title: Vec T-85/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  13. januára 2006  – Dimos Ano Liosion a i./Komisia ( Neprípustnosť — Osoby, ktoré nie sú adresátmi aktov Spoločenstva — Priama dotknutosť )

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/19

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 13. januára 2006 – Dimos Ano Liosion a i./Komisia
   (Vec T-85/05) (1)

   („Neprípustnosť - Osoby, ktoré nie sú adresátmi aktov Spoločenstva - Priama dotknutosť“)
   (2006/C 74/38)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Dimos Ano Liosion (Grécko), Theodora Goula, Argyris Argyropoulos, Ioannis Manis, Eleni Ntalipi, Vasilis Papagrigoriou a Giorgos Fragkalexis (Ano Liossia, Grécko) (v zastúpení: G. Kalavros, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Triantafyllou a L. Flynn, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie E (2004) 5522 z 21. decembra 2004 o pridelení finančnej pomoci z Kohézneho fondu na uskutočnenie projektu s názvom „Výstavba prvej fázy druhého priestoru skládky v západnej Attike v areáli ‚Skalistiri’, obec Fyli“
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Žalobcovia znášajú trovy konania na tomto stupni, spolu s trovami konania súvisiacimi s konaním o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2005.


title: Vec T-198/13: Žaloba podaná 8. apríla 2013 — Imax/ÚHVT — Himax Technologies (IMAX)

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/32

         Žaloba podaná 8. apríla 2013 — Imax/ÚHVT — Himax Technologies (IMAX)
   (Vec T-198/13)
   2013/C 171/60
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Imax Corporation (Mississauga, Kanada) (v zastúpení: V. von Bomhard, advokát, a K. Hughes, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Himax Technologies, Inc. (Tainan County, Taiwan)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 23. januára 2013 vo veci R 740/2012-5, a

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania a v prípade účasti ďalšieho účastníka konania pred odvolacím konaním aj jeho.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka IMAX pre tovary zaradené do tried 9, 41 a 45 — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva č. 9 392 556.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: prihlášky ochrannej známky Spoločenstva č. 4 411 658 a č. 4 411 641 obrazovej ochrannej známky „Himax“ pre tovary a služby zaradené do tried 9 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec C-435/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 10. augusta 2015 – GROFA GmbH/Hauptzollamt Hannover

text:
               3.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 363/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 10. augusta 2015 – GROFA GmbH/Hauptzollamt Hannover
   (Vec C-435/15)
   (2015/C 363/28)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Hamburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: GROFA GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Hannover

      Prejudiciálne otázky

               1.

                           a)

                           Uplatní sa vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 1249/2011 z 29. novembra 2011 o zatriedení určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry (1) primerane aj na tovary, ktoré sú predmetom konania vo veci samej (GoPro HERO3 „Black Edition“, „Black Edition Surf“ a „Black Edition Motorsport“)?

                           b)

                           V prípade kladnej odpovede na túto otázku:
                           Je vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 1249/2011 platné?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na otázky 1 a) alebo 1 b):

                           a)

                           Uplatní sa vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 876/2014 z 8. augusta 2014 o zatriedení určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry (2) primerane aj na tovary, ktoré sú predmetom konania vo veci samej?

                           b)

                           V prípade kladnej odpovede na túto otázku:
                           Je vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 876/2014 platné?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na otázky 1 a) alebo 1 b):
               Majú sa vysvetlivky Komisie k podpoložke 8525 8030 a k podpoložkám 8525 8091 a 8525 8099 KN (3) vykladať tak, že o zaznamenávanie „najmenej 30 minútovej neprerušovanej videosekvencie“ ide aj vtedy, ak je videosekvencia zaznamenaná v oddelených súboroch, ktorých jednotlivá dĺžka je kratšia ako 30 minút, pokiaľ divák pri prehrávaní záznamu nevníma zmenu medzi súbormi?

               4.

               V prípade zápornej odpovede na otázky 1 a) alebo b) a kladnej odpovede na otázky 2 a) a 2 b) a 3:
               Bráni zatriedeniu videokamier, ktoré dokážu zaznamenávať signály z externých zdrojov, do podpoložky 8525 8099 KN skutočnosť, že tieto signály nie je možné reprodukovať prostredníctvom externého televízneho prijímača alebo monitora?

      (1)  Ú. v. EÚ L 319, s. 39.

      (2)  Ú. v. EÚ L 240, s. 12.

      (3)  Ú. v. EÚ C 76, s. 1.


title: Vec C-150/16: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 18. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Craiova – Rumunsko) – Fondul Proprietatea SA/Complexul Energetic Oltenia SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Štátna pomoc — Pohľadávka spoločnosti, v ktorej má Rumunsko obchodný podiel zodpovedajúci väčšine základného imania, voči spoločnosti, ktorej jediným akcionárom je tento štát — Prevod aktíva na splatenie dlhu — Pojem „štátna pomoc“ — Povinnosť oznámenia Európskej komisii)

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/14

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 18. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Craiova – Rumunsko) – Fondul Proprietatea SA/Complexul Energetic Oltenia SA
   (Vec C-150/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Štátna pomoc - Pohľadávka spoločnosti, v ktorej má Rumunsko obchodný podiel zodpovedajúci väčšine základného imania, voči spoločnosti, ktorej jediným akcionárom je tento štát - Prevod aktíva na splatenie dlhu - Pojem „štátna pomoc“ - Povinnosť oznámenia Európskej komisii))
   (2017/C 239/18)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Craiova

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Fondul Proprietatea SA

      Žalovaná: Complexul Energetic Oltenia SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Spoločnosti, v ktorej má väčšinový obchodný podiel členský štát, že s cieľom uspokojenia pohľadávky namiesto jej zaplatenia súhlasí s prevodom aktíva vo vlastníctve inej obchodnej spoločnosti, ktorej je tento členský štát jediným akcionárom, a vyplatí sumu zodpovedajúcu rozdielu medzi ocenenou hodnotou tohto aktíva a výškou tejto pohľadávky, môže predstavovať štátnu pomoc v zmysle článku 107 ZFEÚ, pokiaľ:

                           —

                           toto rozhodnutie predstavuje výhodu poskytnutú priamo alebo nepriamo zo štátnych prostriedkov a je pripísateľné štátu,

                           —

                           podnik príjemcu by nezískal porovnateľné úľavy od súkromného veriteľa a

                           —

                           uvedené rozhodnutie môže ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi a narušiť hospodársku súťaž.

                     Vnútroštátnemu súdu prináleží overiť, či sú tieto podmienky splnené.

               2.

               Ak bude vnútroštátny súd považovať za štátnu pomoc rozhodnutie obchodnej spoločnosti, v ktorej má väčšinový obchodný podiel členský štát, že s cieľom uspokojenia pohľadávky namiesto jej zaplatenia súhlasí s prevodom aktíva vo vlastníctve inej obchodnej spoločnosti, ktorej je tento členský štát jediným akcionárom, a vyplatí sumu zodpovedajúcu rozdielu medzi ocenenou hodnotou tohto aktíva a výškou tejto pohľadávky, orgány uvedeného členského štátu sú povinné oznámiť túto pomoc Európskej komisii pred jej vykonaním, na základe článku 108 ods. 3 ZFEÚ.

      (1)  Ú. v. EÚ C 200, 6.6.2016.


title: Vec C-213/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  19. júla 2012 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku — Poľsko) — Fortuna Sp. z o.o. (C-213/11), Grand sp. z o.o. (C-214/11), Forta sp. z o.o. (C-217/11)/Dyrektor Izby Celnej w Gdyni (Vnútorný trh — Smernica 98/34/ES — Normy a technické predpisy — Postup pri informovaní v oblasti technických noriem a predpisov — Hracie automaty s nízkou výhrou — Zákaz zmeny, obnovenia a udelenia povolení na prevádzku — Pojem „technický predpis“ )

text:
               29.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/12

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 19. júla 2012 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku — Poľsko) — Fortuna Sp. z o.o. (C-213/11), Grand sp. z o.o. (C-214/11), Forta sp. z o.o. (C-217/11)/Dyrektor Izby Celnej w Gdyni
   (Vec C-213/11) (1)

   (Vnútorný trh - Smernica 98/34/ES - Normy a technické predpisy - Postup pri informovaní v oblasti technických noriem a predpisov - Hracie automaty s nízkou výhrou - Zákaz zmeny, obnovenia a udelenia povolení na prevádzku - Pojem „technický predpis“)
   2012/C 295/19
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Fortuna Sp. z o.o. (C-213/11), Grand sp. z o.o. (C-214/11), Forta sp. z o.o. (C-217/11)

      Žalovaný: Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

      Predmet veci

   Návrhy na začatie prejudiciálneho konania — Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku — Výklad článku 1 bodu 11 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998 o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov ako aj pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2006/96/ES z 20. novembra 2006 (Ú. v. EÚ L 204, s. 37) — Pojem „technický predpis“ — Vnútroštátne ustanovenie, ktoré zakazuje zmenu povolenia na prevádzkovanie herných automatov s nízkymi výhrami, pokiaľ ide o umiestnenie týchto automatov

      Výrok rozsudku

   Článok 1 bod 11 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, ako aj pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2006/96/ES z 20. novembra 2006, treba vykladať v tom zmysle, že vnútroštátne ustanovenia, akými sú ustanovenia zákona o hazardných hrách (ustawa o grach hazardowich) z 19. novembra 2009, ktoré môžu mať za následok obmedzenie a postupne znemožnenie prevádzkovania hier na automatoch s nízkymi výhrami v iných zariadeniach ako v kasínach a herniach, môžu byť „technickými predpismi“ v zmysle tohto ustanovenia, ktorých návrhy musia byť predmetom oznámenia stanoveného v článku 8 ods. 1 prvom pododseku tejto smernice, ak sa preukáže, že uvedené ustanovenia stanovujú podmienky, ktoré môžu mať významný vplyv na povahu alebo na uvádzanie dotknutého výrobku na trh, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 219, 23.7.2011.


title: Vec T-255/04: Žaloba podaná dňa 21. júna 2004: Monique Negenman proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/43

         Žaloba podaná dňa 21. júna 2004: Monique Negenman proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-255/04)
   (2004/C 228/98)
   Jazyk konania: francúzština
   Monique Negenman, bytom Roosendaal (Holandsko), v zastúpení: Lucas Vogel, advokát, podala 21. júna 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               Zrušil rozhodnutie prijaté orgánom povereným menovaním 8. marca 2004 (a oznámené 11. marca 2004), ktorým bola zamietnutá sťažnosť podaná žalobkyňou 25. novembra 2003, proti správnym rozhodnutiam z 23. a 30. októbra 2003, ktoré určili termíny začiatku a konca materskej dovolenky žalobkyne.

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu škody vo výške 10 000 euro, s výslovnou výhradou zvýšenia, zníženia alebo neskoršieho upresnenia.

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa sa domnieva, že orgán poverený menovaním chybne vypočítal termíny začiatku a konca jej materskej dovolenky.
   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza, že ide o porušenie článku 55 Služobného poriadku (v znení pred 1. májom 2004) a princípu legitimnej dôvery, ktorý je obsiahnutý najmä v článku 35 Služobného poriadku, na základe čoho orgán poverený menovaním určil začiatok a koniec jej materskej dovolenky vezmúc do úvahy reálny dátum jej pôrodu, zatiaľ čo podľa horeuvedného článku 58 Služobného poriadku, materská dovolenka začína šesť týždňov pred predpokladaným termínom pôrodu uvedenom v potvrdení doručenom touto úradníčkou.


title: Vec T-292/05: Žaloba podaná 26. júla 2005: Maria Johansen proti Dvoru audítorov Európskych spoločenstiev

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/37

         Žaloba podaná 26. júla 2005: Maria Johansen proti Dvoru audítorov Európskych spoločenstiev
   (Vec T-292/05)
   (2005/C 229/78)
   Jazyk konania: francúzština
   Maria Johansen, bydliskom v Luxemburgu, v zastúpení: Stéphane Rodrigues a Alice Jaume, advokáti, podala 26. júla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Dvoru audítorov Európskych spoločenstiev.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie orgánu povereného menovaním z 21. apríla 2005 o zamietnutí sťažnosti žalobkyne v súvislosti s rozhodnutím o menovaní prijatom orgánom povereným menovaním 27. októbra 2004, a to v rozsahu, v akom stanovuje jej platovú triedu podľa článku 12 ods. 3 prílohy XIII Služobného poriadku a jej platový stupeň v zmysle v tom čase platného článku 32 Služobného poriadku,

               —

               pripomenul orgánu poverenému menovaním dôsledky, ktoré obnáša zrušenie napadnutých rozhodnutí, predovšetkým preradenie žalobkyne do platovej triedy A*10, platového stupňa 4, s retroaktívnym účinkom od 1. júna 2004, teda od dátumu, kedy nadobudlo účinnosť rozhodnutie o menovaní z 27. októbra 2004,

               —

               subsidiárne zaviazal Komisiu nahradiť škodu, ktorú žalobkyňa utrpela tým, že nebola zaradená do platovej triedy A*10, platového stupňa 4, od 1. júna 2004, teda od dátumu kedy nadobudlo účinnosť rozhodnutie o menovaní z 27. októbra 2004,

               —

               zaviazal Dvor audítorov Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia, o ktoré sa žalobkyňa opiera, sú rovnaké ako žalobné dôvody a hlavné tvrdenia vo veci T-58/05, Centeno Mediavilla a iní/Komisia (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 16.4.2005, s. 38.


title: Vec C-88/11 P: Odvolanie podané 25. februára 2011 : LG Electronics Inc. proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) zo 16. decembra 2010 vo veci T-497/09, LG Electronics/ÚHVT (KOMPRESSOR PLUS)

text:
               16.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 120/8

         Odvolanie podané 25. februára 2011: LG Electronics Inc. proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) zo 16. decembra 2010 vo veci T-497/09, LG Electronics/ÚHVT (KOMPRESSOR PLUS)
   (Vec C-88/11 P)
   2011/C 120/14
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: LG Electronics Inc. (v zastúpení: J. Blanchard, avocat)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Návrhy odvolateľky

               —

               vyhlásiť toto odvolanie za prípustné,

               —

               zrušiť rozsudok druhej komory Všeobecného súdu zo 16. decembra 2010,

               —

               čiastočne zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 23. septembra 2009, ktorým bolo čiastočne zamietnuté odvolanie spoločnosti LG Electronics proti rozhodnutiu z 5. februára 2009 zamietajúcemu zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 007282924, pokiaľ ide o „elektrické vysávače“,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania na oboch stupňoch.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka tvrdí porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) Rady č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (1) (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).
   V tejto súvislosti odvolateľka tvrdí, že po prvé Všeobecný súd vychádzal z nových skutočností, ktoré ÚHVT po prvý raz uviedol pred súdom a neboli uvedené pred odvolacím senátom.
   Odvolateľka uvádza, že po druhé Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia spočívajúceho v skreslení dôkazov a skutočností, ktoré mu boli predložené, na základe čoho sa dospelo k nesprávnemu záveru, že vysávače je možné použiť ako kompresory.
   Napokon uvádza, že vysávače na prach v nijakom prípade neobsahujú kompresor a nemôžu sa ako kompresor použiť a ochranná známka „KOMPRESSOR PLUS“ sa nijako nemôže považovať za zloženú výlučne zo znakov alebo údajov, ktoré by mohli v obchodnom styku slúžiť na označenie druhu, kvality, kvantity, určenia, hodnoty, geografického pôvodu alebo obdobia výroby výrobku alebo poskytnutia služby alebo označenie iných znakov takých výrobkov.

      (1)  Ú. v. EÚ L 78, s. 1.


title: Vec F-66/08: Žaloba podaná 25. júla 2008 – De Smedt a i./Európsky parlament

text:
               27.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/26

         Žaloba podaná 25. júla 2008 – De Smedt a i./Európsky parlament
   (Vec F-66/08)
   (2008/C 247/53)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Emile De Smedt (Brusel, Belgicko) a iní (v zastúpení: S. Orlandi, A. Collen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie jednotlivých rozhodnutí menovacieho orgánu, ktorými boli žalobcom odmietnuté príspevky za prácu na zmeny podľa článku 56a Služobného poriadku v súlade s nariadením Rady č. 1873/2006 z 11. novembra 2006, ktoré mení a dopĺňa nariadenie č. 300/76, ktorým sa stanovujú kategórie úradníkov, ktorí majú nárok na príspevky, podmienky poskytovania a sadzby týchto príspevkov a príspevky podľa článku 56b Služobného poriadku v súlade s nariadením Rady č. 1945/2006 z 11. novembra 2006, ktoré mení a dopĺňa nariadenie č. 495/77, ktorým sa stanovujú kategórie úradníkov, ktorí majú nárok na príspevky za pravidelnú pracovnú pohotovosť, ako aj podmienky ich poskytovania a ich sadzby
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť jednotlivé rozhodnutia menovacieho orgánu, ktorými boli žalobcom odmietnuté príspevky za prácu na zmeny podľa článku 56a Služobného poriadku v súlade s nariadením Rady č. 1873/2006 z 11. novembra 2006, ktorý mení a dopĺňa nariadenie č. 300/76, ktorým sa stanovujú kategórie úradníkov, ktorí majú nárok na príspevky, podmienky poskytovania a sadzby týchto príspevkov,

               —

               zrušiť jednotlivé rozhodnutia menovacieho orgánu, ktorými boli žalobcom odmietnuté príspevky podľa článku 56b Služobného poriadku v súlade s nariadením Rady č. 1945/2006 z 11. novembra 2006, ktoré mení a dopĺňa nariadenie č. 495/77, ktorým sa stanovujú kategórie úradníkov, ktorí majú nárok na príspevky za pravidelnú pracovnú pohotovosť, ako aj podmienky ich poskytovania a ich sadzby,

               —

               zaviazať Európsky parlament na náhradu trov konania.


title: Vec C-546/09: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  31. marca 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven administrativen sad — Bulharsko) — Aurubis Balgaria AD/Nachalnik na Mitnitsa Stolichna, predtým Nachalnik na Mitnitza Sofia (Colný kódex — Clo — Colný dlh pri dovoze — Úroky z omeškania — Obdobie vyberania úrokov z omeškania — Kompenzačné úroky)

text:
               21.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/7

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 31. marca 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven administrativen sad — Bulharsko) — Aurubis Balgaria AD/Nachalnik na Mitnitsa Stolichna, predtým Nachalnik na Mitnitza Sofia
   (Vec C-546/09) (1)

   (Colný kódex - Clo - Colný dlh pri dovoze - Úroky z omeškania - Obdobie vyberania úrokov z omeškania - Kompenzačné úroky)
   2011/C 152/12
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Varhoven administrativen sad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Aurubis Balgaria AD

      Žalovaný: Nachalnik na Mitnitsa Stolichna, predtým Nachalnik na Mitnitza Sofia

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Varhoven Administrativen Sad — Výklad článku 214 ods. 3, článku 222 ods. 1 písm. a) a článku 232 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3), ako aj nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307) — Vyrubenie úrokov z omeškania vnútroštátnymi orgánmi zo sumy dodatočného cla dlžného za obdobie, ktoré nasleduje po pôvodnom zápise cla do účtovnej evidencie — Vyrubenie vyrovnávacích úrokov za obdobie od dátumu colného vyhlásenia po dodatočný zápis dlžnej sumy do účtovnej evidencie — Možnosť zvýšenia o sumu úrokov z omeškania vypočítaných za obdobie od vzniku colného dlhu po jeho dodatočný zápis do účtovnej evidencie v prípade dodatočného zápisu cla do účtovnej evidencie

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 232 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1791/2006 z 20. novembra, treba vykladať tak, že úroky z omeškania zo sumy cla, ktorá sa má uhradiť, môžu byť podľa tohto ustanovenia vymerané len za obdobie po uplynutí lehoty splatnosti uvedenej sumy.

               2.

               V prípade neexistencie príslušných ustanovení v nariadení Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 2913/92, zmenenom a doplnenom nariadením Komisie (ES) č. 214/2007 z 28. februára 2007, sa má článok 214 ods. 3 nariadenia č. 2913/92, zmeneného a doplneného nariadením č. 1791/2006, vykladať tak, že vnútroštátne orgány nesmú na základe tohto ustanovenia vymerať dlžníkovi colného dlhu kompenzačné úroky za obdobie medzi pôvodným colným vyhlásením a dodatočným zápisom tohto dlhu do účtovnej evidencie.

               3.

               Všeobecné zásady práva Únie, a najmä zásada zákonnosti trestných činov a trestov bránia tomu, aby vnútroštátne orgány uložili za porušenie colných predpisov sankciu, ktorá nie je výslovne stanovená vo vnútroštátnej právnej úprave.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 27.3.2010.


title: Vec C-609/13 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. januára 2017 – Duravit AG, Duravit SA, Duravit BeLux SPRL/BVBA/Európska komisia, Rada Európskej únie (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartely — Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandský a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom — Koordinácia predajných cien a výmena citlivých obchodných informácií — Nariadenie (ES) č. 1/2003 — Článok 31 — Povinnosť odôvodnenia)

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. januára 2017 – Duravit AG, Duravit SA, Duravit BeLux SPRL/BVBA/Európska komisia, Rada Európskej únie
   (Vec C-609/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandský a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom - Koordinácia predajných cien a výmena citlivých obchodných informácií - Nariadenie (ES) č. 1/2003 - Článok 31 - Povinnosť odôvodnenia))
   (2017/C 104/03)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Duravit AG, Duravit SA, Duravit BeLux SPRL/BVBA (v zastúpení: U. Soltész a C. von Köckritz, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a L. Malferrari, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Böhlke, Rechtsanwalt), Rada Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Duravit AG, Duravit SA a Duravit BeLux SPRL/BVBA sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 8.3.2014.


title: Vec T-30/14: Žaloba podaná 13. januára 2014 — Laverana/ÚHVT (BIO — INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX — PROPRE FABRICATION)

text:
               22.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 85/22

         Žaloba podaná 13. januára 2014 — Laverana/ÚHVT (BIO — INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX — PROPRE FABRICATION)
   (Vec T-30/14)
   2014/C 85/39
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Nemecko) (v zastúpení: J. Wachinger a M. Zöbisch, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 11. novembra 2013 vydané v odvolacom konaní R 1749/2013-4 a pripustil uverejnenie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva č. 11 642 527 pre tovary a služby zaradené do tried 3, 5 a 35,

               —

               subsidiárne zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 11. novembra 2013 vydané v odvolacom konaní R 1749/2013-4 a vrátil vec ÚHVT na nové rozhodnutie,

               —

               subsidiárne zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 11. novembra 2013 vydané v odvolacom konaní R 1749/2013-4,

               —

               zaviazal žalovaný ÚHVT na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: čierno-biela obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „BIO — INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX — PROPRE FABRICATION“, pre tovary a služby zaradené do tried 3, 5 a 35 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 11 642 527.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: čiastočné zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-234/06 P: Odvolanie podané  24. mája 2006 : Ponte Finanziaria SpA proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtej komory) z  23. februára 2006  vo veci T-194/03, Il Ponte Finanziaria SpA/ÚHVT a Marine Entreprise Project Società Unipersonale di Alberto Fiorenzi Srl

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/23

         Odvolanie podané 24. mája 2006: Ponte Finanziaria SpA proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtej komory) z 23. februára 2006 vo veci T-194/03, Il Ponte Finanziaria SpA/ÚHVT a Marine Entreprise Project Società Unipersonale di Alberto Fiorenzi Srl
   (Vec C-234/06 P)
   (2006/C 178/37)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Ponte Finanziaria SpA (v zastúpení: P. Roncaglia, A. Torrigiani Malaspina, M. Boletto, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) a Marine Entreprise Project Società Unipersonale di Alberto Fiorenzi
   Návrhy odvolateľa

               1.

               Zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa (štvrtej komory) z 23. februára 2006 vo veci T-194/03, ktorým sa zamieta žaloba podaná odvolateľom a ktorý odvolateľa zaväzuje na náhradu trov konania.

               2.

               Vyhovieť žalobe podanej na Súd prvého stupňa:

                           a)

                           zrušením rozhodnutia štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. marca 2003 vo veci R 1015/2001-4 z dôvodu, že tým, že zamietol odvolanie odvolateľa, povolil zápis (obrazovej) ochrannej známky Spoločenstva č. 940007 BAINBRIDGE pre výrobky patriace do tried 18 a 25, a

                           b)

                           zaviazaním ÚHVT a vedľajšieho účastníka konania na náhradu trov konania na prvom stupni a odvolacieho konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ navrhuje zrušenie napadnutého rozsudku pre:

               1.

               nesprávne uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94, keďže existuje pravdepodobnosť zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami:

                           —

                           Súd prvého stupňa sa dopustil omylu v posúdení, keď vyslovil neexistenciu minimálneho stupňa podobnosti medzi ochrannou známkou BAINBRIDGE vedľajšieho účastníka konania a rodinou ochranných známok odvolateľa obsahujúcich prvok THE BRIDGE, zatiaľ čo uznal, že namietaná ochranná známka BAINBRIDGE vykazuje „výraznú“ fonetickú podobnosť s niektorými ochrannými známkami odvolateľa. Podobnosť nevyvažuje koncepčná odlišnosť medzi kolidujúcimi ochrannými známkami, keďže je zjavné, že „predpoklad“ Súdu prvého stupňa, že priemerný taliansky spotrebiteľ pozná anglický jazyk dostatočne dobre na to, aby pochopil význam výrazu „bridge“, je nesprávny,

                           —

                           keďže kolidujúce ochranné známky vykazujú minimálny stupeň podobnosti, mali byť zhodnosť výrobkov a zvýšená rozlišovacia spôsobilosť ochranných známok odvolateľa dôvodom pre potvrdenie pravdepodobnosti zámeny;

               2.

               nesprávne uplatnenie článku 43 ods. 2 a 3 nariadenia č. 40/94, keďže Súd prvého stupňa nezohľadnil slovnú ochrannú známku č. 642952 THE BRIDGE odvolateľa,

                           —

                           pokiaľ ide o slovnú ochrannú známku THE BRIDGE, odvolateľ dostatočne preukázal riadne a skutočné používanie dotknutej ochrannej známky v zmysle ustanovenia 22 ods. 2 nariadenia č. 2868/95,

                           —

                           Súd prvého stupňa nesprávne uplatnil článok 43 ods. 2 a 3 nariadenia č. 40/94, keďže nepreskúmal vhodnosť dokumentov predložených odvolateľom na dôkaz používania jeho ochrannej známky, pričom sa obmedzil len na tvrdenie, že odvolací senát správne túto ochrannú známku nezohľadnil, pretože odvolateľ nepredložil dôkaz o jej neprerušenom používaní počas všetkých piatich uvádzaných rokov, hoci táto požiadavka z právneho predpisu nevyplýva;

               3.

               nesprávne uplatnenie článkov 15 ods. 2 písm. a) a článku 43 ods. 2 a 3 nariadenia č. 40/94, keďže Súd prvého stupňa nezohľadnil obrazovú ochrannú známku č. 370836 BRIDGE odvolateľa,

                           —

                           dôkazy poskytnuté odvolateľom na preukázanie skutočného používania ochrannej známky THE BRIDGE sa mali posúdiť ako dostatočné na preukázanie tiež používania ochrannej známky BRIDGE,

                           —

                           v každom prípade možno obrazovú ochrannú známku BRIDGE považovať za „obrannú“ známku v zmysle talianskeho zákona o ochranných známkach a ako takú ju vyňať z povinnosti poskytnutia dôkazu o jej používaní,

                           —

                           Súd prvého stupňa sa dopustil omylu v posúdení tým, že uznal argumentáciu ÚHVT po prvýkrát vyslovenú až vo vyjadrení ÚHVT k žalobe (takže toto je v každom prípade neprípustné), podľa ktorej je inštitút obrannej ochrannej známky nezlučiteľný so systémom ochrany ochrannej známky Spoločenstva. V skutočnosti rôzne tvrdenia svedčia o zlučiteľnosti inštitútu „obranných“ známok so systémom Spoločenstva;

               4.

               nesprávne uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94, keďže skutočnosť, že odvolateľ je majiteľom viacerých ochranných známok založených na pojme „bridge“ (sériové ochranné známky), zvyšuje pravdepodobnosť zámeny medzi týmito ochrannými známkami vzatými ako celok a ochrannou známkou BAINBRIDGE,

                           —

                           Súd prvého stupňa, hoci uznal, že skutočnosť, že odvolateľ je majiteľom „rodiny“ ochranných známok založených na označení „Bridge“, je v zásade relevantná pre posúdenie existencie pravdepodobnosti zámeny, v konkrétnom prípade však tieto ochranné známky nezohľadnil, pretože boli len zapísané, a nie tiež používané, hoci v skutočnosti používanie týchto ochranných známok je okolnosťou irelevantnou vzhľadom na skutočnosť, že sa tieto musia zohľadniť ako „sériové“.


title: Vec T-705/14: Žaloba podaná 26. septembra 2014 – Unichem Laboratories/Komisia

text:
               15.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 448/31

         Žaloba podaná 26. septembra 2014 – Unichem Laboratories/Komisia
   (Vec T-705/14)
   (2014/C 448/40)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Unichem Laboratories Ltd (Mumbaj, India) (v zastúpení: S. Mobley, H. Sheraton a K. Shaw, solicitors)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 9. júla 2014 týkajúce sa konania podľa článkov 101 a 102 Zmluvy o fungovaní EÚ [vec Comp/AT. 39.612 – perindopril (Servier)] ako celok a v každom prípade zrušil a/alebo znížil uloženú pokutu, v rozsahu, v akom sa vzťahuje na Unichem, a

               —

               zaviazal Komisiu, aby znášala svoje vlastné trovy konania a nahradila trovy, ktoré vynaložila Unichem v súvislosti s týmto konaním.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dvanásť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení žalobkyne, že Komisia nemá právomoc na vydanie rozhodnutia voči Unichem podľa článku 101 ods. 1 ZFEÚ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení žalobkyne, Komisia neuplatnila právne kritérium „objektívnej nevyhnutnosti“ v súvislosti s určením, či sa na dohodu o urovnaní patentového sporu vzťahuje článok 101 ods. 1 ZFEÚ.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení žalobkyne, že Komisia porušila zásadu rovnosti zaobchádzania tým, že neuplatnila na urovnanie Unichem usmernenia k nariadeniu o blokovej výnimke pri prevode technológií.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení žalobkyne, že Komisia vychádzala z nesprávneho právneho posúdenia, keď urovnanie vymedzila ako porušenie článku 101 ods. 1 ZFEÚ „na základe predmetu“.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení žalobkyne, že Komisia nesprávne uplatnila svoje vlastné údajné kritérium porušenia článku 101 ods. 1 ZFEÚ „na základe predmetu“ na osobitné skutkové okolnosti týkajúce sa Unichem.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na tvrdení žalobkyne, že Komisia vychádzala z nesprávneho právneho posúdenia, keď dospela k záveru, že dohoda o urovnaní má protisúťažné dôsledky.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na tvrdení žalobkyne, že Komisia porušila svoju povinnosť podľa článku 296 uviesť dôvody, prečo sa domnievala, že Unichem je priamo zodpovedná na porušenie článku 101 ods. 1 ZFEÚ, hoci nie je priamym konkurentom Servier.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod je založený na tvrdení žalobkyne, že, alternatívne, Komisia vychádzala z nesprávneho právneho posúdenia, keď neuznala, že dohoda o urovnaní zodpovedá kritériám na priznanie výnimky podľa článku 101 ods. 3 ZFEÚ.

               9.

               Deviaty žalobný dôvod je založený na tvrdení žalobkyne, že Komisia porušila právo na obhajobu, zásadu riadnej správy vecí verejných a povinnosť nekonať zneužívajúcim spôsobom, aby získala chránené dokumenty, ktoré sa mali použiť proti Unichem.

               10.

               Desiaty žalobný dôvod je založený na tvrdení žalobkyne, že Komisia porušila všeobecnú zásadu EÚ rovnosti zaobchádzania pri výpočte pokuty, keďže s Unichem zaobchádzala rozdielne v porovnaní so Servier, bez objektívneho odôvodnenia.

               11.

               Jedenásty žalobný dôvod je založený na tvrdení žalobkyne, že Komisia porušila všeobecnú zásadu EÚ proporcionality, svoje vlastné usmernenia pre ukladanie pokút a predchádzajúcu ustálenú prax, keď uložila pokutu Unichem.

               12.

               Dvanásty žalobný dôvod je založený na tvrdení žalobkyne, že Komisia porušila povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 ZFEÚ v súvislosti so svojom výpočtom pokuty a posúdením závažnosti údajného porušenia Unichem.


title: Vec T-373/10: Žaloba podaná 8. septembra 2010 — Villeroy & Boch Austria/Komisia

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/36

         Žaloba podaná 8. septembra 2010 — Villeroy & Boch Austria/Komisia
   (Vec T-373/10)
   ()
   2010/C 301/61
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Villeroy & Boch Austria GmbH (Mondsee, Rakúsko) (v zastúpení: A. Reidlinger a S. Dethof, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               subsidiárne znížiť primerane pokutu uloženú žalobkyni napadnutým rozhodnutím,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa napáda rozhodnutie Komisie K(2010) 4185 v konečnom znení z 23. júna 2010 vo veci COMP/39.092 — Sanitárne zariadenia. Napadnuté rozhodnutie uložilo žalobkyni a ďalším podnikom pokuty za porušenie článku 101 ZFEÚ, ako aj článku 53 Dohody o EHP. Žalobkyňa sa podľa Komisie zúčastnila na pokračujúcich dohodách alebo zosúladených postupoch v odvetví sanitárnych zariadení pre kúpeľne v Belgicku, Nemecku, vo Francúzsku, v Taliansku, Holandsku a Rakúsku.
   Žalobkyňa na odôvodnenie svojej žaloby uvádza sedem žalobných dôvodov.
   Prvým žalobným dôvodom žalobkyňa vytýka porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohovoru o EHP tým, že žalovaná vychádzala z jednotného komplexného a trvalého porušovania. Žalovaná týmto neprípustným celkovým posúdením porušila svoju povinnosť právneho posúdenia individuálneho konania jednotlivých adresátov rozhodnutia a vykonala právne neprípustné pričítanie nepričítateľných konaní tretích osôb.
   Ako druhý žalobný dôvod žalobkyňa subsidiárne vytýka nesplnenie povinnosti uviesť odôvodnenie uvedenej v článku 296 ods. 2 ZFEÚ tým, že Komisia neuviedla individualizované odôvodnenie.
   Ďalej žalobkyňa ako tretí žalobný dôvod uplatňuje, že napadnuté rozhodnutie treba zrušiť, pretože žalobkyňa sa nezúčastnila na vytýkaných porušeniach na vecne a miestne relevantných trhoch, ktorých sa týka uvedené rozhodnutie, a že jej nikdy nebolo dokázané porušenie kartelového práva.
   Ako štvrtý žalobný dôvod žalobkyňa uvádza, že žalovaná jej a jej materskej spoločnosti uložila solidárnu pokutu neprávom. Uloženie takejto solidárnej pokuty porušuje zásadu nulla poena sine lege uvedenú v článku 49 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie a zásadu proporcionality trestov podľa článku 49 ods. 3 v spojení s článkom 48 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie, ako aj článku 23 nariadenia (ES) č. 1/2003 (1).
   Žalobkyňa vytýka v rámci piateho žalobného dôvodu nesprávny výpočet pokuty. V tejto súvislosti uvádza, že žalovaná pri stanovení pokuty započítala obrat žalobkyne, ktorý od samého počiatku nemohol súvisieť so vznesenými výčitkami.
   Ako šiesty žalobný dôvod žalobkyňa vytýka porušenie článku 41 Charty základných práv Európskej únie z dôvodu neúmerne dlhej doby konania a jej nezohľadnenie pri výpočte pokuty.
   Ako siedmy žalobný dôvod vytýka nesprávne posúdenie údajného podielu žalobkyne na porušovaní pri výpočte pokuty. Žalobkyňa v tejto súvislosti uvádza, že aj keby bolo došlo k porušeniu článku 101 ZFEÚ, ako sa domnieva žalovaná, pokuta je neúmerne vysoká a neprimeraná. Podľa názoru žalobkyne, žalovaná porušila zásadu proporcionality trestov kodifikovanú v článku 49 ods. 3 v spojení s článkom 48 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec C-2/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom Arbeidshof te Brussel z 23. decembra 2004 vo vzťahu k vnútroštátnemu konaniu: Rijksdienst voor Sociale Zekerheid proti N. V. Herbosch-Kiere

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom Arbeidshof te Brussel z 23. decembra 2004 vo vzťahu k vnútroštátnemu konaniu: Rijksdienst voor Sociale Zekerheid proti N. V. Herbosch-Kiere
   (Vec C-2/05)
   (2005/C 82/14)
   Jazyk konania: holandčina
   Arbeidshof te Brussel (Holandsko) podal rozsudkom z 23. decembra 2004, doručenom kancelárii Súdneho dvora Európskych spoločenstiev dňa 5. januára 2005, návrh na začatie prejudiciálneho konania vo vzťahu k vnútroštátnemu konaniu: Rijksdienst voor Sociale Zekerheid proti N. V. Herbosch-Kiere.
   Arbeitdshof te Brussel žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:
   Môže súd primajúceho štátu skúmať a/alebo posudzovať existenciu pracovno-právneho vzťahu medzi vysielajúcim podnikom a vyslaným pracovníkom, vzhľadom na skutočnosť, že pojem „podnik, pre ktorý pracovník zvyčajne pracuje“ uvedený v článku 14 ods. 1 písm. a nariadenia (EHS) č. 1408/71 (1) (na základe uznesenia č. 128) vyžaduje, aby po dobu vyslania pracovno-právny vzťah bol zachovaný?
   Môže súd iného členského štátu ako štátu, v ktorom bolo uvedené osvedčenie (formulár E 101) vydané, toto osvedčenie nezohľadniť a/alebo ho vyhlásiť za neplatné, ak zo skutkových okolností, ktoré posudzuje jednoznačne vyplýva, že medzi vysielajúcim podnikom a vyslaným pracovníkom po dobu vyslania pracovno-právny vzťah neexistoval?
   Je príslušný orgán vysielajúceho štátu viazaný rozhodnutím súdu primajúceho štátu, ktorý za vyššie uvedených okolností spomenuté osvedčenie (formulár E 101) zohľadnil a/alebo ho vyhlásil za neplatné?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2).


title: Vec C-455/11 P: Odvolanie podané 2. septembra 2011 : Solvay SA proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta rozšírená komora) zo 16. júna 2011 vo veci T-186/06, Solvay SA/Európska komisia

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/11

         Odvolanie podané 2. septembra 2011: Solvay SA proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta rozšírená komora) zo 16. júna 2011 vo veci T-186/06, Solvay SA/Európska komisia
   (Vec C-455/11 P)
   2011/C 347/16
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Solvay SA (v zastúpení: O. W. Brouwer, advocaat, M. O’Regan, solicitor)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               zrušil body 121 až 170 rozsudku,

               —

               zrušil body 394, 395 a 402 až 427 rozsudku,

               —

               vydal konečný rozsudok a zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa v ňom uvádza, že a) odvolateľka porušila článok 81 ods. 1 ES medzi májom 1995 a augustom 1997 a b) odvolateľka bola tretím podnikom, ktorý splnil požiadavky bodu 21 oznámenia o zhovievavosti z roku 2002, a zodpovedajúco znížil pokutu uloženú odvolateľke, alebo subsidiárne vrátil vec Všeobecnému súdu a

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania pred Všeobecným súdom a Súdnym dvorom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka uvádza dva odvolacie dôvody. V rozsudku, proti ktorému bolo podané odvolanie, Všeobecný súd čiastočne zamietol žalobu, ktorú odvolateľka podala na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 1766 v konečnom znení z 3. mája 2006 týkajúceho sa konania podľa článku 81 ES a článku 53 Dohody EHP (vec COMP/F/38.620 — peroxid vodíka a perboritan).
   Svojím prvým odvolacím dôvodom odvolateľka napáda záver Všeobecného súdu, že odvolateľka sa zúčastnila na porušení článku 81 ods. 1 ES a článku 53 ods. 1 EHP medzi májom 1995 a augustom 1997. Všeobecný súd prekročil svoju prieskumnú právomoc a dopustil sa nesprávneho právneho posúdenia, keď dospel k záveru, že odvolateľka diskutovala a/alebo vymieňala informácie o cenách a svojej obchodnej stratégii s inými podnikmi: k takémuto zisteniu nemožno dospieť na základe textu napadnutého rozhodnutia. Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď potvrdil záver uvedený v napadnutom rozhodnutí, že diskusie, rokovania a výmeny informácií medzi výrobcami peroxidu vodíka (vrátane odvolateľky) ako neúspešný pokus dospieť k dohovoru o rozdelení trhu (ktorý nevyústil do uzatvorenia dohody medzi nimi) mali spoločný úmysel obmedziť hospodársku súťaž, takže predstavovali porušenie článku 81 ods. 1 ES a článku 53 ods. 1 EHP z dôvodu, že boli alternatívne buď prípravnými rokovaniami a tvorili súčasť rovnakého tajného dohovoru ako priznaný kartel o určení cien, do ktorého vstúpili v auguste 1997, alebo zosúladeným postupom na „pripravenie pôdy“ pre tento neskorší kartel a/alebo predstavovali zakázanú výmenu informácií medzi podnikmi. Svojím druhým odvolacím dôvodom odvolateľka napáda záver Všeobecného súdu, že Komisia neprekročila mieru svojej voľnej úvahy, keď v napadnutom rozhodnutí dospela k záveru, že iný podnik, Arkema, splnil 3. apríla 2003 požiadavky bodu 21 oznámenia Komisie o zhovievavosti z roku 2002. Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď definoval a uplatnil pojem „významná pridaná hodnota“, a skreslil dôkazy a dopustil sa ich zjavne nesprávneho posúdenia, keď dospel k záveru, že dokumenty, ktoré Arkema faxovala 3. apríla 2003 bez akýchkoľvek sprievodných vysvetlení, mali významnú pridanú hodnotu podľa bodu 21 oznámenia o zhovievavosti z roku 2002. Takisto sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a skreslil dôkazy, keď dospel k záveru, že Komisia bola oprávnená v napadnutom rozhodnutí dospieť k odlišnému záveru, než dospela v rozhodnutí K(2006) 2098 z 31. mája 2006 týkajúceho sa konania podľa článku 81 ES a článku 53 Dohody EHP (vec COMPlF.38.645 — metakryláty), v ktorom uviedla, že rovnaký fax, ktorý Arkema zaslala 3. apríla 2003 (ktorý sa týkal prešetrenia niekoľkých podozrení na kartel, vrátane peroxidu vodíka a metakrylátov, Komisiou) nespĺňal požiadavky bodu 21 oznámenia o zhovievavosti z roku 2002, kým Arkema následne neposkytla vysvetlenia.


title: Vec C-154/16: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 18. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa – Lotyšsko) – „Latvijas dzelzceļš“ VAS/Valsts ieņēmumu dienests (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Colný kódex Spoločenstva — Nariadenie (EHS) č. 2913/92 — Článok 94 ods. 1 a článok 96 — Colný režim vonkajšieho tranzitu Spoločenstva — Zodpovednosť hlavného zodpovedného — Články 203, 204 a článok 206 ods. 1 — Vznik colného dlhu — Odňatie spod colného dohľadu — Neplnenie jednej z povinností vyplývajúcich z použitia colného režimu — Úplné zničenie alebo nenahraditeľná strata tovaru z dôvodu samotnej povahy tovaru alebo následkom nepredvídateľnej okolnosti alebo vyššej moci — Článok 213 — Zaplatenie colného dlhu spoločne a nerozdielne — Smernica 2006/112/ES — Daň z pridanej hodnoty (DPH) — Článok 2 ods. 1, ako aj články 70 a 71 — Zdaniteľná udalosť a vznik daňovej povinnosti — Články 201, 202 a 205 — Osoby povinné zaplatiť daň — Zistenie colného úradu určenia, že chýba náklad — Nesprávne zatvorené alebo poškodené spodné vypúšťacie zariadenie cisternového vozňa)

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/15

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 18. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa – Lotyšsko) – „Latvijas dzelzceļš“ VAS/Valsts ieņēmumu dienests
   (Vec C-154/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Colný kódex Spoločenstva - Nariadenie (EHS) č. 2913/92 - Článok 94 ods. 1 a článok 96 - Colný režim vonkajšieho tranzitu Spoločenstva - Zodpovednosť hlavného zodpovedného - Články 203, 204 a článok 206 ods. 1 - Vznik colného dlhu - Odňatie spod colného dohľadu - Neplnenie jednej z povinností vyplývajúcich z použitia colného režimu - Úplné zničenie alebo nenahraditeľná strata tovaru z dôvodu samotnej povahy tovaru alebo následkom nepredvídateľnej okolnosti alebo vyššej moci - Článok 213 - Zaplatenie colného dlhu spoločne a nerozdielne - Smernica 2006/112/ES - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Článok 2 ods. 1, ako aj články 70 a 71 - Zdaniteľná udalosť a vznik daňovej povinnosti - Články 201, 202 a 205 - Osoby povinné zaplatiť daň - Zistenie colného úradu určenia, že chýba náklad - Nesprávne zatvorené alebo poškodené spodné vypúšťacie zariadenie cisternového vozňa))
   (2017/C 239/19)
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākā tiesa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa:„Latvijas dzelzceļš“ VAS

      Žalovaná: Valsts ieņēmumu dienests

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 203 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 648/2005 z 13. apríla 2005, sa má vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie sa neuplatňuje v prípade, keď celkový objem tovaru, ktorý bol prepustený do colného režimu vonkajšieho tranzitu Spoločenstva, nebol predložený colnému úradu určenia v rámci tohto režimu, a to z dôvodu úplného zničenia alebo nenahraditeľnej straty časti tohto tovaru, ktoré boli dostatočným spôsobom preukázané.

               2.

               Článok 204 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 2913/92, zmeneného a doplneného nariadením č. 648/2005, sa má vykladať v tom zmysle, že keď celkový objem tovaru, ktorý bol prepustený do colného režimu vonkajšieho tranzitu Spoločenstva, nebol predložený colnému úradu určenia v rámci tohto režimu, a to z dôvodu úplného zničenia alebo nenahraditeľnej straty časti tohto tovaru, ktoré boli dostatočným spôsobom preukázané, táto situácia, ktorá predstavuje neplnenie jednej z povinností súvisiacich s týmto režimom, konkrétne povinnosti predložiť tovar v nezmenenom stave colnému úradu určenia, v zásade spôsobuje vznik colného dlhu pri dovoze v súvislosti s časťou tovaru, ktorá nebola predložená tomuto úradu. Prináleží vnútroštátnemu súdu overiť, či taká okolnosť ako poškodenie vypúšťacieho zariadenia v tomto prípade spĺňa kritériá charakterizujúce pojmy „vyššia moc“ a „nepredvídateľná okolnosť“ v zmysle článku 206 ods. 1 nariadenia č. 2913/92, zmeneného a doplneného nariadením č. 648/2005, a to, či sa javí ako neobvyklá pre hospodársky subjekt vykonávajúci činnosť v oblasti prepravy kvapalných látok a nezávislá od jeho vôle, a či sa nedalo zabrániť jej dôsledkom napriek všetkej vynaloženej náležitej starostlivosti. V rámci tohto overenia musí tento súd predovšetkým zohľadniť, či hospodárske subjekty ako hlavný zodpovedný a dopravca dodržali platné pravidlá a požiadavky, pokiaľ ide o technický stav cisterien a bezpečnosť prepravy kvapalných látok, ako je rozpúšťadlo.

               3.

               Článok 2 ods. 1 písm. d), ako aj články 70 a 71 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že táto daň nie je splatná za časť úplne zničeného alebo nenahraditeľne strateného tovaru, ktorý bol prepustený do colného režimu vonkajšieho tranzitu Spoločenstva.

               4.

               Ustanovenia článku 96 ods. 1 písm. a) v spojení s ustanoveniami článku 204 ods. 1 písm. a) a článku 204 ods. 3 nariadenia č. 2913/92, zmeneného a doplneného nariadením č. 648/2005, sa majú vykladať v tom zmysle, že hlavný zodpovedný zodpovedá za zaplatenie colného dlhu, ktorý vznikol v súvislosti s tovarom prepusteným do colného režimu vonkajšieho tranzitu Spoločenstva, aj keď dopravca nesplnil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 96 ods. 2 tohto nariadenia, predovšetkým povinnosť predložiť tento tovar v nezmenenom stave colnému úradu určenia v stanovenej lehote.

               5.

               Článok 96 ods. 1 písm. a), článok 96 ods. 2, článok 204 ods. 1 písm. a), článok 204 ods. 3, ako aj článok 213 nariadenia č. 2913/92, zmeneného a doplneného nariadením č. 648/2005, sa majú vykladať v tom zmysle, že colný orgán členského štátu nemá povinnosť vyvodiť spoločnú a nerozdielnu zodpovednosť voči dopravcovi, ktorý sa má súčasne s hlavným zodpovedným považovať za zodpovedného za colný dlh.

      (1)  Ú. v. EÚ C 191, 30.5.2016.


title: Vec C-161/04: Uznesenie predsedu prvej komory Súdneho dvora zo 6. septembra 2006 – Rakúska republika/Európsky parlament, Rada Európskej únie

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/35

         Uznesenie predsedu prvej komory Súdneho dvora zo 6. septembra 2006 – Rakúska republika/Európsky parlament, Rada Európskej únie
   (Vec C-161/04) (1)

   (2006/C 294/61)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004.


title: Vec C-163/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 2. apríla 2013 — Turbu.com BV, ďalší účastník konania: Staatssecretaris van Financiën

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 2. apríla 2013 — Turbu.com BV, ďalší účastník konania: Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-163/13)
   2013/C 171/37
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Turbu.com BV

      Ďalší účastník konania: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciálna otázka

   Musia vnútroštátne orgány a súdy na základe práva Európskej únie zamietnuť uplatnenie oslobodenia od dane z pridanej hodnoty v súvislosti s dodaním v rámci Spoločenstva, keď sa na základe objektívnych okolností preukázalo, že v súvislosti s predmetným tovarom ide o podvod v oblasti dane z pridanej hodnoty a zdaniteľná osoba vedela alebo musela vedieť, že sa na ňom zúčastňovala, ak vnútroštátne právo nestanovuje, že oslobodenie sa má za týchto okolností zamietnuť?


title: Vec F-32/13: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  27. februára 2014 – Walton/Komisia (Verejná služba  — Dočasný agent  — Odchodné  — Odstúpenie z funkcie konštatované Súdom prvého stupňa Európskych spoločenstiev  — Právna sila rozhodnutej veci  — Rozhodnutie menovacieho orgánu, ktoré sa stalo právoplatným z dôvodu nepodania opravného prostriedku  — Nerešpektovanie predchádzajúceho správneho konania  —  — Zjavná neprípustnosť)

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/56

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 27. februára 2014 – Walton/Komisia
   (Vec F-32/13) (1)

   ((Verejná služba - Dočasný agent - Odchodné - Odstúpenie z funkcie konštatované Súdom prvého stupňa Európskych spoločenstiev - Právna sila rozhodnutej veci - Rozhodnutie menovacieho orgánu, ktoré sa stalo právoplatným z dôvodu nepodania opravného prostriedku - Nerešpektovanie predchádzajúceho správneho konania - Zjavná neprípustnosť))
   2014/C 142/76
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Robert Walton (Oxford, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: F. Moyse, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a A.-C. Simon, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia, ktorým sa zamieta žiadosť o vyplatenie dlhu, ktorý mala Komisia zaplatiť žalobcovi ako odchodné

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               R. Walton znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013, s. 58.


title: Vec C-521/12: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  15. mája 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State – Holandsko) – T. C. Briels a i./Minister van Infrastructuur en Milieu (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné prostredie — Smernica 92/43/EHS — Článok 6 ods. 3 a 4 — Ochrana prirodzených biotopov — Osobitné chránené územia — Posúdenie vplyvu plánu alebo projektu na chránené územie — Povolenie plánu alebo projektu v chránenej lokalite — Kompenzačné opatrenia — Lokalita Natura 2000 „Vlijmens Ven, Moerputten & Bossche Broek“  — Projekt diaľnice A 2 „’s-Hertogenbosch-Eindhoven“ )

text:
               7.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/7

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 15. mája 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State – Holandsko) – T. C. Briels a i./Minister van Infrastructuur en Milieu
   (Vec C-521/12) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Smernica 92/43/EHS - Článok 6 ods. 3 a 4 - Ochrana prirodzených biotopov - Osobitné chránené územia - Posúdenie vplyvu plánu alebo projektu na chránené územie - Povolenie plánu alebo projektu v chránenej lokalite - Kompenzačné opatrenia - Lokalita Natura 2000 „Vlijmens Ven, Moerputten & Bossche Broek“ - Projekt diaľnice A 2 „’s-Hertogenbosch-Eindhoven“))
   2014/C 212/07
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: T. C. Briels, M. Briels-Loermans, R. L. P. Buchholtz, Stichting A2-Platform Boxtel e.o. a i., H.W.G. Cox, G. P. A. Damman, P. A. M. Goevaers a i., J. H. van Haaren, L. S. P. Dijkman, R. A. H. M. Janssen, M. M. van Lanschot, J. E. A. M. Lelijveld a i., A. Mes a i., A. J. J. Michels, VOF Isphording a i., M. Peijnenborg, S. Peijnenborg-van Oers, G. Oude Elferink, W. Punte, P. M. Punte-Cammaert, Stichting Reinier van Arkel, E. de Ridder, W. C. M. A. J. G. van Rijckevorsel, M. van Rijckevorsel-van Asch van Wijck, Vereniging tot Behoud van het Groene Hart van Brabant, Stichting Boom en Bosch, Stichting Overlast A2 Vught e.o., Streekraad Het Groene Woud en De Meijerij, A. C. M. W. Teulings, Stichting Bleijendijk, M. Tilman, Vereniging van Eigenaars Appartementengebouw De Heun I a i., M. C. T. Veroude, E. J. A. M. Widlak, Van Roosmalen Sales BV a i., M. A. A. van Kessel, Bricorama BV a i.

      Žalovaný: Minister van Infrastructuur en Milieu

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Raad van State – Výklad článku 6 ods. 3 a ods. 4 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002 s. 102) – Povolenie plánu alebo projektu v chránenej lokalite – Podmienky – Pojem „nepriaznivo neovplyvní integritu príslušnej lokality“

      Výrok rozsudku

   Článok 6 ods. 3 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín sa má vykladať v tom zmysle, že plán alebo projekt, ktorý priamo nesúvisí so správou lokality európskeho významu alebo pre ňu nie je potrebný, ktorý môže mať nepriaznivý vplyv na typ prirodzeného biotopu, ktorý sa v nej nachádza, a predpokladá opatrenia spočívajúce vo vytvorení rovnako veľkého alebo väčšieho územia tohto typu biotopu v tejto lokalite, ovplyvňuje jej integritu. Takéto opatrenia môžu byť v prípade potreby kvalifikované ako kompenzačné opatrenia v zmysle odseku 4 tohto článku, len ak sú splnené podmienky, ktoré sú v ňom stanovené.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 23.2.2013.


title: Vec T-442/08: Žaloba podaná 3. októbra 2008 – CISAC/Komisia

text:
               4.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/25

         Žaloba podaná 3. októbra 2008 – CISAC/Komisia
   (Vec T-442/08)
   (2009/C 82/46)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Neuilly-sur-Seine, Francúzsko) (v zastúpení: J.-F. Bellis a K. Van Hove, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť článok 3 rozhodnutia Komisie zo 16. júla 2008 v konaní podľa článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/C2/38.698-CISAC), a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou sa žalobca podľa článku 230 ES domáha zrušenia článku 3 rozhodnutia Komisie zo 16. júla 2008 (vec COMP/C2/38.698-CISAC), podľa ktorého je 24 spoločností CISAC z EHS zapojených do zosúladeného postupu v rozpore s článkom 81 ES a článkom 53 Dohody o EHP „koordinovaním územného vymedzenia mandátov na vzájomné zastúpenie udelených jedným druhému spôsobom, ktorý obmedzuje licenciu na domovské územie každej inkasnej spoločnosti“.
   Žalobca tvrdí, že v rozhodnutí je záver o porušení obmedzený na tri konkrétne formy práv na verejné predvádzanie (cez internet, satelit a kábelovú retransmisiu), kým dohody o vzájomnom zastúpení sa zväčša vzťahujú na všetky formy práv na verejné predvádzanie.
   Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza tieto dva žalobné dôvody:

               i)

               Podľa žalobcu sa Komisia dopustila nesprávneho posúdenia a porušenia článku 81 ES a článku 253 EHP, keď rozhodla, že paralelné územné rozdelenie uvedené v zmluvách o vzájomnom zastúpení medzi členmi CISAC z EHS je výsledkom zosúladeného postupu. Žalobca sa domnieva, že existencia klauzuly o územnom rozdelení vo všetkých zmluvách o vzájomnom zastúpení uzavretých medzi jeho členmi nie je výsledkom zosúladeného postupu na obmedzenie hospodárskej súťaže. Tento stav je skôr spôsobený tým, že všetky spoločnosti kolektívnej správy práv považovali za najvhodnejšie pre ich členov zahrnúť takúto klauzulu do svojich zmlúv o vzájomnom zastúpení.

               ii)

               Subsidiárne žalobca tvrdí, že aj keby existoval zosúladený postup pri územnom rozdelení, nepredstavoval by obmedzenie hospodárskej súťaže v zmysle článku 81 ES, z dvoch dôvodov. Po prvé údajný zosúladený postup o územnom rozdelení nie je protiprávny, pretože sa týka takej oblasti hospodárskej súťaže, ktorá nestojí za ochranu. Po druhé, ak by aj údajný zosúladený postup bol považovaný za obmedzujúci hospodársku súťaž, neporušuje podľa tvrdenia žalobcu článok 81 ods. 1 ES, pretože je potrebný a primeraný legitímnemu cieľu.


title: Vec T-511/12: Uznesenie Všeobecného súdu z  28. novembra 2013 — Refrigue-confecções para o frio/ÚHVT — Sixty International (Refrigue for cold)

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/44

         Uznesenie Všeobecného súdu z 28. novembra 2013 — Refrigue-confecções para o frio/ÚHVT — Sixty International (Refrigue for cold)
   (Vec T-511/12) (1)

   2014/C 45/79
   Jazyk konania: taliančina
   Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 9.2.2013.


title: Vec C-548/14 P: Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. septembra 2015 – Arnoldo Mondadori Editore SpA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), Grazia Equity GmbH (Odvolanie — Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Prihláška slovnej ochrannej známky GRAZIA — Námietka majiteľa medzinárodných slovných a obrazových ochranných známok, slovných a obrazových ochranných známok Spoločenstva a národných slovných a obrazových ochranných známok obsahujúcich slovný prvok „GRAZIA“ — Zamietnutie námietky — Článok 8 ods. 1 písm. b) — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 5 — Dobré meno)

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/8

         Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. septembra 2015 – Arnoldo Mondadori Editore SpA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), Grazia Equity GmbH
   (Vec C-548/14 P) (1)

   ((Odvolanie - Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Prihláška slovnej ochrannej známky GRAZIA - Námietka majiteľa medzinárodných slovných a obrazových ochranných známok, slovných a obrazových ochranných známok Spoločenstva a národných slovných a obrazových ochranných známok obsahujúcich slovný prvok „GRAZIA“ - Zamietnutie námietky - Článok 8 ods. 1 písm. b) - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 5 - Dobré meno))
   (2015/C 398/09)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Arnoldo Mondadori Editore SpA (v zastúpení: G. Dragotti, R. Valenti, S. Balice a E. Varese, avvocati)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca), Grazia Equity GmbH (v zastúpení: M. Müller, Rechtsanwalt)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Arnoldo Mondadori Editore SpA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

               3.

               Grazia Equity GmbH znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 73, 2.3.2015.


title: Vec T-183/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  30. septembra 2009 — Portugalsko/Komisia ( EPUZF — Záručná sekcia — Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom — Ľan priadny — Účinnosť kontrol )

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/40

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 30. septembra 2009 — Portugalsko/Komisia
   (Vec T-183/06) (1)

   („EPUZF - Záručná sekcia - Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom - Ľan priadny - Účinnosť kontrol“)
   2009/C 282/74
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci C. Botelho Moniz a E. Maia Cadete, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Afonso, L. Parpala a F. Jimeno Fernández, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2006/334/ES z 28. apríla 2006, ktorým sa z financovania Spoločenstvom vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) (Ú. v. EÚ L 124, s. 21)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie 2006/334/ES z 28. apríla 2006, ktorým sa z financovania Spoločenstvom vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), sa zrušuje v rozsahu, v akom vylučuje všetky výdavky vynaložené Portugalskou republikou v odvetví ľanu.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006.


title: Vec C-534/07 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  3. septembra 2009 — William Prym GmbH & Co. KG, Prym Consumer GmbH & Co. KG/Komisia Európskych spoločenstiev [Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh s galantériou (ihly) — Dohody o rozdelení trhu — Porušenie práva na obranu — Povinnosť odôvodnenia —Pokuta — Usmernenia — Závažnosť porušenia — Konkrétny dopad na trh — Vykonávanie kartelu]

text:
               24.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. septembra 2009 — William Prym GmbH & Co. KG, Prym Consumer GmbH & Co. KG/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-534/07 P) (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh s galantériou (ihly) - Dohody o rozdelení trhu - Porušenie práva na obranu - Povinnosť odôvodnenia - Pokuta - Usmernenia - Závažnosť porušenia - Konkrétny dopad na trh - Vykonávanie kartelu)
   2009/C 256/08
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: William Prym GmbH & Co. KG, Prym Consumer GmbH & Co. KG (v zastúpení: H.-J. Niemeyer, Ch. Herrmann a M. Röhrig, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a K. Mojzesowicz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 12. septembra 2007, Prym a Prym Consumer/Komisia (T-30/05), ktorým Súd prvého stupňa určil výšku pokuty uloženej odvolateľom v článku 2 rozhodnutia Komisie K(2004) 4221 v konečnom znení z 26. októbra 2004 týkajúceho sa konania podľa článku 81 ES (vec COMP/F-1/38.338 — PO/Ihly) na 27 miliónov eur — Kartel na trhu s galantériou (ihly)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               William Prym GmbH & Co. KG a Prym Consumer GmbH & Co. KG sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 37, 9.2.2008.


title: Vec C-428/14: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 20. januára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – DHL Express (Italy) Srl, DHL Global Forwarding (Italy) SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del mercato (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Politika hospodárskej súťaže — Článok 101 ZFEÚ — Nariadenie (ES) č. 1/2003 — Odvetvie medzinárodných zásielok tovaru — Vnútroštátne orgány hospodárskej súťaže — Právny význam nástrojov európskej siete pre hospodársku súťaž — Vzorový program zhovievavosti tejto siete — Žiadosť o oslobodenie od pokuty predložená Komisii — Zjednodušená žiadosť o oslobodenie od pokuty podaná na vnútroštátne orgány hospodárskej súťaže — Vzťah medzi týmito dvoma žiadosťami)

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/11

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 20. januára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – DHL Express (Italy) Srl, DHL Global Forwarding (Italy) SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del mercato
   (Vec C-428/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Politika hospodárskej súťaže - Článok 101 ZFEÚ - Nariadenie (ES) č. 1/2003 - Odvetvie medzinárodných zásielok tovaru - Vnútroštátne orgány hospodárskej súťaže - Právny význam nástrojov európskej siete pre hospodársku súťaž - Vzorový program zhovievavosti tejto siete - Žiadosť o oslobodenie od pokuty predložená Komisii - Zjednodušená žiadosť o oslobodenie od pokuty podaná na vnútroštátne orgány hospodárskej súťaže - Vzťah medzi týmito dvoma žiadosťami))
   (2016/C 098/13)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: DHL Express (Italy) Srl, DHL Global Forwarding (Italy) SpA

      Žalovaný: Autorità Garante della Concorrenza e del mercato

      za účasti: Schenker Italiana SpA, Agility Logistics Srl

      Výrok rozsudku

               1.

               Ustanovenia práva Európskej únie, najmä článok 101 ZFEÚ a nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch [101 ZFEÚ] a [102 ZFEÚ], sa majú vykladať v tom zmysle, že nástroje prijaté v rámci európskej siete pre hospodársku súťaž, predovšetkým vzorový program zhovievavosti tejto siete, nemajú záväzný účinok vo vzťahu k vnútroštátnym orgánom hospodárskej súťaže.

               2.

               Ustanovenia práva Únie, najmä článok 101 ZFEÚ a nariadenie č. 1/2003, sa majú vykladať v tom zmysle, že medzi žiadosťou o oslobodenie od pokuty, ktorú podnik predložil alebo sa chystá predložiť Európskej komisii, a zjednodušenou žiadosťou, ktorú podal v súvislosti s tým istým kartelom na vnútroštátny orgán hospodárskej súťaže, neexistuje žiadna taká právna súvislosť, v zmysle ktorej by tento orgán bol povinný posúdiť zjednodušenú žiadosť z hľadiska žiadosti o oslobodenie od pokuty. Otázka, či zjednodušená žiadosť verne odráža obsah žiadosti predloženej Komisii, je v tejto súvislosti irelevantná.
               V prípade, že zjednodušená žiadosť predložená vnútroštátnemu orgánu hospodárskej súťaže má užšie vymedzenú vecnú pôsobnosť ako žiadosť o oslobodenie od pokuty predložená Komisii, tento vnútroštátny orgán nemá povinnosť spojiť sa s Komisiou alebo so samotným podnikom s cieľom určiť, či tento podnik zistil konkrétne príklady protiprávneho správania v rámci odvetvia, na ktoré sa údajne vzťahovala táto žiadosť o oslobodenie od pokuty, ale na ktoré sa nevzťahuje uvedená zjednodušená žiadosť.

               3.

               Ustanovenia práva Únie, najmä článok 101 ZFEÚ a nariadenie č. 1/2003, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby vnútroštátny orgán hospodárskej súťaže prijal za takých okolností, o aké ide vo veci samej, zjednodušenú žiadosť o oslobodenie od pokuty podniku, ktorý Komisii nepredložil žiadosť o úplné oslobodenie od pokuty, ale žiadosť o zníženie pokuty.

      (1)  Ú. v. EÚ C 462, 22.12.2014.


20150731019616712015/C 270/121002014CJC27020150817SK01SKINFO_JUDICIAL20150611111221Vec C-100/14 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. júna 2015 – Association médicale européenne (EMA)/Európska komisia (Odvolanie — Arbitrážna doložka — Zmluvy Cocoon a Dicoems uzavreté v rámci šiesteho rámcového programu v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností prispievajúcich k vytvoreniu Európskeho výskumného priestoru a k inovácii (2002-2006) — Nezrovnalosti — Neoprávnené výdavky — Výpoveď zmlúv)
 ---documentbreak--- C2702015SK1110120150611SK0012111122Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. júna 2015 – Association médicale européenne (EMA)/Európska komisia
   (Vec C-100/14 P) (
         1
      )
   „(Odvolanie — Arbitrážna doložka — Zmluvy Cocoon a Dicoems uzavreté v rámci šiesteho rámcového programu v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností prispievajúcich k vytvoreniu Európskeho výskumného priestoru a k inovácii (2002-2006) — Nezrovnalosti — Neoprávnené výdavky — Výpoveď zmlúv)“2015/C 270/12Jazyk konania: taliančina
      Účastníci konania

      Odvolateľka: Association médicale européenne (EMA) (v zastúpení: A. Franchi, L. Picciano a G. Gangemi, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: S. Delaude a F. Moro, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Gullo, avocat)

      Výrok rozsudku

            1.

            Odvolanie sa zamieta.

            2.

            Association médicale européenne (EMA) je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 129, 28.4.2014.


title: Vec T-322/06: Žaloba podaná 21. novembra 2006 – Espinosa Labella a i./Komisia

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/72

         Žaloba podaná 21. novembra 2006 – Espinosa Labella a i./Komisia
   (Vec T-322/06)
   (2006/C 326/149)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Manuel Espinosa Labella a iní (Almería, Španielsko) (v zastúpení: J. Rovira, abogada)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               vyhlásiť neplatnosť zaradenia SCI ES6110014 „Artos de El Ejido“ do rozhodnutia Komisie o stredomorskej oblasti a nariadiť jeho vyškrtnutie zo zoznamu „území európskeho významu“ obsiahnutého v uvedenom rozhodnutí,

               —

               subsidiárne vyhlásiť neplatnosť zaradenia poľnohosposárskych usadlostí nachádzajúcich sa v obci El Ejido na sever od Santa María del Águila v uvedenom SCI, alebo – čo je to isté – vyhlásiť neplatnosť zaradenia poľnohospodárskych usadlostí nachádzajúcich sa medzi skleníkmi na sever od Santa María del Águila v SCI „Artos de El Ejido“,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Táto žaloba smeruje proti rozhodnutiu Komisie z 19. júla 2006, ktorým sa v súlade so smernicou Rady 92/43/EHS prijíma zoznam území európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť (1), v rozsahu, v akom sa za územie európskeho významu vyhlasuje územie ES611 0014 „Artos de El Ejido“ ako celok, alebo subsidiárne v rozsahu, v akom sú do tohto zoznamu zahrnuté poľnohospodárske usadlosti žalobcov.
   Na podporu svojich návrhov žalobcovia uvádzajú:

               —

               žalovaná v rozpore s článkom 4 smernice 94/43/ES náležite nepreskúmala návrh Španielskeho kráľovstva na zahrnutie „Artos de El Ejido“ do zoznamu území európskeho významu stredomorskej biogeografickej oblasti. V tejto súvislosti tvrdia, že odkedy sa dozvedeli o uvedenom návrhu, niekoľkokrát sa obrátili na zástupcov Generálneho riaditeľstva pre životné prostredie Komisie s tým, že preukázali:

               —

               mimoriadnu antropizáciu dotknutého územia, ktoré spôsobuje, že nie je vhodné ako biotop voľne žijúcich druhov,

               —

               nevymedzenie SCI, ktoré má byť vyhlásené, resp. jeho neprimerané vymedzenie podľa hraníc súkromných pozemkov a nie podľa prirodzených charakteristík územia,

               —

               chýbajúce vedecké odôvodnenie ochrany určených druhov na poľnohospodárskych usadlostiach nachádzajúcich sa v zónach priemyselného alebo intenzívneho poľnohospodárstva v skleníkoch.

         V prípade predmetného SCI nebolo dotknuté územie vybrané správne, keďže štátna správa nepredložila kompletné vedecké podklady ako bolo jej povinnosťou. Keď tak španielska štátna správa neurobila, Komisia si podklady mala vyžiadať. V tejto súvislosti sa zdôrazňuje odôvodnenie aktu, ktorým sa určité územie vymedzuje ako hodné ochrany, musí vyhovovať značným vedeckým nárokom a spĺňať kritériá stanovené v prílohe III citovanej smernice.

               —

               Tým, že Komisia akceptovala skutočnosť, že v konaní o zahrnutie „Artos de El Ejido“ do zoznamu SCI sa nekonala verejná diskusia, a tým, že neodpovedala na listy žalobcov, porušila základné procesné normy a vyvolala situáciu, v ktorej sa žalobcovia nemohli brániť.

      (1)  Ú. v. EÚ L 259, 21.9.2006, s. 1.


title: Vec T-46/14: Žaloba podaná 20. januára 2014 — Sales & Solutions/ÚHVT — Wattline (WATTLINE)

text:
               15.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/14

         Žaloba podaná 20. januára 2014 — Sales & Solutions/ÚHVT — Wattline (WATTLINE)
   (Vec T-46/14)
   2014/C 78/29
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sales & Solutions GmbH (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: K. Gründig-Schnelle, Rechtsanwältin)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Wattline GmbH (Ruderting, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje:

               —

               zmeniť napadnuté rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 18.11.2013 v odvolacom konaní R 1668/2012-4 tým spôsobom, že sa námietke vyhovie v celom rozsahu a prihláška ochrannej známky Spoločenstva sa zamietne,

               —

               uložiť ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov konania, ktoré vznikli v priebehu odvolacieho konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Wattline GmbH.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „WATTLINE“ pre služby zaradené do tried 35, 36 a 42 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 8 908 345.

      Majiteľka ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: nemecká slovná a obrazová ochranná známka a slovná a obrazová ochranná známka Spoločenstva „Watt“ pre služby zaradené do tried 35, 39 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia a zamietnutie námietky.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009 a porušenie pravidla 20 ods. 7 písm. c) a pravidla 50 nariadenia Komisie (ES) č. 2868/95.


title: Vec C-264/10: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  19. októbra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Inalta Curte de Casație și Justiție — Rumunsko) — trestné konanie proti Gheorgheovi Kitaovi

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/38

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 19. októbra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Inalta Curte de Casație și Justiție — Rumunsko) — trestné konanie proti Gheorgheovi Kitaovi
   (Vec C-264/10) (1)

   ()
   2010/C 346/74
   Jazyk konania: rumunčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 31.7.2010.


title: Vec F-99/08: Žaloba podaná 12. decembra 2008 – Di Prospero/Komisia

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/54

         Žaloba podaná 12. decembra 2008 – Di Prospero/Komisia
   (Vec F-99/08)
   (2009/C 69/119)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rita Di Prospero (Uccle, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodriguez a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie rozhodnutia EPSO nepripustiť kandidatúru žalobkyne na výberové konanie EPSO/AD/117/08
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskeho úradu pre výber pracovníkov (EPSO) neumožniť žalobkyni predloženie kandidatúry na výberové konanie EPSO/AD/117/08,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.


title: Vec C-63/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance de Limoges (Francúzsko) 6. februára 2017 – Banque Solfea SA/Jean-François Veitl

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance de Limoges (Francúzsko) 6. februára 2017 – Banque Solfea SA/Jean-François Veitl
   (Vec C-63/17)
   (2017/C 144/32)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal d’instance de Limoges

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Banque Solfea SA

      Odporca: Jean-François Veitl

      Prejudiciálna otázka

   Umožňuje pravidlo vyplývajúce zo smernice 98/7/ES zo 16. februára 1998 (1) a smernice 2008/48/ES z 23. apríla 2008 (2), ktoré vo francúzskom znení stanovuje, že „Le résultat du calcul est exprimé avec une exactitude d’au moins une décimale. Si le chiffre de la décimale suivante est supérieur ou égal à 5, le chiffre de la première décimale sera augmenté de 1 (Výsledok výpočtu sa vyjadruje s presnosťou aspoň na jedno desatinné miesto. Ak sa hodnota číslice na nasledujúcom desatinnom mieste rovná alebo je väčšia ako 5, číslica na danom desatinnom mieste sa zvýši o jeden)“ považovať RPMN uvedenú vo výške 6,75 % za presnú v prípade, keď je ročná percentuálna miera nákladov spojených s úverom 6,75772 %?

      (1)  Smernica 98/7/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 16. februára 1998, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 87/102/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov vzťahujúcich sa na spotrebiteľský úver (Ú. v. ES L 101, 1998, s. 17; Mim. vyd. 15/004, s. 36).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS (Ú. v. EÚ L 133, 2008, s. 66).


title: Vec F-111/10: Žaloba podaná 29. októbra 2010 — Bernaldo de Quirós/Komisia

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/65

         Žaloba podaná 29. októbra 2010 — Bernaldo de Quirós/Komisia
   (Vec F-111/10)
   ()
   2011/C 30/129
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Belén Bernaldo de Quirós (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie implicitného rozhodnutia, ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobcu, prostredníctvom ktorej požaduje od žalovanej ochranu podľa článku 22a ods. 3 služobného poriadku a žiada náhradu škody

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť implicitné rozhodnutie o zamietnutí žiadosti žalobcu z 1. októbra 2009 a v prípade potreby list/rozhodnutie IDOC z 3. novembra 2009 a list Generálneho riaditeľstva pre ľudské zdroje Európskej komisie z 22. marca 2010,

               —

               v prípade potreby zrušiť rozhodnutie o zamietnutí jeho sťažnosti vydané 3. augusta 2010 a doručené nasledujúci deň, teda 4. augusta 2010,

         Preto navrhuje:

               —

               aby menovací výbor prijal opatrenia požadované v jeho žiadosti z 1. októbra 2009,

               —

               aby mu najmä bola zaručená ochrana stanovená v článku 22a služobného poriadku,

               —

               aby boli z oznámení zo 6. mája 2008 a 30. septembra 2008 odstránené výhrady voči žalobcovi, a aby bola žalobcovi priznaná náhrada škody za ujmu, ktorá mu bola spôsobená,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-174/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  28. januára 2009 – Volkswagen/ÚHVT (TDI) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva TDI — Absolútne dôvody zamietnutia — Opisný charakter — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním — Článok 7 ods. 1 písm. c) a ods. 3 nariadenia (ES) č. 40/94 — Článok 62 ods. 2 nariadenia č. 40/94 — Článok 74 ods. 1 nariadenia č. 40/94 )

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/36

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 28. januára 2009 – Volkswagen/ÚHVT (TDI)
   (Vec T-174/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva TDI - Absolútne dôvody zamietnutia - Opisný charakter - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním - Článok 7 ods. 1 písm. c) a ods. 3 nariadenia (ES) č. 40/94 - Článok 62 ods. 2 nariadenia č. 40/94 - Článok 74 ods. 1 nariadenia č. 40/94“)
   (2009/C 69/84)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemecko) (v zastúpení: S. Risthaus, H.-P. Schrammek, C. Drzymalla a R. Jepsen, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. marca 2007 (vec R 1479/2005-1), týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia TDI ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Volkswagen AG znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 7.7.2007.


title: Vec T-16/14: Žaloba podaná 6. januára 2014 — Banco Mare Nostrum/Komisia

text:
               1.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/18

         Žaloba podaná 6. januára 2014 — Banco Mare Nostrum/Komisia
   (Vec T-16/14)
   2014/C 61/32
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Banco Mare Nostrum SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, A. Lamadrid de Pablo a A. Biondi, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom súbor opatrení, ktoré podľa nej predstavujú takzvaný španielsky systém daňového leasingu, kvalifikuje ako novú štátnu pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom,

               —

               subsidiárne zrušil články 1 a 4 napadnutého rozhodnutia, ktoré ako príjemcov údajnej pomoci a ako jediných adresátov príkazu na vrátenie určujú investorov AIE (hospodárskych záujmových združení),

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom v rozpore so všeobecnými zásadami práva Únie nariaďuje vrátenie údajnej pomoci,

               —

               zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom rozhoduje o legalite súkromných zmlúv medzi investormi a ďalšími subjektmi, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú zhodné so žalobnými dôvodmi a s hlavnými tvrdeniami, ktoré už boli uvedené vo veci T-700/13, Bankia/Komisia.


title: Spojené veci T-81/07, T-82/07 a T-83/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  1. júla 2009 — KG Holding a i./Komisia ( Štátna pomoc — Pomoc na reštrukturalizáciu poskytnutá holandskými orgánmi KG Holding NV — Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďujúce jej vrátenie — Žaloba o neplatnosť — Čiastočná neprípustnosť — Vymáhanie pomoci od podnikov príjemcov, na ktoré bol vyhlásený konkurz — Usmernenia spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach )

text:
               15.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/19

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 1. júla 2009 — KG Holding a i./Komisia
   (Spojené veci T-81/07, T-82/07 a T-83/07) (1)

   („Štátna pomoc - Pomoc na reštrukturalizáciu poskytnutá holandskými orgánmi KG Holding NV - Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďujúce jej vrátenie - Žaloba o neplatnosť - Čiastočná neprípustnosť - Vymáhanie pomoci od podnikov príjemcov, na ktoré bol vyhlásený konkurz - Usmernenia spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach“)
   2009/C 193/27
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca vo veci T-81/07: Jan Rudolf Maas ako správca konkurznej podstaty KG Holding NV (Rotterdam, Holandsko) (v zastúpení: G. van der Wal a T. Boesman, advokáti)

      Žalobcovia vo veci T-82/07: Jan Rudolf Maas a Cornelis van den Bergh ako správcovia konkurznej podstaty Kliq BV (Rotterdam) (v zastúpení: G. van der Wal a T. Boesman, advokáti)

      Žalobca vo veci T-83/07: Jean Leon Marcel Groenewegen ako správca konkurznej podstaty Kliq Reïntegratie (Utrecht, Holandsko) (v zastúpení: G. van der Wal a T. Boesman, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. van Vliet, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2006/939/ES z 19. júla 2006 o opatreniach pomoci v prospech KG Holding NV, ktoré notifikovalo Holandsko (Ú. v. EÚ L 366, s. 40)

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 rozhodnutia Komisie 2006/939/ES z 19. júla 2006 o opatreniach pomoci v prospech KG Holding NV, ktoré notifikovalo Holandsko, sa zrušuje.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloby zamietajú.

               3.

               Pán Jan Rudolf Maas ako správca konkurznej podstaty KG Holding NV znáša svoje vlastné trovy konania vo veci T-81/07.

               4.

               Páni Jan Rudolf Maas a Cornelis van den Bergh ako správcovia konkurznej podstaty Kliq BV znášajú svoje vlastné trovy konania vo veci T-82/07.

               5.

               Pán Jean Leon Marcel Groenewegen ako správca konkurznej podstaty Kliq Reïntegratie znáša svoje vlastné trovy konania vo veci T-83/07 a je povinný nahradiť trovy konania Komisie vo veci T-83/07.

               6.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania vo veciach T-81/07 a T-82/07.

      (1)  Ú. v. EÚ C 117, 29.5.2007.


title: Vec F-10/09: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  30. novembra 2009 — Moschonaki/Európska nadácia pre zlepšovanie životných a pracovných podmienok (EUROFOUND)

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/82

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 30. novembra 2009 — Moschonaki/Európska nadácia pre zlepšovanie životných a pracovných podmienok (EUROFOUND)
   (Vec F-10/09) (1)

   2010/C 24/159

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 4.4.2009, s. 37.


title: Vec F-11/05 RENV: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  18. novembra 2009 — Chassagne/Komisia (Verejná služba — Vrátenie veci Súdu po zrušení — Zastavenie konania)

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/77

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 18. novembra 2009 — Chassagne/Komisia
   (Vec F-11/05 RENV) (1)

   (Verejná služba - Vrátenie veci Súdu po zrušení - Zastavenie konania)
   2010/C 24/145
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Olivier Chassagne (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: T. Bontinck, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne G. Berscheid a V. Joris, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci F. Longfils, advokát, neskôr J. Currall a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J.-L. Fagnart, advokát)

      Predmet veci

   Na jednej strane zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým sa žalobcovi, pochádzajúcemu z francúzskeho zámorského územia, zamieta počas prechodného obdobia nárok na uplatnenie ustanovení v platnosti pred 1. májom 2004 týkajúcich sa náhrady cestovných výdavkov uplatniteľných na úradníkov, ktorých miesto pridelenia a pôvodu sa nachádza v Európe, a na druhej strane návrh na náhradu škody — Vec T-253/06 P vrátená po zrušení

      Výrok uznesenia

               1.

               Konanie vo veci F-11/05 RENV, Chassagne/Komisia, sa zastavuje a vec sa vymazáva z registra Súdu.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania žalobcu vynaložené až do vyhlásenia rozsudku Súdu prvého stupňa z 19. septembra 2008. Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania vynaložené po vyhlásení tohto rozsudku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 115 z 14.5.2005, s. 36.