title: Vec T-235/11: Žaloba podaná 29. apríla 2011 — Španielsko/Komisia

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/30

         Žaloba podaná 29. apríla 2011 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-235/11)
   2011/C 186/56
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. Muñoz Pérez)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie K(2011) 1023 v konečnom znení z 18. februára 2011, ktorým sa znižuje pomoc z Kohézneho fondu týmto fázam projektov:

                           —

                           „Dodávka a montáž traťového telesa na vysokorýchlostnej trati (Línea de Alta Velocidad) Madrid — Zaragoza — Barcelona — francúzska hranica. Úsek Madrid — Lleida“ (CCI č. 1999.ES.16.CPT.001),

                           —

                           „Vysokorýchlostná železničná trať (Línea de Alta Velocidad ferroviaria) Madrid — Barcelona. Úsek Lleida — Martorell (Plataforma, 1a fase)“ (CCI č. 2000.ES.16.C.PT.001),

                           —

                           „Vysokorýchlostná trať (Línea de Alta Velocidad) Madrid — Zaragoza — Barcelona — francúzska hranica. Prístupové cesty do Zaragozy“ (CCI č. 2000.ES.16.C.PT.003),

                           —

                           „Vysokorýchlostná trať (Línea de Alta Velocidad) Madrid — Zaragoza — Barcelona — francúzska hranica. Úsek Lleida — Martorell. Podúsek X — A (Olérdola — Avinyonet del Penedés“ (CCI č. 2001.ES.16.C.PT.007), a

                           —

                           „Nový železničný vysokorýchlostný prístup k východnému pobrežiu (Nuevo acceso ferroviario de Alta Velocidad a Levante). Podúsek La Gineta — Albacete (Plataforma)“ (CCI č. 2004.ES.16.C.PT.014),

               —

               subsidiárne čiastočne zrušil toto rozhodnutie, pokiaľ ide o finančné úpravy uplatnené na zmeny výslovne uvedené v odsekoch tejto žaloby, v rozsahu, v akom sa znižuje suma finančnej úpravy na 27 047 647,00 eura,

               —

               v každom prípade zaviazal žalovanú inštitúciu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku H ods. 2 prílohy II nariadenia Rady (ES) č. 1164/94 zo 16. mája 1994, ktorým sa zriaďuje Kohézny fond (Ú. v. ES L 130, s. 1; Mim. vyd. 14/001, s. 9), pretože Komisia prijala svoje rozhodnutie bez dodržania trojmesačnej lehoty od konania vypočutia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je v súvislosti so zmluvami na dodanie tovaru založený na porušení článku 20 ods. 2 písm. e) smernice Rady 93/38/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore (Ú. v. ES L 199, s. 84; Mim. vyd. 06/002, s. 194), a v súvislosti s verejným obstarávaním prác a verejným obstarávaním služieb, v prípade ktorých boli uskutočnené úpravy, na porušení článku 20 ods. 2 písm. f) uvedenej smernice, pretože Komisia nesprávne uplatnila uvedené ustanovenie v rozsahu, v akom sa zadávanie verejných zákaziek na doplňujúce služby líši od zmeny už prebiehajúcej verejnej zákazky, ktorú upravujú španielske právne predpisy, čím dotknutá zmena nespadá do pôsobnosti uvedenej smernice.

               3.

               Tretí žalobný dôvod, ktorý je vo vzťahu k predchádzajúcemu žalobnému dôvodu subsidiárny a je uvádzaný výlučne v súvislosti s verejným obstarávaním prác a verejným obstarávaním služieb, v prípade ktorých boli uskutočnené úpravy, je založený na porušení článku 20 ods. 2 písm. f) smernice 93/38, pretože boli splnené všetky požiadavky umožňujúce španielskym orgánom zadať prostredníctvom rokovacieho konania bez zverejnenia verejnú zákazku na dodatočné práce vykonané v piatich fázach projektu, na ktoré sa vzťahuje úprava.


title: Vec F-96/11: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  2. februára 2012 — Makaronidis/Komisia

text:
               28.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 126/28

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 2. februára 2012 — Makaronidis/Komisia
   (Vec F-96/11) (1)

   2012/C 126/55
   Jazyk konania: gréčtina
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Neuverejnené v Úradnom vestníku.


title: Vec C-362/08 P: Odvolanie podané 7. augusta 2008 : Internationaler Hilfsfonds eV proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z  5. júna 2008 vo veci T-141/05, Internationaler Hilfsfonds eV/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/11

         Odvolanie podané 7. augusta 2008: Internationaler Hilfsfonds eV proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z 5. júna 2008 vo veci T-141/05, Internationaler Hilfsfonds eV/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-362/08 P)
   (2008/C 272/20)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Internationaler Hilfsfonds eV (v zastúpení: H. Kaltenecker, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa z 5. júna 2008,

               —

               rozhodnúť vo veci samej s konečnou platnosťou a napadnuté opatrenie Komisie zo 14. februára 2005 vyhlásiť za neplatné (článok 54 Štatútu Súdneho dvora),

               —

               subsidiárne vrátiť vec Súdu prvého stupňa na opätovné prejednanie,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu celkových trov konania a trov konania, ktoré vznikli odvolateľovi.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Súd prvého stupňa zamietol žalobu o neplatnosť podanú odvolateľom proti rozhodnutiu Komisie o zamietnutí prístupu žalobcovi k určitým dokumentom týkajúcich sa zmluvy LIEN 97-2011 o spolufinancovaní programu lekárskej pomoci organizovaného v Kazachstane ako neprípustnú s týmto odôvodnením: Žaloba napáda opatrenie, ktorým bolo len potvrdené predchádzajúce právoplatné rozhodnutie, a v prípade, že napadnuté opatrenie by nebolo len potvrdzujúcim opatrením, nemožno ho považovať ani za rozhodnutie, ktoré môže byť napadnuté žalobou v zmysle nariadenia č. 1049/2001.
   Rozsudok vykazuje ako z právneho hľadiska, tak aj z hľadiska posúdenia skutkových okolností značné nedostatky.
   Po prvé Súd prvého stupňa, pokiaľ ide o kvalifikovanie napadnutého opatrenia, nezohľadnil, že rozhodnutie Komisie, ktoré bolo určené odvolateľovi ako odpoveď na opakovanú žiadosť v zmysle článku 7 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001, je potrebné považovať za neplatné, lebo nebolo vydané generálnym tajomníkom Komisie a neobsahuje ani odôvodnenie, ani právne poučenie. Keďže v dôsledku toho ide o právne neúčinnú odpoveď, tento list nemôže byť predmetom žaloby o neplatnosť. Preto možno len napadnuté opatrenie, t. j. odpoveď Komisie na opakovanú žiadosť odvolateľa, považovať za konečné rozhodnutie, ktorému, na rozdiel od názoru Súdu prvého stupňa, má predchádzať opätovné a úplné preskúmanie situácie Komisiou. Napadnuté opatrenie teda vôbec nie je „len potvrdzujúcim opatrením“, pretože právne potvrdenie ničoho je nezmysel. Súd prvého stupňa však zanedbal preskúmanie právnej platnosti skoršieho rozhodnutia Komisie, čo viedlo k nesprávnemu kvalifikovaniu napadnutého opatrenia Komisie.
   Po druhé tvrdenie Súdu prvého stupňa, že napadnuté opatrenie je odpoveďou na prvú žiadosť v zmysle nariadenia č. 1049/2001 a preto ho nemožno považovať za rozhodnutie napadnuteľné žalobou, vychádza z nesprávneho výkladu článku 7 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001. Súd prvého stupňa prehliadol, že toto ustanovenie síce umožňuje podať opakovanú žiadosť, ale nutne ju nevyžaduje. Z toho hľadiska a so zreteľom na odmietavý postoj Komisie počas celého predchádzajúceho konania odvolateľ už nebol povinný podať ďalšiu žiadosť. Odvolateľ v priebehu konania navrhol zapísanie jeho poukázania na charakter tohto ustanovenia do protokolu o pojednávaní, lebo tento bol v uvedenom bode neúplný. Zamietnutím návrhu na opravu protokolu sa Súd prvého stupňa ďalej dopustil aj procesno-právneho pochybenia.


title: Vec C-110/11: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. mája 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Minister van Financiën/G. in ’t Veld

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/23

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. mája 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Minister van Financiën/G. in ’t Veld
   (Vec C-110/11) (1)

   2011/C 232/40
   Jazyk konania: holandčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 160, 28.5.2011.


title: Vec T-477/04: Žaloba podaná dňa 14. decembra 2004: Aktieselskabet af 21. November 2001 proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               19.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/21

         Žaloba podaná dňa 14. decembra 2004: Aktieselskabet af 21. November 2001 proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-477/04)
   (2005/C 69/38)
   Jazyk, v ktorom bola žaloba podaná: angličtina
   Aktieselskabet af 21. November 2001, so sídlom v Brande (Dánsko), v zastúpení: C. Barrett Christiansen, advokát, podal dňa 14. decembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).
   Ďalším účastníkom konania pred odvolacím senátom bol TDK Kabushiki Kaisha (TDK Corporation), so sídlom v Tokiu (Japonsko).
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu R 364/2003-1 zo 7. októbra 2004

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva:

               Žalobca

               Dotknutá ochranná známka Spoločenstva:

               Slovná ochranná známka TDK pre výrobky triedy 25 (oblečenie, obuv, pokrývky hlavy) – prihláška číslo 1214675

               Namietaný majiteľ ochrannej známky alebo označenia v konaní o námietke:

               TDK Kabushiki Kaisha

               Namietaná ochranná známka alebo označenie:

               Slovné a obrazové ochranné známky Spoločenstva a vnútroštátne ochranné známky pre výrobky triedy 9 (prístroje na zaznamenávanie atď.)

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Zamietnutie prihlášky

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zamietnutie odvolania

               Žalobné dôvody:

               Článok 8 ods. 5 nariadenia Rady č. 40/94 sa v tejto veci neuplatňuje


title: Vec F-5/11: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  19. septembra 2011 — Mariën/Komisia

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/40

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 19. septembra 2011 — Mariën/Komisia
   (Vec F-5/11) (1)

   2012/C 138/101
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 139, 7.5.2011, s. 30.


title: Vec C-515/13: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 26. februára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret – Dánsko) – Ingeniørforeningen i Danmark, konajúca v mene Poula Landina/Tekniq, konajúca v mene spoločnosti ENCO A/S – VVS (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Smernica 2000/78/ES — Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní — Článok 2 ods. 1 a 2 písm. a) — Článok 6 ods. 1 — Rozdielne zaobchádzanie na základe veku — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca nevyplatenie odstupného pracovníkom, ktorí si v čase svojho odchodu môžu uplatniť nárok na starobný dôchodok podľa všeobecného systému)

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/11

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 26. februára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret – Dánsko) – Ingeniørforeningen i Danmark, konajúca v mene Poula Landina/Tekniq, konajúca v mene spoločnosti ENCO A/S – VVS
   (Vec C-515/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 2000/78/ES - Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní - Článok 2 ods. 1 a 2 písm. a) - Článok 6 ods. 1 - Rozdielne zaobchádzanie na základe veku - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca nevyplatenie odstupného pracovníkom, ktorí si v čase svojho odchodu môžu uplatniť nárok na starobný dôchodok podľa všeobecného systému))
   (2015/C 138/13)
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Østre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Ingeniørforeningen i Danmark, konajúca v mene Poula Landina

      Žalovaná: Tekniq, konajúca v mene spoločnosti ENCO A/S – VVS

      Výrok rozsudku

   Článok 2 ods. 1, článok 2 ods. 2 písm. a) a článok 6 ods. 1 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ako je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá stanovuje, že v prípade prepustenia zamestnanca, ktorý bol v tom istom podniku v pracovnom pomere nepretržite 12, 15 alebo 18 rokov, musí zamestnávateľ pri odchode tohto zamestnanca vyplatiť sumu rovnajúcu sa jednej, dvom alebo trom mesačným mzdám, pričom sa však toto odstupné nevyplatí, ak má zamestnanec v čase odchodu možnosť poberať starobný dôchodok podľa všeobecného systému, pokiaľ je táto právna úprava odôvodnená jednak legitímnym cieľom týkajúcim sa politiky zamestnanosti a pracovného trhu a jednak, pokiaľ predstavuje primeraný a nevyhnutný prostriedok na dosiahnutie tohto cieľa. Vnútroštátnemu súdu prináleží overiť, či ide o taký prípad.

      (1)  Ú. v. EÚ C 359, 7.12.2013.


title: Vec C-16/09: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. októbra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Gudrun Schwemmer/Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen — Familienkasse [Sociálne zabezpečenie — Nariadenia (EHS) č. 1408/71 a č. 574/72 — Rodinné dávky — Pravidlá na zamedzenie súbehu — Článok 76 ods. 2 nariadenia č. 1408/71 — Článok 10 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 574/72 — Deti bývajúce v členskom štáte s matkou, ktorá tam spĺňa podmienky poberania rodinných dávok, pričom ich otec, pracujúci vo Švajčiarsku a spĺňajúci a priori podmienky poberania rodinných dávok rovnakého druhu podľa švajčiarskej právnej úpravy, nepodal žiadosť o priznanie týchto dávok]

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/8

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. októbra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Gudrun Schwemmer/Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen — Familienkasse
   (Vec C-16/09) (1)

   (Sociálne zabezpečenie - Nariadenia (EHS) č. 1408/71 a č. 574/72 - Rodinné dávky - Pravidlá „na zamedzenie súbehu“ - Článok 76 ods. 2 nariadenia č. 1408/71 - Článok 10 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 574/72 - Deti bývajúce v členskom štáte s matkou, ktorá tam spĺňa podmienky poberania rodinných dávok, pričom ich otec, pracujúci vo Švajčiarsku a spĺňajúci a priori podmienky poberania rodinných dávok rovnakého druhu podľa švajčiarskej právnej úpravy, nepodal žiadosť o priznanie týchto dávok)
   2010/C 346/13
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Gudrun Schwemmer

      Žalovaný: Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen — Familienkasse

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesfinanzhof — Výklad článku 76 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35), ako aj článku 10 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (EHS) č. 574/72 z 21. marca 1972, ktorým sa stanovuje postup pri vykonávaní nariadenia (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 74, s. 1; Mim. vyd. 05/001, s. 83), v zmenenom a doplnenom znení — Určenie štátu, ktorý je povinný priznať rodinné dávky — Pravidlá na zamedzenie súbehu — Deti bývajúce v členskom štáte s matkou, ktorá tam spĺňa podmienky poberania rodinných dávok, pričom ich otec, bývajúci vo Švajčiarsku a spĺňajúci podmienky poberania rodinných dávok rovnakého druhu podľa švajčiarskej právnej úpravy, nepodal zámerne žiadosť o priznanie týchto dávok s cieľom spôsobiť bývalej manželke ujmu — Kindergeld

      Výrok rozsudku

   Článok 76 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, a článok 10 nariadenia Rady (EHS) č. 574/72 z 21. marca 1972, ktorým sa stanovuje postup na vykonávanie nariadenia č. 1408/71, zmenených, doplnených a aktualizovaných nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996 a zmenených a doplnených nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 647/2005 z 13. apríla 2005, sa majú vykladať v tom zmysle, že nárok nepodliehajúci podmienkam poistenia, zamestnania alebo samostatnej zárobkovej činnosti a vzťahujúci sa na dávky splatné podľa právnej úpravy členského štátu, v ktorom má bydlisko rodič spolu s deťmi, v prospech ktorých sú tieto dávky priznané, sa nemôže čiastočne pozastaviť v situácii, aká je vo veci samej, keď bývalý manžel a druhý rodič uvedených detí má v zmysle právnej úpravy štátu, v ktorom je zamestnaný, nárok na rodinné dávky, a to buď výlučne na základe vnútroštátnej právnej úpravy tohto členského štátu, alebo článku 73 uvedeného nariadenia č. 1408/71, ale v skutočnosti tieto dávky nepoberá, pretože o ne nepožiadal.

      (1)  Ú. v. EÚ C 90, 18.4.2009.


title: Vec C-376/12: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 17. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Taliansko) — Sky Italia Srl/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia dell’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali (Elektronické komunikačné siete a služby — Smernica 2002/20/ES — Článok 12 — Správne dane uložené podnikom dotknutého odvetvia — Vnútroštátna právna úprava ukladajúca operátorom elektronických komunikácií platenie dane určenej na pokrytie nákladov na činnosť vnútroštátnych regulačných orgánov)

text:
               21.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 377/2

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 17. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Taliansko) — Sky Italia Srl/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia dell’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali
   (Vec C-376/12) (1)

   (Elektronické komunikačné siete a služby - Smernica 2002/20/ES - Článok 12 - Správne dane uložené podnikom dotknutého odvetvia - Vnútroštátna právna úprava ukladajúca operátorom elektronických komunikácií platenie dane určenej na pokrytie nákladov na činnosť vnútroštátnych regulačných orgánov)
   2013/C 377/03
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sky Italia Srl

      Žalovaný: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia dell’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali

      Za účasti: Television Broadcasting System SpA, Wind Telecomunicazioni SpA

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Výklad článku 12 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné siete a služby (smernica o povolení) (Ú. v. ES L 108, s. 21; Mim. vyd. 13/029, s. 337) — Správne dane uložené podnikom — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca, že všetky náklady vnútroštátnych regulačných orgánov, ktoré nie sú financované štátom, sa rozdelia medzi podniky dotknutého odvetvia podľa ich príjmov dosiahnutých z príslušného predaja tovaru alebo poskytovania služieb

      Výrok

   Článok 12 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné siete a služby (smernica o povolení) sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni právnej úprave členského štátu, ako je tá, o ktorú ide v konaní vo veci samej, podľa ktorej podniky poskytujúce elektronické komunikačné siete alebo služby sú povinné platiť daň určenú na pokrytie všetkých nákladov znášaných vnútroštátnym regulačným orgánom, ktoré nie sú financované štátom, pričom výška dane sa určí podľa príjmov, ktoré tieto podniky dosiahli, pod podmienkou, že táto daň bude určená výlučne na pokrytie nákladov spojených s činnosťami uvedenými v odseku 1 písm. a) tohto ustanovenia, súhrn príjmov získaných na základe uvedenej dane nepresiahne súhrn nákladov spojených s týmito činnosťami a táto daň bude rozdelená medzi podniky objektívnym spôsobom, transparentne a proporcionálne, čoho preverenie prislúcha vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 13.10.2012.


title: Vec T-386/06: Rozsudok Všeobecného súdu z  24. marca 2011 — Pegler/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Odvetvie medených tvaroviek a tvaroviek zo zliatin medi — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Pripísateľnosť protiprávneho správania — Pokuty — Odstrašujúci účinok“ )

text:
               14.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. marca 2011 — Pegler/Komisia
   (Vec T-386/06) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Odvetvie medených tvaroviek a tvaroviek zo zliatin medi - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Pripísateľnosť protiprávneho správania - Pokuty - Odstrašujúci účinok)
   2011/C 145/35
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pegler Ltd (Doncaster, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: R. Thompson, QC, a A. Collinson, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Nijenhuis a V. Bottka, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci S. Kinsella a K. Daly, solicitors)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 4180 z 20. septembra 2006 o konaní podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F-1/38.121 — Tvarovky), ako aj subsidiárne návrh na zníženie pokuty uloženej žalobkyni v uvedenom rozhodnutí

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 rozhodnutia Komisie K(2006) 4180 z 20. septembra 2006 o konaní podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F-1/38.121 — Tvarovky), sa zrušuje v rozsahu, v akom konštatuje, že Pegler Ltd sa zúčastňovala na porušení v období od 31. decembra 1988 do 29. októbra 1993.

               2.

               Výška pokuty uloženej spoločne a nerozdielne spoločnosti Pegler v článku 2 písm. h) rozhodnutia K(2006) 4180 sa stanovuje na 3,4 milióna eur.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Každý účastník konania znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 20, 27.1.2007.


title: Vec C-455/16 P: Odvolanie podané 12. augusta 2016: Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 2. júna 2016 v spojených veciach T-426/10 až T-429/10 a T-438/12 až T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías a i./Komisia

text:
               24.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/13

         Odvolanie podané 12. augusta 2016: Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 2. júna 2016 v spojených veciach T-426/10 až T-429/10 a T-438/12 až T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías a i./Komisia
   (Vec C-455/16 P)
   (2016/C 392/17)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Moreda-Riviere Trefilerías, S.A. (v zastúpení: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco, V. Romero Algarra, abogados)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 2. júna 2016 v spojených veciach T-438/12 až T-441/12, a najmä vo veci T-440/12, Moreda-Riviere Trefilerías, S.A./Európska komisia,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov tohto konania, ako aj konania pred Všeobecným súdom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že vyhlásil za neprípustný žalobný dôvod týkajúci sa porušenia práva odvolateľky na obhajobu.

               2.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď pri posudzovaní druhej žiadosti o uznanie platobnej neschopnosti, a tým aj prípustnosti žaloby, uplatnil nesprávny právny základ.

               3.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri posudzovaní dôkazov, resp. zjavného skreslenia dôkazov, porušenia povinnosti využitia neobmedzenej právomoci v rámci súdneho preskúmania, porušenia práva na účinnú súdnu ochranu a nedostatku odôvodnenia.


title: Vec T-123/17 R: Uznesenie podpredsedu Všeobecného súdu z 10. apríla 2017 – Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte/ACER („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Energetika — Rozhodnutie ACER, ktorým sa zamieta návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania A-001-2017 (v konsolidovanom znení) — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti“)

text:
               19.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/29

         Uznesenie podpredsedu Všeobecného súdu z 10. apríla 2017 – Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte/ACER
   (Vec T-123/17 R)
   ((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Energetika - Rozhodnutie ACER, ktorým sa zamieta návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania A-001-2017 (v konsolidovanom znení) - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“))
   (2017/C 195/41)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Exaa Abwicklungsstelle für Energieprodukte AG (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: B. Rajal, advokát)

      Žalovaná: Agentúra pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ACER) (v zastúpení: P. Martinet a E. Tremmel, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ smerujúci k odkladu výkonu rozhodnutia ACER zo 17. februára 2017, ktorým sa zamieta návrh na vstup žalobkyne ako vedľajšieho účastníka do konania A-001-2017 (v konsolidovanom znení)

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-109/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 6. marca 2014 – Finanzamt Hamburg-Mitte/Marenave Schiffahrts AG

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 6. marca 2014 – Finanzamt Hamburg-Mitte/Marenave Schiffahrts AG
   (Vec C-109/14)
   2014/C 159/17
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Finanzamt Hamburg-Mitte

      Odporkyňa: Marenave Schiffahrts AG

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Podľa akej metódy sa vypočíta (pomerný) odpočet dane holdingovej spoločnosti z plnení na vstupe v súvislosti so zvýšením kapitálu na účely nadobudnutia podielov v dcérskych spoločnostiach, keď neskôr holdingová spoločnosť (ako to mala od začiatku v úmysle) poskytuje týmto spoločnostiam rôzne zdaniteľné plnenia?

               2.

               Bráni ustanovenie o zlúčení viacerých osôb do jednej zdaniteľnej osoby podľa článku 4 ods. 4 druhého pododseku šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (1), takej vnútroštátnej úprave, podľa ktorej (po prvé) do podniku inej zdaniteľnej osoby (tzv. daňový subjekt) môže byť začlenená len právnická osoba – nie však osobná spoločnosť – a ktorá (po druhé) vyžaduje, aby táto právnická osoba bola finančne, hospodársky, organizačne (v zmysle vzťahu nadradenosti a podradenosti) „začlenená do podniku daňového subjektu“?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku: Môže sa zdaniteľná osoba odvolávať priamo na článok 4 ods. 4 druhý pododsek šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu?

      (1)  Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001.


title: Vec C-152/03: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  21. februára 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof) – Hans-Jürgen Ritter-Coulais, Monique Ritter-Coulais/Finanzamt Germersheim (Daňové zákonodarstvo — Daň z príjmov — Článok 48 Zmluvy EHS (zmenený na článok 48 Zmluvy ES, znovu zmenený, teraz článok 39 ES) — Vnútroštátny predpis, ktorý obmedzuje zohľadnenie strát z príjmu z prenájmu nehnuteľností nachádzajúcich sa na území iného členského štátu)

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 21. februára 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof) – Hans-Jürgen Ritter-Coulais, Monique Ritter-Coulais/Finanzamt Germersheim
   (Vec C-152/03) (1)

   (Daňové zákonodarstvo - Daň z príjmov - Článok 48 Zmluvy EHS (zmenený na článok 48 Zmluvy ES, znovu zmenený, teraz článok 39 ES) - Vnútroštátny predpis, ktorý obmedzuje zohľadnenie strát z príjmu z prenájmu nehnuteľností nachádzajúcich sa na území iného členského štátu)
   (2006/C 131/03)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesfinanzhof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Hans-Jürgen Ritter-Coulais, Monique Ritter-Coulais

      Žalovaný: Finanzamt Germersheim
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Bundesfinanzhof – Výklad článkov 43 a 56 ES – Vnútroštátna právna úprava v oblasti daní z príjmov fyzických osôb obmedzujúca odpočítanie strát na príjme z prenájmu nehnuteľností alebo použitia klauzuly zápornej progresivity výlučne na straty týkajúce sa príjmov z nehnuteľností nachádzajúcich sa na vnútroštátnom území
   Výrok rozsudku
   Článok 48 Zmluvy EHS (zmenený na článok 48 Zmluvy ES, znovu zmenený, teraz článok 39 ES) je potrebné vykladať v tom zmysle, že mu odporuje taká vnútroštátna právna úprava, ako je úprava týkajúca sa sporu vo veci samej, ktorá neumožňuje fyzickým osobám poberajúcim príjmy zo závislej činnosti v jednom členskom štáte, ktoré sú v ňom zdaňované neobmedzeným spôsobom, aby požiadali na účely stanovenia daňovej sadzby pre príjmy v tomto členskom štáte o zohľadnenie strát z príjmov z prenájmu vzťahujúcich sa na obytný dom nachádzajúci sa v inom členskom štáte, ktorý osobne na účely bývania využívajú, napriek tomu, že prípadné pozitívne príjmy z prenájmu vzťahujúce sa na takýto dom by boli zohľadnené.

      (1)  Ú. v. EÚ C 158, 5.7.2003.


               13.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/19

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdneho dvora EZVO predložená Hæstiréttur Íslands dňa 8. mája 2007 vo veci HOB vín ehf proti Faxaflóahafnir sf.
   (Vec E-6/07)
   (2007/C 301/11)
   Listom z 8. mája 2007, ktorý bol doručený na podateľňu súdu 21. mája 2007, požiadal Hæstiréttur Íslands (najvyšší islandský súd) Súdny dvor EZVO o poradné stanovisko vo veci HOB vín ehf proti Faxaflóahafnir sf. v týchto otázkach:

               1.

               V prípade, že spoločnosť patriaca viacerým obciam vyberá poplatky v súvislosti s dovozom alkoholických nápojov z iných štátov EZVO cez prístav, ktorý táto spoločnosť vlastní, vzťahujú sa na túto činnosť ustanovenia článkov 10, 11 alebo 14 Dohody o EHP? Táto otázka vychádza z predpokladu, že činnosť prístavu sa z právneho hľadiska nepovažuje za verejnú činnosť; vyberanie poplatkov má právny základ a poplatky slúžia na zaplatenie nákladov na poskytované služby a čiastočne na náklady za spoločnú prevádzku prístavu.

               2.

               Ak je odpoveď na prvú otázku taká, že sa uplatňuje ktorékoľvek z uvedených ustanovení Dohody o EHP, vylučuje toto ustanovenie vyberanie poplatkov uvedených v prvej otázke? Otázka vychádza z predpokladu, že poplatky súvisiace s dovozom alkoholických nápojov sú vyššie ako poplatky súvisiace s dovozom nealkoholických nápojov a že islandské alkoholické nápoje sa väčšinou dovážajú okrem iného z ostatných štátov EZVO.


title: Vec C-367/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Taliansko) 2. augusta 2007 – Baxter SpA/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) a iní

text:
               20.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Taliansko) 2. augusta 2007 – Baxter SpA/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) a iní
   (Vec C-367/07)
   (2007/C 247/19)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Baxter SpA

      Žalovaní: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) a iní
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Po predpokladoch obsiahnutých v článkoch 2 a 3 (1), ktoré formujú vzťah medzi verejnými inštitúciami členského štátu a farmaceutickými podnikmi tak, že stanovenie ceny lieku alebo zvýšenie jeho ceny prislúcha podnikom, ale v rozsahu schválenom zo strany príslušných orgánov, teda na základe spolupôsobenia podnikov a orgánov poverených vykonávaním kontroly farmaceutických výdavkov, sa v článku 4 ods. 1 stanovuje, že: „zmrazenie cien všetkých liekov alebo niektorých kategórií liekov“, čo predstavuje opatrenie všeobecnej povahy, ktoré aspoň raz do roka podlieha preskúmaniu, či s ohľadom na makroekonomické podmienky v členskom štáte je jeho pokračovanie odôvodnené.
               Toto ustanovenie priznáva príslušným orgánom 90-dňovú lehotu, v rámci ktorej majú zabezpečiť oznámenie o prípadných zvýšeniach alebo zníženiach cien, ktoré sa uskutočňujú.
               Požaduje sa objasniť interpretáciu tohto ustanovenia v časti, ktorá sa týka „prípadných predpokladaných znížení cien“, jednak, či sa má rozumieť v tom zmysle, že okrem všeobecného opatrenia, ktoré predstavuje zmrazenie cien všetkých alebo niektorých kategórií liekov, sa pripúšťa aj ďalšie všeobecné opatrenie, ktoré predstavuje zníženie cien všetkých a niektorých kategórií liekov, a tiež či sa toto uvedené „prípadné zníženie“ má týkať výlučne liekov, na ktoré už bolo uvalené zmrazenie cien;

               2.

               požaduje sa objasniť, či článok 4 ods. 1 v časti, kde sa ukladá príslušným orgánom členského štátu v prípade zmrazenia cien preskúmať najmenej raz za rok, či makroekonomické podmienky odôvodňujú pokračovanie zmrazenia cien, sa môže interpretovať v tom zmysle, že ak sa pripúšťa zníženie cien, s ohľadom na odpoveď na prvú otázku, či je možné uskutočniť toto opatrenie aj opakovane v priebehu jedného roka a opakovať ho po dobu viacerých rokov (počnúc rokom 2002 až do 2010);

               3.

               či v zmysle uvedeného článku 4, s ohľadom na odôvodnenia, ktoré sa týkajú primárneho cieľa opatrení týkajúcich sa kontroly cien liekov, ktorých účelom je „podporovanie verejného zdravia cestou zabezpečenia dostupnosti liekov a prijateľných cien a požiadavky zamedzenia rozdielom medzi takýmito opatreniami, ktoré môžu brzdiť alebo deformovať obchod s liekmi vo vnútri spoločenstva“, je možné považovať opatrenia, ktoré sa odvolávajú iba na „odhadované“ ekonomické hodnoty výdavkov, a nie na „overené“, za zlučiteľné s právom Spoločenstva (otázka sa týka obidvoch prípadov);

               4.

               musia byť požiadavky spojené s dodržiavaním maximálnych povolených výdavkov na lieky, ktorých stanovenie je v právomoci každého členského štátu, viazané na jeden výdavok na liek alebo je možné tvrdiť, že údaje o iných zdravotníckych výdavkoch patria do právomoci členských štátov;

               5.

               či zásady transparentnosti a účasti podnikov, ktorých sa týkajú opatrenia zmrazenia cien alebo všeobecného zníženia cien liekov, ktoré vyplývajú zo smernice sa majú interpretovať v tom zmysle, že je vždy a v každom prípade potrebné predpokladať možnosť udelenia výnimky zo stanovenej ceny (článok 4 ods. 2 smernice) a existenciu konkrétneho žiadateľa o výnimku a následnú povinnosť odôvodniť prípadné zamietnutie.

      (1)  Smernica Rady 89/105/EHS z 21. decembra 1988, ktorá sa týka transparentnosti opatrení upravujúcich stanovovanie cien humánnych liekov a ich zaraďovanie do vnútroštátnych systémov zdravotného poistenia (Ú. v. ES L 40, s. 8; Mim. vyd. 05/001, s 345).


title: Vec C-611/15 P: Odvolanie podané 19. novembra 2015: L'Oréal SA proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 23. septembra 2015 vo veci T-426/13, L'Oreal/EUIPO

text:
               29.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/8

         Odvolanie podané 19. novembra 2015: L'Oréal SA proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 23. septembra 2015 vo veci T-426/13, L'Oreal/EUIPO
   (Vec C-611/15 P)
   (2016/C 314/11)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: L'Oréal SA (v zastúpení: H. Granado Carpenter a L. Polo Carreño, abogadas)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo a Cosmética Cabinas, S.L.
   Uznesením zo 16. júna 2016 Súdny dvor (deviata komora) zamietol odvolanie a spoločnosť L’Oréal SA zaviazal na náhradu trov konania.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. septembra 2004 vo veci C-168/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 89/655/EHS a 95/63/ES — Chybné prebratie smernice — Dodatočná lehota na prispôsobenie)

text:
               6.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/8

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   zo 14. septembra 2004
   vo veci C-168/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 89/655/EHS a 95/63/ES - Chybné prebratie smernice - Dodatočná lehota na prispôsobenie)
   (2004/C 273/15)
   Jazyk konania: španielčina
   Vo veci C-168/03, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: I. Martínez del Peral) proti Španielskemu kráľovstvu (splnomocnený zástupca: L. Fragua Gadea), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES podaná 11. apríla 2003, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda komory C. W. A. Timmermans, sudcovia J. N. Cunha Rodrigues, J.-P. Puissochet, R. Schintgen a N. Colneric (spravodajca), generálny advokát: C. Stix-Hackl, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 14. septembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že stanovilo v ods. 1 prechodného ustanovenia kráľovského dekrétu č. 1215/1997 z 18. júla 1997 o stanovení minimálnych požiadaviek pre bezpečnosť a ochranu zdravia pri používaní pracovných prostriedkov zamestnancami dodatočnú lehotu pre prispôsobenie pracovných prostriedkov daných zamestnancom k dispozícii v podniku, resp. závode ešte pred 27. augustom 1997, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 4 ods. 1 písm. b) smernice Rady 89/655/EHS z 30. novembra 1989 o minimálnych požiadavkách na bezpečnosť a ochranu zdravia pri používaní pracovných zariadení pracovníkmi pri práci (druhá samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS v znení smernice Rady 95/63/ES z 5. decembra 1995.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 135 zo 7.6.2003


title: Vec C-320/12: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  27. júna 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Højesteret — Dánsko) — Malaysia Dairy Industries Pte. Ltd/Ankenævnet for Patenter og Varemærker (Aproximácia právnych predpisov — Smernica 2008/95/ES — Článok 4 ods. 4 písm. g) — Ochranné známky — Podmienky na získanie a udržanie ochrannej známky — Zamietnutie zápisu alebo neplatnosť — Pojem „zlá viera“ prihlasovateľa — Vedomosť prihlasovateľa o existencii zahraničnej ochrannej známky)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/36

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 27. júna 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Højesteret — Dánsko) — Malaysia Dairy Industries Pte. Ltd/Ankenævnet for Patenter og Varemærker
   (Vec C-320/12) (1)

   (Aproximácia právnych predpisov - Smernica 2008/95/ES - Článok 4 ods. 4 písm. g) - Ochranné známky - Podmienky na získanie a udržanie ochrannej známky - Zamietnutie zápisu alebo neplatnosť - Pojem „zlá viera“ prihlasovateľa - Vedomosť prihlasovateľa o existencii zahraničnej ochrannej známky)
   2013/C 225/62
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Højesteret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Malaysia Dairy Industries Pte. Ltd

      Žalovaný: Ankenævnet for Patenter og Varemærker

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Højesteret — Výklad článku 4 ods. 4 písm. g) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. EÚ L 299, s. 25) — Zamietnutie zápisu alebo neplatnosť ochrannej známky — Pojem zlá viera — Prihlasovateľ, ktorý pri podaní prihlášky ochrannej známky vedel alebo mal vedieť o zahraničnej ochrannej známke — Zrušenie zápisu plastovej fľašky na mlieko ako ochrannej známky z dôvodu, že prihlasovateľ v čase podania svojej prihlášky ochrannej známky vedel o podobnej skoršej ochrannej známke používanej v zahraničí konkurenčnou spoločnosťou

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 4 ods. 4 písm. g) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok treba vykladať v tom zmysle, že pojem „zlá viera“ v zmysle tohto ustanovenia predstavuje autonómny pojem práva Únie, ktorý treba v Európskej únii vykladať jednotne.

               2.

               Článok 4 ods. 4 písm. g) smernice 2008/95 treba vykladať v tom zmysle, že pri posudzovaní zlej viery autora prihlášky ochrannej známky v zmysle tohto ustanovenia treba vziať do úvahy všetky relevantné faktory týkajúce sa predmetného sporu, ktoré existujú v čase podania prihlášky. Skutočnosť, že autor tejto prihlášky v čase podania svojej prihlášky vie alebo má vedieť, že tretia osoba používa ochrannú známku v zahraničí, ktorú možno zameniť s prihlasovanou ochrannou známkou, sama osebe nepostačuje na preukázanie existencie zlej viery autora uvedenej prihlášky v zmysle uvedeného ustanovenia.

               3.

               Článok 4 ods. 4 písm. g) smernice 2008/95 treba vykladať v tom zmysle, že členským štátom neumožňuje zaviesť osobitnú ochranu zahraničných ochranných známok odlišnú od tohto ustanovenia a založenú na skutočnosti, že autor prihlášky ochrannej známky vedel alebo mal vedieť o zahraničnej ochrannej známke.

      (1)  Ú. v. EÚ C 258, 25.8.2012.


title: Vec C-501/04: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  18. júla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Priame poistenie s výnimkou životného poistenia a životné poistenie — Smernice 92/49/EHS a 2002/83/ES — Prevod poistného kmeňa — Možnosť výpovede — Prípustnosť)

text:
               6.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/2

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 18. júla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-501/04) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Priame poistenie s výnimkou životného poistenia a životné poistenie - Smernice 92/49/EHS a 2002/83/ES - Prevod poistného kmeňa - Možnosť výpovede - Prípustnosť)
   (2007/C 235/03)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Traversa a R. Vidal Puig, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: J. M. Rodríguez Cárcamo, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Nesplnenie záväzkov, ktoré vyplývajú z článku 12 ods. 6 smernice Rady 92/49/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa priameho poistenia s výnimkou životného poistenia a o zmene a doplnení smerníc 73/239/EHS a 88/357/EHS (tretia smernica „o neživotnom poistení“) (Ú. v. ES L 228, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 346) a článku 14 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/83/ES z 5. novembra 2002 o životnom poistení (Ú. v. ES L 345, s. 1; Mim. vyd. 06/006, s. 3) – Vnútroštátna právna úprava, ktorá diskriminuje poisťovateľov z iných členských štátov
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 19, 22.1.2005.


title: Vec T-408/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. septembra 2016 – Globo Comunicação e Participações/EUIPO (zvuková ochranná známka) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška zvukovej ochrannej známky — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 nariadenia č. 207/2009“)

text:
               24.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/38

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. septembra 2016 – Globo Comunicação e Participações/EUIPO (zvuková ochranná známka)
   (Vec T-408/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška zvukovej ochrannej známky - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Povinnosť odôvodnenia - Článok 75 nariadenia č. 207/2009“))
   (2016/C 392/48)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca Globo Comunicação e Participações S/A (Rio de Janeiro, Brazília) (v zastúpení: E. Gaspar a M.-E. De Moro-Giafferri, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 18. mája 2015 (vec R 2945/2014-5) týkajúcemu sa prihlášky zvukovej ochrannej známky ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Globo Comunicação e Participações S/A znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2015.


title: Vec T-265/10: Žaloba podaná 16. júna 2010 — Španielsko/Komisia

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/53

         Žaloba podaná 16. júna 2010 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-265/10)
   ()
   2010/C 221/85
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: Nuria Díaz Abad, abogado del Estado)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej komisie z 15. apríla 2010, ktorým bolo povolené prerušenie spracovania žiadosti o priebežnú platbu podanej Španielskom 11. decembra 2009, z dôvodov uvedených v časti I právneho odôvodnenia žaloby,

               —

               priznať nárok na úroky voči Európskej komisii z titulu omeškania so skutočnými platbami vyplývajúcimi zo žiadostí o priebežné platby a neoprávnene pozastavenými,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba smeruje proti rozhodnutiu Komisie prerušiť lehotu na platbu v súvislosti so žiadosťou o priebežnú platbu, ktorú podalo Španielsko 11. decembra 2009. Uvedená žiadosť o priebežnú platbu, ktorá predstavuje sumu 27 754 408,38 eura, sa týka operačného programu pomoci Spoločenstva z Európskeho sociálneho fondu v rámci cieľa konvergencie autonómneho spoločenstva Galícia (CCI 2007ESO51PO004).
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako žalobné dôvody a hlavné tvrdenia vo veci T-263/10, Španielsko/Komisia.


title: Vec T-217/11: Rozsudok Všeobecného súdu z 29. apríla 2015 – Staelen/Ombudsman („Mimozmluvná zodpovednosť — Zaobchádzanie ombudsmana so sťažnosťou týkajúcou sa zostavenia zoznamu hodnotenia spôsobilosti vo verejnom výberovom konaní — Vyšetrovacie právomoci — Povinnosť náležitej starostlivosti — Strata príležitosti — Nemajetková ujma“)

text:
               15.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 198/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 29. apríla 2015 – Staelen/Ombudsman
   (Vec T-217/11) (1)

   ((„Mimozmluvná zodpovednosť - Zaobchádzanie ombudsmana so sťažnosťou týkajúcou sa zostavenia zoznamu hodnotenia spôsobilosti vo verejnom výberovom konaní - Vyšetrovacie právomoci - Povinnosť náležitej starostlivosti - Strata príležitosti - Nemajetková ujma“))
   (2015/C 198/35)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Claire Staelen (Bridel, Luxembursko) (v zastúpení: pôvodne L. Levi, M. Vandenbussche a A. Blot, neskôr F. Wies a A. Hertzog a nakoniec V. Olona, advokáti)

      Žalovaný: Európsky ombudsman (v zastúpení: G. Grill, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci D. Waelbroeck a A. Duron, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba smerujúca k náhrade škody, ktorá žalobkyni údajne vznikla v súvislosti so zaobchádzaním ombudsmana s jej sťažnosťou týkajúcou sa nesprávneho zostavenia zoznamu hodnotenia spôsobilosti vydaného ako výsledok verejného výberového konania EUR/A/151/98, na ktorom bola žalobkyňa uvedená ako úspešný uchádzač

      Výrok rozsudku

               1.

               Európsky ombudsman je povinný zaplatiť pani Staelenovej náhradu škody vo výške 7  000 eur.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európsky ombudsman znáša polovicu vlastných trov konania a je povinný nahradiť polovicu trov konania, ktoré vynaložila pani Staelenová.

               4.

               Pani Staelenová znáša polovicu vlastných trov konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vynaložil Európsky ombudsman.

      (1)  Ú. v. EÚ C 204, 9.7.2011.


title: Vec C-183/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administravo (Portugalsko) 12. apríla 2013 — Fazenda Pública/Banco Mais SA

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administravo (Portugalsko) 12. apríla 2013 — Fazenda Pública/Banco Mais SA
   (Vec C-183/13)
   2013/C 189/07
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supremo Tribunal Administravo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Fazenda Pública

      Žalovaná: Banco Mais SA

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa splátky platené klientom na základe lízingovej zmluvy, ktoré sa skladajú z finančných odpisov, úrokov a iných nákladov, v celom rozsahu zahrnúť do menovateľa pomernej časti, alebo sa majú naopak brať do úvahy len úroky, keďže predstavujú odplatu alebo zisk, ktorý banka získava z lízingovej zmluvy?


title: Vec C-498/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 19. septembra 2016 – Maximilian Schrems/Facebook Ireland Limited

text:
               28.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 441/10

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 19. septembra 2016 – Maximilian Schrems/Facebook Ireland Limited
      (Vec C-498/16)
      (2016/C 441/14)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Maximilian Schrems

         Žalovaný: Facebook Ireland Limited

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 15 nariadenia (ES) č. 44/2001 (1) vykladať v tom zmysle, že „spotrebiteľ“ v zmysle tohto ustanovenia stratí toto postavenie, ak po dlhšom používaní súkromného facebookového konta v súvislosti s uplatnením svojich nárokov publikuje knihy, čiastočne má aj platené prednášky, prevádzkuje webové stránky, zbiera dary na uplatnenie nárokov a nechá si postúpiť nároky viacerých spotrebiteľov za záruku, že po odpočítaní trov konania im bude poskytnutý eventuálny úspech konania?

                  2.

                  Má sa článok 16 nariadenia (ES) č. 44/2001 vykladať v tom zmysle, že spotrebiteľ v jednom členskom štáte môže popri svojich vlastných nárokoch vyplývajúcich zo spotrebiteľskej zmluvy uplatniť na forum actoris zároveň aj podobné nároky iných spotrebiteľov s bydliskom

                              a.

                              v tom istom členskom štáte,

                              b.

                              inom členskom štáte alebo

                              c.

                              v treťom štáte

                        ak mu boli tieto nároky postúpené zo spotrebiteľských zmlúv uzavretých s tým istým žalovaným, v tej istej právnej súvislosti a ak postúpenie nespadá do podnikania alebo obchodovania žalobcu, ale slúži spoločnému uplatneniu nárokov?

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, 2001, s. 1; Mim. vyd. 19/004/, s. 42).


title: Vec T-300/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 4. októbra 2006 – Moser Baer India/Rada ( Antisubvenčné prešetrovania — Nahrávateľné kompaktné disky s pôvodom v Indii — Výpočet výšky subvencie — Určenie ujmy — Príčinná súvislosť — Právo na obhajobu )

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/30

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 4. októbra 2006 – Moser Baer India/Rada
   (Vec T-300/03) (1)

   („Antisubvenčné prešetrovania - Nahrávateľné kompaktné disky s pôvodom v Indii - Výpočet výšky subvencie - Určenie ujmy - Príčinná súvislosť - Právo na obhajobu“)
   (2006/C 281/49)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Moser Baer India Ltd (New Delhi, India) (v zastúpení: A. P. Bentley, QC, K. Adamantopoulos, advokát, R. MacLean a J. Branton, solicitors)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Marquardt, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci G. M. Berrisch, advokát)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: T. Scharf a K. Talabér-Ricz, splnomocnení zástupcovia) a Committee of European CD-R and DVD+/-R Manufacturers (CECMA), predtým Committee of European CD-R Manufacturers (CECMA) (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: D. Ehle a V. Schiller, advokáti)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 960/2003 z 2. júna 2003, ktorým sa ukladá konečné vyrovnávacie clo na dovoz nahrávateľných kompaktných diskov s pôvodom v Indii (Ú. v. EÚ L 138, s. 1; Mim. vyd. 11/046, s. 250)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobkyňa znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj nahradí trovy konania žalovanej.

               3.

               Vedľajší účastníci znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 264, 1.11.2003.


title: Vec T-241/12: Žaloba podaná 4. júna 2012 — Versalis/Komisia

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/28

         Žaloba podaná 4. júna 2012 — Versalis/Komisia
   (Vec T-241/12)
   2012/C 227/48
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Versalis SpA (San Donato Milanese, Taliansko) (v zastúpení: F. Moretti, L. Nascimbene a M. Siragusa, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnutý akt, prostredníctvom ktorého Komisia rozhodla, že boli splnené podmienky pre začatie sankčného konania proti Versalis SpA. a Eni SpA., a zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba smeruje proti rozhodnutiu, ktoré sa nachádza v liste Európskej komisie z 23. apríla 2012 (D/2012/042050, nazvanému COMP/F/38.638 — Butadiénový kaučuk a butadiénstyrénový kaučuk vyrábaný emulznou polymerizáciou — opätovné prijatie), prostredníctvom ktorého bola Versalis SpA. informovaná o rozhodnutí Komisie, že prijme nové oznámenie o výhradách a nové rozhodnutie o porušení, ktorým jej uloží pokutu v súvislosti s konaním COMP/F/38.638 — Butadiénový kaučuk a butadiénstyrénový kaučuk vyrábaný emulznou polymerizáciou. Tento list je reakciou na rozsudok z 13. júla 2011 vyhlásený vo veci T-59/07, ktorým Všeobecný súd rozhodol o zrušení rozhodnutia o porušení v rozsahu, v akom sa týkalo priznania priťažujúcej okolnosti opakovania porušenia žalobkyni a solidárne s ňou aj spoločnosti Eni, pričom súčasne uskutočnil prepočítanie uloženej pokuty.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jeden žalobný dôvod.
   V prvom a jedinom žalobnom dôvode žalobkyňa tvrdí, že Komisia nemá právomoc opätovne začať sankčné konanie proti nej s cieľom prijatia nového rozhodnutia o porušení. Domnieva sa najmä, že sankčná právomoc Komisie vo vzťahu k Versalis SpA v súvislosti so skutkovými udalosťami, ktoré boli predmetom konania COMP/F/38.638 — Butadiénový kaučuk a butadiénstyrénový kaučuk vyrábaný emulznou polymerizáciou — bola vyčerpaná prijatím rozhodnutia z 29. novembra 2006 [K(2006) 5700 v konečnom znení], ktoré bolo zrušené a zmenené Všeobecným súdom Európskej únie rozsudkom z 13. júla 2011, prijatým vo veci T-59/07, ktorý je v súčasnosti napadnutý na Súdnom dvore.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. júna 2005 v spojených veciach T-71/03, T-074/03, T-87/03 a T-91/03, Tokai Carbon co. Ltd a i. proti Komisii Európskych spoločenstiev (Hospodárska súťaž — Dohody obmedzujúce hospodársku súťaž — Trhy so špeciálnymi grafitmi — Určenie cien — Prisúdenie — Výpočet výšky pokút — Kumulácia sankcií — Povinnosť uviesť dôvody — Práva obhajoby — Usmernenia o stanovení výšky pokút — Použiteľnosť — Závažnosť a dĺžka trvania porušenia — Poľahčujúce okolnosti — Priťažujúce okolnosti — Platobná schopnosť — Spolupráca počas správneho konania — Spôsoby platby)

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/18

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 15. júna 2005
   v spojených veciach T-71/03, T-074/03, T-87/03 a T-91/03, Tokai Carbon co. Ltd a i. proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Hospodárska súťaž - Dohody obmedzujúce hospodársku súťaž - Trhy so špeciálnymi grafitmi - Určenie cien - Prisúdenie - Výpočet výšky pokút - Kumulácia sankcií - Povinnosť uviesť dôvody - Práva obhajoby - Usmernenia o stanovení výšky pokút - Použiteľnosť - Závažnosť a dĺžka trvania porušenia - Poľahčujúce okolnosti - Priťažujúce okolnosti - Platobná schopnosť - Spolupráca počas správneho konania - Spôsoby platby)
   (2005/C 205/31)
   Jazyk konania: nemčina a angličtina
   V spojených veciach T-71/03, T-074/03, T-87/03 a T-91/03, Tokai Carbon co. Ltd a i., so sídlom v Tokiu (Japonsko), v zastúpení: G. van Gerven a T. Franchoo, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, Intech EDM BV, so sídlom v Lomm (Holandsko), v zastúpení: M. Karl a C. Steinle, advokáti, Intech EDM AG, so sídlom v Losone (Švajčiarsko), v zastúpení: M. Karl a C. Steinle, advokáti, SGL Carbon AG, so sídlom vo Weisbadene (Nemecko), v zastúpení: M. Klusmann a P. Niggemann, advokáti, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: W. Mölls, P. Hellström, F. Castillo de la Torre a S. Rating, za právnej pomoci, vo veciach T-74/03 a T-87/03, H.-J. Freund, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu), ktorých predmetom je úplné alebo čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie C(2002) 5083 konečné zo 17. decembra 2002, týkajúceho sa aplikácie článku 81 Zmluvy ES a článku 53 Dohody EHP (Vec COMP/E-2/37.667 – Špeciálne grafity), Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: predseda komory J. Pirrung, sudcovia A. W. H. Meij a N. J. Forwood, tajomník: J. Palacio González, hlavný referent, vyhlásil 15. júna 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Vo veci T-71/03, Tokai Carbon/Komisia:

                           —

                           žaloba sa zamieta,

                           —

                           žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

               2.

               Vo veci T-74/03, Intech EDM BV/Komisia:

                           —

                           žaloba sa zamieta,

                           —

                           žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

               3.

               Vo veci T-87/03, Intech EDM BV/Komisia:

                           —

                           výška pokuty uložená žalobcovi podľa článku 3 rozhodnutia COMP/E-2/37.667 sa stanovuje na 420 000 eur,

                           —

                           článok 3 písm. h) rozhodnutia COMP/E-2/37.667 sa mení v tom zmysle, že spoločná a solidárna zodpovednosť spoločnosti Intech EDM BV je obmedzená na 420 000 eur,

                           —

                           vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta,

                           —

                           žalobca znáša dve tretiny vlastných trov konania a dve tretiny trov konania Komisie a Komisia znáša jednu tretinu vlastných trov konania a jednu tretinu trov konania žalobcu.

               4.

               Vo veci T-91/03, SGL Carbon/Komisia:

                           —

                           výška pokuty uložená žalobcovi podľa článku 3 rozhodnutia COMP/E-2/37.667 sa stanovuje na 9 641 970 eur,

                           —

                           vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta,

                           —

                           žalobca znáša dve tretiny vlastných trov konania a dve tretiny trov konania Komisie a Komisia znáša jednu tretinu vlastných trov konania a jednu tretinu trov konania žalobcu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 112, 10.5.2003.


title: Vec T-632/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 19. januára 2016 – Loewe Technologies/ÚHVT – DNS International (SoundVision)

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/61

         Uznesenie Všeobecného súdu z 19. januára 2016 – Loewe Technologies/ÚHVT – DNS International (SoundVision)
   (Vec T-632/14) (1)

   (2016/C 098/79)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 351, 6.10.2014.


title: Vec C-374/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením High Court of Justice (Anglicko a Wales) (Chancery Division) zo dňa 25. augusta 2004 vo veci Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation proti Commissioners of Inland Revenue

text:
               6.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/17

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením High Court of Justice (Anglicko a Wales) (Chancery Division) zo dňa 25. augusta 2004 vo veci Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation proti Commissioners of Inland Revenue
   (Vec C-374/04)
   (2004/C 273/30)
   High Court of Justice (Anglicko a Wales) (Chancery Division) podal uznesením z 25. augusta 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation proti Commissioners of Inland Revenue, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 30. augusta 2004.
   High Court of Justice (Anglicko a Wales) (Chancery Division) žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Je v rozpore s článkom 43 ES alebo 56 ES (so zreteľom na články 57 ES a 58 ES) (alebo predchádzajúce ustanovenia, ktoré tieto články nahradili):

                           a)

                           ak členský štát A (napríklad Veľká Británia)

                                       i)

                                       uzákoní a ponechá v účinnosti právnu úpravu, ktorá priznáva jednotlivým akcionárom s bydliskom alebo sídlom v členskom štáte A právo na úplný daňový dobropis v súvislosti s dividendami vyplácanými spoločnosťami, ktoré majú sídlo v členskom štáte A („príslušné dividendy“);

                                       ii)

                                       uvádza do účinnosti ustanovenie, obsiahnuté v dohodách o zamedzení dvojitého zdanenia uzavretých s určitými inými členskými štátmi a tretími štátmi, ktoré priznáva jednotlivým akcionárom s bydliskom alebo sídlom v týchto iných členských štátoch a tretích štátoch právo na úplný daňový dobropis v súvislosti s príslušnými dividendami;

                                 ale nepriznáva právo na žiadny daňový dobropis (úplný alebo čiastočný) v súvislosti s príslušnými dividendami v prípade, ak sú tieto vyplácané dcérskou spoločnosťou, ktorá má sídlo v členskom štáte A (napríklad Veľká Británia) materskej spoločnosti, ktorá má sídlo v členskom štáte B (napríklad Nemecko), či už podľa vnútroštátnych ustanovení alebo v súlade s podmienkami dohody o zamedzení dvojitého zdanenia uzavretej medzi týmito štátmi;

                           b)

                           ak členský štát A (napríklad Veľká Británia) uvádza do účinnosti ustanovenie obsiahnuté v príslušnej dohode o zamedzení dvojitého zdanenia, ktoré priznáva materskej spoločnosti so sídlom v členskom štáte C (napríklad Holandsko) právo na čiastočný daňový dobropis v súvislosti s príslušnými dividendami, ale v prípade, že dohoda o zamedzení dvojitého zdanenia medzi členským štátom A a členským štátom B (napríklad Nemecko) neobsahuje žiadne ustanovenie o čiastočnom daňovom dobropise, nepriznáva takéto právo materskej spoločnosti, ktorá má sídlo v členskom štáte B;

                           c)

                           ak členský štát A (napríklad Veľká Británia) nepriznáva právo na čiastočný daňový dobropis v súvislosti s príslušnými dividendami spoločnosti so sídlom v členskom štáte C (napríklad Holandsko), ktorá je ovládaná spoločnosťou so sídlom v členskom štáte B (napríklad Nemecko) v prípade, keď členský štát A uvádza do účinnosti ustanovenia obsiahnuté v dohodách o zamedzení dvojitého zdanenia, ktoré priznávajú takéto právo:

                                       1.

                                       spoločnostiam so sídlom v členskom štáte C, ktoré sú ovládané osobami s bydliskom alebo sídlom v členskom štáte C;

                                       2.

                                       spoločnostiam so sídlom v členskom štáte C, ktoré sú ovládané osobami s bydliskom alebo sídlom v členskom štáte D (napríklad Taliansko) v prípade, ak dohoda o zamedzení dvojitého zdanenia medzi členským štátom A a členským štátom D obsahuje ustanovenie priznávajúce právo na čiastočný daňový dobropis v súvislosti s príslušnými dividendami;

                                       3.

                                       spoločnostiam so sídlom v členskom štáte D bez ohľadu na to, kto ich ovláda?

                           d)

                           Bola by odpoveď na otázku 1 c) odlišná v prípade, ak by spoločnosť so sídlom v členskom štáte C nebola ovládaná spoločnosťou so sídlom v členskom štáte B, ale spoločnosťou so sídlom v treťom štáte?

               2.

               V prípade, ak bude odpoveď na všetky alebo na niektorú časť otázky 1 a) až c) kladná, aké zásady stanovuje právo Spoločenstva v súvislosti s právami a právnymi prostriedkami Spoločenstva, ktoré sú k dispozícii za okolností opísaných v týchto otázkach? Predovšetkým:

                           a)

                           Je členský štát A povinný platiť:

                                       i)

                                       úplný daňový dobropis alebo jemu zodpovedajúcu sumu; alebo

                                       ii)

                                       čiastočný daňový dobropis alebo jemu zodpovedajúcu sumu; alebo

                                       iii)

                                       úplný alebo čiastočný daňový dobropis, alebo jemu zodpovedajúcu sumu:

                                                   1.

                                                   po odpočítaní akejkoľvek dodatočnej dane z príjmov, ktorá je splatná alebo ktorá by bola splatná v prípade, ak by s dividendou vyplatenou príslušnej oprávnenej osobe bol spojený vznik práva na daňový dobropis;

                                                   2.

                                                   po odpočítaní takejto dane vypočítanej na inom základe?

                           b)

                           V prospech koho by mala byť takáto platba uskutočnená:

                                       i)

                                       v prospech príslušnej materskej spoločnosti v členskom štáte B alebo v členskom štáte C; alebo

                                       ii)

                                       v prospech príslušnej dcérskej spoločnosti v členskom štáte A?

                           c)

                           Je právo na takúto platbu:

                                       i)

                                       právom na náhradu neprávom vybraných súm, takže je táto platba dôsledkom a vedľajším produktom práva priznaného článkami 43 a/alebo 56; a/alebo

                                       ii)

                                       právom na kompenzáciu alebo na náhradu škody, takže musia byť splnené podmienky vymáhateľnosti stanovené v rozsudku v spojených veciach C-46/93 a C-48/03 Brasserie du Pecheur a Factortame; a/alebo

                                       iii)

                                       právom na náhradu neprávom odopretého zisku, a ak áno:

                                                   1.

                                                   je takéto právo dôsledkom a vedľajším produktom práva priznaného článkami 43 a/alebo 56; alebo

                                                   2.

                                                   musia byť splnené podmienky vymáhateľnosti stanovené v rozsudku v spojených veciach C-46/93 a C-48/03 Brasserie du Pecheur a Factortame; alebo

                                                   3.

                                                   musia byť splnené nejaké iné podmienky?

                           d)

                           Bolo by posúdenie na účely uvedenej otázky 2 c) odlišné v závislosti od toho, či je nárok podľa vnútroštátneho práva štátu A uplatnený ako reštitučný nárok alebo je uplatnený alebo musí byť uplatnený ako nárok na náhradu škody?

                           e)

                           Je nevyhnutné k tomu, aby bola poskytnutá náhrada, aby spoločnosť uplatňujúca tento nárok preukázala, že ona alebo jej materská spoločnosť by bola požadovala daňový dobropis (úplný alebo čiastočný, podľa okolností prípadu), ak by bola vedela, že je podľa práva Spoločenstva oprávnená tak urobiť?

                           f)

                           Bola by odpoveď na otázku 2 a) iná s prihliadnutím na skutočnosť, že v súlade s rozhodnutím Súdneho dvora v spojených veciach C-397/98 a C-410/98 Hoechst a Metallgesellschaft by príslušnej dcérskej spoločnosti v členskom štáte A mohla byť poskytnutá náhrada alebo by v zásade mohla byť oprávnená na náhradu vopred zaplatenej dane z príjmov právnických osôb alebo na náhradu v súvislosti s takto zaplatenou daňou vo vzťahu ku dividende vyplatenej príslušnej materskej spoločnosti v členskom štáte B alebo členskom štáte C?

                           g)

                           Aké usmernenie, ak vôbec, považuje Súdny dvor za vhodné poskytnúť v prejednávanej veci, pokiaľ ide o okolnosti, ktoré by mal vnútroštátny súd zobrať do úvahy v prípade, ak rozhoduje o tom, či došlo k dostatočne závažnému porušeniu v zmysle rozsudku v spojených veciach C-46/93 a C-48/03 Brasserie du Pecheur a Factortame, predovšetkým pokiaľ ide o určenie, či so zreteľom na stav judikatúry týkajúcej sa výkladu príslušných ustanovení práva Spoločenstva, bolo toto porušenie ospravedlniteľné?


title: Vec T-512/15: Žaloba podaná 4. septembra 2015 – Sun Cali/ÚHVT – Abercrombie & Fitch Europe (SUN CALI)

text:
               26.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 354/47

         Žaloba podaná 4. septembra 2015 – Sun Cali/ÚHVT – Abercrombie & Fitch Europe (SUN CALI)
   (Vec T-512/15)
   (2015/C 354/57)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sun Cali, Inc. (Denver, Spojené štáty) (v zastúpení: C. Thomas, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Abercrombie & Fitch Europe SA (Mendrisio, Švajčiarsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovné prvky „SUN CALI“ – ochranná známka Spoločenstva č. 5 482 369.

      Konanie pred ÚHVT: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 3. júna 2015 vo veciach R 1260/2014-5 a R 1281/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania Všeobecného súdu a uložil (prípadnému) ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy správneho konania na odvolacom senáte,

               —

               určil dátum pojednávania v prípade, ak by Všeobecný súd nemohol bez pojednávania rozhodnúť.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 92 ods. 3 nariadenia č. 207/2009 vo veci T-1260/2014-5,

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 vo veci T-1281/2014-5.


title: Vec F-74/05: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) zo 14. decembra 2006 – Caldarone/Komisia (Úradníci — Hodnotenie — Hodnotenie služobného postupu — Hodnotené obdobie za rok 2003 — Povinnosť odôvodnenia hodnotenia — Zrušenie hodnotenia — Návrh na náhradu škody)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/46

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) zo 14. decembra 2006 – Caldarone/Komisia
   (Vec F-74/05) (1)

   (Úradníci - Hodnotenie - Hodnotenie služobného postupu - Hodnotené obdobie za rok 2003 - Povinnosť odôvodnenia hodnotenia - Zrušenie hodnotenia - Návrh na náhradu škody)
   (2006/C 331/102)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Maurizio Caldarone (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues a A. Jaume, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Martin a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie hodnotenia služobného postupu žalobcu za hodnotené obdobie 2003
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie o prijatí hodnotenia služobného postupu pána Caldarone za obdobie od 1. januára 2003 do 21. augusta 2003 sa zrušuje.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 229, 17.9.2005 (najskôr zapísaná pod číslom T-293/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec C-57/14 P: Odvolanie podané 4. februára 2014: Recaro Holding GmbH, predtým Recaro Beteiligungs-GmbH, proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 21. novembra 2013 vo veci T-524/12, Recaro Holding GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               20.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 127/6

         Odvolanie podané 4. februára 2014: Recaro Holding GmbH, predtým Recaro Beteiligungs-GmbH, proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 21. novembra 2013 vo veci T-524/12, Recaro Holding GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-57/14 P)
   (2015/C 127/08)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Recaro Holding GmbH, predtým Recaro Beteiligungs-GmbH (v zastúpení: J. Weiser, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Uznesením zo 14. januára 2015 Súdny dvor (siedma komora) zamietol odvolanie a rozhodol, že Recaro Holding GmbH znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec T-104/05: Žaloba podaná dňa 28. februára 2005: CEGELEC SA proti Európskemu parlamentu

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/42

         Žaloba podaná dňa 28. februára 2005: CEGELEC SA proti Európskemu parlamentu
   (Vec T-104/05)
   (2005/C 106/83)
   Jazyk konania: francúzština
   CEGELEC SA, so sídlom v Bruseli, v zastúpení: André Delvaux a Véronique Bertrand, advokáti, podal 28. februára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Európskemu parlamentu.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               určil, že žaloba o neplatnosť je prípustná,

               —

               zrušil rozhodnutie z 15. decembra 2004, ktorým Európsky parlament vyradil ponuku spoločnosti CEGELEC a pridelil GROUP 4 Technology SA tri podstatné časti verejnej súťaže týkajúcej sa dodania a zavedenia systémov video-kamerového monitorovania troch hlavných pracovísk Európskeho parlamentu, čo bolo predmetom vyhlásenia verejnej súťaže v
                     Úradnom vestníku Európskej únie S 61 z 26. marca 2004, a ktorého dôvody boli oznámené spoločnosti CEGELEC listom zo 16. decembra 2004,

               —

               zaviazal Európsky parlament nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca sa domáha zrušenia rozhodnutia Parlamentu vyradiť ponuku žalobcu v rámci verejného výberového konania na zavedenie systémov video-kamerového monitorovania troch hlavných pracovísk Európskeho parlamentu a pridelenie verejnej zákazky inému predkladateľovi ponuky.
   Na podporu svojej žaloby sa žalobca dovoláva niekoľkých údajných porušení predmetných zadávacích podmienok, ako aj nariadení 1605/2002 (1) a 2432/2002 (2) a smerníc 92/50 (3), 93/36 (4) a 2004/18 (5), ktoré pozostávajú najmä v:

               —

               nedostatočnom odôvodnení napadnutého rozhodnutia doručeného žalobcovi,

               —

               neuplatnení prideľovacích kritérií a systému hodnotenia stanovených v zadávacích podmienkach,

               —

               skutočnosti, že akceptovaná ponuka nie je z hľadiska svojho formátu v súlade s požiadavkou podania ponuky v písomnej podobe v jednom z oficiálnych jazykov Únie,

               —

               skutočnosti, že Parlament pridelil verejnú zákazku v prospech video-kamier, ktoré neboli predvedené počas predvádzania „foto-testy“, čím bola porušená zásada rovnosti medzi predkladateľmi ponúk

               —

               údajnom oneskorenom predložení akceptovanej ponuky.

      (1)  Ú. v. ES L 248, s. 1

      (2)  Ú. v. ES L 357, s. 1

      (3)  Ú. v. ES L 209, s. 1

      (4)  Ú. v. ES L 199, s. 1

      (5)  Ú. v. EÚ L 134, s. 114


title: Vec T-131/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  24. novembra 2011 — Saupiquet/Komisia [ „Colné právo — Vrátenie dovozného cla — Tuniakové konzervy, ktoré majú pôvod v Thajsku — Colná kvóta — Dátum začatia — Nedeľa — Vyčerpanie kvóty — Článok 239 Colného kódexu Spoločenstva — Články 308 a až 308 c nariadenia (EHS) č. 2454/93 — Nariadenie (ES) č. 975/2003“ ]

text:
               14.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/12

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. novembra 2011 — Saupiquet/Komisia
   (Vec T-131/10) (1)

   (Colné právo - Vrátenie dovozného cla - Tuniakové konzervy, ktoré majú pôvod v Thajsku - Colná kvóta - Dátum začatia - Nedeľa - Vyčerpanie kvóty - Článok 239 Colného kódexu Spoločenstva - Články 308 a až 308 c nariadenia (EHS) č. 2454/93 - Nariadenie (ES) č. 975/2003)
   2012/C 13/24
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Saupiquet (Courbevoie, Francúzsko) (v zastúpení: R. Ledru, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B.-R. Killmann a L. Bouyon, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 10005 v konečnom znení zo 16. decembra 2009, ktorým sa určilo, že pristúpiť k vráteniu dovozného cla na tuniakové konzervy, ktoré majú pôvod v Thajsku, nie je odôvodnené

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Saupiquet je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 148, 5.6.2010.


title: Výmaz veci C-55/05

text:
               24.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/13

         Výmaz veci C-55/05 (1)

   (2005/C 330/31)

      (Jazyk konania: fínčina)

   Uznesením zo 16. septembra 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-55/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Fínskej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005.


title: Vec C-525/13: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z  2. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie – Belgicko) – Vlaams Gewest/Heidi Van Den Broeck (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločná poľnohospodárska politika — Nariadenie (ES) č. 2419/2001 — Integrovaný systém spravovania a kontroly určitých schém poskytovania pomoci — Žiadosť o pomoc „na plochu“  — Článok 33 — Sankcie — Úmyselne spáchané nepresnosti)

text:
               24.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 421/16

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 2. októbra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie – Belgicko) – Vlaams Gewest/Heidi Van Den Broeck
   (Vec C-525/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločná poľnohospodárska politika - Nariadenie (ES) č. 2419/2001 - Integrovaný systém spravovania a kontroly určitých schém poskytovania pomoci - Žiadosť o pomoc „na plochu“ - Článok 33 - Sankcie - Úmyselne spáchané nepresnosti))
   2014/C 421/22
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van Cassatie

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Vlaams Gewest

      Žalovaná: Heidi Van Den Broeck

      Výrok rozsudku

   Článok 33 prvý odsek nariadenia Komisie (ES) č. 2419/2001 z 11. decembra 2001 stanovujúceho podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného správneho a kontrolného systému pre určité programy pomoci spoločenstva, zriadeného nariadením Rady (EHS) č. 3508/92, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 118/2004 z 23. januára 2004, sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade úmyselnej nepresnosti zistenej v rámci žiadosti o pomoc na plochu sa farmárovi nevyplatí žiadna pomoc, na ktorú by mal právo na základe programu pomoci dotknutého touto žiadosťou a ktorá mohla byť poskytnutá na skupinu plodín dotknutú touto nepresnosťou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 377, 21.12.2013.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. novembra 2004 vo veci T-84/03, Maurizio Turco proti Rade Európskej Únie (Transparentnosť — Prístup verejnosti k dokumentom Rady — Čiastočné zamietnutie prístupu — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Výnimky)

text:
               5.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/20

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 23. novembra 2004
   vo veci T-84/03, Maurizio Turco proti Rade Európskej Únie (1)

   (Transparentnosť - Prístup verejnosti k dokumentom Rady - Čiastočné zamietnutie prístupu - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Výnimky)
   (2005/C 31/39)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci T-84/03, Maurizio Turco, bydliskom v Pulsano (Taliansko), v zastúpení: O. W. Brouwer, T. Janssens a C. Schillemans, advokáti, ktorého v konaní podporuje Fínska republika, v zastúpení: T. Pynnä a A. Guimaraes-Purokoski, splnomocnené zástupkyne, ktoré si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, a Dánske kráľovstvo, v zastúpení: J. Liisberg, neskôr J. Molde, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, a Švédske kráľovstvo, v zastúpení: A. Kruse a K. Wistrand, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu proti Rade Európskej Únie (splnomocnení zástupcovia: J.-C. Piris a M. Bauer), ktorú v konaní podporuje Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, v zastúpení: C. Jackson, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci P. Sales a J. Stratford, barristers, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, a Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: M. Petite, C. Docksey a P. Aalto, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, predmetom ktorej je žiadosť o zrušenie rozhodnutia Rady z 19. decembra 2002, ktorým bol žalobcovi čiastočne zamietnutý prístup k niektorým dokumentom zo zasadnutia Rady „Spravodlivosť a vnútorné záležitosti“ zo 14. a 15. októbra 2002, Súd prvého stupňa (piata komora), v zložení: predsedkyňa P. Lindh, sudcovia R. García-Valdecasas a J. D. Cooke, tajomník: I. Natsinas, referent, vyhlásil dňa 23. novembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Žaloba sa zamieta v časti týkajúcej sa odmietnutia prístupu ku stanovisku právneho servisu Rady.

               2)

               V zostávajúcej časti sa konanie zastavuje.

               3)

               Žalobca a Rada sú povinní každý nahradiť polovicu trov konania súvisiacich so žalobou.

               4)

               Vedľajší účastníci znášajú svoje trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 112 zo dňa 10.5.2003


title: Vec T-144/17 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 23. marca 2017 – Numbi/Rada („Predbežné opatrenie — Reštriktívne opatrenia — Konžská demokratická republika — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti“)

text:
               6.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/25

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 23. marca 2017 – Numbi/Rada
   (Vec T-144/17 R)
   ((„Predbežné opatrenie - Reštriktívne opatrenia - Konžská demokratická republika - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“))
   (2017/C 178/37)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: John Numbi (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: O. Okito a A. Ouannès, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Predmet veci

   Návrh založený na článkoch 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu nariadenia Rady (EÚ) 2016/2230 z 12. decembra 2016, ktorým sa mení nariadenie Rady (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 336 I, 2016, s. 1)

      Výrok

               1.

               Návrh na odklad výkonu sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-43/16: Žaloba podaná 29. januára 2016 – 1&1 Telecom/Komisia

text:
               21.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/44

         Žaloba podaná 29. januára 2016 – 1&1 Telecom/Komisia
   (Vec T-43/16)
   (2016/C 106/52)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: 1&1 Telecom GmbH (Montabaur, Nemecko) (v zastúpení: J. Murach, advokát a P. Alexiadis, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 19. novembra 2015 prijaté generálnym riaditeľom hospodárskej súťaže, týkajúce sa vykonania opravných prostriedkov iného záväzku než je záväzok PMS vo veci COMP/M.7018 – Telefónica Deutschland/E-Plus (ďalej len „rozhodnutie o koncentrácii“), ktoré uznalo list o dobrovoľnom záväzku v súlade so záväzkami v konečnom znení a s právom Únie,

               —

               nariadil Komisii, aby od Telefónica Deutschland vyžiadala predloženie nového listu o dobrovoľnom záväzku úzko zameraného na povinnosť, ktorá jej vyplýva z bodu 78 záväzkov v konečnom znení schválených rozhodnutím o koncentrácii,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu svojich vlastných trov konania a trov konania žalobkyne v súlade s článkom 87 konsolidovanej verziu Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení žalobkyne, že Komisia tým, že prijala rozhodnutie, sa dopustila zjavných nesprávnych posúdení práva, pretože ani Zmluvy ani nariadenie Európskej únie o fúziách (ďalej len „NEUF“), ani rozhodnutie o koncentrácii, ani záväzky v konečnom znení nepovoľujú doložku 2.3 listu o dobrovoľnom záväzku ako bola schválená rozhodnutím.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení žalobkyne, že tým, že Komisia prijala svoje rozhodnutie, sa dopustila zneužitia právomoci, keďže zohľadnila úvahy, ktoré nepatria do oblasti hospodárskej súťaže a porušila tak Zmluvy, NEUF, a rozhodnutie o koncentrácii.


title: Vec C-282/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 7. júna 2010 — Maribel Dominguez/Centre informatique du Centre Ouest Atlantique, Préfet de la région Centre

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 7. júna 2010 — Maribel Dominguez/Centre informatique du Centre Ouest Atlantique, Préfet de la région Centre
   (Vec C-282/10)
   ()
   2010/C 234/39
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Maribel Dominguez

      Odporcovia: Centre informatique du Centre Ouest Atlantique, Préfet de la région Centre

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je nutné vykladať článok 7 ods. 1 smernice 2003/88/ES (1) tak, že bráni vnútroštátnym ustanoveniam alebo praxi, ktoré by určovali, že právo na platenú ročnú dovolenku podlieha podmienke skutočného výkonu práce v minimálnej dĺžke desať dní (alebo jeden mesiac) počas referenčného obdobia?

               2.

               V prípade kladnej odpovede, článok 7 smernice 2003/88/ES, ktorý ukladá zamestnávateľovi osobitnú povinnosť tým, že zakladá právo na platenú dovolenku zamestnancovi, ktorý nebol zo zdravotných dôvodov prítomný v práci počas obdobia jedného roka a viac, ukladá tiež vnútroštátnemu súdu, ktorý rozhoduje o spore medzi dvoma stranami, povinnosť neuplatniť protichodné vnútroštátne ustanovenie, podľa ktorého vznik práva na platenú ročnú dovolenku podlieha podmienke skutočného výkonu práce v minimálnej dĺžke desať dní počas referenčného roku?

               3.

               Vzhľadom na to, že článok 7 smernice nerozlišuje medzi zamestnancami podľa toho, či ich neprítomnosť v práci počas referenčného obdobia bola spôsobená pracovným úrazom, chorobou z povolania, úrazom počas presunu do práce alebo inou chorobou než choroba z povolania, majú zamestnanci podľa tohto predpisu právo na platenú dovolenku v rovnakej dĺžke bez ohľadu na to, aký je zdravotný dôvod ich neprítomnosti, alebo sa tento predpis má vykladať tak, že nebráni tomu, aby sa dĺžka platenej dovolenky mohla líšiť podľa dôvodu neprítomnosti zamestnanca, ak vnútroštátne právo za istých okolností určuje dlhšiu platenú ročnú dovolenku než štyri týždne, čo je minimum stanovené smernicou?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ L 299, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381).


title: Vec T-530/12 P: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. októbra 2014 – Bermejo Garde/EHSV ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Psychické obťažovanie — Protiprávne aktivity poškodzujúce záujmy Únie — Závažné porušenie služobných povinností úradníkov — Články 12a a 22a Služobného poriadku — Oznámenie vykonané žalobcom — Preradenie v nadväznosti na toto oznámenie — Nepredloženie veci úradu OLAF nadriadeným, ktorý dostal informácie — Akt nepriaznivo zasahujúci do právneho postavenia — Dobrá viera — Právo na obhajobu — Právomoc autora aktu“ )

text:
               24.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 421/35

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. októbra 2014 – Bermejo Garde/EHSV
   (Vec T-530/12 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Psychické obťažovanie - Protiprávne aktivity poškodzujúce záujmy Únie - Závažné porušenie služobných povinností úradníkov - Články 12a a 22a Služobného poriadku - Oznámenie vykonané žalobcom - Preradenie v nadväznosti na toto oznámenie - Nepredloženie veci úradu OLAF nadriadeným, ktorý dostal informácie - Akt nepriaznivo zasahujúci do právneho postavenia - Dobrá viera - Právo na obhajobu - Právomoc autora aktu“))
   2014/C 421/48
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Moises Bermejo Garde (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európsky hospodársky a sociálny výbor (EHSV) (v zastúpení: pôvodne G. Nijborg, neskôr U. Schwab a M. Lernhart, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur, avocat)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 25. septembra 2012, Bermejo Garde/EHSV (F-41/10, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), ktorým sa navrhovalo zrušenie tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvého senátu) z 25. septembra 2012, Bermejo Garde/EHSV (F-41/10), sa zrušuje v rozsahu, v akom boli zamietnuté návrhy pána Bermejo Garde na zrušenie rozhodnutia Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (EHSV) č. 133/10 A z 24. marca 2010 o ukončení výkonu jeho predchádzajúcich funkcií a rozhodnutia EHSV č. 184/10 A z 13.apríla 2010 o jeho preradení.

               2.

               V zostávajúcej časti sa odvolanie zamieta.

               3.

               Vec sa vracia na prejednanie Súdu pre verejnú službu.

               4.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 23.2.2013.


title: Vec T-517/15: Žaloba podaná 7. septembra 2015 – Gruppe Nymphenburg Consult/ÚHVT (Limbic® Sales)

text:
               26.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 354/49

         Žaloba podaná 7. septembra 2015 – Gruppe Nymphenburg Consult/ÚHVT (Limbic® Sales)
   (Vec T-517/15)
   (2015/C 354/60)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Gruppe Nymphenburg Consult AG (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: R. Kunze a G. Würtenberger, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „Limbic® Sales“ – prihláška č. 12 316 493.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 23. júna 2015 vo veci R 1972/2014-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie týkajúce sa prihlášky ochrannej známky Spoločenstva č. 012 316 493 Limbic® Sales,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 63, článku 75 prvej vety a článku 76 nariadenia č. 207/2009.