title: Vec T-527/10: Žaloba podaná 12. novembra 2010 — Google/ÚHVT — Giersch Ventures (GMail)

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/41

         Žaloba podaná 12. novembra 2010 — Google/ÚHVT — Giersch Ventures (GMail)
   (Vec T-527/10)
   ()
   2011/C 30/75
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Google, Inc. (Wilmington, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Kinkeldey a A. Bognár, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Giersch Ventures LLC (Los Angeles, Spojené štáty)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 8. septembra 2010 vo veci R 342/2010-4 a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „GMail“ pre tovary a služby v triedach 9, 38 a 42 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 5685136.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: nemecká slovná ochranná známka č. 30666860 „G-mail“ zapísaná okrem iného pre tovary a služby v triedach 9, 38 a 42, nemecká obrazová ochranná známka č. 30025697 „G-mail … und die Post geht richtig ab“ pre služby v triedach 38, 39 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: žalobkyňa zastáva názor, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009, pretože odvolací senát sa dopustil pochybenia a) pri vizuálnom porovnaní napadnutej ochrannej známky a skoršej ochrannej známky, ktorá bola predmetom námietky; b) v tom, že neprihliadol na vnímanie dotknutých spotrebiteľských kruhov; c) v tom, že zastával názor, že slovné prvky zložených ochranných známok sú vždy výraznejšie ako obrazové prvky a neprihliadol na súvisiacu judikatúru; d) vo svojom závere, že skoršia slovná ochranná známka ako celok sa nemala považovať za vnútorne slabú a e) vo svojom závere, že tvrdenia žalobkyne týkajúce sa významu vizuálneho porovnania vo vzťahu k fonetickému porovnaniu ochranných známok boli nepreukazné.


title: Vec T-12/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  11. decembra 2014 – Sherwin-Williams Sweden/ÚHVT – Akzo Nobel Coatings International (ARTI) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška ochrannej známky Spoločenstva ARTI — Skoršia slovná ochranná známka Beneluxu ARTITUDE a medzinárodný zápis skoršej ochrannej známky Beneluxu ARTITUDE — Zamietnutie zápisu — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Zhodné alebo vysoko podobné tovary — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ )

text:
               2.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 34/34

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. decembra 2014 – Sherwin-Williams Sweden/ÚHVT – Akzo Nobel Coatings International (ARTI)
   (Vec T-12/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška ochrannej známky Spoločenstva ARTI - Skoršia slovná ochranná známka Beneluxu ARTITUDE a medzinárodný zápis skoršej ochrannej známky Beneluxu ARTITUDE - Zamietnutie zápisu - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Zhodné alebo vysoko podobné tovary - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 034/38)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sherwin-Williams Sweden AB (Märsta, Švédsko) (v zastúpení: L.-E. Ström, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Akzo Nobel Coatings International BV (Arnhem, Holandsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 18. októbra 2012 (vec R 2085/2011-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Akzo Nobel Coatings International BV a Sherwin-Williams Sweden Group AB

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Sherwin-Williams Sweden AB je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 23.3.2013.


title: Vec T-697/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 9. marca 2017 – MIP Metro/EUIPO – Associated Newspapers (METRO)

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/61

         Uznesenie Všeobecného súdu z 9. marca 2017 – MIP Metro/EUIPO – Associated Newspapers (METRO)
   (Vec T-697/14) (1)

   (2017/C 144/87)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 409, 17.11.2014.


title: Vec T-461/07: Žaloba podaná 19. decembra 2007 – Visa Europe a Visa International Service Association/Komisia

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/49

         Žaloba podaná 19. decembra 2007 – Visa Europe a Visa International Service Association/Komisia
   (Vec T-461/07)
   (2008/C 51/91)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyne: Visa Europe Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) a Visa International Service Association (Wilmington, Spojené štáty) (v zastúpení: S. Morris, QC, H. Davies, Barrister, A. Howard, Barrister, V. Davies, Solicitor, a H. Masters, Solicitor)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie v celom rozsahu, subsidiárne

               —

               zrušiť článok 2 rozhodnutia v celom rozsahu alebo subsidiárne, primerane znížiť pokutu, ktorú stanovuje, a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Visa Europe a Visa International Service Association (ďalej len „Visa“) žiadajú podľa článku 230 ES zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 4471 v konečnom znení z 3. októbra 2007, ktoré sa týka konania podľa článku 81 ES (vec COMP/D1/37860 – Morgan Stanley/Visa International a Visa Europe) na jednej strane v rozsahu, v ktorom toto rozhodnutie obsahuje zistenie, že Visa porušila článok 81 ES a článok 53 EHP tým, že neprijala Morgan Stanley Bank International Limited (ďalej len„Morgan Stanley“) za člena Visa Europe pred 22. septembrom 2006 z toho dôvodu, že Morgan Stanley vlastnila a prevádzkovala konkurenčný systém platobných kariet, a na druhej strane v rozsahu, v akom bola týmto rozhodnutím žalobkyniam uložená pokuta vo výške 10,2 milióna eur.
   Vzhľadom na zistenia Komisie o porušení, Visa uvádza tri žalobné dôvody. Tvrdí najmä, že Komisia sa svojim záverom, podľa ktorého neprijatie Morgan Stanley za člena Visa predstavovalo výrazné obmedzenie hospodárskej súťaže podľa článku 81 ES, dopustila zjavného nesprávneho právneho posúdenia a takisto Komisia nepreukázala splnenie podmienok nevyhnutných pre tento záver.

               a)

               Po prvé, Komisia použila nesprávne právne a ekonomické kritériá pre uplatnenie uvedeného ustanovenia, pri ktorých vychádzala z toho, že existuje „priestor pre ďalšiu hospodársku súťaž“, a na základe toho dospela k nesprávnemu skutkovému a ekonomickému posúdeniu údajných následkov neprijatia Morgan Stanley za člena. Podľa Visa sa spoločnosti Morgan Stanley nebránilo vstúpiť na relevantný trh („trh pre akvizície v Spojenom kráľovstve“).

               b)

               Po druhé, Komisia porušila základnú procesnú požiadavku, pretože v štádiu rozhodovania zmenila svoj názor na účinky narúšajúce hospodársku súťaž a spoločnosti Visa nedala príležitosť reagovať na novú situáciu vo veci.

               c)

               Po tretie, aj keby sa preukázala skutočnosť, že sa spoločnosti Morgan Stanley bránilo vstúpiť na trh pre akvizície, neexistuje dostatok účinkov narúšajúcich hospodársku súťaž.

         Pokiaľ ide o uloženú pokutu, Visa podľa článku 229 ES uvádza tieto žalobné dôvody:

               a)

               V súlade s uplatnením základných zásad práva Spoločenstva na mimoriadne okolnosti prípadu a skutočnú neistotu, ktorá existuje v súvislosti s otázkou, či bolo neprijatie Morgan Stanley protiprávne, Komisia nemala vôbec uložiť pokutu. Visa sa domnieva, že uloženie pokuty nebolo opodstatnené, pretože spornú dohodu v súlade s nariadením (EHS) č. 17/62 (1) formálne oznámila Komisii a oprávnenie uložiť pokutu podľa nariadenia (ES) č. 1/2003 (2) vzniklo len na základe závažných prieťahov v administratívnom postupe Komisie.

               b)

               Subsidiárne sa Komisia podľa Visa dopustila viacerých nesprávnych právnych posúdení pokiaľ ide o výšku pokuty, ktorú bola oprávnená uložiť žalobkyniam. Na základe toho Visa tvrdí, že pokuta 10,2 milióna eur je zjavne prehnaná a neprimeraná, pretože sa vôbec nezohľadnili závažné pochybnosti pokiaľ ide o protiprávnosť jej konania.

         Visa napokon tvrdí, že Komisia bola oprávnená uložiť pokutu len za to obdobie, za ktoré sa preukázalo, že sa spoločnosti Morgan Stanley bránilo vstúpiť na trh pre akvizície v Spojenom kráľovstve. Aj keby skoršie odmietnutie Morgan Stanley mohlo spôsobiť rozdiely v podmienkach hospodárskej súťaže na relevantnom trhu, po uvedenej dobe by to už neplatilo, a preto Komisia v súlade so svojimi usmerneniami k metóde stanovovania pokút z roku 1998 nemala uplatniť násobný koeficient z dôvodu dĺžky trvania porušenia.

      (1)  Rada EHS: nariadenie č. 17: prvé nariadenie, ktorým sa vykonávajú články 85 a 86 Zmluvy (Ú. v. ES 13, s. 204; Mim. vyd. 08/001, s. 3).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec T-453/12: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. októbra 2013 — Zoo Sport/ÚHVT — K-2 (ZOOSPORT) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva ZOOSPORT — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva ZOOT a skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva SPORTS ZOOT SPORTS — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               30.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/15

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. októbra 2013 — Zoo Sport/ÚHVT — K-2 (ZOOSPORT)
   (Vec T-453/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva ZOOSPORT - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva ZOOT a skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva SPORTS ZOOT SPORTS - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 352/28
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Zoo Sport Ltd (Leeds, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: I. Rungg, avocat)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: K-2 Corp. (Seattle, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Graf, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 9. augusta 2012 (vec R 1119/2011-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami K-2 Corp. a Zoo Sport Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Zoo Sport Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013.


title: Vec F-88/07: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  12. novembra 2008 – Domínguez Gonzáles/Komisia (Verejná služba — Technický asistent — Námietka nedostatku právomoci — Námietka neprípustnosti — Nedostatok právomoci Súdu pre verejnú službu)

text:
               1.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/40

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 12. novembra 2008 – Domínguez Gonzáles/Komisia
   (Vec F-88/07) (1)

   (Verejná služba - Technický asistent - Námietka nedostatku právomoci - Námietka neprípustnosti - Nedostatok právomoci Súdu pre verejnú službu)
   2009/C 102/59
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Juan Luís Domínguez Gonzáles (Gérone, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne R. Nicolazzi Angelats, neskôr R. Nicolazzi Angelats a M.-C. Oller Gil, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a L. Lozano Palacios, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba o náhradu škody, ktorá údajne vznikla žalobcovi zrušením pracovnej zmluvy s ECHO z dôvodu výsledku lekárskej prehliadky

      Výrok uznesenia

               1.

               Súd pre verejnú službu nemá právomoc pre rozhodovanie o tejto žalobe.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 37, 9.2.2008, s. 34.


title: Vec C-187/09: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  10. decembra 2009 — Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2006/40/CE — Klimatizácia motorových vozidiel — Neúplné prebratie)

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/15

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 10. decembra 2009 — Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-187/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2006/40/CE - Klimatizácia motorových vozidiel - Neúplné prebratie)
   2010/C 24/25
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: O. Beynet a S. Walker, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: S. Ossowski, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie v stanovenej lehote ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/40/ES zo 17. mája 2006 o emisiách z klimatizačných systémov v motorových vozidlách, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 70/156/EHS (Ú. v. EÚ L 161, s. 12)

      Výrok rozsudku

               1.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/40/ES zo 17. mája 2006 o emisiách z klimatizačných systémov v motorových vozidlách, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 70/156/EHS, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 167, 18.7.2009.


title: Vec C-401/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 28. júla 2011 — Blanka Soukupová/Ministerstvo zemědělství

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 28. júla 2011 — Blanka Soukupová/Ministerstvo zemědělství
   (Vec C-401/11)
   2011/C 311/31
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Blanka Soukupová

      Žalovaný: Ministerstvo zemědělství

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je možno pojem „normálny dôchodkový vek“ v čase odovzdania poľnohospodárskeho podniku podľa článku 11 nariadenia Rady (ES) č. 1257/1999 zo 17. mája 1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) a ktorým sa menia a rušia niektoré nariadenia (1) vykladať ako „vek potrebný na nárok na starobný dôchodok“ u konkrétneho žiadateľa podľa vnútroštátnej právnej úpravy?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, je v súlade s právom a všeobecnými zásadami práva Európskej únie prípustné, aby „normálny dôchodkový vek“ v čase odovzdania poľnohospodárskeho podniku bol u jednotlivých žiadateľov stanovený rozdielne v závislosti od ich pohlavia a počtu vychovaných detí?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, aké kritériá by mal vnútroštátny súd vziať do úvahy pri výklade pojmu „normálny dôchodkový vek“ v čase odovzdania poľnohospodárskeho podniku podľa článku 11 nariadenia Rady (ES) č. 1257/1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) a ktorým sa menia a rušia niektoré nariadenia?

      (1)  Ú. v. ES L 160, s. 80; Mim. vyd. 03/025, s. 391.


title: Vec C-58/07: Žaloba podaná 7. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/11

         Žaloba podaná 7. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-58/07)
   (2007/C 69/26)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Condou-Durande a A. Alcover San Pedro, splnomocnení zástupcovia)

      Žalované: Španielske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo opatrenia, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2003/110/ES (1) z 25. novembra 2003 o pomoci v prípadoch tranzitu na účely leteckého odsunu, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2003/110/ES do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 5. decembra 2005.

      (1)  Ú. v. L 321, 2004, s. 26; Mim. vyd. 19/006, s. 233.


title: Vec T-382/04: Žaloba podaná dňa 23. septembra 2004: Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading BV proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/37

         Žaloba podaná dňa 23. septembra 2004: Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading BV proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-382/04)
   (2005/C 6/74)
   Jazyk konania: holandčina
   Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading BV, so sídlom v Landgraaf (Holandsko), v zastúpení: Hendrik Cornelis De Bei, advokát, podala 23. septembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               určil, že rozhodnutie Komisie zo 17. júna 2004 (REM 19/2002) je neplatné v tej časti, v ktorej ustanovuje, že žiadosť o odpustenie nie je odôvodnená

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa dováža okrem iného ryžový papier, ktorý bol niekoľko rokov deklarovaný pod rovnakým kódom KN. Podľa nariadenia Komisie č. 1196/97 z 27. júna 1997 (1) mal však byť tovar deklarovaný pod iným kódom KN. Žalobkyňa uvádza, že v jej prípade sa tak nestalo. V jej prípade sa však jedná o špecifickú situáciu, pretože holandská colná správa sa pri kontrolách, ktoré vykonala, dopustila viacerých chýb. Žalobkyňa poukazuje na to, že holandská colná správa si počas 8 mesiacov pri rôznych kontrolách nevšimla nesprávne zatriedenie ryžového papiera. Okrem toho dodáva, že z jej strany sa nejednalo o protiprávne konanie alebo evidentnú nedbanlivosť.
   V odôvodnení svojej žaloby sa žalobkyňa opiera o porušenie článku 239 nariadenia č. 2913/92 (2), o nesprávne posúdenie skutkového stavu zo strany Komisie a chyby v odôvodnení. Žalobkyňa sa odvoláva aj na porušenie zásad správneho úradného postupu a rovnakého zaobchádzania, nakoľko Komisia v predchádzajúcich rozhodnutiach zastávala iný názor. Napokon žalobkyňa uplatňuje porušenie zásady proporcionality.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1196/97 z 27. júna 1997 o zatriedení určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry (Ú. v. ES L 170, s. 13)

      (2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1)


title: Vec T-165/17: Žaloba podaná 10. marca 2017 Emcur/EUIPO – Emcure Pharmaceuticals (EMCURE)

text:
               24.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/39

         Žaloba podaná 10. marca 2017 Emcur/EUIPO – Emcure Pharmaceuticals (EMCURE)
   (Vec T-165/17)
   (2017/C 129/59)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Emcur Gesundheitsmittel aus Bad Ems GmbH (Bad Ems, Nemecko), (v zastúpení: K. Bröcker, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Emcure Pharmaceuticals Ltd (Bhosari, India)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „EMCURE“ – prihláška č. 12 269 049.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 13. decembra 2016 vo veci R 790/2016-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 psím. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-79/12: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  21. februára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Alba Iulia — Rumunsko) — SC Mora IPR SRL/Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu, Direcția Județeană pentru Accize și Operațiuni Vamale Sibiu (Dane — DPH — Smernica 2006/112/ES — Článok 211 — Odklad platby DPH z dovozu)

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/20

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 21. februára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Alba Iulia — Rumunsko) — SC Mora IPR SRL/Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu, Direcția Județeană pentru Accize și Operațiuni Vamale Sibiu
   (Vec C-79/12) (1)

   (Dane - DPH - Smernica 2006/112/ES - Článok 211 - Odklad platby DPH z dovozu)
   2013/C 114/28
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Alba Iulia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: SC Mora IPR SRL

      Žalovaní: Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu, Direcția Județeană pentru Accize și Operațiuni Vamale Sibiu

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Curtea de Apel Alba Iulia — Výklad článku 211 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Výklad článku 26 ods. 2 ZFEÚ a článkov 28 ZFEÚ, 30 ZFEÚ a 107 ZFEÚ — Právo členských štátov povoliť odklad platby DPH z dovozu — Prípustnosť vnútroštátnej právnej úpravy ukladajúcej podmienku získania osvedčenia na odklad platby, ktorú smernica nestanovuje — Následné legislatívne zmeny oslobodzujúce len niektoré zdaniteľné osoby od platby DPH z dovozu — Diskriminácia — Porušenie zákazu vyberať dovozné clo

      Výrok rozsudku

   Článok 211 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni použitiu takej právnej úpravy členského štátu, akou je právna úprava v prejednávanom prípade, ktorá podmieňuje odklad platby dane z pridanej hodnoty dlžnej za dovozený tovar získaním osvedčenia, ktoré sa podľa tejto smernice nevyžaduje, ak podmienky na získanie takéhoto osvedčenia dodržujú zásadu daňovej neutrality, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 126, 28.4.2012.


title: Vec T-576/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 15. marca 2016 – Larymnis Larko/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Privatizácia — Podporné opatrenia v prospech dlžníčky žalobkyne — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Nedostatok záujmu na konaní — Neprípustnosť“)

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/43

         Uznesenie Všeobecného súdu z 15. marca 2016 – Larymnis Larko/Komisia
   (Vec T-576/14) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Privatizácia - Podporné opatrenia v prospech dlžníčky žalobkyne - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Nedostatok záujmu na konaní - Neprípustnosť“))
   (2016/C 156/57)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Elliniki Metalleftiki kai Metallourgiki Larymnis Larko AE (Kallithea, Grécko) (v zastúpení: V. Koulouris, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouchagiar, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci V. Chatzopoulos, avocat)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2014)1805 z 27. marca 2014, ktoré uvádza, že predaj niektorých aktív Larko General Mining & Metallurgical Company SA nepredstavuje štátnu pomoc [SA.37954 (2013/N)]

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Elliniki Metalleftiki kai Metallourgiki Larymnis Larko AE je povinná znášať svoje vlastné trovy konania ako aj trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 395, 10.11.2014.


title: Vec T-45/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. marca 2016 – Hydrex/Komisia („Dohoda o grante, ktorej predmetom je projekt týkajúci sa finančného nástroja pre životné prostredie — Príkaz na vymáhanie — Rozhodnutie, ktoré predstavuje exekučný titul v zmysle článku 299 ZFEÚ — Povinnosť odôvodnenia — Nesprávne posúdenie — Vyššia moc“)

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/39

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. marca 2016 – Hydrex/Komisia
   (Vec T-45/15) (1)

   ((„Dohoda o grante, ktorej predmetom je projekt týkajúci sa finančného nástroja pre životné prostredie - Príkaz na vymáhanie - Rozhodnutie, ktoré predstavuje exekučný titul v zmysle článku 299 ZFEÚ - Povinnosť odôvodnenia - Nesprávne posúdenie - Vyššia moc“))
   (2016/C 156/51)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hydrex NV (Antverpy, Belgicko) (v zastúpení: P. Van Eysendeyk, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: S. Lejeune a G. Wils, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2015) 103 final z 12. januára 2015 týkajúceho sa príkazu na vymáhanie č. 3241405101 vydaného proti žalobkyni a týkajúceho sa sumy 540 721,10 eura

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Hydrex NV znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 96, 23.3.2015.


title: Vec T-432/15: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. marca 2017 – Inditex/EUIPO – Ffauf (ZARA)

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/62

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. marca 2017 – Inditex/EUIPO – Ffauf (ZARA)
   (Vec T-432/15) (1)

   (2017/C 144/91)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2015.


title: Vec T-445/07: Žaloba podaná 7. decembra 2007 – Berning & Söhne/Komisia

text:
               9.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/30

         Žaloba podaná 7. decembra 2007 – Berning & Söhne/Komisia
   (Vec T-445/07)
   (2008/C 37/46)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Berning & Söhne GmbH & Co. KG (Wuppertal, Nemecko) (v zastúpení: P. Niggemann a K. Gaßner, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 19. septembra 2007 [vec COMP/E–1/39.168 – Galantérny tovar z tvrdých materiálov: zipsy a iné výrobky na zatváranie K(2007) 4257],

               —

                  subsidiárne znížiť pokutu, ktorá bola napadnutým rozhodnutím uložená žalobkyni na symbolickú výšku alebo ju v každom prípade primerane znížiť,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa napadá rozhodnutie Komisie z 19. septembra 2007 K(2007) 4257 v konečnom znení vo veci COMP/E–1/39.168 – Galantérny tovar z tvrdých materiálov: zipsy a iné výrobky na zatváranie. Napadnutým rozhodnutím bola žalobkyni a ďalším podnikom uložená pokuta za porušenie článku 81 ES. Podľa Komisie sa žalobkyňa zúčastnila na koordinácii zvýšení cien, ako aj na výmene dôverných informácií o cenách a vykonávaní zvýšení cien na trhoch s inými výrobkami na zatváranie a so strojmi na ich pripevňovanie.
   Žalobkyňa uvádza na odôvodnenie svojej žaloby štyri žalobné dôvody.
   Na prvom mieste uvádza, že napadnuté rozhodnutie porušuje právo žalobkyne byť vypočutá, pretože nemala možnosť zaujať stanovisko k viacerým stretnutiam v rámci takzvaného „bazilejského krúžku“ a „wuppertálskeho krúžku“, na ktorých Komisia zakladá výčitku koordinácie zvýšení cien a výmeny dôverných informácií o cenách a vykonávania zvýšení cien.
   Po druhé uvádza, že vyčítané porušenia kartelového práva sú premlčané, pretože žalobkyňa svoju účasť na „bazilejskom krúžku“ a na „wuppertálskom krúžku“ ukončila už na jar roku 1997.
   Žalobkyňa ďalej uvádza, že neexistuje porušenie článku 81 ods. 1 ES, pretože Komisia nepredložila potrebný dôkaz o účasti žalobkyne na prípadných dohodách.
   Na poslednom mieste žalobkyňa uvádza, že výpočet pokuty je vecne nesprávny. V tomto smere namieta najmä chybné zistenia žalovanej o trvaní údajného porušovania žalobkyňou a o závažnosti týchto porušení, ako aj neprimeranosť výšky pokuty.


title: Vec C-613/11: Žaloba podaná 30. novembra 2011 — Európska komisia/Talianska republika

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/16

         Žaloba podaná 30. novembra 2011 — Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-613/11)
   2012/C 32/29
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: B. Stromsky a D. Grespan, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že neprijatím v stanovených lehotách všetkých opatrení nevyhnutných na vymáhanie protiprávnej štátnej pomoci nezlučiteľnej so spoločným trhom a s rozhodnutím Komisie [2008/92/ES] z 10. júla 2007 o schéme štátnej pomoci Talianska v prospech sektora lodnej dopravy na Sardínii (oznámené 11. júla 2007 a uverejnené v Ú. v. EÚ L 29, 2.2.2008, s. 24) si Talianska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2 a 5 tohto rozhodnutia a zo ZFEÚ,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na vykonanie rozhodnutia 2008/92 uplynula 11. septembra 2007.
   Talianska republika do dnešného dňa zatiaľ nevymohla celú pomoc, ktorú predmetné rozhodnutie kvalifikovalo ako protiprávnu alebo neoznámila Komisii, že uvedenú pomoc vymohla. Právne alebo praktické ťažkosti, ktoré uvádza Talianska republika ako dôvod oneskorenia výkonu tohto rozhodnutia nemožno v súlade judikatúrou Súdneho dvora použiť na odôvodnenie absolútnej nemožnosti vymôcť pomoc, pričom Talianska republika sa na túto absolútnu nemožnosť ani nikdy neodvolávala.
   Komisia okrem iného namieta, že Talianska republika ju s oneskorením informovala o pokračovaní vnútroštátneho konania o výkone tohto rozhodnutia, pričom porušila oznamovaciu povinnosť stanovenú v predmetnom rozhodnutí a zásadu lojálnej spolupráce.


title: Vec T-65/05: Žaloba podaná dňa 7. februára 2005: Thomas Seldis proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/31

         Žaloba podaná dňa 7. februára 2005: Thomas Seldis proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-65/05)
   (2005/C 106/66)
   Jazyk konania: francúzština
   Thomas Seldis, bydliskom v Amsterdame (Holandsko), v zastúpení: Sébastien Orlandi, Xavier Martin M., Albert Coolen, Jean-Noël Louis a Etienne Marchal, advokáti, podal 7. februára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               1)

               zrušil rozhodnutie Komisie z 5. apríla 2004 o vymenovaní žalobcu za úradníka v skúšobnej lehote v rozsahu, v ktorom nestanovuje jeho zaradenie do platovej triedy A6 a bolo prijaté bez preskúmania možnosti priznania vyššieho platového stupňa v súlade s článkom 32 služobného poriadku a článkom 4 vnútorných smerníc z 11. októbra 1984,

               2)

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca v prejednávanom spore namieta svoje zaradenie v čase svojho vymenovania za úradníka v skúšobnej lehote na generálne riaditeľstvo SVS do platovej triedy A7.
   V tejto súvislosti uvádza porušenie článkov 31 a 32 služobného poriadku, ako aj vnútorných smerníc z 11. októbra 1984 týkajúcich sa stanovenia platovej triedy a platových stupňov zamestnancov a presnejšie vedeckých a technických zamestnancov, ktorí zastávajú zamestnanie odmeňované z prostriedkov rozpočtu pre výskum.
   S ohľadom na svoje nároky žalobca najmä tvrdí, že v čase jeho prijatia za úradníka už preukázal započítateľnú odbornú prax dlhšiu ako osem rokov.


title: Vec C-20/05: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  8. novembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Forlì) – Trestné konanie proti Karl Josef Wilhelm Schwibbert (Smernica 98/34/ES — Postup pri informovaní v oblasti technických noriem a predpisov — Povinnosť oznámiť návrhy technických predpisov — Vnútroštátny zákon ukladajúci povinnosť uviesť na predávaných kompaktných diskoch rozlišovacie označenie vnútroštátnej organizácie poverenej výberom autorských odmien — Pojem technický predpis )

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/4

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 8. novembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Forlì) – Trestné konanie proti Karl Josef Wilhelm Schwibbert
   (Vec C-20/05) (1)

   (Smernica 98/34/ES - Postup pri informovaní v oblasti technických noriem a predpisov - Povinnosť oznámiť návrhy technických predpisov - Vnútroštátny zákon ukladajúci povinnosť uviesť na predávaných kompaktných diskoch rozlišovacie označenie vnútroštátnej organizácie poverenej výberom autorských odmien - Pojem „technický predpis“)
   (2007/C 315/06)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale di Forlì
   Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom
   Karl Josef Wilhelm Schwibbert
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunale di Forlì – Výklad článku 3 ES a článkov 23 až 27 ES a smernice Rady 92/100/EHS z 19. novembra 1992 o nájomnom práve a výpožičnom práve a o určitých právach súvisiacich s autorskými právami v oblasti duševného vlastníctva (Ú. v. ES L 346, s. 61; Mim. vyd. 17/001, s. 120) – Zlučiteľnosť vnútroštátneho zákona ukladajúceho povinnosť uviesť na všetky kinematografické alebo audiovizuálne diela uvedené na trh skratku vnútroštátnej organizácie poverenej výberom autorských odmien
   Výrok rozsudku
   Smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, ako aj pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti, zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 98/48/ES z 20. júla 1998 sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade, že vnútroštátne ustanovenia, akými sú sporné ustanovenia vo veci samej, stanovili povinnosť uviesť na CD týkajúcich sa maliarskych diel rozlišujúce označenie „SIAE“ na účely obchodovania s nimi v dotknutom členskom štáte až po vstupe do platnosti smernice Rady 83/189/EHS z 28. marca 1983, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov [neoficiálny preklad], predstavujú technický predpis, ktorý vzhľadom na to, že nebol oznámený Komisii, nemožno namietať proti jednotlivcovi.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 16.4.2007.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. októbra 2004 vo veci C-360/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2000/39/ES — Ochrana zdravia a bezpečnosti pracovníkov — Riziká súvisiace s tým, že pri práci sú prítomné chemické faktory — Ustanovenie najvyšších prípustných hodnôt vystavenia pri práci — Neprebratie na celom území daného členského štátu v stanovenej lehote)

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/15

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 28. októbra 2004
   vo veci C-360/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2000/39/ES - Ochrana zdravia a bezpečnosti pracovníkov - Riziká súvisiace s tým, že pri práci sú prítomné chemické faktory - Ustanovenie najvyšších prípustných hodnôt vystavenia pri práci - Neprebratie na celom území daného členského štátu v stanovenej lehote)
   (2005/C 6/26)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-360/03, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: D. Martin a H. Kreppel) proti Rakúskej republike (splnomocnený zástupca: E. Riedl), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 19. augusta 2003, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans (spravodajca), sudcovia C. Gulmann, J. Makarczyk, P. Kūris a J. Klučka, generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 28. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Rakúska republika si tým, že neprijala v stanovenej lehote všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie úplného súladu so smernicou Komisie 2000/39/ES z 8. júna 2000, ktorou sa ustanovuje prvý zoznam smerných najvyšších prípustných hodnôt vystavenia pri práci na vykonanie smernice Rady 98/24/ES o ochrane zdravia a bezpečnosti pracovníkov pred rizikami súvisiacimi s chemickými faktormi pri práci, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 264 zo dňa 1.11.2003


title: Vec T-6/06: Žaloba podaná  13. januára 2006  – Mopro-Nord GmbH/Komisia

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/29

         Žaloba podaná 13. januára 2006 – Mopro-Nord GmbH/Komisia
   (Vec T-6/06)
   (2006/C 74/54)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Mopro-Nord GmbH (Altentreptow, Nemecko) (v zastúpení: L. Harings a C. H. Schmidt, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie žalovanej o pomoci č. N 363/2004 zo 6. septembra 2005 (Ú. v. EÚ C 262, s. 5) v tom rozsahu, v ktorom sa v bodoch 25 až 27 opiera o uistenie nemeckých úradov, podľa ktorých výdavky uskutočnené pred povolením tejto pomoci Komisiou, ktorá musí byť individuálne oznámená, nemôžu získať podporu, pokiaľ ide o investičnú prémiu (investičný príspevok),

               —

               subsidiárne, zrušiť rozhodnutie žalovanej o pomoci č. N 363/2004 zo 6. septembra 2005 (Ú. v. EÚ C 262, s. 5) v celom rozsahu,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca podal žalobu proti rozhodnutiu Komisie K(2005) 3310, konečné znenie, zo 6. septembra 2005 o štátnej pomoci č. N 363/2004 pre novostavbu podniku pre spracovanie srvátky. Príjemca tejto pomoci je spoločnosť Mopro-Nord GmbH v spolkovej krajine Meklenbursko-Predpomoransko. V napadnutom rozhodnutí Komisia oznámila Spolkovej republike Nemecko, že pomoc, ktorú oznámila, je zlučiteľná s ES. Žalobca napáda najmä tú časť rozhodnutia, ktorá sa týka uistenia nemeckých úradov, podľa ktorých výdavky uskutočnené pred povolením tejto pomoci, individuálne oznámenej, nemôžu získať podporu, pokiaľ ide o investičnú prémiu.
   Na odôvodnenie svojej žaloby žalobca uvádza, že zistenie skutkového stavu žalovanej je chybné. Okrem toho namieta porušenie povinnosti odôvodnenia podľa článku 253 ES, ako aj porušenie zásady právnej istoty a zásady presnosti. Komisia navyše porušila napadnutým rozhodnutím článok 4 ods. 3 nariadenia (ES) č. 659/1999 (1), ako aj zásadu správneho úradného postupu. Okrem toho porušuje napadnuté rozhodnutie článok 87 ods. 3 písm. c) ES v spojení s rámcom práva Spoločenstva pre štátnu pomoc v sektore poľnohospodárstva (2). Nakoniec žalobca uvádza, že rozhodnutie Komisie porušuje zásadu ochrany legitímnej dôvery, ako aj zásadu zákazu diskriminácie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).

      (2)  Ú. v. ES C 28, s. 2, ako aj Ú. v. ES C 232, s. 19.


title: Vec C-365/09 P: Odvolanie podané 14. septembra 2009 : Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH proti rozsudku Súdu prvého stupňa (ôsma komora) z  8. júla 2009 vo veci T-225/08, Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), ďalší účastník konania: Schwarzbräu GmbH

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/49

         Odvolanie podané 14. septembra 2009: Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH proti rozsudku Súdu prvého stupňa (ôsma komora) z 8. júla 2009 vo veci T-225/08, Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), ďalší účastník konania: Schwarzbräu GmbH
   (Vec C-365/09 P)
   2009/C 267/82
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH (v zastúpení: P. Wadenbach, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Schwarzbräu GmbH

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 8. júla 2009 vo veci T-225/08,

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 8. apríla 2008 (Vec R877/2004-4),

               —

               úplne vymazať ochrannú známku Spoločenstva č. 505552 „ALASKA“ vzhľadom na existenciu absolútnych dôvodov zamietnutia,

               —

               žalovaného zaviazať na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetné odvolanie smeruje proti rozsudku Súdu prvého stupňa, ktorým bola zamietnutá žaloba odvolateľky proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 8. apríla 2008. Týmto rozhodnutím odvolací senát potvrdil zamietnutie návrhu odvolateľky na vyhlásenie neplatnosti obrazovej ochrannej známky Spoločenstva „ALASKA“ výmazovým oddelením. Návrh odvolateľky sa vzťahoval na všetky výrobky, ktoré boli predmetom zápisu, a zaradené do triedy 32 (minerálne vody a sýtené vody a iné nealkoholické nápoje, ovocné nápoje a ovocné džúsy, sirupy a iné prípravky na výrobu nápojov).
   Predmetom sporu medzi účastníkmi konania je najmä otázka existencie absolútneho dôvodu zamietnutia spočívajúceho v dostupnosti údaju zemepisného pôvodu.
   Odvolateľka vo svojom odvolaní vytýka nesprávny výklad článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94 (ďalej len „nariadenie o ochrannej známke Spoločenstva“), ktorý vykonal Súd prvého stupňa, a to najmä vo vzťahu k zásadám vytvoreným judikatúrou.
   Zo znenia vyššie uvedeného ustanovenia nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva vyplýva, že pre vylúčenie zápisu ochrannej známky Spoločenstva postačuje, ak ochranná známka pozostáva výlučne z označení alebo údajov, ktoré môžu slúžiť v obchode na označenie zemepisného pôvodu výrobkov, na ktoré sa vzťahuje prihláška ochrannej známky. Z toho vyplýva, že aj zemepisné označenia, ktoré podniky môžu používať, musia byť pre ne dostupné ako údaje o zemepisnom pôvode pre dotknutú skupinu výrobkov. Uplatnenie uvedeného ustanovenia nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva nevyžaduje, aby existovala konkrétna, aktuálna alebo vážna potreba dostupnosti týchto údajov.
   Ak by Súd prvého stupňa z právneho hľadiska správne uplatnil článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva na predmetný prípad, zistil by, že Aljaška je najväčším rezervoárom pitnej vody v Spojených štátoch, že príslušná skupina verejnosti asociuje Aljašku s prirodzeným prebytkom čistej vody v rozličných formách, že na Aljaške sa vyrába minerálna voda v ekonomicky relevantnom rozsahu, a že k uvádzaniu na trh v Spoločenstve už dochádza, čím ďalšie uvádzanie na trh by celkom vážne prichádzalo do úvahy. Preto je jasné, že v budúcnosti budú môcť označenie „ALASKA“ používať konkurenti ako údaj pôvodu.
   Namiesto toho Súd prvého stupňa nesprávne uplatnil ustanovenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva a zásady judikatúry tým, že skúmaním vhodnosti, teda či predaj minerálnej vody z Aljašky v Spoločenstve je alebo nie je z ekonomického hľadiska (konkurencia, náklady na dopravu) výhodný, stanovil ďalšie požiadavky idúce nad rámec uvedených zásad. Tieto rozšírené požiadavky musia byť v zmysle úpravy článku 7 ods. 1 písm. c), jeho znenia a najmä v zmysle zásad vytvorených judikatúrou považované za nadsadené, ktoré mali za následok veľmi široký výklad, ktorý nie je zlučiteľný s účelom právnej úpravy Spoločenstva.


title: Vec F-133/15: Žaloba podaná 12. októbra 2015 – ZZ/Komisia

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/45

         Žaloba podaná 12. októbra 2015 – ZZ/Komisia
   (Vec F-133/15)
   (2015/C 414/58)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: M. Velardo, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie ukladajúceho sankciu trvalého preradenia žalobcu o dve platové triedy na základe vyšetrovania týkajúceho sa konfliktu záujmov, ako aj náhradu údajne utrpenej nemajetkovej ujmy

      Návrhy žalobcu

               —

               Zrušiť rozhodnutie z 10. decembra 2014 ukladajúce žalobcovi disciplinárnu sankciu trvalého preradenia z platovej triedy AD11 do platovej triedy AD9 v rovnakej funkčnej skupine,

               —

               priznať žalobcovi sumu 1 00  000 eur ako náhradu škody navýšenú o úroky vzhľadom na dlhú dobu konania,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-77/07: Žaloba podaná 12. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/15

         Žaloba podaná 12. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-77/07)
   (2007/C 69/35)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Zavvos a W. Wils)

      Žalovaná: Helénska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že neprijatím alebo v každom prípade neoznámením zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení Komisii, potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/84/ES (1) z 27. septembra 2001 o práve ďalšieho predaja v prospech autora pôvodného umeleckého diela, si Helénska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú podľa tejto smernice,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2001/84/ES do vnútroštátneho práva uplynula 31. decembra 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 272, 13.10.2001, s. 32; Mim. vyd. 17/001, s. 240 – 244.


title: Vec T-9/17: Žaloba podaná 5. januára 2017 – RI/Rada

text:
               6.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 70/24

         Žaloba podaná 5. januára 2017 – RI/Rada
   (Vec T-9/17)
   (2017/C 070/33)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: RI (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: T. Bontinck a A. Guillerme, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie menovacieho orgánu Rady z 8. februára 2016, týkajúce sa odmietnutia uznať čiastočnú invaliditu žalobcu ako dôsledok choroby z povolania v zmysle článku 78 ods. 5 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie,

               —

               zaviazal Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení a nepochopení pojmu choroba z povolania zo strany komisie pre invaliditu a zo strany menovacieho orgánu Rady. Žalobca napáda najmä závery uvedenej komisie podľa ktorých:

                           —

                           syndróm karpálneho tunela nemožno uznať ako chorobu z povolania,

                           —

                           dôvodom neschopnosti opätovného nástupu žalobcu do práce nie je syndróm karpálneho tunela, ale výlučne algoneurodystrofický syndróm, ktorý sa vyvinul po operácii jeho ľavej ruky.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia v tom, že komisia pre invaliditu neuviedla právne dostatočne vysvetlenia týkajúce sa dôvodov, ktoré ju viedli k odchýleniu sa od skorších lekárskych správ, ktoré jasne potvrdzovali profesijný pôvod choroby žalobcu, označovanej ako „syndróm karpálneho tunela komplikovaného algoneurodystrofiou“.


title: Vec F-72/11: Žaloba podaná 22. júla 2011 — ZZ a i./Komisia

text:
               1.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 290/20

         Žaloba podaná 22. júla 2011 — ZZ a i./Komisia
   (Vec F-72/11)
   2011/C 290/28
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a i. (v zastúpení: L. Levi a A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Na jednej strane zrušenie rozhodnutí, ktorými sa stanovujú limity pre povýšenie v rámci povyšovania za roky 2010 a 2011 do platových tried AD13 a AD14 a na druhej strane zrušenie zoznamu úradníkov povýšených do platových tried AD13 a AD14 v rámci povyšovania za rok 2010 a zrušenie implicitného rozhodnutia Komisie o odmietnutí povýšenia väčšieho počtu ďalších úradníkov do platových tried AD12 alebo AD13

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutia uverejnené v Informations administratives č. 3-2010, 65-2010 a 76-2010, ktorými sa stanovujú limity pre povýšenie v rámci povyšovania za roky 2010 a 2011 do platových tried AD13 a AD14,

               —

               zrušiť zoznam úradníkov povýšených do platových tried AD13 a AD14 v rámci povyšovania za rok 2010 uverejnený v Informations administratives č. 65-2010, pretože bol zostavený na základe protiprávnych limitov pre povýšenie, a zrušiť implicitné rozhodnutie Komisie o odmietnutí povýšenia väčšieho počtu ďalších úradníkov do platových tried AD12 alebo AD13,

               —

               v prípade potreby zrušiť rozhodnutia o zamietnutí sťažností žalobcov,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  12. januára 2006  vo veci C-107/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Fínskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2003/87/ES — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/10

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   z 12. januára 2006
   vo veci C-107/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Fínskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2003/87/ES - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2006/C 60/21)
   Jazyk konania: fínčina
   Vo veci C-107/05, ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 3. marca 2005, Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: U. Wölker a P. Aalto, splnomocnení zástupcovia) proti Fínskej republike (v zastúpení: A. Guimaraes-Purokoski, splnomocnená zástupkyňa), Súdny dvor (piata komora), v zložení: predseda piatej komory J. Makarczyk, sudcovia G. Arestis a J. Klučka (spravodajca), generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: R. Grass, vyhlásil 12. januára 2006 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Fínska republika si tým, že, pokiaľ ide o provinciu Åland, neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES1 z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES, nesplnila povinnosti, ktoré jej z tejto smernice vyplývajú.

               2.

               Fínska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 16.4.2005.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. októbra 2004 vo veci C-143/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike (Nesplnenie povinnosti štátom — Článok 28 ES — Vnútroštátna právna úprava zavádzajúca režim označovania pre alkalické batérie)

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/19

         Rozsudok Súdneho dvora
   (prvá komora)
   zo 14. októbra 2004
   vo veci C-143/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti štátom - Článok 28 ES - Vnútroštátna právna úprava zavádzajúca režim označovania pre alkalické batérie)
   (2004/C 300/38)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci C-143/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: L. Visaggio a R. Amorosi) proti Talianskej republike (splnomocnený zástupca: M Braguglia, za právnej pomoci P. Gentili), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná dňa 28. marca 2003, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda komory P. Jann, sudcovia N. Colneric (spravodajkyňa), J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič a E. Levits, generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 14. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Talianska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú na základe článku 28 ES tým, že zaviedla na alkalické mangánové batérie režim označovania, ktorý ukladá obzvlášť povinnosť uvádzať prítomnosť ťažkých kovov.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 135 zo 7.6.2003


title: Vec C-552/13: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 22. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Contencioso-Administrativo n° 6 de Bilbao – Španielsko) – Grupo Hospitalario Quirón SA/Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco, Instituto de Religiosas Siervas de Jesús de la Caridad (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verejné zákazky na služby — Smernica 2004/18/ES — Článok 23 ods. 2 — Správa verejných služieb zdravotníctva — Poskytovanie zdravotníckych služieb patriacich do pôsobnosti verejných nemocníc v súkromných zariadeniach — Požiadavka poskytovania služieb na území konkrétneho mesta)

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/2

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 22. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Contencioso-Administrativo no 6 de Bilbao – Španielsko) – Grupo Hospitalario Quirón SA/Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco, Instituto de Religiosas Siervas de Jesús de la Caridad
   (Vec C-552/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné zákazky na služby - Smernica 2004/18/ES - Článok 23 ods. 2 - Správa verejných služieb zdravotníctva - Poskytovanie zdravotníckych služieb patriacich do pôsobnosti verejných nemocníc v súkromných zariadeniach - Požiadavka poskytovania služieb na území konkrétneho mesta))
   (2015/C 414/02)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado Contencioso-Administrativo no 6 de Bilbao

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Grupo Hospitalario Quirón SA

      Žalovaní: Departamento de Sanidad del Gobierno Vasco, Instituto de Religiosas Siervas de Jesús de la Caridad

      Výrok rozsudku

   Článok 23 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby bráni požiadavke, akou je požiadavka dotknutá vo veci samej, formulovaná ako technická špecifikácia v oznámeniach o vyhlásení zadávacieho konania na poskytovanie zdravotníckych služieb, podľa ktorej sa musia služby zdravotnej starostlivosti, ktoré sú predmetom oznámení o vyhlásení zadávacieho konania, poskytovať súkromnými nemocničnými zariadeniami nachádzajúcimi sa výlučne v konkrétnom meste, ktoré nemusí byť miestom bydliska pacientov dotknutých týmito plneniami, keďže táto požiadavka má automaticky za následok vylúčenie uchádzačov, ktorí nemôžu poskytovať tieto služby v takomto zariadení umiestnenom v tomto meste, ale ktorí spĺňajú všetky ostatné podmienky týchto oznámení o vyhlásení zadávacieho konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 25.1.2014.


title: Vec F-118/14: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 16. decembra 2015 – Bärwinkel/Rada (Verejná služba — Úradníci — Reforma služobného poriadku — Prechodné ustanovenia týkajúce sa zaradenia do jednotlivých typov pracovných miest — Článok 30 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku — Pojem akt spôsobujúci ujmu — Rozhodnutie priznávajúce výkon osobitných zodpovedností niektorým úradníkom — Neuvedenie mena žalobcu v prvom zozname 34 úradníkov uznaných ako vykonávajúcich osobitné zodpovednosti — Požiadavky týkajúce sa konania pred podaním žaloby — Nepodanie sťažnosti v zmysle článku 90 ods. 2 služobného poriadku — Článok 81 služobného poriadku)

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/99

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 16. decembra 2015 – Bärwinkel/Rada
   (Vec F-118/14) (1)

   ((Verejná služba - Úradníci - Reforma služobného poriadku - Prechodné ustanovenia týkajúce sa zaradenia do jednotlivých typov pracovných miest - Článok 30 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku - Pojem akt spôsobujúci ujmu - Rozhodnutie priznávajúce výkon osobitných zodpovedností niektorým úradníkom - Neuvedenie mena žalobcu v prvom zozname 34 úradníkov uznaných ako vykonávajúcich osobitné zodpovednosti - Požiadavky týkajúce sa konania pred podaním žaloby - Nepodanie sťažnosti v zmysle článku 90 ods. 2 služobného poriadku - Článok 81 služobného poriadku))
   (2016/C 048/114)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Wolfgang Bärwinkel (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. Casado García Hirschfeld, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne M. Bauer a E. Rebasti, splnomocnení zástupcovia, neskôr M. Bauer a M. Veiga, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutí Rady týkajúcich sa zaradenia úradníkov platových tried AD 9 až AD 14 na pozíciách označovaných ako pozície s osobitnými zodpovednosťami na pracovné miesto typu „vedúci oddelenia alebo rovnocenné pracovné miesto“ alebo „poradca alebo rovnocenné pracovné miesto“ pred 31. decembrom 2015 a neuvedenia žalobcu medzi úradníkmi, ktorí boli takto zaradení

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2015, s. 48.


title: Vec C-580/08 P: Odvolanie podané 24. decembra 2008 : Devrajan Srinivasan proti rozsudku Súdu prvého stupňa (šiesta komora) z  3. novembra 2008 vo veci T-196/08, Srinivasan/Ombudsman

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/24

         Odvolanie podané 24. decembra 2008: Devrajan Srinivasan proti rozsudku Súdu prvého stupňa (šiesta komora) z 3. novembra 2008 vo veci T-196/08, Srinivasan/Ombudsman
   (Vec C-580/08 P)
   2009/C 267/43
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Devrajan Srinivasan (v zastúpení: J. Morton, solicitor)

      Ďalší účastník konania: Európsky ombudsman
   Súdny dvor (šiesta komora) uznesením z 25. júna 2009 rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 20. januára 2005 vo veci C-296/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Conseil d'État): Glaxosmithkline SA proti Belgickému kráľovstvu (Smernica 89/105/EHS — Humánne lieky — Žiadosť o zaradenie do kladného zoznamu — Povaha lehoty na odpoveď — Prekluzívna povaha — Dôsledky zmeškania lehoty v prípade zrušenia rozhodnutia o zamietnutí)

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/9

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 20. januára 2005
   vo veci C-296/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Conseil d'État): Glaxosmithkline SA proti Belgickému kráľovstvu (1)

   (Smernica 89/105/EHS - Humánne lieky - Žiadosť o zaradenie do kladného zoznamu - Povaha lehoty na odpoveď - Prekluzívna povaha - Dôsledky zmeškania lehoty v prípade zrušenia rozhodnutia o zamietnutí)
   (2005/C 57/16)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-296/03, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Conseil d'État (Belgicko) z 27. júna 2003 a doručený Súdnemu dvoru 8. júla 2003 vo vzťahu ku konaniu: Glaxosmithkline SA proti Belgickému kráľovstvu, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia R. Silva de Lapuerta (spravodajkyňa), C. Gulmann, P. Kūris a G. Arestis, generálny advokát: A. Tizzano, súdny tajomník: M. Múgica Arzamendi, hlavná referentka, vyhlásil dňa 20. januára 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Lehota zakotvená v článku 6 bode 1 ods. 1 smernice Rady 89/105/EHS z 21. decembra 1988 o transparentnosti opatrení upravujúcich stanovovanie cien humánnych liekov a ich zaraďovanie do vnútroštátnych systémov zdravotného poistenia je prekluzívnou lehotou, ktorú členské štáty nemajú právo prekročiť.

               2)

               Je vecou členských štátov určiť, či prekročenie lehoty zakotvenej v článku 6 bode 1 ods. 1 smernice 89/105/EHS nebráni príslušným úradom formálne vydať nové rozhodnutie, ak súd predchádzajúce rozhodnutie zrušil, pričom túto možnosť možno uplatniť iba v primeranej lehote, ktorá nie je dlhšia ako lehota zakotvená v tomto článku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 213, 06.09.2003


title: Vec T-346/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  13. novembra 2008 – Duro Sweden/ÚHVT (EASYCOVER) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky EASYCOVER — Absolútne dôvody zamietnutia — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 — Článok 73 nariadenia č. 40/94 )

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/28

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. novembra 2008 – Duro Sweden/ÚHVT (EASYCOVER)
   (Vec T-346/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky EASYCOVER - Absolútne dôvody zamietnutia - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 - Článok 73 nariadenia č. 40/94“)
   (2009/C 6/57)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Duro Sweden AB (Gävle, Švédsko) (v zastúpení: R. Bird, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Bullock a D. Botis, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. júla 2007 (vec R 1065/2005-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia EASYCOVER ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 3. júla 2007 (vec R 1065/2005-4) sa ruší v rozsahu, v akom sa týka výrobkov patriacich do skupiny „nekovové pomníky“

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Duro Sweden AB znáša svoje vlastné trovy konania a tri štvrtiny trov konania ÚHVT. ÚHVT znáša štvrtinu svojich trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007.


title: Vec C-39/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Amsterdam (Holandsko) 25. januára 2013 — Inspecteur van de Balangsdienst Noord/kantoor Groningen/SCA Group Holding BV

text:
               27.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Amsterdam (Holandsko) 25. januára 2013 — Inspecteur van de Balangsdienst Noord/kantoor Groningen/SCA Group Holding BV
   (Vec C-39/13)
   2013/C 123/11
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Gerechtshof Amsterdam

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Inspecteur van de Balangsdienst Noord/kantoor Groningen

      Žalovaný: SCA Group Holding BV

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ide v prípade, ak sa daňovej dlžníčke neumožní uplatniť holandskú právnu úpravu daňovej jednotky na činnosti a majetok dcérskych spoločností druhého a tretieho stupňa Alphabet Holding, HP Holding a Alpha Holding, ktoré majú sídlo v Holandsku, o obmedzenie slobody usadiť sa v zmysle článku 43 ES v spojení s článkom 48 ES?
               Je v tomto kontexte a s ohľadom na ciele, ktoré sleduje holandská právna úprava daňovej jednotky…, situácia dcérskych spoločností druhého a tretieho stupňa Alphabet Holding, HP Holding a Alpha Holding objektívne porovnateľná so (i) situáciou spoločností, ktoré majú sídlo v Holandsku a sú dcérskymi spoločnosťami prvého a druhého stupňa vo vzťahu k sprostredkujúcej holdingovej spoločnosti, ktorá má sídlo v Holandsku a ktorá sa nerozhodla pre začlenenie do daňovej jednotky so svojou materskou spoločnosťou so sídlom v Holandsku, a preto ako dcérske spoločnosti druhého stupňa rovnako ako Alphabet Holding, HP Holding a Alpha Holding nemajú prístup k úprave daňovej jednotky výlučne so svojou materskou spoločnosťou, alebo so (ii) situáciou dcérskych spoločností druhého stupňa so sídlom na území Holandska, ktoré sa rozhodli vytvoriť daňovú jednotku so svojou materskou spoločnosťou/sprostredkujúcou holdingovou spoločnosťou, ktorá má sídlo v Holandsku, a preto sa ich činnosť a majetok — na rozdiel od činností a majetku spoločností Alphabet Holding, HP Holding a Alpha Holding — daňovo konsolidujú…?

               2.

               Má pre odpoveď na prvú vetu prvej otázky význam to…, či predmetné tuzemské spoločnosti vlastní jediná sprostredkujúca holdingová spoločnosť (na najbližšej nadradenej úrovni v štruktúre koncernu) v inom členskom štáte alebo — ako v prípade spoločností Alphabet Holding, HP Holding a Alpha Holding — dve (či viaceré) sprostredkujúce holdingové spoločnosti (na dvoch alebo viacerých vyšších úrovniach štruktúry koncernu) v uvedenom inom členskom štáte?

               3.

               Pokiaľ je odpoveď na prvú vetu prvej otázky kladná: možno uvedené obmedzenie v tomto prípade odôvodniť naliehavými dôvodmi verejného záujmu, predovšetkým nutnosťou zabezpečiť daňovú koherenciu vrátane zabránenia unilaterálnemu a bilaterálnemu dvojitému zohľadneniu straty…?
               Pôjde v tomto kontexte o inú situáciu, ak je v konkrétnom prípade zrejmé, že nedochádza k dvojitému zohľadneniu straty…?

               4.

               Pokiaľ je odpoveď na tretiu otázku kladná: treba obmedzenie považovať v tomto prípade za primerané…?


title: Vec T-251/13: Žaloba podaná 6. mája 2013 — Gemeente Nijmegen/Komisia

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/27

         Žaloba podaná 6. mája 2013 — Gemeente Nijmegen/Komisia
   (Vec T-251/13)
   2013/C 189/57
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Gemeente Nijmegen (Nijmegen, Holandsko) (v zastúpení: H. Janssen a S. van der Heul, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje:

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie C(2013) 1152 final zo 6. marca 2013 v rozsahu, v akom sa týka údajnej štátnej pomoci obce v prospech NEC,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Obec Nijmegen vystavala v roku 2003 v Goffertpark vedľa futbalového štadiónu Goffert Stadion multifunkčný komplex športový areál De Eendracht. Tak Goffert Stadion, ako aj De Eendracht si prenajal profesionálny futbalový klub Nijmegener NEC. V nájomnej zmluve bolo okrem iného dohodnuté predkupné právo NEC.
   V polovici roku 2009 vytvorila obec projekt rozvoja veľkej časti parku Goffert na park vrcholového športu a inovácie (Topsport- en Innovatiepark; ďalej len „TIP“). Výslovným cieľom bolo okrem iného integrovať existujúci (a rozšírenie vyžadujúci) Goffert Stadion a De Eendracht do TIP.
   V rokoch 2008 a 2009 oznámila NEC obci, že chce vykonať predkupné právo na De Eendracht od obce. Tento zámer skrížil plány obce v súvislosti s TIP. NEC bol zjavne ochotný vzdať sa svojho predkupného práva na De Eendacht za odstupné. Na základe nezávislého určenia hodnoty bolo stanovené odstupné vo výške 2,22 milióna eur. Túto sumu zaplatila obec NEC.
   Komisia začala rozhodnutím zo 6. marca 2013 konanie podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ, pričom odstúpenie od predkupného práva na De Eendracht obcou považuje v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ za štátnu pomoc. Obec toto rozhodnutie napadla.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody:

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania a zásady právnej istoty neodôvodneným nezohľadnením uplatnenia oznámenia Komisie o predaji pozemkov (1) pri určení hodnoty predkupného práva na De Eendracht obcou.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na prekročení oprávnenia Komisie a nesprávnom právnom posúdení, zjavnom omyle v posúdení a/alebo porušení povinnosti odôvodnenia určením, že odstúpenie od predkupného práva na De Eendracht je štátna pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, v každom prípade, že existuje dostatočný dôvod na odôvodnenie začatia formálneho konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na prekročení primeranej lehoty na začatie formálneho konania a porušení zásady právnej istoty, procesných predpisov a/alebo nesprávnom uplatnení práva.

      (1)  Oznámenie Komisie o prvkoch štátnej pomoci pri predaji pozemkov a budov verejnoprávnymi orgánmi (Ú. v. ES C 209, 1997, s. 3; Mim. vyd. 08/001, s. 143).


title: Vec C-94/05: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo  16. marca 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht) – Emsland-Stärke GmbH/Landwirtschaftskammer Hannover (Spoločná poľnohospodárska politika — Nariadenie (ES) č. 97/95 — Prémie vyplácané podnikom vyrábajúcim škrob — Podmienky poskytnutia — Sankcie — Proporcionalita — Nariadenie (ES, EURATOM) č. 2988/95 — Ochrana finančných záujmov Európskych spoločenstiev)

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/25

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 16. marca 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht) – Emsland-Stärke GmbH/Landwirtschaftskammer Hannover
   (Vec C-94/05) (1)

   (Spoločná poľnohospodárska politika - Nariadenie (ES) č. 97/95 - Prémie vyplácané podnikom vyrábajúcim škrob - Podmienky poskytnutia - Sankcie - Proporcionalita - Nariadenie (ES, EURATOM) č. 2988/95 - Ochrana finančných záujmov Európskych spoločenstiev)
   (2006/C 131/44)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesverwaltungsgericht
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Emsland-Stärke GmbH

      Žalovaný: Landwirtschaftskammer Hannover
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Bundesverwaltungsgericht – Výklad článku 13 ods. 4 nariadenia Komisie (ES) č. 97/95 zo 17. januára 1995, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na uplatňovanie nariadenia Rady (EHS) 1766/92 o minimálnej cene a kompenzačnej platbe vyplácanej pestovateľom zemiakov a nariadenia Rady (ES) 1868/94, ktorým sa zavádza systém kvót vzťahujúcich sa na výrobu zemiakového škrobu (Ú. v. ES L 16, s. 3; Mim. vyd. 03/017, s. 131), zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1125/96 z 24. júna 1996 (Ú. v. ES L 150, s. 1; Mim. vyd. 03/019, s. 190) – Podmienky udelenia prémie – Pestovateľská zmluva uzavretá medzi škrobárňou na jednej strane a medzi nie pestovateľom zemiakov, ale s obchodníkom, ktorý ich priamo alebo nepriamo od pestovateľov odoberá, na druhej strane – Sankcie
   Výrok rozsudku

               1.

               Sankcia stanovená v článku 13 ods. 4 nariadenia Komisie (ES) č. 97/95 zo 17. januára 1995, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na uplatňovanie nariadenia Rady (EHS) č. 1766/92 o minimálnej cene a kompenzačnej platbe vyplácanej pestovateľom zemiakov a nariadenia Rady (ES) č. 1868/94, ktorým sa zavádza systém kvót vzťahujúcich sa na výrobu zemiakového škrobu, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1125/96 z 24. júna 1996, sa uloží podniku vyrábajúcemu škrob, ktorý bez toho, aby bolo nevyhnutné, aby prekročil jemu pridelenú subkvótu, odoberá zemiaky od subjektu, ktorý ich obstaráva priamo alebo nepriamo od pestovateľov, aj keď zmluva o kúpe a dodávke uzavretá medzi podnikom a predmetným subjektom bola zmluvnými stranami nazvaná „zmluva o pestovaní“ a za takú bola uznaná príslušným vnútroštátnym orgánom podľa článku 4 ods. 2 tohto nariadenia, ale nemôže zodpovedať tejto kvalifikácii v zmysle článku 1 písm. d) a e) toho istého nariadenia.

               2.

               Z preskúmania prvej časti druhej otázky nevyplynula žiadna skutočnosť, ktorá by so zreteľom na zásadu právnej istoty mohla ovplyvniť platnosť článku 13 ods. 4 nariadenia č. 97/95, zmeneného a doplneného nariadením č. 1125/96.

               3.

               Z preskúmania druhej časti druhej otázky nevyplynula žiadna skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť článku 13 ods. 4 nariadenia č. 97/95, zmeneného a doplneného nariadením č. 1125/96, so zreteľom na zásadu proporcionality uvedenú v článku 2 ods. 1 a 3 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev.

               4.

               Okolnosť, že príslušný vnútroštátny orgán bol informovaný o skutočnosti, že podnik vyrábajúci škrob odoberal zemiaky od subjektu, ktorý ich obstarával priamo alebo nepriamo od pestovateľov, nemôže mať žiadny vplyv na posúdenie nezrovnalosti považovanej za „spôsobenú nedbanlivosťou“ v zmysle článku 5 ods. 1 nariadenia č. 2988/95 a v dôsledku toho ani na uloženie sankcie uvedenej v článku 13 ods. 4 nariadenia č. 97/95, zmeneného a doplneného nariadením č. 1125/96, uvedenému podniku vyrábajúcemu škrob.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 16.4.2005.


title: Vec C-312/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d'instance de Paris (Francúzsko) 6. júla 2007 – JVC France SAS/Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d'instance de Paris (Francúzsko) 6. júla 2007 – JVC France SAS/Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)
   (Vec C-312/07)
   (2007/C 211/46)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal d'instance de Paris
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: JVC France SAS

      Žalovaný: Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Je možné zaradiť videokameru, ktorá v čase dovozu neumožňuje zaznamenávať externé videofonické signály, do podpoložky 8525 40 99, keď je neskôr možné rozhranie pre video tejto videokamery použitím určitého softvéru alebo dekodéru (widget) upraviť na prijímanie externého videosignálu, keďže tento prístroj je vybavený elektronickými obvodmi, ktoré mu po rekonfigurácii umožnia zaznamenávať externý videofonický signál, napriek tomu, že na túto možnosť výrobca ani predajca neupozornili a ani ju nepodporujú?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, ak následné zmeny vysvetliviek predstavujú zmenu praxe Spoločenstva v zaraďovaní videokamier a výnimku zo zásady, podľa ktorej sa má zaradenie tovarov vykonať na základe skutočných charakteristík v čase preclenia, mohla Európska komisia legitímne uskutočniť túto zmenu formou zmeny vysvetliviek, teda zmeny so spätnou účinnosťou, skôr než prijatím nariadenia o zaraďovaní, ktoré by bolo uplatniteľné výlučne do budúcna?


title: Vec T-554/12: Žaloba podaná 21. decembra 2012 — Oracle America/ÚHVT — Aava Mobile (AAVA MOBILE)

text:
               2.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/22

         Žaloba podaná 21. decembra 2012 — Oracle America/ÚHVT — Aava Mobile (AAVA MOBILE)
   (Vec T-554/12)
   2013/C 63/43
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Oracle America, Inc. (Wilmington, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Graf, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Aava Mobile Oy (Oulu, Fínsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 9. októbra 2012 vo veci R 1205/2011-2,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „AAVA MOBILE“ pre tovary a služby zaradené do tried 9, 38 a 42 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 8 715 385.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: zapísaná ochranná známka Spoločenstva č. 6 551 626 pre tovary a služby zaradené do tried 9, 16, 35, 37, 38, 41, 42 a 45.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec C-213/06 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  18. júla 2007 – Európska agentúra pre obnovu (EAO)/Georgios Karatzoglou (Odvolanie — Dočasný zamestnanec — Výpoveď zmluvy)

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/8

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 18. júla 2007 – Európska agentúra pre obnovu (EAO)/Georgios Karatzoglou
   (Vec C-213/06 P) (1)

   (Odvolanie - Dočasný zamestnanec - Výpoveď zmluvy)
   (2007/C 211/13)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska agentúra pre obnovu (EAO) (v zastúpení: S. Orlandi a J.-N. Louis, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Georgios Karatzoglou (v zastúpení: S. A. Pappas, dikigoros)
   Predmet veci
   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) z 23. februára 2006, Karatzoglou/EAO (T-471/04), ktorým Súd prvého stupňa zrušil rozhodnutie EAO o výpovedi zmluvy odporcu ako dočasného zamestnanca
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 23. februára 2006, Karatzoglou/EAO (T-471/04), sa zrušuje.

               2.

               Vec sa vracia Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev, aby rozhodol o návrhoch pána Karatzoglou týkajúcich sa zrušenia rozhodnutia Európskej agentúry pre obnovu (EAO) z 26. februára 2004, na základe ktorého bola vypovedaná jeho pracovná zmluva.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní vo veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 178, 29.7.2006.


title: Vec T-289/07: Uznesenie Všeobecného súdu z  23. marca 2010 — Caisse Nationale des Caisses d’Epargne et de Prévoyance/Komisia

text:
               5.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/50

         Uznesenie Všeobecného súdu z 23. marca 2010 — Caisse Nationale des Caisses d’Epargne et de Prévoyance/Komisia
   (Vec T-289/07) (1)

   2010/C 148/82

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 6.10.2007.


title: Vec C-208/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný rozsudkom Conseil d'Etat (Belgicko), XIII. komora, zo dňa 29. apríla 2004 vo veci Inter-Environnement Wallonie proti Région wallonne

text:
               10.7.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/7

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný rozsudkom Conseil d'Etat (Belgicko), XIII. komora, zo dňa 29. apríla 2004 vo veci Inter-Environnement Wallonie proti Région wallonne
   (Vec C-208/04)
   (2004/C 179/14)
   Conseil d'Etat (Belgicko), XIII. komora, rozsudkom z 29. apríla 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci Inter-Environnement Wallonie proti Région wallonne, ktorý bol doručený Kancelárii Súdneho dvora dňa 11. mája 2004.
   Conseil d'Etat (Belgicko), XIII. komora, žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:
   Článok 1 písmeno a) smernice 75/442/EHS z 15. júla 1975 (1) zmenený smernicou 91/156/EHS z 18. marca 1991 (2) sa vykladá v tom zmysle, že členské štáty sú oprávnené vytvoriť na základe právnej normy skupinu látok, ktoré nepatria ani do skupiny odpadov, ani do skupiny výrobkov, ktoré však predsa môžu buď zodpovedať definícii odpadov vyplývajúcej z článku 1 písmena a), alebo obsahovať látky alebo predmety zodpovedajúce tejto samotnej definícii odpadu?

      (1)  Smernica Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch (Ú. v. ES L 194, 25.7.1975, s. 39)

      (2)  Smernica Rady 91/156/EHS z 18. marca 1991, ktorou sa mení smernica 75/442/EHS o odpadoch (Ú. v. ES L 78, 26.3.1991, s. 32)


title: Vec C-243/13: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo  4. decembra 2014 – Európska komisia/Švédske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Životné prostredie — Smernica 2008/1/ES — Integrovaná prevencia a kontrola znečisťovania životného prostredia — Existujúca prevádzka — Povoľovacie konanie — Prebiehajúce konania — Rozsudok Súdneho dvora o určení nesplnenia povinnosti — Nevykonanie — Článok 260 ods. 2 ZFEÚ — Peňažné sankcie — Paušálna pokuta — Penále)

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/7

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 4. decembra 2014 – Európska komisia/Švédske kráľovstvo
   (Vec C-243/13) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Smernica 2008/1/ES - Integrovaná prevencia a kontrola znečisťovania životného prostredia - Existujúca prevádzka - Povoľovacie konanie - Prebiehajúce konania - Rozsudok Súdneho dvora o určení nesplnenia povinnosti - Nevykonanie - Článok 260 ods. 2 ZFEÚ - Peňažné sankcie - Paušálna pokuta - Penále))
   (2015/C 046/08)
   Jazyk konania: švédčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: S. Petrova a J. Enegren, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Švédske kráľovstvo (v zastúpení: E. Karlsson, A. Falk a S. Johannesson, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Švédske kráľovstvo si tým, že neprijalo opatrenia potrebné na to, aby vyhovelo rozsudku Komisia/Švédsko (C-607/10, EU:C:2012:192), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 260 ods. 1 ZFEÚ.

               2.

               V prípade, že nesplnenie povinnosti konštatované v bode 1 trvá v čase vyhlásenia tohto rozsudku, Švédske kráľovstvo zaplatí Európskej komisii na účet „Vlastné zdroje Európskej únie“ penále 4  000 eur za každý deň omeškania pri zavedení opatrení potrebných na dosiahnutie súladu s rozsudkom Komisia/Švédsko (EU:C:2012:192), a to od dátumu vyhlásenia tohto rozsudku až do dátumu jeho vykonania.

               3.

               Švédske kráľovstvo je povinné zaplatiť Európskej komisii paušálnu pokutu vo výške 2 0 00  000 eur na účet „Vlastné zdroje Európskej únie“.

               4.

               Švédske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 189, 29.6.2013.


title: Vec C-321/09 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. apríla 2011 — Helénska republika/Európska komisia (Odvolanie — EPUZF — Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom pre nesúlad s pravidlami Spoločenstva — Výdavky vynaložené Helénskou republikou)

text:
               11.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 173/2

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. apríla 2011 — Helénska republika/Európska komisia
   (Vec C-321/09 P) (1)

   (Odvolanie - EPUZF - Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom pre nesúlad s pravidlami Spoločenstva - Výdavky vynaložené Helénskou republikou)
   2011/C 173/03
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Helénska republika (v zastúpení: I. Chalkias, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: H. Tserepa-Lacombe a F. Jimeno Fernández, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (ôsma komora) z 11. júna 2009, Grécko/Komisia (T-33/07), ktorým Súd prvého stupňa zamietol návrh smerujúci k čiastočnému zrušeniu rozhodnutia Komisie 2006/932/ES zo 14. decembra 2006, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky uskutočnené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) [oznámené pod číslom K(2006) 5993] — Odvetvia olivový olej, bavlna, sušené hrozno a citrusy

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 244, 10.10.2009.


title: Vec C-451/05: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  11. októbra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – Européenne et Luxembourgeoise d'investissements SA (ELISA)/Directeur général des impôts, Ministère public (Priame dane — Daň z trhovej hodnoty nehnuteľného majetku, ktorý vlastnia právnické osoby vo Francúzsku — Holdingové spoločnosti založené podľa luxemburského práva — Nepriznanie oslobodenia od dane — Smernica 77/799/EHS — Demonštratívny výpočet uvádzaných daní — Daň podobnej povahy — Obmedzenia výmeny informácií — Dvojstranná zmluva — Článok 73b Zmluvy ES (teraz článok 56 ES) — Voľný pohyb kapitálu — Boj proti daňovým podvodom)

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/8

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 11. októbra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – Européenne et Luxembourgeoise d'investissements SA (ELISA)/Directeur général des impôts, Ministère public
   (Vec C-451/05) (1)

   (Priame dane - Daň z trhovej hodnoty nehnuteľného majetku, ktorý vlastnia právnické osoby vo Francúzsku - Holdingové spoločnosti založené podľa luxemburského práva - Nepriznanie oslobodenia od dane - Smernica 77/799/EHS - Demonštratívny výpočet uvádzaných daní - Daň podobnej povahy - Obmedzenia výmeny informácií - Dvojstranná zmluva - Článok 73b Zmluvy ES (teraz článok 56 ES) - Voľný pohyb kapitálu - Boj proti daňovým podvodom)
   (2007/C 297/11)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Cour de cassation
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Européenne et Luxembourgeoise d'investissements SA (ELISA)

      Žalovaní: Directeur général des impôts, Ministère public
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Cour de cassation – Výklad článku 43 a nasledujúcich a článku 56 a nasledujúcich Zmluvy ES, ako aj článku 1 smernice Rady 77/799/EHS z 19. decembra 1977 týkajúcej sa vzájomnej pomoci kompetentných orgánov členských štátov v oblasti priameho zdaňovania (Ú. v. ES L 336, s. 15; Mim. vyd. 09/001, s. 63) – Daň z trhovej hodnoty nehnuteľného majetku, ktorý sa nachádza vo Francúzsku – Oslobodenie od dane v prospech právnických osôb so skutočným centrom riadenia vo Francúzsku a právnických osôb, ktoré na základe zmluvy nesmú podliehať vyššiemu zdaneniu, ako aj osôb, ktoré majú svoje sídlo v krajine alebo na území, ktoré uzavreli s Francúzskom dohodu o administratívnej pomoci v boji proti daňovým únikom a vyhýbaniu sa plateniu daní – Nepriznanie oslobodenia od dane, voči ktorému namieta luxemburská holdingová spoločnosť
   Výrok rozsudku

               1.

               Daň z trhovej hodnoty nehnuteľného majetku, ktorý vlastnia právnické osoby vo Francúzsku, predstavuje daň podobnej povahy, ako sú dane uvedené v článku 1 ods. 3 smernice Rady 77/799/EHS z 19. decembra 1977 týkajúcej sa vzájomnej pomoci kompetentných orgánov členských štátov v oblasti priameho a nepriameho zdaňovania, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 92/12/EHS z 25. februára 1992, ktoré sú vyberané z časti kapitálu v zmysle článku 1 ods. 2 tejto smernice.

               2.

               Smernica 77/799, zmenená a doplnená smernicou 92/12, a osobitne jej článok 8 ods. 1 nebránia tomu, aby dva členské štáty boli viazané medzinárodnou zmluvou o zamedzení dvojitého zdanenia a stanovení pravidiel vzájomnej administratívnej pomoci v oblasti daní z príjmov a kapitálu, ktorá zo svojej pôsobnosti v členskom štáte vylučuje kategóriu daňovníkov dane patriacej do uvedenej smernice, pokiaľ právna úprava alebo administratívna prax členského štátu, ktorý má poskytnúť informáciu, nedovoľujú príslušnému orgánu, aby získaval alebo využíval tieto informácie na vlastné účely uvedeného členského štátu, čo musí overiť vnútroštátny súd.

               3.

               Článok 73b Zmluvy ES (teraz článok 56 ES) sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá oslobodzuje spoločnosti so sídlom vo Francúzsku od dane z trhovej hodnoty nehnuteľného majetku, ktorý vlastnia právnické osoby vo Francúzsku, zatiaľ čo vo vzťahu k spoločnostiam so sídlom v inom členskom štáte toto oslobodenie podmieňuje existenciou dohody o administratívnej pomoci v boji proti daňovým únikom a vyhýbaniu sa plateniu daní uzavretej medzi Francúzskou republikou a takýmto štátom alebo skutočnosťou, že podľa zmluvy obsahujúcej ustanovenie o zákaze diskriminácie z dôvodu štátnej príslušnosti nesmú byť tieto spoločnosti zdaňované viac ako spoločnosti so sídlom vo Francúzsku, a neumožňuje spoločnosti usadenej v inom členskom štáte, aby poskytla dôkazy umožňujúce stanoviť totožnosť fyzických osôb, ktoré sú jej akcionármi alebo spoločníkmi.

      (1)  Ú. v. EÚ C 60, 11.3.2006.


title: Vec C-279/09: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  22. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kammergericht Berlin — Nemecko) — DEB Deutsche Energiehandels- und Beratungsgesellschaft mbH/Spolková republika Nemecko (Účinná súdna ochrana práv založených na práve Únie — Právo na prístup k spravodlivosti — Právna pomoc — Vnútroštátna právna úprava zamietajúca súdnu pomoc právnickým osobám v prípade absencie „všeobecného záujmu“ )

text:
               19.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/9

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 22. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kammergericht Berlin — Nemecko) — DEB Deutsche Energiehandels- und Beratungsgesellschaft mbH/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-279/09) (1)

   (Účinná súdna ochrana práv založených na práve Únie - Právo na prístup k spravodlivosti - Právna pomoc - Vnútroštátna právna úprava zamietajúca súdnu pomoc právnickým osobám v prípade absencie „všeobecného záujmu“)
   2011/C 55/15
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Kammergericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: DEB Deutsche Energiehandels- und Beratungsgesellschaft mbH

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Kammergericht Berlin — Výklad zásady efektivity — Zlučiteľnosť tejto zásady s vnútroštátnou právnou úpravou, podľa ktorej sa právna pomoc nemá poskytnúť právnickým osobám, pokiaľ nie sú dotknuté „všeobecné záujmy“ — Žaloba zameraná na zodpovednosť členského štátu za oneskorené prebratie smerníc Spoločenstva

      Výrok rozsudku

   Zásada účinnej súdnej ochrany, ako je stanovená v článku 47 Charty základných práv Európskej únie, sa má vykladať v tom zmysle, že nie je vylúčené, aby sa jej dovolávali právnické osoby, a pomoc poskytnutá na základe tejto zásady môže zahŕňať najmä oslobodenie od platenia trov konania a/alebo zastupovanie advokátom.
   V tejto súvislosti prináleží vnútroštátnemu súdu overiť, či podmienky poskytnutia právnej pomoci nepredstavujú obmedzenie práva na prístup k spravodlivosti, ktoré zasahuje do podstaty tohto práva, či sledujú legitímny cieľ a či existuje primeraný vzťah proporcionality medzi použitými prostriedkami a sledovaným cieľom.
   V rámci tohto posúdenia vnútroštátny súd môže zohľadniť predmet sporu, primeranú možnosť úspechu žiadateľa, závažnosť konania pre žiadateľa, zložitosť uplatniteľného práva a konania, ako aj schopnosť žalobcu účinne obhajovať svoju vec. Na posúdenie proporcionality môže vnútroštátny súd zohľadniť tiež výšku preddavkov na trovy konania a prekonateľnosť prekážky na prístup k spravodlivosti, ktorú môžu prípadne tvoriť.
   Pokiaľ ide osobitne o právnické osoby, vnútroštátny súd môže zohľadniť ich situáciu. Môže tak zohľadniť najmä formu dotknutej právnickej osoby a či sleduje dosiahnutie zisku, ako aj finančné možnosti jej spoločníkov alebo akcionárov a ich možnosť získať sumu potrebnú na podanie žaloby na súd.

      (1)  Ú. v. EÚ C 267, 7.11.2009.