alebo obchode.

               3.

               Článok 7 smernice 89/104, zmenenej a doplnenej Dohodou o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992, sa má vykladať v tom zmysle, že majiteľ ochrannej známky nie je oprávnený inzerentovi, ktorý použitím kľúčového slova zhodného alebo podobného s touto ochrannou známkou, ktoré si tento inzerent vybral v rámci služby odkazov na internete bez súhlasu uvedeného majiteľa, zakázať reklamu na ďalší predaj použitého tovaru vyrobeného týmto majiteľom a ním uvedeného alebo s jeho súhlasom na trh v Európskom hospodárskom priestore okrem prípadu, že existuje legitímny dôvod v zmysle odseku 2 uvedeného článku, ktorý odôvodňuje, že uvedený majiteľ môže proti takémuto používaniu namietať v prípade, že ide o používanie uvedeného označenia, na základe ktorého sa možno domnievať, že existuje obchodný vzťah medzí ďalším predajcom a majiteľom ochrannej známky alebo ide o používanie, ktoré vážne poškodzuje dobré meno ochrannej známky.
               Vnútroštátny súd, ktorému prislúcha posúdiť, či vo veci, o ktorej rozhoduje, existuje alebo neexistuje legitímny dôvod:

                           —

                           nemôže len na základe skutočnosti, že inzerent používa ochrannú známku inej osoby tým, že doplní výrazy, ktoré uvádzajú, že daný tovar je predmetom ďalšieho predaja, akými sú výrazy „opotrebovaný“ alebo „použitý“, konštatovať, že na základe oznamu sa možno domnievať, že medzi ďalším predajcom a majiteľom ochrannej známky existuje obchodný vzťah alebo vážne poškodzuje jej dobré meno,

                           —

                           musí konštatovať, že o legitímny dôvod ide v prípade, ak ďalší predajca bez súhlasu majiteľa ochrannej známky, ktorú používal v rámci reklamy svojich činností týkajúcich sa ďalšieho predaja, odstránil údaj o tejto ochrannej známke na tovaroch vyrobených a uvedených na trh týmto majiteľom a nahradil tento údaj etiketou obsahujúcou meno ďalšieho predajcu, čím uvedenú ochrannú známku zakryl, a

                           —

                           musí konštatovať, že ďalšiemu predajcovi, ktorý sa špecializuje na predaj použitého tovaru ochrannej známky inej osoby, nemožno zakázať používanie tejto ochrannej známky na účely zobrazenia oznamu pre verejnosť o jeho činnosti týkajúcej sa ďalšieho predaja, ktorá okrem iného zahŕňa aj predaj použitých tovarov uvedenej ochrannej známky, len keď ďalším predajom týchto iných výrobkov vzhľadom na jeho objem, zobrazenie alebo zlú kvalitu nehrozí vážne poškodenie obrazu, ktorý majiteľ v súvislosti so svojou ochrannou známkou vytvoril.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009.


title: Vec T-405/10: Žaloba podaná 10. septembra 2010 — Justice & Environment/Komisia

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/54

         Žaloba podaná 10. septembra 2010 — Justice & Environment/Komisia
   (Vec T-405/10)
   ()
   2010/C 301/86
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Justice & Environment (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: P. Černý, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť napadnuté opatrenia [rozhodnutia Komisie 2010/135/EU a 2010/136/EU a odpoveď Komisie K(2010) 4632] za neplatné.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobca domáha zrušenia rozhodnutí Komisie 2010/135/EU (1) a 2010/136/EU (2) týkajúcich sa uvedenia geneticky modifikovaného zemiaka na trh ako potraviny a krmiva, ako aj rozhodnutia Komisie K(2010) 4632 o zamietnutí žiadosti o vnútorné preskúmanie podanej žalobcom na základe hlavy IV Nariadenia (ES) č. 1367/2006 (3).
   Na podporu žaloby uvádza žalobca nasledujúce žalobné dôvody.
   Tvrdí, že pri prijímaní rozhodnutí 2010/135/EU a 2010/136/EU porušila Komisia podstatné procesné náležitosti v zmysle článku 263 ZFEÚ a svoje povinnosti podľa článku 4 ods. 2 smernice 2001/18/ES (4). Podľa názoru žalobcu napadnuté rozhodnutia porušujú určité všeobecné zásady práva EÚ, keďže: hodnotenie rizík uskutočnené Komisiou si vnútorne odporovalo, Komisia nesprávne vyložila článok 4 ods. 2 Smernice 2001/18/ES, Komisia nezhodnotila dôkazy úplne a ignorovala zmeny právnych predpisov. Žalobca ďalej tvrdí, že rozhodnutie Komisie 2010/136/EU povolením umiestnenia geneticky modifikovaného zemiaka na trh porušuje tiež nariadenie č. 1829/2003/ES (5).
   Žalobca ďalej tvrdí, že rozhodnutie Komisie K(2010) 4632 je nezákonné, keďže potvrdzuje nezákonnosť uvedených dvoch napadnutých rozhodnutí Komisie tým, že zamieta žiadosť o vnútorné preskúmanie podanú žalobcom. Žalobca navyše tvrdí, že Komisia nedodržala zásadu riadneho výkonu spravodlivosti a svoju povinnosť riadne zhodnotiť dôkazy pri vydávaní rozhodnutí v správnom konaní, pretože riadne nezhodnotila tvrdenia predložené žalobcom v jeho žiadosti o vnútorné preskúmanie.

      (1)  Rozhodnutie Komisie z 2. marca 2010 o uvedení zemiaka (Solanum tuberosum L. línie EH92-527-1) geneticky modifikovaného na zvýšenie obsahu amylopektínu v škrobe na trh v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/18/ES [oznámené pod číslom K(2010) 1193] (Ú. v. EÚ L 53, s. 11).

      (2)  Rozhodnutie Komisie z 2. marca 2010, ktorým sa povoľuje uvedenie krmív vyrobených z geneticky modifikovaných zemiakov EH92-527-1 (BPS-25271-9) na trh a náhodný alebo z technických príčin nezamedziteľný výskyt takýchto zemiakov v potravinárskych a ostatných krmivárskych výrobkoch podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 [oznámené pod číslom K(2010) 1196] (Ú. v. EÚ L 53, s. 15).

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 264, s. 13).

      (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (ES) 2001/18/ES z 12. marca 2001 o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia a o zrušení smernice Rady 90/220/EHS (Ú. v. ES L 106, s. 1; Mim. vyd. 15/006, s. 77).

      (5)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 z 22. septembra 2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivách (Ú. v. EÚ L 268, s. 1; Mim. vyd. 13/032, s. 432).


               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/1

         (2007/C 96/01)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 82, 14.4.2007

      Ú. v. EÚ C 69, 24.3.2007

      Ú. v. EÚ C 56, 10.3.2007

      Ú. v. EÚ C 42, 24.2.2007

      Ú. v. EÚ C 20, 27.1.2007

      Ú. v. EÚ C 331, 30.12.2006

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-273/13 P: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo  16. októbra 2014 – Poľská republika/Európska komisia (Odvolanie — EPUZF, EPZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom — Výdavky vynaložené Poľskou republikou)

text:
               22.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/6

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 16. októbra 2014 – Poľská republika/Európska komisia
   (Vec C-273/13 P) (1)

   ((Odvolanie - EPUZF, EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom - Výdavky vynaložené Poľskou republikou))
   (2014/C 462/10)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: P. Rossi a A. Szmytkowska, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Poľská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 215, 27.7.2013.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. apríla 2005 vo veci C-110/03: Belgické kráľovstvo proti Komisii Európskych spoločenstiev (Žaloba o neplatnosť — Nariadenie (ES) č. 2204/2002 — Horizontálna štátna pomoc — Pomoc pre zamestnanosť — Právna istota — Subsidiarita — Proporcionalita — Kohézia činností Spoločenstva — Zákaz diskriminácie — Nariadenie (ES) č. 994/98 — Výnimka z nezákonnosti)

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/4

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   zo 14. apríla 2005
   vo veci C-110/03: Belgické kráľovstvo proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Nariadenie (ES) č. 2204/2002 - Horizontálna štátna pomoc - Pomoc pre zamestnanosť - Právna istota - Subsidiarita - Proporcionalita - Kohézia činností Spoločenstva - Zákaz diskriminácie - Nariadenie (ES) č. 994/98 - Výnimka z nezákonnosti)
   (2005/C 132/08)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-110/03, Belgické kráľovstvo, (splnomocnení zástupcovia: pôvodne A. Snoecx, následne E. Dominkovits, za právnej pomoci D. Waelbroeck a D. Brinckman) proti Komisii Európskych spoločenstiev, (splnomocnený zástupca: G. Rozet), ktorú v konaní podporuje Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, (splnomocnený zástupca: K. Manji), predmetom ktorej je žaloba o neplatnosť podľa článku 230 ES, podaná na Súdny dvor 10. marca 2003, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia A. Borg Barthet, J.-P. Puissochet, J. Malenovský (spravodajca) a U. Lõhmus, generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajomník: M.-F. Contet, hlavná referentka, vyhlásil dňa 14. apríla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Žaloba sa zamieta.

               2)

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 112, 10.5.2003


title: Vec T-145/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  1. apríla 2014 – Ningbo Qixin Solar Electrical Appliance/Komisia

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/52

         Uznesenie Všeobecného súdu z 1. apríla 2014 – Ningbo Qixin Solar Electrical Appliance/Komisia
   (Vec T-145/13) (1)

   2014/C 175/72
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 123, 27.4.2013.


title: Vec C-420/05 P: Uznesenie Súdneho dvora z 15. mája 2007 – Ricosmos BV/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Colný kódex — Vonkajší tranzit Spoločenstva — Odpustenie dovozného cla — Podmienky — Dodržanie lehôt — Právo na obhajobu — Zásada proporcionality — Pojem hrubá nedbanlivosť — Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/13

         Uznesenie Súdneho dvora z 15. mája 2007 – Ricosmos BV/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-420/05 P) (1)

   (Odvolanie - Colný kódex - Vonkajší tranzit Spoločenstva - Odpustenie dovozného cla - Podmienky - Dodržanie lehôt - Právo na obhajobu - Zásada proporcionality - Pojem hrubá nedbanlivosť - Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)
   (2007/C 199/22)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Ricosmos BV (v zastúpení: J.H. Peek, advocaat)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Stromsky a M. van Beek, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) z 13. septembra 2005 vo veci Ricosmos/Komisia (vec T-53/02), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu o neplatnosť rozhodnutia Komisie (REM 09/00) zo 16. novembra 2001, ktorým bolo oznámené holandským orgánom, že odpustenie dovozného cla pre náklad cigariet určený do Českej republiky nie je dôvodné, pretože podvod spáchaný tretími osobami v rámci vonkajšieho tranzitu Spoločenstva nie je osobitnou situáciou odôvodňujúcou odpustenie dovozného cla
   Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Ricosmos BV je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 48, 25.2.2006.


title: Vec F-121/06: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  11. septembra 2008 – Spee/Europol (Verejná služba — Zamestnanci Europolu — Odmena — Články 28 a 29 Služobného poriadku zamestnancov Europolu — Platové stupne priznané na základe posúdenia — Spätná účinnosť uplatniteľných noriem — Spôsob výpočtu)

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/55

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 11. septembra 2008 – Spee/Europol
   (Vec F-121/06) (1)

   (Verejná služba - Zamestnanci Europolu - Odmena - Články 28 a 29 Služobného poriadku zamestnancov Europolu - Platové stupne priznané na základe posúdenia - Spätná účinnosť uplatniteľných noriem - Spôsob výpočtu)
   (2008/C 313/98)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobca: David Spee (Rijswijk, Holandsko) (v zastúpení: D. C. Coppens, advokát)

      Žalovaný: Európsky policajný úrad (Europol) (v zastúpení: Urban a D. Neumann, neskôr D. Neumann a D. El Khoury, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur a R. van der Hour, advokáti)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia Europolu z 5 júla 2006, ktorým žalobcovi bol priznaný iba jeden z dvoch platových stupňov upravených v článku 29 Služobného poriadku zamestnancov Europolu
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006, s. 84.


title: Vec T-442/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  29. septembra 2011 — Ryanair/Komisia ( Štátna pomoc — Letecký sektor — Pomoc priznaná talianskymi orgánmi v prospech spoločností Alitalia, Air One a Meridiana — Žaloba na nečinnosť — Neprijatie rozhodnutia Komisiou — Povinnosť konať )

text:
               12.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 29. septembra 2011 — Ryanair/Komisia
   (Vec T-442/07) (1)

   (Štátna pomoc - Letecký sektor - Pomoc priznaná talianskymi orgánmi v prospech spoločností Alitalia, Air One a Meridiana - Žaloba na nečinnosť - Neprijatie rozhodnutia Komisiou - Povinnosť konať)
   2011/C 331/29
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Ryanair Ltd (Dublin, Írsko) (v zastúpení: E. Vahida a I.-G. Metaxas-Maragkidis, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn, S. Noë a E. Righini, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Air One SpA (Chieti, Taliansko) (v zastúpení: M. Merola, C. Satacroce a G. Belotti, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh, ktorým sa žalobca domáha konštatovania nečinnosti Komisie, keďže nezákonne neprijala rozhodnutie v súvislosti so sťažnosťami žalobcu týkajúcimi sa jednak údajne poskytnutej pomoci v prospech spoločností Alitalia, Air One a Meridiana zo strany Talianskej republiky a jednak údajného porušenia práva hospodárskej súťaže

      Výrok rozsudku

               1.

               Komisia Európskych spoločenstiev si nesplnila povinnosti, ktoré je vyplývajú zo Zmluvy ES, keď neprijala rozhodnutie v súvislosti s prevodom 100 zamestnancov spoločnosti Alitalia, oznámeným v liste zo 16. júna 2006, ktorý jej zaslala spoločnosť Ryanair Ltd., ďalej v súvislosti s náhradou škody priznanej po atentátoch z 11. septembra, oznámenou v listoch z 3. novembra a 13. decembra 2005, ktoré jej zaslala spoločnosť Ryanair a napokon v súvislosti so znížením letiskových poplatkov na „hlavných“ letiskách, z ktorých ťažila najmä spoločnosť Alitalia a ktoré boli oznámené v uvedených listoch z 3. novembra a 13. decembra 2005.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Každý účastník konania, vrátane spoločnosti Air One SpA, znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 37, 9.2.2008.


title: Vec C-539/15: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 21. decembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – Daniel Bowman/Pensionsversicherungsanstalt (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Charta základných práv Európskej únie — Smernica 2000/78/ES — Rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní — Článok 2 ods. 1 a 2 — Diskriminácia na základe veku — Kolektívna zmluva — Predĺženie doby na postup z prvého do druhého platového stupňa v rámci platovej schémy — Nepriame rozdielne zaobchádzanie na základe veku)

text:
               20.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/16

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 21. decembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – Daniel Bowman/Pensionsversicherungsanstalt
   (Vec C-539/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Charta základných práv Európskej únie - Smernica 2000/78/ES - Rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní - Článok 2 ods. 1 a 2 - Diskriminácia na základe veku - Kolektívna zmluva - Predĺženie doby na postup z prvého do druhého platového stupňa v rámci platovej schémy - Nepriame rozdielne zaobchádzanie na základe veku))
   (2017/C 053/19)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Daniel Bowman

      Žalovaný: Pensionsversicherungsanstalt

      Výrok rozsudku

   Článok 2 ods. 1 a 2 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takej vnútroštátnej kolektívnej zmluve, o akú ide vo veci samej, podľa ktorej sa na zamestnanca, ktorému sa na účely jeho zaradenia do platových stupňov v rámci platovej schémy započítavajú obdobia školskej dochádzky, vzťahuje dlhšia doba na postup z prvého do druhého platového stupňa v rámci platovej schémy, pretože toto predĺženie sa uplatňuje na všetkých zamestnancov, ktorým sa tieto obdobia započítavajú, a to aj retroaktívne na tých zamestnancov, ktorí už postúpili do nasledujúcich vyšších platových stupňov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 27, 25.1.2016.


title: Vec T-315/08: Žaloba podaná 12. augusta 2008 – Corrado/Komisia

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/34

         Žaloba podaná 12. augusta 2008 – Corrado/Komisia
   (Vec T-315/08)
   (2008/C 272/63)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Signorello Corrado (Portopalo di Capo Passero, Taliansko) (v zastúpení: A. Maiorana, A. De Matteis, A. De Francesco, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť nariadenie Komisie (ES) č. 530/2008 z 12. júna 2008 uverejnené v Ú. v. EÚ L 155 z 13. júna 2008,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú zhodné s tými, ktoré sú uvedené vo veci T-313/08, Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c./Komisia.


title: Vec F-76/12: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  18. septembra 2013 — Scheidemann/Komisia (Verejná služba — Úradník — Medziinštitucionálne preloženie — Články 43 a 45 služobného poriadku — Povýšenie — Body za zásluhy — Rovnosť zaobchádzania — Nezávislosť inštitúcií)

text:
               30.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/24

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 18. septembra 2013 — Scheidemann/Komisia
   (Vec F-76/12) (1)

   (Verejná služba - Úradník - Medziinštitucionálne preloženie - Články 43 a 45 služobného poriadku - Povýšenie - Body za zásluhy - Rovnosť zaobchádzania - Nezávislosť inštitúcií)
   2013/C 352/45
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sabine Scheidemann (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: S. Rodrigues a A. Blot, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým dochádza k zmene bodov za zásluhy získaných v inej inštitúcii, a administratívnej informácie týkajúcej sa zverejnenia zoznamu povýšených úradníkov v rámci povyšovania za rok 2011

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               S. Scheidemann znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 287, 22.9.2012, s. 41.


               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/1

         2010/C 346/01
   Posledná publikácia Súdny dvora Európskej únie v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 328, 4.12.2010

      Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 317, 20.11.2010

      Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010

      Ú. v. EÚ C 288, 23.10.2010

      Ú. v. EÚ C 274, 9.10.2010

      Ú. v. EÚ C 260, 25.9.2010

      Ú. v. EÚ C 246, 11.9.2010

   Tieto texty sú dostupné na adresách:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec F-145/07: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  25. novembra 2008 – Bosman/Rada (Verejná služba — Bývalý zmluvný zamestnanec — Starobný dôchodok — Príspevok na domácnosť — Článok 109 ods. 3 podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov)

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/44

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 25. novembra 2008 – Bosman/Rada
   (Vec F-145/07) (1)

   (Verejná služba - Bývalý zmluvný zamestnanec - Starobný dôchodok - Príspevok na domácnosť - Článok 109 ods. 3 podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov)
   (2009/C 6/89)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Pierre Bosman (Lebbeke, Belgicko) (v zastúpení: T. Bontinck a P. Gennari Curlo, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a I. Šulce, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie individuálneho rozhodnutia z 28. februára 2007, ktorým bol zamietnutý príspevok na domácnosť na účely výpočtu nároku na starobný dôchodok na základe článku 109 ods. 3 podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Spoločenstiev
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Bosman znáša všetky trovy konania, a to vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vznikli Rade Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 79, 29.3.2008, s. 38.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  15. decembra 2005  vo veci C-63/04 [návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division]: Centralan Proprety Ltd proti Commissioners of Customes & Excise (Šiesta smernica o DPH — Článok 20 ods. 3 — Investičný majetok — Odpočet dane na vstupe — Úprava odpočtov — Nehnuteľný majetok — Scudzenie prostredníctvom dvoch prepojených plnení, jedného oslobodeného od dane a druhého zdaniteľného — Rozdelenie)

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/9

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   z 15. decembra 2005
   vo veci C-63/04 [návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division]: Centralan Proprety Ltd proti Commissioners of Customes & Excise (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 20 ods. 3 - Investičný majetok - Odpočet dane na vstupe - Úprava odpočtov - Nehnuteľný majetok - Scudzenie prostredníctvom dvoch prepojených plnení, jedného oslobodeného od dane a druhého zdaniteľného - Rozdelenie)
   (2006/C 36/15)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-63/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Spojené kráľovstvo) z 21. februára 2003 a doručený Súdnemu dvoru 13. februára 2004, ktorý súvisí s konaním: Centralan Proprety Ltd proti Commissioners of Customes & Excise, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia A. La Pergola, J.-P. Puissochet, U. Lõhmus a A. Ó Caoimh (spravodajca), generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: L. Hewlett, hlavná referentka, vyhlásil 15. decembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Článok 20 ods. 3 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 95/7/ES z 10. apríla 1995, má byť vykladaný v tom zmysle, že ak sa osobe udelí právo nájmu investičného majetku na 999 rokov za uhradenie značnej odmeny a ak sa reziduálne vlastnícke právo („freehold reversion“) k tomuto majetku postúpi o tri dni neskôr na inú osobu za omnoho nižšiu cenu, zatiaľ čo tieto dve plnenia

               —

               sú neoddeliteľne prepojené a

               —

               pozostávajú z prvého plnenia, ktoré je oslobodené od dane, a z druhého plnenia, ktoré je zdaniteľné,

               —

               a ak tieto plnenia predstavujú dodávky v zmysle článku 5 ods. 1 tejto smernice z dôvodu prevodu práva nakladať s týmto investičným majetkom ako vlastník,

         na predmetný majetok sa pozerá až do uplynutia obdobia povoleného na úpravu, akoby bol používaný na hospodársku činnosť, ktorá sa považuje za čiastočne zdaniteľnú a čiastočne oslobodenú od dane podľa pomeru hodnôt obidvoch plnení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 85, 3.4.2004.


title: Vec F-146/06: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  10. septembra 2007 – Speiser/Európsky parlament (Verejná služba — Dočasný zamestnanec — Odmena — Príspevok na expatriáciu — Oneskorená sťažnosť — Zjavná neprípustnosť)

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/69

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 10. septembra 2007 – Speiser/Európsky parlament
   (Vec F-146/06) (1)

   (Verejná služba - Dočasný zamestnanec - Odmena - Príspevok na expatriáciu - Oneskorená sťažnosť - Zjavná neprípustnosť)
   (2007/C 269/125)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Michael Alexander Speiser (Neu-Isenburg, Nemecko) (v zastúpení: F. Theumer, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: A. Lukosiute a N. Lorenz)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia Generálneho sekretariátu Európskeho parlamentu z 11. septembra 2006 o zamietnutí sťažnosti žalobcu týkajúcej sa odmietnutia zaplatiť príspevok na expatriáciu
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               M. A. Speiser znáša tretinu svojich vlastných trov konania.

               3.

               Európsky parlament znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť dve tretiny trov konania pána Speisera.

      (1)  Ú. v. EÚ L 56, 10.3.2007, s. 42.


title: Vec C-576/10: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  11. júla 2013 — Európska komisia/Holandské kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2004/18/ES — Časová pôsobnosť — Verejná koncesia na práce — Predaj pozemku orgánom verejnej moci — Stavebný projekt reštrukturalizácie verejných priestorov definovaných týmto orgánom)

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. júla 2013 — Európska komisia/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-576/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2004/18/ES - Časová pôsobnosť - Verejná koncesia na práce - Predaj pozemku orgánom verejnej moci - Stavebný projekt reštrukturalizácie verejných priestorov definovaných týmto orgánom)
   2013/C 252/07
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. van Beek, A. Tokár a C. Zadra, splnomocnení zástupcovia)

      Žalované: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: C. Wissels a J. Langer, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze, J. Möller a A. Wiedmann, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 2 a kapitoly III smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132) — Verejná koncesia na práce — Pravidlá — Obec Eindhoven

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Spolková republika Nemecko znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 19.2.2011.


title: Vec C-108/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Vâlcea (Rumunsko) 29. februára 2012 — SC Volksbank România SA/Ionuț-Florin Zglimbea, Liana-Ramona Zglimbea

text:
               26.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Vâlcea (Rumunsko) 29. februára 2012 — SC Volksbank România SA/Ionuț-Florin Zglimbea, Liana-Ramona Zglimbea
   (Vec C-108/12)
   2012/C 151/29
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunalul Vâlcea

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: SC Volksbank România SA

      Odporcovia: Ionuț-Florin Zglimbea, Liana-Ramona Zglimbea

      Prejudiciálna otázka

   Možno článok 4 ods. 2 smernice 93/13 (1) vykladať v tom zmysle, že pod pojmy hlavný predmet zmluvy a cena, na ktoré odkazuje toto ustanovenie spadajú prvky predstavujúce protiplnenie, na ktoré má nárok úverová inštitúcia na základe zmluvy o spotrebiteľskom úvere, t. j. ročná percentuálna miera nákladov spojených so zmluvou o spotrebiteľskom úvere (tak ako je definovaná v smernici 2008/48 (2) o zmluvách o spotrebiteľskom úvere), ktorú tvoria najmä úroková sadzba, pevná alebo pohyblivá, bankové poplatky a ďalšie náklady zahrnuté a vymedzené v zmluve?

      (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES2 z 23.apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS (Ú. v. EÚ L 133, s. 66).


title: Vec C-65/06: Žaloba podaná  6. februára 2006  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/15

         Žaloba podaná 6. februára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu
   (Vec C-65/06)
   (2006/C 86/27)
   Jazyk konania: holandčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Ramón Vidal Puig a Wouter Wils, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 6. februára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Belgickému kráľovstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Belgické kráľovstvo nesplnilo svoje povinnosti vyplývajúce z článku 16 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 (1) z 11. februára 2004 tým, že neuložilo žiadne sankcie za porušenia tohto nariadenia;

               2.

               zaviazal Belgické kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Článok 16 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 stanovuje: „Sankcie uložené členskými štátmi za porušenia tohto nariadenia sú účinné, primerané a odradzujúce.“ Článok 19 stanovuje, že toto nariadenie nadobúda účinnosť 17. februára 2005. Z informácii, ktoré má Komisia k dispozícii, vyplýva, že Belgicko doposiaľ neuložilo žiadne sankcie za porušenia tohto nariadenia, ktoré by boli účinné, primerané a odradzujúce.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, s. 1).


title: Vec C-6/08 P: Odvolanie podané 2. januára 2008 : U. S. Steel Košice, s.r.o. proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (tretia komora) z  1. októbra 2007 vo veci T-27/07, U.S. Steel Košice, s.r.o./Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/29

         Odvolanie podané 2. januára 2008: U. S. Steel Košice, s.r.o. proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 1. októbra 2007 vo veci T-27/07, U.S. Steel Košice, s.r.o./Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-6/08 P)
   (2008/C 64/42)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: U. S. Steel Košice, s.r.o. (v zastúpení: C. Thomas, solicitor, E. Vermulst, advocaat)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť uznesenie Súdu prvého stupňa z 1. októbra 2007 vo veci T-27/07 U. S. Steel Košice, s.r.o./Komisia,

               —

               vrátiť vec na konanie pred Súdom prvého stupňa na rozhodnutie vo veci samej,

               —

               zaviazať Komisiu nahradiť trovy konania odvolateľa.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ uvádza, že odvolanie sa zakladá na právnych vadách, ktorých sa dopustil Súd prvého stupňa vo vzťahu k jeho výkladu zásad upravujúcich prípustnosť žalôb a výkladu smernice 2003/87 (1), ako aj skreslenie (nesprávne pochopenie) napadnutého rozhodnutia Súdom prvého stupňa.

               1.

               Súd prvého stupňa mylne opomenul uznať, že napadnuté rozhodnutie zamieta plán Slovenskej vlády udeliť odvolateľovi určité množstvo kvót.

               2.

               Súd prvého stupňa mylne opomenul uznať, že napadnuté rozhodnutie nevyhnutne viedlo a skutočne výslovne žiadalo obmedzenie kvót odvolateľa.

               3.

               Súd prvého stupňa mylne opomenul uznať procesnú podobnosť napadnutého rozhodnutia s rozhodnutím o štátnej pomoci alebo rozhodnutím o kontrole zlučovania podnikov:

                           —

                           základné aspekty konania podľa článku 9 ods. 3 smernice 2003/87 sú podobné štátnej pomoci a kontrole zlučovania podnikov,

                           —

                           napadnuté rozhodnutie v skutočnosti robí kvóty odvolateľa predmetom posúdenia štátnej pomoci.

               4.

               Súd prvého stupňa nesprávne identifikoval „právomoc úvahy“ pri „vykonávaní“ napadnutého rozhodnutia.

         V súhrne odvolateľ uvádza, že je napadnutým rozhodnutím, zamietajúcim formálny plán udelenia kvót emisií odvolateľovi, nevyhnutne obmedzujúcim kvóty, ktoré by odvolateľovi mali byť udelené a skutočne výslovne požadujúcim obmedzenie týchto kvót, priamo dotknutý.

      (1)  Smernica 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, 2003, s. 32; Mim. vyd. 15/07, s. 631).