title: Vec C-63/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Napoli (Taliansko) 7. februára 2013 — Fortuna Russo/Comune di Napoli

text:
               18.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Napoli (Taliansko) 7. februára 2013 — Fortuna Russo/Comune di Napoli
   (Vec C-63/13)
   2013/C 141/22
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Napoli

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Fortuna Russo

      Žalovaný: Comune di Napoli

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Kedy je potrebné domnievať sa, že pracovný pomer predstavuje výkon „štátnej“ služby v zmysle doložky 5 smernice 1999/70/ES (1), a to najmä so zreteľom na pojem „príslušné rezorty alebo kategórie pracovníkov“, čo môže odôvodňovať odlišné dôsledky v porovnaní s dôsledkami pracovných pomerov v súkromnom sektore?

               2.

               Zahŕňa pojem pracovnoprávne podmienky podľa doložky 4 smernice 1999/70/ES (2), po zohľadnení vysvetlenia podľa článku 3 ods. 1 písm. c) smernice 2000/78/ES a článku 14 ods. 1 písm. c) smernice 2006/54/ES (3), aj dôsledky nezákonného skončenia pracovného pomeru? V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku: možno rozdiel medzi dôsledkami, ktoré taliansky právny systém bežne spája s nezákonným skončením pracovného pomeru podľa toho, či ide o pracovným pomer na dobu neurčitú alebo na dobu určitú, odôvodniť podľa doložky 4?

               3.

               Je v súlade so zásadou lojálnej spolupráce zakázané, aby členský štát v prejudiciálnom konaní pred Súdnym dvorom Európskej únie uviedol zámerne nepravdivý opis vnútroštátneho právneho rámca, a je sudca v prípade neexistencie odlišného výkladu práva, ktorý by tiež viedol k splneniu povinností vyplývajúcich z členstva v Európskej únii, povinný vykladať vnútroštátne právne predpisy, pokiaľ je to možné, v súlade s výkladom poskytnutým členským štátom?

      (1)  Smernica Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368).

      (2)  Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (prepracované znenie) (Ú. v. EÚ L 204, s. 23).


title: Vec T-24/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. decembra 2016 – Sovena Portugal – Consumer Goods/EUIPO – Mueloliva (FONTOLIVA) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Medzinárodný zápis, s vyznačením Európskej únie — Slovná ochranná známka FONTOLIVA — Skoršia národná slovná ochranná známka FUENOLIVA — Relatívny dôvod zamietnutia — Platnosť zápisu skoršej ochrannej známky — Predloženie nových skutočností a dôkazov na Všeobecný súd — Riadne používanie skoršej ochrannej známky — Právomoc zmeniť rozhodnutie — Článok 8 ods. 1 písm. b), článok 42 ods. 2 a 3 a články 65 a 76 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               30.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/47

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. decembra 2016 – Sovena Portugal – Consumer Goods/EUIPO – Mueloliva (FONTOLIVA)
   (Vec T-24/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis, s vyznačením Európskej únie - Slovná ochranná známka FONTOLIVA - Skoršia národná slovná ochranná známka FUENOLIVA - Relatívny dôvod zamietnutia - Platnosť zápisu skoršej ochrannej známky - Predloženie nových skutočností a dôkazov na Všeobecný súd - Riadne používanie skoršej ochrannej známky - Právomoc zmeniť rozhodnutie - Článok 8 ods. 1 písm. b), článok 42 ods. 2 a 3 a články 65 a 76 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 030/53)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sovena Portugal – Consumer Goods, SA (Algés, Portugalsko) (v zastúpení: D. Martins Pereira, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Mueloliva, SL (Córdoba, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 4. novembra 2015 (vec R 1813/2014-2), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Mueloliva a Sovena Portugal – Consumer Goods

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) zo 4. novembra 2015 (vec R 1813/2014-2) sa zrušuje.

               2.

               Námietka podaná spoločnosťou Mueloliva, SL, voči medzinárodnému zápisu, v ktorom je vyznačená Európska únia pre slovnú ochrannú známku FONTOLIVA prihlasovanú spoločnosťou Sovena Portugal – Consumer Goods, SA, sa zamieta.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania spoločnosti Sovena Portugal – Consumer Goods v súvislosti s konaním pred Všeobecným súdom.

               5.

               EUIPO a spoločnosť Mueloliva znášajú každý polovicu nevyhnutných nákladov, ktoré vznikli spoločnosti Sovena Portugal – Consumer Goods v súvislosti s konaním pred odvolacím senátom EUIPO.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 21.3.2016.


title: Vec T-236/13: Žaloba podaná 23. apríla 2013 — CMC France/Komisia

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/38

         Žaloba podaná 23. apríla 2013 — CMC France/Komisia
   (Vec T-236/13)
   2013/C 171/76
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: CMC France (Châtenois, Francúzsko) (v zastúpení: J.-M. Leprêtre a N. Chahid-Nouraï, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               s okamžitým účinkom zrušil na základe článku 263 ZFEÚ smernicu Komisie 2013/2/EÚ zo 7. februára 2013, ktorou sa mení a dopĺňa príloha I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov, v rozsahu, v akom sa do zoznamu príkladov obalov pridávajú navíjacie rúrky neslúžiace na priemyselné účely,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza šesť žalobných dôvodov, ktoré sú v podstatnej časti zhodné alebo podobné s dôvodmi uvedenými v rámci veci T-202/13, Group’Hygiène/Komisia.


title: Vec T-855/16: Žaloba podaná 7. decembra 2016 – Fertisac/ECHA

text:
               30.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/56

         Žaloba podaná 7. decembra 2016 – Fertisac/ECHA
   (Vec T-855/16)
   (2017/C 030/64)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fertisac, S.L. (Atarfe, Španielsko) (v zastúpení: J. Gómez Rodríguez, advokát)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               Zrušil rozhodnutie ECHA č. SME (2016) 5150 z 15. novembra 2016, ktorým sa určilo, že FERTISAC S.L. nespĺňa požiadavky na využitie zníženia sadzieb stanoveného pre podniky strednej veľkosti a ktorým sa jej vyrubil správny poplatok.

               —

               Zrušil faktúru ECHA č. 10060160 z 15. novembra 2016 na sumu zodpovedajúcu rozdielu medzi poplatkom, ktorý zaplatila FERTISAC S.L. a poplatkom vymáhateľným od veľkého podniku, vystavenú na základe rozhodnutia ECHA č. SME (2016) 5150.

               —

               Zrušil faktúru ECHA č. 10060161 z 15. novembra 2016, ktorá stanovuje správny poplatok v súlade s rozhodnutím ECHA č. SME (2016) 5150.

               —

               Zaviazal Európsku chemickú agentúru (ECHA) na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nesprávnej klasifikácii FERTISAC S.L. ako veľkého podniku.

                           —

                           V tejto súvislosti sa uvádza, že článok 2 ods. 1 prílohy odporúčania Komisie 2003/361/ES zo 6. mája 2003 o definícii mikropodnikov, malých a stredných podnikov [neoficiálny preklad] (Ú. v. EÚ L 124, 2003, s. 36) stanovuje, že kategóriu mikropodnikov, malých a stredných podnikov (MSP) tvoria podniky, ktoré zamestnávajú menej než 250 osôb a ktorých ročný objem obratu nepresahuje 50 miliónov eur, alebo ktorých ročná účtovná súvaha nepresahuje 43 miliónov eur.

                     Kritériá na vykonanie klasifikácie malého a stredného podniku sú dve. Nejde len o prekročenie jedného z kritérií (ako to vyplýva z rozhodnutia ECHA, ktoré uvádza iba jedno z nich: ročný objem obratu), opomínajúc prvú požiadavku teda počet osôb, ktorá je jasne odlíšená spojkou „a“. FERTISAC S.L. nikdy neprekročil kritérium viac ako 250 osôb.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nesprávnom výklade odporúčania 2003/361 zo strany žalovanej.

                           —

                           V tejto súvislosti sa uvádza, že na určenie veľkosti žalobkyne treba zobrať do úvahy len údaje žalobkyne a jej spoločníkov. Žalobkyňa nie je súčasťou skupiny podnikov. Usmernenie pre definovanie konceptu MSP uverejnené Európskou Komisiou potvrdzuje tento výklad. Na druhej strane nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, 2006, s. 1), vo svojom článku 3, ako aj nariadenie Komisie (ES) č. 340/2008 zo 16. apríla 2008 o poplatkoch Európskej chemickej agentúre podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH) (Ú. v. EÚ L 107, 2008, s. 6), vo svojom odôvodnení 9 a vo svojom článku 2 na účely definície MSP odkazujú na odporúčanie 2003/361.


title: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 16. decembra 2004 vo veci C-313/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 1999/63/ES — Neprebratie v stanovenej lehote — Neoznámenie prijatých opatrení)

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/10

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   zo 16. decembra 2004
   vo veci C-313/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 1999/63/ES - Neprebratie v stanovenej lehote - Neoznámenie prijatých opatrení)
   (2005/C 57/19)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci C-313/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnená zástupkyňa: M.-J. Jonzy) proti Talianskej republike (splnomocnený zástupca: I. M. Braguglia, za právnej pomoci A. Cingolo), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 23. júla 2003, Súdny dvor (piata komora), v zložení: predsedkyňa piatej komory R. Silva de Lapuerta, sudcovia R. Schintgen (spravodajca) a J. Makarczyk, generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 16. decembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Talianska republika tým, že neprijala zákony, predpisy a administratívne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 1999/63/ES z 21. júna 1999, ktorá sa týka Dohody o organizácii pracovného času námorníkov, uzavretej Združením majiteľov lodí Európskeho spoločenstva (ECSA) a Odborovou federáciou pracovníkov dopravy v Európskej únii (FST) a priloženej Európskej dohody z 30. septembra 1998 o organizácii pracovného času námorníkov, alebo v každom prípade tým, že o ich prijatí neinformovala Komisiu Európskych spoločenstiev, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 3 ods. 1 tejto smernice.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 22.6.2003


title: Vec T-298/15: Žaloba podaná 8. júna 2015 – Atlas/ÚHVT (EFEKT PERLENIA)

text:
               27.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/44

         Žaloba podaná 8. júna 2015 – Atlas/ÚHVT (EFEKT PERLENIA)
   (Vec T-298/15)
   (2015/C 245/54)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Atlas sp. z. o. o. (Lodž, Poľsko) (v zastúpení: R. Rumpel, radca prawny)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „EFEKT PERLENIA“ – prihláška č. 12 668 125.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 13. marca 2015 vo veci R 2352/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               uznal žalobu za dôvodnú,

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v časti týkajúcej sa zamietnutia zápisu ochrannej známky,

               —

               zmenil napadnuté rozhodnutie v tom smere, že sa ochranná známka zapíše pre všetky požadované tovary a služby,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-453/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  21. júna 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Berlin-Brandenburg – Nemecko) – Volker Ludwig/Finanzamt Luckenwalde (Šiesta smernica — DPH — Pojem sprostredkovanie úverov )

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/10

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 21. júna 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Berlin-Brandenburg – Nemecko) – Volker Ludwig/Finanzamt Luckenwalde
   (Vec C-453/05) (1)

   (Šiesta smernica - DPH - Pojem „sprostredkovanie úverov“)
   (2007/C 183/16)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Finanzgericht Berlin-Brandenburg
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Volker Ludwig

      Žalovaný: Finanzamt Luckenwalde
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Finanzgericht des Landes Brandenburg – Výklad článku 13 B písm. d) bod 1 smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) v znení zmien a doplnení – Pojem „činnosti spočívajúce v sprostredkovaní úverov“ – Odmietnutie oslobodiť províziu zástupcu na nižšom stupni špecializovaného na majetkové poradenstvo získanú od hlavného obchodného zástupcu, pre ktorého pracuje ako odmenu za uzatvorenie úverovej zmluvy bez toho, aby existoval zmluvný vzťah medzi poradcom a zmluvnými stranami úverovej zmluvy
   Výrok rozsudku

               1.

               Okolnosť, že platiteľ dane analyzuje majetkovú situáciu získaných klientov za účelom zaobstarať im úver, nebráni uznať plnenie sprostredkovania úverov oslobodené od dane v zmysle článku 13 B písm. d) bod 1 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, ak sa vo svetle interpretačných prvkov uvedených vyššie, služba sprostredkovania úverov ponúknutá platiteľom dane považuje za hlavné plnenie, ktorého vedľajším plnením je majetkové poradenstvo, takže toto vedľajšie plnenie podlieha rovnakému daňovému režimu ako hlavné plnenie. Vnútroštátnemu súdu prináleží určiť, či ide o tento prípad aj v spore, o ktorom rozhoduje.

               2.

               Okolnosť, že platiteľ dane nemá zmluvný vzťah so žiadnou zo zmluvných strán úverovej zmluvy, ku ktorej uzatvoreniu prispel, a nie je v priamom kontakte s jednou zo zmluvných strán, nebráni tomu, aby tento platiteľ dane poskytol službu sprostredkovania úveru oslobodenú od dane v zmysle článku 13 B písm. d) bodu 1 šiestej smernice 77/388.

      (1)  Ú. v. EÚ C 60, 11.3.2006.


title: Vec C-291/08: Žaloba podaná 1. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/6

         Žaloba podaná 1. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika
   (Vec C-291/08)
   (2008/C 272/06)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Støvlbæk, C. Egerer, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Rakúska republika si tým, že neprijala v stanovenej lehote všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2006/100/ES z 20. novembra 2006 (1), ktorou sa z dôvodu pristúpenia Bulharska a Rumunska upravujú určité smernice v oblasti voľného pohybu osôb, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2 tejto smernice,

               —

               zaviazať Rakúsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2006/100/ES do vnútroštátneho práva uplynula 1. januára 2007.

      (1)  Ú. v. EÚ L 363, s. 141.


title: Vec T-361/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 7. septembra 2006 – Rakúsko/Komisia

text:
               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/31

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 7. septembra 2006 – Rakúsko/Komisia
   (Vec T-361/04) (1)

   (2006/C 261/63)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 300, 4.12.2004.


title: Vec T-582/08: Žaloba podaná 30. decembra 2008 – Carpent Languages/Komisia

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/43

         Žaloba podaná 30. decembra 2008 – Carpent Languages/Komisia
   (Vec T-582/08)
   (2009/C 69/96)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Carpent Languages SPRL (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: P. Goergen, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               rozhodnúť, že žaloba je prípustná a dôvodná,

               —

               preto zrušiť rozhodnutie, ktorým bola zamietnutá ponuka žalobkyne,

               —

               zrušiť rozhodnutie, ktorým bola zákazka zadaná súkromnej spoločnosti s ručením obmedzeným ADIE TECHNICS,

               —

               subsidiárne, v prípade, ak Súd prvého stupňa nevyhovie návrhu na zrušenie napadnutého rozhodnutia, uložiť Komisii povinnosť na zaplatenie náhrady majetkovej a nemajetkovej ujmy vzniknutej žalobkyni vo výške 200 000 eur (dvestotisíc eur),

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania vzniknutých v tomto konaní.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa spochybňuje rozhodnutie Komisie o zamietnutí jej ponuky, ktorú predložila v rámci verejného obstarávania na časť č. 4 zákazky nazvanej „Viacnásobné rámcové zmluvy na poskytovanie služieb organizovania schôdzí a konferencií“ (Ú. v. 2008, S 58-77561), ako aj rozhodnutie o zadaní zákazky inému uchádzačovi. Žalobkyňa okrem toho žiada náhradu škody údajne spôsobenej napadnutým rozhodnutím.
   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody založené:

               —

               na porušení povinnosti odôvodnenia tým, že Komisia neupresnila ani počet bodov, ktoré získal úspešný uchádzač, ani výhody úspešnej ponuky vo vzťahu k ponuke žalobkyne, okrem toho Komisia neupresnila žalobkyni, ktorá z jej dvoch predložených štúdií prípadu nezískala dostatočný počet bodov,

               —

               na zjavne nesprávnom posúdení, nakoľko hodnotiaca komisia pridelila jednej zo štúdií prípadu predložených žalobkyňou nižšie hodnotenie o 70 bodov, napriek skutočnosti, že žalobkyňa v súlade so súťažnými podkladmi upresnila prístup, ktorý sledovala na poskytnutie požadovaných služieb, prostriedky určené na plnenie jednotlivých úloh, rozpis prác, ako aj odhad nákladov,

               —

               na porušení zásady rovnosti zaobchádzania a zásady nediskriminácie ako sú definované v článku 89 ods. 1 finančného nariadenia tým, že úspešný uchádzač o zákazku, pokiaľ ide o technické schopnosti, nespĺňa kritériá výberu.


title: Vec T-313/07: Žaloba podaná 16. augusta 2007 – Cemex UK Cement/Komisia

text:
               6.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/25

         Žaloba podaná 16. augusta 2007 – Cemex UK Cement/Komisia
   (Vec T-313/07)
   (2007/C 235/46)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cemex UK Cement Ltd (Thorpe, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Tromans, C. Thomann, advokáti, D. Wyatt QC a S. Taylor, Solicitor)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 12. júna 2007, oznámené žalobkyni a doručené 21. júna 2007, o zamietnutí sťažnosti Cemex UK Cement Ltd týkajúcej sa národného alokačného plánu pre prideľovanie emisných kvót skleníkových plynov, ktorý Spojené kráľovstvo oznámilo v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Prostredníctvom tejto žaloby sa navrhuje zrušenie rozhodnutia Komisie, ktoré je obsiahnuté v liste z 12. júna 2007, doručeného žalobkyni 21. júna 2007, a ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobkyne týkajúca sa národného alokačného plánu pre druhý stupeň systému obchodovania s emisiami v EÚ, ktorý Spojené kráľovstvo oznámilo v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (1).
   Žalobkyňa sa obrátila na Komisiu so sťažnosťou, že zníženie kvót podľa tohto národného alokačného plánu so zreteľom na jej závod v Rugby spoločne s vysokými kvótami z toho vyplývajúcimi, ktoré boli pridelené závodom jej konkurentov, predstavuje nedovolenú štátnu pomoc, ktorá

               a)

               protiprávne diskriminuje závod v Rugby tým, že dostatočne nezohľadňuje dobu jeho uvedenia do prevádzky, a tým, že prideľovanie kvót pre závod opiera o obdobie, o ktorom úrady Spojených štátov vedeli, že nie je reprezentatívne;

               b)

               porušuje slobodu usadiť sa materskej spoločnosti žalobkyne, Cemex Espana SA.

         Komisia sa nesprávne domnievala, že „pravidlo prvého roka“ nemá za následok nezlučiteľnú štátnu pomoc, a preto neoprávnene odmietla začať konanie podľa článku 88 ods. 2 ES. V dôsledku toho Komisia nesprávne konštatovala, že metodika prideľovania kvót, ktorú Spojené kráľovstvo uplatnilo na závod v Rugby, nebola diskriminačná a bola v súlade s pokynmi Komisie.

      (1)  Smernica 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES.


title: Vec C-553/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  25. októbra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — Bernhard Rintisch/Klaus Eder (Ochranné známky — Smernica 89/104/EHS — Článok 10 ods. 1 a článok 10 ods. 2 písm. a) — Riadne používanie — Používanie ochrannej známky vo forme, ktorá sa líši v prvkoch, ktoré nemenia rozlišovaciu spôsobilosť ochrannej známky, a je sama osebe zapísaná ako ochranná známka — Časové účinky rozsudku)

text:
               22.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/7

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 25. októbra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — Bernhard Rintisch/Klaus Eder
   (Vec C-553/11) (1)

   (Ochranné známky - Smernica 89/104/EHS - Článok 10 ods. 1 a článok 10 ods. 2 písm. a) - Riadne používanie - Používanie ochrannej známky vo forme, ktorá sa líši v prvkoch, ktoré nemenia rozlišovaciu spôsobilosť ochrannej známky, a je sama osebe zapísaná ako ochranná známka - Časové účinky rozsudku)
   2012/C 399/10
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Bernhard Rintisch

      Žalovaný: Klaus Eder

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesgerichtshof — Výklad článku 10 ods. 1 a článku 10 ods. 2 písm. a) prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92) — Pojem „používanie ochrannej známky“ — Vnútroštátna právna úprava, ktorá považuje aj používanie ochrannej známky vo forme, ktorá sa odlišuje od formy uvedenej pri zápise ochrannej známky, za používanie zapísanej ochrannej známky za podmienky, že rozdiel nemá vplyv na rozlišovaciu spôsobilosť ochrannej známky — Zápis ochrannej známky s cieľom zabezpečiť alebo rozšíriť rozsah ochrany inej zapísanej ochrannej známky — Legitímna dôvera — Uplatnenie zmien v judikatúre na prípady, v ktorých skutkový stav už nastal v čase vyhlásenia rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 10 ods. 2 písm. a) smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby sa majiteľ zapísanej ochrannej známky mohol na preukázanie jej používania v zmysle tohto ustanovenia dovolávať jej používania vo forme, ktorá sa líši od formy, v ktorej bola táto známka zapísaná, bez toho, aby rozdiely medzi týmto dvoma formami menili rozlišovaciu spôsobilosť tejto ochrannej známky, a to napriek skutočnosti, že táto odlišná forma je sama osebe zapísaná ako ochranná známka.

               2.

               Článok 10 ods. 2 písm. a) smernice 89/104 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni výkladu vnútroštátneho ustanovenia, ktorým sa tento článok 10 ods. 2 písm. a) preberá do vnútroštátneho práva, v tom zmysle, že toto posledné uvedené ustanovenie sa neuplatní na „obrannú“ ochrannú známku, ktorej zápis nemá iný účel než zabezpečiť alebo rozšíriť rozsah ochrany inej zapísanej ochrannej známky, ktorá je zapísaná vo forme, v akej sa používa.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 17.3.2012.


title: Vec T-67/11: Žaloba podaná 24. januára 2011 — Martinair Holland/Komisia

text:
               26.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/9

         Žaloba podaná 24. januára 2011 — Martinair Holland/Komisia
   (Vec T-67/11)
   2011/C 95/15
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Martinair Holland NV (Haarlemmermeer, Holandsko) (v zastúpení: R. Wesseling, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť články 1, 2, 3, 4, 5, 6 a 7 rozhodnutia ako celok alebo čiastočne alebo

               —

               znížiť pokuty uložené článkom 5 rozhodnutia a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žaloba podľa článkov 263 a 261 ZFEÚ a článku 31 nariadenia 1/2003, ktorej predmetom je preskúmanie a zrušenie rozhodnutia Komisie K(2010) 7694 v konečnom znení z 9. novembra 2010 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 101 ZFEÚ, článku 53 Dohody EHP a článku 8 dohody medzi Švajčiarskou konfederáciou a Európskym spoločenstvom o leteckej doprave (vec COMP/39.258 — Nákladná letecká doprava) určeného Martinair Holland NV a subsidiárne zníženie uloženej pokuty.
   Na podporu žaloby uvádza žalobkyňa dva dôvody:

               1.

               Prvý žalobný dôvod, v ktorom tvrdí, že:

                           —

                           Komisia porušila svoju povinnosť uviesť odôvodnenie podľa článku 296 ZFEÚ a článku 41 Charty (právo na dobrú správu vecí verejných), keďže z rozhodnutia nie je možné zistiť povahu a rozsah porušenia(-í); na jednej strane výrok rozhodnutia jasne identifikuje štyri porušenia (pravdepodobne majúce povahu jediného a nepretržitého porušenia) týkajúce sa odlišných subjektov, času a geografických oblastí. Na druhej strane odôvodnenie nie je založené na týchto štyroch konkrétnych porušeniach ani na ne neodkazuje,

                           —

                           v rozsahu, v akom súd nie je schopný plne preskúmať dôvody vedúce k rozhodnutiu vzhľadom na chýbajúce (dostatočne jasné) odôvodnenie, Komisia porušila základné procesné práva žalobkyne; konkrétne žalobkyňa tvrdí, že rozhodnutie porušuje právo na dobrú správu vecí verejných, právo na účinný prostriedok nápravy a na spravodlivý proces a prezumpciu neviny a právo na obhajobu podľa článkov 41, 47 a 48 Charty základných práv Európskej únie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod, v ktorom tvrdí, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia pri výpočte pokuty, pričom porušila nariadenie 1/2003 (1), usmernenia pri výpočte pokút, ako aj zásady proporcionality a rovného zaobchádzania a povinnosť uviesť odôvodnenie v rozpore s článkami 41 a 49 Charty základných práv Európskej únie, článkom 296 ZFEÚ a inými všeobecnými zásadami práva EÚ. V tomto ohľade žalobkyňa uvádza, že:

                           —

                           po prvé Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a porušila usmernenia pri výpočte pokút a zásady proporcionality a rovného zaobchádzania, keď zahrnula obrat týkajúci sa taríf a prichádzajúcich letov do výpočtu hodnoty predajov,

                           —

                           po druhé Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia závažnosti porušenia, čím porušila nariadenie 1/2003, usmernenia pri výpočte pokút a zásadu proporcionality,

                           —

                           po tretie Komisia porušila nariadenie 1/2003, usmernenia pri výpočte pokút a zásadu proporcionality, keď zohľadnila regulačné režimy ako poľahčujúcu okolnosť na zníženie pokuty iba o 15 %,

                           —

                           po štvrté Komisia porušila svoju povinnosť uviesť odôvodnenie vo vzťahu k výpočtu pokuty v rozpore s článkom 296 ZFEÚ a článkom 41 Charty.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec C–215/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Ostre Landsret zo dňa 14. mája 2004 vo veci Marius Pedersen proti Miljostyrelsen

text:
               24.7.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/7

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Ostre Landsret zo dňa 14. mája 2004 vo veci Marius Pedersen proti Miljostyrelsen
   (Vec C–215/04)
   (2004/C 190/12)
   Ostre Landsret (Dánske kráľovstvo) uznesením zo 14. mája 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci Marius Pedersen proti Miljostyrelsen, ktorý bol doručený Kancelárii Súdneho dvora dňa 21. mája 2004.
   Ostre Landsret žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Je potrebné formuláciu „keď to nie je možné“ uvedenú v čl. 2, písm. g) ii), nariadenia Rady (EHS) č. 259/93 (1) zo dňa 1. februára 1993 o kontrole a riadení pohybu zásielok odpadov v rámci, do a z Európskeho spoločenstva vykladať tak, že zhromažďovateľ odpadu, ktorý má na tento účel povolenie členského štátu nemôže byť automaticky oznamovateľom vývozu odpadu na zhodnotenie?
               Pokiaľ odpoveď na otázku uvedenú vyššie bude kladná, kedy zhromažďovateľ odpadu, ktorý má na tento účel povolenie členského štátu, môže byť oznamovateľom vývozu odpadu na zhodnotenie?
               Môže byť kritériom to, že pôvodca odpadu je neznámy, alebo že pôvodcov odpadu je také množstvo a individuálny podiel každého z nich je tak malý, že by bolo neprimerané, aby každý z nich mal jednotlivo oznamovať vývoz odpadu?

               2.

               Udeľuje čl. 7 ods. 2 nariadenia č. 259/93 v spojení s čl. 7 ods. 4 písmeno a) prvý a druhý pododstavec, príslušným orgánom štátu odoslania právomoc požadovať preukázanie oprávnenia na vývoz odpadov za účelom ich zhodnotenia, pokiaľ oznamovateľom nebola poskytnutá žiadna informácia, že naloženie s odpadom v štáte určenia bude z ekologického hľadiska rovnaké ako to, ktoré sa vyžaduje podľa právneho poriadku štátu odoslania?

               3.

               Je potrebné čl. 6 ods. 5 prvá pomlčka nariadenia č. 259/93 vykladať tak, že povinnosť informovania o zložení predmetného odpadu je splnená, pokiaľ oznamovateľ uvedie, že predmetný odpad je iba jednej kategórie, napr. „odpad z elektronických súčiastok“?

               4.

               Je potrebné čl. 7 ods. 1 a 2 nariadenia č. 259/93 vykladať tak, že lehota uvedená v čl. 7 ods. 2 začína plynúť od zaslania potvrdenia o prijatí oznámenia príslušnými úradmi štátu určenia, bez ohľadu na to, že príslušné úrady štátu odoslania neobdržali všetky informácie uvedené v čl. 6 ods. 5?
               Pokiaľ odpoveď na otázku je negatívna, aké informácie musí oznámenie obsahovať, aby 30 dňová lehota uvedená v čl. 7 ods. 2 začala plynúť?
               Má uplynutie 30 dňovej lehoty pre vyjadrenie námietok ten účinok, že príslušné orgány nemôžu vzniesť ďalšie námietky alebo požadovať ďalšie informácie?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 259/93 zo dňa 1. februára 1993 o kontrole a riadení pohybu zásielok odpadov v rámci, do a z Európskeho spoločenstva.


title: Vec T-143/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  23. apríla 2013 — Zhejiang Heda Solar Technology/Komisia

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/40

         Uznesenie Všeobecného súdu z 23. apríla 2013 — Zhejiang Heda Solar Technology/Komisia
   (Vec T-143/13) (1)

   2013/C 171/83
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 123, 27.4.2013.


title: Vec T-75/14: Žaloba podaná 23. januára 2014 – USFSPEI/Parlament a Rada

text:
               24.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/26

         Žaloba podaná 23. januára 2014 – USFSPEI/Parlament a Rada
   (Vec T-75/14)
   2014/C 194/34
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Union syndicale fédérale des services publics européens et internationaux (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: J.-N. Louis a D. de Abreu Caldas, advokáti)

      Žalovaní: Rada Európskej únie a Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               v dôsledku toho zrušil body 27, 32, 46, 64 písm. b), 65 písm. b) a 67 písm. d) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 1023/2013 z 22. októbra 2013,

               —

               uložil žalovaným povinnosť zaplatiť USF symbolické jedno euro ako náhradu spôsobenej nemajetkovej ujmy a trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa poukazuje na protiprávnosť bodov 27, 32, 46, 64 písm. b), 65 písm. b) a 67 písm. d) nariadenia (EÚ, Euratom) č. 1023/2013 (1) spočívajúcu v tom, že menia najmä článok 5 (vytvorenie funkčnej skupiny SC), článok 6 (zrušenie záruky riadenia rovnocennosti priemernej kariéry), článok 40 ods. 2 (obmedzenie pracovného voľna z osobných dôvodov na 12 rokov), článok 43 druhý pododsek (uvedenie predpokladov na vykonávanie funkcie administrátora od platovej triedy AST 5 namiesto AST), článok 44 ods. 1 (nové podmienky pre povýšenie o jeden platový stupeň), článok 51 (konanie vo veci nespôsobilosti), článok 52 (voľno zo služobných dôvodov), článok 77 (sadzby akumulácie dôchodkových nárokov na 1,8 %) a prílohu VIII článok 9 ods. 2 (predčasný odchod do dôchodku bez penalizácie) služobného poriadku.
   Na podporu svojej žaloby sa odvoláva na porušenie dohody medzi odbormi a zamestnaneckými organizáciami na jednej strane a normotvorcom na druhej strane týkajúcej sa reformy z roku 2004, a najmä reformy služobného poriadku, zásad lineárneho služobného postupu a riadenia rovnocennosti priemernej kariéry.
   Takisto poukazuje na porušenie článku 27 Charty základných práv a článku 21 Európskej sociálnej charty, porušenie zásady nadobudnutých práv, zásady proporcionality a zásady zákazu diskriminácie.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 1023/2013 z 22. októbra 2013, ktorým sa mení Služobný poriadok úradníkov Európskej únie a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie (Ú. v. EÚ L 287, s. 15).


title: Vec T-533/13: Uznesenie Všeobecného súdu z 10. júna 2016 – Litva/Komisia

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/53

         Uznesenie Všeobecného súdu z 10. júna 2016 – Litva/Komisia
   (Vec T-533/13) (1)

   (2016/C 305/71)
   Jazyk konania: litovčina
   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 359, 7.12.2013.


title: Vec T-96/12: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. októbra 2012 — Španielsko/Komisia

text:
               1.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 373/13

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. októbra 2012 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-96/12) (1)

   2012/C 373/24
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 109, 14.4.2012.


title: Vec T-413/12: Žaloba podaná 20. septembra 2012 — Post Invest Europe/Komisia

text:
               10.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/21

         Žaloba podaná 20. septembra 2012 — Post Invest Europe/Komisia
   (Vec T-413/12)
   2012/C 343/35
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Post Invest Europe Sàrl (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: B. van de Walle de Ghelcke a T. Franchoo, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil články 2, 5, 6 a 7 rozhodnutia Komisie z 25. januára 2012 o opatrení SA.14588 (C 20/09), ktoré Belgicko zaviedlo v prospech spoločnosti De Post-La Poste, teraz „bpost“, uverejneného v Úradnom vestníku EÚ29. júna 2012 (Ú. v. EÚ L 170, 2012, s. 1),

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že záver Komisie, že sieť pobočiek nebola samostatnou službou všeobecného hospodárskeho záujmu („SVHZ“), za ktorú bolo možné poskytnúť náhradu, porušuje článok 106 ods. 2 a článok 107 ods. 1 a 3 ZFEÚ, predstavuje zjavne nesprávne posúdenia a tiež porušuje zásadu rovnosti zaobchádzania.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že nezohľadnenie Komisiou jednej časti záväzku univerzálnej služby („ZUS“), a síce nákladov na sieť pobočiek, pri výpočte ziskov v oblasti ZUS, ktoré presahujú úroveň primeraného zisku, porušuje článok 106 ods. 2 a článok 107 ods. 1 a 3 ZFEÚ a predstavuje zjavne nesprávne posúdenie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že záver Komisie, že čisté náklady SVHZ s výnimkou poštovej služby musia byť započítané so ziskami v oblasti ZUS v rozsahu, v ktorom tieto zisky presahujú úroveň primeraného zisku, porušuje článok 107 a článok 106 ods. 2 ZFEÚ a tiež porušuje zásady proporcionality a rovnosti zaobchádzania.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení článku 107 a článku 106 ods. 2 ZFEÚ, ako aj na porušení zásady zákazu retroaktivity z dôvodu úplného opomenutia preniesť nedostatočné náhrady v prospech bpost naakumulované v období rokov 1992 až 2005, aby sa započítali so sumami údajných nadmerných náhrad v prospech bpost v období rokov 2006 až 2010.


title: Vec C-365/13: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z  30. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Belgicko) – Ordre des architectes/État belge (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2005/36/ES — Články 21 a 49 — Uznávanie odborných kvalifikácií — Prístup k povolaniu architekta — Oslobodenie od povinnosti vykonať odbornú prax)

text:
               24.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/9

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 30. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Belgicko) – Ordre des architectes/État belge
   (Vec C-365/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2005/36/ES - Články 21 a 49 - Uznávanie odborných kvalifikácií - Prístup k povolaniu architekta - Oslobodenie od povinnosti vykonať odbornú prax))
   2014/C 194/10
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ordre des architectes

      Žalovaný: État belge

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Conseil d’État (Belgicko) – Výklad článkov 21, 46 a 49 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií (Ú. v. EÚ L 255, s. 22) – Prístup k povolaniu a výkon povolania architekta – Zapísanie do zoznamu Ordre des architectes – Vnútroštátna právna úprava, ktorá toto zapísanie držiteľov dokladu o formálnej kvalifikácii vydaného v Belgicku podmieňuje dvojročnou odbornou praxou – Zákaz požadovať absolvovanie takejto praxe alebo dosiahnutie rovnocenných skúsenosti od držiteľov diplomu architekta vydaného v inom členskom štáte

      Výrok rozsudku

   Články 21 a 49 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií, zmenenej a doplnenej nariadením Komisie (ES) č. 279/2009 zo 6. apríla 2009, bránia tomu, aby hostiteľský členský štát požadoval na vydanie povolenia na výkon povolania architekta od osoby s odbornou kvalifikáciou, ktorú získala v domovskom členskom štáte a ktorá je uvedená v prílohe V bode 5.7.1 alebo prílohe VI tejto smernice, vykonanie odbornej praxe alebo aby preukázala, že má rovnocenné odborné skúsenosti.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 21.9.2013.


title: Vec C-244/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 21. mája 2012 — Salzburger Flughafen GmbH/Umweltsenat

text:
               4.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 21. mája 2012 — Salzburger Flughafen GmbH/Umweltsenat
   (Vec C-244/12)
   2012/C 235/13
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Sťažovateľka: Salzburger Flughafen GmbH

      Žalovaný orgán: Umweltsenat

      Vedľajší účastník konania: Landesumweltanwalt von Salzburg

      Ďalší účastník konania: Bundesministerin für Verkehr, Innovation und Technologie

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni smernica Rady 85/377/EHS z 27. júna 1985 (1) zmenená a doplnená smernicou Rady 97/11/ES z 3. marca 1997 (2) (ďalej len „smernica 85/337“) vnútroštátnej právnej úprave, ktorá vykonanie posúdenia vplyvov prác na infraštruktúre letiska (ktoré sa netýkajú dráhy), konkrétne vybudovania terminálu a rozšírenia areálu letiska na vybudovanie ďalších zariadení (predovšetkým hangárov, technických miestností a parkovacích miest), na životné prostredie podmieňuje iba tým, že v súvislosti s týmito prácami možno očakávať zvýšenie počtu pohybov lietadiel najmenej o 20 000 ročne?
               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:

               2.

               Vyžaduje alebo umožňuje smernica 85/337 — v prípade neexistencie vnútroštátnych predpisov — prostredníctvom svojho priameho uplatnenia (pri zohľadnení cieľov sledovaných smernicou a kritérií uvedených v prílohe III) preskúmanie vplyvov zámeru, bližšie opísaného v otázke 1, ktorý patrí do prílohy II, na životné prostredie?

      (1)  Smernica Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248).

      (2)  Smernica Rady 97/11/ES z 3. marca 1997, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 85/337/EHS o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 73, s. 5; Mim. vyd. 15/003 s. 151).


title: Vec F-94/08: Žaloba podaná 19. novembra 2008 – Marcuccio/Komisia

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/46

         Žaloba podaná 19. novembra 2008 – Marcuccio/Komisia
   (Vec F-94/08)
   (2009/C 6/94)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie oznámenia, ktorým Komisia oznámila svoj úmysel vymáhať sumu týkajúcu sa trov konania prostredníctvom zrážok z invalidného dôchodku zaplateného žalobcovi, a žaloba o náhradu nemajetkovej a existenčnej ujmy spôsobenej takýmto aktom
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť oznámenie z 28. marca 2008, ako aj sporné rozhodnutie,

               —

               zrušiť v nevyhnutnom rozsahu rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti z 19. apríla 2008,

               —

               zrušiť v nevyhnutnom rozsahu oznámenie z 11. augusta 2008,

               —

               uložiť Komisii Európskych spoločenstiev povinnosť nahradiť žalobcovi nemajetkovú a existenčnú ujmu spôsobenú aktmi, ktorých zrušenia sa žalobca domáha touto žalobou, v sume 10 000 eur alebo v sume vyššej alebo nižšej, ktorú bude Súd pre verejnú službu považovať za primeranú a spravodlivú,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec C-529/09: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  24. januára 2013 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Štátna pomoc nezlučiteľná so spoločným trhom — Povinnosť vymáhania — Nevykonanie — Námietka neprípustnosti — Právna sila rozhodnutej veci, ktorú predstavuje skorší rozsudok Súdneho dvora)

text:
               9.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 24. januára 2013 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-529/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Štátna pomoc nezlučiteľná so spoločným trhom - Povinnosť vymáhania - Nevykonanie - Námietka neprípustnosti - Právna sila rozhodnutej veci, ktorú predstavuje skorší rozsudok Súdneho dvora)
   2013/C 71/02
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn a C. Urraca Caviedes, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad, splnomocnená zástupkyňa)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 288 ZFEÚ a článkov 2 a 3 rozhodnutia Komisie 1999/509/ES zo 14. októbra 1998 o štátnej pomoci poskytnutej Španielskom podnikom skupiny Magefesa a ich právnym nástupcom [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 198, s. 15) — Štátna pomoc poskytnutá v prospech Industrias Domésticas, S.A. (Indosa)

      Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že v stanovenej lehote neprijalo opatrenia potrebné na zabezpečenie vykonania rozhodnutia Komisie 1999/509/ES zo 14. októbra 1998 o štátnej pomoci poskytnutej Španielskom podnikom skupiny Magefesa a ich právnym nástupcom, pokiaľ ide o spoločnosť Industrias Domésticas SA, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 288 štvrtého odseku ZFEÚ, ako aj z článkov 2 a 3 tohto rozhodnutia.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 51, 27.2.2010.


title: Vec T-486/10 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 17. februára 2011 — Iberdrola/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Štátna pomoc — Náhrada dodatočných nákladov na výrobu niektorých elektrární vyplývajúca z povinnosti verejnej služby vyrábať elektrickú energiu z domáceho uhlia a zavedenie ‚mechanizmu prednostného odosielania‘ v ich prospech — Rozhodnutie nevzniesť námietky — Návrh na odklad výkonu — Fumus boni juris — Neexistencia naliehavosti — Zváženie záujmov“ )

text:
               21.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/22

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 17. februára 2011 — Iberdrola/Komisia
   (Vec T-486/10 R)
   (Predbežné opatrenie - Štátna pomoc - Náhrada dodatočných nákladov na výrobu niektorých elektrární vyplývajúca z povinnosti verejnej služby vyrábať elektrickú energiu z domáceho uhlia a zavedenie ‚mechanizmu prednostného odosielania‘ v ich prospech - Rozhodnutie nevzniesť námietky - Návrh na odklad výkonu - Fumus boni juris - Neexistencia naliehavosti - Zváženie záujmov)
   2011/C 152/41
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Iberdrola, SA (Bilbao, Španielsko) (v zastúpení: J. Ruiz Calzado a É. Barbier de la Serre, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: É. Gippini Fournier a C. Urraca Caviedes, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuj žalovanú: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: J. M. Rodríguez Cárcamo, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Návrh predbežných opatrení smerujúcich v podstate k nariadeniu odkladu výkonu rozhodnutia Komisie K(2010) 4499 z 29. septembra 2010 týkajúceho sa štátnej pomoci N 178/2010 oznámenej Španielskym kráľovstvom formou kompenzácie verejnej služby spojenej s mechanizmom prednostného odosielania v prospech elektrární, ktoré využívajú domáce uhlie

      Výrok

               1.

               Pripúšťa sa vstup E.ON Generación, S.L., Hidroeléctrica del Cantábrico, SA a Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón ako vedľajších účastníkov do konania na podporu návrhov Európskej komisie.

               2.

               Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 3. novembra 2010, Iberdola/Komisia (T-486/10 R, neuverejnený v Zbierke) sa zrušuje.

               3.

               Iberdola, Komisii a Španielskemu kráľovstvu sa určí lehota na predloženie žiadosti, aby sa určité dôverné informácie zo spisu, ako aj z tohto uznesenia neposkytli účastníkom konania uvedeným v bode 1 tohto výroku a na vypracovanie nedôverného znenia dokumentov zo spisu a tohto uznesenia na účely tohto oznámenia.

               4.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Spojené veci T-230/01 až T-232/01 a T-267/01 až T-269/01: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  9. septembra 2009 — Diputación Foral de Álava a i./Komisia ( Štátna pomoc — Daňové výhody udelené územným celkom členského štátu — Zníženie daňového základu dane z príjmov právnických osôb — Rozhodnutie konštatujúce nezlučiteľnosť schém pomoci so spoločným trhom a nariaďujúce vymáhanie poskytnutej pomoci — Profesijné združenie — Prípustnosť — Vzdanie sa žalobného dôvodu — Posúdenie existujúcej a novej pomoci — Zásada ochrany legitímnej dôvery — Zásada právnej istoty — Zásada proporcionality )

text:
               24.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/20

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. septembra 2009 — Diputación Foral de Álava a i./Komisia
   (Spojené veci T-230/01 až T-232/01 a T-267/01 až T-269/01) (1)

   („Štátna pomoc - Daňové výhody udelené územným celkom členského štátu - Zníženie daňového základu dane z príjmov právnických osôb - Rozhodnutie konštatujúce nezlučiteľnosť schém pomoci so spoločným trhom a nariaďujúce vymáhanie poskytnutej pomoci - Profesijné združenie - Prípustnosť - Vzdanie sa žalobného dôvodu - Posúdenie existujúcej a novej pomoci - Zásada ochrany legitímnej dôvery - Zásada právnej istoty - Zásada proporcionality“)
   2009/C 256/34
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia vo veci T-230/01: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (Španielsko) a Comunidad autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco (Španielsko) (v zastúpení: pôvodne R. Falcón Tella, neskôr M. Morales Isasi a I. Sáenz-Cortabarría Fernández, advokáti)

      Žalobcovia vo veci T-231/01: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (Španielsko) a Comunidad autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco (v zastúpení: pôvodne R. Falcón Tella, neskôr M. Morales Isasi a I. Sáenz-Cortabarría Fernández, advokáti)

      Žalobcovia vo veci T-232/01: Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (Španielsko) a Comunidad autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco (v zastúpení: pôvodne R. Falcón Tella, neskôr M. Morales Isasi a I. Sáenz-Cortabarría Fernández, advokáti)

      Žalobca vo veciach T-267/01 až T-269/01: Confederación Empresarial Vasca (Confebask) (Bilbao, Španielsko) (v zastúpení: M. Araujo Boyd, L Ortiz Blanco a V. Sopeña Blanco, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne J. Buendía Sierra, neskôr F. Castillo de la Torre a C. Urraca Caviedes, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobcov vo veci T-230/01: Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava (Španielsko) (v zastúpení: I. Sáenz-Cortabarría Fernández a M. Morales Isasi, advokáti) a Confederación Empresarial Vasca (Confebask) (Bilbao) (v zastúpení: pôvodne M. Araujo Boyd a R. Sanz, neskôr M. Araujo Boyd, L. Ortiz Blanco a V. Sopeña Blanco, advokáti)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobcov vo veci T-231/01: Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya (Španielsko) (v zastúpení: I. Sáenz-Cortabarría Fernández a M. Morales Isasi, advokáti) a Confederación Empresarial Vasca (Confebask) (Bilbao) (v zastúpení: pôvodne M. Araujo Boyd a R. Sanz, neskôr M. Araujo Boyd, L. Ortiz Blanco a V. Sopeña Blanco, advokáti)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobcov vo veci T-232/01: Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa (Španielsko) (v zastúpení: I. Sáenz-Cortabarría Fernández a M. Morales Isasi, advokáti) a Confederación Empresarial Vasca (Confebask) (Bilbao) (v zastúpení: pôvodne M. Araujo Boyd a R. Sanz, neskôr M. Araujo Boyd, L. Ortiz Blanco a V. Sopeña Blanco, advokáti)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Comunidad Autónoma de la Rioja (Španielsko) (v zastúpení: A. Bretón Rodriguez, J. M. Criado Gámez, I. Serrano Blanco, advokát)

      Predmet veci

   Vo veciach T-230/01 a T-267/01 návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2002/892/ES z 11. júla 2001 o systéme štátnej pomoci uplatňovanom Španielskom v prospech niektorých novo vytvorených podnikov v provincii Álava (Ú. v. ES L 314, 2002, s. 1), vo veciach T-231/01 a T-268/01 návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2002/806/ES z 11. júla 2001 o systéme štátnej pomoci uplatňovanom Španielskom v prospech niektorých novo vytvorených podnikov v provincii Vizcaya (Ú. v. ES L 279, 2002, s. 35) a vo veciach T-232/01 a T- 69/01 návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2002/540/ES z 11. júla 2001 o systéme štátnej pomoci uplatňovanom Španielskom v prospech niektorých novo vytvorených podnikov v provincii Guipúzcoa (Ú. v. ES L 174, 2002, s. 31)

      Výrok rozsudku

               1.

               Veci T-230/01, T-231/01, T-232/01, T-267/01, T-268/01 a T-269/01 sa spájajú na účely vyhlásenia rozsudku.

               2.

               Žaloby sa zamietajú.

               3.

               Vo veciach T-230/01 až T-231/01:

                           —

                           Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa a Comunidad autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco znášajú svoje vlastné trovy konania a ukladá sa im povinnosť nahradiť trovy konania vynaložené Komisiou a Comunidad autónoma de la Rioja,

                           —

                           Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya a Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa znášajú svoje vlastné trovy konania.

               4.

               Vo veciach T-267/01 až T-269/01 Confebask znáša svoje vlastné trovy konania a ukladá sa jej povinnosť nahradiť trovy konania vynaložené Komisiou a Comunidad autónoma de la Rioja.

      (1)  Ú. v. ES C 348, 8.12.2001.


title: Vec C-452/11 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  19. decembra 2012 — Heineken Nederland BV, Heineken NV/Európska komisia (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartel — Holandský trh s pivom — Rozhodnutie Komisie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Pokuty — Dĺžka správneho konania — Výška pokuty)

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/10

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 19. decembra 2012 — Heineken Nederland BV, Heineken NV/Európska komisia
   (Vec C-452/11 P) (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartel - Holandský trh s pivom - Rozhodnutie Komisie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Pokuty - Dĺžka správneho konania - Výška pokuty)
   2013/C 46/17
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Heineken Nederland BV, Heineken NV (v zastúpení: T. Ottervanger a M. de Jong, advocaten)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: P. Van Nuffel a F. Ronkes Agerbeek, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Slotboom, advocaat)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta rozšírená komora) zo 16. júna 2011 Heineken Nederland a Heineken/Komisia (T-240/07), ktorým Všeobecný súd zrušil prvý článok rozhodnutia Komisie K(2007) 1697 z 18. apríla 2007 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 [ES] (vec COMP/B/37.766 — Holandský trh s pivom), v ktorom Európska komisia konštatovala, že Heineken NV a Heineken Nederland BV sa zúčastnili na porušení príležitostnou koordináciou iných obchodných podmienok ako cien, poskytovaných individuálnym zákazníkom v sektore „horeca“ v Holandsku

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Heineken Nederland BV a Heineken NV sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 340, 19.11.2011.


title: Vec C-490/07: Žaloba podaná 7. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Cyperská republika

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/30

         Žaloba podaná 7. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Cyperská republika
   (Vec C-490/07)
   (2007/C 315/50)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Patakia, A. Alcover San Pedro)

      Žalovaná: Cyperská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že:

                           —

                           tým, že nezaviedla systém podporujúci zber, recykláciu, regeneráciu a likvidáciu regulovaných látok,

                           —

                           tým, že uplatnila systém riadenia regulovaných látok, ktorý je založený na skladovaní starého zariadenia obsahujúceho regulované látky, používaných až do zhotovenia primeraných zariadení alebo až do zaslania týchto zariadení do zahraničia za účelom ich likvidácie,

                           —

                           tým, že neoznámila množstvá regulovaných látok, ktoré boli získané, recyklované, regenerované alebo zlikvidované,

                           —

                           tým, že mala programy vzdelávania, ktoré sú dobrovoľné, bez toho, že by prijala zákonný rámec vymedzujúci požiadavky minimálnej kvalifikácie vyžadované od pracovníkov poverených recykláciou regulovaných látok obsiahnutých v mraziarenských zariadeniach, klimatizačných zariadeniach, v pumpách na teplo, v zariadeniach obsahujúcich rozpúšťadla, v systémoch ochrany proti požiaru a v hasiacich prístrojoch,

                           —

                           tým, že neprijala všetky uskutočniteľné preventívne opatrenia preto, aby každoročne skontrolovala fixné zariadenia s chladiacou náplňou o hmotnosti väčšej ako tri kilogramy za účelom zistenia únikov a tým, že nevymedzila minimálnu kvalifikáciu, ktorá sa vyžaduje od dotknutých pracovníkov,

                     si Cyperská republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 16 ods. 1 a 5 prvá a druhá veta a z článku 17 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2037 Európskeho parlamentu a Rady z 29. júna 2000 o látkach, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu,

               —

               zaviazať Cyperskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Úrady Cyperskej republiky predložili 6. apríla 2005 Komisii správu o uplatnení článkov 16 a 17 nariadenia (ES) č. 2037 o látkach, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu.

               2.

               Po preskúmaní predmetnej správy Komisia skonštatovala, že Cyperská republika nezaviedla systém opatrení zameraných na podporu zberu, recykláciu, regeneráciu a likvidáciu regulovaných látok ani nezhotovila primerané zariadenia, ani zákonom nevymedzila zodpovednosti týkajúce sa zberu a likvidácie alebo odvozu regulovaných látok.

               3.

               Rovnako Komisia zistila, že nevyhnutný úplný zákonný rámec vymedzujúci požiadavky na minimálnu kvalifikáciu vyžadovanú od pracovníkov poverených recykláciou regulovaných látok neexistoval a že existujúce programy vzdelávania boli založené na dobrovoľnosti.

               4.

               Nakoniec pokiaľ ide o povinnosť kontrolovať každoročne zariadenia s chladiacou náplňou o hmotnosti väčšej ako tri kilogramy a o povinnosť vymedziť minimálnu kvalifikáciu, ktorá sa vyžaduje od dotknutých pracovníkov, Komisia zistila, že proces prijímania relevantných vnútroštátnych právnych predpisov bol prerušený.

               5.

               Komisia sa v dôsledku toho domnieva, že Cyperská republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú na základe článku 16 ods. 1 a 5 prvá a druhá veta a článku 17 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2037 o látkach, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu.


title: Vec T-227/12 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  24. októbra 2012 — Saobraćajni institut CIP/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Verejné zákazky na služby — Verejné obstarávanie týkajúce sa prípravy technickej dokumentácie k projektu modernizácie železnice — Vylúčenie žalobcu z účasti na tomto verejnom obstarávaní — Zrušenie verejného obstarávania po podaní žaloby — Zastavenie konania“ )

text:
               22.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/23

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 24. októbra 2012 — Saobraćajni institut CIP/Komisia
   (Vec T-227/12 R)
   (Predbežné opatrenie - Verejné zákazky na služby - Verejné obstarávanie týkajúce sa prípravy technickej dokumentácie k projektu modernizácie železnice - Vylúčenie žalobcu z účasti na tomto verejnom obstarávaní - Zrušenie verejného obstarávania po podaní žaloby - Zastavenie konania)
   2012/C 399/45
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Saobraćajni institut CIP d.o.o. (Belehrad, Srbsko) (v zastúpení: A. Lojpur, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Erlbacher a E. Georgieva, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh, ktorý v podstate smeruje k nariadeniu predbežných opatrení na zastavenie verejného obstarávania začatého na základe uverejnenia oznámenia z 3. apríla 2012 týkajúceho sa prípravy technickej dokumentácie k projektu modernizácie železnice, pričom žalobca bol z účasti na danom verejnom obstarávaní vylúčený

      Výrok

               1.

               Konanie o návrh na vydanie predbežného opatrenia sa zastavuje.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.


title: Vec C-38/07 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  20. novembra 2008 – Heuschen & Schrouff Oriental Foods Trading BV/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Odpustenie dovozného cla — Rozhodnutie Komisie — Článok 239 colného kódexu — Existencia osobitnej situácie — Absencia podvodného konania — Hrubá nedbanlivosť dovozcu)

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/3

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 20. novembra 2008 – Heuschen & Schrouff Oriental Foods Trading BV/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-38/07 P) (1)

   (Odvolanie - Odpustenie dovozného cla - Rozhodnutie Komisie - Článok 239 colného kódexu - Existencia osobitnej situácie - Absencia podvodného konania - Hrubá nedbanlivosť dovozcu)
   (2009/C 6/04)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Heuschen & Schrouff Oriental Foods Trading BV (v zastúpení: H. de Bie, advocaat)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: X. Lewis, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci F. Tuytschaever, advocaat)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 30. novembra 2006, Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods/Komisia (T-382/04), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu o neplatnosť rozhodnutia Komisie REM 19/2002 zo 17. júna 2004, ktoré konštatuje, že odpustenie dovozného cla nie je odôvodnené v osobitnom prípade
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Heuschen & Schrouff Oriental Foods Trading BV je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 14.4.2007.


title: Vec T-120/12: Uznesenie Všeobecného súdu z  20. novembra 2012 — Shahid Beheshti University/Rada ( „Žaloba o neplatnosť — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Lehota na podanie žaloby — Zmeškanie lehoty — Neprípustnosť“ )

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/48

         Uznesenie Všeobecného súdu z 20. novembra 2012 — Shahid Beheshti University/Rada
   (Vec T-120/12) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Lehota na podanie žaloby - Zmeškanie lehoty - Neprípustnosť)
   2013/C 26/97
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Shahid Beheshti University (Teherán, Irán) (v zastúpení: J.-M. Thouvenin, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: R. Liudvinaviciute-Cordeiro a A. Varnav, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2011/299/SZBP z 23. mája 2011, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 136, s. 65), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 503/2011 z 23. mája 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o prijatí reštriktívnych opatrení voči Iránu (Ú. v. EÚ L 136, s. 26), rozhodnutia Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 71), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o prijatí reštriktívnych opatrení voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 11), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobkyne, ako aj rozhodnutia obsiahnutého v liste Rady z 5. decembra 2011 adresovanom žalobkyni

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Shahid Beheshti University znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 9.6.2012.


title: Spojené veci T-457/04 a T-223/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  15. októbra 2008 – Camar/Komisia ( Spoločná organizácia trhu — Banány — Prechodné opatrenia — Článok 30 nariadenia Rady (EHS) č. 404/93 — Rozsudok konštatujúci nečinnosť Komisie — Odmietnutie vykonať rozsudok Súdu prvého stupňa — Žaloba o neplatnosť — Návrh na uloženie povinnosti splniť povinnosti vyplývajúce z rozsudku formou peňažnej náhrady — Náhrada nemajetkovej ujmy — Protiprávna nečinnosť Komisie — Žaloba o náhradu škody — Prerušenie premlčacej lehoty — Článok 46 služobného poriadku Súdneho dvora — Neprípustnosť )

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/27

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. októbra 2008 – Camar/Komisia
   (Spojené veci T-457/04 a T-223/05) (1)

   („Spoločná organizácia trhu - Banány - Prechodné opatrenia - Článok 30 nariadenia Rady (EHS) č. 404/93 - Rozsudok konštatujúci nečinnosť Komisie - Odmietnutie vykonať rozsudok Súdu prvého stupňa - Žaloba o neplatnosť - Návrh na uloženie povinnosti splniť povinnosti vyplývajúce z rozsudku formou peňažnej náhrady - Náhrada nemajetkovej ujmy - Protiprávna nečinnosť Komisie - Žaloba o náhradu škody - Prerušenie premlčacej lehoty - Článok 46 služobného poriadku Súdneho dvora - Neprípustnosť“)
   (2008/C 313/46)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Camar Srl (Florencia, Taliansko) (v zastúpení: W. Viscardini, S. Donà a M. Paolin, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne L. Visaggio, neskôr F. Clotuche-Duvieusart, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)
   Predmet veci
   Pokiaľ ide o vec T-457/04, po prvé, žaloba o neplatnosť rozhodnutia, ktorým Komisia odmietla vykonať bod 1 výroku rozsudku Súdu prvého stupňa z 8. júna 2000, Camar a Tico/Komisia a Rada (T-79/96, T-260/97 a T-117/98, Zb. s. II-2193), ktoré bolo uvedené v liste z 10. septembra 2004, po druhé, uloženie Komisii povinnosti vykonať bod 1 výroku rozsudku vo vyššie uvedenej veci Camar a Tico/Komisia a Rada, formou peňažnej náhrady v hodnote nevydaných osvedčení, a po tretie, zaviazanie Komisie na náhradu nemajetkovej ujmy, a pokiaľ ide o vec T-223/05, požiadavka zaviazať Komisiu z dôvodu mimozmluvnej zodpovednosti Európskeho spoločenstva na náhradu škody, ktorá vznikla žalobcovi
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie obsiahnuté v liste generálneho riaditeľa generálneho riaditeľstva „Poľnohospodárstvo“ z 10. septembra 2004, ktorým odmietol vykonať bod 1 výroku rozsudku Súdu prvého stupňa z 8. júna 2000, Camar a Tico/Komisia a Rada (T-79/96, T-260/97 a T-117/98, Zb. s. II-2193), sa zrušuje.

               2.

               Žaloba vo veci T-457/04 sa vo zvyšnej časti zamieta ako nedôvodná.

               3.

               Žaloba vo veci T-223/05 sa zamieta ako neprípustná.

               4.

               Vo veci T-457/04 Camar Srl a Komisia znášajú polovicu svojich vlastných trov konania a polovicu trov druhého účastníka konania.

               5.

               Vo veci T-223/05 Camar znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 5.2.2005.


title: Vec C-437/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 26. augusta 2011 — Ekkerhard Schauß/Transportes Aéreos Portugueses SA

text:
               12.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 26. augusta 2011 — Ekkerhard Schauß/Transportes Aéreos Portugueses SA
   (Vec C-437/11)
   2011/C 331/16
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ekkerhard Schauß

      Žalovaná: Transportes Aéreos Portugueses SA

      Prejudiciálna otázka

   Má cestujúci právo na náhradu v zmysle článku 7 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1), ak mal odlet kratšie meškanie, ako je časový limit stanovený článkom 6 ods. 1 nariadenia, ale prílet do posledného cieľového miesta sa uskutočnil najmenej o tri hodiny neskôr, ako bol plánovaný čas príletu?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec T-379/05: Žaloba podaná  14. októbra 2005  – Zuffa/ÚHVT

text:
               14.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/23

         Žaloba podaná 14. októbra 2005 – Zuffa/ÚHVT
   (Vec T-379/05)
   (2006/C 10/46)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Zuffa, LLC (Las Vegas, USA) (v zastúpení: S. Malynicz, barrister, M. Blair, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu z 8. augusta 2005 vo veci R 24/2005-1,

               —

               zaviazať Úrad na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: Slovná ochranná známka „ULTIMATE FIGHTING“ pre tovary a služby zaradené v triedach 9, 16, 25, 28 a 41 – prihláška č. 2 766 590

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: Zamietnutie prihlášky pre všetky prihlasované tovary a služby

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: Zamietnutie odvolania

      Dôvody žaloby: Výraz ULTIMATE FIGHTING ako celok nie je generickým alebo obvyklým označením vo vzťahu ku prihlasovaným tovarom a službám. Odvolací senát nevykonal potrebnú analýzu ochrannej známky ako celku vo vzťahu k prihlasovaným tovarom a službám.


title: Vec T-401/16: Žaloba podaná 29. júla 2016 – Španielsko/Komisia

text:
               17.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/16

         Žaloba podaná 29. júla 2016 – Španielsko/Komisia
   (Vec T-401/16)
   (2016/C 383/22)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: S. Centeno Huerta a M. García-Valdecasas Dorrego, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil oznámenie o verejných výberových konaniach EPSO/AD/323/16 – Vyšetrovatelia (AD 7) a EPSO/AD/324/16 – Vyšetrovatelia (AD 9): Vedúci tímu,

               —

               uložil Komisii nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článkov 1 a 2 nariadenia č. 1/58, článku 22 Charty základných práv Európskej únie a článku 1d služobného poriadku z dôvodu, že bol obmedzený režim komunikácie medzi EPSO a uchádzačom, čo zahŕňa aj prihláška.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článkov 1 a 6 nariadenia č. 1/58, článku 22 Charty základných práv Európskej únie, ako aj článku 1d ods. 1 a 6, článku 27, článku 28 písm. f) služobného poriadku a článku 1 prílohy III služobného poriadku z dôvodu, že voľba druhého jazyka je bezdôvodne obmedzená na tri jazyky, ktorými sú angličtina, francúzština a nemčina, a ostatné úradné jazyky Európskej únie sú vylúčené.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na diskriminácii na základe jazyka, ktorá je článkom 1 nariadenia č. 1/58, článkom 22 Charty základných práv Európskej únie, ako aj článkom 1d ods. 1 a 6, článkom 27 článkom 28 písm. f) služobného poriadku a článkom 1 prílohy III služobného poriadku zakázaná a voľba anglického, francúzskeho a nemeckého jazyka je nezákonná.

         Žalobca v tejto súvislosti spresňuje, že tieto žalobné dôvody je treba vykladať v súvislosti s rozsudkom Súdneho dvora z 27. novembra 2012, Taliansko/Komisia (C-566/10 P), a s rozsudkami Všeobecného súdu z 24. septembra 2015 v spojených veciach Španielsko/Komisia a Taliansko/Komisia (T-191/13 a T-124/13) a zo 17. decembra 2015 (T-275/13, T-295/13 a T-510/13, Taliansko/Komisia), pričom tieto rozsudky sú z dôvodu, že Komisia nepodala opravný prostriedok, konečné a v napadnutom oznámení nebolo splnenie povinností vyplývajúcich z týchto rozsudkov zohľadnené.


title: Vec T-60/05: Žaloba podaná dňa 2. februára 2005: Union française de l'express (UFEX) a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               16.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/39

         Žaloba podaná dňa 2. februára 2005: Union française de l'express (UFEX) a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-60/05)
   (2005/C 93/71)
   Jazyk konania: francúzština
   Union française de l'express (UFEX), so sídlom v Roissy Charles de Gaulle (Francúzsko), DHL International SA, so sídlom v Roissy Charles de Gaulle (Francúzsko), Federal Express International (Francúzsko) SNC, so sídlom v Gennevilliers (Francúzsko) a CRIE, so sídlom v Asnières (Francúzsko), v zastúpení: Eric Morgan de Rivery a Jacques Derenne, advokáti, podali 2. februára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie SG-Greffe (2004) D/205294 Komisie z 19. novembra 2004,

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Cieľom tejto žaloby je zrušenie rozhodnutia, ktorým sa zamietla sťažnosť, ktorú podal UFEX, v tom čase s obchodným menom SFEI, v decembri 1990 smerujúca proti Pošte a dôvodom podania, ktorej boli krížové subvencie, údajne predstavujúce zneužitie dominantného postavenia poskytnuté francúzskej spoločnosti medzinárodnej dopravy tovarov (SFMI). Toto rozhodnutie nasledovalo po žiadosti o začatie konania pred Komisiou potom, ako súdny orgán Spoločenstva zrušil rozhodnutie Komisie z 30. decembra 1994, ktorým táto zamietla pôvodnú sťažnosť (1).
   Hlavná otázka vyplývajúca z tejto veci je stále taká istá ako otázka, ktorá je predmetom už uvedených rozsudkov Súdneho dvora a Súdu prvého stupňa, t. j. či žalovaná splnila svoje povinnosti v rámci skúmania sťažnosti. Žalobcovia uvádzajú, že napadnuté rozhodnutie, ktorým sa zamieta sťažnosť pre údajnú neexistenciu záujmu Spoločenstva a ktoré porušuje právne pravidlá týkajúce sa hodnotenia záujmu Spoločenstva, je postihnuté protirečením v odôvodnení a obsahuje súbor právnych omylov, pokiaľ ide o zamietnutie sťažnosti v časti založenej na článkoch 86 ES, 825 ES, 3 g) ES a 10 ES.
   Konkrétne žalobcovia najmä tvrdia, že Komisia sa dopustila omylov pri posudzovaní prvkov, ktoré sa nevyhnutne zúčastňujú na určení záujmu Spoločenstva, keďže s cieľom odôvodniť svoj záver o neexistencii záujmu Spoločenstva Komisia musí posudzovať závažnosť a dĺžku porušení práva uvádzaných v sťažnosti. V danom prípade nestačí stanoviť, či účinky obmedzujúce alebo vylučujúce hospodársku súťaž pretrvávajú, a v prípade ich neexistencie, že neexistuje žiaden záujem Spoločenstva pokračovať v skúmaní sťažnosti.
   Pokiaľ ide o dĺžku porušovania práva, žalobcovia kritizujú skutočnosť, že Komisia sa uspokojila s overením pretrvávania vedľajších účinkov súvisiacich s uvádzanými porušovaniami práva (vývoj segmentov trhu, odlevy z trhov, citlivosť dopytu na ceny, neexistencia účinkov pretrvávajúcich v oblasti cien, atď.), bez toho, že by sa zamerala na hlavný účinok štrukturálneho charakteru, teda na to, že SFMI-Chronopost mala postavenie lídra na trhu a že si toto postavenie udržala.
   Pokiaľ ide o odôvodnenie, žalobcovia poukazujú na to, že v napadnutom rozhodnutí Komisia tvrdí na jednej strane, že možno dokonale overiť pokrytie cenami zo strany pošty, čo predstavuje ako vzhľadom k článku 82 tak aj voči článku 87 ES jediný výpočet, ktorý umožňuje uistiť sa o existencii krížových subvencii a na strane druhej, že dôvod pre ktorý nepreskúmala úroveň pokrytia cien zo strany pošty vzhľadom na článok 82 ES je ten, že to by bolo zopakovaním práce, ktorú už sama urobila vo vzťahu k štátnym pomociam na ktoré sa zameriava sťažnosť.
   Žalobcovia namietajú tiež voči tvrdeniu Komisie, podľa ktorého výhody poskytnuté Chronopost v colnej oblasti a v oblasti oslobodenia od platenia daní, ciel a poplatkov patria do oblasti činnosti Francúzskeho štátu vo sfére verejnej moci a nepatria do aplikačnej pôsobnosti článku 82 ES v spojení s článkom 86 ES.

      (1)  Veci C-119/97 P, UFEX a. i. p. Komisii (Zb. 1999, p. I-1341) a T-77/95, REV UFEX a. i. p. Komisii (Zb. 2000, s. I-2167).


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 12. júla 2005 vo veci C-304/02: Komisia Eúropskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (Nesplnenie povinnosti štátom — Rybolov — Povinnosti kontroly uložené členským štátom — Rozsudok Súdneho dvora o určení nesplnenia povinnosti — Nevykonanie — Článok 228 ES — Zaplatenie paušálnej pokuty — Uloženie penále)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/3

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   z 12. júla 2005
   vo veci C-304/02: Komisia Eúropskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti štátom - Rybolov - Povinnosti kontroly uložené členským štátom - Rozsudok Súdneho dvora o určení nesplnenia povinnosti - Nevykonanie - Článok 228 ES - Zaplatenie paušálnej pokuty - Uloženie penále)
   (2005/C 217/06)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-304/02, Komisia Eúropskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: M. Nolin, H. van Lier a T. van Rijn) proti Francúzskej republike (splnomocnení zástupcovia: G. de Bergues a A. Colomb), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 228 ES, podaná 27. augusta 2002, Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann (spravodajca) a C. W. A. Timmermans, sudcovia C. Gulmann, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr a J. N. Cunha Rodrigues, generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: M. Múgica Arzamendi, hlavná referentka, ďalej M.-F. Contet, hlavná referentka, a H. v. Holstein, zástupca tajomníka, vyhlásil 12. júla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Francúzska republika

                           —

                           tým, že nezabezpečila kontrolu rybárskych činností v súlade s požiadavkami stanovenými v ustanoveniach Spoločenstva, a

                           —

                           tým, že nezabezpečila postihovanie porušení právnej úpravy rybárskych činností v súlade s požiadavkami stanovenými v ustanoveniach Spoločenstva,

                     neuskutočnila všetky opatrenia potrebné na vykonanie rozsudku z 11. júna 1991, Komisia/Francúzsko (C-64/88), a z toho dôvodu si nesplnila svoje povinnosti vyplývajúce z článku 228 ES.

               2)

               Francúzska republika je povinná zaplatiť Komisii na účet „Vlastné zdroje Európskeho spoločenstva“ penále 57 761 250 eur za každé šesťmesačné obdobie počnúc od vyhlásenia tohto rozsudku až ku koncu obdobia, v ktorom ešte nebol úplne vykonaný už citovaný rozsudok z 11. júna 1991, Komisia/Francúzsko.

               3)

               Francúzska republika je povinná zaplatiť Komisii Európskych spoločenstiev na účet „Vlastné zdroje Európskeho spoločenstva“ paušálnu pokutu vo výške 20 000 000 eur.

               4)

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 247, 12.10.2002


title: Vec T-614/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. novembra 2016 – Azur Space Power/EUIPO (Zobrazenie čiar a čiernych tehál) („Ochranná známka Európskej únie — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia — Obrazová ochranná známka zobrazujúca čiary a čierne tehly — Absolútny dôvod zamietnutia — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/28

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. novembra 2016 – Azur Space Power/EUIPO (Zobrazenie čiar a čiernych tehál)
   (Vec T-614/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia - Obrazová ochranná známka zobrazujúca čiary a čierne tehly - Absolútny dôvod zamietnutia - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 022/37)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Azur Space Power GmbH (Heilbronn, Nemecko) (v zastúpení: J. Nicodemus a S. Stöcker, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 2. septembra 2015 (vec R 3233/2014-4) týkajúcemu sa medzinárodného zápisu, v ktorom je vyznačená Európska únia, ako obrazovej ochrannej známky zobrazujúcej čiary a čierne tehly

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Azur Space Power GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 1.2.2016.


title: Vec C-210/17 P: Odvolanie podané 21. apríla 2017: NM proti uzneseniu Všeobecného súdu (prvá rozšírená komora) z 28. februára 2017 vo veci T-257/16, NM/Európska rada

text:
               17.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 231/14

         Odvolanie podané 21. apríla 2017: NM proti uzneseniu Všeobecného súdu (prvá rozšírená komora) z 28. februára 2017 vo veci T-257/16, NM/Európska rada
   (Vec C-210/17 P)
   (2017/C 231/18)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: NM (v zastúpení: P. O’Shea, BL, I. Whelan, BL, B. Burns, solicitor)

      Ďalší účastník konania: Európska rada

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil v plnom rozsahu uznesenie Všeobecného súdu z 28. februára 2017, ktorým Všeobecný súd rozhodol, že žaloba sa odmieta pre nedostatok právomoci Všeobecného súdu rozhodnúť o žalobe,

               —

               vydal konečné rozhodnutie o merite tohto odvolania a rozhodol, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že nemá právomoc rozhodnúť o žalobe a uložil žalovanej vo veci T-257/16 povinnosť nahradiť trovy konania žalobcu v konaní pred Všeobecným súdom a pred Súdnym dvorom Európskej únie,

               —

               vrátil otázky, ktoré vznikli v tomto konaní, Všeobecnému súdu, aby o nich rozhodol s pokynom, že je povinný rozhodnúť, že má právomoc rozhodnúť o žalobe.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Nedostatok odôvodnenia.

               2.

               Nedostatok riadneho posúdenia otázky, či sporná dohoda bola v skutočnosti rozhodnutím žalovanej.

               3.

               Ignorovanie relevantných skutkových otázok.

               4.

               Nezohľadnenie predložených dôkazov.

               5.

               Nedostatok uceleného preskúmania a posúdenia zásadných otázok.

               6.

               Nevykonanie ďalšieho relevantného skúmania.

               7.

               Rozhodnutie bez dostatočných informácií.

               8.

               Porušenie zásad stanovených Súdnym dvorom vo veci C-294/83.


title: Vec C-398/13 P: Odvolanie podané 12. júla 2013 : Inuit Tapiriit Kanatami a iní proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z  25. apríla 2013 vo veci T-526/10, Inuit Tapiriit Kanatami a i./Európska komisia, Rada Európskej únie, Európsky parlament

text:
               21.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/12

         Odvolanie podané 12. júla 2013: Inuit Tapiriit Kanatami a iní proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 25. apríla 2013 vo veci T-526/10, Inuit Tapiriit Kanatami a i./Európska komisia, Rada Európskej únie, Európsky parlament
   (Vec C-398/13 P)
   2013/C 274/20
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters' and Trappers' Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council, Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK), William E. Scott & Son, Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine, Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diș Ticaret Ltd Șirketi, Northeast Coast Sealers' Co-Operative Society, Ltd (v zastúpení: H. Viaene, advokát, J. Bouckaert, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Rada Európskej únie, Európsky parlament

      Návrhy odvolateľov

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok Všeobecného súdu, určiť, že nariadenie č. 1007/2009 (1) je protiprávne a nepoužiteľné na základe článku 277 ZFEÚ, a zrušiť nariadenie č. 737/2010 (2) na základe článku 263 ZFEÚ, pokiaľ Súdny dvor dospeje k názoru, že má k dispozícii všetky skutočnosti nevyhnutné pre meritórne rozhodnutie o žalobe pre neplatnosť napadnutého nariadenia,

               —

               alternatívne, zrušiť napadnutý rozsudok a vrátiť vec Všeobecnému súdu,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolanie sa zakladá na dvoch hlavných odvolacích dôvodoch, konkrétne na tvrdeniach, že 1. Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho výkladu pri uplatnení článku 95 Zmluvy ES a 2. Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho výkladu pri výklade a uplatnení zásad základných práv.
   V rámci prvého odvolacieho dôvodu odvolatelia tvrdia, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho výkladu, keď neposúdil, či v relevantnom čase boli splnené podmienky použitia článku 95 ES ako právneho základu. Odvolatelia poukazujú na to, že podmienky použitia článku 95 ES ako právneho základu mali byť splnené v čase predloženia návrhu Komisie. Ďalej zastávajú názor, že nesplnenie podmienok pre použitie článku 95 ES ako právneho základu nemožno napraviť vo fáze súdneho preskúmania. Odvolatelia ďalej tvrdia, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď použil nesprávne kritérium pri posúdení, či existujúce rozdiely medzi vnútroštátnymi právnymi predpismi pre obchod s výrobkami z tuleňov odôvodňovali zásah normotvorcu Únie na základe článku 95 ES. V napadnutom rozsudku Všeobecný súd uplatnil hodnotu založenú na kritériu nezanedbateľného rozsahu obchodu s uvedenými výrobkami medzi členskými štátmi. Nezanedbateľná povaha obchodu s týmito výrobkami sa však značne líši od „pomerne významnej“ povahy obchodu, teda od kritéria, ktoré Súdny dvor použil vo svojej judikatúre.
   V rámci druhého odvolacieho dôvodu odvolatelia tvrdia, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď odkázal len na ustanovenia Charty. Odvolatelia zastávajú názor, že samotná skutočnosť, že ochrana poskytovaná článkami EDĽP, na ktorý sa odvolatelia odvolávajú, je do práva Únie prevedená prostredníctvom článkov 17, 7, 10 a 11 Charty základných práv Európskej únie, nezbavuje Všeobecný súd povinnosti zohľadniť ustanovenia EDĽP ako všeobecné právne zásady. Odvolatelia tiež tvrdia, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď vylúčil obchodné záujmy z rozsahu pôsobnosti vlastníckeho práva a prijal záver, že „záruky priznané právom vlastniť majetok nie je možné rozšíriť na ochranu jednoduchých záujmov … obchodnej povahy“ a odmietol odvolateľom priznať záruky stanovené v článku 1 Protokolu č. 1 EDĽP. Odvolatelia ďalej tvrdia, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď nepreskúmal základné nariadenie vo svetle článku 19 Deklarácie OSN o právach pôvodného obyvateľstva. Vzhľadom na to, že Únia musí dodržiavať medzinárodné právo pri výkone vlastných právomocí, a vzhľadom na to, že základné nariadenie sa tak musí vykladať vo svetle článku 19 Deklarácie OSN o právach pôvodného obyvateľstva, Všeobecný súd mal povinnosť preskúmať, či inštitúcie EÚ pred prijatím základného nariadenia vopred získali slobodný a informovaný súhlas odvolateľov.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1007/2009 zo 16. septembra 2009 o obchodovaní s výrobkami z tuleňov (Ú. v. EÚ L 286, s. 36).

      (2)  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 737/2010 z 10. augusta 2010, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1007/2009 o obchodovaní s výrobkami z tuleňov (Ú. v. EÚ L 216, s. 1).


title: Vec C-438/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  22. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny — Poľská republika) ﾀﾔ Bogusław Juliusz Dankowski/Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi (Šiesta smernica o DPH — Právo na odpočítanie DPH odvedenej na vstupe — Poskytnuté služby — Zdaniteľná osoba nezapísaná v registri osôb povinných platiť DPH — Náležité údaje uvedené na faktúre na účely DPH — Vnútroštátna daňová právna úprava — Obmedzenie práva na odpočítanie na základe článku 17 ods. 6 šiestej smernice o DPH)

text:
               26.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/8

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 22. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny — Poľská republika) — Bogusław Juliusz Dankowski/Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi
   (Vec C-438/09) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Právo na odpočítanie DPH odvedenej na vstupe - Poskytnuté služby - Zdaniteľná osoba nezapísaná v registri osôb povinných platiť DPH - Náležité údaje uvedené na faktúre na účely DPH - Vnútroštátna daňová právna úprava - Obmedzenie práva na odpočítanie na základe článku 17 ods. 6 šiestej smernice o DPH)
   2011/C 63/15
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Bogusław Juliusz Dankowski

      Žalovaný: Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Naczelny Sąd Administracyjny — Výklad článku 17 ods. 6 smernice 77/388/EHS: šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Zlučiteľnosť tohto ustanovenia s vnútroštátnou právnou úpravou, ktorá vylučuje nárok na odpočítanie DPH zaplatenej na vstupe za poskytnutú službu a vyplývajúcej z faktúry, ktorú v rozpore s vnútroštátnym právom vystavila osoba nezapísaná v registri osôb povinných platiť DPH

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 18 ods. 1 písm. a) a 22 ods. 3 písm. b) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2006/18/ES zo 14. februára 2006, sa majú vykladať v tom zmysle, že zdaniteľná osoba má právo na odpočítanie dane z pridanej hodnoty odvedenej za služby poskytnuté inou zdaniteľnou osobou, ktorá nie je zapísaná v registri osôb povinných platiť daň z pridanej hodnoty, pokiaľ príslušné faktúry obsahujú všetky údaje požadované uvedeným článkom 22 ods. 3 písm. b), najmä také, ktoré sú potrebné na identifikáciu osoby, ktorá uvedené faktúry vystavila a povahy poskytnutých služieb.

               2.

               Článok 17 ods. 6 šiestej smernice 77/388/EHS zmenenej a doplnenej smernicou 2006/18/ES sa má vykladať v tom zmysle, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá obmedzuje právo na odpočítanie dane z pridanej hodnoty zaplatenej zdaniteľnou osobou inej zdaniteľnej osobe, ktorá poskytla služby, ak posledná uvedená osoba nie je zapísaná v registri osôb povinných platiť daň z pridanej hodnoty.

      (1)  Ú. v. EÚ C 37, 13.2.2010.