title: Vec F-77/08: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  28. októbra 2010 — Vicente Carbajosa a i./Komisia (Verejná služba — Verejné výberové konania EPSO/AD/116/08 a EPSO/AD/117/08 v oblasti boja proti podvodom — Vylúčenie uchádzačov po získaní výsledkov prístupových testov — Rozhodnutie menovacieho orgánu — Nepodanie sťažnosti — Neprípustnosť žaloby)

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/36

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 28. októbra 2010 — Vicente Carbajosa a i./Komisia
   (Vec F-77/08) (1)

   (Verejná služba - Verejné výberové konania EPSO/AD/116/08 a EPSO/AD/117/08 v oblasti boja proti podvodom - Vylúčenie uchádzačov po získaní výsledkov prístupových testov - Rozhodnutie menovacieho orgánu - Nepodanie sťažnosti - Neprípustnosť žaloby)
   2011/C 13/68
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Isabel Vicente Carbajosa a i. (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcov: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: F. Díez Moreno, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Zrušenie individuálnych rozhodnutí EPSO o nepripustení žalobcov k skúškam v rámci výberových konaní EPSO/AD/116/08 a EPSO/AD/117/08

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Žalobcovia znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania Európskej komisie.

               3.

               Španielske kráľovstvo, vedľajší účastník konania, znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 285, 8.11.2008, s. 57.


title: Vec T-159/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2016 – Puma/EUIPO – Gemma Group (Zobrazenie skáčucej mačkovitej šelmy) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie zobrazujúcej skáčucu mačkovitú šelmu — Skoršie medzinárodné obrazové ochranné známky zobrazujúce skáčuce mačkovité šelmy — Relatívny dôvod zamietnutia — Riadna správa vecí verejných — Dôkaz dobrého mena skorších ochranných známok — Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               24.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/34

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2016 – Puma/EUIPO – Gemma Group (Zobrazenie skáčucej mačkovitej šelmy)
   (Vec T-159/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie zobrazujúcej skáčucu mačkovitú šelmu - Skoršie medzinárodné obrazové ochranné známky zobrazujúce skáčuce mačkovité šelmy - Relatívny dôvod zamietnutia - Riadna správa vecí verejných - Dôkaz dobrého mena skorších ochranných známok - Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 392/43)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Puma SE (Herzogenaurach, Nemecko) (v zastúpení: P. González-Bueno Catalán de Ocón, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: pôvodne P. Bullock, neskôr D. Hanf, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Gemma Group Srl (Cerasolo Ausa, Taliansko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 19. decembra 2014 (vec R 1207/2014-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Puma a Gemma Group

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 19. decembra 2014 (vec R 1207/2014-5) sa zrušuje.

               2.

               EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania spoločnosti Puma SE.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 26.5.2015.


title: Vec T-697/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  21. novembra 2014 – Kinnarps/ÚHVT (MAKING LIFE BETTER AT WORK) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva MAKING LIFE BETTER AT WORK — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne bez právneho základu a čiastočne zjavne neprípustná“ )

text:
               16.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/18

         Uznesenie Všeobecného súdu z 21. novembra 2014 – Kinnarps/ÚHVT (MAKING LIFE BETTER AT WORK)
   (Vec T-697/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva MAKING LIFE BETTER AT WORK - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne bez právneho základu a čiastočne zjavne neprípustná“))
   (2015/C 056/25)
   Jazyk konania: švédčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kinnarps AB (Kinnarp, Švédsko) (v zastúpení: M. Wahlin, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Melander a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 28. októbra 2013 (vec R 2272/2012-2) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia MAKING LIFE BETTER AT WORK ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Kinnarps AB znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 29.3.2014.


title: Vec C-449/05: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  11. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/36

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 11. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-449/05) (1)

   (2006/C 294/66)

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 36, 11.2.2006.


title: Vec C-75/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Ordinario di Verona (Taliansko) 10. februára 2016 – Livio Menini a Maria Antonia Rampanelli/Banco Popolare – Società Cooperativa

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Ordinario di Verona (Taliansko) 10. februára 2016 – Livio Menini a Maria Antonia Rampanelli/Banco Popolare – Società Cooperativa
   (Vec C-75/16)
   (2016/C 156/33)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Ordinario di Verona

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Livio Menini a Maria Antonia Rampanelli

      Žalovaná: Banco Popolare – Società Cooperativa

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článku 3 ods. 2 smernice 2013/11 (1), v časti, kde sa stanovuje, že táto smernica sa uplatňuje „bez toho, aby bola dotknutá smernica 2008/52/ES (2)“, rozumieť v tom zmysle, že týmto ustanovením nie je dotknutá možnosť jednotlivých členských štátov stanoviť povinnú mediáciu iba pre prípady, na ktoré sa smernica 2013/11 nevzťahuje, t. j. prípady podľa článku 2 ods. 2 smernice 2013/11, zmluvné spory vyplývajúce z iných ako z kúpnych zmlúv alebo zmlúv o službách a spory, ktoré sa netýkajú spotrebiteľov?

               2.

               Má sa článok 1 … smernice 2013/11, v časti, v ktorej zaručuje spotrebiteľom možnosť predkladať sťažnosti na obchodníkov príslušným subjektom alternatívneho riešenia sporov, vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie bráni vnútroštátnemu právnemu predpisu stanovujúcemu pre jeden z prípadov uvedených v článku 2 ods. 1 smernice 2013/11 povinnú mediáciu, a to ako podmienku prípustnosti žaloby podanej následne účastníkom, ktorého možno označiť za spotrebiteľa, a v každom prípade bráni vnútroštátnemu predpisu, ktorý vo vzťahu k spotrebiteľovi, účastníkovi mediácie týkajúcej sa jedného z uvedených sporov, stanovuje povinnosť využiť služby advokáta, vrátane príslušných nákladov, ako aj právo nezúčastniť sa mediácie iba v prípade existencie oprávneného dôvodu?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/11/EÚ z 21. mája 2013 o alternatívnom riešení spotrebiteľských sporov, ktorou sa mení nariadenie (ES) č. 2006/2004 a smernica 2009/22/ES (smernica o alternatívnom riešení spotrebiteľských sporov) (Ú. v. EÚ L 165, s. 63).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/52/ES z 21. mája 2008 o určitých aspektoch mediácie v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. EÚ L 136, s. 3).


title: Vec T-194/05: Žaloba podaná 9. mája 2005: Teletech Holdings Inc. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               9.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/34

         Žaloba podaná 9. mája 2005: Teletech Holdings Inc. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-194/05)
   (2005/C 171/56)
   Jazyk, v ktorom bola žaloba podaná: angličtina
   Teletech Holdings Inc., so sídlom v Englewood, Colorado (USA), v zastúpení: A. M. Gould, Solicitor, podal 9. mája 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).
   Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom bol Teletech International S.A., so sídlom v Paríži (Francúzsko).
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. marca 2005 vo veci R 497/2004-1,

               —

               vrátil vec námietkovému oddeleniu na posúdenie a rozhodnutie o námietke TeleTech US voči ochrannej známke Spoločenstva 2 168 409, na meno Teletech International SA, založenej na jeho ochrannej známke Spoločenstva č. 134 908 TELETECH GLOBAL VENTURES,

               —

               zaviazal Úrad nahradiť trovy TeleTech US týkajúce sa konania pred Súdom prvého stupňa a konania pred odvolacím senátom.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva:

               TELETECH INTERNATIONAL S.A.

               Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva:

               Slovná ochranná známka TELETECH INTERNATIONAL pre služby zaradené do tried 35, 38 a 42

               Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietok:

               Žalobca

               Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietok:

               Vnútroštátna ochranná známka „TELETECH“ a ochranná známka Spoločenstva „TELETECH GLOBAL VENTURES“

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Zamietnutie zápisu

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Vyhlásenie odvolania za neprípustné

               Dôvody žaloby:

               Žalobca tvrdí, že rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. septembra 2004 vo veci T-342/02 Metro – Goldwyn – Mayer Lion/ÚHVT vyhlasujúci odvolanie podané za podobných okolností za neprípustné, bol mylný, alternatívne tvrdí, že od tohto rozsudku je potrebné sa odchýliť, nakoniec tvrdí, že jeho postavenie v USA bolo rozhodnutím námietkového oddelenia vážne poškodené a že jeho odvolanie voči predmetnému rozhodnutiu by preto malo byť vyhlásené za prípustné.


title: Vec F-125/12: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  11. decembra 2013 — Sesma Merino/ÚHVT (Verejná služba — Úradníci — Hodnotiaca správa — Ciele 2011/2012 — Akt nespôsobujúci ujmu — Neprípustná žaloba)

text:
               1.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/20

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 11. decembra 2013 — Sesma Merino/ÚHVT
   (Vec F-125/12) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Hodnotiaca správa - Ciele 2011/2012 - Akt nespôsobujúci ujmu - Neprípustná žaloba)
   2014/C 31/33
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Alvaro Sesma Merino (El Campello, Španielsko) (v zastúpení: H. Tettenborn, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Faedo, R. Pethke a P. Saba, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie hodnotiacej správy žalobcu za rok 2011, ako aj rozhodnutia stanovujúceho ciele, ktoré sa majú dosiahnuť, a návrh na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               A. Sesma Merino znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013, s. 72.


title: Vec C-434/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Oldenburg (Nemecko) 1. októbra 2008 – Arnold a Johann Harms ako združenie podľa občianskeho práva/Freerk Heidinga

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Oldenburg (Nemecko) 1. októbra 2008 – Arnold a Johann Harms ako združenie podľa občianskeho práva/Freerk Heidinga
   (Vec C-434/08)
   (2009/C 44/42)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Oberlandesgericht Oldenburg
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Arnold a Johann Harms ako združenie podľa občianskeho práva

      Žalovaný: Freerk Heidinga
   Prejudiciálna otázka
   Má sa článok 46 ods. 2 nariadenia Rady (1) (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov, vykladať v tom zmysle, že s touto právnou úpravou sú nezlučiteľné, a teda sú neúčinné zmluvné dohody, ktorými sa navonok síce uskutočňuje úplný a konečný prevod platobných nárokov, ale podľa dohody uzatvorenej medzi stranami majú platobné nároky z hospodárskeho hľadiska naďalej patriť prevádzateľovi a nadobúdateľ ako formálny vlastník nárokov má tieto platobné nároky aktivovať obhospodarovaním príslušnej pôdy a jednotné platby, ktoré mu boli vyplatené, má úplne odvádzať predávajúcemu, alebo zmluvné dohody, podľa ktorých sa jednotné platby na plochu prevádzajú na nadobúdateľa takým spôsobom, že nadobúdateľ musí v každom prípade po aktivácii a vyplatení jednotných platieb nepretržite odvádzať ich časť (časť týkajúcu sa jednotlivých poľnohospodárskych podnikov) prevádzateľovi?

      (1)  Ú. v. EÚ L 270, s. 1; Mim. vyd. 03/040, s. 269.


title: vec C-131/08 P: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z  30. januára 2009 — Dorel Juvenile Group, Inc./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) [Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 7 ods. 1 písm. b) — Prihláška slovnej ochrannej známky SAFETY 1ST — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Zamietnutie zápisu]

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/17

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 30. januára 2009 — Dorel Juvenile Group, Inc./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (vec C-131/08 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 7 ods. 1 písm. b) - Prihláška slovnej ochrannej známky SAFETY 1ST - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Zamietnutie zápisu)
   2009/C 113/33
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Dorel Juvenile Group, Inc. (v zastúpení: G. Simon, Rechtsanwältin)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Mondéjar Ortuño, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z 24. januára 2008, Dorel Juvenile Group, Inc./ÚHVT, T-88/06, ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu na zrušenie rozhodnutia R 616/2004-2 druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 11. januára 2006, ktorým sa zamieta odvolanie proti rozhodnutiu prieskumového pracovníka, ktorý odmietol zápis slovnej ochrannej známky „SAFETY 1st“ pre tovary zaradené do tried 12, 20, 21 a 28 — Rozlišovacia spôsobilosť ochrannej známky — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146)

      Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Dorel Juvenile Group, Inc. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 158, 21.6.2008.


title: Vec T-40/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  19. novembra 2009 — EREF/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Zastúpenie advokátom, ktorý nemá postavenie tretej osoby — Neprípustnosť )

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/52

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 19. novembra 2009 — EREF/Komisia
   (Vec T-40/08) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Zastúpenie advokátom, ktorý nemá postavenie tretej osoby - Neprípustnosť“)
   2010/C 24/92
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: D. Fouquet, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: N. Khan a B. Martenczuk, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 4323 v konečnom znení z 25. septembra 2007, ktoré sa týkalo opatrenia C 45/2006, ktoré Francúzsko vykonalo v rámci výstavby jadrového reaktora spoločnosťou Areva NP pre spoločnosť Teollisuuden Voima Oy

      Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii Európskych spoločenstiev.

               3.

               O návrhoch na vstup vedľajšieho účastníka do konania, ktoré podali Francúzska republika, Fínska republika, Greenpeace France a Greenpeace Nordic, nie je potrebné rozhodovať.

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 26.4.2008.


title: Vec C-217/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Piemonte (Taliansko) 15. júna 2009 — Maurizio Polisseni/A.S.L. n o 14 V.C.O. Omegna

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Piemonte (Taliansko) 15. júna 2009 — Maurizio Polisseni/A.S.L. no 14 V.C.O. Omegna
   (Vec C-217/09)
   2009/C 205/39
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale del Piemonte

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Maurizio Polisseni

      Žalovaný: A.S.L. no 14 V.C.O. Omegna

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni článok 43 ES, a teda právo Spoločenstva o hospodárskej súťaži vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava stanovená v článkoch 1 zákona č. 475 z 2. apríla 1968 a 13 dekrétu prezidenta Talianskej republiky č. 1275 z 21. augusta 1971, ktoré podriaďujú vydanie povolenia na premiestnenie lekárne, hoci v rámci prideleného územia, z pôvodných priestorov do priestorov na inom mieste, podmienke dodržania najmenej dvestometrovej vzdialenosti od iných podobných prevádzok, meranej ako najkratšej pešej vzdialenosť medzi prahmi lekární? A najmä: Sú obmedzenia slobody usadiť sa stanovené v citovanej právnej úprave v rozpore s dôvodmi všeobecného záujmu, ktoré by takéto obmedzenia mohli odôvodňovať, a sú teda tieto obmedzenia takými obmedzeniami, ktoré nezodpovedajú týmto dôvodom?

               2.

               V každom prípade, bráni zásada proporcionality, ktorú treba uplatniť pri každom obmedzení slobody usadiť sa a slobody podnikania, ktoré sú legitímne, obmedzeniu slobodného výkonu hospodárskej činnosti lekárnika, vyplývajúce z ustanovení stanovujúcich obmedzenia vzdialenosti citovaných v bode 1?

               3.

               Bránia články 152 ES a 153 ES, ktoré stanovujú povinnosť zabezpečiť vysokú a prednostnú úroveň ochrany zdravia ľudí a spotrebiteľov vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava stanovená v článkoch 1 zákona č. 475 z 2. apríla 1968 a 13 dekrétu prezidenta Talianskej republiky č. 1275 z 21. augusta 1971, ktoré podriaďujú vydanie povolenia na premiestnenie lekárne, hoci v rámci prideleného územia, z pôvodných priestorov do priestorov na inom mieste, podmienke dodržania najmenej dvestometrovej vzdialenosti od iných podobných prevádzok, meranej ako najkratšej pešej vzdialenosť medzi prahmi lekární, bez akéhokoľvek ďalšieho zohľadnenia záujmov spotrebiteľov a potreby efektívneho územného rozmiestnenia služieb súvisiacich s ochranou zdravia?


title: Vec T-592/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 15. septembra 2015 – Makhlouf/Rada

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/59

         Uznesenie Všeobecného súdu z 15. septembra 2015 – Makhlouf/Rada
   (Vec T-592/14) (1)

   (2015/C 381/75)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 361, 13.10.2014.


title: Vec F-88/05: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) zo 14. decembra 2006 – Kubanski/Komisia (Dočasný zamestnanec — Článok 5 ods. 3 písm. a) štatútu — Článok 82 ods. 2 PZOZ — Odvolanie rozhodnutie prijať do služobného pomeru žalobkyňu ako dočasného zamestnanca kategórie B*4 — Úroveň diplomov požadovaných pre prijatie do kategórie B* — Nová zmluva zmluvného zamestnanca)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/47

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) zo 14. decembra 2006 – Kubanski/Komisia
   (Vec F-88/05) (1)

   (Dočasný zamestnanec - Článok 5 ods. 3 písm. a) štatútu - Článok 82 ods. 2 PZOZ - Odvolanie rozhodnutie prijať do služobného pomeru žalobkyňu ako dočasného zamestnanca kategórie B*4 - Úroveň diplomov požadovaných pre prijatie do kategórie B* - Nová zmluva zmluvného zamestnanca)
   (2006/C 331/104)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Gabrielle Kubanski (Leggiuno, Taliansko) (v zastúpení: M. Condinanzi a D. Bono, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a M. Velardo, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia Komisie o odvolaní rozhodnutia prijať do služobného pomeru žalobkyňu ako dočasného zamestnanca kategórie B*4
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev zo 16. decembra 2004 o odstúpení od zmluvy dočasného zamestnanca podpísanej 4. októbra 2004 pani Kubanski je zrušené.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 281, 12.11.2005 (vec pôvodne zapísaná na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev pod číslom T-353/05 a postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec F-86/08: Žaloba podaná 22. októbra 2008 – Voslamber/Komisia

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/43

         Žaloba podaná 22. októbra 2008 – Voslamber/Komisia
   (Vec F-86/08)
   (2008/C 327/82)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Dietrich Voslamber (Freiburg, Nemecko) (v zastúpení: L. Thielen, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie rozhodnutia Komisie z 9. júla 2008, ktorým sa zamietla žiadosť žalobcu, ktorou sa domáhal primárneho zdravotného poistenia pre jeho manželku
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie generálneho riaditeľstva ADMIN.B Komisie Európskych spoločenstiev z 9. júla 2008 voči žalobcovi,

               —

               uznať žalobcovi, že v jeho prípade má jeho manželka nárok na primárne poistenie prostredníctvom RCAM,

               —

               vyhradiť žalobcovi všetky práva, aby mohol túto žalobu ešte ďalej odôvodniť,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec T-1/10: Žaloba podaná 4. januára 2010 — PPG a SNF/ECHA

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/48

         Žaloba podaná 4. januára 2010 — PPG a SNF/ECHA
   (Vec T-1/10)
   2010/C 63/85
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) (Brusel, Belgicko), SNF SAS (Andrézieux, Francúzsko) (v zastúpení: K. Van Maldegem, P. Sellar a R. Cana, advokáti)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra (ECHA)

      Návrhy žalobkýň

               —

               vyhlásiť žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               zrušiť napadnutý akt,

               —

               zaviazať ECHA na náhradu trov konania,

               —

               prijať iné alebo ďalšie potrebné opatrenia.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne požadujú zrušenie rozhodnutia Európskej chemickej agentúry (ďalej len „ECHA“) zo 7. decembra 2009 o identifikácii akrylamidu (ES č. 201-173-7) ako látky spĺňajúcej kritériá stanovené v článku 57 nariadenia (ES) č. 1907/2006 (1) (ďalej len „REACH“) v súlade s článkom 59 REACH.
   Podľa napadnutého rozhodnutia, ktoré bolo žalobkyniam oznámené prostredníctvom tlačovej správy ECHA zo 7. decembra 2009, bola látka akrylamid zaradená na zoznam 15 nových chemických látok na Zozname látok vzbudzujúcich veľmi veľké obavy navrhovaných na autorizáciu. Žalobkyne tvrdia, že v dôsledku tohto zaradenia sa od nich bude požadovať, aby poskytovali určité informácie o úrovni akrylamidu vo svojich výrobkoch, ktoré predávajú zákazníkom, aby títo zákazníci mohli splniť oznamovaciu povinnosť a povinnosť poskytnúť informácie, ktoré im ukladá REACH. Ďalej sa od nich môže požadovať, aby aktualizovali svoje karty bezpečnostných údajov a/alebo aby svojim zákazníkom oznámili informácie o identifikácii akrylamidu ako látky vzbudzujúcej veľmi veľké obavy.
   Žalobkyne tvrdia, že napadnutý akt je protiprávny, lebo je založený na záväznom posúdení akrylamidu, ktoré je z vedeckého a právneho hľadiska nesprávne. Podľa ich tvrdení sa žalovaná dopustila zjavne nesprávneho posúdenia tým, že prijala napadnutý akt. Žalobkyne konkrétne tvrdia, že napadnutý akt porušuje použiteľné pravidlá stanovené na identifikáciu látok vzbudzujúcich podľa REACH veľmi veľké obavy.
   Súhrnne žalobkyne tvrdia, že napadnutý akt akrylamid skutočne identifikuje ako látku vzbudzujúcu veľmi veľké obavy na základe toho, že akrylamid je chemickou látkou. Žalobkyne však tvrdia, že akrylamid sa používa výlučne ako medziprodukt a je preto vylúčený z hlavy VII REACH, ktorá sa týka Autorizácie, na základe článku 2 ods. 8 a článku 59 uvedeného nariadenia.
   Žalobkyne ďalej uvádzajú, že napadnutý akt bol prijatý bez toho, aby bol dostatočne podporený dôkazmi, a žalovaná sa preto dopustila zjavne nesprávneho posúdenia.
   Nakoniec žalobkyne tvrdia, že napadnutý akt okrem požiadaviek REACH porušuje zásady proporcionality a rovnosti zaobchádzania.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, s. 1).


title: Vec T-41/08: Žaloba podaná 1. februára 2008 – Vakakis/Komisia

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/34

         Žaloba podaná 1. februára 2008 – Vakakis/Komisia
   (Vec T-41/08)
   (2008/C 92/70)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Vakakis International – Symvouli gia Agrotiki Anaptixi AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: B. O'Connor, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               vyhlásiť túto žalobu za prípustnú,

               —

               zrušiť neodôvodnené rozhodnutie Európskej komisie zo 6. decembra 2007 [č. A3 TF TCC(2007) 106233] nepozvať konzorcium vedené Vakakis International SA na pohovor v rámci postupu verejného obstarávania služieb „Technická asistencia na podporu postupu rozvoja vidieka“ č. EuropeAid/125241/C/SER/CY,

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej komisie z 21. decembra 2007 [č. A3 TF TCC(2007) 106667] o zamietnutí ponuky, ktorú predložila Vakakis International SA, z dôvodu, že nespĺňa technické požiadavky,

               —

               podľa článku 65 písm. b) Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa požiadať Komisiu, aby predložila určité dokumenty vo vzťahu k činnostiam hodnotiacej komisie zriadenej na posudzovanie predložených ponúk týkajúcich sa výberového konania EuropeAid/125241/C/SER/CY, ako aj zostavenie stručného zoznamu uchádzačov,

               —

               prijať akékoľvek ďalšie rozhodnutie, ktoré Súd prvého stupňa považuje za potrebné,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa tvrdí, že list Komisie zo 6. decembra 2007, ktorým bolo žalobkyni oznámené, že nebude pozvaná na pohovor, predstavuje nedostatočne odôvodnené rozhodnutie, ktoré je v rozpore s článkom 253 ES. Okrem toho žalobkyňa uvádza, že toto štádium je podstatným prvkom výberového konania, na ktorom by mali mať možnosť sa zúčastniť všetci uchádzači, aj tí, ktorí nespĺňajú požadovaný technický štandard, na účely zabezpečenia prostredia hospodárskej súťaže. Navyše žalobkyňa zastáva názor, že rozhodnutie má právne nedostatky, keďže je založené na nedodržaní administratívnych kritérií namiesto nezlučiteľnosti s požadovaným technickým štandardom. Podľa žalobkyne to vedie k zneužitiu právomoci priznanej Komisii v rámci postupu hodnotenia výberového konania.
   Okrem toho, pokiaľ ide o vyššie uvedené rozhodnutie, ako aj rozhodnutie z 21. decembra 2007, žalobkyňa tvrdí, že tieto sú nezlučiteľné s ustanoveniami Praktickej príručky pre postupy uzatvárania zmlúv pre vonkajšie opatrenia ES. Napokon žalobkyňa uvádza, že rozhodnutie Komisie z 21. decembra 2007 malo za cieľ odôvodniť nesprávne skoršie rozhodnutie vylučujúce žalobkyňu z výberového konania, a preto má právne nedostatky.


title: Vec F-59/14: Žaloba podaná 24. júna 2014 – ZZ/Európska komisia

text:
               1.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 431/48

         Žaloba podaná 24. júna 2014 – ZZ/Európska komisia
   (Vec F-59/14)
   (2014/C 431/76)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: H. Mannes, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Verejná služba – Návrh na náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy, ktorá žalobcovi vznikla v dôsledku straty možnosti byť zamestnaný Európskou úniou, ako aj na zaplatenie úrokov z omeškania, so zreteľom na rozsudok Súdu pre verejnú službu z 29. septembra 2010 vo veci Brune/Komisia, F-5/08

      Návrhy žalobcu

               —

               zaviazať žalovanú na zaplatenie náhrady majetkovej a nemajetkovej ujmy, ktorá žalobcovi vznikla v dôsledku neoprávneného vylúčenia z výberového konania EPSO/AD/26/05, ako aj úrokov z omeškania,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania,

               —

               prípadne vyhlásiť rozsudok pre zmeškanie.


title: Rozsudok Súdneho dvora zo 7. mája 2010 vo veci E-8/09 – Dozorný orgán EZVO proti Islandskej republike (Nedodržanie záväzkov zmluvnej strany – Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/42/ES zo 17. mája 2006 o strojových zariadeniach a o zmene a doplnení Smernice 95/16/ES o aproximácii právnych predpisov členských štátov, týkajúcich sa výťahov – kontumačný rozsudok)

text:
               25.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/20

         ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA
   zo 7. mája 2010
   vo veci E-8/09
   Dozorný orgán EZVO proti Islandskej republike

      (Nedodržanie záväzkov zmluvnej strany – Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/42/ES zo 17. mája 2006 o strojových zariadeniach a o zmene a doplnení Smernice 95/16/ES o aproximácii právnych predpisov členských štátov, týkajúcich sa výťahov – kontumačný rozsudok)

   2010/C 320/09
   Vo veci E-8/09 Dozorný orgán EZVO proti Islandskej republike – žiadosti o vyhlásenie, že tým, že v stanovenej lehote neprijala resp. neoznámila Dozornému orgánu EZVO opatrenia potrebné na vykonanie právneho aktu uvedeného v bode 5 kapitoly III prílohy II k Dohode o EHP, t.j. Smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/42/ES zo 17. mája 2006 o strojových zariadeniach a o zmene a doplnení Smernice 95/16/ES o aproximácii právnych predpisov členských štátov, týkajúcich sa výťahov v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom jej protokolu 1, Islandská republika nedodržala záväzky podľa tohto aktu a podľa článku 7 Dohody o EHP, súdny dvor v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Thorgeir Örlygsson (sudca – spravodajca) a Henrik Bull, sudcovia, vyniesol 7. mája 2010 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Súd týmto:

               1.

               Vyhlasuje, že tým, že v stanovenej lehote neprijala opatrenia potrebné na vykonanie Smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/42/ES zo 17. mája 2006 o strojových zariadeniach a o zmene a doplnení Smernice 95/16/ES v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom jej protokolu 1, Islandská republika nedodržala záväzky podľa tejto smernice a podľa článku 7 Dohody o EHP.

               2.

               Nariaďuje Islandskej republike uhradiť súdne trovy.


title: Vec T-270/05: Žaloba podaná 8. júla 2005: Matthias Ghem proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/31

         Žaloba podaná 8. júla 2005: Matthias Ghem proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-270/05)
   (2005/C 229/66)
   Jazyk konania: francúzština
   Matthias Ghem, bydliskom vo Woluwé-Saint-Pierre (Belgicko), v zastúpení: Lucas Vogel, advokát, podal 8. júla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie prijaté 21. marca 2005 orgánom oprávneným uzatvárať zmluvy (OOUZ), ktorým bola zamietnutá žiadosť, prehodnotená na sťažnosť, podaná žalobcom 24. novembra 2004 proti rozhodnutiu stanovujúcemu zaradenie a odmenu žalobcu ako zmluvného zamestnanca podľa ustanovení zmluvy, ktorá nadobudla účinnosť 16. septembra 2004,

               —

               ak to bude nevyhnutné, zrušil taktiež uvedené pôvodné rozhodnutie, ktorým bolo stanovené zaradenie a odmena žalobcu ako zmluvného zamestnanca podľa dohody, ktorá nadobudla účinnosť 16. septembra 2004,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu škody vo výške 25 000 eur s výslovnou výhradou neskoršieho zvýšenia, zníženia alebo upresnenia,

               —

               zaviazal žalovanú nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú zhodné so žalobnými dôvodmi a hlavnými tvrdeniami, na ktoré sa odvoláva vo veci T-253/05, Fernandez Tunon/Komisia.


title: Vec C-116/09: Uznesenie predsedu ôsmej komory Súdneho dvora zo 7. decembra 2010 — (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bezirksgericht Ried i.I. — Rakúsko) — trestné konanie proti Antonio Formato, Lenka Rohackova, Torsten Kuntz, Gardel Jong Aten, Hubert Kanatschnig, Jarmila Szabova, Zdenka Powerova, Nousia Nettuno

text:
               26.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/24

         Uznesenie predsedu ôsmej komory Súdneho dvora zo 7. decembra 2010 — (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bezirksgericht Ried i.I. — Rakúsko) — trestné konanie proti Antonio Formato, Lenka Rohackova, Torsten Kuntz, Gardel Jong Aten, Hubert Kanatschnig, Jarmila Szabova, Zdenka Powerova, Nousia Nettuno
   (Vec C-116/09) (1)

   2011/C 63/45
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 6.6.2009.


title: Vec C-325/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy we Wrocławiu (Poľsko) 1. júla 2015 Z. Ś., Z. M., M. P./X w G.

text:
               25.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy we Wrocławiu (Poľsko) 1. júla 2015 Z. Ś., Z. M., M. P./X w G.
   (Vec C-325/15)
   (2016/C 145/16)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Rejonowy we Wrocławiu

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Z. Ś., Z. M., M. P.

      Žalovaný: X w G.

      Prejudiciálne otázky

   Súdny dvor (desiata komora) vydal 18. februára 2016 uznesenie, v ktorom odpovedal na prvú prejudiciálnu otázku vnútroštátneho súdu. Druhá prejudiciálna otázka bola vyhlásená za zjavne neprípustnú.


title: Vec C-452/05: Žaloba podaná  19. decembra 2005  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/17

         Žaloba podaná 19. decembra 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu
   (Vec C-452/05)
   (2006/C 48/33)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: S. Pardo Quintillán a F. Simonetti, splnomocnené zástupkyne, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 19. decembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Luxemburskému veľkovojvodstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               rozhodol, že Luxemburské veľkovojvodstvo tým, že nie je schopné zabezpečiť, aby minimálne percento zníženia celkovej záťaže vstupujúcej do všetkých čističiek odpadových vôd bolo aspoň 75 % pre celkový obsah fosforu a aspoň 75 % pre celkový obsah dusíka, si nesplnilo svoje povinnosti z dôvodu nesprávnej aplikácie článku 5 ods. 4 smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd (1),

               2.

               zaviazal Luxemburské veľkovojvodstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Luxembursko v roku 1999 oznámilo, že sa namiesto použitia prísnejšieho režimu na všetky čističky odpadových vôd na svojom území rozhodlo oprieť o článok 5 ods. 4, ktorý pristupuje k celkovému posúdeniu úrovne zníženia dusíka a fosforu pre všetky luxemburské aglomerácie.
   Podľa posledných informácií týkajúcich sa percenta celkového zníženia záťaže vstupujúcej do všetkých čističiek odpadových vôd v Luxemburgu však podmienky aplikácie článku 5 ods. 4 neboli splnené.
   Komisia môže teda len konštatovať, že luxemburské orgány nepreukázali, že minimálne percento zníženia celkovej záťaže dusíka a fosforu je aspoň 75 % pre každý z týchto dvoch prvkov; v dôsledku čoho nie sú splnené podmienky aplikácie článku 5 ods. 4.

      (1)  Ú. v. ES L 135, s. 40.


title: Vec F-58/08: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  25. septembra 2009 — Avogadri a i./Komisia

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/86

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 25. septembra 2009 — Avogadri a i./Komisia
   (Vec F-58/08) (1)

   2009/C 267/158

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda druhej komory nariadil výmaz mena Monica Leva zo zoznamu žalobcov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 15.8.2008, s. 74.


title: Vec C-169/14: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Castellón – Španielsko) – Juan Carlos Sánchez Morcillo, María del Carmen Abril García/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 93/13/EHS — Článok 7 — Charta základných práv Európskej únie — Článok 47 — Spotrebiteľské zmluvy — Zmluva o hypotekárnom úvere — Nekalé podmienky — Konanie o výkone záložného práva — Právo podať žalobu)

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/25

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Castellón – Španielsko) – Juan Carlos Sánchez Morcillo, María del Carmen Abril García/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
   (Vec C-169/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 93/13/EHS - Článok 7 - Charta základných práv Európskej únie - Článok 47 - Spotrebiteľské zmluvy - Zmluva o hypotekárnom úvere - Nekalé podmienky - Konanie o výkone záložného práva - Právo podať žalobu))
   2014/C 315/38
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Audiencia Provincial de Castellón

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Juan Carlos Sánchez Morcillo, María del Carmen Abril García

      Žalovaná: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA

      Výrok rozsudku

   Článok 7 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že bráni systému výkonu rozhodnutí, o aký ide vo veci samej, stanovujúcemu, že konanie o výkone záložného práva nemôže byť prerušené súdom rozhodujúcim v merite veci, ktorý vo svojom konečnom rozhodnutí môže priznať nanajvýš peňažné odškodnenie ujmy spôsobenej spotrebiteľovi v rozsahu, v akom spotrebiteľ v postavení povinného dlžníka nemôže podať odvolanie proti rozhodnutiu, ktorým sa zamieta jeho námietka proti tejto exekúcii, zatiaľ čo predajca alebo dodávateľ v postavení oprávneného veriteľa môže podať tento opravný prostriedok proti rozhodnutiu, ktorým sa zastavuje konanie alebo sa nekalá podmienka vyhlasuje za neuplatniteľnú.

      (1)  Ú. v. EÚ C 175, 10.6.2014.


title: Vec T-360/15: Žaloba podaná 1. júla 2015 – Dr Vita/ÚHVT (69)

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/50

         Žaloba podaná 1. júla 2015 – Dr Vita/ÚHVT (69)
   (Vec T-360/15)
   (2015/C 279/63)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dr Vita sp. z o. o. (Olsztyn, Poľsko) (v zastúpení: D. Rzążewska, advokátka [radca prawny])

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca číslo „69“ – prihláška č. 12 794 566.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 1. apríla 2015 vo veci R 2513/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c), ako aj článku 7 ods. 2 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-503/08: Žaloba podaná 20. novembra 2008 – Rundpack/ÚHVT (Zobrazenie pohára)

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/48

         Žaloba podaná 20. novembra 2008 – Rundpack/ÚHVT (Zobrazenie pohára)
   (Vec T-503/08)
   (2009/C 44/85)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rundpack AG (v zastúpení: R. Chmilewsky-Lehner, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie (R 1400/2006-1) žalovaného z 3. septembra 2008 a vrátiť prihlášku ochrannej známky č. 003 317 571 Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu na pokračovanie v konaní o prihláške a zaviazať žalovaného na náhradu všetkých trov konania, najmä trov konania pred odvolacím senátom,

               —

               subsidiárne zrušiť rozhodnutie žalovaného z 3. septembra 2008 a vrátiť prihlášku ochrannej známky č. 003 317 571 Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu na pokračovanie v konaní o prihláške s nasledovným obmedzeným zoznamom tovarov a zaviazať žalovaného na náhradu všetkých trov konania, najmä trov konania pred odvolacím senátom.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: trojrozmerná ochranná známka „BECHER RUND“ pre výrobky zaradené do tried 16, 17 a 20 (prihláška č. 3 317 591).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1), lebo prihlasovaná ochranná známka má minimálne požadovanú rozlišovaciu spôsobilosť.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec F-74/10: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  29. septembra 2011 — Kimman/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Článok 43 služobného poriadku — Článok 45 služobného poriadku — Hodnotenie za rok 2009 — Zaradenie do triedy podľa výkonnosti — Rozhodnutie o pridelení bodov na povýšenie — Hodnotiaca správa — Stanovisko ad hoc skupiny — Porušenie povinnosti odôvodnenia — Dôvod uplatnený ex offo — Dôkazné bremeno)

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/24

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 29. septembra 2011 — Kimman/Komisia
   (Vec F-74/10) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Článok 43 služobného poriadku - Článok 45 služobného poriadku - Hodnotenie za rok 2009 - Zaradenie do triedy podľa výkonnosti - Rozhodnutie o pridelení bodov na povýšenie - Hodnotiaca správa - Stanovisko ad hoc skupiny - Porušenie povinnosti odôvodnenia - Dôvod uplatnený ex offo - Dôkazné bremeno)
   2012/C 138/47
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Eugène Émile Kimman (Overijse, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Berscheid a P. Pecho, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba o zrušenie hodnotiacej správy žalobcu za rok 2008

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť jednu štvrtinu trov konania, ktoré vynaložil E. E. Kimman.

               3.

               E. E. Kimman znáša tri štvrtiny svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010, s. 63.


title: Vec C-643/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen Sad — Varna (Bulharsko) 15. decembra 2011 — LVK-56 EOOD/Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Centralno Upravlenie na Nacionalnata Agencia za Prihodite

text:
               17.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen Sad — Varna (Bulharsko) 15. decembra 2011 — LVK-56 EOOD/Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Centralno Upravlenie na Nacionalnata Agencia za Prihodite
   (Vec C-643/11)
   2012/C 80/13
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen Sad — Varna

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: LVK-56 EOOD

      Žalovaný: Direktor na Direkcia „Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto“ — Varna pri Centralno Upravlenie na Nacionalnata Agencia za Prihodite

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Zahŕňa článok 203 smernice Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty všetky prípady nesprávne vyfakturovanej dane z pridanej hodnoty vrátane prípadov, keď bola vystavená faktúra s vyúčtovanou daňou z pridanej hodnoty bez toho, aby došlo k zdaniteľnej udalosti? V prípade kladnej odpovede na túto otázku, vyžadujú články 203 a 273 smernice 2006/112/ES, aby členské štáty výslovne upravili, že splatná daň z pridanej hodnoty je daň, ktorá bola vyfakturovaná a v súvislosti s ktorou nedošlo k zdaniteľnej udalosti, alebo postačuje prebratie všeobecného ustanovenia smernice, podľa ktorého vzniká povinnosť zaplatiť daň každému, kto ju uvedie na faktúre?

               2.

               Vyžadujú články 73, 179 a 203 smernice 2006/112/ES vzhľadom na odôvodnenie smernice č. 39 a na zabezpečenie presnosti odpočtov dane, aby orgány zodpovedné za príjmy v prípade, že bola vo faktúre vyúčtovaná daň z pridanej hodnoty bez toho, aby došlo k zdaniteľnej udalosti, opravili základ dane alebo daň vyúčtovanú vo faktúre?

               3.

               Môžu osobitné opatrenia podľa článku 395 smernice 2006/112/ES existovať v takej daňovej praxi, akou je prax dotknutá vo veci samej, keď orgány zodpovedné za príjmy na účely kontroly odpočtov dane preveria len vykonané odpočty dane, kým daň z uskutočnených transakcií sa považuje za bezpodmienečne splatnú už len preto, lebo bola vyúčtovaná vo faktúre? V prípade kladnej odpovede na túto otázku: Je podľa článku 203 smernice 2006/112/ES prípustné — a ak áno, v akých prípadoch —, aby sa za tú istú transakciu vymerala daň prvý raz u dodávateľa alebo poskytovateľa služieb, pretože daň uviedol na faktúre, a druhýkrát u príjemcu dodania alebo služby tým, že sa mu neprizná právo na odpočet dane?

               4.

               Dochádza na základe takej daňovej praxe, o akú ide v konaní vo veci samej — podľa ktorej sa nadobúdateľovi zdaniteľného plnenia alebo príjemcovi zdaniteľnej služby neprizná právo na odpočet dane z dôvodu „chýbajúceho dokladu o vykonaní transakcie“, bez toho, aby sa zohľadnili už konštatované zistenia, že daňová povinnosť vznikla dodávateľovi alebo poskytovateľovi služieb a on je povinný zaplatiť daň, pričom v čase posúdenia vzniku práva na odpočet dane nebol opravný daňový výmer upravený, resp. nevznikol a nebol zistený nijaký dôvod, aby bol zmenený spôsobom, ktorý stanovil štát, — k porušeniu nekumulovateľnosti dane z pridanej hodnoty a je táto daňová prax v rozpore so zásadami právnej istoty, rovnosti zaobchádzania a daňovej neutrality?

               5.

               Je podľa článku 167 a článku 168 písm. a) smernice 2006/112/ES prípustné, aby sa právo na odpočet dane nepriznalo nadobúdateľovi zdaniteľného plnenia alebo príjemcovi zdaniteľnej služby, ktorý spĺňa všetky podmienky stanovené v článku 178 smernice, ak na základe právoplatného opravného daňového výmeru, ktorý bol vydaný voči dodávateľovi alebo poskytovateľovi služieb, nebola z dôvodu „chýbajúceho vzniku zdaniteľnej udalosti“ vykonaná oprava vyfakturovanej dane z pridanej hodnoty, ale daňová povinnosť sa považovala za vzniknutú a zohľadnenú pri stanovení výsledku predmetného zdaňovacieho obdobia? Je z hľadiska odpovede na túto otázku relevantná skutočnosť, že dodávateľ alebo poskytovateľ služby nepredložil počas daňovej kontroly nijaké účtovné záznamy a výsledok za toto obdobie bol stanovený iba na základe údajov v priznaniach dane z pridanej hodnoty, ako aj na základe účtovných kníh predajov a nákupov?

               6.

               V závislosti od odpovede na predchádzajúce otázky, majú sa článok 167 a článok 168 písm. a) smernice 2006/112/ES vykladať v tom zmysle, že si neutralita dane z pridanej hodnoty za takých okolností, o aké ide v konaní vo veci samej, vyžaduje, aby zdaniteľná osoba mohla odpočítať daň, ktorú vyfakturovala za transakcie?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec C-350/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 12. júla 2010 — Nordea Pankki Suomi Oyj

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/33

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 12. júla 2010 — Nordea Pankki Suomi Oyj
   (Vec C-350/10)
   ()
   2010/C 246/55
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Nordea Pankki Suomi Oyj

      Žalovaná: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 13 časť B písm. d) bod 3 a bod 5 šiestej smernice 77/388/EHS (1) o dani z pridanej hodnoty vykladať v tom zmysle, že služby Swift, opísané v bode 1 uznesenia vnútroštátneho súdu, ktoré sa využívajú v platobnom styku a pri transakciách s cennými papiermi medzi finančnými inštitúciami, sú oslobodené od dane z pridanej hodnoty?

      (1)  Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001 s. 23).


title: Vec T-181/06: Žaloba podaná 6. júla 2006 – Talianska republika/Komisia

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/34

         Žaloba podaná 6. júla 2006 – Talianska republika/Komisia
   (Vec T-181/06)
   (2006/C 212/62)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: Giacomo Aiello, Avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie 2006/334/ES z 28. apríla 2006, 2006 K (2006) 1702, pokiaľ vylučuje z financovania Spoločenstva niektoré výdavky uskutočnené Talianskou republikou v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF),

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Talianska republika napadla na Súde prvého stupňa rozhodnutie Komisie K (2006) 1702, z 28. apríla 2006, pretože vylúčilo z financovania Spoločenstva niektoré výdavky uskutočnené žalobkyňou v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF).
   Na podporu svojich návrhov žalobkyňa tvrdí porušenie a nesprávne uplatnenie:

               —

               článku 11 ods. 1 písm. c) bodu 4, článku 13 ods. 2, článku 15 ods. 4 písm. a), článku 30 ods. 1 a 2 a článku 51 nariadenia Rady (ES) č. 2200/96 z 28. októbra 1996 o spoločnej organizácii trhu s ovocím a zeleninou (Ú. v. ES L 271, 2.11.1996, s. 19; Mim. vyd. 03/020, s. 55),

               —

               článku 17 ods. 2 tretieho pododseku nariadenia Komisie (ES) č. 659/97 zo 16. apríla 1997 stanovujúceho podrobné pravidlá uplatnenia nariadenia Rady (ES) č. 2200/96 o intervenčných opatreniach v sektore ovocia a zeleniny (Ú. v. ES L 100, 17.4.1997, s. 22; Mim. vyd. 03/020, s. 405),

               —

               článku 8 ods. 2 písm. c) a d) a ods. 4 písm. b), ako aj článku 16 ods. 1 nariadenia Komisie (ES) z 28. marca 2001, ktorým sa stanovujú podrobné vykonávacie predpisy k nariadeniu Rady (ES) č. 2200/96 týkajúce sa prevádzkových programov, prevádzkových fondov a finančnej pomoci spoločenstva a ktorým sa ruší nariadenie (ES) č. 411/97 (Ú. v. ES L 90, 30.3.2001, s. 4; Mim. vyd. 03/032, s. 39),

               —

               článku 3 nariadenia Komisie (ES) č. 412/97 z 3. marca 1997, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 2200/96, pokiaľ ide o uznanie organizácií výrobcov (Ú. v. ES L 62, 4.3.1997, s. 16),

               —

               článkov 6 a 9 nariadenia Komisie (EHS) č. 3887/92 z 23. decembra 1992, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá pre uplatňovanie integrovaného správneho a kontrolného systému pre určité programy pomoci spoločenstva (Ú. v. ES L 391, 31.12.1992, s. 36).


title: Vec C-458/08: Žaloba podaná 21. októbra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/19

         Žaloba podaná 21. októbra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-458/08)
   (2008/C 327/31)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Traversa a P. Guerra e Andrade, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika si tým, že pre poskytovanie služieb v oblasti stavebníctva v Portugalsku vyžaduje rovnaké požiadavky ako v prípade usadenia sa, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 49,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Portugalská právna úprava v oblasti prístupu k stavebnej činnosti a jej vykonávania (zákonný dekrét č. 12/2004) podriaďuje výkon stavebnej činnosti v Portugalsku udeleniu povolenia.
   Žiadny podnik bez výnimky nemôže v Portugalsku vykonávať práce v oblasti výstavby, rekonštrukcie, rozširovania, úprav, opráv, konzervácie, rehabilitácie, čistenia, reštaurovania, demolácie a vo všeobecnosti žiadne práce súvisiace so stavebníctvom bez predchádzajúceho súhlasu portugalských správnych orgánov.
   Právny predpis, v ktorom je stanovená uvedená právomoc portugalských správnych orgánov a ktorým sa zakazuje podnikom – vrátane podnikov Spoločenstva – poskytovať služby v oblasti stavebníctva v Portugalsku bez predchádzajúceho povolenia na vstup do stavebného priemyslu vydaného portugalskými správnymi orgánmi, je v rozpore s článkom 49 ES.
   Požiadavky na prístup k stavebnej činnosti v rozsahu, v akom sú stanovené v portugalskej právnej úprave, sú požiadavkami pre usadenie sa. Portugalská právna úprava nerozlišuje medzi usadením sa a poskytovaním služieb dočasného charakteru.
   Na účely poskytovania služieb v Portugalsku musí stavebný podnik sídliaci v inom členskom štáte spĺňať všetky požiadavky potrebné na usadenie sa, čo v praxi znamená, že ten istý stavebný podnik nemá inú možnosť, ako usadiť sa v Portugalsku. Takáto požiadavka vážne obmedzuje voľný pohyb služieb.
   Požiadavky na ďalšie vykonávanie tejto činnosti taktiež predstavujú obmedzenia voľného pohybu služieb, pretože sa znemožňuje poskytovanie služieb v oblasti stavebníctva dočasného charakteru.
   Dôvody, ktoré Portugalsko uvádza na odôvodnenie sporných obmedzení, neboli preukázané a nie je možné ich zohľadniť.


title: Vec C-509/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden rozsudkom zo dňa 10. decembra 2004 vo vzťahu ku konaniu Magpar VI B.V. proti Staatssecretaris van Financiën

text:
               5.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/15

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden rozsudkom zo dňa 10. decembra 2004 vo vzťahu ku konaniu Magpar VI B.V. proti Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-509/04)
   (2005/C 31/31)
   Jazyk konania: holandčina
   Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) podal rozsudkom z 10. decembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo vzťahu ku konaniu Magpar VI B.V. proti Staatssecretaris van Financiën, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 13. decembra 2004.
   Hoge Raad der Nederlanden žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1)

               Musí sa článok 7 ods. 1 písm. bb smernice 69/335/EHS (1) v znení smernice 73/79/EHS (2) vykladať tak, že keď spoločnosť v priebehu piatich rokov od nadobudnutia podielov v rámci fúzie podielov, ktorá je oslobodená od kapitálovej dane, tieto podiely prestala držať, pretože spoločnosť, ktorej podiely držala, bola subjektom fúzie, majú platiť požiadavky pre podiely v nadobúdajúcej spoločnosti, na ktoré odkazuje uvedené ustanovenie smernice?

               2)

               Je pre otázku položenú v bode 4.1 rozhodujúce, že spoločnosť, ktorej podiely držala, zanikla v dôsledku účinnosti právnej fúzie s inou spoločnosťou (článok 2:311 ods. 1 BW), takže v pravom zmysle slova nemožno hovoriť o prevode podielov?

      (1)  Smernica Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania (Ú. v. ES L 249, s. 25).

      (2)  Smernica Rady 73/79/EHS z 9. apríla 1973 o zmene oblasti použitia zníženej sadzby kapitálovej dane, ktorá je stanovená v prospech určitých reštrukturalizácií spoločností v článku 7 ods. 1 písm. b) smernice o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania (Ú. v. ES L 103, s. 13).


title: Vec T-1/14 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo  7. marca 2014 ﾀﾓ Aluminios Cortizo a Cortizo Cartera/Komisia ( „Predbežné opatrenie  — Štátna pomoc  — Pomoc poskytnutá španielskymi orgánmi v prospech zoskupení hospodárskych záujmov (ZHZ) a ich investorov  — Daňový režim uplatniteľný na určité dohody o finančnom lízingu pri nadobudnutí lodí (španielsky systém daňového lízingu)  — Návrh na odklad výkonu  — Nedodržanie formálnych náležitostí  — Neprípustnosť“ )

text:
               5.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 135/40

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 7. marca 2014 – Aluminios Cortizo a Cortizo Cartera/Komisia
   (Vec T-1/14 R)
   ((„Predbežné opatrenie - Štátna pomoc - Pomoc poskytnutá španielskymi orgánmi v prospech zoskupení hospodárskych záujmov (ZHZ) a ich investorov - Daňový režim uplatniteľný na určité dohody o finančnom lízingu pri nadobudnutí lodí (španielsky systém daňového lízingu) - Návrh na odklad výkonu - Nedodržanie formálnych náležitostí - Neprípustnosť“))
   2014/C 135/51
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Aluminios Cortizo, SA (Padrón, Španielsko) a Cortizo Cartera, SL (Padrón) (v zastúpení: A. Beiras Cal, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci, M. Afonso, É. Gippini Fournier a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu najmä rozhodnutia Komisie C (2013) 4426 final zo 17. júla 2013 týkajúceho sa štátnej pomoci SA. 21233 C/2011 (ex NN/2011, ex CP 137/2006) – Daňový režim uplatniteľný na určité dohody o finančnom lízingu

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-207/06: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. júla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Finanzsenat Salzburg – Aigen – Rakúsko) – Schwaninger Martin, Viehhandel – Viehexport/Zollamt Sazlburg, Erstattungen (Nariadenie (ES) č. 615/98 — Vývozné náhrady — Blaho živého hovädzieho dobytka počas prepravy — Smernica 91/628/EHS — Uplatnenie pravidiel na ochranu zvierat počas prepravy — Predpisy týkajúce sa dĺžok trvania cesty a obdobia na odpočinok, ako aj prepravy po mori hovädzieho dobytka do miesta nachádzajúceho sa mimo územia Spoločenstva — Kŕmenie a napájanie zvierat počas cesty)

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/5

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. júla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Finanzsenat Salzburg – Aigen – Rakúsko) – Schwaninger Martin, Viehhandel – Viehexport/Zollamt Sazlburg, Erstattungen
   (Vec C-207/06) (1)

   (Nariadenie (ES) č. 615/98 - Vývozné náhrady - Blaho živého hovädzieho dobytka počas prepravy - Smernica 91/628/EHS - Uplatnenie pravidiel na ochranu zvierat počas prepravy - Predpisy týkajúce sa dĺžok trvania cesty a obdobia na odpočinok, ako aj prepravy po mori hovädzieho dobytka do miesta nachádzajúceho sa mimo územia Spoločenstva - Kŕmenie a napájanie zvierat počas cesty)
   (2008/C 223/07)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Unabhängiger Finanzsenat Salzburg – Aigen
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Schwaninger Martin, Viehhandel – Viehexport

      Odporca: Zollamt Sazlburg, Erstattungen
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Unabhängiger Finanzsenat (Rakúsko) – Výklad článku 1 nariadenia Komisie (ES) č. 615/98 z 18. marca 1998, ktorým sa stanovujú osobitné pravidlá uplatňovania režimu vývozných náhrad vzhľadom na blaho živého hovädzieho dobytka počas prepravy [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 82, s. 19), ako aj kapitoly VII č 48 bod 7 písm. a) a b) prílohy smernice Rady 91/628/EHS z 19. novembra 1991 o ochrane zvierat počas prepravy, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 90/425/EHS a 91/496/EHS (Ú. v. ES L 340, s. 17; Mim. vyd. 03/012, s. 133), a článku 5 časti A bodu 2 písm. d) bodu ii) prvej zarážky tejto smernice – Uplatniteľnosť pravidiel na ochranu zvierat, čo sa týka dĺžky trvania cesty a odpočinku pri preprave hovädzieho dobytka po mori do miesta nachádzajúceho sa mimo územia Spoločenstva na vozidlách naložených na plavidlá bez vyloženia zvierat – Chýbajúce záznamy v pláne prepravy o čase, kedy boli prepravované zvieratá počas prepravy skutočne nakŕmené a napojené
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 nariadenia Komisie (ES) č. 615/98 z 18. marca 1998, ktorým sa stanovujú osobitné pravidlá uplatňovania režimu vývozných náhrad vzhľadom na blaho živého hovädzieho dobytka počas prepravy, sa nemá vykladať v takom zmysle, že sa bod 48 ods. 7 písm. b) prílohy smernice Rady 91/628/EHS z 19. novembra 1991 o ochrane zvierat počas prepravy, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 90/425/EHS a 91/496/EHS, zmenená a doplnená smernicou Rady 95/29/ES z 29. júna 1995, uplatňuje na prepravu po mori medzi zemepisným bodom v Európskom spoločenstve a zemepisným bodom nachádzajúcim sa v tretej krajine vozidlom naloženým na plavidle bez vyloženia zvierat.

               2.

               Bod 48 ods. 7 písm. a) prílohy smernice 91/628, zmenenej a doplnenej smernicou 95/29, sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade prepravy po mori medzi zemepisným bodom Európskeho spoločenstva a zemepisným bodom nachádzajúcim sa v tretej krajine vozidlom naloženým na plavidle bez vyloženia zvierat sa dĺžka trvania prepravy nezohľadňuje, ak sú zvieratá prepravované v súlade s podmienkami stanovenými v odsekoch 3 a 4 toho istého bodu 48 s výnimkou dĺžok trvania ciest a období na odpočinok. Ak je tomu tak, nové prepravné obdobie po ceste môže v súlade s odsekom 4 písm. d) tohto bodu 48 začať plynúť okamžite po vyložení vozidla v prístave tretej krajiny určenia.

               3.

               Plán prepravy, ktorý obsahuje písacím strojom vopred napísaný záznam, podľa ktorého sú zvieratá počas prepravy po mori kŕmené a napájané „večer, ráno, na poludnie, večer, ráno“, môže spĺňať požiadavky smernice 91/628, zmenenej a doplnenej smernicou 95/29, ak sa preukáže, že tieto úkony boli skutočne uskutočnené. Ak sa príslušný orgán vzhľadom na všetky dokumenty, ktoré mu boli predložené vývozcom, domnieva, že podmienky tejto smernice neboli dodržané, prináleží mu posúdiť, či toto nedodržanie má dosah na blaho zvierat, či možno pri takomto nerešpektovaní urobiť prípadne nápravu a či má za následok stratu, zníženie alebo udržanie vývoznej náhrady.

      (1)  Ú. v. EÚ C 190, 12.8.2006.


title: Vec T-171/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2016 – Benelli Q. J./ÚHVT – Demharter (MOTOBI B PESARO) („Ochranná známka Spoločenstva — Konanie vo veci zrušenia — Obrazová ochranná známka MOTOBI B PESARO — Riadne používanie ochrannej známky — Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Dôkazy predložené proti návrhu na zrušenie po uplynutí stanovenej lehoty — Nezohľadnenie — Voľná úvaha odvolacieho senátu — Ustanovenie v opačnom zmysle — Okolnosti brániace zohľadneniu nových alebo dodatočných dôkazov — Článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 — Pravidlo 50 ods. 1 tretí pododsek nariadenia (ES) č. 2868/95“)

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2016 – Benelli Q. J./ÚHVT – Demharter (MOTOBI B PESARO)
   (Vec T-171/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie vo veci zrušenia - Obrazová ochranná známka MOTOBI B PESARO - Riadne používanie ochrannej známky - Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Dôkazy predložené proti návrhu na zrušenie po uplynutí stanovenej lehoty - Nezohľadnenie - Voľná úvaha odvolacieho senátu - Ustanovenie v opačnom zmysle - Okolnosti brániace zohľadneniu nových alebo dodatočných dôkazov - Článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 - Pravidlo 50 ods. 1 tretí pododsek nariadenia (ES) č. 2868/95“))
   (2016/C 098/39)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Benelli Q. J. Srl (Pesaro, Taliansko) (v zastúpení: P. Lukácsi a B. Bozóki, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne F. Mattina, neskôr P. Bullock, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Demharter GmbH (Dillingen, Nemecko) (v zastúpení: A. Kohn, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 16. januára 2013 (vec R 2590/2011-2), týkajúcemu sa konania vo veci zrušenia medzi Demharter GmbH a Benelli Q. J. Srl

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Benelli Q. J. Srl je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 147, 25.5.2013.


title: Vec C-112/14: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 13. novembra 2014 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Sloboda usadiť sa – Voľný pohyb kapitálu – Články 49 ZFEÚ a 63 ZFEÚ – Články 31 a 40 Dohody EHP – Vnútroštátna daňová právna úprava – Pripísanie ziskov vlastníkom podielov v spoločnostiach s koncentrovanou vlastníckou štruktúrou – Rozdielne zaobchádzanie so spoločnosťami rezidentmi a spoločnosťami nerezidentmi – Čisto vykonštruované schémy – Proporcionalita)

text:
               19.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/9

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 13. novembra 2014 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
      (Vec C-112/14) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Sloboda usadiť sa - Voľný pohyb kapitálu - Články 49 ZFEÚ a 63 ZFEÚ - Články 31 a 40 Dohody EHP - Vnútroštátna daňová právna úprava - Pripísanie ziskov vlastníkom podielov v spoločnostiach s koncentrovanou vlastníckou štruktúrou - Rozdielne zaobchádzanie so spoločnosťami rezidentmi a spoločnosťami nerezidentmi - Čisto vykonštruované schémy - Proporcionalita)
      (2015/C 016/12)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a L. Armati, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: L. Christie, splnomocnený zástupca)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska tým, že prijalo a ponechalo v platnosti daňovú právnu úpravu týkajúcu sa pripísania ziskov vlastníkom podielov („participators“) v spoločnostiach nerezidentoch, ktorá stanovuje rozdielne zaobchádzanie s vnútroštátnymi a cezhraničnými činnosťami, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 63 ZFEÚ a článku 40 Dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992.

                  2.

                  Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska je povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 184, 16.6.2014.


title: Vec T-559/08: Žaloba podaná 17. decembra 2008 – STIM d'Orbigny/Komisia

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/61

         Žaloba podaná 17. decembra 2008 – STIM d'Orbigny/Komisia
   (Vec T-559/08)
   (2009/C 44/105)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Société de travaux industriels et maritimes d'Orbigny (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: F. Froment-Meurice, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť neplatnosť napadnutého rozhodnutia Komisie,

               —

               zrušiť prvý článok napadnutého rozhodnutia, ktorý vyhlasuje, že 1. náhrada poskytnutá Francúzskom spoločnosti SNCM vo výške 53,48 miliónov eur je protiprávnou, ale zlučiteľnou štátnou pomocou, 2. záporná predajná cena SNCM vo výške 158 miliónov eur nepredstavuje štátnu pomoc a 3. pomoc na reštrukturalizáciu vo výške 15,81 miliónov eur je protiprávnou, ale zlučiteľnou štátnou pomocou,

               —

               uložiť Komisii povinnosť nahradiť STIM d'Orbigny trovy konania súvisiace s napadnutým rozhodnutím.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa sa domáha zrušenia rozhodnutia Komisie K(2008) 3182 v konečnom znení z 8. júla 2008, ktorým Komisia potvrdila, že:

               —

               náhrada zaplatená Francúzskou republikou spoločnosti Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (ďalej len „SNCM“) vo výške 53,48 miliónov eur z titulu povinností verejnej služby predstavuje protiprávnu štátnu pomoc, ktorá je ale zlučiteľná so spoločným trhom,

               —

               záporná predajná cena SNCM vo výške 158 miliónov eur, prijatie sociálnych opatrení vo vzťahu k zamestnancom vo výške 38,5 miliónov eur spoločnosťou Compagnie Générale Maritime et Financière (ďalej len „CGMF“) a spoločná a súbežná rekapitalizácia SNCM spoločnosťou CGMF vo výške 8,75 miliónov eur nepredstavujú štátnu pomoc a

               —

               pomoc na reštrukturalizáciu vo výške 15,81 miliónov eur, ktorú Francúzska republika poskytla v prospech SNCM, predstavuje protiprávnu štátnu pomoc, ktorá je ale zlučiteľná so spoločným trhom.

         Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody založené na:

               —

               nedostatku odôvodnenia, keďže Komisia:

                           —

                           nedefinovala posudzovaný trh alebo neupresnila postavenie konkurenčných podnikov,

                           —

                           neodpovedala na niektoré tvrdenia spoločnosti Compagnie Méridionale de Navigation pôsobiacej na dotknutom trhu a

                           —

                           nekonštatovala nezlučiteľnosť so spoločným trhom, pokiaľ ide o vklad kapitálu presahujúci 15,81 miliónov eur, ktorý bol vyhlásený za zlučiteľný so spoločným trhom,

               —

               zjavne nesprávnych právnych posúdeniach týkajúcich sa:

                           —

                           uplatnenia článku 86 ods. 2 ES na vklad kapitálu vo výške 53,48 miliónov eur z titulu náhrady verejnej služby, keďže touto sumou boli nahradené dvakrát rovnaké povinnosti verejnej služby, čo viedlo k preplateniu a kompenzácii nedostatočného riadenia a neschopnosti SNCM zlepšiť účinným spôsobom svoju produktivitu,

                           —

                           zápornej predajnej ceny SNCM vo výške 158 miliónov eur, ktorá nemôže byť zbavená prvkov štátnej pomoci; Komisia vykonala nesprávny výklad správania súkromného investora v trhovom hospodárstve a dopustila sa nesprávneho posúdenia tým, že sa domnievala, že riziko kumulácie záväzkov voči štátu v prípade možnej likvidácie umožní považovať predaj SNCM za zápornú cenu za menej nákladné riešenie,

                           —

                           vkladu kapitálu spoločností CGMF vo výške 8,75 miliónov eur; Komisia nevzala do úvahy všetky ekonomické, finančné a právne skutočnosti a nepredložila dôkaz, že vklad kapitálu CGMF nepredstavuje štátnu pomoc,

                           —

                           vkladu na bežný účet spoločností CGMF vo výške 38,5 miliónov eur ako sociálnych opatrení vo vzťahu k zamestnancom, čím sa SNCM dostala do situácie, ktorá je výhodnejšia ako tá, ktorá by vyplývala z trhu,

                           —

                           štátnej pomoci vo výške 22,52 miliónov eur; nemožno dospieť k záveru o zlučiteľnosti tejto pomoci s hlavnými zásadami Spoločenstva, ktoré sa skúmali v predmetnej veci,

               —

               porušení zásad proporcionality a jednotnej povahy pomoci v tom, že príjemca pomoci SNCM neprispel podstatným spôsobom k reštrukturalizácii z vlastných zdrojov alebo externým financovaním získaným za trhových podmienok a že opatrenia prijaté v roku 2006 predstavovali protiprávnu pomoc podniku zo strany Francúzskej republiky.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 28. októbra 2004 vo veci C-148/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal l'Oberlandesgericht München): Nürnberger Allgemeine Versicherungs AG proti Portbridge Transport International BV (Bruselský dohovor — Článok 20 a článok 57 ods. 2 — Nedostavenie sa žalovaného — Žalovaný s bydliskom alebo so sídlom na území iného zmluvného štátu — Ženevský dohovor o prepravnej zmluve v medzinárodnej cestnej nákladnej doprave — Kolízia dohovorov)

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/13

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   z 28. októbra 2004
   vo veci C-148/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal l'Oberlandesgericht München): Nürnberger Allgemeine Versicherungs AG proti Portbridge Transport International BV (1)

   (Bruselský dohovor - Článok 20 a článok 57 ods. 2 - Nedostavenie sa žalovaného - Žalovaný s bydliskom alebo so sídlom na území iného zmluvného štátu - Ženevský dohovor o prepravnej zmluve v medzinárodnej cestnej nákladnej doprave - Kolízia dohovorov)
   (2005/C 6/22)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-148/03, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania v súlade s protokolom z 3. júna 1971 týkajúcim sa výkladu Súdnym dvorom dohovoru z 27. septembra 1968 o súdnej právomoci a výkone rozhodnutí v občianskej a obchodnej oblasti, ktorý podal Súdnemu dvoru l'Oberlandesgericht München) (Nemecko), rozhodnutím z 27. marca 2003, doručeným 31. marca 2003, vo vzťahu ku konaniu medzi Nürnberger Allgemeine Versicherungs AG proti Portbridge Transport International BV, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A Rosas, sudcovia R. Schintgen (spravodajca) a N. Colneric, generálny advokát: A. Tizzano, súdny tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 28. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Článok 57 ods. 2 písmeno a) Dohovoru z 27. septembra 1968 o súdnej právomoci a výkone rozhodnutí v občianskej a obchodnej oblasti zmenenom dohovorom z 9. októbra 1978 o pristúpení Dánskeho kráľovstva, Írska a Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska, dohovorom z 25. októbra 1982 o pristúpení Helénskej republiky, dohovorom z 26. mája 1989 o pristúpení Španielskeho kráľovstva a Portugalskej republiky a dohovorom z 29. novembra 1996 o pristúpení Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho kráľovstva má byť vykladaný v tom zmysle, že právomoc súdneho orgánu zmluvného štátu, ktorej je podrobený žalobca s bydliskom alebo so sídlom na území iného zmluvného štátu, môže byť daná na základe osobitného dohovoru, ku ktorému pristúpil tiež domovský štát súdneho orgánu a ktorý obsahuje osobitné pravidlá o súdnej právomoci, aj keď sa žalovaný vo vnútroštátnom konaní nevyjadrí k veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 146 zo dňa 21.6.2003


title: Vec F-6/07: Žaloba podaná 26. januára 2007 – Suvikas/Rada

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/45

         Žaloba podaná 26. januára 2007 – Suvikas/Rada
   (Vec F-6/07)
   (2007/C 56/85)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Risto Suvikas (Helsinki, Fínsko) (v zastúpení: M.-A. Lucas, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Poradného výboru pre výber zamestnancov o nezapísaní žalobcu na zoznam najlepších uchádzačov pri výbere týkajúcom sa oznámenia Rady o voľnom pracovnom mieste B/024,

               —

               zrušiť tento zoznam, ako aj rozhodnutia Rady o obsadení voľných pracovných miest uchádzačmi, ktorí v ňom boli zapísaní, a o nezamestnaní žalobcu,

               —

               zaviazať Radu na to, aby žalobcovi zaplatila ako náhradu ujmy v služobnom postupe šesťročný rozdiel medzi odmenou, ktorú by dostával, ak by bol prijatý do zamestnania, a odmenou, ktorú dostával inak, a 25 000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Rada 14. októbra 2005 uverejnila oznámenie o voľnom pracovnom mieste na 8 miest dočasných zamestnancov na výkon funkcie „Duty Officer“. Žalobca, ktorý už túto funkciu vykonával ako národný detašovaný expert (NDE), predložil svoju kandidatúru. Dňa 20. februára 2006 bol informovaný, že na základe výberového konania nebol zapísaný na zúžený zoznam.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.
   V rámci prvého dôvodu uplatňuje porušenie bodu 4 oznámenia, ako aj zásad objektivity, transparentnosti a rovnosti zaobchádzania. Konkrétne, zatiaľ čo externí uchádzači boli hodnotení Poradným výborom pre výber zamestnancov na základe pohovorov a skúmania ich dokladov, kandidáti, ktorí už vykonávali funkciu „Duty Officers“ ako NDE, boli hodnotení na základe stanovísk ich nadriadených, čo sa týka spôsobu, akým plnili svoje úlohy. Rada nepreukázala, že táto údajná nesprávnosť neovplyvnila výsledky výberu.
   V rámci druhého žalobného dôvodu sa žalobca dovoláva porušenia práva na obranu v tom, že vzhľadom na to, že interní uchádzači boli hodnotení podľa postupu opísaného vyššie, mali byť vopred oboznámení so stanoviskom svojich hierarchických nadriadených, aby sa mohli voči nemu brániť.
   Tretí dôvod založený na porušení článkov 9 a 12 ods. 1 podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov (POZ), ako aj zásad nestrannosti, objektívnosti a rovnosti zaobchádzania sa skladá z troch častí.
   V prvej časti žalobca uvádza, že určití členovia výboru pre výber sa nachádzali v situácii konfliktu záujmov voči určitým kandidátom, a vzhľadom na to boli určití kandidáti hodnotení mimo výberového postupu, ktoré stanovovalo oznámenie o voľnom pracovnom mieste.
   V druhej časti žalobca tvrdí, že výbor hodnotil doklady uchádzačov bez toho, aby bral do úvahy úroveň, dĺžku a špecifickosť ich vzdelania a profesionálnych skúseností.
   V tretej časti žalobca uvádza, že aj za predpokladu, že by hodnotenie interných uchádzačov na základe stanovísk ich hierarchických nadriadených mohlo byť prípustné z hľadiska zásad, konanie bolo napriek tomu neregulárne v tom, že uvedené stanoviská neboli riadne brané do úvahy pri zostavení zoznamu úspešných uchádzačov, a to najmä z dôvodu už spomínaného konfliktu záujmov.


title: Vec C-498/09 P: Odvolanie podané 3. decembra 2009 : Thomson Sales Europe proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvej komory) z  29. septembra 2009 v spojených veciach T-225/07 a T-364/07, Thomson Sales Europe/Komisia

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/7

         Odvolanie podané 3. decembra 2009: Thomson Sales Europe proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvej komory) z 29. septembra 2009 v spojených veciach T-225/07 a T-364/07, Thomson Sales Europe/Komisia
   (Vec C-498/09 P)
   2010/C 80/13
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Thomson Sales Europe (v zastúpení: F. Goguel a F. Foucault, avocats)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa z 29. septembra 2009,

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie REM č. 03/05 zo 7. mája 2007,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka sa na podporu svojho odvolania dovoláva v podstate troch odvolacích dôvodov.
   Svojím prvým odvolacím dôvodom odvolateľka uvádza, že Súd prvého stupňa porušil pravidlá týkajúce sa príslušnosti uvedené v článku 225 ES, keď vydal rozhodnutie na základe jej návrhu na zrušenie listu Komisie z 20. júla 2007, pričom nepotvrdil získanie oprávnenia na dodatočné nevybratie dovozného cla za farebné televízne prijímače vyrobené v Thajsku, hoci predtým rozhodol, že vyššie uvedený návrh je z dôvodu, že predmetný list nemohol vytvárať právne účinky, neprípustný.
   Svojím druhým odvolacím dôvodom odvolateľka tvrdí, že Súd prvého stupňa porušil právo na obhajobu a dopustil sa zjavne nesprávnej právnej kvalifikácie skutkového stavu tým, že jednak odmietol jej žiadosť o poskytnutie všetkých návrhov na dokazovanie účastníkom konania, a jednak tým, že rozhodol, že Thomson preukázala hrubú nedbanlivosť, keďže ako skúsený podnikateľský subjekt bola povinná vyžiadať si od Komisie podrobné informácie, pokiaľ ide o možnosť pokračovať v deklarovaní farebných televízorov vyrobených v Thajsku ako televízorov thajského pôvodu potom, čo začala s odoberaním trubíc kórejského a malajského pôvodu.
   Svojím tretím odvolacím dôvodom, ktorý sa rozdeľuje na dve časti, sa Thomson dovoláva porušenia článku 239 Colného kódexu (1), týkajúceho sa možnosti úplného alebo čiastočného vrátenia zaplatených dovozných alebo vývozných ciel alebo odpustenia čiastky colného dlhu. Odvolateľka jednak tvrdí, že Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia v rozsahu, v akom zamietol jej žalobu, pričom skúmal iba podmienku týkajúcu sa absencie podvodného konania alebo nedbanlivosti, bez toho, aby predtým overil podmienku týkajúcu sa existencie špeciálnej situácie.
   Okrem toho sa Súd prvého stupňa dopustil nesprávnej právnej kvalifikácie skutkového stavu, a teda nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval, že podmienky odpustenia podľa článku 239 Colného kódexu neboli splnené. Podľa odvolateľky totiž požiadavky tohto ustanovenia spĺňala, pretože okolnosti prejednávaného prípadu vytvárali špeciálnu situáciu, keďže Komisia zmenila prax pri výklade relevantných ustanovení, bez toho, aby podnikateľské subjekty o tejto skutočnosti dostatočne informovala.
   Thomson okrem toho tvrdí, že nemala žiadne pochybnosti, pokiaľ ide o regulárnosť svojich operácií, keďže bola presvedčená, že na celú jej výrobu sa uplatní iba antidumpingové clo, stanovené prakticky na základe spoločnej dohody s Komisiou. Nemožno ju teda považovať za konajúcu nedbanlivo.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307).


title: Vec T-285/10: Žaloba podaná 25. júna 2010 — Milux/ÚHVT (CHEMOCONTROL)

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/49

         Žaloba podaná 25. júna 2010 — Milux/ÚHVT (CHEMOCONTROL)
   (Vec T-285/10)
   ()
   2010/C 234/87
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Milux Holding S.A. (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: J. Bojs, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 29. apríla 2010 vo veci R 1444/2009-4,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „CHEMOCONTROL“ pre tovary a služby tried 9, 10 a 44.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 v rozsahu, v akom odvolací senát nesprávne uplatnil zásadu rovnosti zaobchádzania v skutkových okolnostiach prejednávanej veci; subsidiárne, porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 v rozsahu, v akom odvolací senát dospel k nesprávnemu záveru, že ochranná známka, o ktorej zápis sa žiada, nemá dostatočnú rozlišovaciu spôsobilosť.


title: Vec C-465/04: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  23. marca 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione) – Honyvem Informazioni Commerciali Srl/Mariella De Zotti (Samostatní obchodní zástupcovia — Smernica 86/653/EHS — Právo obchodného zástupcu na náhradu po zániku zmluvy)

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/19

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 23. marca 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione) – Honyvem Informazioni Commerciali Srl/Mariella De Zotti
   (Vec C-465/04) (1)

   (Samostatní obchodní zástupcovia - Smernica 86/653/EHS - Právo obchodného zástupcu na náhradu po zániku zmluvy)
   (2006/C 131/34)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Corte suprema di cassazione
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Honyvem Informazioni Commerciali Srl

      Žalovaná: Mariella De Zotti
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Corte suprema di cassazione – Výklad článkov 17 a 19 smernice Rady 86/653/EHS z 18. decembra 1986 o koordinácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa samostatných obchodných zástupcov (Ú. v. ES L 382, s. 17, Mim. vyd. 06/001, s. 177) – Právo obchodného zástupcu na náhradu alebo na náhradu škody po zániku zmluvy
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 19 smernice Rady 86/653/EHS z 18. decembra 1986 o koordinácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa samostatných obchodných zástupcov sa má vykladať v tom zmysle, že náhradu pri zániku zmluvy, ktorá vyplýva z uplatnenia článku 17 ods. 2 tejto smernice, možno nahradiť na základe kolektívnej zmluvy náhradou určenou v závislosti od iných kritérií, než sú kritériá stanovené uvedeným ustanovením, len vtedy, ak sa preukáže, že uplatnenie takejto zmluvy zaručuje obchodnému zástupcovi vo všetkých prípadoch rovnakú alebo vyššiu náhradu, než je náhrada vyplývajúca z uplatnenia tohto ustanovenia.

               2.

               V rámci stanovenom článkom 17 ods. 2 smernice 86/653 majú členské štáty právomoc posúdenia, ktorú môžu vykonávať najmä v súlade s kritériom spravodlivosti.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 5.2.2005.


title: Vec C-88/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 27. februára 2008 – David Hütter/Technische Universität Graz

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 128/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 27. februára 2008 – David Hütter/Technische Universität Graz
   (Vec C-88/08)
   (2008/C 128/36)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Oberster Gerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: David Hütter

      Žalovaná: Technische Universität Graz
   Prejudiciálna otázka
   Majú sa články 1, 2 a 6 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (1), vykladať v tom zmysle, že im odporuje vnútroštátna právna úprava [v prejednávanej veci § 3 ods. 3, § 26 ods. 1 rakúskeho Vertragsbedienstetengesetz 1948 (zákon o zmluvných zamestnancoch z roku 1948)], ktorá pri stanovovaní rozhodujúceho dňa na účely postupu v zamestnaní vylučuje skoršie započítateľné doby zamestnania, pokiaľ boli dosiahnuté pred dovŕšením osemnásteho roku života?

      (1)  Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79.


title: Vec T-246/08: Žaloba podaná 25. júna 2008 – Melli Bank/Rada

text:
               2.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 197/34

         Žaloba podaná 25. júna 2008 – Melli Bank/Rada
   (Vec T-246/08)
   (2008/C 197/59)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Melli Bank plc (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: R. Gordon, QC, J. Stratford, barrister, R. Gwynne a T. Din, solicitors)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť odsek 4 časti B prílohy rozhodnutia Rady 2008/475/ES o reštriktívnych opatreniach voči Iránu v rozsahu, v ktorom sa týka banky Melli Bank plc,

               —

               prijať akékoľvek iné opatrenie, ktoré sa vzhľadom k okolnostiam predmetného prípadu javí ako odôvodnené a primerané,

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania banky, ktoré vznikli v súvislosti s podaním tejto žaloby.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V prejednávanej veci žalobkyňa navrhuje čiastočné zrušenie rozhodnutia Rady 2008/475/ES z 23. júna 2008 (1), ktorým sa vykonáva článok 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 423/2007 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (2), v rozsahu, v ktorom je žalobkyňa uvedená na zozname fyzických a právnických osôb, subjektov a orgánov, ktorých finančné prostriedky a hospodárske zdroje sú podľa tohto ustanovenia zmrazené.
   Žalobkyňa navrhuje zrušiť odsek 4 časti B prílohy v rozsahu, v ktorom sa jej týka, z dôvodu, že toto ustanovenie je protiprávne v dvoch smeroch.
   Po prvé žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je neprimerané, keďže zmrazenie finančných prostriedkov a majetkových hodnôt žalobkyne i) nie je primerané cieľu, ktorým je zabrániť šíreniu jadrových zbraní alebo jeho financovaniu a ii) nie je najmenej obmedzujúcim prostriedkom udržiavania ostražitosti voči žalobkyni alebo prostriedkom, ktorým sa sleduje cieľ zabrániť financovaniu šírenia jadrových zbraní.
   Po druhé žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore so zásadou zákazu diskriminácie, keďže na jednej strane sa so žalobkyňou, ktorá má rovnaké postavenie ako ostatné pobočky iránskych bánk v Spojenom kráľovstve a nachádza sa v situácii, ktorá je v zásade porovnateľná so situáciou iných britských bánk, vrátane bánk, ktoré majú obchodné vzťahy s Iránom, zaobchádza rozdielne. Na druhej strane sa žalobkyňa nachádza v značne odlišnej situácii ako iná banka označená Bezpečnostnou radou Organizácie spojených národov a napriek tomu sa s ňou zaobchádza rovnako.

      (1)  Ú. v. EÚ L 163, 2008, s. 29.

      (2)  Nariadenia Rady (ES) č. 423/2007 z 19. apríla 2007 (Ú. v. EÚ L 103, 2007, s. 1).


title: Vec T-171/07: Žaloba podaná 14. mája 2007 – Avaya/ÚHVT – ZyXEL Communications (VANTAGE CNM)

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/29

         Žaloba podaná 14. mája 2007 – Avaya/ÚHVT – ZyXEL Communications (VANTAGE CNM)
   (Vec T-171/07)
   (2007/C 170/57)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Avaya Inc. (Basking Ridge, USA) (v zastúpení: A. Beschorner, B. Glaser, C. Thomas, lawyers)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník pred odvolacím senátom: ZyXEL Communications Corp. (Hsin-Chu, Taiwan)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu č. R 156/2006-2 zo 14. marca 2007 týkajúceho sa prihlášky ochrannej známky Spoločenstva č. 3 291 457 „VANTAGE CNM“, a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania, ktoré vznikli v konaní na Súdnom dvore a vedľajšieho účastníka konania na náhradu trov konania, ktoré vznikli v správnom konaní na odvolacom senáte.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ZyXEL Communications Corp.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva „VANTAGE“ pre výrobky a služby v triedach 9 a 42 – prihláška č. 3 291 457.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Avaya Inc.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: ochranná známka Spoločenstva „MULTIVANTAGE“ pre výrobky a služby v triedach 9, 38 a 42 – prihláška č. 2 409 589.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: žalobca uvádza na podporu svojej žaloby dva rozličné žalobné dôvody, a to jednak porušenie zásady rovnosti zaobchádzania a jednotnosti judikatúry, a takisto porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva a všeobecných zásad práva ochranných známok.
   Vo svojom prvom žalobnom dôvode žalobca uvádza, že odvolací senát sa odchýlil od predchádzajúceho rozhodnutia vydaného v súbežnej veci, ktorej predmet konania bol takmer taký istý, pričom neodôvodnil náhlu zmenu svojho postupu.
   Okrem toho žalobca vo svojom druhom žalobnom dôvode uvádza, že odvolací senát dostatočne nezohľadnil zhodnosť tovarov a služieb, na ktoré sa vzťahujú proti sebe stojace ochranné známky, ako aj značnú podobnosť samotných ochranných známok.