title: Spojené veci C-165/09 až C-167/09: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  26. mája 2011 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Raad van State — Holandsko) — Stichting Natuur en Milieu a i. (C-165/09)/College van Gedeputeerde Staten van Groningen, Stichting Natuur en Milieu a i. (C-166/09)/College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland, Stichting Natuur en Milieu a i. (C-167/09)/College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland (Životné prostredie — Smernica 2008/1/ES — Povolenie na výstavbu a prevádzku elektrárne — Smernica 2001/81/ES — Národné emisné stropy pre niektoré látky znečisťujúce vzduch — Právomoc členských štátov počas prechodného obdobia — Priamy účinok)

text:
               16.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/4

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. mája 2011 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Raad van State — Holandsko) — Stichting Natuur en Milieu a i. (C-165/09)/College van Gedeputeerde Staten van Groningen, Stichting Natuur en Milieu a i. (C-166/09)/College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland, Stichting Natuur en Milieu a i. (C-167/09)/College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland
   (Spojené veci C-165/09 až C-167/09) (1)

   (Životné prostredie - Smernica 2008/1/ES - Povolenie na výstavbu a prevádzku elektrárne - Smernica 2001/81/ES - Národné emisné stropy pre niektoré látky znečisťujúce vzduch - Právomoc členských štátov počas prechodného obdobia - Priamy účinok)
   2011/C 211/06
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Stichting Natuur en Milieu, Stichting Greenpeace Nederland, B. Meijer, E. Zwaag, F. Pals (C-165/09), Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne (C-166/09), Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne (C-167/09)

      Žalovaní: College van Gedeputeerde Staten van Groningen (C-165/09), College van Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland (C-166/09 a C-167/09)

      Za účasti: RWE Eemshaven Holding BV, predtým RWE Power AG (C-165/09), Electrabel Nederland NV (C-166/09), College van Burgemeester en Wethouders Rotterdam (C-166/09 a C-167/09), E.On Benelux NV (C-167/09)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Raad van State — Výklad článku 9 smernice Rady 96/61/ES z 24. septembra 1996 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (Ú. v. ES L 257, s. 26; Mim. vyd. 15/003, s. 80), teraz smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/1/ES z 15. januára 2008 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (kodifikované znenie) (Ú. v. EÚ L 24, s. 8) a článku 4 ods. 1 smernice 2001/81/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2001 o národných emisných stropoch pre určité látky znečisťujúce ovzdušie (Ú. v. ES L 309, s. 22; Mim. vyd. 15/006, s. 320) — Žiadosť o environmentálne povolenie — Rozhodnutie príslušného orgánu — Povinnosti členských štátov v období medzi koncom lehoty na prebratie smernice a dňom stanoveným v článku 4 ods. 1 smernice 2001/81, ktorý patrí do obdobia po uplynutí lehoty na jej prebratie — Elektráreň

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 9 ods. 1, 3 a 4 smernice Rady 96/61/ES z 24. septembra 1996 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia v pôvodnom znení, ako aj v znení kodifikovanom smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/1/ES z 15. januára 2008 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia, sa má vykladať v tom zmysle, že pri vydávaní environmentálneho povolenia na výstavbu a prevádzku priemyselných zariadení, o aké ide vo veciach samých, nie sú členské štáty povinné zaradiť medzi podmienky poskytnutia tohto povolenia národné emisné stropy SO2 a NOx stanovené smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/81/ES z 23. októbra 2001 o národných emisných stropoch pre určité látky znečisťujúce ovzdušie, musia však dodržať povinnosť vyplývajúcu z tejto smernice 2001/81, prijať alebo naplánovať v rámci národných programov primerané a koherentné politiky a opatrenia, ktoré umožnia znížiť ako celok najmä emisie týchto znečisťujúcich látok na množstvá neprekračujúce stropy uvedené v prílohe I tejto smernice najneskôr do konca roka 2010.

               2.

               Počas prechodného obdobia od 27. novembra 2002 do 31. decembra 2010, stanoveného v článku 4 smernice 2001/81:

                           —

                           článok 4 ods. 3 ZEÚ a článok 288 ods. 3 ZFEÚ, ako aj smernica 2001/81 stanovujú pre členské štáty povinnosť zdržať sa prijímania ustanovení, ktoré by mohli vážne ohroziť uskutočnenie cieľa stanoveného touto smernicou,

                           —

                           to, že členské štáty prijmú špecifické opatrenie týkajúce sa len jedného zdroja SO2 a NOx, sa nezdá byť schopné samo osebe vážne narušiť dosiahnutie výsledku stanoveného smernicou 2001/81. Vnútroštátnemu súdu prináleží preveriť, či sa v prípade každého rozhodnutia, ktorým sa vydáva environmentálne povolenie na výstavbu a prevádzku priemyselného zariadenia, o aké ide vo veciach samých, jedná o takúto situáciu,

                           —

                           článok 288 ods. 3 ZFEÚ, článok 6 a článok 7 ods. 1 a 2, ako aj článok 8 ods. 1 a 2 smernice 2001/81 ukladajú členským štátom jednak povinnosť vypracovať, aktualizovať a revidovať v prípade potreby programy progresívneho znižovania národných emisií SO2 a NOx, ktoré sú povinné dať k dispozícii verejnosti a dotknutým organizáciám vo forme jasných, zrozumiteľných a ľahko dostupných informácií, a takisto ich oznámiť Európskej komisii v stanovených lehotách, a jednak povinnosť vypracovať a aktualizovať každý rok národné inventúry uvedených emisií, ako aj národné projekcie na rok 2010, ktoré sa musia v stanovených lehotách oznámiť Európskej komisii a Európskej agentúre životného prostredia,

                           —

                           článok 288 ods. 3 ZFEÚ a samotná smernica 2001/81 nestanovujú členským štátom ani povinnosť odmietnutia alebo obmedzenia vydania environmentálneho povolenia na výstavbu a prevádzku priemyselného zariadenia, o aké ide vo veciach samých, ani prijať špecifické kompenzačné opatrenia pre každé vydané povolenie tohto typu, a to aj v prípade prekročenia alebo rizika prekročenia národných emisných stropov SO2 a NOx.

               3.

               Článok 4 smernice 2001/81 nie je bezpodmienečný a dostatočne presný na to, aby sa jednotlivci mohli na neho odvolávať pred vnútroštátnymi súdmi pred 31. decembrom 2010.
               Článok 6 smernice 2001/81 priznáva priamo dotknutým jednotlivcom práva, na ktoré sa možno odvolávať na vnútroštátnych súdoch na účely domáhania sa, aby počas prechodného obdobia od 27. novembra 2002 do 31. decembra 2010 členské štáty prijali alebo naplánovali v rámci národných programov vhodné a koherentné politiky a opatrenia, schopné znížiť ako celok emisie uvedených znečisťujúcich látok tak, aby sa dosiahol súlad s národnými stropmi stanovenými v prílohe I uvedenej smernice najneskôr do konca roka 2010 a dali na tieto účely vypracované programy k dispozícii verejnosti a organizáciám, ktoré sú dotknuté, vo forme jasných, zrozumiteľných a ľahko dostupných informácií.

      (1)  Ú. v. EÚ C 193, 15.8.2009.


title: Vec C-12/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Dublin Metropolitan District Court (Írsko) 10. januára 2011 — Danise McDonagh/Ryanair Ltd

text:
               12.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Dublin Metropolitan District Court (Írsko) 10. januára 2011 — Danise McDonagh/Ryanair Ltd
   (Vec C-12/11)
   2011/C 80/27
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Dublin Metropolitan District Court

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Danise McDonagh

      Žalovaná: Ryanair Ltd

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Presahujú okolnosti, akými sú uzatvorenia európskeho vzdušného priestoru v dôsledku erupcie sopky Eyjafjallajökull na Islande, ktorá zapríčinila rozsiahle a dlhodobé narušenie leteckej dopravy, „mimoriadne okolnosti“ v zmysle nariadenia č. 261/2004 (1)?

               2.

               Ak bude odpoveď na prvú otázku kladná, je zodpovednosť za povinnosť poskytovať starostlivosť podľa článkov 5 a 9 vylúčená v prípade, ak nastanú takéto okolnosti?

               3.

               Ak bude odpoveď na druhú otázku záporná, sú články 5 a 9 neúčinné v rozsahu, v akom porušujú zásady proporcionality a zákazu diskriminácie, zásadu „spravodlivého vyváženia záujmov“ stanovenú v Montrealskom dohovore a články 16 a 17 Charty základných práv Európskej únie?

               4.

               Má sa povinnosť uvedená v článkoch 5 a 9 vykladať tak, že obsahuje implicitné obmedzenie, napríklad časové a/alebo finančné, poskytovať starostlivosť v prípadoch, kedy je zrušenie letu spôsobené „mimoriadnymi okolnosťami“?

               5.

               Ak bude odpoveď na štvrtú otázku záporná, sú články 5 a 9 neúčinné v rozsahu, v akom porušujú zásady proporcionality a zákazu diskriminácie, zásadu „spravodlivého vyváženia záujmov“ stanovenú v Montrealskom dohovore a články 16 a 17 Charty základných práv Európskej únie?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Spojené veci C-72/10 a C-77/10: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 16. februára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione — Taliansko) — trestné konanie proti Marcellovi Costovi (C-72/10), Ugovi Cifonemu (C-77/10) (Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb — Hazardné hry — Zber stávok na športové podujatia — Požiadavka koncesie — Dôsledky, ktoré je potrebné vyvodiť z porušenia práva Únie pri zadávaní koncesií — Zadanie 16300 dodatočných koncesií — Zásada rovnosti zaobchádzania a povinnosť transparentnosti — Zásada právnej istoty — Ochrana vlastníkov skorších koncesií — Vnútroštátna právna úprava — Minimálne vzdialenosti medzi miestami zberu stávok — Prípustnosť — Cezhraničné činnosti podobné činnostiam, na ktoré sa vzťahuje koncesia — Zákaz na základe vnútroštátnej právnej úpravy — Prípustnosť)

text:
               31.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/4

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 16. februára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione — Taliansko) — trestné konanie proti Marcellovi Costovi (C-72/10), Ugovi Cifonemu (C-77/10)
   (Spojené veci C-72/10 a C-77/10) (1)

   (Sloboda usadiť sa - Slobodné poskytovanie služieb - Hazardné hry - Zber stávok na športové podujatia - Požiadavka koncesie - Dôsledky, ktoré je potrebné vyvodiť z porušenia práva Únie pri zadávaní koncesií - Zadanie 16 300 dodatočných koncesií - Zásada rovnosti zaobchádzania a povinnosť transparentnosti - Zásada právnej istoty - Ochrana vlastníkov skorších koncesií - Vnútroštátna právna úprava - Minimálne vzdialenosti medzi miestami zberu stávok - Prípustnosť - Cezhraničné činnosti podobné činnostiam, na ktoré sa vzťahuje koncesia - Zákaz na základe vnútroštátnej právnej úpravy - Prípustnosť)
   2012/C 98/05
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Marcello Costa (C-72/10), Ugo Cifone (C-77/10)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Corte suprema di cassazione — Voľný pohyb osôb — Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb — Stávková činnosť — Vnútroštátna právna úprava podmieňujúca výkon tejto činnosti získaním povolenia alebo licencie verejnej bezpečnosti — Ochrana poskytnutá subjektom práva, ktorým boli udelené povolenia a koncesie v rámci verejného obstarávania, z ktorého boli ostatní prevádzkovatelia z rovnakého odvetvia neoprávnene vylúčení — Súlad s článkami 43 ES a 49 ES

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 43 ES a 49 ES, ako aj zásada rovnosti zaobchádzania a efektivity sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby členský štát, ktorý v rozpore s právom Únie vylúčil jednu kategóriu prevádzkovateľov zo zadávania koncesií na vykonávanie hospodárskej činnosti a ktorý v snahe o nápravu tohto porušenia ponúka vysoký počet nových koncesií, chránil obchodné pozície existujúcich prevádzkovateľov najmä tým, že určí minimálne vzdialenosti medzi prevádzkami nových koncesionárov a prevádzkami už existujúcich koncesionárov.

               2.

               Články 43 ES a 49 ES sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia uplatneniu sankcií za výkon organizovanej činnosti zberu stávok bez koncesie alebo policajného povolenia na osoby spojené s prevádzkovateľom, ktorý bol vylúčený z verejných obstarávaní v rozpore s právom Únie, a to aj po novom verejnom obstarávaní určenom na nápravu tohto porušenia práva Únie, keďže toto verejné obstarávanie a následné zadanie nových koncesií v skutočnosti nenapravili nezákonné vylúčenie uvedeného prevádzkovateľa zo skoršieho verejného obstarávania.

               3.

               Z článkov 43 ES a 49 ES, zo zásady rovnosti zaobchádzania, povinnosti transparentnosti, ako aj zo zásady právnej istoty vyplýva, že podmienky a spôsoby verejného obstarávania, akým je to, ktorého sa týkajú veci samé, a najmä ustanovenia o zániku koncesií zadaných na konci takéhoto verejného obstarávania, teda ustanovenia, ako je článok 23 bod 2 písm. a) a bod 3 návrhu na dohodu medzi nezávislou správou štátnych monopolov a úspešným uchádzačom o koncesiu na hazardné hry týkajúce sa iných podujatí ako sú konské dostihy, musia byť formulované jasne, presne a jednoznačne, čo musí overiť vnútroštátny súd.

      (1)  Ú. v. EÚ C 100, 17.4.2010.


title: Vec C-13/12 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  28. novembra 2013 — Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF)/Rada Európskej únie, Európska komisia [Odvolanie ﾔ Dumping — Nariadenie (ES) č. 172/2008 — Dovoz ferosilícia s pôvodom v Číne, Egypte, Kazachstane, Bývalej juhoslovanskej republike Macedónsko a Rusku — Nariadenie (ES) č. 384/96 — Článok 2 ods. 9 — Vývozná cena — Článok 3 ods. 5 a 6 — Určenie ujmy — Článok 6 ods. 7 — Vyšetrovanie — Článok 8 ods. 4 — Ponuka záväzkov — Verzia, ktorá nemá dôvernú povahu — Článok 20 ods. 1 — Informácie účastníkov konania — Stabilizačná a asociačná dohoda medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Bývalou juhoslovanskou republikou Macedónsko na druhej strane]

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/7

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. novembra 2013 — Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF)/Rada Európskej únie, Európska komisia
   (Vec C-13/12 P) (1)

   (Odvolanie - Dumping - Nariadenie (ES) č. 172/2008 - Dovoz ferosilícia s pôvodom v Číne, Egypte, Kazachstane, Bývalej juhoslovanskej republike Macedónsko a Rusku - Nariadenie (ES) č. 384/96 - Článok 2 ods. 9 - Vývozná cena - Článok 3 ods. 5 a 6 - Určenie ujmy - Článok 6 ods. 7 - Vyšetrovanie - Článok 8 ods. 4 - Ponuka záväzkov - Verzia, ktorá nemá dôvernú povahu - Článok 20 ods. 1 - Informácie účastníkov konania - Stabilizačná a asociačná dohoda medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Bývalou juhoslovanskou republikou Macedónsko na druhej strane)
   2014/C 45/13
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) (v zastúpení: P. Vander Schueren, advocaat, N. Mizulin, avocat)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci G. Berrisch, Rechtsanwalt, a N. Chesaites, barrister), Európska komisia (v zastúpení: H. van Vliet a M. França, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 25. októbra 2011 CHEMK a KF/Rada (T-190/08), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu na čiastočné zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 172/2008 z 25. februára 2008, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz ferosilícia s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, Egypte, Kazachstane, Bývalej juhoslovanskej republike Macedónsko a Rusku (Ú. v. EÚ L 55, s. 6), a subsidiárne zrušenie rozhodnutia Komisie z 28. februára 2008, ktorým sa zamieta návrh odvolateliek týkajúci sa pozastavenia antidumpingového cla zavedeného napadnutým nariadením

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) a Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) sú povinné nahradiť trovy, ktoré vznikli v tomto konaní.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 3.3.2012.


title: Vec C-54/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 1. februára 2017 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Wind Telecomunicazioni SpA

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 1. februára 2017 – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Wind Telecomunicazioni SpA
   (Vec C-54/17)
   (2017/C 239/26)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Odporkyňa: Wind Telecomunicazioni SpA

      Prejudiciálne otázky
       (1)

               1.

               Bránia články 8 a 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 (2) výkladu zodpovedajúcich vnútroštátnych ustanovení, ktorými sa tieto články prebrali [t. j., v uvedenom poradí, články 24 a 25 talianskeho Codice del consumo (spotrebiteľský zákonník)], na základe ktorého sa vychádza z predpokladu, že za „neprimeraný vplyv“ a teda za „agresívnu obchodnú praktiku“ spôsobilú „významne“ zhoršiť slobodu výberu alebo správanie priemerného spotrebiteľa možno označiť postup telefónneho operátora spočívajúci v neinformovaní o prednastavení určitých telefónnych služieb (t. j. hlasovej odkazovej služby alebo internetovej služby) na SIM kartách, a to najmä v situácii, keď sa dotknutému telefónnemu operátorovi nepripisuje nijaký ďalší a odlišný konkrétny skutok?

               2.

               Možno bod 29 Prílohy I smernice 2005/29/ES … vykladať v tom zmysle, že o „zotrvačný predaj“ ide v prípade, ak mobilný operátor požiada zákazníka o zaplatenie ceny za hlasovú odkazovú službu a za internetovú službu, a to v situácii, ktorá sa vyznačuje týmito skutočnosťami:

                           —

                           telefónny operátor pri uzatváraní zmluvy o poskytovaní mobilných telefónnych služieb spotrebiteľa riadne neinformoval o tom, že hlasová odkazová služba a internetová služba sú na SIM karte prednastavené a spotrebiteľ môže z tohto dôvodu uvedené služby eventuálne využívať bez osobitého úkonu, pokiaľ ide o nastavenia (setting);

                           —

                           spotrebiteľ musí v každom prípade vykonať príslušné úkony, ktoré sú potrebné na účely skutočného využívania uvedených služieb (napríklad zadať číslo hlasovej odkazovej služby alebo aktivovať príkazy spúšťajúce prehliadanie internetu);

                           —

                           vôbec nejde o námietky týkajúce sa technických a prevádzkových podmienok, na základe ktorých spotrebiteľ dané služby konkrétne využíva, ani informácií o týchto podmienkach a o cene samotných služieb, pričom operátorovi sa vytýka iba neoznámenie prednastavenia služieb na SIM karte?

               3.

               Bránia zmysel a účel „všeobecnej“ smernice č. 2005/29/ES ako „bezpečnostnej siete“ na ochranu spotrebiteľov, ako aj odôvodnenie 10 a článok 3 ods. 4 tejto smernice vnútroštátnej právnej úprave, ktorá zasadzuje posudzovanie dodržiavania osobitných povinností na ochranu spotrebiteľov stanovených sektorovou smernicou č. 2002/22/ES (3) do rozsahu pôsobnosti všeobecnej smernice č. 2005/29/ES o nekorektných obchodných praktikách, s tým dôsledkom, že tak vylučuje zásah orgánu príslušného na potláčanie porušovania sektorovej smernice, a to vo všetkých prípadoch, ktoré môžu zahŕňať aj prvky nekalej/nekorektnej obchodnej praktiky?

               4.

               Má sa zásada prednosti lex specalis podľa článku 3 ods. 4 smernice č. 2005/29/ES vykladať ako zásada upravujúca vzťahy medzi systémami právnej úpravy (všeobecnou a sektorovou právnou úpravou) alebo vzťahy medzi právnymi predpismi (všeobecnými a osobitnými predpismi) alebo vzťahy medzi orgánmi zodpovednými za reguláciu a dohľad v príslušných odvetviach?

               5.

               Možno pojem „rozpor“ uvedený v článku 3 ods. 4 smernice č. 2005/29/ES považovať za naplnený iba v prípade podstatného protirečenia medzi ustanoveniami právnych predpisov týkajúcich sa nekorektných obchodných praktík a inými predpismi práva Únie upravujúcimi osobitné sektorové aspekty obchodných praktík, alebo postačuje, že predmetné právne predpisy stanovujú natoľko odlišnú úpravu než právne predpisy o nekorektných obchodných praktikách v súvislosti s osobitosťami príslušného odvetvia, že to vedie ku kolízii predpisov (Normenkollision), pokiaľ ide o rovnakú konkrétnu situáciu?

               6.

               Týka sa pojem právne predpisy Spoločenstva uvedený v článku 3 ods. 4 smernice 2005/29/ES iba ustanovení uvedených v nariadeniach a smerniciach Únie a tiež predpisov, ktorými sa uvedené ustanovenia priamo preberajú, alebo daný pojem zahŕňa aj zákonné a podzákonné ustanovenia, ktorými sa vykonávajú zásady práva Únie?

               7.

               Bránia zásada prednosti lex specialis podľa odôvodnenia 10 a článku 3 ods. 4 smernice 2005/29/ES, ako aj články 20 a 21 smernice 2002/22/ES a články 3 a 4 smernice 2002/21/ES (4) výkladu zodpovedajúcich vnútroštátnych vykonávacích predpisov, na základe ktorého sa usudzuje, že vždy, keď v nejakom regulovanom odvetví, na ktorý sa vzťahuje sektorová „spotrebiteľská“ právna úprava priznávajúca regulačné a sankčné právomoci príslušnému sektorovému orgánu, dôjde k postupu, ktorý možno spojiť s pojmom „agresívna praktika“ v zmysle článkov 8 a 9 smernice 2005/29/ES alebo „za každých okolností“ agresívna podľa Prílohy I smernice 2005/29/ES, je potrebné uplatniť všeobecný právny predpis o nekorektných praktikách, a to aj v prípade, ak existuje sektorový právny predpis prijatý na ochranu spotrebiteľov a založený na ustanoveniach práva Únie, ktorý úplným spôsobom upravuje rovnaké „agresívne praktiky“ ale „za každých okolností agresívne“ praktiky alebo, v každom prípade, uvedené „nekorektné praktiky“?

      (1)  N.B. Uvedené číslovanie prejudiciálnych otázok je odlišné od číslovania uvedeného v rozhodnutí vnútroštátneho súdu, ktoré obsahuje dve skupiny otázok, ktoré neboli očíslované nadväzujúcim spôsobom.

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) (Ú. v. EÚ L 149, 2005, s. 22).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) (Ú. v. ES L 108, 2002, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367).

      (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) (Ú. v. ES L 108, s. 33; Mim vyd. 13/029, s. 349).


title: Vec C-280/09: Žaloba podaná 22. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               24.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/7

         Žaloba podaná 22. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-280/09)
   2009/C 256/13
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Oliver a G. Braga da Cruz, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika si tým, že neprijala vnútroštátne opatrenia potrebné na uplatnenie článkov 10 a 12 nariadenia č. 273/2004 a tým, že o nich neinformovala Komisiu v súlade s článkom 16 uvedeného nariadenia, ako aj tým, že neprijala opatrenia potrebné na uplatnenie článku 26 ods. 3 a článku 31 nariadenia č. 111/2005, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z nariadenia (ES) č. 273/2004 (1) Európskeho parlamentu a Rady z 11. februára 2004 o prekurzoroch drog a nariadenia Rady (ES) č. 111/2005 (2) z 22. decembra 2004, ktorým sa stanovujú pravidlá sledovania obchodu s drogovými prekurzormi medzi Spoločenstvom a tretími krajinami,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Nariadenie č. 273/2004 nadobudlo účinnosť 18. augusta 2005. Nariadenie č. 111/2005 nadobudlo účinnosť 15. februára 2005 a uplatňuje sa od 18. augusta 2005.
   Keďže Komisia nebola informovaná o opatreniach prijatých Portugalskou republikou na účely splnenia uvedených ustanovení a keďže Komisia nedisponuje žiadnymi inými informáciami, na základe ktorých by mohla dospieť k záveru, že boli prijaté potrebné opatrenia, nazdáva sa, že Portugalská republika ich ešte neprijala, čím si nesplnila povinnosti, ktoré jej z uvedených nariadení vyplývajú.

      (1)  Ú. v. EÚ L 47, s. 1; Mim. vyd. 15/008, s. 46.

      (2)  Ú. v. EÚ L 22, s. 1.


title: Vec T-216/06: Žaloba podaná 16. augusta 2006 – Lucite International and Lucite International UK/Komisia

text:
               30.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/12

         Žaloba podaná 16. augusta 2006 – Lucite International and Lucite International UK/Komisia
   (Vec T-216/06)
   (2006/C 237/21)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Lucite International Ltd (Hampshire, Spojené kráľovstvo) a Lucite International UK Ltd (Lancashire, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: R. Thompson, QC, a S. Rose, solicitor)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť článok 2 písm. d) rozhodnutia COMP/F/38.645,

               —

               nahradiť pokutu uloženú podľa článku 2 písm. d) rozhodnutia [COMP/F/38.645] pokutou vo výške 18 268 750 eur alebo inou nižšou čiastkou, ktorú bude Súdny dvor považovať za primeranú a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia sa domáhajú čiastočného zrušenia rozhodnutia Komisie K (2006) 2098 konečné znenie z 31. mája 2006 vo veci COMP/F/38.645 – Metakryláty, ktorým Komisia konštatovala, že žalobcovia porušili článok 81 ES a článok 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore tým, že sa podieľali na karteli v oblasti metakrylátov, ktorý spočíval v rokovaní o cenách, v uzavieraní, vykonávaní a monitorovaní dohôd o cenách jednak vo forme zvyšovania cien alebo aspoň stabilizácie existujúcich úrovní cien, v rokovaní o uložení dodatočných poplatkov zo služby zákazníkom, vo výmene z obchodného hľadiska dôležitých a dôverných informácií o trhu alebo o spoločnosti a v účasti na pravidelných stretnutiach a iných kontaktoch umožňujúcich porušovanie.
   Na podporu svojej žaloby žalobcovia tvrdia, že Komisia pri výpočte pokuty uloženej žalobcom nesprávne použila svoje usmernenia o metóde stanovovania pokút.
   Po prvé Komisia pri stanovovaní východiskovej sumy pokuty nezohľadnila charakter účasti žalobcov a rozsah ich úlohy pri narušovaní kartelu.
   Po druhé Komisia riadne nezvážila poľahčujúce okolnosti uplatniteľné na žalobcov.


title: Vec C-140/15 P: Odvolanie podané 24. marca 2015: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 20. januára 2015 vo veci T-111/12, Španielsko/Komisia

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/19

         Odvolanie podané 24. marca 2015: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 20. januára 2015 vo veci T-111/12, Španielsko/Komisia
   (Vec C-140/15 P)
   (2015/C 155/21)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: D. Recchia a S. Pardo Quintillán, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Španielske kráľovstvo

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 20. januára 2015 vo veci T-111/12, Španielsko/Komisia,

               —

               vrátiť vec Všeobecnému súdu na ďalšie konanie,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolanie podané Komisiou sa týka rozsudku Všeobecného súdu z 20. januára 2015 vo veci T-111/12. Svojim rozsudkom Všeobecný súd zrušil rozhodnutie Komisie K(2011) 9990 z 22. decembra 2011, ktorým sa znižuje pomoc z Kohézneho fondu poskytnutá na určité projekty.
   Komisia na podporu svojho odvolania uvádza dva odvolacie dôvody. Komisia sa v prvom rade domnieva, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že Komisia má prijať rozhodnutie o úpravách financovania v lehote určenej základným aktom, ktorý je účinný k dátumu konania vypočutia medzi Komisiou a členským štátom. Subsidiárne Komisia uvádza, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď určil, že lehota v ktorej má Komisia prijať rozhodnutie o úpravách financovania je lehotou, ktorej nedodržanie predstavuje podstatnú formálnu vadu a ktorej dôsledkom je neplatnosť rozhodnutia prijatého po uvedenej lehote.


title: Vec C-509/06 P: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 8. mája 2007 – Akzo Nobel NV/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/30

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 8. mája 2007 – Akzo Nobel NV/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-509/06 P) (1)

   (2007/C 183/58)

      Jazyk konania: holandčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 56, 10.3.2007.


title: Vec C-209/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep (Holandsko) 6. mája 2015 – Korpschef van politie/W. F. de Munk

text:
               3.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 254/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep (Holandsko) 6. mája 2015 – Korpschef van politie/W. F. de Munk
   (Vec C-209/15)
   (2015/C 254/08)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Centrale Raad van Beroep

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Korpschef van politie

      Odporkyňa: W. F. de Munk

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 7 smernice 2003/88/ES (1) vykladať v tom zmysle, že taká vnútroštátna právna úprava ako článok 19 Barp [Besluit algemene rechtspositie politie], podľa ktorej neprávom prepustený úradník v období medzi dňom prepustenia a dňom obnovenia služobného pomeru, resp. dňom napokon právne účinného prepustenia, nekumuluje hodiny dovolenky, je s týmto článkom smernice nezlučiteľná?

               2.

               Pokiaľ z otázky 1 vyplynie, že v spornom období sa hodiny dovolenky predsa nakumulovali: Má sa článok 7 smernice 2003/88/ES v takom prípade vykladať v tom zmysle, že článok 23 Barp, podľa ktorého sa na konci roka, v ktorom sa kumuloval nárok na dovolenku, môže na nasledujúci rok preniesť len obmedzený počet hodín dovolenky a zostávajúce nevyčerpané hodiny dovolenky zanikajú, je s týmto článkom smernice nezlučiteľný?

      (1)  Smernica 2003/88/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ L 299, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381).


title: Vec C-346/10: Žaloba podaná 8. júla 2010 — Európska komisia/Helénska republika

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/31

         Žaloba podaná 8. júla 2010 — Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-346/10)
   ()
   2010/C 246/52
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Zavvos)

      Žalovaná: Helénska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               rozhodnúť, že Helénska republika tým, že uložila obmedzenia na vydávanie dopravných licencií pre úžitkové vozidlá a súkromné cisternové vozidlá, najmä v § 4 zákona č. 383/1976, § 6 a § 7 zákona č. 3054/2002 a v ministerských dekrétoch o vykonaní týchto zákonov, a tým, že uložila fixné poplatky (v určitých hraniciach) na dopravné služby poskytované úžitkovými vozidlami, porušila článok 49 Zmluvy o fungovaní Európskej Únie (predtým článok 43 ES),

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia tvrdí, že skutočnosť, že udelenie nových licencií pre úžitkové vozidlá závisí na „prepravných potrebách krajiny“, ktoré nie sú objektívne definované, obmedzuje slobodu usadiť sa nákladných cestných dopravcov v Grécku, a keďže predmetné obmedzenia nie sú odôvodnené dôvodmi verejného poriadku, verejnej bezpečnosti alebo verejného zdravia, § 4 ods. 3 písm. a) zákona č. 383/1976 porušuje článok 49 ZFEÚ (predtým článok 43 ES).
   Komisia ďalej uvádza, že uplatnenia fixných poplatkov s hornými a spodnými hranicami po prvé odrádza zahraničné podniky od prístupu na trh s nákladnou cestnou dopravou alebo na grécky trh s ropnými výrobkami, a po druhé bráni podnikom už usadeným v Grécku v rozvoji ich činností, pretože sa im odopiera možnosť účinnej súťaže s podnikmi pevne usadenými na trhu, v dôsledku čoho v súlade s judikatúrou Súdneho dvora porušuje slobodu usadiť sa. Stanovenie poplatkov a podmienok dopravy nie je v súlade s článkom 96 ods. 2 ZFEÚ (keďže Komisia nevydala požadované povolenie) a neslúži ochrane zraniteľného odvetvia hospodárstva a okrajových oblastí, pričom stanovenie Helénskou republikou minimálnych hraníc poplatkov za dopravu tekutých palív úžitkovými cestnými vozidlami nie je v súlade s pravidlami slobodnej hospodárskej súťaže, v dôsledku čoho musí byť okamžite zrušené.
   Komisia navyše tvrdí, že zákon č. 3054/2002 umožňuje helénskej vláde kontrolovať počet súkromných cisternových vozidiel na cestách, čím predmetné ustanovenie porušuje slobodu usadiť sa, pričom je súčasťou súboru helénskych legislatívnych predpisov, ktoré sa v konečnom dôsledku nie len snažia zachovať uzavretosť profesie dopravcu ropných tovarov, ale aj chrániť silu každej zo spoločností pôsobiacich na trhu. Určenie počtu cisternových vozidiel spoločností obchodujúcich s ropnými výrobkami správnym orgánom nie je nevyhnutné na účely prispôsobenia uvedených podnikov trhovým podmienkam, a nemožno ho ani odôvodniť dôvodmi verejnej bezpečnosti (cestnej bezpečnosti) a verejného zdravia.
   Komisia tvrdí, že Helénska republika nepredložila dostatočné vysvetlenie a údaje, ktoré by odôvodňovali prijatie uvedených obmedzení, v dôsledku čoho § 4 zákona č. 383/1976 a § 6 a § 7 zákona č. 3054/2002 spoločne s ministerskými dekrétmi na vykonanie uvedených zákonov a s uložením poplatkov (v určitých hraniciach) za dopravné služby poskytované úžitkovými vozidlami porušuje článok 49 Zmluvy o fungovaní Európskej Únie (predtým článok 43 ES).


title: Vec T-316/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  22. januára 2009 – Commercy/ÚHVT – easyGroup IP Licensing (easyHotel) ( Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Spoločenstva easyHotel — Skoršia národná slovná ochranná známka EASYHOTEL — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia podobnosti výrobkov a služieb — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 52 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 40/94 — Právna pomoc — Prihláška podaná správcom obchodnej spoločnosti v úpadku — Článok 94 ods. 2 rokovacieho poriadku )

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/23

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 22. januára 2009 – Commercy/ÚHVT – easyGroup IP Licensing (easyHotel)
   (Vec T-316/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva easyHotel - Skoršia národná slovná ochranná známka EASYHOTEL - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia podobnosti výrobkov a služieb - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 52 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 40/94 - Právna pomoc - Prihláška podaná správcom obchodnej spoločnosti v úpadku - Článok 94 ods. 2 rokovacieho poriadku“)
   (2009/C 55/42)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Commercy AG (Weimar, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne F. Jaschke, neskôr S. Grosse a I. Müller, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Schäffner, splnomocnený zástupca)

      Ďalšia účastníčka konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajšia účastníčka v konaní pred Súdom prvého stupňa: easyGroup IP Licensing Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: T. Koerl a S. Möbus, advokáti)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 19. júna 2007 (R 1295/2006-2) týkajúcemu sa konania o vyhlásení neplatnosti medzi spoločnosťami Commercy AG a easyGroup IP Licensing Ltd
   Výrok rozsudku

               1.

               Žiadosť o poskytnutie právnej pomoci sa zamieta.

               2.

               Žaloba sa zamieta.

               3.

               Spoločnosť Commercy AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 6.10.2007.


title: Vec C-372/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Noord-Holland (Holandsko) 19. júna 2017 – Vision Research Europe BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond

text:
               11.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Noord-Holland (Holandsko) 19. júna 2017 – Vision Research Europe BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond
   (Vec C-372/17)
   (2017/C 300/21)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Noord-Holland

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Vision Research Europe BV

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond

      Prejudiciálna otázka

   Je vykonávacie nariadenie Európskej komisie (EÚ) č. 113/2014 zo 4. februára 2014 o zatriedení určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry (1) platné, ak je správne predbežné posúdenie Rechtbank, že podpoložka 8525 80 30 sa má vykladať v tom zmysle, že kameru opísanú v bodoch 2 a 12 vyššie, ktorá má dočasnú pamäť, takže obrázky zaznamenané v kamere sa pri následnom zázname alebo pri vypnutí kamery stratia, možno zatriediť do tejto podpoložky?

      (1)  Ú. v. EÚ L 38, 2014, s. 20.


title: Vec C-462/08: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  21. januára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg — Nemecko) — Ümit Bekleyen/Spolková krajina Berlín (Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom — Článok 7 druhý odsek rozhodnutia asociačnej rady č. 1/80 — Právo dieťaťa tureckého pracovníka odpovedať na akúkoľvek pracovnú ponuku v hostiteľskom členskom štáte, v ktorom absolvovalo odborné vzdelávanie — Začatie odborného vzdelávania po definitívnom odchode rodičov z tohto členského štátu)

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/13

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 21. januára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg — Nemecko) — Ümit Bekleyen/Spolková krajina Berlín
   (Vec C-462/08) (1)

   (Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom - Článok 7 druhý odsek rozhodnutia asociačnej rady č. 1/80 - Právo dieťaťa tureckého pracovníka odpovedať na akúkoľvek pracovnú ponuku v hostiteľskom členskom štáte, v ktorom absolvovalo odborné vzdelávanie - Začatie odborného vzdelávania po definitívnom odchode rodičov z tohto členského štátu)
   2010/C 63/19
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Ümit Bekleyen

      Žalovaná: Spolková krajina Berlín

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg — Výklad článku 7 druhej vety rozhodnutia asociačnej rady EHS/Turecko č. 1/80 o rozvoji asociácie — Turecký štátny príslušník narodený v hostiteľskom členskom štáte, ktorý sa po tom, ako sa so svojimi rodičmi vrátil do štátu svojho pôvodu, sám po viac než desiatich rokoch znovu vráti do hostiteľského členského štátu, kde jeho rodičia v minulosti legálne vykonávali zamestnanie po dobu dlhšiu než tri roky, aby začal svoje odborné vzdelávanie — Právo tohto tureckého štátneho príslušníka na prístup na pracovný trh a súvisiace právo na pobyt v hostiteľskom členskom štáte po skončení odborného vzdelávania

      Výrok rozsudku

   Článok 7 druhý odsek rozhodnutia č. 1/80 z 19. septembra 1980 o rozvoji asociácie, prijatý asociačnou radou zriadenou Asociačnou dohodou medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom, sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ turecký pracovník legálne vykonával zamestnanie v hostiteľskom členskom štáte po dobu dlhšiu než tri roky, môže sa dieťa takého pracovníka v tomto členskom štáte po tom, ako v tomto štáte dokončilo svoje odborné vzdelávanie, dovolávať práva na prístup na trh práce a zodpovedajúceho práva na pobyt, hoci sa po tom, ako sa so svojimi rodičmi vrátilo do štátu pôvodu, samo vrátilo do uvedeného členského štátu, aby v ňom začalo toto vzdelávanie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 19, 24.1.2009.


title: Vec T-467/12: Uznesenie Všeobecného súdu z  11. apríla 2013 — Tridium/ÚHVT — q-bus Mediatektur (SEDONA FRAMEWORK) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietka — Späťvzatie námietky — Zastavenie konania“ )

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/43

         Uznesenie Všeobecného súdu z 11. apríla 2013 — Tridium/ÚHVT — q-bus Mediatektur (SEDONA FRAMEWORK)
   (Vec T-467/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietka - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania)
   2013/C 156/81
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tridium, Inc. (Richmond, Virgínia, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Nentwig, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: q-bus Mediatektur GmbH (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: M.-T. Schott, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 2. augusta 2012 (vec R 1943/2011-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi q-bus Mediatektur GmbH a Tridium, Inc.

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Žalobkyňa a ďalší účastník konania pred odvolacím senátom znášajú svoje vlastné trovy konania a každý z nich znáša polovicu trov konania, ktoré vynaložil žalovaný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 9, 12.1.2013.


title: Spojené veci C-97/10 až C-99/10: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  8. júna 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance de Dax — Francúzsko) — AG2R Prévoyance/Bourdil SARL (C-97/10), Société boucalaise de boulangerie SARL (C-98/10), Baba-Pom SARL (C-99/10)

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/27

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 8. júna 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance de Dax — Francúzsko) — AG2R Prévoyance/Bourdil SARL (C-97/10), Société boucalaise de boulangerie SARL (C-98/10), Baba-Pom SARL (C-99/10)
   (Spojené veci C-97/10 až C-99/10) (1)

   2011/C 252/53
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010.


title: Vec C-216/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg 8. mája 2012 — Caisse nationale des prestations familiales/Fjola Hliddal

text:
               4.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg 8. mája 2012 — Caisse nationale des prestations familiales/Fjola Hliddal
   (Vec C-216/12)
   2012/C 235/10
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Caisse nationale des prestations familiales

      Odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Fjola Hliddal

      Prejudiciálna otázka

   Predstavuje taká dávka, akou je náhrada za rodičovskú dovolenku stanovená článkami 306 až 308 Zákonníka sociálneho zabezpečenia, rodinnú dávku v zmysle článku 1 písm. u) bodu i) a článku 4 ods. 1 písm. h) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (1), v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom v súlade s prílohou II oddielom A bodom 1 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na druhej strane o voľnom pohybe osôb a Záverečného aktu, ktoré boli podpísané v Luxemburgu 21. júna 1999 (2)?

      (1)  Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35.

      (2)  Ú. v. ES L 114, 2002, s. 6.


title: Vec C-487/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 4. novembra 2014 – SC Total Waste Recycling SRL/Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

text:
               26.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 4. novembra 2014 – SC Total Waste Recycling SRL/Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség
   (Vec C-487/14)
   (2015/C 026/11)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: SC Total Waste Recycling SRL

      Žalovaná: Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa vychádzať z toho, že preprava odpadu, ktorá sa vykonáva „spôsobom, ktorý nie je vecne uvedený v oznámení“, v zmysle článku 2 bodu 35 písm. d) nariadenia (ES) č. 1013/2006 (1), sa týka spôsobu dopravy uvedeného v prílohách IA a IB tohto nariadenia (cestná, železničná/koľajová, morská, letecká, vnútrozemská vodná)?

               2.

               Môže neinformovanie orgánu v prípade podstatnej zmeny v podrobnostiach alebo podmienkach odsúhlasenej prepravy, ako sa uvádza v článku 17 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1013/2006, viesť ku konštatovaniu, že preprava odpadu sa vykonáva „spôsobom, ktorý nie je vecne uvedený v oznámení“, v zmysle článku 2 bodu 35 písm. d) uvedeného nariadenia a že v dôsledku toho ide o nezákonnú prepravu odpadu?

               3.

               Treba sa domnievať, že dochádza k podstatnej zmene v podrobnostiach alebo podmienkach odsúhlasenej prepravy v súlade s článkom 17 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1013/2006, ak sa vstup prepravy odpadu do uvedenej krajiny tranzitu uskutoční cez iný hraničný priechod ako ten, ktorý je uvedený v súhlase alebo v doklade o oznámení?

               4.

               V prípade, ak sa preprava odpadu, ktorá vstúpi do krajiny tranzitu cez iné miesto, než aké je uvedené v súhlase alebo v doklade o oznámení, má považovať za nezákonnú prepravu odpadu, možno pokladať za primeranú pokutu uloženú z tohto dôvodu, ktorej výška sa rovná výške pokuty, ktorá sa ukladá tomu, kto poruší povinnosť získať súhlas a predložiť predchádzajúce písomné oznámenie?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 zo 14. júna 2006 o preprave odpadu (Ú. v. EÚ L 190, s. 1).


title: Vec T-36/16: Žaloba podaná 26. januára 2016 – Enercon/EUIPO – Gamesa Eólica (Odtiene zelenej)

text:
               29.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 111/32

         Žaloba podaná 26. januára 2016 – Enercon/EUIPO – Gamesa Eólica (Odtiene zelenej)
   (Vec T-36/16)
   (2016/C 111/37)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Enercon GmbH (Aurich, Nemecko) (v zastúpení: S. Overhage, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Gamesa Eólica, SL (Sarriguren, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: farebná ochranná známka EÚ spočívajúca v rôznych odtieňoch zelenej. Ochranná známka EÚ č. 2 346 542.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 28. októbra 2015 vo veci R 597/2015-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-525/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. septembra 2015 – H&M Hennes & Mauritz/ÚHVT – Yves Saint Laurent (Kabelky) („Dizajn Spoločenstva — Konanie o výmaze — Zapísaný dizajn Spoločenstva predstavujúci kabelky — Skorší dizajn — Dôvod výmazu — Osobitý charakter — Článok 6 nariadenia (ES) č. 6/2002 — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               19.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. septembra 2015 – H&M Hennes & Mauritz/ÚHVT – Yves Saint Laurent (Kabelky)
   (Vec T-525/13) (1)

   ((„Dizajn Spoločenstva - Konanie o výmaze - Zapísaný dizajn Spoločenstva predstavujúci kabelky - Skorší dizajn - Dôvod výmazu - Osobitý charakter - Článok 6 nariadenia (ES) č. 6/2002 - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2015/C 346/26)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: H. Hartwig a A. von Mühlendahl, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Yves Saint Laurent SAS (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: N. Decker, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu ÚHVT z 8. júla 2013 (vec R 207/2012-3) týkajúcemu sa konania o výmaze medzi H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG a Yves Saint Laurent SAS

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Spoločnosť H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť tie, ktoré vznikli spoločnosti Yves Saint Laurent SAS v rámci konania pred odvolacím senátom Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

      (1)  Ú. v. EÚ C 359, 7.12.2013.


title: Vec T-15/07: Žaloba podaná 15. januára 2007 – Spolková republika Nemecko/Komisia

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/20

         Žaloba podaná 15. januára 2007 – Spolková republika Nemecko/Komisia
   (Vec T-15/07)
   (2007/C 69/47)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma, C. Schulze-Bahr, za právnej pomoci: C. von Donat, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K (2006) 5164, konečné znenie, z 3. novembra 2006 o znížení finančného príspevku poskytnutého na základe rozhodnutia Komisie č. K(95) 1739 z 27. júla 1995 z Európskeho fondu regionálneho rozvoja (EFRR) pre Operačný program Severného Porýnia – Vestfálska v rámci iniciatívy Spoločenstva RECHAR II (EFRR č. 94.02.10.041/ARINCO č. 94.DE.16.056),

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnutým rozhodnutím Komisia znížila príspevok Európskeho fondu regionálneho rozvoja (EFRR) pre Operačný program Severného Porýnia – Vestfálska v rámci iniciatívy Spoločenstva RECHAR II.
   Žalobkyňa na odôvodnenie žaloby uvádza, že napadnuté rozhodnutie porušuje schvaľovacie rozhodnutie Komisie K(95) 1739 z 27. júla 1995.
   Navyše namieta porušenie článku 24 ods. 2 nariadenia č. 4253/88 (1), pretože nie sú dané podmienky pre zníženie finančného príspevku. V tejto súvislosti uvádza najmä, že odchýlky od orientačného finančného plánu nepredstavujú závažnú zmenu programu.
   Podľa názoru žalobkyne, aj keby tu bola závažná zmena programu, existuje predchádzajúci súhlas Komisie s pružným používaním orientačných finančných plánov, udelený na základe „Pokynov pre účtovnú závierku operačných opatrení (1994 – 1999) štrukturálnych fondov “[SEK (1999) 1316].
   Za predpokladu, že sú splnené podmienky zníženia finančného príspevku, žalobkyňa vytýka, že žalovaná nepoužila na tento konkrétny program svoju diskrečnú právomoc. Podľa žalobkyne mala Komisia zvážiť, či je zníženie finančného príspevku z EFRR primerané.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988 na vykonanie nariadenia (EHS) č. 2052/88, pokiaľ ide o koordináciu intervencií jednotlivých štrukturálnych fondov navzájom a medzi týmito intervenciami a operáciami Európskej investičnej banky a inými dostupnými finančnými nástrojmi [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 374, s. 1).


title: Vec C-461/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen (Švédsko) 20. septembra 2010 — Bonnier Audio AB, Earbooks AB, Norstedts Förlagsgrupp AB, Piratförlaget Aktiebolag, Storyside AB/Perfect Communication Sweden AB

text:
               20.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 317/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen (Švédsko) 20. septembra 2010 — Bonnier Audio AB, Earbooks AB, Norstedts Förlagsgrupp AB, Piratförlaget Aktiebolag, Storyside AB/Perfect Communication Sweden AB
   (Vec C-461/10)
   ()
   2010/C 317/42
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Högsta domstolen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovatelia: Bonnier Audio AB, Earbooks AB, Norstedts Förlagsgrupp AB, Piratförlaget Aktiebolag, Storyside AB

      Odporca: Perfect Communication Sweden AB

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/24/ES (1) z 15. marca 2006 o uchovávaní údajov vytvorených alebo spracovaných v súvislosti s poskytovaním verejne dostupných elektronických komunikačných služieb alebo verejných komunikačných sietí a o zmene a doplnení smernice 2002/58/ES (smernica o uchovávaní údajov), a najmä články 3, 4, 5 a 11 tejto smernice uplatneniu vnútroštátneho ustanovenia, ktoré sa zakladá na článku 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES (2) z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva a ktorá povoľuje to, aby bolo poskytovateľovi internetových služieb v rámci občianskoprávneho konania, za účelom identifikácie konkrétneho účastníka, nariadené poskytnúť držiteľovi autorských práv alebo jeho zástupcovi informácie o účastníkovi, ktorému poskytovateľ internetovej služby poskytol konkrétnu IP adresu a ktorého adresa, ako je tvrdené, bola použitá pri porušení? Otázka sa zakladá na domnienke, že navrhovateľ predložil dôkazy o porušení konkrétnych autorských práv a že opatrenie je proporcionálne.

               2.

               Je odpoveď na otázku 1 ovplyvnená skutočnosťou, že členský štát neprebral smernicu o uchovávaní údajov napriek tomu, že lehota stanovená na jej prebratie uplynula?

      (1)  Ú. v. EÚ L 105, s. 54.

      (2)  Ú. v. EÚ L 157, s. 45; Mim. vyd. 17/002, s. 32.


title: Vec T-172/10: Žaloba podaná 8. apríla 2010 — Colas/ÚHVT — García-Teresa Gárate (BASE-SEAL)

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/49

      Žaloba podaná 8. apríla 2010 — Colas/ÚHVT — García-Teresa Gárate (BASE-SEAL)
      (Vec T-172/10)
      (2010/C 161/78)
      Jazyk žaloby: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Colas (Boulogne-Billancourt, Francúzsko) (v zastúpení: E. Logeais, advokát)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Rosario García-Teresa Gárate (Barcelona, Španielsko)

         Návrhy žalobkyne

                  —

                  zrušiť rozhodnutie odvolacieho senátu:

                              —

                              pretože dospel k záveru, že neexistuje žiadna podobnosť označení, pričom vychádzal z nesprávneho popisu prihlášky spornej ochrannej známky, a najmä presne neurčil príslušnú skupinu verejnosti a neodôvodnil rozlišovací a dominantný prvok výrazu BASE-SEAL,

                              —

                              pretože spochybnil akúkoľvek podobnosť označení, a teda zamietol námietky proti zápisu ochrannej známky BASE-SEAL, pričom porušil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva, a

                  —

                  subsidiárne čiastočne zrušiť rozhodnutie odvolacieho senátu iba pre iné výrobky, než „chemické výrobky používané vo vedeckom výskume, fotografii, poľnohospodárstve, záhradníctve a lesnom hospodárstve … hnojivo, chemické látky slúžiace na konzerváciu potravín …“,

                  —

                  v každom prípade zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

         Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva:: Rosario García-Teresa Gárate.

         Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „BASE-SEAL“ pre tovary zaradené do tried 1, 17 a 19 (prihláška č. 3951464).

         Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

         Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: niekoľko národných obrazových ochranných známok (španielska, maďarská, francúzska, poľská, švédska, nemecká a česká), ako aj medzinárodná obrazová ochranná známka predstavujúca kosoštvorec, čiastočne žltej farby, obsahujúci slovo „Colas“ pre tovary zaradené do tried 1, 19 a 37.

         Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

         Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

         Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva, pretože medzi kolidujúcimi ochrannými známkami existuje pravdepodobnosť zámeny.


title: Vec C-555/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Salerno (Taliansko) 31. októbra 2016 – trestné konanie proti Vincenzovi D’Andria a Giuseppine D’Andria

text:
               19.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Salerno (Taliansko) 31. októbra 2016 – trestné konanie proti Vincenzovi D’Andria a Giuseppine D’Andria
   (Vec C-555/16)
   (2017/C 195/09)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Salerno

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Vincenzo D’Andria a Giuseppina D’Andria
   Súdny dvor (siedma komora) uznesením zo 4. apríla 2017 rozhodol:

               1.

               Články 49 a 56 ZFEÚ ako aj zásady rovnosti zaobchádzania a efektivity sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave týkajúcej sa hazardných hier, akou je právna úprava vo veci samej, ktorá z dôvodu reorganizácie systému prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia platnosti koncesií stanovuje vyhlásenie nového verejného obstarávania týkajúceho sa udelenia koncesií platných kratšie ako predchádzajúce koncesie.

               2.

               Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnemu reštriktívnemu ustanoveniu, akým je ustanovenie dotknuté vo veci samej, ktoré ukladá koncesionárovi hazardných hier, aby pri ukončení činnosti z dôvodu uplynutia platnosti koncesie bezodplatne postúpil užívanie vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania a zberu hier, pokiaľ toto obmedzenie ide nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie skutočne sledovaného cieľa týmto ustanovením, čo prináleží posúdiť všeobecnému súdu.


title: Vec F-57/11: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  23. októbra 2012 — Eklund/Komisia (Verejná služba — Prijímanie — Verejné výberové konanie — Zapísanie do rezervného zoznamu — Pracovná ponuka predložená osobe zapísanej do rezervného zoznamu — Podmienky pripustenia — Odborná prax nadobudnutá po získaní diplomu — Právomoc výberovej komisie a menovacieho orgánu — Prijatie pracovnej ponuky — Zrušenie pracovnej ponuky)

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/29

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 23. októbra 2012 — Eklund/Komisia
   (Vec F-57/11) (1)

   (Verejná služba - Prijímanie - Verejné výberové konanie - Zapísanie do rezervného zoznamu - Pracovná ponuka predložená osobe zapísanej do rezervného zoznamu - Podmienky pripustenia - Odborná prax nadobudnutá po získaní diplomu - Právomoc výberovej komisie a menovacieho orgánu - Prijatie pracovnej ponuky - Zrušenie pracovnej ponuky)
   2013/C 46/56
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Gustav Eklund (Taino, Taliansko) (v zastúpení: B. Cortese a C. Cortese, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne B. Eggers, A. Aresu a P. Pecho, splnomocnení zástupcovia, neskôr B. Eggers a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia, A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Verejná služba — Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie nepriznať účinok žalobcovmu prijatiu ponuky pracovného miesta úradníka v skúšobnej dobe (asistent) v postavení technického asistenta v Spoločnom výskumnom centre a odvolať túto ponuku, ako aj návrh na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Eklund znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskej komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 16.7.2011, s. 33.


title: Vec T-310/06 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa zo 16. februára 2007 – Maďarsko/Komisia ( Predbežné opatrenie — Návrh na odklad výkonu rozhodnutia — Poľnohospodárstvo — Spoločná organizácia trhov v sektore obilnín — Preberanie kukurice intervenčnými agentúrami — Nariadenie (ES) č. 1572/2006 — Neexistencia naliehavosti )

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/42

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa zo 16. februára 2007 – Maďarsko/Komisia
   (Vec T-310/06 R)
   („Predbežné opatrenie - Návrh na odklad výkonu rozhodnutia - Poľnohospodárstvo - Spoločná organizácia trhov v sektore obilnín - Preberanie kukurice intervenčnými agentúrami - Nariadenie (ES) č. 1572/2006 - Neexistencia naliehavosti“)
   (2007/C 95/85)
   Jazyk konania: maďarčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Maďarská republika (v zastúpení: J. Fazekas, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Clotuche-Duvieusart a Z. B. Pataki, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na odklad výkonu niektorých ustanovení nariadenia Komisie (ES) (ES) č. 1572/2006 z 18. októbra 2006, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 824/2000, ktoré stanovuje postupy pri preberaní obilnín intervenčnými agentúrami a stanovuje metódy analýzy na určenie akosti obilnín (Ú. v. EÚ L 290, s. 29)
   Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní o veci samej.


title: Vec T-348/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA („Arbitrážna doložka — Siedmy rámcový program v oblasti výskumu, technologického vývoja a demonštračných aktivít — Zmluva Minatran — Oprávnené náklady — Rozsudok pre zmeškanie“)

text:
               22.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/29

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. apríla 2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/ERCEA
   (Vec T-348/16) (1)

   ((„Arbitrážna doložka - Siedmy rámcový program v oblasti výskumu, technologického vývoja a demonštračných aktivít - Zmluva Minatran - Oprávnené náklady - Rozsudok pre zmeškanie“))
   (2017/C 161/41)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Solún, Grécko) (v zastúpení: V. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Výkonná agentúra Európskej rady pre výskum (ERCEA) (v zastúpení: M. Pesquera Alonso a F. Sgritta, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podľa článku 272 ZFEÚ na určenie, že pohľadávka uvedená v oznámení ERCEA o dlhu č. 3241606289 z 26. mája 2016 domáhajúcom sa toho, aby žalobkyňa nahradila časť subvencie, ktorú dostala na projekt MINATRAN, vo výške 245 525,43 eura, je bezpredmetná a že táto suma zodpovedá oprávneným výdavkom

      Výrok rozsudku

               1.

               Pohľadávka uvedená v oznámení Výkonnej agentúry Európskej rady pre výskum (ERCEA) o dlhu č. 3241606289 z 26. mája 2016 domáhajúcom sa toho, aby Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis nahradila časť subvencie, ktorú dostala na projekt MINATRAN, vo výške 245 525,43 eura, je bezpredmetná, keďže táto suma zodpovedá oprávneným výdavkom.

               2.

               Čiastočné vymáhanie uplatnenej pohľadávky započítaním v celkovej výške 132 192,12 eura je v rozpore s dohodou o subvencii č. 211166 uzavretou 18. augusta 2008 na realizáciu projektu Minatran aj s nariadením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev.

               3.

               ERCEA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 296, 16.8.2016.


title: Vec T-320/11: Žaloba podaná 17. júna 2011 — Maďarsko/Komisia

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/36

         Žaloba podaná 17. júna 2011 — Maďarsko/Komisia
   (Vec T-320/11)
   2011/C 252/81
   Jazyk konania: maďarčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Maďarská republika (v zastúpení: M. Fehér, K. Szíjjártó, K. Veres, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie 2011/192/EÚ Komisie z 28. marca 2011, ktorým sa určité výdavky Maďarska v rámci programu na podporu predvstupových opatrení pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka (Sapard) v roku 2004 vylučujú z financovania z prostriedkov EÚ,

               —

               uložil Komisii náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa uvádza na podporu svojej žaloby, tri žalobné dôvody.
   Prvý žalobný dôvod sa podľa žalobkyne zakladá na porušení práva Únie zo strany Komisie. Komisiou vykonané krátenie výdavkov z dôvodu nedodržania stanovenej trojmesačnej lehoty na uskutočnenie platieb v rámci programu Sapard je podľa žalobkyne protiprávne, pretože na rozdiel od názoru Komisie trojmesačná lehota stanovená v práve Únie — konkrétne v článku 9 ods. 6 nariadenia Komisie (ES) č. 2222/2000 (1) a v článku 8 ods. 6 prílohy A viacročnej finančnej dohody medzi Európskym spoločenstvom a Maďarskom, ktorá bola uzavretá 15. júna 2001, začína plynúť, keď má príslušný štátny orgán k dispozícii všetky doklady potrebné na vykonanie platieb. Ak sú z určitých dôvodov potrebné doplňujúce doklady, začne teda uvedená lehota plynúť až vtedy, keď je doručený posledný z týchto doplňujúcich dokladov. Podľa žalobkyne Komisia okrem toho porušila aj zásadu lojálnej spolupráce a ochrany legitímnej dôvery tým, že realizovala krátenie v situácii, v ktorej sa maďarské orgány mohli dôvodne spoliehať na to, že ich platby sú v súlade s právom Únie.
   V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka Komisii, že tým, že vydala uvedené napadnuté rozhodnutie, sa dopustila zrejmého nesprávneho posúdenia veci, pretože nezohľadnila mimoriadne okolnosti a podstatné dôvody pre nevykonanie krátenia alebo aspoň menšie krátenie výdavkov. Takýmito okolnosťami je konkrétne „výchovný“ charakter programu Sapard, ako aj skutočnosť, že prvoradým cieľom maďarských orgánov bola ochrana hospodárskych záujmov EÚ. Žalobkyňa zdôrazňuje, že Komisii nedodržaním lehoty nevznikla nijaká škoda.
   Ako tretí žalobný dôvod uvádza žalobkyňa porušenie povinnosti uviesť odôvodnenie, pretože v napadnutom rozhodnutí sa neuvádza dostatočným spôsobom, z akého dôvodu uskutočnila Komisia krátenie, respektíve ako stanovila jeho konkrétnu výšku, a najmä prečo sa Komisia odchýlila od názoru zmierovacieho orgánu, podľa ktorého existujú v danom prípade mimoriadne okolnosti, ktoré je pri uskutočnení krátenia potrebné zohľadniť.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2222/2000 zo 7. júna 2000, ktoré ustanovuje finančné pravidlá pre uplatňovanie nariadenia Rady (ES) č. 1268/1999 o podpore spoločenstva na predvstupové opatrenia pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka v kandidátskych krajinách strednej a východnej Európy v predvstupovom období, Ú. v. ES L 253, s. 5; Mim. vyd. 11/034, s. 156.


title: Vec C-547/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Innsbruck (Rakúsko) 28. decembra 2009 — Pensionsversicherungsanstalt/Andrea Schwab

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Innsbruck (Rakúsko) 28. decembra 2009 — Pensionsversicherungsanstalt/Andrea Schwab
   (Vec C-547/09)
   2010/C 100/22
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Innsbruck

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Andrea Schwab

      Žalovaná: Pensionsversicherungsanstalt

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 2 ods. 2 prvá zarážka a článok 3 ods. 1 písm. c) smernice 76/207/EHS v znení smernice 2002/73/ES (1), ako aj článok 2 ods. 1 písm. a) a b), článok 14 ods. 1 písm. c) smernice 2006/54/ES (2) vykladať v tom zmysle, že priama diskriminácia na základe pohlavia (výpoveď/prepustenie zamestnanej lekárky) verejnoprávnou inštitúciou dôchodkového poistenia môže byt odôvodnená?

               2.

               Má sa článok 4 ods. 1 smernice 97/80/EHS (3) a článok 19 ods. 1 smernice 2006/54/ES — prípadne článok 2 ods. 2 druhá zarážka smernice 76/207/EHS v znení smernice 2002/73/ES a článok 2 ods. 1 písm. b) smernice 2006/54/ES alebo článok 2 ods. 2 písm. a) v spojení s článkom 6 ods. 1 smernice 2000/78/ES (4) — vykladať v tom zmysle, že týmto ustanoveniam odporuje taká vnútroštátna právna úprava, ktorá pri žalobách o neplatnosť výpovede/prepustenia z dôvodu diskriminácie okrem iného na základe pohlavia nepripúšťa zváženie sociálnych okolností alebo zváženie záujmov, ale pripúšťa len hodnotenie dôkazov o tom, či táto diskriminácia na základe pohlavia bola prevažujúcim motívom pre výpoveď/prepustenie, alebo či prevažoval iný dôvod, ktorý zamestnávateľ uvádza ako rozhodujúci?

      (1)  Smernica Rady 76/207/EHS z 9. februára 1976 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky, Ú. v. ES L 39, s. 40; Mim. vyd. 05/001, s. 187.

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (prepracované znenie), Ú. v. EÚ L 39, s. 23.

      (3)  Smernica Rady 97/80/ES z 15. decembra 1997 o dôkaznom bremene v prípadoch diskriminácie na základe pohlavia, Ú. v. ES L 14, 20.1.1998, s. 6; Mim. vyd. 05/003, s. 264.

      (4)  Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79.


title: Vec C-357/14 P: Odvolanie podané 21. júla 2014 : Dunamenti Erőmű Zrt proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z  30. apríla 2014 vo veci T-179/09, Dunamenti Erőmű Zrt/Európska komisia

text:
               22.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 329/8

         Odvolanie podané 21. júla 2014: Dunamenti Erőmű Zrt proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 30. apríla 2014 vo veci T-179/09, Dunamenti Erőmű Zrt/Európska komisia
   (Vec C-357/14 P)
   2014/C 329/10
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Dunamenti Erőmű Zrt (v zastúpení: J. Philippe, F.-H. Boret, A.-C. Guyon, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 30. apríla 2014 vo veci T-179/09, v rozsahu, v akom potvrdzuje rozhodnutie Komisie 2009/609/ES zo 4. júna 2008 o štátnej pomoci C 41/05 poskytnutej Maďarskom v rámci dlhodobých zmlúv o nákupe elektrickej energie (1), ktorým sa tieto zmluvy vyhlasujú za protiprávnu štátnu pomoc nezlučiteľnú so spoločným trhom,

               —

               rozhodol vo veci s konečnou platnosťou a zrušil rozhodnutie Komisie 2009/609/ES zo 4. júna 2008 o štátnej pomoci C 41/05 poskytnutej Maďarskom v rámci dlhodobých zmlúv o nákupe elektrickej energie pokiaľ ide o rozhodnutie, že tieto zmluvy prestavovali protiprávnu pomoc nezlučiteľnú so spoločným trhom alebo subsidiárne vrátil vec späť Všeobecnému súdu a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania pred Všeobecným súdom a Súdnym dvorom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka na podporu svojho odvolania uvádza päť odvolacích dôvodov. V rozsudku, ktorý je napadnutý týmto odvolaním, Všeobecný súd zamietol žalobu podanú odvolateľkou, ktorou sa domáhala najmä zrušenia rozhodnutia Komisie 2009/609/ES zo 4. júna 2008 o štátnej pomoci C 41/05 poskytnutej Maďarskom v rámci dlhodobých zmlúv o nákupe elektrickej energie a subsidiárne zrušenia článkov 2 a 5 tohto rozhodnutia.
   Odvolateľka svojím prvým odvolacím dôvodom namieta proti názoru Všeobecného súdu, keď rozhodol, že dlhodobé zmluvy o nákupe elektrickej energie (ďalej len zmluvy) možno považovať za novú pomoc bez toho, aby predtým určil, či tieto zmluvy predstavujú pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
   Odvolateľka svojím druhým odvolacím dôvodom namieta proti rozhodnutiu Všeobecného súdu, podľa ktorého sa Komisia nedopustila nesprávneho posúdenia, keď dospela k záveru, že moment pristúpenia Maďarska k EÚ bol rozhodujúcim okamihom, ku ktorému bolo potrebné posúdiť, či opatrenie predstavuje štátnu pomoc s ohľadom na kritériá stanovené v článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že v prílohe IV bolo stanovené pravidlo, podľa ktorého relevantným obdobím na určenie toho, či štátne opatrenie predstavuje štátnu pomoc, bol moment pristúpenia Maďarska. Význam prílohy IV bo skreslený, pretože nestanovuje ani nenapovedá tomu, že posúdenie, či opatrenie predstavuje štátnu pomoc, by sa malo vykonať s ohľadom na moment pristúpenia.
   Odvolateľka svojím tretím odvolacím dôvodom tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že došlo k poskytnutiu výhody v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, bez toho, aby zobral do úvahy prevládajúce skutočnosti v momente uzavretia týchto zmlúv. Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že pomoc bola poskytnutá, a to pretože Magyar Villamos Művek (ďalej len „MVM“) konal pri uzatváraní zmlúv, ktoré predstavovali prípravné opatrenie na uľahčenie privatizáciu podniku Dunamenti, ako súkromný investor, a v každom prípade, aj keby tieto zmluvy predstavovali akúkoľvek výhodu (čo odvolateľka popiera), táto výhoda bola vrátená prostredníctvom predaja podniku Dunamenti.
   Odvolateľka svojím štvrtým odvolacím dôvodom namieta proti posúdeniu Všeobecného súdu rizika spojeného s povinnosťou MVM odobrať minimálne odberné množstvo. Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď existenciu výhody vyvodil z povinnosti MVM odobrať minimálne odberné množstvo, hoci nepreukázal existenciu skutočného rizika.
   Odvolateľka svojím piatym odvolacím dôvodom namieta proti súhlasu Všeobecného súdu s metódou, akú použila Komisia na výpočet rozsahu pomoci. Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď potvrdil stanovenú metódu, že vymáhaná čiastka sa určí ako rozdiel medzi príjmami, a nie ako rozdiel medzi ziskami, pretože tento rozdiel môže viesť k spochybneniu samotnej existencie štátnej pomoci.

      (1)  Ú. v. EÚ. L 225, s. 53.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. septembra 2004 vo veci T-254/03: José Manuel López Cejudo proti Komisii Európskych spoločenstiev (Úradníci — Príspevok na životné podmienky — Ubytovanie — Články 5 a 10 prílohy X Služobného poriadku)

text:
               20.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/17

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   zo 14. septembra 2004
   vo veci T-254/03: José Manuel López Cejudo proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Úradníci - Príspevok na životné podmienky - Ubytovanie - Články 5 a 10 prílohy X Služobného poriadku)
   (2004/C 284/35)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-254/03, José Manuel López Cejudo, úradník Komisie Európskych spoločenstiev, bytom v Brasilia (Brazília), v zastúpení: G. Vandersanden a L. Levi, advokáti, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: J. Currall a H. Tserepa-Lacombe, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxembursku), predmetom ktorej je návrh na zrušenie rozhodnutia orgánu povereného menovaním z 12. júna 2002, týkajúceho sa pridelenia ubytovania žalobcovi, a rozhodnutia orgánu povereného menovaním, ktoré bolo zahrnuté v oznámení o plate žalobcu za mesiac júl 2002, týkajúceho sa príspevku na životné podmienky, ako aj žiadosť o zaplatenie úrokov z omeškania a žiadosť o náhradu nemateriálnej ujmy, Súd prvého stupňa (samosudca: A. W. H. Meij); tajomník: I. Natsinas, referent, vyhlásil dňa 14. septembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Žaloba sa zamieta.

               2)

               Každý z účastníkov znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 213 zo 6.9.2003


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 18. novembra 2004 vo veci C-284/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Bruxelles): Belgický štát proti Temco Europe SA (Šiesta smernica o DPH — Článok 13 bod B písm. b) — Oslobodené činnosti — Prenájom nehnuteľného majetku — Zmluva o dočasnom užívaní)

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/14

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 18. novembra 2004
   vo veci C-284/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Bruxelles): Belgický štát proti Temco Europe SA (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 13 bod B písm. b) - Oslobodené činnosti - Prenájom nehnuteľného majetku - Zmluva o dočasnom užívaní)
   (2005/C 6/24)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-284/03, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Súdnemu dvoru Cour d'appel de Bruxelles (Belgicko), uznesením z 19. júna 2003, doručený 2. júla 2003, podľa článku 234 ES vo vzťahu ku konaniu Belgický štát proti Temco Europe SA, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia A. Rosas (spravodajca), R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts a S. von Bahr, generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, súdny tajomník: M.-F. Contet, hlavná referentka, vyhlásil dňa 18. novembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Článok 13 bod B písm. b) Šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa má vykladať v tom zmysle, že úkonmi „prenájmu nehnuteľného majetku“ podľa tohto ustanovenia sú úkony, ktorými jedna spoločnosť súčasne rôznymi zmluvami dáva spoločnostiam, ktoré sú s ňou prepojené, právo dočasne užívať jednu nehnuteľnosť za odplatu stanovenú predovšetkým v závislosti na veľkosti užívanej plochy a ak predmetom týchto zmlúv, tak ako sú plnené, je hlavne pasívne prenechanie na užívanie miestností alebo priestorov v budovách za odplatu viažucu sa na plynutie času a nie služba, ktorá by oprávňovala použitie inej kvalifikácie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 213 zo dňa 6.9.2003


title: Vec T-812/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 19. júla 2017 – BPC Lux 2 a i./Komisia („Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Pomoc portugalských orgánov pri reštrukturalizácii bankovej inštitúcie Banco Espírito Santo — Zriadenie a kapitalizácia preklenovacej banky — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom — Nedostatok záujmu na konaní — Neprípustnosť“)

text:
               4.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 293/32

         Uznesenie Všeobecného súdu z 19. júla 2017 – BPC Lux 2 a i./Komisia
   (Vec T-812/14) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Pomoc portugalských orgánov pri reštrukturalizácii bankovej inštitúcie Banco Espírito Santo - Zriadenie a kapitalizácia preklenovacej banky - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom - Nedostatok záujmu na konaní - Neprípustnosť“))
   (2017/C 293/37)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: BPC Lux 2 Sàrl (Senningerberg, Luxembursko) a ďalších 19 žalobkýň, ktorých mená sú uvedené v prílohe uznesenia (v zastúpení: P. Fajardo, avocat, J. Webber a M. Steenson, solicitors, a K. Bacon, QC)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn a P.-J. Loewenthal, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes a S. Jaulino, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Mendes Pereira, avocat)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2014) 5682 final, z 3. augusta 2014, štátna pomoc SA.39250 (2014/N) – Portugalsko, reštrukturalizácia Banco Espírito Santo, založený na článku 263 ZFEÚ

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               BPC Lux 2 Sàrl a ďalšie žalobkyne, ktorých mená sú uvedené v prílohe, sú povinné znášať svoje vlastné trovy konania ako aj nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii v rámci tohto konania a konania o nariadení predbežného opatrenia.

               3.

               Portugalská republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 46, 9.2.2015.


title: Vec C-456/07: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z  21. mája 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovenská republika) – Karol Mihal/Daňový úrad Košice V (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Šiesta smernica o DPH — Zdaniteľné osoby — Článok 4 ods. 5 prvý pododsek — Orgány riadiace sa verejným právom — Súdni exekútori — Fyzické a právnické osoby)

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/17

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 21. mája 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovenská republika) – Karol Mihal/Daňový úrad Košice V
   (Vec C-456/07) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Šiesta smernica o DPH - Zdaniteľné osoby - Článok 4 ods. 5 prvý pododsek - Orgány riadiace sa verejným právom - Súdni exekútori - Fyzické a právnické osoby)
   (2008/C 209/24)
   Jazyk konania: slovenčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Najvyšší súd Slovenskej republiky
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Karol Mihal

      Žalovaný: Daňový úrad Košice V
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Najvyšší súd Slovenskej republiky – Výklad článku 4 ods. 5 prvého pododseku smernice 77/388/EHS: Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23; korigendum, Ú. v. EÚ L 226, s. 23) – Nezdaňovanie orgánu riadiaceho sa verejným právom, ktorý uskutočňuje činnosti alebo plnenia v postavení orgánu verejnej moci – Zahrnutie súdnych exekútorov pri výkone ich verejnej funkcie – Priamy účinok
   Výrok uznesenia
   Činnosť vykonávaná jednotlivcom, akou je činnosť súdneho exekútora, nie je oslobodená od dane z pridanej hodnoty iba z dôvodu, že pozostáva z uskutočňovania úkonov, ktoré patria do právomoci orgánov verejnej moci. Aj za predpokladu, že súdny exekútor pri výkone svojej funkcie také úkony uskutočňuje, nevykonáva podľa právnej úpravy, o akú ide vo veci samej, svoju činnosť vo forme orgánu riadiaceho sa verejným právom, keďže nie je integrovaný do organizácie verejnej správy, ale vo forme nezávislej hospodárskej činnosti uskutočňovanej v rámci slobodného povolania, a preto sa na neho nemôže vzťahovať oslobodenie stanovené v článku 4 ods. 5 prvom pododseku šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 315, 22.12.2007.


title: Vec C-379/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Landgericht Würzburg zo dňa 23. augusta 2004 vo veci Richard Dahms GmbH proti Fränkischer Weinebauverband e. V.

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/24

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Landgericht Würzburg zo dňa 23. augusta 2004 vo veci Richard Dahms GmbH proti Fränkischer Weinebauverband e. V.
   (Vec C-379/04)
   (2004/C 262/43)
   Landgericht Würzburg (Nemecko) uznesením z 23. augusta 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci Richard Dahms GmbH proti Fränkischer Weinebauverband e. V., ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 3. septembra 2004.
   Landgericht Würzburg žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               a)

               Priznáva článok 21 nariadenia ES 753/02 (1) žalobcovi subjektívne právo na to, aby nebol diskriminovaný žalovaným pri oceňovaní franského vína a sektu?

               b)

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku:
               Predstavuje skutočnosť, že žalovaný požaduje od žalobcu ako nečlena žalovaného pri oceňovaní franského vína a sektu prijímacie poplatky v dvojnásobnej výške, ako požaduje od členov, diskrimináciu v zmysle článku 21 nariadenia ES č. 753/02?

      (1)  Ú. v. ES L 118, s. 1.


title: Vec T-371/16: Žaloba podaná 14. júla 2016 – BP Aromatics/Komisia

text:
               26.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 350/20

         Žaloba podaná 14. júla 2016 – BP Aromatics/Komisia
   (Vec T-371/16)
   (2016/C 350/25)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: BP Aromatics Ltd (Geel, Belgicko) (v zastúpení: H. Vanhulle, B. van de Walle de Ghelcke, C. Borgers a N. Baeten, lawyers)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 11. januára 2016 o schéme štátnej pomoci týkajúcej sa režimu zdaňovania nadmerného zisku SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) zavedenej Belgickým kráľovstvom,

               —

               alternatívne, zrušil články 2 až 4 rozhodnutia,

               —

               v každom prípade, uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia a zjavne nesprávneho posúdenia pri identifikácii údajného opatrenia pomoci a pri jeho kvalifikácii ako schémy štátnej pomoci v zmysle článku 1 písm. d) nariadenia Rady č. 2015/1589 (1) a článku 107 ZFEÚ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia porušila článok 107 ZFEÚ, neuviedla dostatočné odôvodnenie a dopustila sa na zjavne nesprávneho posúdenia, keď dospela k záveru, že belgický systém daňových rozhodnutí pri nadmernom zisku predstavuje opatrenie štátnej pomoci.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že Komisia porušila článok 16 ods. 1 nariadenia Rady č. 2015/1589 a všeobecné zásady právnej istoty a legitímnych očakávaní, keď nariadila vymáhanie údajnej štátnej pomoci.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia porušila článok 2 ods. 6 ZFEÚ a zásadu rovnakého zaobchádzania a dopustila sa zneužitia svojich právomocí, keď použila pravidlá štátnej pomoci na zákaz belgického systému daňových rozhodnutí pri nadmernom zisku.

      (1)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9).


title: Vec C-458/06: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  12. júna 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Regeringsrätten – Švédsko) – Skatteverket/Gourmet Classic Ltd (Právomoc Súdneho dvora — Smernica 92/83/EHS — Zosúladenie štruktúr spotrebných daní pre alkohol a alkoholické nápoje — Článok 20 prvá zarážka — Alkohol tvoriaci zložku vína na varenie — Oslobodenie od zosúladenej spotrebnej dane)

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/8

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 12. júna 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Regeringsrätten – Švédsko) – Skatteverket/Gourmet Classic Ltd
   (Vec C-458/06) (1)

   (Právomoc Súdneho dvora - Smernica 92/83/EHS - Zosúladenie štruktúr spotrebných daní pre alkohol a alkoholické nápoje - Článok 20 prvá zarážka - Alkohol tvoriaci zložku vína na varenie - Oslobodenie od zosúladenej spotrebnej dane)
   (2008/C 209/11)
   Jazyk konania: švédčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Regeringsrätten
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Skatteverket

      Odporca: Gourmet Classic Ltd
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Regeringsrätten – Výklad článku 20 prvej zarážky smernice Rady 92/83/EHS z 19. októbra 1992 o zosúladení štruktúr spotrebných daní pre etanol a alkoholické nápoje (Ú. v. ES L 316, s. 21; Mim. vyd. 09/001, s. 206) – Oslobodenie od daní – Výrobok na základe vína s obsahom alkoholu 4,8 % na 100 kg konečného produktu určený na varenie
   Výrok rozsudku
   Alkohol tvoriaci zložku vína na varenie sa má zaradiť, ak jeho obsah etanolu presahuje 1,2 % objemových percent alkoholu, do kategórie etanolu podľa článku 20 prvej zarážky smernice Rady 92/83/EHS z 19. októbra 1992 o zosúladení štruktúr spotrebných daní pre etanol a alkoholické nápoje.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: Spojené veci T-268/15 a T-272/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 8. novembra 2016 – Apcoa Parking Holdings/EUIPO (PARKWAY) („Ochranná známka Európskej únie — Prihlášky obrazovej a slovnej ochrannej známky Európskej únie PARKWAY — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Žaloba zjavne bez právneho základu“)

text:
               16.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 14/32

         Uznesenie Všeobecného súdu z 8. novembra 2016 – Apcoa Parking Holdings/EUIPO (PARKWAY)
   (Spojené veci T-268/15 a T-272/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihlášky obrazovej a slovnej ochrannej známky Európskej únie PARKWAY - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Žaloba zjavne bez právneho základu“))
   (2017/C 014/39)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Apcoa Parking Holdings GmbH (Stuttgart, Nemecko) (v zastúpení: A. Lohmann, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: H. Kunz, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Dve žaloby podané proti dvom rozhodnutiam štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 25. marca 2015 (veci R 2063/2014-4 a R 2062/2014-4), týkajúcim sa prihlášok obrazového a slovného označenia PARKWAY ako ochranných známok Európskej únie

      Výrok

               1.

               Žaloby sa zamietajú.

               2.

               Apcoa Parking Holdings GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 245, 27.7.2015.