title: Vec T-36/12: Uznesenie Všeobecného súdu z 19. apríla 2016 – Athens Resort Casino/Komisia („Štátna pomoc — Zrušenie napadnutého aktu — Zánik predmetu konania — Zastavenie konania“)

text:
               27.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/22

         Uznesenie Všeobecného súdu z 19. apríla 2016 – Athens Resort Casino/Komisia
   (Vec T-36/12) (1)

   ((„Štátna pomoc - Zrušenie napadnutého aktu - Zánik predmetu konania - Zastavenie konania“))
   (2016/C 232/29)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Athens Resort Casino AE Symmetochon (Maroussi, Grécko) (v zastúpení: N. Niejahr, advokát, F. Carlin, barrister, Q. Azau, F. Spyropoulos, I. Dryllerakis, K. Spyropoulos, A. Komninos, K. Struckmann, advokáti a M. Powell, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou, H. van Vliet a P.-J. Loewenthal, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA – Loutraki AE – Klab Otel Loutraki Kazino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE (Loutraki, Grécko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2011/716/EÚ z 24. mája 2011 o štátnej pomoci C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09) poskytnutej Helénskou republikou niektorým gréckym kasínam (Ú. v. EÚ L 285, 2011, s. 25)

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Európska komisia je povinná znášať svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania Athens Resort Casino AE Symmetochon.

               3.

               Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA – Loutraki AE – Klab Otel Loutraki Kazino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE je povinná znášať svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 17.3.2012.


title: Vec C-22/17 P: Odvolanie podané 16. januára 2017: Neonart svetlobni in reklamni napisi Krevh d.o.o. proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) zo 14. novembra 2016 vo veci T-221/16, Neonart svetlobni in reklamni napisi Krevh/EUIPO (NEONART)

text:
               14.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/2

         Odvolanie podané 16. januára 2017: Neonart svetlobni in reklamni napisi Krevh d.o.o. proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) zo 14. novembra 2016 vo veci T-221/16, Neonart svetlobni in reklamni napisi Krevh/EUIPO (NEONART)
   (Vec C-22/17 P)
   (2017/C 269/02)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Neonart svetlobni in reklamni napisi Krevh d.o.o. (v zastúpení: J. Marn, právnik)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
   Uznesením Súdneho dvora (siedma komora) z 11. mája 2017 bolo odvolanie vyhlásené za neprípustné.


title: Vec F-6/14: Žaloba podaná 28. januára 2014 — ZZ/Komisia

text:
               22.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 85/28

         Žaloba podaná 28. januára 2014 — ZZ/Komisia
   (Vec F-6/14)
   2014/C 85/48
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: F. Van der Schueren, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, ktorým sa žalobcovi zamietlo priznať pozostalostný dôchodok v dôsledku smrti jeho ex-manželky

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej komisie z 29. októbra 2013, ktoré bolo vydané v reakcii na sťažnosť žalobcu (č. R/485/13) vo veci zamietnutia priznania pozostalostného dôchodku v dôsledku smrti jeho ex-manželky,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-301/11: Žaloba podaná 16. júna 2011 — Ben Ali/Rada

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/29

         Žaloba podaná 16. júna 2011 — Ben Ali/Rada
   (Vec T-301/11)
   2011/C 226/57
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Mehdi Ben Tijani Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen Ben Ali (Tunis, Tunisko) (v zastúpení: A. de Saint Remy, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               prijal opatrenie na zabezpečenie priebehu konania podľa článku 64 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu s cieľom získať od Komisie všetky dokumenty týkajúce sa prijatia napadnutého nariadenia,

               —

               zrušil nariadenie (EÚ) č. 101/2011 zo 4. februára 2011 v rozsahu, v akom sa ho týkajú,

               —

               v prípade, ak nariadenie nebude zrušené, uplatnil výnimku na finančné aktíva určené na základné životné potreby a tiež na výnimočné výdavky posúdené jednotlivo podľa prípadu,

               —

               uložil Rade Európskej únie povinnosť zaplatiť žalobcovi celkovú sumu 50 000 eur z dôvodu náhrady celkovej ujmy,

               —

               uložil Rade Európskej únie povinnosť zaplatiť žalobcovi sumu 7 500 eur na výdavky na obranu vynaložené na podporu na tejto žaloby,

               —

               uložil Rade Európskej únie povinnosť zaplatiť všetky trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na nedostatočnom právnom základe, lebo po prvé sankcie nesmerujú k udržaniu a nastoleniu mieru a bezpečnosti a porušujú individuálne práva žalobcu, po druhé odôvodnenie je neurčité a obsahuje chyby a po tretie opatrenie je neprimerané a nedôvodné.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení práva na obranu a práva na účinnú súdnu ochranu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia, lebo po prvé zmrazenie finančných prostriedkov je sankciou, ktorú prijali politické orgány, po druhé napadnuté nariadenie neuvádza nijaké výmazové konanie, po tretie základné práva žalobu boli porušené v každom štádiu konania a po štvrté odvodnenie je všeobecné, nedôvodné, vágne a nepresné.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení skutkového stavu, pretože nebola preukázaná účasť žalobcu na nezákonnom konaní.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na vlastníckom práve, keďže opatrenia predstavujú neodôvodnený zásah do vlastníckeho práva žalobcu.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na práve na život, keďže zmrazenie aktív nesmie ohrozovať prostriedky určené na základné životné potreby a právo žalobcu na život.


title: Vec C-173/05: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  21. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Články 23 ES, 25 ES a 133 ES — Dohoda o spolupráci medzi EHS a Alžírskom — Poplatok na ochranu životného prostredia z plynovodov nainštalovaných na území regiónu Sicília — Poplatok s rovnakým účinkom ako clo)

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 21. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-173/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Články 23 ES, 25 ES a 133 ES - Dohoda o spolupráci medzi EHS a Alžírskom - Poplatok na ochranu životného prostredia z plynovodov nainštalovaných na území regiónu Sicília - Poplatok s rovnakým účinkom ako clo)
   (2007/C 183/05)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Traversa a J. Hottiaux, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: I. M. Braguglia, splnomocnený zástupca a A. Cingolo, advokát)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článkov 23 ES, 25 ES, 26 ES a 133 ES a článkov 4 a 9 Dohody o spolupráci medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Alžírskou demokratickou ľudovou republikou, podpísanou 26. apríla 1976 a schválenou nariadením Rady (EHS) č. 2210/78 z 26. septembra 1978 (Ú. v. ES L 263, s. 1) – Vnútroštátna právna úprava ukladajúca poplatok na ochranu životného prostredia („tributo ambientale“) z plynovodov nainštalovaných na území sicílskeho regiónu
   Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že zaviedla poplatok na ochranu životného prostredia, ktorým spoplatnila metán pochádzajúci z Alžírska, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 23 ES, 25 ES a 133 ES, ako aj z článku 9 Dohody o spolupráci medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Alžírskou ľudovou demokratickou republikou podpísanej v Alžíri 26. apríla 1976 a schválenej v mene Spoločenstva nariadením Rady (EHS) č. 2210/78 z 26. septembra 1978.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 25.6.2005.


title: Vec T-90/12: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2012 — Elegant Target Development a i./Rada

text:
               9.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/27

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2012 — Elegant Target Development a i./Rada
   (Vec T-90/12) (1)

   2013/C 38/50
   Jazyk konania: angličtina
   Predsedníčka štvrtej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 21.4.2012.


title: Vec F-41/15 DISS I: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 12. novembra 2015 – FL, FM a FO/CEPOL

text:
               21.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 429/30

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 12. novembra 2015 – FL, FM a FO/CEPOL
   (Vec F-41/15 DISS I)
   (2015/C 429/40)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.


title: Vec C-482/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °2 de Marchena (Španielsko) 10. septembra 2013 — Unicaja Banco SA/José Hidalgo Rueda a i.

text:
               30.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena (Španielsko) 10. septembra 2013 — Unicaja Banco SA/José Hidalgo Rueda a i.
   (Vec C-482/13)
   2013/C 352/06
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Unicaja Banco SA

      Žalovaní: José Hidalgo Rueda, María del Carmen Vega Martín, Gestión Patrimonial Hive, S.L., Francisco Antonio López Reina, Rosa María Hidalgo Vega

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má vnútroštátny súd, v súlade so smernicou Rady 93/13/EHS (1) z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, najmä s článkom 6 ods. 1 smernice, a s cieľom zabezpečiť ochranu spotrebiteľov a používateľov v súlade so zásadami ekvivalencie a efektivity, keď posudzuje existenciu nekalej podmienky týkajúcej sa úrokov z omeškania pri hypotekárnych úveroch, konštatovať neplatnosť zmluvnej podmienky a jej nezáväznosť, alebo naopak, upraviť zmluvnú podmienku o úrokoch tým, že oprávneného alebo veriteľa poverí prepočítaním úrokov?

               2.

               Stanovuje druhé prechodné ustanovenie Ley 1/2013 de 14 de Mayo (zákona č. 1/2013 zo 14. mája) jednoznačné obmedzenie ochrany záujmov spotrebiteľa, keď implicitne ukladá súdnemu orgánu povinnosť upraviť zmluvnú podmienku týkajúcu sa úrokov z omeškania, ktorá bola posúdená ako nekalá, tým že prepočíta dohodnuté úroky a ponechá v platnosti zmluvnú podmienku, ktorá bola nekalá, namiesto vyhlásenia neplatnosti zmluvnej podmienky a jej nezáväznosti pre spotrebiteľa?

               3.

               Odporuje druhé prechodné ustanovenie Ley 1/2013 de 14 de mayo (zákona č. 1/2013 zo 14. mája) smernici Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, najmä jej článku 6 ods. 1, keď znemožňuje uplatnenie zásad ekvivalencie a efektivity v oblasti ochrany spotrebiteľa a obchádza uplatnenie sankcie neplatnosti a nezáväznosti vo vzťahu k zmluvným podmienkam týkajúcim sa úrokov z omeškania, ktoré boli posúdené ako nekalé, dohodnutým v hypotekárnych úveroch uzavretých pred účinnosťou zákona č. 1/2013 zo 14. mája?

      (1)  Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.


title: Vec C-160/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  20. mája 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias — Grécko) — Ioannis Katsivardas — Nikolaos Tsitsikas OE/Ypourgos Oikonomikon [Nariadenie (EHS) č. 1591/84 — Dohoda o spolupráci medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom na jednej strane a Kartagenskou zmluvou a jej zmluvnými stranami — Bolíviou, Kolumbiou, Ekvádorom, Peru a Venezuelou na druhej strane — Doložka najvyšších výhod — Priamy účinok — Spotrebná daň na dovoz banánov do Grécka]

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/13

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 20. mája 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias — Grécko) — Ioannis Katsivardas — Nikolaos Tsitsikas OE/Ypourgos Oikonomikon
   (Vec C-160/09) (1)

   (Nariadenie (EHS) č. 1591/84 - Dohoda o spolupráci medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom na jednej strane a Kartagenskou zmluvou a jej zmluvnými stranami - Bolíviou, Kolumbiou, Ekvádorom, Peru a Venezuelou na druhej strane - Doložka najvyšších výhod - Priamy účinok - Spotrebná daň na dovoz banánov do Grécka)
   2010/C 179/20
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Symvoulio tis Epikrateias

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľ: Ioannis Katsivardas — Nikolaos Tsitsikas OE

      Odporca: Ypourgos Oikonomikon

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Symvoulio tis Epikrateias — Výklad článku 4 nariadenia Rady (EHS) č. 1591/84 zo 4. júna 1984 o uzavretí Dohody o spolupráci medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom na jednej strane a Kartagenskou zmluvou a jej zmluvnými stranami — Bolíviou, Kolumbiou, Ekvádorom, Peru a Venezuelou — na druhej strane (Ú. v. ES L 153, s. 1; Mim. vyd. 11/015, s. 162) — Doložka najvyšších výhod — Právo, ktorého sa jednotlivec domáhajúci sa vrátenia vnútroštátnej dane s cieľom preukázania jej nezlučiteľnosti s uvedenou dohodou mohol dovolávať — Režim dovozu banánov

      Výrok rozsudku

   Článok 4 Dohody o spolupráci medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom na jednej strane a Kartagenskou zmluvou a jej zmluvnými stranami — Bolíviou, Kolumbiou, Ekvádorom, Peru a Venezuelou, prijatej nariadením Rady (EHS) č. 1591/84 zo 4. júna 1984, nepriznáva jednotlivcom práva, ktorých by sa mohli dovolávať pred súdmi členského štátu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 153, 4.7.2009.


title: Vec C-49/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďdarsko) 27. januára 2016 – Unibet International Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Hivatal

text:
               18.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 136/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďdarsko) 27. januára 2016 – Unibet International Limited/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Hivatal
   (Vec C-49/16)
   (2016/C 136/20)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Unibet International Limited

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Központi Hivatal

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 5 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“) vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnemu opatreniu, podľa ktorého právna úprava členského štátu, ktorá pre prípad vyhlásenia výberového konania na udelenie koncesie alebo prijatia návrhu predloženého s cieľom získať koncesiu zaručuje teoretickú možnosť, aby ktorýkoľvek hospodársky subjekt, ktorý splní zákonné požiadavky – a to aj hospodársky subjekt so sídlom v inom členskom štáte – získal koncesiu na poskytovanie služieb týkajúcich sa neliberalizovaných hazardných hier na diaľku, a to buď prostredníctvom verejného výberového konania, alebo na základe predloženia návrhu, hoci predmetný členský štát v skutočnosti nevyhlási žiadne výberové konanie na udelenie koncesie a poskytovateľ služby prakticky tiež nemá možnosť predložiť návrh, a orgány tohto členského štátu napriek tomu rozhodnú, že poskytovateľ služby porušil právne predpisy, lebo poskytoval službu bez povolenia založeného na koncesii, a uložia mu administratívnu sankciu stanovenú v právnej úprave (dočasné zablokovanie prístupu a pokuta v prípade opakovaného porušenia)?

               2.

               Bráni článok 56 ZFEÚ tomu, aby členský štát zaviedol predpisy, ktoré majú z hľadiska jeho vnútroštátneho práva vyššiu právnu silu a ktoré poskytujú prevádzkovateľom hazardných hier na diaľku teoretickú možnosť cezhranične poskytovať služby týkajúce sa hazardných hier na diaľku, hoci takí prevádzkovatelia vzhľadom na to, že v tomto členskom štáte neexistujú vykonávacie predpisy nižšej právnej sily, v skutočnosti nemôžu získať od orgánov potrebné povolenia na poskytovanie služby?

               3.

               Pokiaľ súd, ktorý prejednáva spor vo veci samej, vzhľadom na odpovede na uvedené otázky, ktoré mu budú poskytnuté, určí, že predmetné opatrenie členského štátu je v rozpore s článkom 56 ZFEÚ, postupuje tento súd spôsobom, ktorý je zlučiteľný s právom Únie, ak konštatuje, že tak porušenie právnych predpisov konštatované v rozhodnutiach orgánov členského štátu z dôvodu, že došlo k poskytovaniu služby bez povolenia, ako aj administratívna sankcia uložená za toto porušenie (dočasné zablokovanie prístupu a pokuta) sú v rozpore s článkom 56 ZFEÚ?


title: Vec T-513/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 30. novembra 2015 – GreenPack/ÚHVT (greenpack) („Ochranná známka Spoločenstva — Zamietnutie zápisu — Späťvzatie prihlášky — Zastavenie konania“)

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/54

         Uznesenie Všeobecného súdu z 30. novembra 2015 – GreenPack/ÚHVT (greenpack)
   (Vec T-513/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Zamietnutie zápisu - Späťvzatie prihlášky - Zastavenie konania“))
   (2016/C 038/71)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: GreenPack GmbH (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne P. Ruess a A. Doepner-Thiele, neskôr C. Glasemann, advokáti)

      Žalovaný: Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), v zastúpení: pôvodne G. Schneider, neskôr G. Schneider et D. Botis, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 29. apríla 2014 (vec R 2324/2013-1) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia greenpack ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok

               1.

               Konanie o žalobe sa zastavuje.

               2.

               GreenPack GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 8.9.2014.


title: Vec C-270/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  15. februára 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Areios Pagos – Grécko) – Athinaïki Chartopoïïa AE/L. Panagiotidis a i. (Hromadné prepúšťanie — Smernica Rady 98/59/ES — Článok 1 ods. 1 písm. a) — Ukončenie činnosti zariadenia na základe rozhodnutia zamestnávateľa — Pojem zariadenie )

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. februára 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Areios Pagos – Grécko) – Athinaïki Chartopoïïa AE/L. Panagiotidis a i.
   (Vec C-270/05) (1)

   (Hromadné prepúšťanie - Smernica Rady 98/59/ES - Článok 1 ods. 1 písm. a) - Ukončenie činnosti zariadenia na základe rozhodnutia zamestnávateľa - Pojem „zariadenie“)
   (2007/C 82/08)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Areios Pagos
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Athinaïki Chartopoïïa AE

      Žalovaný: L. Panagiotidis a i.

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje ďalšieho účastníka konania: Geniki Synomospondia Ergaton Elládas (GSEE)
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Areios Pagos – Výklad článku 1 ods. 2 písm. d) smernice Rady 75/129/EHS zo 17. februára 1975 (Ú. v. ES L 48, s. 29), článku 2 ods. 4 smernice Rady 92/56/EHS z 24. júna 1992 (Ú. v. ES L 245, s. 3) a článku 4 ods. 4 smernice Rady 98/59/EHS z 20. júla 1998 (Ú. v. ES L 225, s. 16) o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania – Povinnosť zamestnávateľa informovať zástupcov zamestnancov a pristúpiť s nimi k rokovaniam – Rozsah odchylných podmienok prepúšťania v prípade ukončenia činnosti na základe súdneho rozhodnutia
   Výrok rozsudku
   Smernica Rady 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania a najmä jej článok 1 ods. 1 písm. a) sa má vykladať v tom zmysle, že taká výrobná jednotka, akou je výrobná jednotka, o ktorú ide v konaní vo veci samej, spadá pod pojem „zariadenie “na účely uplatnenia tejto smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 3.9.2005.


title: Vec T-74/16: Žaloba podaná 17. februára 2016 – POA/Komisia

text:
               25.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/31

         Žaloba podaná 17. februára 2016 – POA/Komisia
   (Vec T-74/16)
   (2016/C 145/38)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pagkyprios organismos ageladotrofon (POA) Dimosia Ltd (Latsia, Cyprus) (v zastúpení: N. Korogiannakis, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Generálneho sekretariátu Ares(2015)5632670 zo 7. decembra 2015, ktorým sa zamieta opakovaná žiadosť žalobkyne podaná jej listom z 15. septembra 2015, ktorou žalobkyňa v zmysle nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331) požiadala o prístup k dokumentom týkajúcim sa žiadosti organizácie cyperských výrobcov o zápis do registra pre označenie „Halloumi“ podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 z 21. novembra 2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny (Ú. v. EÚ L 343, s. 1), a

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy žalobkyne.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia, vychádzajúc z článku 4 ods. 3 prvého pododseku nariadenia č. 1049/2001, neuviedla dostatočné odôvodnenie, prečo by bol rozhodovací proces vážne narušený v prípade zverejnenia nezverejnených častí dokumentov.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení, keďže dôvody uvedené Cyperskou republikou pre odmietnutie sprístupnenia na základe článku 4 ods. 2 druhej zarážky nariadenia č. 1049/2001 sú nevhodné.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení práva na účinný prostriedok nápravy a zásady transparentnosti, keďže odmietnutie sprístupnenia niektorých dotknutých dokumentov zo strany Cyperskej republiky znamená, že žalobkyňa nemôže pochopiť skutkovú podstatu žiadneho z nesprístupnených dokumentov.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení, keďže členský štát nemôže použiť článok 4 ods. 3 prvý pododsek nariadenia č. 1049/2001 na to, aby odmietol sprístupnenie dokumentov, ak rozhodnutie, ktoré by mohlo byť ohrozené, je rozhodnutím inštitúcie Európskej únie.


title: Vec T-465/16: Žaloba podaná 23. augusta 2016 – Cotecnica/EUIPO – Visán Industrias Zootécnicas (cotecnica OPTIMA)

text:
               10.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/25

         Žaloba podaná 23. augusta 2016 – Cotecnica/EUIPO – Visán Industrias Zootécnicas (cotecnica OPTIMA)
   (Vec T-465/16)
   (2016/C 371/27)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cotecnica, SCCL (Bellpuig, Španielsko) (v zastúpení: J. Devaureix, J. C. Erdozain López, a J. Galán López, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Visán Industrias Zootécnicas, SL (Arganda, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovné prvky „cotecnica OPTIMA“ – prihláška č. 13 292 479.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 13. júna 2016 vo veci R 229/2016-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               súhlasil s vykonaním dôkazov, ktoré boli navrhnuté,

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 a judikatúry Všeobecného súdu, konkrétne rozsudku z 20. januára 2009 vo veci T-242/07, Pioneer Hi-Bred International/ÚHVT (OPTIMUM).


title: Vec T-62/10 P: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. septembra 2011 — Zangerl-Posselt/Komisia ( Odvolanie — Verejná služba — Prijímanie do zamestnania — Oznámenie o výberovom konaní — Verejné výberové konanie — Nepripustenie na praktické a ústne skúšky — Podmienky pripustenia — Vyžadované diplomy — Článok 5 ods. 3 písm. a) bod ii) štatútu — Výklad — Zohľadnenie rôznych jazykových verzií — Prípravné práce )

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/43

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. septembra 2011 — Zangerl-Posselt/Komisia
   (Vec T-62/10 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Prijímanie do zamestnania - Oznámenie o výberovom konaní - Verejné výberové konanie - Nepripustenie na praktické a ústne skúšky - Podmienky pripustenia - Vyžadované diplomy - Článok 5 ods. 3 písm. a) bod ii) štatútu - Výklad - Zohľadnenie rôznych jazykových verzií - Prípravné práce)
   2011/C 311/79
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Brigitte Zangerl-Posselt (Merzig, Nemecko) (v zastúpení: S. Paulmann, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 30. novembra 2009, Zangerl-Posselt/Komisia (F-83/07, zatiaľ neuverejnený v Zbierke) s cieľom zrušenia tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Brigitte Zangerl-Posselt znáša vlastné trovy konania, ako aj trovy Európskej komisie, ktoré jej vznikli v rámci konania na tomto stupni.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010.


title: Vec T-459/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  11. júla 2013 — Hangzhou Duralamp Electronics/Rada [ „Dumping — Dovoz integrovaných elektronických kompaktných žiariviek (CFL-i) s pôvodom v Číne, Vietname, Pakistane a na Filipínach — Uplynutie platnosti antidumpingových opatrení — Preskúmanie — Podobný výrobok — Výpočet normálnej hodnoty — Analogická krajina — Záujem Spoločenstva — Článok 4 ods. 1 a článok 5 ods. 4 nariadenia (ES) č. 384/96 [teraz článok 4 ods. 1 a článok 5 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1225/2009] — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obhajobu“ ]

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/28

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2013 — Hangzhou Duralamp Electronics/Rada
   (Vec T-459/07) (1)

   (Dumping - Dovoz integrovaných elektronických kompaktných žiariviek (CFL-i) s pôvodom v Číne, Vietname, Pakistane a na Filipínach - Uplynutie platnosti antidumpingových opatrení - Preskúmanie - Podobný výrobok - Výpočet normálnej hodnoty - Analogická krajina - Záujem Spoločenstva - Článok 4 ods. 1 a článok 5 ods. 4 nariadenia (ES) č. 384/96 [teraz článok 4 ods. 1 a článok 5 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1225/2009] - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obhajobu)
   2013/C 252/43
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd (Hangzhou, Čína) (v zastúpení: M. Gambardella a V. Villante, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne J.-P. Hix, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci G. Berrisch a G. Wolf, advokáti, neskôr J.-P. Hix a B. Driessen, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. Berrisch)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: H. van Vliet a K. Talabér-Ritz, splnomocnení zástupcovia) a Osram GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: R. Bierwagen, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 1205/2007 z 15. októbra 2007, ktorým sa po preskúmaní pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 384/96 ukladajú antidumpingové clá na dovoz integrovaných elektronických kompaktných žiariviek (CFL-i) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike do Spoločenstva a rozširujú sa na dovoz rovnakého výrobku zasielaného z Vietnamskej socialistickej republiky, Pakistanskej islamskej republiky a z Filipínskej republiky (Ú. v. EÚ L 272, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Hangzhou Duralamp Electronics Co., Ltd znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Rada Európskej únie a Osram GmbH.

               3.

               Európska komisia znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 51, 23.2.2008.


title: Vec C-217/04: Žaloba podaná dňa 24. mája 2004: Spojené kráľovstvo proti Európskemu parlamentu a Rade Európskej únie

text:
               7.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 201/8

         Žaloba podaná dňa 24. mája 2004: Spojené kráľovstvo proti Európskemu parlamentu a Rade Európskej únie
   (Vec C-217/04)
   (2004/C 201/15)
   Spojené kráľovstvo, v zastúpení: Mark Bethell, splnomocnený zástupca; za právnej pomoci lord Goldsmith QC, Her Majesty's Attorney General; Nicholas Paynes QC a Tim Ward, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podalo dňa 24. mája 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Európskemu parlamentu a Rade Európskej únie.
   Spojené kráľovstvo navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil nariadenie (ES) č. 460/2004 Európskeho parlamentu a Rady zo dňa 10. marca 2004 o zriadení Európskej agentúry pre bezpečnosť sietí a informácií (1);

               —

               zaviazal Európsky parlament a Radu Európskej únie nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napádaným nariadením (nariadenie (ES) č. 460/2004, „nariadenie EABSI“) sa zakladá Európska agentúra pre bezpečnosť sietí a informácií („Agentúra“), ktorej úlohou je poskytovanie poradenstva a pomoci Komisii, členským štátom a podnikateľskej sfére v záležitostiach, ktoré sa týkajú bezpečnosti sietí a informácií v rozsahu nariadenia EABSI. Spojené kráľovstvo podporuje vytvorenie Agentúry, ale tvrdí, že článok 95 ES na to nevytvára príslušný právny základ. Nariadenie EABSI sa zaoberá výlučne vytvorením Agentúry ako orgánu Spoločenstva; stanovuje ciele a úlohy Agentúry a stanovuje opatrenia pre jej riadenie, organizáciu a pracovný program; okrem toho stanovuje opatrenia, ktoré sa týkajú rozpočtu Agentúry, jej právneho postavenia, výsad a imunít a pracovných jazykov. Ustanovenia nariadenia EABSI nadobúdajú účinnosť výlučne na úrovni inštitucionálneho práva Spoločenstva.
   Spojené kráľovstvo tvrdí, že legislatívna právomoc prepožičaná článkom 95 ES je právomocou harmonizovať vnútroštátne zákony; nie je to právomoc vytvárať orgány Spoločenstva alebo zverovať takýmto orgánom úlohy. Tieto záležitosti sa nachádzajú mimo rámca vnútroštátneho práva, a právnou úpravou Spoločenstva, ktorou sa vytvára takýto orgán, alebo ktorou sa mu zverujú úlohy, sa nemôže harmonizovať vnútroštátne právo v zmysle článku 95.
   Žiadne z ustanovení nariadenia EABSI ani nepriamo neaproximuje žiadne predpisy vnútroštátneho práva. Naopak, Agentúre je výslovne znemožnené zasahovať do kompetencií vnútroštátnych orgánov, a úlohy Agentúry, ktoré sú upravené v článku 1 odsek 3, sa nemajú dotýkať pôsobnosti členských štátov.
   Ustanovenia nariadenia EABSI preto spadajú mimo právomoci harmonizovať, ktorá je zverená Parlamentu a Rade prostredníctvom článku 95, a jediným príslušným právnym základom pre taký akt by mohol byť článok 308 ES.

      (1)  Ú. v. ES L 77, 13.3.2004, s. 1.


title: Vec T-158/07: Žaloba podaná 7. mája 2007 – COFAC/Komisia

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/36

         Žaloba podaná 7. mája 2007 – COFAC/Komisia
   (Vec T-158/07)
   (2007/C 155/65)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Cooperativa de Formação e Animação Cultural, crl (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: Luís Gomes, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť, v zmysle článku 230 ES, rozhodnutie Komisie D(2004)24253 z 9. novembra 2004, ktorým sa znižuje suma pomoci z Európskeho sociálneho fondu (ESF) poskytnutá žalobcovi na základe rozhodnutia K(87) 0860 z 30. apríla 1987 (spis č. 880707 P1),

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Dňa 1. marca 2007 bolo žalobcovi oznámené rozhodnutie Komisie o znížení o sumu 25 291,75 eur finančnej pomoci poskytnutej rozhodnutím z 30. apríla 1987, K(87) 0860, na základe toho, že „sa vyskytli náznaky o údajnej nezrovnalosti pri výkone určitých činností odborného vzdelávania spolufinancovaného z ESF…, ktoré vyústili do trestného konania týkajúceho sa správy a riadneho použitia poskytnutej pomoci… s ohľadom na zmeny v štruktúre nákladov a financovania vyplývajúcej z postupu v súlade so súdnymi rozhodnutiami alebo z auditu/preskúmania dotknutých subjektov.“
   Portugalské súdne konanie proti žalobcovi však vyústilo do rozhodnutia o premlčaní, ktoré neobsahuje žiadny odkaz na zníženie.
   Vnútroštátne orgány nikdy žalobcovi neoznámili konečné znenie výsledkov auditu alebo preskúmania, do ktorých záverov žiadnym spôsobom nezasiahol a v žiadnom prípade ich nepoužil na obranu pred obvineniami z odklonenia sa od kritérií štruktúry nákladov a financovania programu.
   Podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora sa rozhodnutie Komisie o znížení alebo zrušení finančnej pomoci poskytnutej z ESF môže priamo a osobne dotknúť príjemcov uvedenej pomoci.
   Žalobca nemal možnosť účinne vyjadriť pred Komisiou svoje stanovisko pokiaľ ide o zníženie pomoci, a z tohto dôvodu je napadnuté rozhodnutie Komisie protiprávne a malo by byť zrušené.
   Následne uvedené rozhodnutie bolo prijaté v rozpore s právom na obranu, ktoré predstavuje základnú zásadu práva Spoločenstva, na základe ktorého všetky osoby, ktoré môžu byť predmetom rozhodnutí citeľne sa týkajúcich ich záujmov, musia mať príležitosť účinne vyjadriť svoje stanovisko týkajúce sa skutočností, na ktorých sa dotknuté rozhodnutie zakladá.


title: Vec C-211/06: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  24. januára 2008 – Herta Adam/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Úradníci — Odmena — Príspevok na expatriáciu — Podmienka stanovená článkom 4 ods. 1 písm. a) druhá zarážka prílohy VII Služobného poriadku — Pojem práca vykonávaná pre iný štát )

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/7

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 24. januára 2008 – Herta Adam/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-211/06) (1)

   (Odvolanie - Úradníci - Odmena - Príspevok na expatriáciu - Podmienka stanovená článkom 4 ods. 1 písm. a) druhá zarážka prílohy VII Služobného poriadku - Pojem „práca vykonávaná pre iný štát“)
   (2008/C 64/08)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Herta Adam (v zastúpení: S. Orlandi a J. N. Louis, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a L. Lozano Palacios, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) z 22. februára 2006, Herta Adam/Komisia (T-342/04), ktorým sa zamieta žaloba o zrušenie rozhodnutia Komisie z 22. septembra 2003, ktorým sa zamietol žalobkyni príspevok na expatriáciu stanovený článkom 4 prílohy VII Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pani Adam je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 15.7.2006.


title: Vec T-122/08 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z  11. apríla 2008 – Cyprus/Komisia (Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Oznámenie o vyhlásení zadávacieho konania s cieľom posilniť hospodársky rozvoj v severnej časti Cypru — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti)

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/38

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 11. apríla 2008 – Cyprus/Komisia
   (Vec T-122/08 R)
   (Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Oznámenie o vyhlásení zadávacieho konania s cieľom posilniť hospodársky rozvoj v severnej časti Cypru - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti)
   (2008/C 171/73)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cyperská republika (v zastúpení: P. Kliridis, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. van Nuffel a I. Zervas, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na odklad výkonu oznámenia o vyhlásení zadávacieho konania prijatého Komisiou s cieľom posilniť hospodársky rozvoj v severnej časti Cypru týkajúceho sa zriadenia oddelenia na správu programu na podporu zavedenia investičných projektov v oblasti vody, odpadových vôd a pevných odpadov
   Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-495/06 P: Odvolanie podané 1. decembra 2006 : Bart Nijs proti rozsudku druhej komory Súdu prvého stupňa z  3. októbra 2006 vo veci T-171/05, Bart Nijs/Dvor audítorov

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/9

         Odvolanie podané 1. decembra 2006: Bart Nijs proti rozsudku druhej komory Súdu prvého stupňa z 3. októbra 2006 vo veci T-171/05, Bart Nijs/Dvor audítorov
   (Vec C-495/06 P)
   (2007/C 42/15)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Bart Nijs (v zastúpení: F. Rollinger, advokát)

      Ďalší účastník konania: Dvor audítorov Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               rozhodnúť, že odvolanie je prípustné a dôvodné,

               —

               zrušiť rozsudok druhej komory Súdu prvého stupňa z 3. októbra 2006 vo veci T-171/05, Bart Nijs/Dvor audítorov,

               —

               zrušiť rozhodnutia, ktoré sú predmetom žaloby vo veci T-171/05, najmä rozhodnutie týkajúce sa konečného hodnotenia odvolateľa vzťahujúceho sa na hodnotiace obdobie 2003 a rozhodnutie o povýšení pani Y na miesto revízora v holandskej sekcii prekladateľskej služby Dvora audítorov,

               —

               vyhovieť návrhu na náhradu utrpenej škody vo výške straty príjmu, ktorý by získal, ak by bol povýšený,

               —

               zaviazať Dvor audítorov na náhradu trov konania o žalobe, dvoch konaniach o nariadení predbežného opatrenia a tohto konania o odvolaní.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Týmto odvolaním vytýka odvolateľ v podstate Súdu prvého stupňa, že nerozhodol o jeho deviatom žalobnom dôvode týkajúcom toho, že orgán poverený menovaním si nesplnil svoju povinnosť bezodkladne oznámiť OLAF-ovi oznámené prípady zastrašovania a podvodu na úkor systému invalidných dôchodkov Spoločenstva. Ak by sa vykonalo takéto šetrenie, vyšlo by najavo viacero nezrovnalostí, ktorých sa dopustil orgán poverený menovaním, a najmä nezákonný výkon dočasných vyšších funkcií pani Y, a taktiež nezákonný výkon funkcií jeho nadriadených. Skutočnosť, že orgán poverený menovaním neoznámil odvolaciemu výboru, že jeho nadriadení mali osobný záujem na ich hodnotení, má vplyv na platnosť konečného hodnotenia.
   Odvolateľ v druhom rade napáda názor Súdu prvého stupňa, podľa ktorého žalobca nepredložil žiadny dôkaz spôsobilý preukázať správnosť jeho tvrdenia, podľa ktorého mala byť pani Y požiadaná dočasne vykonávať funkciu revízora alebo aspoň, ktoré by tomuto tvrdeniu dodali dôveryhodnosť. Keďže odvolateľ nevedel o tomto dočasnom výkone funkcie v marci 2003 a dozvedel sa o tom až o dva roky neskôr, predstavuje to novú skutočnosť odôvodňujúcu prípustnosť jeho vyjadrenia zo 16. decembra 2005. Jedenásť žalobných dôvodov uvedených v žalobe plne potvrdzujú názor o dočasnom nezákonnom vykonávaní funkcie, ktorý nebol ani zďaleka vyvrátený. Súd prvého stupňa sa k týmto žalobným dôvodom nevyjadril a svoje odôvodnenie založil na jedinom dôvode, ktorý odvolateľ nikdy neformuloval.
   Odvolateľ tvrdí, že rozhodnutie o jeho nepovýšení a rozhodnutie o povýšení pani Y sa musia posúdiť ako jediné a neoddeliteľné rozhodnutie, ktoré sa malo prijať pred jeho oficiálnym dátumom, teda pri uplatnení článku 7 ods. 2 služobného poriadku na služobný postup pani Y, na jeseň 2003, a rozhodnutie o jej povýšení predstavuje akt spôsobujúci mu ujmu, pretože mení jeho právne postavenie a zároveň sa ním prekročila právomoc, zastretú sankciu a vo vzťahu k nemu diskriminačné opatrenie.


title: Vec T-490/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  20. júna 2011 — Endesa a Endesa Generación/Komisia

text:
               13.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/36

         Uznesenie Všeobecného súdu z 20. júna 2011 — Endesa a Endesa Generación/Komisia
   (Vec T-490/10) (1)

   2011/C 238/64
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 4.12.2010.


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 27. septembra 2004 vo veci T-108/04, Nikolaus Steininger proti Komisii Európskych spoločenstiev (Hodnotenie služobného pomeru — Zníženie bodov za zásluhy — Zastavenie konania)

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/36

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 27. septembra 2004
   vo veci T-108/04, Nikolaus Steininger proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Hodnotenie služobného pomeru - Zníženie bodov za zásluhy - Zastavenie konania)
   (2005/C 6/71)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-108/04, Nikolaus Steininger, úradník Komisie, bydliskom v Bruseli, v zastúpení: N. Lhoest, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, proti Komisii Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a H. Kraemer, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie o znížení bodov za zásluhy pridelených žalobcovi za hodnotené obdobie 2001 - 2002, Súd prvého stupňa (štvrtá komora), v zložení: predseda komory H. Legal, sudcovia P. Mengozzi a I. Wiszniewska-Bialecka, tajomník: H. Jung, vydal dňa 27. septembra 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Konanie o žalobe sa zastavuje.

               2.

               Komisia znáša vlastné trovy a nahradí trovy, ktoré vznikli žalobcovi.

      (1)   Ú. v. EÚ C 106 zo dňa 30.4.2004


title: Vec T-497/15: Žaloba podaná 28. augusta 2015 – Oltis Group/Európska komisia

text:
               23.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/59

         Žaloba podaná 28. augusta 2015 – Oltis Group/Európska komisia
   (Vec T-497/15)
   (2015/C 389/68)
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Oltis Group a.s. (Olomouc, Česká republika) (v zastúpení: P. Konečný, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie o zamietnutí prihlášky resp. prihlášok žalobkyne do programov pre inovácie – The Innovation Programme IP 4 – IT Solutions for Attractive Railway Services a The Innovation Programme IP 5 – Technologies for Sustainable & Attractive European Freight v rámci projektu Shift2Rail,

               —

               priznal žalobkyni náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobkyňa uvádza nasledujúce žalobné dôvody:

               1.

               Zneužitie právomoci zo strany hodnotiaceho orgánu

                           —

                           V tejto súvislosti žalobkyňa okrem iného tvrdí, že hodnotiaci orgán nemohol pri svojom postupe nahradiť výlučné právo žalobkyne zlúčiť viacero samostatných prihlášok na získanie postavenia asociovaného člena spoločného podniku Shift2Rail do jednej, a týmto svojím konaním sa dopustil nesprávneho posúdenia. Ďalej sa žalobkyňa domnieva, že v prípade, že podanie dvoch samostatných prihlášok do rôznych programov pre inovácie od jedného uchádzača nie je podľa hodnotiaceho orgánu v súlade so zadávacou dokumentáciou, keď táto dokumentácia takýto prípad nerieši, mala by byť na túto skutočnosť upozornená podľa časti 8.2 zadávacej dokumentácie, a teda jej malo byť ponechané právo s podanými prihláškami disponovať.

               2.

               Postup hodnotiaceho orgánu v rozpore so zadávacou dokumentáciou

                           —

                           Na tomto mieste žalobkyňa tvrdí, že hodnotiaci orgán nepostupoval v súlade so zadávacou dokumentáciou, keď bez toho, aby ju vyrozumel alebo vyzval na odstránenie prípadných nejasností resp. nedostatkov, disponoval s prihláškami žalobkyne.

                           —

                           Ďalej je žalobkyňa presvedčená, že hodnotiaci orgán mal jej žiadosti posudzovať (aj bodovať) oddelene, a to aj po ich zlúčení do jednej prihlášky, keďže len týmto postupom je možné dosiahnuť naplnenie zásady objektívneho preskúmania a hodnotenia. Postup hodnotiaceho orgánu, keď prihlášky žalobkyne hodnotil spoločne, a teda aj bodoval hodnotiace kritériá spoločne, je zavádzajúci, diskriminačný, v rozpore so samotnou základnou zásadou zadávacej dokumentácie, a vedie k nepreskúmateľnému rozhodnutiu.


title: Vec C-260/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Sigmaringen (Nemecko) 13. mája 2013 — Sevda Aykul/Land Baden-Württemberg

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Sigmaringen (Nemecko) 13. mája 2013 — Sevda Aykul/Land Baden-Württemberg
   (Vec C-260/13)
   2013/C 189/28
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Sigmaringen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sevda Aykul

      Žalovaný: Land Baden-Württemberg

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni povinnosť vzájomného uznávania vodičských preukazov, ktoré vydali členské štáty, vyplývajúca z článku 2 ods. 1 smernice 2006/126/ES (1) takej vnútroštátnej úprave Spolkovej republiky Nemecko, podľa ktorej musí byť právo používať zahraničný vodičský preukaz v Nemecku dodatočne odňaté v správnom konaní, keď držiteľ zahraničného vodičského preukazu s ním v Nemecku vedie motorové vozidlo pod vplyvom ilegálnych drog, v dôsledku čoho už podľa nemeckých predpisov nemá spôsobilosť viesť motorové vozidlo?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: platí to aj vtedy, keď štát, ktorý vodičský preukaz vydal, vie o jazde pod vplyvom drog, ale nekoná a riziko, ktoré vyvoláva držiteľ zahraničného vodičského preukazu, preto naďalej trvá?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: smie Spolková republika Nemecko podmieniť opätovné udelenie práva používať zahraničný vodičský preukaz v Nemecku splnením vnútroštátnych podmienok opätovného udelenia?

               4.

                           a)

                           Môže výhrada rešpektovať zásadu teritoriality právnych predpisov z oblasti trestného práva a polície podľa článku 11 ods. 2 smernice 2006/126/ES odôvodniť podľa právnej úpravy vodičských preukazov postup iného členského štátu namiesto štátu, ktorý vodičský preukaz vydal? Umožňuje výhrada napríklad dodatočne odňať právo používať zahraničný vodičský preukaz v Nemecku na základe trestnoprávneho ochranného opatrenia?

                           b)

                           V prípade kladnej odpovede na otázku 4.a): je s ohľadom na povinnosť vzájomného uznávania, pokiaľ ide o opätovné udelenia práva používať zahraničný vodičský preukaz v Nemecku, príslušný členský štát ukladajúci ochranné opatrenie alebo štát, ktorý vodičský preukaz vydal?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/126/ES z 20. decembra 2006 o vodičských preukazoch (Ú. v. EÚ L 403, s. 18).


title: Vec C-504/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Frosinone (Taliansko) 23. septembra 2015 – trestné konanie proti: Conti Antonio Paolo

text:
               7.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 406/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Frosinone (Taliansko) 23. septembra 2015 – trestné konanie proti: Conti Antonio Paolo
   (Vec C-504/15)
   (2015/C 406/21)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Frosinone

      Účastník konania vo veci samej

   Conti Antonio Paolo

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa článok 49 a nasl. a článok 56 a nasl. Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ako boli doplnené najmä vzhľadom na zásady obsiahnuté v rozsudku Súdneho dvora C-72/10 zo 16. februára 2012 [v spojených veciach C-72/10 a C-77/10], vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnemu ustanoveniu, ktoré stanovuje povinnosť bezodplatne postúpiť právo na používanie hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť riadenia a zberu stávkových hier, pri ukončení činnosti z dôvodu uplynutia konečného termínu platnosti koncesie alebo na základe účinnosti rozhodnutí o zrušení alebo odvolaní?


title: Vec T-365/07: Žaloba podaná 17. septembra 2007 – Traxdata France/ÚHVT – Ritrax (TRAXDATA, TEAM TRAXDATA)

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/33

         Žaloba podaná 17. septembra 2007 – Traxdata France/ÚHVT – Ritrax (TRAXDATA, TEAM TRAXDATA)
   (Vec T-365/07)
   (2007/C 283/61)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Traxdata France SARL (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: F. Valentin, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Ritrax Corp. Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zmeniť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 23. mája 2007 vydané v spojených veciach R 1337/2005-1, R 1338/2005-1, R 1339/2005-1 a R 1340/2005-1 a v súlade s tým vyhlásiť za neplatné ochranné známky Spoločenstva TRAXDATA č. 000007393, č. 000877779, č. 001252725 a TEAM TRAXDATA č. 000877910 zapísané pre všetky výrobky a služby zaradené do tried 9, 16 a 42 na základe článku 52 ods. 1 písm. c) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva z 20. decembra 1993,

               —

               vyhlásiť za neplatnú ochrannú známku Spoločenstva TEAM TRAXDATA č. 000877910, zapísanú pre tieto služby zaradené v triede 36: „Finančné sponzorstvo športových a oddychových aktivít; finančné sponzorstvo športových súťaží, športových podujatí a športových družstiev; finančné sponzorstvo športovcov a športovkýň … poradenské a konzultačné služby v súvislosti s vyššie uvedenými službami“,

               —

               vyhlásiť za neplatné ochranné známky Spoločenstva TRAXDATA č. 000877779 a TEAM TRAXDATA č. 000877910 zapísané pre tieto služby zaradené v triede 41: „Zábavné a vzdelávacie služby; organizovanie a vedenie konferencií, kongresov, seminárov a sympózií, … služby elektronických hier poskytované prostredníctvom internetu; vydávanie kníh, časopisov a periodík; … služby zábavného centra; požičovňa videokaziet, audiokaziet, kompaktných diskov a kinofilmov; poradenské a konzultačné služby týkajúce sa všetkých vyššie uvedených činností.“

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovné a obrazové ochranné známky „TRAXDATA“ a „TEAM TRAXDATA“, pre tovary a služby zaradené do tried 9, 16, 36, 41 a 42 – ochranné známky Spoločenstva č. 877 910, 877 779, 7 393 a 1 252 725.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: Ritrax Corp. Ltd.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobkyňa.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: nezapísaný názov spoločnosti „TRAXDATA FRANCE SARL“ a obchodné meno „TRAXDATA“ pre tieto výrobky a služby: „Poradenstvo, dodávky a predaj spotrebného materiálu pre počítače, hardware a príslušenstva“.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: zamietnutie návrhu žalobkyne na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: odvolací senát porušil článok 52 ods. 1 písm. c) v spojení s článkom 8 ods. 4 nariadenia Rady č. 40/94 tým, že prijal záver, že žalobkyňa nepredložila dôkaz o tom, že pokračuje v používaní „TRAXDATA“, a tým, že nesprávne uplatnil kritériá pravdepodobnosti zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami.


title: Vec F-122/06: Žaloba podaná 23. októbra 2006 – Roodhuijzen/Komisia

text:
               16.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/31

         Žaloba podaná 23. októbra 2006 – Roodhuijzen/Komisia
   (Vec F-122/06)
   (2006/C 310/67)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Anton Pieter Roodhuijzen (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: E. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 28. februára 2006 potvrdené 20. marca 2006 o neuznaní zväzku žalobcu s pani H. ako nemanželského zväzku na účely zdravotného poistenia,

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 12. júla 2006, ktorým sa zamieta sťažnosť podaná žalobcom 27. marca 2006 pod č. R/230/06,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, úradník Komisie s holandskou štátnou príslušnosťou, požiadal o to, aby bol zohľadnený jeho zväzok s pani H., teda dohoda o spolužití spísaná pred notárom a uznaná podľa holandského práva preto, aby jeho družka mohla byť poistená v rámci systému zdravotného poistenia Spoločenstva. Administratíva túto žiadosť zamietla, a to aj po tom, čo žalobca predložil osvedčenie zastupiteľského úradu jeho krajiny v Luxembursku, podľa ktorého udeľuje dotknutá dohoda žalobcovi a jeho družke štatút stáleho nemanželského zväzku.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uplatňuje porušenie článku 72 služobného poriadku, článku 1 ods. 2 písm. c), i) prílohy VII služobného poriadku, ako aj článku 12 spoločných právnych predpisov o zdravotnom poistení úradníkov Európskych spoločenstiev. Dovoláva sa okrem toho zjavne nesprávneho posúdenia, porušenia povinnosti odôvodnenia, ako aj porušenia všeobecných právnych zásad, najmä zásady zákazu diskriminácie a rovnosti zaobchádzania s úradníkmi.


title: Vec T-47/05: Žaloba podaná dňa 31. januára 2005: Pilar Ange Serrano a iní proti Európskemu parlamentu

text:
               16.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/36

         Žaloba podaná dňa 31. januára 2005: Pilar Ange Serrano a iní proti Európskemu parlamentu
   (Vec T-47/05)
   (2005/C 93/67)
   Jazyk konania: francúzština
   Pilar Ange Serrano, bydliskom v Luxemburgu, Jean-Marie Bras, bydliskom v Luxemburgu, Dominiek Decoutere, bydliskom vo Wolwelange (Luxemburg), Armin Hau, bydliskom v Luxemburgu, Adolfo Orcajo Teresa, bydliskom v Bruseli a Francisco Javier Solana Ramos, bydliskom vo Woluwe-Saint-Lambert (Belgicko), v zastúpení: Eric Boigelot, advokát, podali 31. januára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Európskemu parlamentu.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie týkajúce sa nového zaradenia žalobcov do platových stupňov, ktoré im bolo oznámené listom bez uvedenia dátumu a bez podpisu, pochádzajúcom z generálneho riaditeľstva pre personálne záležitosti,

               —

               zrušil všetky akty, ktoré nadväzovali a/alebo sa vzťahovali na toto rozhodnutie, aj tie, ktoré boli prijaté potom, ako bola podaná táto žaloba,

               —

               zaviazal Európsky parlament na náhradu škody spolu s úrokmi odhadnutú ex aequo et bono na 60 000 eur pre každého žalobcu, s výhradou zvýšenia alebo zníženia v priebehu konania,

               —

               zaviazal žalovaného v každom prípade nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Všetci žalobcovia sú úradníkmi Európskeho parlamentu, ktorí uspeli vo výberovom konaní na postup medzi kategóriami (z kategórie D do kategórie C alebo z kategórie C do kategórie B) a to predtým, ako 1. mája 2004 nadobudla účinnosť reforma Služobného poriadku. Žalobcovia tvrdia, že ich zaradenie do nového platového stupňa podľa nového Služobného poriadku je menej priaznivé ako zaradenie, ktoré by sa na nich vzťahovalo, ak by vo výberovom konaní neuspeli.
   Na podporu svojej žaloby sa žalobcovia odvolávajú predovšetkým na námietku nezákonnosti uplatnenú proti nariadeniu 723/2004 (1), ktorým sa mení a dopĺňa Služobný poriadok, ktorá je založená na údajnom porušení povinnosti odôvodnenia, princípov právnej istoty, legitímnej dôvery, proporcionality a rovnakého zaobchádzania. Tiež tvrdia, že tým, že Európsky parlament prijal tieto rozhodnutia, nerešpektoval povinnosť starostlivosti o zamestnancov ani princíp správneho úradného postupu.

      (1)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 723/2004 z 22. marca 2004, ktorým sa mení a dopĺňa Služobný poriadok zamestnancov Európskych spoločenstiev a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych Spoločenstiev, (Ú. v. EÚ L 124 z 27.4.2004, s. 1).


               2.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 197/1

         (2008/C 197/01)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 183, 19.7.2008

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 171, 5.7.2008

      Ú. v. EÚ C 158, 21.6.2008

      Ú. v. EÚ C 142, 7.6.2008

      Ú. v. EÚ C 128, 24.5.2008

      Ú. v. EÚ C 116, 9.5.2008

      Ú. v. EÚ C 107, 26.4.2008

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec T-155/14: Žaloba podaná 7. marca 2014 – ANKO/Komisia

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/46

         Žaloba podaná 7. marca 2014 – ANKO/Komisia
   (Vec T-155/14)
   2014/C 175/64
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ANKO Anonymos Etairia Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atény, Grécko) (v zastúpení: V. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               rozhodnúť, že celková suma 325 823,16 eur, ktorú Komisia žiada vrátiť z dôvodu neoprávnených výdavkov a ktorú už zaplatila žalobkyni za projekt PERSONA, ako aj celková suma 280 747,45 eur, ktorú Komisia žiada vrátiť z dôvodu neoprávnených výdavkov a ktorú už zaplatila za projekt TERREGOV, predstavujú oprávnené výdavky,

               —

               rozhodnúť, že suma 6 752,74 eur predstavuje oprávnené výdavky, ktoré ANKO vynaložila v rámci projektu PERSONA a ktoré teda Komisia musí zaplatiť ANKO,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania vynaložených žalobkyňou.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetom tejto žaloby je zodpovednosť Komisie na základe článku 272 ZFEÚ v súvislosti so zmluvami a) č. 045 459 o výkone projektu PERSONA a b) č. 507 749 o výkone projektu TERREGOV.
   Žalobkyňa konkrétne tvrdí, že hoci splnila svoje zmluvné povinnosti, Komisia v rozpore s už citovanými zmluvami, so zásadou legitímnej dôvery, zákazom zneužitia práva a zásadou proporcionality od nej žiada náhradu súm zaplatených v prospech ANKO, a to z dôvodu, že ide o neoprávnené výdavky. Z tohto dôvodu žalobkyňa po prvé tvrdí, že Komisia tým, že odmietla oprávnenosť všetkých súm, ktoré jej zaplatila za projekty PERSONA a TERREGOV, a tým, že žiada o ich vrátenie ako neoprávnene zaplatených súm, porušuje svoje zmluvné povinnosti, ktoré jej prislúchajú vo vzťahu k ANKO. Po druhé tvrdí, že vymáhanie všetkých týchto súm je neprimerané a má zneužívajúcu povahu.


title: Vec T-352/06: Rozsudok Všeobecného súdu z  27. septembra 2012 — Dura Vermeer Infra/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Holandský trh s bitúmenom určeným na výstavbu ciest — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Pripísateľnosť protiprávneho správania — Právo na obhajobu“ )

text:
               17.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/15

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2012 — Dura Vermeer Infra/Komisia
   (Vec T-352/06) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Holandský trh s bitúmenom určeným na výstavbu ciest - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Pripísateľnosť protiprávneho správania - Právo na obhajobu)
   2012/C 355/28
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dura Vermeer Infra BV (Hoofddorp, Holandsko) (v zastúpení: M. Slotboom, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne A. Bouquet a A. Nijenhuis, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci F. Wijckmans, F. Tuytschaever a L. Gyselen, advokáti, neskôr A. Bouquet, A. Nijenhuis a F. Ronkes Agerbeek, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci F. Wijckmans a F. Tuytschaever)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 4090 v konečnom znení z 13. septembra 2006 o konaní podľa článku 81 [ES] [vec COMP/F/38.456 — Bitúmen (Holandsko)] v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Dura Vermeer Infra BV je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 20, 27.1.2007.


title: Vec T-451/13: Žaloba podaná 14. augusta 2013 — Syngenta Crop Protection a iní/Komisia

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/40

         Žaloba podaná 14. augusta 2013 — Syngenta Crop Protection a iní/Komisia
   (Vec T-451/13)
   2013/C 325/68
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Syngenta Crop Protection AG (Bazilej, Švajčiarsko), Syngenta Crop Protection (Brusel, Belgicko), Syngenta Bulgaria (Sofia, Bulharsko), Syngenta Czech s.r.o. (Praha, Česká republika), Syngenta Crop Protection A/S (Kodaň, Dánsko), Syngenta France SAS (Saint-Sauveur, Francúzsko), Syngenta Agro GmbH (Maintal, Nemecko), Syngenta Hellas AEBE — Proïonta Fytoprostasias & Sporoi (Anthoussa Attica, Grécko), Syngenta Növényvédelmi kft (Budapešť, Maďarsko), Syngenta Crop Protection SpA (Miláno, Taliansko), Syngenta Crop Protection BV (Roosendaal, Holandsko), Syngenta Polska sp. z o.o. (Varšava, Poľsko), Syngenta Agro Srl (Bukurešť, Rumunsko), Syngenta Slovakia s.r.o. (Bratislava, Slovensko), Syngenta Agro, SA (Madrid, Španielsko), Syngenta UK Ltd (Cambridge, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: D. Waelbroeck, advokát, D. Slater, solicitor, a I. Antypas, advokát)

      Žalované: Európska komisia a Európska únia zastúpená Európskou komisiou

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 485/13 (ďalej jen „napadnuté nariadenie“) v plnom rozsahu alebo subsidiárne zrušil napadnuté nariadenie v rozsahu, v akom stanovuje obmedzenia pre tiametoxám (ďalej jen „TMX“), semená ošetrené TMX a prípravkami s obsahom TMX,

               —

               zaviazal EÚ v zastúpení Komisie na náhradu škody, ktorá vznikla žalobkyniam v dôsledku porušenia právnych povinností Komisie,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté nariadenie stanovuje obmedzenia pre TMX, ktoré nie sú vedecky podložené, a porušuje právo na spravodlivé konanie v rozpore s článkom 4, článkom 12 ods. 2, článkami 21 a 49 a Prílohou II nariadenia č. 1107/2009 (1) a zásadou právnej istoty a práva na obhajobu. Konkrétne posúdenie Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín (EFSA) a následne uložené obmedzenia sa nezakladali na nových vedeckých dôkazoch o riziku, nezohľadnili významnú časť príslušných vedeckých poznatkov, obsahujú vecné chyby v kľúčových parametroch a nezakladajú sa na akceptovanej metodológii pre posudzovanie rizík. EFSA ďalej nezistila, že by bolo ohrozené prežitie včelích kolónií alebo že by hrozili subletálne účinky, a neuvádza nijaké negatívne závery vychádzajúce zo skutočných štúdií v terénnych podmienkach. Postup posudzovania a prijímania opatrení bol urýchlený do takej miery, že sa nemohlo riadne vykonať vedecké posúdenie a dotknutým osobám nebolo náležitým spôsobom umožnené vyjadriť sa.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté nariadenie stanovuje neprimerané a diskriminačné obmedzenia pre TMX, ktoré vychádzajú z čisto hypotetického rizika bez toho, aby bolo vykonané riadne posúdenie alebo akékoľvek posúdenie dopadu, a to v rozpore so zásadou obozretnosti a zásadou proporcionality.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté nariadenie bolo prijaté v rozpore so zásadou riadnej správy vecí verejných a povinnosťou starostlivosti na základe neodôvodneného splnomocnenia udeleného EFSA, a v rámci urýchleného postupu, počas ktorého nebolo dotknutým osobám umožnené sa vyjadriť, neboli zohľadnené relevantné vedecké poznatky a nebolo vykonané posúdenie dopadov.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 z 21. októbra 2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zrušení smerníc Rady 79/117/EHS a 91/414/EHS (Ú. v. EÚ L 309, 2009, s. 1).


title: Vec T-644/15: Žaloba podaná 13. novembra 2015 – Reuter/Parlament

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/58

         Žaloba podaná 13. novembra 2015 – Reuter/Parlament
   (Vec T-644/15)
   (2016/C 048/66)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Delphine Reuter (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: N. Pirc Musar, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu A(2015)8627 C zo 14. septembra 2015, ktorým sa zamieta opakovaná žiadosť žalobkyne o prístup k niektorým dokumentom týkajúcim sa informácií o cestovných výdavkoch poslancov Európskeho parlamentu, ako aj o ich diétach, všeobecných výdavkoch a výdavkoch na personálne zabezpečenie,

               —

               uložil Parlamentu povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne podľa článkov 134 a 140 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, vrátane trov konania akéhokoľvek vedľajšieho účastníka konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 (1) v spojení s článkom 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001 (2), keďže požadované osobné údaje nie sú chránené právnymi predpismi Spoločenstva.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 v spojení s článkom 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001, keďže prístup k požadovaným informáciám bol odmietnutý, hoci podmienky na zverejnenie boli splnené.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení všeobecnej povinnosti podľa článkov 2 a 4 nariadenia č. 1049/2001 v spojení s článkom 6 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001, a to preskúmať každý jednotlivý dokument.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 6 nariadenia č. 1049/2001, keďže odmietnutie poskytnúť čiastočný prístup k požadovaným dokumentom nebolo odôvodnené.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia podľa článku 7 ods. 1 a článku 8 ods. 1 nariadenia č. 1049/2001, keďže Parlament sa nezaoberal všetkými tvrdeniami žalobkyne.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 8, 2001, s. 1; Mim. vyd. 13/026, s. 102).


title: Vec T-142/08: Žaloba podaná 2. apríla 2008 – Taliansko/Komisia a EPSO

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/35

         Žaloba podaná 2. apríla 2008 – Taliansko/Komisia a EPSO
   (Vec T-142/08)
   (2008/C 142/64)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Žalovaní: Komisia Európskych spoločenstiev a Európsky úrad pre výber pracovníkov
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť oznámenie o všeobecnom výberovom konaní EPSO/AD/116/08 (AD 8) – EPSO/AD/117/08 (AD 11) na vytvorenie rezervy pre budúci nábor 30 administratívnych pracovníkov (AD 8) a 20 vedúcich administratívnych pracovníkov (AD 11) v oblasti boja proti podvodom,

               —

               zrušiť oznámenie o všeobecnom výberovom konaní EPSO/AST/45/08 (AST 4) na vytvorenie rezervy pre budúci nábor 30 asistentov (AST 4) v oblasti boja proti podvodom.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné žalobným dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedeným vo veci T-117/08, Taliansko/Komisia (1).

      (1)  Zatiaľ neuverejnená v Zbierke.


title: Vec C-34/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia n° 6 de Alicante (Španielsko) 21. januára 2016 – Manuel González Poyato a Ana Belén Tovar García/Banco Popular Español S.A

text:
               18.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 136/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia no 6 de Alicante (Španielsko) 21. januára 2016 – Manuel González Poyato a Ana Belén Tovar García/Banco Popular Español S.A
   (Vec C-34/16)
   (2016/C 136/17)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de Primera Instancia no 6 de Alicante

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Manuel González Poyato a Ana Belén Tovar García

      Žalovaná: Banco Popular Español S.A.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je v kontexte zmluvy o úvere uzavretej medzi dodávateľom a spotrebiteľom, ktorá obsahuje vopred navrhnutú a individuálne nedohodnutú podmienku týkajúcu sa obmedzenia poklesu dohodnutej bežnej úrokovej sadzby (podmienku stanovujúcu minimálnu úrokovú sadzbu), ktorá nie je začlenená do uvedenej zmluvy dostatočne jasne a zrozumiteľne pre spotrebiteľa, a preto ju súd považuje za nekalú, výklad slovného spojenia „neboli záväzné“, podľa ktorého v prípade, ak súd určí, že uvedená podmienka je nekalá, môže dôjsť k tomu, že platby, ktoré spotrebiteľ v minulosti uhradil dodávateľovi v dôsledku uplatnenia uvedenej podmienky, mu nebudú vrátené, zlučiteľný s článkom 6 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS (1) z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách?

               2.

               V prípade, ak sa konštatuje, že uvedený výklad je zlučiteľný s článkom 6 ods. 1 smernice 93/13, je taký výklad, aký bol uvedený vyššie, týkajúci sa účinkov, ktoré treba vyvodiť z vyhlásenia podmienky, aká bola opísaná, za nekalú, zlučiteľný so slovným spojením „primerané a účinné prostriedky, ktoré by zabránili súvisl[é]mu uplatňovaniu nekalých podmienok“, použitým v článku 7 ods. 1 smernice 93/13?

               3.

               V prípade, ak sa konštatuje, že uvedené spôsoby výkladu nie sú zlučiteľné s článkom 6 ods. 1 a článkom 7 ods. 1 smernice 93/13, je začlenenie podmienok, ktoré vymedzujú hlavný predmet zmluvy a nie sú sformulované dostatočne jasne a zrozumiteľne, do zmluvy uzavretej medzi dodávateľom a spotrebiteľom vždy a v každom prípade v rozpore s „požiadavk[ou] dôvery [dobrej viery – neoficiálny preklad]“, alebo treba posúdiť uvedené porušenie zásady dobrej viery s prihliadnutím na iné okolnosti? Aké okolnosti musí vnútroštátny súd v tomto poslednom uvedenom prípade posúdiť, aby mohol konštatovať, že nedošlo k porušeniu zásady dobrej viery, pokiaľ zistí, že určitá podmienka, ktorá vymedzuje hlavný predmet zmluvy, nie je sformulovaná dostatočne jasne a zrozumiteľne? Možno medzi také okolnosti konkrétne zaradiť existenciu vnútroštátnej právnej úpravy s právnou silou zákona alebo iného právneho predpisu, ktorá abstraktne upravuje platnosť tohto typu „podmienok stanovujúcich minimálnu úrokovú sadzbu“?

               4.

               Je v konaní, akým je konanie vo veci samej, ktorého predmetom je individuálna žaloba o určenie neplatnosti „podmienky stanovujúcej minimálnu úrokovú sadzbu“, ktorá sa považuje za nedostatočne transparentnú, výklad, ktorý obmedzuje vrátenie súm, ktoré spotrebiteľ uhradil dodávateľovi na základe uvedenej podmienky, ktorú súd vyhlásil za nekalú, založený na riziku vážneho narušenia hospodárskeho verejného poriadku, ak rozsudok vydaný týmto súdom nezakladá prekážku rozhodnutej veci vo vzťahu k iným spotrebiteľom, ktorí sa nachádzajú v rovnakej situácii, zlučiteľný so slovným spojením „neboli záväzné pre spotrebiteľa“, použitým v článku 6 ods. 1 smernice 93/13?

      (1)  Ú. v. EÚ L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.


title: Vec T-611/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. marca 2015 – Spa Monopole/ÚHVT – South Pacific Management (Manea Spa) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Manea Spa — Skoršie slovné a obrazové ochranné známky Beneluxu SPA a skoršia slovná ochranná známka Beneluxu LES THERMES DE SPA — Relatívne dôvody zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               4.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 146/34

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. marca 2015 – Spa Monopole/ÚHVT – South Pacific Management (Manea Spa)
   (Vec T-611/11) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Manea Spa - Skoršie slovné a obrazové ochranné známky Beneluxu SPA a skoršia slovná ochranná známka Beneluxu LES THERMES DE SPA - Relatívne dôvody zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 146/46)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgicko) (v zastúpení: L. De Brouwer, E. Cornu a E. De Gryse, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: South Pacific Management (Papeete, Tahiti, Francúzsko) (v zastúpení: S. de La Marnierre a E. Landon, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. septembra 2011 (spojené veci R 1176/2010-1 a R 1886/2010-1), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV a South Pacific Management

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 8. septembra 2011 (spojené veci R 1176/2010-1 a 1886/2010-1) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT a South Pacific Management znášajú vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 4.2.2012.


title: Vec T-173/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. decembra 2006 – Heus/Komisia ( Úradníci — Prístup k vnútornému výberovému konaniu — Oznámenie o výberovom konaní — Podmienka týkajúca sa odpracovaných rokov v službe — Žaloba o neplatnosť — Zásada zákazu diskriminácie )

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/40

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. decembra 2006 – Heus/Komisia
   (Vec T-173/05) (1)

   („Úradníci - Prístup k vnútornému výberovému konaniu - Oznámenie o výberovom konaní - Podmienka týkajúca sa odpracovaných rokov v službe - Žaloba o neplatnosť - Zásada zákazu diskriminácie“)
   (2006/C 331/88)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Martine Heus (Anderlecht, Belgicko) (v zastúpení: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Lozano Palacios a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Predovšetkým návrh na zrušenie rozhodnutia o vylúčení žalobkyne z výberového konania COM/PC/04
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 182, 23.7.2005.


title: Výmaz veci C-516/04

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/31

         Výmaz veci C-516/04 (1)

   (2005/C 143/59)

      (Jazyk konania: francúzština)

   Uznesením z 8. apríla 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-516/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 5.2.2005


title: Vec T-37/06: Žaloba podaná  7. februára 2006  – MEGGLE/ÚHVT

text:
               22.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/16

         Žaloba podaná 7. februára 2006 – MEGGLE/ÚHVT
   (Vec T-37/06)
   (2006/C 96/31)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: MEGGLE Aktiengesellschaft (Wasserburg a. Inn, Nemecko) (v zastúpení: T. Raab, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Clover Corporation Limited (North Sydney, Austrália)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 22. novembra 2005 a rozhodnutie o námietke námietkového oddelenia odboru ochranných známok úradu z 30. septembra 2004,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Clover Corporation Limited

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „HiQ s trojlístkom“ pre tovary tried 5, 29 a 30 (prihláška č. 2 171 114)
   Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, na ktorom sa zakladá námietka: žalobca

      Ochranná známka alebo označenie, na ktorom sa zakladá námietka: nemecká obrazová ochranná známka „trojlístok“ pre tovary tried 1, 3, 5, 29, 30, 31, 32 a 33 (č. 980 458) a nemecká obrazová ochranná známka „trojlístok“ pre tovary tried 1, 3, 5, 29, 30, 31, 32, 33 (č. 396 52 600)
   Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky
   Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania

      Dôvody žaloby: článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1) bol nesprávne uplatnený, pretože existuje nebezpečenstvo zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami. Tieto vykazujú vysokú podobnosť a skoršia ochranná známka má výraznú rozlišovaciu spôsobilosť. Článok 74 ods. 1 prvá a druhá veta nariadenia č. 40/94 bol porušený, pretože žalovaný úrad porušil povinnosť preskúmať uvedené skutočnosti.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva.


title: Rozsudok Súdneho dvora (plenárne zasadnutie ) z 12. októbra 2004 vo veci C-222/02 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof): Peter Paul, Cornelia Sonnen-Lütte, Christel Mörkens proti Bundesrepublik Deutschland (Úverové inštitúcie — Systém ochrany vkladov — Smernica č. 94/19/ES — Smernice č. 77/780/EHS, č. 89/299/EHS a č. 89/646/EHS — Kontrolné opatrenia príslušného orgánu za účelom ochrany vkladateľa — Zodpovednosť orgánov dohľadu za straty spôsobené nedostatočným dohľadom)

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/7

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (plenárne zasadnutie )
   z 12. októbra 2004
   vo veci C-222/02 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof): Peter Paul, Cornelia Sonnen-Lütte, Christel Mörkens proti Bundesrepublik Deutschland (1)

   (Úverové inštitúcie - Systém ochrany vkladov - Smernica č. 94/19/ES - Smernice č. 77/780/EHS, č. 89/299/EHS a č. 89/646/EHS - Kontrolné opatrenia príslušného orgánu za účelom ochrany vkladateľa - Zodpovednosť orgánov dohľadu za straty spôsobené nedostatočným dohľadom)
   (2004/C 300/14)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-222/02, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, ktorý podal Súdnemu dvoru Bundesgerichtshof (Nemecko) rozhodnutím zo 16. mája 2002, doručený Súdnemu dvoru dňa 17. júna 2002, vo vzťahu ku konaniu: Peter Paul, Cornelia Sonnen-Lütte, Christel Mörkens proti Bundesrepublik Deutschland, Súdny dvor (plenárne zasadnutie), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, sudcovia C. Gulmann (spravodajca), J.-P. Puissochet, R. Schintgen, R. Macken, N. Colneric, S. von Bahr a N. Cunha Rodrigues, generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: M.-F. Contet, hlavná referentka, vyhlásil dňa 12. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Pokiaľ je zabezpečené odškodnenie vkladateľov stanovené smernicou 94/19 Európskeho parlamentu a Rady z 30. mája 1994 o systémoch ochrany vkladov, článok 3 ods. 2 až 5 tejto smernice nemožno vykladať v tom zmysle, že by bránili vnútroštátnemu predpisu, podľa ktorého sa úlohy vnútroštátneho orgánu pre dohľad nad úverovými inštitúciami vykonávajú len vo všeobecnom záujme, čo podľa vnútroštátneho práva vylučuje, aby sa jednotlivci mohli domáhať náhrady škôd spôsobených nedostatočným dohľadom zo strany tohto orgánu.

               2)

               Prvá smernica Rady 77/780/EHS z 12. decembra 1977 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa začatia a vykonávania činností úverových inštitúcií, smernica Rady 89/299/EHS zo 17. apríla 1989 o vlastných zdrojoch úverových inštitúcií, druhá smernica Rady 89/646/EHS z 15. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa začatia a vykonávania činností úverových inštitúcií a o zmene a doplnení smernice 77/780 nebránia vnútroštátnemu predpisu, podľa ktorého sa úlohy vnútroštátneho orgánu pre dohľad nad úverovými inštitúciami vykonávajú len vo všeobecnom záujme, čo podľa vnútroštátneho práva vylučuje, aby sa jednotlivci mohli domáhať náhrady škôd spôsobených nedostatočným dohľadom zo strany tohto orgánu.

      (1)  Ú. v. ES C 202 z 24.8.2002


title: Vec C-151/15: Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação de Coimbra – Portugalsko) – Sociedade Portuguesa de Autores CRL/Ministério Público, Carlos Manuel Prata Pereira Sá Meneses, Sandra Carla Ferreira Cardoso, Douros Bar Lda (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Autorské práva a s nimi súvisiace práva v informačnej spoločnosti — Smernica 2001/29/ES — Článok 3 ods. 1 — Pojem „verejný prenos“ — Vysielanie diel v kaviarňach a reštauráciách prostredníctvom rádia spojeného s reproduktormi)

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/14

         Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação de Coimbra – Portugalsko) – Sociedade Portuguesa de Autores CRL/Ministério Público, Carlos Manuel Prata Pereira Sá Meneses, Sandra Carla Ferreira Cardoso, Douros Bar Lda
   (Vec C-151/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Autorské práva a s nimi súvisiace práva v informačnej spoločnosti - Smernica 2001/29/ES - Článok 3 ods. 1 - Pojem „verejný prenos“ - Vysielanie diel v kaviarňach a reštauráciách prostredníctvom rádia spojeného s reproduktormi))
   (2015/C 320/20)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal da Relação de Coimbra

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sociedade Portuguesa de Autores CRL

      Žalovaní: Ministério Público, Carlos Manuel Prata Pereira Sá Meneses, Sandra Carla Ferreira Cardoso, Douros Bar Lda

      Výrok

   Pojem „verejný prenos“ v zmysle článku 3 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti sa má vykladať tak, že zahŕňa transmisiu hudobných a hudobno-literárnych diel vysielaných rádiostanicou zo strany prevádzkovateľov kaviarní a reštaurácií, prostredníctvom rádia spojeného s reproduktormi a/alebo zosilňovačmi, zákazníkom prítomným v tomto zariadení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 205, 22.6.2015.


title: Vec C-76/08: Žaloba podaná 25. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Maltská republika

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/23

         Žaloba podaná 25. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Maltská republika
   (Vec C-76/08)
   (2008/C 92/43)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Recchia a D. Lawunmi, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Maltská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Maltská republika si tým, že nesplnila podmienky stanovené v článku 9 smernice Rady 79/409/EHS o ochrane voľne žijúceho vtáctva (1), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 7 uvedenej smernice pre lov prepelice poľnej (coturnix coturnix) a hrdličky poľnej (streptopelia turtur) pri jarnej migrácii,

               —

               zaviazať Maltskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Smernica Rady 79/409/EHS o ochrane voľne žijúceho vtáctva sa vzťahuje na ochranu všetkých druhov voľne žijúceho vtáctva prirodzene sa vyskytujúceho na európskom území členských štátov, pre ktoré platí zmluva. Zahŕňa ochranu, starostlivosť a kontrolu týchto druhov a stanovuje pravidlá ich využívania. Maltské orgány od pristúpenia k Európskej únii 1. mája 2004 využili právo výnimky stanovej v článku 9 ods. 1 smernice pre lov prepelíc a hrdličiek pri jarnej migrácii, keď sa vracajú na ich hniezdiská v severných krajinách stredozemného mora. Otázkou v spore vo veci samej je, či maltské orgány patria do pôsobnosti výnimky stanovenej v článku 9 ods. 1, ktorá umožňuje lov uvedených druhov na Malte počas jarnej migrácie na základe toho, že neexistuje iné uspokojivé riešenie.

      (1)  Ú. v. ES L 103, s. 1; Mim. vyd. 15/001, s. 98.


title: Spojené veci C-295/04 až C-298/04: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  13. júla 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di pace di Bitonto – Taliansko) – Vincenzo Manfredi/Lloyd Adriatico Assicurazioni SpA (C-295/04), Antonio Cannito/Fondiaria Sai SpA (C-296/04) a Nicolò Tricarico (C-297/04), Pasqualina Murgolo (C-298/04)/Assitalia SpA (Článok 81 ES — Hospodárska súťaž — Kartely — Škody spôsobené prevádzkou cestných motorových vozidiel, lodí a motoriek — Povinné poistenie občianskoprávnej zodpovednosti — Zvýšenie poistného — Vplyv na obchod medzi členskými štátmi — Právo tretích osôb žiadať náhradu škody za spôsobenú ujmu — Príslušný vnútroštátny súd — Premlčacia doba — Náhrada škody sankčného charakteru)

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/3

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 13. júla 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di pace di Bitonto – Taliansko) – Vincenzo Manfredi/Lloyd Adriatico Assicurazioni SpA (C-295/04), Antonio Cannito/Fondiaria Sai SpA (C-296/04) a Nicolò Tricarico (C-297/04), Pasqualina Murgolo (C-298/04)/Assitalia SpA
   (Spojené veci C-295/04 až C-298/04) (1)

   (Článok 81 ES - Hospodárska súťaž - Kartely - Škody spôsobené prevádzkou cestných motorových vozidiel, lodí a motoriek - Povinné poistenie občianskoprávnej zodpovednosti - Zvýšenie poistného - Vplyv na obchod medzi členskými štátmi - Právo tretích osôb žiadať náhradu škody za spôsobenú ujmu - Príslušný vnútroštátny súd - Premlčacia doba - Náhrada škody sankčného charakteru)
   (2006/C 224/05)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Giudice di pace di Bitonto
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Vincenzo Manfredi (C-295/04), Antonio Cannito (C-296/04), Nicolò Tricarico (C-297/04), Pascualina Murgolo (C-298/04)

      Žalovaní: Lloyd Adriatico Assicurazioni SpA, Fondiaria Sai SpA, Assiatlia SpA
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Giudice di pace di Bitonto – Výklad článku 81 ES – Zosúladené postupy medzi talianskymi a zahraničnými poisťovacím spoločnosťami so sídlom v Taliansku týkajúce sa poistenia motorových vozidiel a motoriek – Výmena informácií s cieľom umožniť zvýšenie poistného za poistenie občiansko-právnej zodpovednosti, ktoré nie je opodstatnené trhovými podmienkami
   Výrok rozsudku

               1.

               Taká kartelová dohoda alebo zosúladený postup medzi poisťovňami, ako sú kartelová dohoda alebo zosúladený postup vo veci samej, spočívajúce vo vzájomnej výmene informácií, ktoré umožňujú trhovými podmienkami neopodstatnené zvýšenie poistného za poistenie občianskoprávnej zodpovednosti za škody spôsobené prevádzkou cestných motorových vozidiel, lodí a motoriek a ktoré porušujú vnútroštátne normy na ochranu hospodárskej súťaže, môžu tiež porušovať článok 81 ES, ak vzhľadom na vlastnosti predmetného vnútroštátneho trhu je dostatočná pravdepodobnosť, že kartelová dohoda alebo zosúladený postup, ktoré sú predmetom konania vo veci samej, majú priamy či nepriamy, súčasný či potenciálny vplyv na predaj poistenia zodpovednosti za škody spôsobené prevádzkou motorových vozidiel v dotknutom členskom štáte prostredníctvom hospodárskych subjektov usadených v iných členských štátoch a že tento vplyv nebude bezvýznamný.

               2.

               Článok 81 ES je potrebné vykladať v tom zmysle, že oprávňuje akúkoľvek tretiu osobu domáhať sa neplatnosti kartelovej dohody a postupu zakázaného týmto článkom a požadovať náhradu škody za spôsobenú ujmu, ak existuje príčinná súvislosť medzi kartelovou dohodou či postupom a takouto ujmou.
               V prípade neexistencie právnej úpravy Spoločenstva v danej oblasti náleží vnútroštátnemu právnemu poriadku každého z členských štátov, aby upravil spôsoby výkonu tohto práva vrátane spôsobov uplatnenia pojmu „príčinná súvislosť“, pričom však budú rešpektované zásady primeranosti a efektivity.

               3.

               V prípade neexistencie právnej úpravy Spoločenstva v danej oblasti náleží vnútroštátnemu právnemu poriadku každého z členských štátov, aby určil súdne orgány príslušné pre posudzovanie žalôb o náhradu škody založených na porušení pravidiel hospodárskej súťaže Spoločenstva a stanovil procesné postupy v prípade týchto žalôb za predpokladu, že jednak dotknuté normy nie sú menej výhodné ako normy týkajúce sa žalôb o náhradu škody založených na porušení vnútroštátnych pravidiel hospodárskej súťaže a jednak že nespôsobujú faktickú nemožnosť alebo výrazné sťaženie výkonu práva na náhradu škody spôsobenej kartelovou dohodou alebo postupom zakázanými článkom 81 ES.

               4.

               V prípade neexistencie právnej úpravy Spoločenstva v danej oblasti náleží vnútroštátnemu právnemu poriadku každého z členských štátov, aby upravil premlčaciu dobu nároku na náhradu škody spôsobenej kartelovou dohodou alebo postupom zakázanými článkom 81 ES, pričom však musia byť rešpektované zásady rovnocennosti a efektivity.
               V tomto ohľade náleží vnútroštátnemu súdu, aby posúdil, či vnútroštátna právna norma, podľa ktorej premlčacia doba nároku na náhradu škody spôsobenej kartelovou dohodou alebo postupom zakázanými článkom 81 ES začína plynúť dňom, keď došlo k realizácii kartelovej dohody alebo nedovoleného postupu, najmä ak táto vnútroštátna norma stanovuje krátku premlčaciu dobu, pričom jej plynutie nemôže byť prerušené, spôsobuje faktickú nemožnosť alebo výrazné sťaženie výkonu práva na náhradu spôsobenej ujmy.

               5.

               V prípade neexistencie noriem Spoločenstva v tejto oblasti náleží vnútroštátnemu právnemu poriadku každého z členských štátov, aby stanovil kritériá umožňujúce určenie rozsahu náhrady škody spôsobenej kartelovou dohodou alebo postupom zakázanými článkom 81 ES za predpokladu, že budú rešpektované zásady primeranosti a efektivity.
               Z toho dôvodu musí byť na jednej strane v súlade so zásadou rovnocennosti možné v rámci žalôb založených na pravidlách hospodárskej súťaže Spoločenstva priznať osobitnú náhradu škody, akou je exemplárna či sankčná náhrada škody, ak sa takáto náhrada škody môže uplatniť v rámci vnútroštátnych žalôb, ktoré sú podobné žalobám založeným na pravidlách hospodárskej súťaže Spoločenstva, musí byť možné ju uplatniť aj v rámci týchto žalôb. V každom prípade však právo Spoločenstva nebráni tomu, aby vnútroštátne súdy dbali na to, aby ochrana práv zaručených právnym poriadkom Spoločenstva nemala za následok bezdôvodné obohatenie oprávnených osôb.
               Na druhej strane však zo zásady efektivity vyplýva právo každej osoby domáhať sa náhrady škody spôsobenej zmluvou alebo správaním spôsobilým obmedziť alebo skresliť hospodársku súťaž, aby osoby, ktoré utrpeli ujmu, mohli žiadať nielen náhradu skutočnej škody (damnum emergens), ale aj ušlý zisk (lucrum cessans), ako aj zaplatenie úrokov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 9.10.2004.


title: Vec F-107/15: Žaloba podaná 23. júla 2015 – ZZ/EHSV

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/53

         Žaloba podaná 23. júla 2015 – ZZ/EHSV
   (Vec F-107/15)
   (2015/C 320/74)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ZZ (v zastúpení: M.-A. Lucas, avocat)

      Žalovaný: EHSV (Európsky hospodársky a sociálny výbor)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o odchode žalobkyne do dôchodku s účinnosťou od 31. decembra 2014 a rozhodnutia o zamietnutí jej žiadosti o predĺženie služby

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie generálneho tajomníka EHSV zo 7. apríla 2014 o odchode žalobkyne do dôchodku s účinnosťou od 31. decembra 2014 večer,

               —

               zrušiť rozhodnutie riaditeľa pre ľudské zdroje a vnútorné služby EHSV z 30. septembra 2014, ktorým sa z poverenia menovacieho orgánu nevyhovelo žiadosti o predĺženie jej povolania do 31. mája 2015, ktorú žalobkyňa podala 3. septembra 2014,

               —

               zrušiť v potrebnom rozsahu rozhodnutie generálneho tajomníka EHSV z 22. apríla 2015 o zamietnutí sťažnosti, ktorú žalobkyňa podala 22. decembra 2014 proti rozhodnutiam zo 7. apríla a 30. septembra 2014,

               —

               uložiť EHSV povinnosť nahradiť trovy konania.