title: Vec C-457/06 P: Odvolanie podané 16. novembra 2006 : Fínska republika proti rozsudku Súdu prvého stupňa z  5. septembra 2006 vo veci T-350/05, Fínska republika/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/43

         Odvolanie podané 16. novembra 2006: Fínska republika proti rozsudku Súdu prvého stupňa z 5. septembra 2006 vo veci T-350/05, Fínska republika/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-457/06 P)
   (2006/C 326/88)
   Jazyk konania: fínčina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Fínska republika (v zastúpení: E. Bygglin)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozhodnutie Súdu prvého stupňa z 5. septembra 2006 vo veci T-350/05, Fínska republika/Komisia Európskych spoločenstiev, vyhlásiť za prípustnú žalobu podanú Fínskom podľa článku 230 ES a vrátiť vec Súdu prvého stupňa, aby rozhodol vo veci a zaviazal Komisiu takisto na náhradu trov konania Fínska vzniknutých týmto odvolaním.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Fínsko sa domnieva, že Súd prvého stupňa vo svojom uznesení porušil právo Spoločenstva v zmysle článku 58 štatútu Súdneho dvora.
   Fínsko uvádza, že Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že vyhlásil, že proti spornému rozhodnutiu Komisie nemožno podať žalobu v zmysle článku 230 ES.
   Podľa názoru Fínska sporné rozhodnutie Komisie je rozhodnutím, proti ktorému možno podať žalobu v zmysle článku 230 ES. Komisia tým, že prijala toto rozhodnutie, zbavila Fínsko možnosti vykonať podmienečnú platbu v zmysle judikatúry Súdneho dvora.
   Sporné rozhodnutie teda má právne účinky, ktoré v zmysle judikatúry týkajúcej sa uplatnenia článku 230 ES zjavne majú dopad na jeho záujmy a menia jeho právne postavenie. Navyše toto sporné rozhodnutie spôsobuje Fínsku stratu práv, a teda mu spôsobuje ujmu.
   Fínsko sa domnieva, že Súd prvého stupňa sa dopustil viackrát v tejto veci nesprávneho právneho posúdenia a z tohto dôvodu vydal rozhodnutie v rozpore s právom Spoločenstva.


title: Vec C-45/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 30. mája 2017 – Safa Nicu Sepahan Co./Rada Európskej únie (Odvolanie — Žaloba o náhradu škody — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika (SZBP) — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike — Zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov — Majetková ujma — Nemajetková ujma — Nesprávne posúdenie výšky náhrady škody — Neexistencia — Vzájomné odvolanie — Podmienky nevyhnutné na vznik mimozmluvnej zodpovednosti Európskej únie — Povinnosť preukázať dôvodnosť reštriktívnych opatrení — Dostatočne závažné porušenie)

text:
               31.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 30. mája 2017 – Safa Nicu Sepahan Co./Rada Európskej únie
   (Vec C-45/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Žaloba o náhradu škody - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika (SZBP) - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike - Zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Majetková ujma - Nemajetková ujma - Nesprávne posúdenie výšky náhrady škody - Neexistencia - Vzájomné odvolanie - Podmienky nevyhnutné na vznik mimozmluvnej zodpovednosti Európskej únie - Povinnosť preukázať dôvodnosť reštriktívnych opatrení - Dostatočne závažné porušenie))
   (2017/C 249/02)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Safa Nicu Sepahan Co. (v zastúpení: A. Bahrami, avocat)

      Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: R. Liudvinaviciute-Cordeiro, M. Bishop a I. Gurov, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje Radu Európskej únie: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: M. Gray, splnomocnená zástupkyňa)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolania podané spoločnosťou Safa Nicu Sepahan Co. a Radou Európskej únie sa zamietajú.

               2.

               Safa Nicu Sepahan Co. a Rada Európskej únie znášajú svoje vlastné trovy konania.

               3.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 13.4.2015.


title: Vec T-778/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. marca 2016 – Ugly/ÚHVT – Group Lottuss (COYOTE UGLY) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva COYOTE UGLY — Relatívne dôvody zamietnutia — Výmaz skoršej slovnej ochrannej známky Spoločenstva — Článok 8 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Neexistencia nezapísanej ochrannej známky — Článok 8 ods. 4 nariadenia č. 207/2009 — Neexistencia všeobecne známej ochrannej známky v zmysle článku 6 bis Parížskeho dohovoru — Článok 8 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 207/2009“)

text:
               18.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 136/32

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. marca 2016 – Ugly/ÚHVT – Group Lottuss (COYOTE UGLY)
   (Vec T-778/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva COYOTE UGLY - Relatívne dôvody zamietnutia - Výmaz skoršej slovnej ochrannej známky Spoločenstva - Článok 8 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Neexistencia nezapísanej ochrannej známky - Článok 8 ods. 4 nariadenia č. 207/2009 - Neexistencia všeobecne známej ochrannej známky v zmysle článku 6 bis Parížskeho dohovoru - Článok 8 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 207/2009“))
   (2016/C 136/45)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ugly, Inc. (New York, Spojené štáty) (v zastúpení: T. St Quintin, barrister, K. Gilbert a C. Mackey, solicitors)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Lukošiūtė, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Group Lottuss Corp., SL (Barcelona, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu ÚHVT zo 16. septembra 2014 (vec R 1369/2013-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Ugly, Inc. a Group Lottuss Corp.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Ugly, Inc. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2015.


title: Vec C-427/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší soud České republiky (Česká republika) 3. augusta 2015 – NEW WAVE CZ a.s./ALLTOYS spol. s r.o.

text:
               9.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší soud České republiky (Česká republika) 3. augusta 2015 – NEW WAVE CZ a.s./ALLTOYS spol. s r.o.
   (Vec C-427/15)
   (2015/C 371/17)
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší soud České republiky

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: NEW WAVE CZ a.s.

      Žalovaná: ALLTOYS spol. s r.o.

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 8 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES (1) z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva vykladať v tom zmysle, že súvislosť s konaním o porušení práva duševného vlastníctva existuje aj v prípade, keď sa po právoplatnom ukončení konania, v ktorom sa rozhodlo, že bolo porušené právo duševného vlastníctva, žalobca domáha v samostatnom konaní informácií o pôvode a distribučných sieťach tovarov alebo služieb, ktorými došlo k porušeniu tohto práva (napr. za účelom, aby mohol presne vyčísliť škodu a domáhať sa následne jej náhrady)?

      (1)  Ú. v. EÚ L 157, s. 45; Mim. vyd. 17/002, s. 32.


title: Vec C-246/08: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  29. októbra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Šiesta smernica o DPH — Článok 2 bod 1 a článok 4 ods. 1 a 2 — Pojem hospodárske činnosti — Štátne kancelárie právnej pomoci — Služby právnej pomoci poskytované v rámci súdneho konania za čiastočný príspevok zaplatený príjemcom — Pojem priama súvislosť medzi poskytnutou službou a prijatou protihodnotou)

text:
               19.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/7

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 29. októbra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika
   (Vec C-246/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Šiesta smernica o DPH - Článok 2 bod 1 a článok 4 ods. 1 a 2 - Pojem „hospodárske činnosti“ - Štátne kancelárie právnej pomoci - Služby právnej pomoci poskytované v rámci súdneho konania za čiastočný príspevok zaplatený príjemcom - Pojem „priama súvislosť“ medzi poskytnutou službou a prijatou protihodnotou)
   2009/C 312/10
   Jazyk konania: fínčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Aalto a D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Fínska republika (v zastúpení: A. Guimaraes-Purokoski, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 2 ods. 1, článku 4 ods. 1, 2 a 5 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje rozdielne zaobchádzanie so službami právnej pomoci podľa toho, či ich poskytujú súkromní právnici alebo právnici pracujúci v službách verejných kancelárií právnej pomoci — Skreslenie hospodárskej súťaže

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 15.8.2008.


title: Vec T-616/11 P: Odvolanie podané 28. novembra 2011 : Luigi Marcuccio proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z  8. septembra 2011 vo veci F-69/10, Marcuccio/Komisia

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/65

      Odvolanie podané 28. novembra 2011: Luigi Marcuccio proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 8. septembra 2011 vo veci F-69/10, Marcuccio/Komisia
      (Vec T-616/11 P)
      (2012/C 25/124)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy

      Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  v
                        prvom rade
                      v plnom rozsahu vyhovel žalobným návrhom predloženým na prvom stupni,

                  —

                  zaviazal Európsku komisiu, aby odvolateľovi nahradila trovy, ktoré vynaložil v tomto konaní,

                  —

                        subsidiárne
                      vrátil vec Súdu pre verejnú službu rozhodujúcemu v inom zložení, aby opätovne rozhodol o všetkých požiadavkách uvedených v žalobných návrhoch.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Toto odvolanie smeruje proti uzneseniu vyhlásenému 8. septembra 2011 vo veci F-69/10, ktoré zamietlo ako zjavne nedôvodnú žalobu, ktorá smerovala jednak k zrušeniu rozhodnutia, ktorým Komisia zamietla jeho návrh na náhradu škody, ktorú podľa jeho názoru utrpel z dôvodu zaslania jeho právnemu zástupcovi, vo veci, v ktorej bol vyhlásený 10. júna 2008 rozsudok Marcuccio/Komisia, vec T-18/04, listu týkajúceho sa zaplatenia trov tohto konania, a jednak k uloženiu Komisii povinnosti odškodniť ním utrpenú ujmu.
      Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza dva odvolacie dôvody.

                  1.

                  Prvý odvolací dôvod založený na absolútnom nedostatku odôvodnenia „záverov týkajúcich sa náhrady škody“ (nadpis uvedený medzi bodmi 21 a 22 napadnutého uznesenia), vzhľadom najmä na ich neurčitosť a paradoxnosť, nedostatok prešetrenia a skreslenie skutkových okolností, nepodloženosť, nelogickosť, nekoherentnosť, nerozumnosť, nesprávnosť a chybnosť výkladu a uplatnenia právnych predpisov týkajúcich sa vzniku mimozmluvnej zodpovednosti inštitúcií Európskej únie, pojmu povinnosť odôvodnenia, ktorá prináleží inštitúciám a súdu, pojmu analógia a protiprávne správanie inštitúcie Európskej únie.

                  2.

                  Druhý odvolací dôvod založený na protiprávnosti záverov prvostupňového súdu týkajúcich sa „trov konania“ (nadpis uvedený medzi bodmi 28 a 29 napadnutého uznesenia).


title: Vec T-330/09: Žaloba podaná 19. augusta 2009 — RapidEye/Komisia

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/69

         Žaloba podaná 19. augusta 2009 — RapidEye/Komisia
   (Vec T-330/09)
   2009/C 267/127
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: RapidEye AG (Brandenburg an der Havel, Nemecko) (v zastúpení: T. Jestaedt, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie uvedené v liste z 9. júna 2009 k veci „štátna pomoc CP 183/2009 — Nemecko, RapidEye AG (dodatočná kontrola MSR 1998 — N 416/2002)“ v rozsahu, v akom v ňom Komisia nepovažuje za prípustnú pomoc intenzity 35 % ekvivalentu hrubého grantu a čiastku pomoci vo výške 44 199 321,36 eura, a pre pomoc, ktorá presahuje intenzitu 30,22 % respektíve maximálnu čiastku pomoci 37 316 000 eur, vyžaduje novú notifikáciu,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia povolila svojím rozhodnutím K(2002) 3570 v konečnom znení z 2. októbra 2002 štátnu pomoc v prospech RapidEye AG [štátna pomoc č. N 416/2002 — Nemecko (Brandenburg), Pomoc pre RapidEye AG] podľa multisektorálneho rámca regionálnej pomoci pre veľké investičné projekty (1), pričom stanovila maximálnu intenzitu a maximálnu výšku pomoci (ďalej len „rozhodnutie Komisie z 2. októbra 2002“).
   V tomto konaní žalobkyňa napáda list Komisie D(2009) 569 z 9. júna 2009 týkajúci sa štátnej pomoci CP 183/2009 — Nemecko, RapidEye AG (dodatočná kontrola MSR 1998 — N 416/2002). V tomto liste boli nemecké orgány najmä vyzvané, aby dodržali intenzitu a výšku pomoci schválenej rozhodnutím Komisie z 2. októbra 2002 a aby potvrdili, že je vymáhané vrátenie všetkých vyplatených čiastok príjemcom, ktoré presahujú tieto maximálne hodnoty.
   Žalobkyňa na odôvodnenie svojej žaloby uvádza päť žalobných dôvodov.
   Na prvom mieste vytýka žalobkyňa porušenie článku 87 ES a 88 ES a článku 2 ods. 1 nariadenia (ES) č. 659/1999 (2), pretože podľa jej názoru je pomoc až do intenzity 35 % v súlade s rozhodnutím Komisie z 2. októbra 2002.
   Ďalej žalobkyňa uvádza, že žalovaná zneužila svoje právo na úvahu tým, že v rozpore so svojím rozhodnutím z 2. októbra 2002 nechce povoliť pomoc až do intenzity 35 % bez novej notifikácie.
   Po tretie žalobkyňa uplatňuje porušenie zásady ochrany legitímnej dôvery, pretože žalobkyňa pri uskutočnení investície s použitím pomoci dôverovala tomu, že bola odsúhlasená pomoc až do intenzity 35 %.
   Vytýka navyše alternatívne porušenie článku 88 ods. 3 ES. Žalobkyňa uplatňuje v tejto súvislosti, že aj keby sa malo rozhodnutie Komisie z 2. októbra 2002 vykladať tak, že pripúšťa len pomoc s maximálnou intenzitou 30,22 %, pri zvýšení na intenzitu 35 % ide len o nepodstatnú zmenu pomoci, ktorá si nevyžaduje opätovnú notifikáciu.
   Nakoniec žalobkyňa alternatívne uplatňuje porušenie článku 3 nariadenia (ES) č. 800/2008 (3). Vyčíta Komisii, že pri zvýšení pomoci na 35 % intenzity trvá na opätovnej notifikácii, bez toho aby skúmala, či je táto pomoc podľa článku 3 nariadenia č. 800/2008 od tejto povinnosti oslobodená.

      (1)  Ú. v. ES C 107, 1998, s. 7.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1).

      (3)  Nariadenie Komisie (ES) č. 800/2008 zo 6. augusta 2008 o vyhlásení určitých kategórií pomoci za zlučiteľné so spoločným trhom podľa článkov 87 a 88 zmluvy (Všeobecné nariadenie o skupinových výnimkách) (Ú. v. EÚ L 214, s. 3).


title: Vec T-342/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  22. februára 2006  – Adam/Komisia ( Úradníci — Odmeňovanie — Príspevok na expatriáciu — Článok 4 ods.1 písm. a) prílohy VII Služobného poriadku — Pojem  služba uskutočnená pre iný štát )

text:
               22.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/12

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 22. februára 2006 – Adam/Komisia
   (Vec T-342/04) (1)

   („Úradníci - Odmeňovanie - Príspevok na expatriáciu - Článok 4 ods.1 písm. a) prílohy VII Služobného poriadku - Pojem ‚služba uskutočnená pre iný štát’“)
   (2006/C 96/22)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Herta Adam (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Curral a L. Lozano Palacios, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 2. septembra 2003, ktorým sa žalobkyni zamietol priznať príspevok na expatriáciu stanovený v článku 4 prílohy VII Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zmieta.

               2.

               Každý účastník znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Vec T-207/10: Žaloba podaná 6. mája 2010 — Deutsche Telekom/Komisia

text:
               17.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/20

         Žaloba podaná 6. mája 2010 — Deutsche Telekom/Komisia
   (Vec T-207/10)
   2010/C 195/33
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deutsche Telekom AG (Bonn, Nemecko) (v zastúpení: A. Cordewener a J. Schönfeld, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť opravené rozhodnutie Komisie K(2009) 8107 v konečnom znení z 28. októbra 2009 (opravené znenie z 8. decembra 2009) v časti týkajúcej sa systému ochrany legitímnej dôvery, ktorý zaviedol článok 1 ods. 2 a 3 v prospech niektorých španielskych investorov špecifikovaných v uvedenom článku 1,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa napáda opravené rozhodnutie Komisie K(2009) 8107 v konečnom znení z 28. októbra 2009, v ktorom Komisia rozhodla, že schéma pomoci zavedená daňovým ustanovením zakotveným v článku 12 ods. 5 španielskeho zákona o dani z príjmu obchodných spoločností (ďalej len „TRLIS“), ktorá sa týka odpisovania finančného goodwilu na daňové účely pri nadobúdaní podstatného podielu v zahraničných subjektoch, je nezlučiteľná so spoločným trhom vzhľadom na pomoc poskytnutú príjemcom nadobúdajúcim obchodné podiely vo vnútri Spoločenstva. Rozhodnutie stanovuje, že niektorú pomoc Španielske kráľovstvo musí vrátiť.
   Na podporu žaloby po prvé žalobkyňa uvádza, že daňové výhody spojené s uplatňovaním článku 12 ods. 5 TRLIS sú z formálneho hľadiska nezákonné, pretože Španielske kráľovstvo v rozpore s článkom 88 ods. 3 prvou vetou ES (teraz článok 108 ods. 3 prvá veta ZFEÚ) Komisii vopred neoznámilo sporný zákon a fakticky ich začalo uplatňovať napriek ustanoveniu o zastavení pomoci uvedenom v článku 88 ods. 3 tretej vete ES (teraz článok 108 ods. 3 tretia veta ZFEÚ). Navyše článok 15 ods. 5 TRLIS treba považovať za nezákonný aj z materiálneho hľadiska, pretože toto ustanovenie nie je zlučiteľné so spoločným trhom podľa článku 87 ods. 1 ES (teraz článok 107 ods. 1 ZFEÚ) a neprichádza do úvahy schválenie podľa článku 87 ods. 2 alebo 3 ES (teraz článok 107 ods. 2 alebo 3 ZFEÚ).
   Po druhé pokiaľ ide o následky vyvolané konštatovaním nezákonnosti vnútroštátneho opatrenia pomoci vo vzťahu k právu Spoločenstva, žalobkyňa tvrdí, že dotknutý členský štát je povinný žiadať od príjemcov vrátenie takejto pomoci. V tejto súvislosti uvádza, že táto absolútna základná zásada bola predovšetkým konkretizovaná v článku 14 ods. 1 prvej vete nariadenia (ES) č. 659/99 (1).
   Napokon žalobkyňa uplatňuje, že v danom prípade sa nemožno dovolávať výnimky z vrátenia pomoci z dôvodu chýbajúcej ochrany legitímnej dôvery španielskych príjemcov. V tejto súvislosti žalobkyňa okrem iného uvádza, že Komisia tým, že stanovila výnimku pre určitú skupinu španielskych investorov založenú na zásade ochrany legitímnej dôvery, nesprávne uplatnila všeobecné zásady primárneho práva, ako aj článok 14 ods. 1 druhú vetu nariadenia č. 659/99. Na jednej strane žalobkyňa namieta, že zásada ochrany legitímnej dôvery sa vôbec neuplatní na príjemcov pomoci vzhľadom na to, že Španielske kráľovstvo riadne neoznámilo článok 12 ods. 5 TRLIS. Na druhej strane uplatňuje, že neboli splnené podmienky uznania legitímnej dôvery príjemcov pomoci. Okrem toho podľa žalobkyne záujem Spoločenstva, akým je zavedenie spravodlivých podmienok trhu prostredníctvom vrátenia poskytnutej pomoci, prevažuje nad individuálnym záujmom príjemcu získať daňovú výhodu za minulé roky, ako aj za budúce roky.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001).


title: Vec T-340/07 RENV: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. októbra 2014 – Evropaïki Dynamiki/Komisia („Arbitrážna doložka — Zmluva o finančnej podpore Spoločenstva poskytnutej projektu v rámci programu eContent — Ukončenie zmluvy zo strany Komisie — Vrátenie oprávnených nákladov“)

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/31

      Rozsudok Všeobecného súdu z 2. októbra 2014 – Evropaïki Dynamiki/Komisia
      (Vec T-340/07 RENV) (1)

      ((„Arbitrážna doložka - Zmluva o finančnej podpore Spoločenstva poskytnutej projektu v rámci programu eContent - Ukončenie zmluvy zo strany Komisie - Vrátenie oprávnených nákladov“))
      (2014/C 395/35)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne E. Manhaeve a M. Wilderspin, neskôr M. Wilderspin, S. Delaude a L. Cappeletti a napokon S. Delaude a M. Cappeletti, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Philippe a M. Gouden, avocats)

         Predmet veci

      Žaloba založená na arbitrážnej doložke, ktorá smeruje k tomu, aby sa Komisii uložila povinnosť zaplatiť na jednej strane sumy údajne dlhované žalobkyni a na druhej strane náhradu škody z dôvodu zrušenia zmluvy o finančnej pomoci Spoločenstva na projekt „e-Content Exposure and Business Opportunities“ (zmluva EDC-53007 EEBO/27873), uzatvorenej v rámci viacročného programu Spoločenstva na stimuláciu rozvoja a používania európskeho digitálneho obsahu v globálnych sieťach a na podporu jazykovej rôznorodosti v informačnej spoločnosti

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Európska komisia je povinná zaplatiť spoločnosti Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE sumu vo výške 8 843,10 eura.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Komisia znáša 5 % svojich vlastných trov konania a je povinná nahradiť 5 % trov konania, ktoré vznikli spoločnosti Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis, pričom naposledy uvedená spoločnosť znáša 95 % svojich vlastných trov konania a je povinná nahradiť 95 % trov konania, ktoré vznikli Komisii.

         (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007.


title: Vec C-192/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State (Holandsko) 24. apríla 2015 – T. D. Rease, P. Wullems; ďalší účastník: College bescherming persoonsgegevens

text:
               20.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State (Holandsko) 24. apríla 2015 – T. D. Rease, P. Wullems; ďalší účastník: College bescherming persoonsgegevens
   (Vec C-192/15)
   (2015/C 236/35)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: T. D. Rease, P. Wullems

      Odporca: College bescherming persoonsgegevens

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Patrí poverenie detektívnej kancelárie, so sídlom na území EÚ, použitím zariadenia na spracovanie osobných údajov na území členského štátu kontrolórom v zmysle článku 2 písm. d) smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, s. 31; Mim. vyd. 13/0015, s. 355) pod pojem „používanie zariadenia“ v zmysle článku 4 ods. 1 písm. c) tejto smernice, keď k povereniu dôjde mimo územia EÚ?

               2.

               Ponecháva smernica 95/46, predovšetkým jej článok 28 ods. 3 a 4, s ohľadom na svoj cieľ vnútroštátnym orgánom priestor, aby pri presadzovaní ochrany jednotlivca stanovenej touto smernicou prostredníctvom dozorného úradu určili priority, ktoré majú za následok, že v prípade, ak porušenie uvedenej smernice namieta iba jednotlivec alebo malá skupina osôb, sa od donucovacích opatrení upustí?


title: Vec T-104/13: Žaloba podaná 20. februára 2013 — Toshiba/Komisia

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/41

         Žaloba podaná 20. februára 2013 — Toshiba/Komisia
   (Vec T-104/13)
   2013/C 114/63
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Toshiba Corp. (Tokio, Japonsko) (v zastúpení: J. MacLennan, solicitor, J. Jourdan, A. Schulz a P. Berghe, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 1 ods. 2 písm. d) rozhodnutia Komisie z 5. decembra 2012 vo veci COMP/39.437 — obrazovky pre televízory a počítačové monitory,

               —

               zrušil článok 1 ods. 2 písm. e) rozhodnutia Komisie z 5. decembra 2012 vo veci COMP/39.437 — obrazovky pre televízory a počítačové monitory,

               —

               zrušil článok 2 ods. 2 písm. g) napadnutého rozhodnutia alebo alternatívne znížil pokutu takým spôsobom, aký bude Všeobecný súd považovať za primeraný,

               —

               zrušil článok 2 ods. 2 písm. h) napadnutého rozhodnutia alebo alternatívne zrušil článok 2 ods. 2 písm. h) v rozsahu, v akom stanoví spoločnú a nerozdielnu zodpovednosť spoločnosti Toshiba, alebo znížil pokutu takým spôsobom, aký bude Všeobecný súd považovať za primeraný,

               —

               nariadil akékoľvek iné opatrenie, aké bude za okolností tejto veci považovať za primerané,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania žalobkyne.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na skutočnosti, že napadnuté rozhodnutie je nesprávne v tom, že sa v ňom konštatuje, že spoločnosť Toshiba Corporation je zodpovedná za porušenie článku 101 ZFEÚ za obdobie od 16. mája 2000 do 11. apríla 2002.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na skutočnosti, že napadnuté rozhodnutie je nesprávne v tom, že sa v ňom konštatuje, že spoločnosť Toshiba Corporation je zodpovedná za porušenie článku 101 ZFEÚ za obdobie od 12. apríla 2002 do 31. marca 2003.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na skutočnosti, že napadnuté rozhodnutie je nesprávne v tom, že sa v ňom konštatuje, že spoločnosť Toshiba Corporation je zodpovedná za porušenie článku 101 ZFEÚ za obdobie od 1. apríla 2003 do 12. júna 2006.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na skutočnosti, že napadnuté rozhodnutie je nesprávne v tom, že sa v ňom konštatuje, že spoločnosť Toshiba Corporation je spoločne a nerozdielne zodpovedná za účasť spoločnosti Matsushita Toshiba Picture Display Co. Ltd (ďalej len „MTPD“) na porušení za obdobie od 1. apríla 2003 do 12. júna 2006.

               5.

               Piaty žalobný dôvod, ktorý sa uvádza alternatívne k štvrtému žalobnému dôvodu, sa zakladá na skutočnosti, že napadnuté rozhodnutie je nesprávne v tom, že sa v ňom konštatuje, že MTPD je zodpovedná za účasť na porušení za obdobie od 1. apríla 2003 do 12. júna 2006.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod sa zakladá na skutočnosti, že napadnuté rozhodnutie je nesprávne v tom, že sa v ňom ukladá pokuta v článku 2 ods. 2 písm. g) a v článku 2 ods. 2 písm. h) alebo alternatívne v tom, že uvádza nesprávny výpočet pokuty.


title: Spojené veci T-447/09 a T-449/09: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. januára 2013 — Národné vedecko-výskumné centrum/Komisia

text:
               9.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/27

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. januára 2013 — Národné vedecko-výskumné centrum/Komisia
   (Spojené veci T-447/09 a T-449/09) (1)

   2013/C 71/43
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Vec T-705/16 P: Odvolanie podané 3. októbra 2016: WQ (*) proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 21. júla 2016 vo veci F-1/16, WQ (*)/Parlament

text:
                  5.12.2016

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  C 454/29

         Odvolanie podané 3. októbra 2016:  WQ (*1) proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 21. júla 2016 vo veci F-1/16,  WQ (*1)/Parlament
         (Vec T-705/16 P)
         (2016/C 454/51)
         Jazyk konania: francúzština

            Účastníci konania

            Odvolateľ: WQ (*1) (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

            Ďalší účastník konania: Európsky parlament

            Návrhy

         Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

                     —

                     zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu vo veci F-1/16,  WQ (*1)/Parlament,

                     —

                     zrušil rozhodnutie menovacieho orgánu z 27. marca 2015 nezahrnúť meno odvolateľa do zoznamu úradníkov vybraných na účasť na programe školení v rámci certifikačného postupu v roku 2014,

                     —

                     zaviazal Parlament na náhradu trov oboch stupňov konania.

            Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

         Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza tri odvolacie dôvody.

                     1.

                     Prvý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustil Súd pre verejnú službu (SPVS) pri preskúmaní žalobného dôvodu uvádzaného navrhovateľom v konaní na prvom stupni, ktorý bol založený na všeobecnej zásade rovnosti zaobchádzania, posúdením, že navrhovateľ sa nachádzal vo skutkovo inej situácii ako uchádzač s diplomom na rovnakej úrovni, ktorý navštevoval kurz najmenej jeden rok.

                     2.

                     Druhý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, ktoré vyplýva zo skutočnosti, že SPVS rozhodol, že napadnuté rozhodnutie, t. j. rozhodnutie o nezahrnutí mena odvolateľa do zoznamu úradníkov vybraných na účasť na programe školení v rámci certifikačného postupu v roku 2014, neporušuje článok 165 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a rozdelenie právomocí medzi Úniu a členské štáty v oblasti vzdelávania.

                     3.

                     Tretí odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustil SPVS tým, že zamietol námietku nezákonnosti vznesenú navrhovateľom na prvom stupni, s odôvodnením, že kritérium navštevovania kurzu v dĺžke najmenej jeden rok je odôvodnené a primerané vzhľadom na povahu certifikačného postupu. V tejto súvislosti sa odvolateľ domnieva, že SPVS tiež skreslil jeho tvrdenia, keď rozhodol, že navrhovateľ nenapadol skutočnosť, že zohľadnenie sporného dokladu o vzdelaní by viedlo k dvojitému zhodnoteniu jeho profesionálnej praxe získanej v inštitúciách.

            (*1)  Údaje odstránené v rámci zaistenia ochrany jednotlivcov v spojitosti so spracovaním osobných dát.


title: Vec T-231/17: Žaloba podaná 20. apríla 2017 – SE/Rada

text:
               3.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/31

         Žaloba podaná 20. apríla 2017 – SE/Rada
   (Vec T-231/17)
   (2017/C 213/43)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: SE (v zastúpení: N. de Montigny, avocat)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrh

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:
   urobil vyhlásenie a zrušil

               —

               rozhodnutie útvaru pre individuálne nároky z 22. júna 2016, ktorým mu bolo zamietnuté priznanie nezaopatreného dieťaťa týkajúce sa jeho dcéry,

               —

               v prípade potreby výslovné rozhodnutie z 24. januára 2017 o zamietnutí sťažnosti podanej 19. septembra 2016,

         a tým

               —

               vyhlásil, že vnučka žalobcu je v jeho starostlivosti v zmysle článku 2 ods. 2 pododseku 3 prílohy VII Štatútu s účinnosťou od 13. júna 2016,

               —

               priznal vnučke žalobcu pokrytie zdravotným poistením (RCAM) prostredníctvom žalobcu s účinnosťou od 13. júna 2016,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, ako aj na nesprávnom posúdení a výklade článku 2 ods. 2 tretieho pododseku prílohy VII Služobného poriadku úradníkov, ktorého sa dopustila Rada prijatím napadnutých rozhodnutí.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady riadnej správy veci verejných.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 24 Charty základných práv.


title: Vec T-447/16: Žaloba podaná 4. augusta 2016 – Pirelli Tyre/EUIPO – Yokohama Rubber (Zobrazenie dezénu pneumatiky)

text:
               26.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 350/27

         Žaloba podaná 4. augusta 2016 – Pirelli Tyre/EUIPO – Yokohama Rubber (Zobrazenie dezénu pneumatiky)
   (Vec T-447/16)
   (2016/C 350/33)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pirelli Tyre SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: T. Müller a F. Togo, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: The Yokohama Rubber Co. Ltd (Tokio, Japonsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka (zobrazenie dezénu pneumatiky) – ochranná známka Európskej únie č. 2 319 176.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 28. apríla 2016 vo veci R 2583/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom ním bola ochranná známka vyhlásená za neplatnú a uložil navrhovateľovi povinnosť nahradiť trovy konania pred Úradom.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 52 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. b) a písm. e) bod ii) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-532/10: Žaloba podaná 13. novembra 2010 — Cosepuri/EÚBP

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/43

         Žaloba podaná 13. novembra 2010 — Cosepuri/EÚBP
   (Vec T-532/10)
   ()
   2011/C 30/79
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cosepuri Soc. coop. p.a. (Bologna, Taliansko) (v zastúpení: F. Fiorenza, avvocato)

      Žalovaný: Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EÚBP)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie z 15. septembra 2010, ktorým sa spoločnosti Cosepuri odmietol prístup k dokumentom,

               —

               nariadiť EÚBP vydať uvedené dokumenty,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa v tejto veci, ktorá je tiež žalobkyňou vo veci T-339/10 (1), Cosepuri/EÚBP namieta rozhodnutie Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín (EÚBP) z 15. septembra 2010 týkajúce sa verejného obstarávania 2010/S 51-074689 vymedzeného v protokole CFT/EFSA/FIN/2010/01, ktorého predmetom bolo poskytovanie dopravnej služby v Taliansku a v Európe a ktoré sa skončilo pridelením zákazky inému podniku.
   Napadnutým rozhodnutím EÚBP odmietol sprístupniť niektoré dokumenty verejného obstarávania a osobitne dokumenty týkajúce sa požiadaviek na prijatie a udelenie zákazky najvýhodnejšej ekonomickej ponuke.
   Na podporu svojich tvrdení žalobkyňa tvrdí, že došlo k porušeniu príslušných ustanovení nariadenia Rady (ES) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 (2) a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 (3) a tiež k porušeniu povinnosti odôvodniť rozhodnutie, zásady transparentnosti a práva na prístup k dokumentom. Ako posledný dôvod žalobkyňa uvádza, že došlo k zneužitiu právomoci.
   Žalobkyňa osobitne namieta, že žalovaný neuviedol konkrétnu ujmu úspešného uchádzača v súvislosti s prístupom k požadovaným dokumentom a náležite neodôvodnil čiastočné odmietnutie vo vzťahu k porovnávacím údajom v súvislosti s verejným obstarávaním, ktoré obsahovala dokumentácia, ktorú na účely verejného obstarávania poskytli konkurenti a ktoré preto nemali povahu obchodného tajomstva. Ďalej žiada, aby sa táto vec spojila na spoločné konania so stále prebiehajúcou vecou T-339/10 na prejednanie tomu istému sudcovi.

      (1)  Ú. v. EÚ C 288, s. 47.

      (2)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 248,s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 74).

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 1 s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec T-420/05 R II: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 13. októbra 2006 – Vischim/Komisia ( Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Návrh na odklad výkonu — Smernica 91/414/EHS — Nový návrh — Nové skutočnosti — Naliehavosť — Neexistencia )

text:
               16.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/17

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 13. októbra 2006 – Vischim/Komisia
   (Vec T-420/05 R II)
   („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Návrh na odklad výkonu - Smernica 91/414/EHS - Nový návrh - Nové skutočnosti - Naliehavosť - Neexistencia“)
   (2006/C 310/34)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Vischim Srl (Cesano Maderno, Taliansko) (v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Doherty a L. Parpala, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na prerušenie plynutia lehoty, ktorá uplynie 31. augusta 2006, stanovenej v článku 3 smernice Komisie 2005/53/ES zo 16. septembra 2005, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/414/EHS, s cieľom zaradiť chlórtalonil, chlórtolurón, cypermetrín, daminozid a metyl-tiofanát ako účinné látky (Ú. v. EÚ L 241, s. 51)
   Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní o veci samej.


title: Vec C-427/05: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  25. októbra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria regionale di Genova – Taliansko) – Agenzia delle Entrate Ufficio di Genova 1/Porto Antico di Genova SpA (Štrukturálne fondy — Nariadenie (EHS) č. 4253/88 — Článok 21 ods. 3 druhý pododsek — Zákaz zrážok — Výpočet zdaniteľného príjmu — Zohľadnenie poskytnutých subvencií Spoločenstva)

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/9

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 25. októbra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria regionale di Genova – Taliansko) – Agenzia delle Entrate Ufficio di Genova 1/Porto Antico di Genova SpA
   (Vec C-427/05) (1)

   (Štrukturálne fondy - Nariadenie (EHS) č. 4253/88 - Článok 21 ods. 3 druhý pododsek - Zákaz zrážok - Výpočet zdaniteľného príjmu - Zohľadnenie poskytnutých subvencií Spoločenstva)
   (2007/C 315/14)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Commissione tributaria regionale di Genova
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Agenzia delle Entrate Ufficio di Genova 1

      Žalovaný: Porto Antico di Genova SpA
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Commissione tributaria regionale di Genova – Výklad článku 21 ods. 3 nariadenia Rady (EHS) č. 2082/93 z 20. júla 1993, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988, ktorým sa vykonáva nariadenie (EHS) č. 2052/88, pokiaľ ide o koordináciu činností rozličných štrukturálnych fondov navzájom na jednej strane a ich činností s operáciami Európskej investičnej banky a ďalšími existujúcimi finančnými nástrojmi na druhej strane [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 193, s. 20) – Zlučiteľnosť ustanovenia vnútroštátnej právnej úpravy, ktoré zohľadňuje poskytnutú pomoc Spoločenstva na účely výpočtu zdaniteľného príjmu
   Výrok rozsudku
   Článok 21 ods. 3 druhý pododsek nariadenia Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988, ktorým sa vykonáva nariadenie (EHS) č. 2052/88, pokiaľ ide o koordináciu činností rozličných štrukturálnych fondov navzájom na jednej strane a ich činností s operáciami Európskej investičnej banky a ďalšími existujúcimi finančnými nástrojmi na druhej strane [neoficiálny preklad], zmeneného a doplneného nariadením Rady (EHS) č. 2082/93 z 20. júla 1993, sa má vykladať v tom zmysle, že nie je v rozpore s ním taká vnútroštátna daňová právna úprava, akou je článok 55 ods. 3 písm. b) dekrétu č. 917 prezidenta Republiky z 22. decembra 1986, ktorá zohľadňuje subvencie poskytnuté zo štrukturálnych fondov Spoločenstva na účely výpočtu zdaniteľného príjmu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 36, 11.2.2006.


title: Spojené veci C-475/13 a C-476/13: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  21. mája 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Walter Jubin (C-475/13), Heidemarie Retzlaff (C-476/13)/easyJet Airline Co. Ltd

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/19

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 21. mája 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Walter Jubin (C-475/13), Heidemarie Retzlaff (C-476/13)/easyJet Airline Co. Ltd
   (Spojené veci C-475/13 a C-476/13) (1)

   2014/C 261/34
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz vecí.

      (1)  Ú. v. EÚ C 359, 7.12.2013.


title: Vec C-287/13 P: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z  22. mája 2014 – Bilbaína de Alquitranes, SA, a i./Európska chemická agentúra (ECHA) (Odvolanie — Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Nariadenie č. 1907/2006 (nariadenie REACH) — Článok 59 a príloha XIII — Identifikácia látky smola, uhoľnodechtová, vysokoteplotná, ako látky, ktorá vzbudzuje veľmi veľké obavy a na ktorú treba uplatniť povoľovacie konanie — Rovnosť zaobchádzania)

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/6

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 22. mája 2014 – Bilbaína de Alquitranes, SA, a i./Európska chemická agentúra (ECHA)
   (Vec C-287/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Nariadenie č. 1907/2006 (nariadenie REACH) - Článok 59 a príloha XIII - Identifikácia látky smola, uhoľnodechtová, vysokoteplotná, ako látky, ktorá vzbudzuje veľmi veľké obavy a na ktorú treba uplatniť povoľovacie konanie - Rovnosť zaobchádzania))
   2014/C 261/08
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Bilbaína de Alquitranes, SA, Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland Sp. z o.o. (v zastúpení: K. Van Maldegem, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska chemická agentúra (ECHA) (v zastúpení: M. Heikillä, W. Broere a T. Zbihlej, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Stuyck a A.-M. Vandromme, advokáti)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Bilbaína de Alquitranes, SA, Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland Sp. z o.o. sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 31.8.2013.


title: Vec C-1/11 SA: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z  19. novembra 2012 — Luigi Marcuccio/Európska komisia (Návrh na povolenie zriadenia zabezpečenia pohľadávky súdom voči Európskej únii)

text:
               9.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/10

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 19. novembra 2012 — Luigi Marcuccio/Európska komisia
   (Vec C-1/11 SA) (1)

   (Návrh na povolenie zriadenia zabezpečenia pohľadávky súdom voči Európskej únii)
   2013/C 38/12
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (v zastúpení: G. Cipressa, avvocato)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, avvocato)

      Predmet veci

   Protokol o výsadách a imunitách — Návrh na povolenie zriadenia zabezpečenia pohľadávky Komisie v súvislosti so sumami, ktoré Únii dlží Talianska republika a subsidiárne v súvislosti s hnuteľným majetkom, ktorý patrí Únii na území Talianskej republiky — Odňatie imunity Komisii — Článok 1 protokolu o výsadách a imunitách Európskej únie

      Výrok

               1.

               Návrh na zabezpečenie pohľadávky súdom sa zamieta.

               2.

               Pán Luigi Marcuccio a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 89, 24.3.2012.


title: Vec C-1/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État (Francúzsko) 2. januára 2009 – Centre d'exportation du livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication/Société internationale de diffusion et d'édition

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État (Francúzsko) 2. januára 2009 – Centre d'exportation du livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication/Société internationale de diffusion et d'édition
   (Vec C-1/09)
   (2009/C 69/42)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Conseil d'État
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Centre d'exportation du livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication

      Žalovaný: Société internationale de diffusion et d'édition
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže vnútroštátny súd prerušiť konanie o otázke povinnosti vrátenia pomoci až do právoplatného rozhodnutia Komisie Európskych spoločenstiev o zlučiteľnosti pomoci s pravidlami spoločného trhu, pokiaľ prvé rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev vyhlasujúce túto pomoc za zlučiteľnú, bolo zrušené súdom Spoločenstva?

               2.

               Pokiaľ Komisia trikrát vyhlásila pomoc za zlučiteľnú so spoločným trhom predtým, ako boli jej rozhodnutia zrušené Súdom prvého stupňa Európskych spoločenstiev, môže takáto situácia predstavovať výnimočnú okolnosť, ktorá by mohla viesť vnútroštátny súd k obmedzeniu povinnosti nariadiť vymáhanie pomoci?


title: Vec C-523/09: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. júla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tartu Ringkonnakohus — Estónska republika) — Rakvere Piim AS, Maag Piimatööstus AS/Veterinaar- ja Toiduamet (Spoločná poľnohospodárska politika — Poplatky v oblasti sanitárnych inšpekcií a kontrol výroby mlieka)

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/7

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. júla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tartu Ringkonnakohus — Estónska republika) — Rakvere Piim AS, Maag Piimatööstus AS/Veterinaar- ja Toiduamet
   (Vec C-523/09) (1)

   (Spoločná poľnohospodárska politika - Poplatky v oblasti sanitárnych inšpekcií a kontrol výroby mlieka)
   2011/C 269/11
   Jazyk konania: estónčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tartu Ringkonnakohus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Rakvere Piim AS, Maag Piimatööstus AS

      Žalovaný: Veterinaar- ja Toiduamet

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tartu Ringkonnakohus — Výklad článkov 26 a 27 a príloh IV a VI nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 z 29. apríla 2004 o úradných kontrolách uskutočňovaných s cieľom zabezpečiť overenie dodržiavania potravinového a krmivového práva a predpisov o zdraví zvierat a o starostlivosti o zvieratá (Ú. v. EÚ L 165, s. 1; Mim. vyd. 03/045, s. 200) — Výpočet poplatkov vyberaných za úradnú kontrolu produkcie mlieka — Vyberanie poplatkov vo výške minimálnych uplatniteľných sadzieb uvedených v nariadení, ktoré sú však vyššie, než skutočné náklady vynaložené príslušnými orgánmi na úradnú kontrolu

      Výrok rozsudku

   Článok 27 ods. 3 a 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 z 29. apríla 2004 o úradných kontrolách uskutočňovaných s cieľom zabezpečiť overenie dodržiavania potravinového a krmivového práva a predpisov o zdraví zvierat a o starostlivosti o zvieratá sa má vykladať v tom zmysle, že umožňuje, aby členský štát bez prijatia vnútroštátneho vykonávacieho predpisu vyberal poplatky vo výške minimálnych sadzieb stanovených v oddiele B prílohy IV tohto nariadenia, hoci náklady, ktoré vznikli príslušným orgánom v súvislosti so sanitárnymi inšpekciami a kontrolami podľa uvedeného nariadenia, sú nižšie ako uvedené sadzby a nie sú pritom splnené podmienky na uplatnenie článku 27 ods. 6 toho istého nariadenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 13.3.2010.


title: Vec C-634/13 P: Odvolanie podané 4. decembra 2013 : Total Marketing Services, právny nástupca Total Raffinage Marketing proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  13. septembra 2013 vo veci T-566/08, Total Raffinage Marketing/Komisia

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/22

         Odvolanie podané 4. decembra 2013: Total Marketing Services, právny nástupca Total Raffinage Marketing proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 13. septembra 2013 vo veci T-566/08, Total Raffinage Marketing/Komisia
   (Vec C-634/13 P)
   2014/C 45/38
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Total Marketing Services, právny nástupca Total Raffinage Marketing (v zastúpení: A. Vandencasteele, C. Lemaire, S. Naudin, avocats)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom Všeobecný súd nesprávne vylúčil zánik účasti spoločnosti Total Marketing Services (ďalej len „TMS“) na porušení po 12. máji 2004,

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom Všeobecný súd nesprávne vylúčil akékoľvek neodôvodnené rozdielne zaobchádzanie medzi TMS a Respol týkajúce sa trvania ich účasti na porušení,

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom Všeobecný súd nesprávne vylúčil prerušenie účasti TMS na porušení od 26. mája 2000 do 27. júna 2001,

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom sa Všeobecný súd nevysporiadal so žalobným dôvodom založeným na nepreskúmaní dôkazov o konkurenčnom správaní TMS na trhu,

               —

               vydať vo veci konečný rozsudok v súlade s článkom 61 Štatútu Súdneho dvora a pri tejto príležitosti zrušiť rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka TMS a v rámci úplného výkonu jeho právomoci znížiť pokutu uloženú TMS,

               —

               v prípade, ak Súdny dvor v tejto veci nevydá konečný rozsudok, rozhodnúť, že o trovách konania sa rozhodne neskôr a vrátiť vec Všeobecnému súdu na ďalšie konanie v súlade s rozsudkom Súdneho dvora,

               —

               napokon v súlade s článkom 184 rokovacieho poriadku uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania pred Všeobecným súdom a Súdnym dvorom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania uvádza odvolateľka štyri odvolacie dôvody.
   V prvom odvolacom dôvode odvolateľka namieta, že Všeobecný súd postupoval v rozpore s článkom 101 ZFEÚ, s pravidlami vykonávania dôkazov, so zásadou prezumpcie neviny a právnej istoty, ako aj s povinnosťou odôvodnenia, keď rozhodol, že odvolateľka sa podieľala na porušení od 12. mája 2004 do 28. apríla 2005, pretože nepreukázala, že sa počas tohto obdobia verejne dištancovala od kartelu.
   Vo svojom druhom odvolacom dôvode rozdelenom na dve časti sa odvolateľka domnieva, že Všeobecný súd porušil jednak zásadu rovnakého zaobchádzania a svoju povinnosť odôvodnenia a jednak skreslil listinné dôkazy týkajúce sa pozvánok doručených TMS a Repsol, pretože Všeobecný súd vylúčil akékoľvek odstúpenie TMS od kartelu po stretnutí z 11. a 12. mája 2014, ale uznal odstúpenie Repsolu po stretnutí z 3. a 4. augusta 2004.
   Svojím tretím odvolacím dôvodom rozdeleným na dve časti odvolateľka namieta, že Všeobecný súd postupoval v rozpore s článkom 101 ZFEÚ, s pravidlami vykonávania dôkazov, so zásadou prezumpcie neviny a právnej istoty, ako aj s povinnosťou odôvodnenia, keď rozhodol, že TMS neprerušila svoju účasť na poručení od 26. mája 2000 do 26. júna 2001 s odôvodnením, že nepreukázala, že sa počas tohto obdobia verejne dištancovala od kartelu.
   Napokon svojím štvrtým odvolacím dôvodom odvolateľka Všeobecnému súdu vytýka, že porušil zásadu účinnej súdnej ochrany, zásadu individualizácie trestov a sankcií, ako aj povinnosť odôvodnenia, pretože Všeobecný súd bez preskúmania odmietol žalobný dôvod založený na nezohľadnení dôkazov o konkurenčnom správaní TMS.


title: Vec T-366/11 RENV: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. marca 2015 – Bial-Portela/ÚHVT – Isdin (ZEBEXIR) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ZEBEXIR — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva ZEBINIX — Relatívne dôvody zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               20.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 127/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. marca 2015 – Bial-Portela/ÚHVT – Isdin (ZEBEXIR)
   (Vec T-366/11 RENV) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ZEBEXIR - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva ZEBINIX - Relatívne dôvody zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 127/23)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bial-Portela & Ca, SA (São Mamede do Coronado, Portugalsko) (v zastúpení: B. Braga da Cruz a J. Pimenta, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Isdin, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: P. López Ronda, G. Macias Bonilla a G. Marín Raigal, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 6. apríla 2011 (vec R 1212/2009-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Bial-Portela & Ca, SA a Isdin, SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 6. apríla 2011 (vec R 1212/2009-1) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Bial-Portela & Ca, SA.

               3.

               Isdin, SA znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.9.2011.


title: Vec C-487/11: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 6. septembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administratīvā rajona tiesa — Lotyšsko) — Laimonis Treimanis/Valsts ieņēmumu dienests [Nariadenie (EHS) č. 918/83 — Článok 1 ods. 2 písm. c), článok 2 a článok 7 ods. 1 — Oslobodenie osobného majetku od dovozného cla — Pojem „majetok určený na uspokojovanie potrieb domácnosti“ — Motorové vozidlo dovezené na územie Únie —Vozidlo používané rodinným príslušníkom vlastníka, ktorý uskutočnil dovoz]

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/11

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 6. septembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administratīvā rajona tiesa — Lotyšsko) — Laimonis Treimanis/Valsts ieņēmumu dienests
      (Vec C-487/11) (1)

      (Nariadenie (EHS) č. 918/83 - Článok 1 ods. 2 písm. c), článok 2 a článok 7 ods. 1 - Oslobodenie osobného majetku od dovozného cla - Pojem „majetok určený na uspokojovanie potrieb domácnosti“ - Motorové vozidlo dovezené na územie Únie - Vozidlo používané rodinným príslušníkom vlastníka, ktorý uskutočnil dovoz)
      (2012/C 331/17)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Administratīvā rajona tiesa

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Laimonis Treimanis

         Žalovaný: Valsts ieņēmumu dienests

         Predmet veci

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Administratīvā rajona tiesa Rīgas tiesu nams — Výklad článku 7 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 918/83 z 28. marca 1983 ustanovujúceho systém spoločenstva pre oslobodenie od cla (Ú. v. ES L 105, s. 1; Mim. vyd. 02/001, s. 419) — Oslobodenie od cla pri dovoze osobného majetku — Pojem domácnosť — Motorové vozidlo, ktoré bolo používané pre potreby domácnosti v treťom štáte — Dovoz uvedeného vozidla jeho vlastníkom, ktorý sa v podstate trvalo zdržiava v treťom štáte, do členského štátu Európskej únie na účel jeho bezplatného používania rodinným príslušníkom vlastníka, ktorý sa presťahoval do uvedeného členského štátu, po tom, čo pred dovozom motorového vozidla žil s vlastníkom v spoločnej domácnosti

         Výrok rozsudku

      Článok 2 a článok 7 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 918/83 z 28. marca 1983 ustanovujúceho systém spoločenstva pre oslobodenie od cla sa majú vykladať v tom zmysle, že bez dovozného cla možno doviesť motorové vozidlo používané na súkromné účely z tretieho štátu na colné územie Európskej únie za podmienky, že dovozca skutočne premiestnil svoje zvyčajné bydlisko na colné územie Európskej únie, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu. Motorové vozidlo, ktoré bezodplatne používa rodinný príslušník tohto dovozcu, teda osoba žijúca s ním v jednej domácnosti, voči ktorej má v zásade vyživovaciu povinnosť, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu, sa považuje za určené na uspokojovanie potrieb domácnosti dovozcu, pričom toto používanie nevedie k zániku nároku na uvedené oslobodenie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 347, 26.11.2011.


title: Vec T-122/09: Žaloba podaná 23. marca 2009 — Zhejiang Xinshiji Foods a Hubei Xinshiji Foods/Rada

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/44

         Žaloba podaná 23. marca 2009 — Zhejiang Xinshiji Foods a Hubei Xinshiji Foods/Rada
   (Vec T-122/09)
   2009/C 141/95
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd, Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd (v zastúpení: F. Carlin, barrister, A. MacGregor, solicitor, N. Niejahr a Q. Azau, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobkýň

               —

               zrušiť rozhodnutie v rozsahu, v ktorom ukladá antidumpingové clo na výrobky, ktoré žalobkyne vyrábajú a vyvážajú,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu jej vlastných trov konania, ako aj trov konania žalobkýň.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne sa vo svojom návrhu domáhajú zrušenia nariadenia Rady (ES) č. 1355/2008 z 18. decembra 2008, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitých upravených alebo konzervovaných citrusových plodov (najmä mandarínok atď.) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (1) (ďalej len „konečné nariadenie“), podľa článku 230 ES, v rozsahu, v ktorom sa ich týka.
   Uvádzajú, že konečné nariadenie treba zrušiť v rozsahu, v ktorom sa ich týka, pretože porušuje ich právo na obranu, povinnosť odôvodnenia a zásadu riadnej správy vecí verejných.
   Tvrdia, že ich právo na obranu bolo porušené,

               i)

               v tom, že neboli včas poskytnuté základné skutočnosti podľa článku 20 ods. 4 nariadenia Rady (ES) 384/96 (2), ako aj v tom, že sa neposkytlo vysvetlenie nezrovnalostí súvisiacich s objemom predaja priemyselného odvetvia Spoločenstva, a to malo za následok, že žalobkyne sa nemohli k veci účinne vyjadriť alebo nemohli zmysluplne brániť svoje záujmy,

               ii)

               pri stanovení ujmy, keď Komisia:

                           a)

                           neodpovedala včas na otázky žalobkýň týkajúce sa nepresností v objeme predaja priemyselného odvetvia Spoločenstva tak, aby sa žalobkyne mohli vyjadriť ešte pred prijatím konečného nariadenia Radou;

                           b)

                           neposkytla žalobkyniam požadované vysvetlenie v súvislosti s tým, že odmietla prihliadnuť na vplyv cien surovín;

                           c)

                           nevysvetlila, ako vypočítala 2 % zvýšenie dovozných nákladov a marže dovozcu a

               iii)

               zjavne nesprávnym posúdením, keď sa neprihliadlo na podstatné nezrovnalosti týkajúce sa objemu predaja priemyselného odvetvia Spoločenstva pri stanovení ujmy.

         Žalobkyne tvrdia, že konečné nariadenie je tiež v rozpore s článkom 253 ES, pretože neuvádza dôvody, na ktorých sa zakladá v súvislosti so základnou skutočnosťou, konkrétne 2 % zvýšením dovozných nákladov a marže dovozcu, ktoré je relevantné pre zistenia v konečnom nariadení, ktoré viedli k uloženiu konečného antidumpingového cla žalobkyniam.
   Žalobkyne napokon uvádzajú, že Rada porušila zásadu riadnej správy vecí verejných, keď prijala konečné nariadenie tak, ako ho navrhla Komisia, vzhľadom na pripomienky, ktoré žalobkyne vzniesli v priebehu konania, v ktorých poukázali na rôzne nedostatky spočívajúce v tom, že Komisia náležite neobjasnila skutkový základ, na základe ktorého navrhla prijatie konečných antidumpingových opatrení a nedostatočne chránila práva žalobkýň na obranu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 350, s. 35.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES 1996, L 56, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 45).


title: Výmaz veci T-53/97

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/62

         Výmaz veci T-53/97 (1)

   (2005/C 217/123)

      (Jazyk konania: holandčina)

   Uznesením zo 16. júna 2005 predseda piatej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-53/97: B.J.G. Oude Kotte proti Rade Európskej Únie a Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. ES C 142, 10.5.1997


title: Vec T-354/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. decembra 2015 – Comercializadora Eloro/ÚHVT – Zumex Group (zumex) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva ZUMEX — Skoršia národná slovná ochranná známka JUMEX — Neexistencia riadneho používania skoršej ochrannej známky — Článok 42 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/49

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. decembra 2015 – Comercializadora Eloro/ÚHVT – Zumex Group (zumex)
   (Vec T-354/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva ZUMEX - Skoršia národná slovná ochranná známka JUMEX - Neexistencia riadneho používania skoršej ochrannej známky - Článok 42 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 038/64)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Comercializadora Eloro, SA (Ecatepec, Mexiko) (v zastúpení: J. de Castro Hermida, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Palmero Cabezas, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Zumex Group, SA (Moncada, Španielsko) (v zastúpení: M. C. March Cabrelles, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 13. februára 2014 (vec R 391/2012-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Comercializadora Eloro, SA a Zumex Group, SA.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Comercializadora Eloro, SA, je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 253, 4.8.2014.


title: Vec C-87/07: Uznesenie predsedu siedmej komory Súdneho dvora z  10. augusta 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Maltská republika

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/34

         Uznesenie predsedu siedmej komory Súdneho dvora z 10. augusta 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Maltská republika
   (Vec C-87/07) (1)

   (2007/C 297/65)

      Jazyk konania: maltčina

   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 14.4.2007.


title: Vec T-79/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  31. januára 2014 – Francúzsko/Komisia ( „Štátna pomoc — Rámcová úprava činností vykonávaných vo Francúzsku uznanými medziodvetvovými poľnohospodárskymi zväzmi v prospech zastúpených členov v odvetví poľnohospodárstva — Financovanie dobrovoľnými príspevkami, ktoré sa stali záväznými — Rozhodnutie, ktoré kvalifikuje schému pomoci ako zlučiteľnú so spoločným trhom — Zrušenie rozhodnutia — Zastavenie konania“ )

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/31

         Uznesenie Všeobecného súdu z 31. januára 2014 – Francúzsko/Komisia
   (Vec T-79/09) (1)

   ((„Štátna pomoc - Rámcová úprava činností vykonávaných vo Francúzsku uznanými medziodvetvovými poľnohospodárskymi zväzmi v prospech zastúpených členov v odvetví poľnohospodárstva - Financovanie dobrovoľnými príspevkami, ktoré sa stali záväznými - Rozhodnutie, ktoré kvalifikuje schému pomoci ako zlučiteľnú so spoločným trhom - Zrušenie rozhodnutia - Zastavenie konania“))
   2014/C 112/41
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: pôvodne E. Belliard, G. de Bergues a A.-L. Vendrolini, neskôr E. Belliard, G. de Bergues a J. Gstalter, napokon E. Belliard, G. de Bergues, D. Colas a J. Bousin, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne B. Stromsky a C. Urraca Caviedes, neskôr B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 7846 v konečnom znení z 10. decembra 2008 týkajúceho sa štátnej pomoci č. 561/2008 o rámcovej úprave činností vykonávaných vo Francúzsku uznanými medziodvetvovými poľnohospodárskymi zväzmi v prospech zastúpených členov z odvetví poľnohospodárstva

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 16.5.2009.


title: Vec C-114/13: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  12. februára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof te Antwerpen – Belgicko) – Theodora Hendrika Bouman/Rijksdienst voor Pensioenen (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálne zabezpečenie — Nariadenie (EHS) č. °1408/71 — Starobné poistenie a poistenie pre prípad úmrtia — Článok 46a ods. 3 písm. c) — Priznanie dávok — Vnútroštátne pravidlá na zamedzenie súbehu — Výnimka — Pojem „dobrovoľné alebo voliteľné nepretržité poistenie“  — Vnútroštátny dôchodok na základe systému povinného poistenia — Možnosť požiadať o oslobodenie od účasti na poistení počas určitého obdobia — Dosah osvedčenia vydaného príslušným orgánom iného členského štátu — Nariadenie (ES) č. 574/72 — Článok 47)

text:
               13.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 12. februára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof te Antwerpen – Belgicko) – Theodora Hendrika Bouman/Rijksdienst voor Pensioenen
   (Vec C-114/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálne zabezpečenie - Nariadenie (EHS) č.o1408/71 - Starobné poistenie a poistenie pre prípad úmrtia - Článok 46a ods. 3 písm. c) - Priznanie dávok - Vnútroštátne pravidlá na zamedzenie súbehu - Výnimka - Pojem „dobrovoľné alebo voliteľné nepretržité poistenie“ - Vnútroštátny dôchodok na základe systému povinného poistenia - Možnosť požiadať o oslobodenie od účasti na poistení počas určitého obdobia - Dosah osvedčenia vydaného príslušným orgánom iného členského štátu - Nariadenie (ES) č. 574/72 - Článok 47))
   (2015/C 118/02)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Arbeidshof te Antwerpen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Theodora Hendrika Bouman

      Žalovaný: Rijksdienst voor Pensioenen

      Výrok rozsudku

   Článok 46a ods. 3 písm. c) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneným a doplneným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1992/2006 z 18. decembra 2006, sa má vykladať v tom zmysle, že zahŕňa časť dávky vyplývajúcej z obdobia poistenia, počas ktorého mala dotknutá osoba nárok na priznanie oslobodenia od účasti v systéme povinného poistenia, za predpokladu, že takáto účasť má počas celého predmetného obdobia vplyv na rozsah dávky sociálneho zabezpečenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 147, 25.5.2013.


title: Vec C-689/15: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 8. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemecko) – W. F. Gözze Frottierweberei GmbH, Wolfgang Gözze/Verein Bremer Baumwollbörse (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Duševné vlastníctvo — Ochranná známka Európskej únie — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Články 9 a 15 — Prihláška označenia „kvet bavlny“ podaná združením — Zápis ako individuálna ochranná známka — Koncesia licencií na používanie tejto ochrannej známky výrobcom bavlnených textílií, ktorí sú členmi tohto združenia — Návrh na vyhlásenie neplatnosti alebo zrušenie — Pojem „riadne používanie“ — Základná funkcia označenia pôvodu)

text:
               31.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/7

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 8. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemecko) – W. F. Gözze Frottierweberei GmbH, Wolfgang Gözze/Verein Bremer Baumwollbörse
   (Vec C-689/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Duševné vlastníctvo - Ochranná známka Európskej únie - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Články 9 a 15 - Prihláška označenia „kvet bavlny“ podaná združením - Zápis ako individuálna ochranná známka - Koncesia licencií na používanie tejto ochrannej známky výrobcom bavlnených textílií, ktorí sú členmi tohto združenia - Návrh na vyhlásenie neplatnosti alebo zrušenie - Pojem „riadne používanie“ - Základná funkcia označenia pôvodu))
   (2017/C 249/10)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: W. F. Gözze Frottierweberei GmbH, Wolfgang Gözze

      Žalovaný: Verein Bremer Baumwollbörse

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 15 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že umiestnenie individuálnej ochrannej známky Európskej únie ako značky kvality jej majiteľom alebo s jeho súhlasom na výrobkoch nie je používaním ochrannej známky zodpovedajúcim pojmu „riadne používanie“ v zmysle tohto ustanovenia. Umiestnenie takej ochrannej známky však predstavuje riadne používanie, ak zároveň a súčasne zaručuje spotrebiteľom, že tieto výrobky pochádzajú od jediného podniku, pod ktorého kontrolou sa vyrábajú a ktorému možno pripísať zodpovednosť za ich kvalitu. V tomto poslednom uvedenom prípade je majiteľ tejto ochrannej známky oprávnený zakázať na základe článku 9 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia tretím osobám umiestnenie podobného označenia na rovnakých výrobkoch, ak toto umiestnenie vyvoláva pravdepodobnosť zámeny vo vnímaní verejnosti.

               2.

               Článok 52 ods. 1 písm. a) a článok 7 ods. 1 písm. g) nariadenia č. 207/2009 sa majú vykladať v tom zmysle, že individuálnu ochrannú známku nemožno na základe spoločného uplatnenia týchto ustanovení vyhlásiť za neplatnú z dôvodu, že majiteľ ochrannej známky nezaručuje pravidelnými kontrolami kvality u držiteľov licencie súlad s očakávaniami kvality, ktorú si s touto ochrannou známkou spája verejnosť.

               3.

               Nariadenie č. 207/2009 sa má vykladať v tom zmysle, že jeho ustanovenia týkajúce sa kolektívnych ochranných známok Európskej únie sa nemôžu uplatniť mutatis mutandis na individuálne ochranné známky Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 4.4.2016.


title: Vec F-67/12: Žaloba podaná 2. júla 2012 — ZZ/Komisia

text:
               13.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/16

         Žaloba podaná 2. júla 2012 — ZZ/Komisia
   (Vec F-67/12)
   2012/C 311/22
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o zamietnutí žiadosti žalobcu smerujúcej k získaniu náhrady škody vzniknutej z dôvodu, že žalovaná zaslala list, ktorý sa týka prípadného prevzatia služby žalobcu a ktorý odpovedá na jeho určité žiadosti, advokátovi, ktorý zastupoval žalobcu v mnohých veciach, ale ktorému nikdy nedal všeobecné plnomocenstvo

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie o zamietnutí Komisiou, bez ohľadu na formu zamietnutia, žiadosti z 20. mája 2011 zaslanej žalobcom menovaciemu orgánu,

               —

               v potrebnom rozsahu zrušiť akt Komisie zamietajúci, bez ohľadu na formu zamietnutia, sťažnosť z 1. decembra 2011 proti rozhodnutiu o zamietnutí žiadosti z 20. mája 2011 a zrušiť toto rozhodnutie ako aj vyhovieť žiadosti z 20. mája 2011,

               —

               v potrebnom rozsahu zrušiť list z 9. marca 2012,

               —

               uložiť Komisii povinnosť nahradiť škodu, ktorá vznikla žalobcovi z dôvodu jej zaslania advokátovi Giuseppe Cipressovi listu, ktorý pochádza od nej a je bez označenia dátumu, vo forme zaplatenia sumy 10 000 (desaťtisíc) eur žalobcovi alebo akejkoľvek vyššej alebo nižšej sumy, ktorú Súd pre verejnú službu bude považovať za spravodlivú a primeranú,

               —

               uložiť Komisii povinnosť zaplatiť žalobcovi úroky z tejto sumy odo dňa nasledujúceho po dni, keď jej bola doručená žiadosť z 20. mája 2011 až do skutočného zaplatenia sumy 10 000 (desaťtisíc) eur vo výške 10 % ročne s ročnou kapitalizáciou,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-712/14: Žaloba podaná 7. októbra 2014 – CEAHR/Komisia

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/36

         Žaloba podaná 7. októbra 2014 – CEAHR/Komisia
   (Vec T-712/14)
   (2015/C 007/41)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Confédération Européenne des Associations d’Horlogers-Réparateurs (Európska konfederácia združení hodinárov-opravárov, CEAHR) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: P. Mathijsen a P. Dyrberg, lawyers)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie C(2014) 5462 final z 29. júla 2014,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobkyňa domáha zrušenia rozhodnutia Komisie C(2014) 5462 final z 29. júla 2014 vo veci AT.39097 – Watch repair (Opravy hodiniek), ktorým Komisia zamietla sťažnosť žalobkyne podľa článku 7 ods. 2 nariadenia č. 773/2004 (1) týkajúcu sa odmietnutia niektorých výrobcov prestížnych/luxusných hodiniek, dodávať náhradné súčiastky nezávislým opravárom.
   Na podporu žaloby žalobkyňa uvádza, že i) závery Komisie vychádzajú zo zjavne nesprávneho posúdenia právnych a skutkových okolností, ii) napadnuté rozhodnutie neposkytuje primerané odôvodnenie záverov Komisie a iii) napadnuté rozhodnutie je výsledkom konania, počas ktorého Komisia pozorne nepreskúmala právne a skutkové okolnosti uvádzané v sťažnosti, v rozpore s právom žalobkyne na riadnu správu vecí verejných.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 773/2004 zo 7. apríla 2004, ktoré sa týka vedenia konania Komisiou podľa článkov [101 ZFEÚ] a [102 ZFEÚ] (Ú. v. EÚ L 123, s. 18; Mim. vyd. 08/003, s. 81).


title: Vec F-55/10: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  28. júna 2011 — AS/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Oznámenie o voľnom pracovnom mieste — Zamietnutie kandidatúry — Záujem na konaní — Práceneschopný úradník — Neoddeliteľnosť rozhodnutia o zamietnutí kandidatúry a rozhodnutia o vymenovaní — Neexistencia — Rozlišovanie medzi úradníkmi patriacimi do tej istej funkčnej skupiny a držiteľmi tej istej platovej triedy s iným služobným postupom — Zhoda medzi platovou triedou a pracovným miestom)

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/40

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 28. júna 2011 — AS/Komisia
   (Vec F-55/10) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Oznámenie o voľnom pracovnom mieste - Zamietnutie kandidatúry - Záujem na konaní - Práceneschopný úradník - Neoddeliteľnosť rozhodnutia o zamietnutí kandidatúry a rozhodnutia o vymenovaní - Neexistencia - Rozlišovanie medzi úradníkmi patriacimi do tej istej funkčnej skupiny a držiteľmi tej istej platovej triedy s iným služobným postupom - Zhoda medzi platovou triedou a pracovným miestom)
   2011/C 232/70
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: AS (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Verejná služba — Návrh na zrušenie rozhodnutia, ktorým sa zamieta zohľadnenie kandidatúry žalobkyne na miesto asistentky v knižnici a zaviazať Komisiu na zaplatenie určitej čiastky žalobkyni ako náhradu za majetkovú a nemajetkovú ujmu

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie z 30. septembra 2009, ktorým Európska komisia zamietla kandidatúru AS sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia je povinná zaplatiť AS sumu vo výške 3 000 eur.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť tri štvrtiny trov konania, ktoré vznikli AS.

               5.

               AS znáša jednu štvrtinu svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 246, 11.9.2010, s. 43.


title: Vec T-401/05: Žaloba podaná  2. novembra 2005  – Toth/Komisia

text:
               28.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/15

         Žaloba podaná 2. novembra 2005 – Toth/Komisia
   (Vec T-401/05)
   (2006/C 22/30)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Gergely Toth (Besozzo, Taliansko) (v zastúpení: S. Rodrigues a Y. Minatchy, avocat)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 20. júla 2005 zamietajúce sťažnosť žalobcu z 15. apríla 2005, spolu s pracovnou zmluvou podpísanou žalobcom 17. januára 2005 v časti, v ktorej určuje jeho platovú triedu uplatnením článku 12 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku a jeho platový stupeň podľa súčasného článku 32 služobného poriadku,

               —

               stanoviť Komisii následky, ktoré prináša zrušenie napadnutého rozhodnutia, a najmä zmenu zaradenia žalobcu do platovej triedy A*9 s retroaktívnym účinkom,

               —

               subsidiárne zaviazať Komisiu nahradiť škodu, ktorú utrpel žalobca z dôvodu, že nebol zaradený do platovej triedy A*9 od 17. januára 2005,

               —

               v každom prípade zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca sa zúčastnil výberového konania vyhláseného Komisiou na obsadenie pracovného miesta referenta v profesijnej kategórii A8/A5, uverejneného 25. júla 2003. Ako vybraný uchádzač podpísal dňa 17. januára 2005 s Komisiou zmluvu na miesto dočasného zamestnanca, v ktorej mu bola určená platová trieda A*6.
   Svojou žalobou žalobca napadá svoje zaradenie, odvolávajúc sa v prvom rade na to, že v predmetnej veci sa článok 12 prílohy XIII služobného poriadku na neho nevzťahuje, a to z dôvodu, že toto ustanovenie sa vzťahuje len na úradníkov, a nie na dočasných zamestnancov. Subsidiárne vznáša námietku nezákonnosti, tvrdiac, že uplatnenie posledne uvedeného ustanovenia vo vzťahu k nemu je nezlučiteľné s rovnosťou zaobchádzania medzi úspešnými uchádzačmi výberových konaní uverejnených pred 1. májom 2004 a zahŕňa diskrimináciu na základe štátnej príslušnosti, ako aj porušenie voľného pohybu pracovníkov, keďže štátni príslušníci nových členských štátov sú nevyhnutne menovaní tak, že sa na nich vzťahujú menej priaznivé ustanovenia.
   Žalobca tiež uvádza diskrimináciu medzi zamestnancami vykonávajúcimi rovnaké úlohy, ako aj porušenie zásady rovnosti medzi povahou vykonávaných úloh a odmeňovaním. Okrem toho predkladá názor, že článok 12 prílohy XIII služobného poriadku je nezlučiteľný s článkom 31 služobného poriadku a predstavuje zásah do jeho legitímnej dôvery, ako aj do zásady správneho úradného postupu a povinnosti starostlivosti.
   Žalobca taktiež žiada náhradu tak materiálnej škody, ako aj nemateriálnej ujmy, ktoré údajne utrpel.


title: Vec C-434/13 P: Odvolanie podané 1. augusta 2013 : Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) zo 17. mája 2013 vo veci T-146/09, Parker ITR Srl a Parker-Hannifin Corp./Komisia

text:
               26.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/9

         Odvolanie podané 1. augusta 2013: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) zo 17. mája 2013 vo veci T-146/09, Parker ITR Srl a Parker-Hannifin Corp./Komisia
   (Vec C-434/13 P)
   2013/C 313/17
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: S. Noë, V. Bottka, R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Parker ITR Srl, Parker-Hannifin Corp.

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu v rozsahu, v akom tento rozsudok ruší rozhodnutie a upravuje výšku pokuty,

               —

               zamietol žalobu podanú pred Všeobecným súdom v celom rozsahu,

               —

               zaviazal žalobkyne na prvom stupni na náhradu trov tohto konania, ako aj konania pred Všeobecným súdom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia na podporu svojho odvolania predkladá dva odvolacie dôvody a navrhuje zrušenie prvostupňového rozsudku v rozsahu, v akom ruší rozhodnutie vo veci COMP/39.406 — Morské palivové hadice, a upravuje výšku pokuty.
   Odvolateľka svojím prvým odvolacím dôvodom tvrdí, že Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď neprihliadol na judikatúru týkajúcu sa jednak postupného nástupníctva v rámci jednej skupiny, ako aj prenosu zodpovednosti z prevádzajúceho podniku na nástupnícky podnik, alebo túto judikatúru nesprávne uplatnil. Tým, že sa Všeobecný súd zaoberal prevodom obchodného majetku zo spoločnosti ITR na Parker ITR (vtedy nazývanej ITR Rubber) (v rámci skupiny Saiag) zároveň s následným prevodom akcií (prevod akcií, ktoré vlastnila v rámci skupiny Saiag spoločnosť Parker ITR na Parker-Hannifin), posúdil nesprávne prevod podniku porušujúceho hospodársku súťaž v rámci skupiny Saiag na spoločnosť Parker-Hannifin. Tým, že sa Všeobecný súd domnieval, že hospodárska kontinuita spočíva len v možnom prevode zodpovednosti medzi nezávislými podnikmi Saiag a Parker-Hannifin, sa dopustil nesprávneho posúdenia, pretože také posúdenie nezohľadňuje to, že k hospodárskej kontinuite došlo už pri prevode subjektu v rámci skupiny na Parker ITR. Všeobecný súd teda svoje posúdenie zakladá na subjektívnych predpokladoch, konkrétne že prevod úseku činnosti v oblasti morských palivových hadíc na Parker ITR je súčasťou plánu predaja akcií tejto dcérskej spoločnosti na tretiu osobu. Takéto plány subjektov však nepredstavujú prekážku uplatňovania judikatúry týkajúcej sa hospodárskej kontinuity v rámci skupiny [rozsudky zo 7. januára 2004, Aalborg Portland a i./Komisia, C-204/00 P, C-205/00 P, C-211/00 P, C-213/00 P, C-217/00 P a C-219/00 P, Zb. s. I-123; z 11. decembra 2007, ETI a i., C-280/06, Zb. s. I-10893; z 13. júna 2013, Versalis (predtým Polimeri Europa)/Komisia, C-511/11 P, zatiaľ neuverejnený v Zbierke; z 27. septembra 2006, Jungbunzlauer/Komisia, T-43/02, Zb. s. II-3435; z 31. marca 2009, ArcelorMittal Luxembourg a i./Komisia, T-405/06, Zb. s. II-771; z 29. marca 2011, ArcelorMittal Luxembourg/Komisia a Komisia/ArcelorMittal Luxembourg a i., C-201/09 P a C-216/09 P, Zb. s. I-2239], podľa ktorej sa hospodárska kontinuita zachováva pri prevode v rámci skupiny, ak existujú „štrukturálne väzby“ medzi prevádzajúcim podnikom (v tomto prípade Saiag/ITR) a nadobúdateľom (v tomto prípade Parker ITR). Navyše treba rozlišovať medzi prevodom obchodného majetku a prevodom právnickej osoby. V tomto druhom prípade si prevedená právnická osoba so sebou nesie zodpovednosť za celé porušenie predchádzajúce prevodu, t. j. prípadne zodpovednosť aj ako právny nástupca za obchodný majetok prevedený na ňu v čase, keď ešte bol tento majetok súčasťou porušujúceho podniku. Okolnosť, že aj iné subjekty v rámci podniku mohli byť zodpovedné (hoci im nebola v tejto veci uložená pokuta) nepredstavuje platný dôvod na vylúčenie možnosti, že zodpovednosť na základe hospodárskej kontinuity spočíva na prevedenej dcérskej spoločnosti: Parker ITR.
   Druhý odvolací dôvod sa zakladá na tom, že Všeobecný súd v rámci výkonu svojej neobmedzenej právomoci konal ultra petita, keď protiprávne znížil výšku pokuty, ktorá bola z dôvodu dĺžky trvania zvýšená o 100 000 eur a ktorá bola uložená materskej spoločnosti Parker-Hannifin. Parker-Hannifin (alebo Parker ITR) totiž nenapadla skutočnú dĺžku trvania jej účasti na porušení, ani príslušný násobiteľ vo výpočte tejto dĺžky trvania. Hoci Všeobecný súd upravil výšku pokuty po tom, ako Parker-Hannifin úspešne napadla priťažujúcu okolnosť, ktorá bola voči nej uplatňovaná z dôvodu jej údajnej úlohy vodcu, tento súd nemohol — hoci vykonával svoju neobmedzenú právomoc — meniť iné kritériá výpočtu pokuty (v tomto prípade dĺžku trvania), ktoré žalobkyňa žiadnym odvolacím dôvodom nenapadla.


title: Vec C-241/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg (Rakúsko) 17. mája 2010 — Harald Jung a Gerald Hellweger/Magistrat der Stadt Salzburg, vedľajší účastník konania: Finanzamt Salzburg-Stadt

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg (Rakúsko) 17. mája 2010 — Harald Jung a Gerald Hellweger/Magistrat der Stadt Salzburg, vedľajší účastník konania: Finanzamt Salzburg-Stadt
   (Vec C-241/10)
   ()
   2010/C 221/30
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Unabhängiger Verwaltungssenat Salzburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Harald Jung a Gerald Hellweger

      Žalovaný: Magistrat der Stadt Salzburg

      Vedľajší účastník konania: Finanzamt Salzburg-Stadt

      Prejudiciálna otázka

   Má sa príloha X zoznamu podľa článku 24 Aktu o pristúpení Maďarskej republiky k Európskej únii (1. voľný pohyb osôb) (1) vykladať v tom zmysle, že prenájom pracovníkov z Maďarska do Rakúska nie je možné považovať za vyslanie pracovníkov a že vnútroštátne obmedzenia týkajúce sa zamestnávania maďarských pracovníkov v Rakúsku platia rovnakým spôsobom aj pre tých maďarských pracovníkov, ktorých prenajali na prácu v Rakúsku podniky so sídlom v Maďarsku (kde legálne pracovali)?

      (1)  Ú. v. EÚ L 236, 2003, s. 846.


title: Vec C-438/13: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo  17. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti – Rumunsko) – SC BCR Leasing IFN SA/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor (DPH — Smernica 2006/112/ES — Články 16 a 18 — Finančný lízing — Majetok, ktorý je predmetom lízingovej zmluvy — Nevrátenie tohto majetku lízingovej spoločnosti po vypovedaní zmluvy — Záporný inventarizačný rozdiel)

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/21

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 17. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti – Rumunsko) – SC BCR Leasing IFN SA/Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor
   (Vec C-438/13) (1)

   ((DPH - Smernica 2006/112/ES - Články 16 a 18 - Finančný lízing - Majetok, ktorý je predmetom lízingovej zmluvy - Nevrátenie tohto majetku lízingovej spoločnosti po vypovedaní zmluvy - Záporný inventarizačný rozdiel))
   2014/C 315/31
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Bucureşti

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: SC BCR Leasing IFN SA

      Žalovaní: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor

      Výrok rozsudku

   Články 16 a 18 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že za dodanie tovaru za protihodnotu v zmysle týchto článkov nemožno považovať skutočnosť, že lízingová spoločnosť nebola po vypovedaní zmluvy o finančnom lízingu zavinenom nájomcom schopná získať od neho späť tovar, ktorý bol predmetom tejto zmluvy, napriek krokom, ktoré podnikla na jeho vrátenie, a napriek neexistencii akéhokoľvek protiplnenia v dôsledku tohto vypovedania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 325, 9.11.2013.


title: Vec T-475/16: Žaloba podaná 26. augusta 2016 – FTI Touristik/EUIPO – Prantner und Giersch (Fl)

text:
               17.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/22

         Žaloba podaná 26. augusta 2016 – FTI Touristik/EUIPO – Prantner und Giersch (Fl)
   (Vec T-475/16)
   (2016/C 383/30)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: FTI Touristik GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: A. Parr, Rechtsanwältin)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: Harald Prantner (Hamburg, Nemecko) a Daniel Giersch (Monako, Monako)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ: ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie so slovným prvkom „Fl“ – prihláška č. 12 201 273.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 16. júna 2016 vo veci R 480/2015-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.