title: Vec T-567/10: Žaloba podaná 16. decembra 2010 — Vivendi/Komisia

text:
               5.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/18

         Žaloba podaná 16. decembra 2010 — Vivendi/Komisia
   (Vec T-567/10)
   2011/C 72/31
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Vivendi (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: O. Fréget, J.-Y. Ollier a M. Struys, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu za prípustnú,

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 1. októbra 2010, ktorým zamietla sťažnosť podanú Vivendi 2. marca 2009 (zapísanú do registra pod číslom 2009/4269) týkajúcu sa porušenia smernice 2002/77/ES zo 16. decembra 2002 o hospodárskej súťaži na trhoch elektronických komunikačných sietí a služieb a v dôsledku toho článku 106 ZFEÚ Francúzskou republikou z dôvodu, že udelila zákonné zvýhodnenie v oblasti stanovenia úrovne telefonických paušálov,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania vynaložených v konaní pred Všeobecným súdom.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri vecné žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení zásady riadnej správy vecí verejných, pretože Komisia sa obmedzila len na zbežné preskúmanie sťažnosti, ktorá jej bola predložená žalobkyňou.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, pokiaľ ide o posúdenie osobitných a výhradných práv vzhľadom na smernicu 2002/77/ES (1) a článok 106 ods. 3 ZFEÚ.

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že Komisia nemôže nesankcionovať skutočnosť, že Francúzska republika udelila zákonné zvýhodnenie France Télécom tým, že stanovila výšku paušálu telefonickej univerzálnej služby na úroveň vylučujúcu akúkoľvek ponuku služieb konkurujúcu ponuke France Télécom, a to s odkazom na skutočnosť, že žiaden súkromný operátor nepredložil žiadosť o odstránenie zákonného zvýhodnenia.

                           —

                           Subsidiárne žalobkyňa tvrdí, že takéto žiadosti boli podané.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení a zjavne nesprávnom posúdení, pokiaľ ide o rozsah povinností vnútroštátneho regulačného úradu vyplývajúcich zo smerníc v oblasti komunikačných sietí a služieb, keďže správanie členského štátu nemožno ospravedlniť neúplnosťou alebo nepresnosťou právnej úpravy.

      (1)  Smernica Komisie 2002/77/ES zo 16. septembra 2002 o hospodárskej súťaži na trhoch elektronických komunikačných sietí a služieb (Ú. v. ES L 249, s. 21; Mim. vyd. 08/002, s. 178).


title: Vec T-162/13: Žaloba podaná 18. marca 2013 — Magic Mountain Kletterhallen a i./Komisia

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/25

         Žaloba podaná 18. marca 2013 — Magic Mountain Kletterhallen a i./Komisia
   (Vec T-162/13)
   2013/C 147/46
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Magic Mountain Kletterhallen GmbH (Berlín, Nemecko), Kletterhallenverband Klever e.V. (Lipsko, Nemecko), Neoliet Beheer BV (Son, Holandsko) a Pedriza BV (Haarlem, Holandsko) (v zastúpení: M. von Oppen a A. Gerdung, advokátky)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               podľa článku 264 ods. 1 ZFEÚ zrušil rozhodnutie Komisie C(2012) 8761 z 5. decembra 2012 týkajúce sa štátnej pomoci SA.33952 (2012/NN) — Nemecko, lezecké centrá patriace združeniu Deutscher Alpenverein,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ
               Žalobcovia v rámci tohto žalobného dôvodu uvádzajú, že Komisia nesprávne vyhlásila predmetnú štátnu pomoc za zlučiteľnú s vnútorným trhom, keďže nie sú splnené podmienky článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ. Žalobcovia tvrdia, že pomoc neslúži cieľom spoločného záujmu. V tejto súvislosti okrem iného uvádzajú, že to je naznačované iba preukázaným zlyhaním trhu, k čomu tu nedošlo. Žalobcovia ďalej uvádzajú, že pomoc nie je zlučiteľná ani na základe článku 106 ods. 2 ZFEÚ. Podľa názoru žalobcov nie je pomoc navyše vhodná odstrániť údajný problém s efektivitou trhu. Podľa nich nemá pomoc ani motivačný účinok. Komisia motivačný účinok iba predpokladá. Okrem toho nie je pomoc primeraná. Komisia sa iba domnieva, že vnútroštátne orgány zabezpečia primeranosť jednotlivej pomoci a svoju domnienku nesprávne opiera o verejnoprospešnú povahu dotknutého združenia. Žalobcovia odmietajú aj nesprávne zváženie záujmov Komisiou. Komisia neporovnala priaznivé a nepriaznivé dôsledky pomoci. Napokon v danej súvislosti tvrdia, že pomoc podnikom (a poskytnutá pomoc je predovšetkým pomoc podnikom) nie je v prípade pochybností zlučiteľná s vnútorným trhom.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nesprávnom rozhodnutí nezačať konanie vo veci formálneho zisťovania
               Žalobcovia v tejto súvislosti uvádzajú, že Komisia nesprávne napriek výrazným ťažkostiam pri posudzovaní zlučiteľnosti pomoci s vnútorným trhom nezačala konanie vo veci formálneho zisťovania. Indíciou v prospech výrazných ťažkostí je dĺžka konania predchádzajúceho konaniu vo veci formálneho zisťovania — v tejto veci viac ako jeden rok. Komisia tiež nezabezpečila dostatočné preskúmanie skutočností potrebných na posúdenie. Podľa názoru žalobcov bolo možné vykonať potrebné rozsiahle preskúmanie trhu s lezeckými centrami iba formou konania vo veci formálneho zisťovania. Z posúdenia sťažnosti Komisiou ďalej vzišli komplexné právne otázky týkajúce sa pomoci pre obchodnú činnosť verejnoprospešných združení. Žalobcovia tiež uvádzajú, že sú ako konkurujúce si podniky resp. združenia podnikov zainteresovanými stranami podľa článku 1 písm. h) nariadenia č. 659/1999, a podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ majú právo predložiť pripomienky v konaní vo veci formálneho zisťovania, ktoré im však nebolo priznané z dôvodu nesprávneho rozhodnutia nezačať toto konanie.


title: Vec C-450/15: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 28. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Italsempione – Spedizioni Internazionali SpA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 53 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Nariadenie (ES) č. 1/2003 — Článok 23 ods. 2 písm. a) — Výklad z hľadiska zásady proporcionality — Stanovenie výšky pokuty — Kritériá — Usmernenia k metóde stanovovania pokút — Vnútroštátna prax — Úprava základnej sumy pokuty — Zohľadnenie priťažujúcich alebo poľahčujúcich okolností — Uplatnenie maximálnej hranice 10 % z celkového obratu — Nedostatok právomoci Súdneho dvora — Zjavný nedostatok právomoci)

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/13

         Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 28. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Italsempione – Spedizioni Internazionali SpA
   (Vec C-450/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 53 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Nariadenie (ES) č. 1/2003 - Článok 23 ods. 2 písm. a) - Výklad z hľadiska zásady proporcionality - Stanovenie výšky pokuty - Kritériá - Usmernenia k metóde stanovovania pokút - Vnútroštátna prax - Úprava základnej sumy pokuty - Zohľadnenie priťažujúcich alebo poľahčujúcich okolností - Uplatnenie maximálnej hranice 10 % z celkového obratu - Nedostatok právomoci Súdneho dvora - Zjavný nedostatok právomoci))
   (2016/C 343/19)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania

      Žalobca: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Žalovaná: Italsempione – Spedizioni Internazionali SpA

      Výrok

   Súdny dvor zjavne nemá právomoc odpovedať na prejudiciálnu otázku položenú Consiglio di Stato (Štátna rada, Taliansko) rozhodnutím zo 16. júna 2015.

      (1)  Ú. v. EÚ C 381, 16.11.2015.


title: Vec C-375/11: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  21. marca 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle — Belgicko) — Belgacom SA, Mobistar SA, KPN Group Belgium SA/Belgické kráľovstvo (Telekomunikačné služby — Smernica 2002/20/ES — Články 3 a 12 až 14 — Práva na používanie rádiových frekvencií — Poplatky za práva na používanie rádiových frekvencií — Jednorazové poplatky za priznanie a predĺženie platnosti práv na používanie rádiových frekvencií — Metóda výpočtu — Zmeny existujúcich práv)

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/7

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. marca 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle — Belgicko) — Belgacom SA, Mobistar SA, KPN Group Belgium SA/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-375/11) (1)

   (Telekomunikačné služby - Smernica 2002/20/ES - Články 3 a 12 až 14 - Práva na používanie rádiových frekvencií - Poplatky za práva na používanie rádiových frekvencií - Jednorazové poplatky za priznanie a predĺženie platnosti práv na používanie rádiových frekvencií - Metóda výpočtu - Zmeny existujúcich práv)
   2013/C 156/09
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour constitutionnelle

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Belgacom SA, Mobistar SA, KPN Group Belgium SA

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Cour constitutionnelle (Belgicko) — Výklad článkov 3, 12, 13 a článku 14 ods. 1 a 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (smernica „o povolení“) (Ú. v. ES L 108, s. 21; Mim. vyd. 13/029, s. 337) — Vnútroštátna právna úprava vyžadujúca od operátorov, ktorí sú držiteľmi individuálnych práv na používanie mobilných telefónnych frekvencií, zaplatiť jednorazový poplatok v rámci povolení na zriadenie a prevádzkovanie mobilnej telefónnej siete na svojom území na obdobie pätnástich rokov — Predĺženie individuálnych práv operátorov — Povinnosť operátorov, ktorí žiadajú o udelenie nových práv, zaplatiť okrem ročného poplatku jednorazový poplatok, ktorého výška sa určuje dražbou — Prípustnosť

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 12 a 13 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (smernica „o povolení“) sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby členský štát uložil mobilným telefónnym operátorom, ktorí sú držiteľmi práv na používanie rádiových frekvencií, jednorazový poplatok, ktorý sa musí zaplatiť za nové nadobudnutie práv na používanie rádiových frekvencií, ako aj za predĺženie platnosti týchto práv a ktorý je nielen doplnkom ročného poplatku za poskytnutie frekvencií s cieľom podporovať optimálne využívanie zdrojov, ale tiež doplnkom poplatku na pokrytie správnych nákladov spojených s povolením, za predpokladu, že tieto poplatky majú skutočne za cieľ zabezpečiť optimálne využívanie zdroja, akým sú tieto rádiové frekvencie, a že sú objektívne odôvodnené, transparentné, nediskriminačné a primerané a berú do úvahy ciele uvedené v článku 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby („rámcová“ smernica), pričom overenie tejto skutočnosti prináleží vnútroštátnemu súdu.
               Za toho istého predpokladu môže stanovenie výšky jednorazového poplatku za práva na používanie rádiových frekvencií odkazom buď na výšku bývalého jednorazového koncesného poplatku vypočítaného na základe počtu frekvencií a mesiacov, ktorých sa práva na používanie frekvencií týkajú, alebo na sumy vyplývajúce z dražieb predstavovať primeranú metódu na určenie hodnoty rádiových frekvencií.

               2.

               Článok 14 ods. 1 smernice 2002/20 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby členský štát uložil mobilnému telefónnemu operátorovi poplatok, o aký ide vo veci samej, za predpokladu, že táto zmena je objektívne odôvodnená, vykonaná primeraným spôsobom a že bola vopred oznámená všetkým zainteresovaným stranám, aby mohli vyjadriť svoje názory, pričom overenie tejto skutočnosti s ohľadom na okolnosti, o ktoré ide vo veci samej, prináleží vnútroštátnemu súdu.

               3.

               Článok 14 ods. 2 smernice 2002/20 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby členský štát uložil mobilnému telefónnemu operátorovi poplatok, o aký ide vo veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011.


title: Vec C-414/12 P: Odvolanie podané 13. septembra 2012 : Bolloré proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z  27. júna 2012 vo veci T-414/12, Bolloré/Komisia

text:
               17.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/10

         Odvolanie podané 13. septembra 2012: Bolloré proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 27. júna 2012 vo veci T-414/12, Bolloré/Komisia
   (Vec C-414/12 P)
   2012/C 355/17
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Bolloré (v zastúpení: P. Gassenbach, C. Lemaire a O. de Juvigny, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom Všeobecný súd porušil zásadu rovnosti zaobchádzania a povinnosti odôvodnenia tým, že nevyvodil dôsledky zo skutočnosti, že spoločnosti Bolloré boli na rozdiel od spoločnosti Stora, ktorá sa nachádzala v rovnakej situácii, uložené sankcie ako materskej spoločnosti,

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom Všeobecný súd porušil článok 41 Charty základných práv a článok 6 EDĽP, požiadavky odôvodnenia a neskreslenia, práva na obranu spoločnosti Bolloré, účinky zrušenia rozhodnutia 2004/337/ES (1), právnu silu rozhodnutej veci a článok 48 ods. 2 Rokovacieho priadku Všeobecného súdu, keď rozhodol, že o spoločnosti Bolloré sa rozhodlo v primeranej lehote a že sa táto spoločnosť mohla brániť proti oznámeným výhradám,

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom Všeobecný súd porušil zásady proporcionality a spravodlivého zaobchádzania tým, že odmietol znížiť pokutu z dôvodu skutkového a procesného kontextu tohto konania,

               —

               s konečnou platnosťou rozhodnúť vo veci T-372/10 podľa článku 61 Štatútu Súdneho dvora a na tomto základe zrušiť sporné rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka spoločnosti Bolloré, alebo v každom prípade v rámci výkonu svojej neobmedzenej súdnej právomoci znížiť pokutu uloženú spoločnosti Bolloré Komisiou a potvrdenú Všeobecným súdom,

               —

               v prípade, že Súdny dvor v tejto veci nerozhodne, nerozhodnúť o trovách a vrátiť vec Všeobecnému súdu na preskúmanie s prihliadnutím na rozsudok Súdneho dvora,

               —

               napokon podľa článku 69 rokovacieho poriadku zaviazať Komisiu na náhradu trov konania, ktoré boli vynaložené v konaní na Všeobecnom súde, ako aj v konaní na Súdnom dvore.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka na podporu svojho odvolania uvádza tri dôvody.
   Svojím prvým odvolacím dôvodom, ktorý má dve časti, odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd porušil zásadu rovnosti zaobchádzania a povinnosti odôvodnenia tým, že nevyvodil dôsledok zo skutočnosti, že jej bola na rozdiel od spoločnosti Stora, ktorá sa nachádzala v rovnakej situácii, uložená sankcia za konanie jej bývalej dcérskej spoločnosti.
   Svojím druhým odvolacím dôvodom, ktorý má štyri časti, odvolateľka uvádza, že Všeobecný súd porušil článok 41 Charty základných práv, článok 6 EDĽP, požiadavky odôvodnenia a neskreslenia, práva odvolateľky na obranu, účinky zrušenia rozhodnutia 2004/337, právnu silu rozhodnutej veci a článok 48 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, keďže Všeobecný súd neuložil sankciu za porušenie práva odvolateľky, aby sa o jej veci rozhodlo v primeranej lehote.
   Svojím tretím odvolacím dôvodom odvolateľka tvrdí porušenie zásady proporcionality a spravodlivého zaobchádzania tým, že Všeobecný súd nezohľadnil skutkový a právny kontext tohto konania, keď odmietol znížiť pokutu.

      (1)  Rozhodnutie Komisie z 20. decembra 2001 o konaní podľa článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Vec COMP/E-I/36.212 — Samoprepisovací papier [oznámené pod číslom K(2001) 4573] (Ú. v. ES L 115, s. 1).


title: Vec C-209/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) 4. mája 2011 — Sportingbet PLC/Ypourgos Politismou, Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon

text:
               2.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) 4. mája 2011 — Sportingbet PLC/Ypourgos Politismou, Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon
   (Vec C-209/11)
   2011/C 194/15
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Symvoulio tis Epikrateias

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Sportingbet PLC

      Žalovaní: Ypourgos Politismou, Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je vnútroštátna právna úprava, ktorá s cieľom obmedziť ponuku hazardných hier priznáva výhradné právo na vykonávanie, riadenie, organizáciu a prevádzkovanie hazardných hier jedinej spoločnosti založenej vo forme akciovej spoločnosti kótovanej na burze, pričom táto spoločnosť inzeruje hazardné hry, ktoré organizuje, rozširuje svoje aktivity do iných členských štátov, hráči sa na jej aktivitách zúčastňujú slobodne a maximálna výška stávky a výhry je určená vo vzťahu k stávkovému tiketu a nie vo vzťahu k hráčovi, v súlade s ustanoveniami článkov 43 a 49 Zmluvy ES?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: je v súlade s článkami 43 a 49 Zmluvy ES vnútroštátna právna úprava, ktorá v rámci boja proti trestnej činnosti vedeného prostredníctvom kontroly spoločností v predmetnej oblasti takým spôsobom, aby sa zabezpečilo, že tieto činnosti sa budú vykonávať iba v rámci kontrolovaných systémov, priznáva výhradné právo na vykonávanie, riadenie, organizáciu a prevádzkovanie hazardných hier jedinej spoločnosti, aj keď to má za následok neobmedzený rozvoj príslušnej ponuky, alebo je v každom prípade potrebné, aby bolo možné toto obmedzenie považovať za primerané vzhľadom na dosiahnutie cieľa boja proti trestnej činnosti, aby sa rozvoj ponuky s určitosťou kontroloval, čiže aby sa udržiaval v rozsahu potrebnom na dosiahnutie tohto cieľa a neprekračoval ho? V prípade, že tento rozvoj treba kontrolovať, možno ho z tohto pohľadu považovať za kontrolovaný, keď sa v predmetnom sektore priznáva výhradné právo jedinému subjektu s vlastnosťami uvedenými v prvej prejudiciálnej otázke? A napokon v prípade, ak sa rozhodne, že priznanie takéhoto výhradného práva má za následok kontrolovaný rozvoj ponuky hazardných hier, presahuje priznanie tohto práva jedinej spoločnosti rámec toho, čo je nevyhnutné, čiže môže sa rovnaký cieľ účinne dosiahnuť aj priznaním tohto práva viacerým spoločnostiam?

               3.

               V prípade, že by sa s odvolaním na vyššie uvedené prejudiciálne otázky usúdilo, že priznanie výhradného práva na vykonávanie, riadenie, organizáciu a prevádzkovanie hazardných hier podľa dotknutých vnútroštátnych ustanovení nie je v súlade s článkami 43 a 49 Zmluvy ES: a) pripúšťajú uvedené ustanovenia Zmluvy ES, aby sa vnútroštátne orgány počas prechodného obdobia potrebného na zosúladenie predpisov so Zmluvou ES nevyjadrovali k žiadostiam týkajúcim sa začiatku vykonávania týchto činností, ktoré predložili subjekty z iných členských štátov; b) v prípade kladnej odpovede: na základe akých kritérií sa určuje dĺžka takéhoto prechodného obdobia; c) ak sa prechodné obdobie nepripúšťa, na základe akých kritérií majú vnútroštátne orgány posudzovať príslušné žiadosti?


               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/89

         (2006/C 326/179)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 310, 16.12.2006

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 294, 2.12.2006

      Ú. v. EÚ C 281, 18.11.2006

      Ú. v. EÚ C 261, 28.10.2006

      Ú. v. EÚ C 249, 14.10.2006

      Ú. v. EÚ C 237, 30.9.2006

      Ú. v. EÚ C 224, 16.9.2006

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex:http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-336/16: Žaloba podaná 15. júna 2016 – Európska komisia/Poľská republika

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/27

         Žaloba podaná 15. júna 2016 – Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-336/16)
   (2016/C 343/39)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann a E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor určil, že Poľská republika si tým, že

                           —

                           od roku 2007 minimálne do roku 2013 prekračovala denné limitné hodnoty suspendovaných častíc PM10 v 35 zónach kvality ovzdušia a ročné limitné hodnoty suspendovaných častíc PM10 v 9 zónach kvality ovzdušia a nepredložila žiadne informácie o tom, že táto situácia sa zlepšila,

                           —

                           neprijala potrebné opatrenia v programoch kvality ovzdušia, aby bolo obdobie prekračovania limitných hodnôt PM10 čo najkratšie,

                           —

                           prekračovala od 1. januára 2010 do 10. júna 2011 denné limitné hodnoty v zóne 14.17 – mesto Radom, v zóne 14.18 – Pruszków-Żyrardów a v zóne 16.5 – Kędzierzyn-Koźle, ako aj od 1. januára 2011 do 10. júna 2011 v zóne 30.3 – Ostrów-Kępno,

                           —

                           neprebrala riadne článok 23 ods. 1 druhý pododsek smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe,

                     nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 13 ods. 1 s spojení s prílohou XI, z článku 23 ods. 1 druhého pododseku, článku 22 ods. 3 v spojení s prílohou XI smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe (1)

               —

               a zaviazal Poľskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Od roku 2007 sa prekračovali denné a ročné limitné hodnoty PM10 v príslušných 35 a 9 zónach. Okrem tohto porušenia článku 13 ods. 1 v spojení s prílohou XI smernice 2008/50/ES Poľská republika v rozpore s článkom 23 ods. 1 druhým pododsekom smernice 2008/50/ES neprijala do plánov kvality ovzdušia účinná opatrenia, vďaka ktorým by tieto prekročenia trvali čo možno najkratšie.
   Neúčinnosť týchto opatrení okrem iného vyplýva z obdobia prekročení limitných hodnôt a z chýbajúcich právnych predpisov o stanovení emisných hodnôt pre palivá využívané v oblasti individuálneho vykurovania a emisných noriem pre individuálne vykurovacie zariadenia.

      (1)  Ú. v. EÚ L 152, 2008, s. 1.


title: Vec C-200/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Sibiu (Rumunsko) 22. apríla 2014 – Silvia Georgiana Câmpean/Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Mediaș, Administrația Fondului pentru Mediu

text:
               21.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Sibiu (Rumunsko) 22. apríla 2014 – Silvia Georgiana Câmpean/Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Mediaș, Administrația Fondului pentru Mediu
   (Vec C-200/14)
   2014/C 235/06
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunalul Sibiu

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Silvia Georgiana Câmpean

      Žalované: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Mediaș, Administrația Fondului pentru Mediu

      Prejudiciálna otázka

   Možno článok 6 Zmluvy o Európskej únii, články 17, 20, 21 ods. 1 a článok 47 Charty základných práv Európskej únie, zásadu vrátenia daní zakázaných právom Únie na základe judikatúry Súdneho dvora, odporúčanie Rec (2003) 16 Výboru ministrov Rady Európy a uznesenie Parlamentného zhromaždenia Rady Európy č. 1787 z 26. januára 2011 vykladať tak, že bránia právnej úprave, akú predstavuje článok XV mimoriadneho nariadenia vlády č. 8/2014?


title: Vec C-136/13 P: Odvolanie podané 18. marca 2013 : Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop. arl, predtým Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. rl a Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. rl proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  22. januára 2013 vo veci T-218/00, Cooperativa Mare Azzurro/Komisia

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/15

         Odvolanie podané 18. marca 2013: Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop. arl, predtým Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. rl a Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. rl proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 22. januára 2013 vo veci T-218/00, Cooperativa Mare Azzurro/Komisia
   (Vec C-136/13 P)
   2013/C 147/25
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Cooperativa Mare Azzurro Socialpesca Soc. coop. arl, predtým Cooperativa Mare Azzurro Soc. coop. rl a Cooperativa vongolari Sottomarina Lido Soc. coop. rl (v zastúpení: A. Vianello, A. Bortoluzzi a A. Veronese, avvocati)

      Ďalší účastníci konania: Ghezzo Giovanni & C. Snc di Ghezzo Maurizio & C., Európska komisia

      Návrhy odvolateliek

               —

               zrušiť alebo zmeniť uznesenie Všeobecného súdu z 22. januára 2013, oznámené odvolateľkám 23. januára 2013, vo veci T-218/00, ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu podanú Cooperativa Mareazzurro Soc. Coop. a r.l. a i. proti Komisii o zrušenie rozhodnutia Komisie 2000/394/ES z 25. novembra 1999 o pomoci v prospech podnikov nachádzajúcich sa na území Benátok a Chioggia, stanovenej zákonmi č. 30/1997 a 206/1995 o znížení odvodov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. ES L 150, 2000, s. 50),

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľky uvádzajú nesprávne právne posúdenia pri uplatňovaní zásad, ktoré Súdny dvor uviedol v rozsudku „Comitato Venezia vuole vivere“, pokiaľ ide jednak o povinnosť odôvodnenia rozhodnutí Komisie v oblasti štátnej pomoci a jednak o rozdelenie dôkazného bremena v súvislosti s podmienkami podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
   V uznesení, ktoré je predmetom tohto odvolania, Všeobecný súd údajne nerešpektoval rozhodnutie Súdneho dvora v rozsudku „Comitato Venezia vuole vivere“ z 9. júna 2011, ktoré uvádza, že rozhodnutie Komisie musí obsahovať všetky skutočnosti podstatné na svoje vykonanie vnútroštátnymi orgánmi. Hoci rozhodnutie neobsahovalo skutočnosti podstatné na jeho vykonanie vnútroštátnymi orgánmi, Všeobecný súd údajne nezistil nijaké pochybenie pri metóde, ktorú si osvojila Komisia pri prijímaní napadnutého rozhodnutia, čo predstavuje nesprávne právne posúdenie.
   Pokiaľ ide o podstatu zásad vymáhania pomoci, ktoré Súdny dvor uviedol v rozsudku „Comitato Venezia vuole vivere“, členskému štátu — nie príjemcovi — prislúcha, aby podľa okolností prípadu preukázal existenciu podmienok podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ. V danom prípade však Komisia v napadnutom rozhodnutí nespresnila „podrobnosti“ takéhoto preverenia, v dôsledku čoho Talianska republika v rámci vymáhania vzhľadom na to, že nepoznala podstatné skutočnosti v súvislosti s preukázaním, že poskytnutá pomoc predstavuje pre príjemcov štátnu pomoc, zákonom č. 228 z 24. decembra 2012 (článok 1 ods. 351 a nasledujúce) údajne rozhodla o prenesení dôkazného bremena v rozpore s tým, čo bolo uvedené v judikatúre Spoločenstva. Podľa talianskeho zákonodarcu predovšetkým neprislúcha štátu, ale každému podniku, ktorý je príjemcom pomoci poskytnutej vo forme oslobodenia od odvodov na sociálne zabezpečenie, aby preukázal, že sporné výhody neskresľujú hospodársku súťaž ani nemajú vplyv na obchodovanie v rámci Spoločenstva, pričom ak sa tak nestane, predpokladá sa skreslenie hospodárskej súťaže a ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi. To všetko je údajne zjavne v rozpore so zásadami uvedenými v rozsudku „Comitato Venezia vuole vivere“.


title: Vec C-375/13: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 28. januára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien – Rakúsko) – Harald Kolassa/Barclays Bank plc (Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Súdna právomoc v občianskych a obchodných veciach — Spotrebiteľské zmluvy — Spotrebiteľ s bydliskom v jednom členskom štáte, ktorý kúpil cenné papiere emitované bankou so sídlom v druhom členskom štáte od sprostredkovateľa so sídlom v treťom členskom štáte — Právomoc rozhodovať o žalobách smerujúcich proti banke, ktorá je emitentom uvedených cenných papierov)

text:
               30.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/4

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 28. januára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien – Rakúsko) – Harald Kolassa/Barclays Bank plc
      (Vec C-375/13) (1)

      ((Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Súdna právomoc v občianskych a obchodných veciach - Spotrebiteľské zmluvy - Spotrebiteľ s bydliskom v jednom členskom štáte, ktorý kúpil cenné papiere emitované bankou so sídlom v druhom členskom štáte od sprostredkovateľa so sídlom v treťom členskom štáte - Právomoc rozhodovať o žalobách smerujúcich proti banke, ktorá je emitentom uvedených cenných papierov))
      (2015/C 107/04)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Handelsgericht Wien

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Harald Kolassa

         Žalovaná: Barclays Bank plc

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 15 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že za okolností, o aké ide vo veci samej, sa žalobca, ktorý ako spotrebiteľ nadobudol dlhopis na doručiteľa od tretej osoby konajúcej v rámci jej povolania alebo podnikania bez toho, aby medzi uvedeným spotrebiteľom a emitentom tohto dlhopisu došlo k uzavretiu zmluvy – čo prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu –, nemôže odvolávať na právomoc podľa tohto ustanovenia na účely žaloby podanej proti uvedenému emitentovi a založenej na zodpovednosti za prospekt, na porušení povinností v oblasti poskytovania informácií a dohľadu, ako aj na podmienkach dlhopisu.

                  2.

                  Článok 5 bod 1 písm. a) nariadenia č. 44/2001 sa má vykladať v tom zmysle, že za okolností, o aké ide vo veci samej, sa žalobca, ktorý nadobudol dlhopis na doručiteľa od tretej osoby, pričom emitent tohto dlhopisu slobodne neprijal záväzok voči tomuto žalobcovi – čo prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu –, nemôže odvolávať na právomoc podľa tohto ustanovenia na účely žaloby podanej proti uvedenému emitentovi a založenej na zodpovednosti za prospekt, na porušení povinností v oblasti poskytovania informácií a dohľadu, ako aj na podmienkach dlhopisu.

                  3.

                  Článok 5 bod 3 nariadenia č. 44/2001 sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatní na žalobu smerujúcu k vyvodeniu zodpovednosti emitenta certifikátu za prospekt k takémuto certifikátu, ako aj za porušenie ostatných zákonných povinností v oblasti informovania, ktoré má tento emitent, pokiaľ táto zodpovednosť nepatrí do oblasti zmluvných vecí v zmysle článku 5 bodu 1 uvedeného nariadenia. Podľa bodu 3 toho istého článku majú súdy v mieste bydliska žalobcu na základe miesta, kde vznikla škoda, právomoc rozhodovať o takejto žalobe najmä, pokiaľ k uvedenej škode dôjde priamo na bankovom účte tohto žalobcu v banke so sídlom v obvode týchto súdov.

                  4.

                  V rámci preskúmania právomoci na základe nariadenia č. 44/2001 nie je potrebné uskutočniť v súvislosti so spornými skutočnosťami, ktoré sú relevantné tak z hľadiska otázky právomoci, ako aj pre existenciu uplatneného nároku, podrobné dôkazné konanie. Súd, ktorému bola vec predložená, však môže svoju medzinárodnú právomoc preskúmať z hľadiska všetkých informácií, ktoré má k dispozícii, vrátane prípadných námietok žalovaného.

         (1)  Ú. v. EÚ C 274, 21.9.2013.


title: Vec T-339/15: Žaloba podaná 27. júna 2015 – Polski Koncern Naftowy Orlen/ÚHVT (Vzhľad benzínovej stanice)

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/46

         Žaloba podaná 27. júna 2015 – Polski Koncern Naftowy Orlen/ÚHVT (Vzhľad benzínovej stanice)
   (Vec T-339/15)
   (2015/C 279/57)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobca: Polski Koncern Naftowy Orlen SA (Płock, Poľsko) (v zastúpení: M. Siciarek, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutá sporná ochranná známka: trojrozmerná ochranná známka Spoločenstva (vzhľad benzínovej stanice) – prihláška č. 12 411 071.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 2. apríla 2015 vo veci R 2245/2014-5.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov, ktoré žalobcovi vznikli v konaní pred odvolacím senátom ÚHVT.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b), článku 7 ods. 2 ako aj článku 75 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-345/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep (Holandsko) 27. augusta 2009 — J. A. van Delft a i./College van zorgverzekeringen

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep (Holandsko) 27. augusta 2009 — J. A. van Delft a i./College van zorgverzekeringen
   (Vec C-345/09)
   2010/C 11/21
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Centrale Raad van Beroep

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: J. A. van Delft a i.

      Odporca v odvolacom konaní: College van zorgverzekeringen

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 28, 28a a 33 nariadenia č. 1408/71 (1), príloha VI časť R bod 1 písm. a) a b) nariadenia č. 1408/71, ako aj článok 29 nariadenia č. 574/72 vykladať v tom zmysle, že im odporuje vnútroštátne ustanovenie, akým je článok 69 ZVW, pokiaľ dôchodca, ktorý môže v zásade vyvodiť nároky z článkov 28 a 28a nariadenia č. 1408/71, je podľa vnútroštátneho práva povinný prihlásiť sa v Cvz a tomuto dôchodcovi sa musí zrážať príspevok z jeho dôchodku aj vtedy, ak nedošlo k zaevidovaniu v zmysle článku 29 nariadenia č. 574/72 (2)?

               2.

               Majú sa články 39 ES a 18 ES vykladať v tom zmysle, že im odporuje vnútroštátne ustanovenie, akým je článok 69 ZVW, pokiaľ občan Únie, ktorý môže v zásade vyvodiť nároky z článkov 28 a 28a nariadenia č. 1408/71, je podľa vnútroštátneho práva povinný prihlásiť sa v Cvz a tomuto občanovi sa musí zrážať príspevok z jeho dôchodku aj vtedy, ak nedošlo k zaevidovaniu v zmysle článku 29 nariadenia č. 574/72?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35).

      (2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 574/72 z 21. marca 1972, ktorým sa stanovuje postup pri vykonávaní nariadenia (EHS) č. 1408/71 (Ú. v. ES L 74, s. 1; Mim. vyd. 05/001, s. 83).


title: Vec C-593/11 P: Odvolanie podané 25. novembra 2011 : Alliance One International, Inc. proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z  9. septembra 2011 vo veci T-25/06, Alliance One International, Inc./Európska komisia

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/41

      Odvolanie podané 25. novembra 2011: Alliance One International, Inc. proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 9. septembra 2011 vo veci T-25/06, Alliance One International, Inc./Európska komisia
      (Vec C-593/11 P)
      (2012/C 25/78)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Alliance One International, Inc. (v zastúpení: C. Osti, A. Prastaro, G. Mastrantonio, avvocati)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  zrušiť v celom rozsahu rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2011 vo veci T-25/06, Alliance One/Komisia, a rozhodnúť vo veci, ak to stav konania umožňuje,

                  —

                  zrušiť článok 1 ods. 1 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom sa týka SCC, Dimon a Alliance One, a v súlade s tým

                  —

                  znížiť pokuty uložené spoločnostiam Transcatab a Dimon Italia (Mindo) tak, aby pokuty neprevyšovali 10 % ich obratu v poslednom hospodárskom roku, a

                  —

                  znížiť pokutu uloženú spoločnostiam Transcatab a Dimon Italia (Mindo), keďže násobiteľ už nie je uplatniteľný, keďže vychádzal z veľkosti skupiny,

                  —

                  v každom prípade zaviazať Komisiu na náhradu všetkých trov konania vrátane trov konania, ktoré vznikli spoločnosti Alliance One v konaní pred Všeobecným súdom.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Alliance One sa domáha: i) zrušenia napadnutého rozsudku v celom rozsahu a tiež ii) zrušenia článku 1 ods. 1 rozhodnutia Komisie z 20. októbra 2005 vo veci COMP/C.38.281/B.2 — Surový tabak — Taliansko v rozsahu, v akom sa týka Standard Commercial Corp. („SCC“), Dimon Inc. („Dimon“) a Alliance One, a v súlade s tým iii) zníženia pokút uložených spoločnostiam Transcatab S.p.A. („Transcatab“) a Dimon Italia S.r.l. („Dimon Italia“, teraz Mindo) tak, aby pokuty neprevyšovali 10 % ich obratu v poslednom hospodárskom roku, alebo alternatívne iv) zníženia pokuty uloženej spoločnostiam Transcatab a Dimon Italia (teraz Mindo), keďže násobiteľ už nie je uplatniteľný; v) v každom prípade zaviazať Komisiu na náhradu všetkých trov konania vrátane trov konania, ktoré vznikli spoločnosti Alliance One v konaní pred Všeobecným súdom.
      Alliance One uvádza, že napadnutý rozsudok by mal byť zrušený z týchto dôvodov:

                  —

                  Všeobecný súd porušil článok 296 ZFEÚ a články 48 a 49 Charty základných práv EÚ. Nevykonanie konkrétnej a úplnej analýzy relevantných dôkazov predložených odvolateľkou s cieľom vyvrátiť domnienku o rozhodujúcom vplyve a v dôsledku toho neuvedenie adekvátneho odôvodnenia zamietnutia týchto dôkazov urobilo domnienku o vykonávaní rozhodujúceho vplyvu vyvrátiteľnou a predstavuje porušenie zásad prezumpcie neviny, zákonnosti a individuálnej zodpovednosti.

                  —

                  Po druhé Všeobecný súd tým, že zamietol dôkazy, ktoré ponúkala Alliance One, nesprávne uplatnil všeobecné zásady týkajúce sa dôkazného bremena a procesné dôkazné predpisy a v každom prípade porušil právo odvolateľky na obhajobu.


title: Vec T-394/10: Žaloba podaná 13. septembra 2010 — Grebenshikova/ÚHVT — Volvo Trademark (SOLVO)

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/50

         Žaloba podaná 13. septembra 2010 — Grebenshikova/ÚHVT — Volvo Trademark (SOLVO)
   (Vec T-394/10)
   ()
   2010/C 301/79
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Elena Grebenshikova (Petrohrad, Ruská federácia) (v zastúpení: M. Björkenfeldt, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Volvo Trademark Holding AB (Göteborg, Švédsko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 9. júna 2010 vo veci R 861/2010-1 a,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „SOLVO“ pre tovary zaradené do triedy 9.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: zápis obrazovej ochrannej známky „VOLVO“ č. 747361 v Spojenom kráľovstve pre široký okruh tovarov a služieb; zápisy slovnej ochrannej známky „VOLVO“ č. 1552528, č. 1102971, č. 1552529 a č. 747362 v Spojenom kráľovstve pre široký okruh tovarov a služieb; zápisy slovnej ochrannej známky Spoločenstva „VOLVO“ č. 2361087 a č. 2347193, okrem iného pre služby zaradené do tried 9 a 12.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky v celom jej rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia a zamietnutie prihlášky ochrannej známky.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009, keďže odvolací senát uplatnil ustanovenia tohto článku nesprávne; porušenie všeobecnej zásady práva EÚ týkajúcej sa rovnakého zaobchádzania a porušenie článku 1 Dohody o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva (TRIPS), ako aj článku 2 Parížskeho dohovoru na ochranu priemyselného vlastníctva zo strany odvolacieho senátu.


title: Vec C-71/14: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 6. októbra 2015 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Information Rights) – Spojené kráľovstvo] – East Sussex County Council/Information Commissioner (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aarhuský dohovor — Smernica 2003/4/ES — Články 5 a 6 — Prístup verejnosti k informáciám o životnom prostredí — Poplatok za poskytnutie informácií o životnom prostredí — Pojem „primeraná suma“ — Náklady na udržiavanie databázy a všeobecné náklady — Prístup k spravodlivosti — Správne a súdne preskúmanie rozhodnutia ukladajúceho poplatok)

text:
               23.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/6

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 6. októbra 2015 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Information Rights) – Spojené kráľovstvo] – East Sussex County Council/Information Commissioner
   (Vec C-71/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aarhuský dohovor - Smernica 2003/4/ES - Články 5 a 6 - Prístup verejnosti k informáciám o životnom prostredí - Poplatok za poskytnutie informácií o životnom prostredí - Pojem „primeraná suma“ - Náklady na udržiavanie databázy a všeobecné náklady - Prístup k spravodlivosti - Správne a súdne preskúmanie rozhodnutia ukladajúceho poplatok))
   (2015/C 389/07)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   First-tier Tribunal (Information Rights)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: East Sussex County Council

      Žalovaný: Information Commissioner

      za účasti: Property Search Group, Local Government Association

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 5 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS, sa má vykladať v tom zmysle, že poplatok uložený za poskytnutie osobitného typu informácií o životnom prostredí nemôže zahŕňať žiadnu časť nákladov vynaložených na udržiavanie databázy, a akú ide vo veci samej, používanej na tieto účely verejným orgánom, ale môže zahŕňať všeobecné náklady pripadajúce na pracovný čas strávený zamestnancami tohto orgánu na zodpovedanie individuálnych žiadostí o informácie, primerane zohľadnené pri stanovení tohto poplatku pod podmienkou, že celková výška uvedeného poplatku neprekročí primeranú sumu.

               2.

               Článok 6 smernice 2003/4 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej je primeranosť poplatku uloženého za poskytnutie osobitného typu informácií o životnom prostredí predmetom len obmedzeného správneho a súdneho preskúmania, aké stanovuje anglické právo, pokiaľ sa toto preskúmanie vykoná na základe objektívnych skutočností a v súlade so zásadami ekvivalencie a efektivity sa týka otázky, či verejný orgán, ktorý uložil tento poplatok, dodržal podmienky stanovené v článku 5 ods. 2 tejto smernice, čo musí overiť vnútroštátny súd.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 7.4.2014.


title: Vec F-6/16: Žaloba podaná 29. januára 2016 – ZZ a i./ESVČ

text:
               25.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/38

         Žaloba podaná 29. januára 2016 – ZZ a i./ESVČ
   (Vec F-6/16)
   (2016/C 145/46)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a i. (v zastúpení: N. de Montigny a J.-N. Louis, advokáti)

      Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie výplatných listín žalobcov za marec 2015 ako aj tých, ktoré boli následne vyhotovené, v rozsahu, v akom uplatňujú rozhodnutie ESVČ znížiť príspevok na životné podmienky z 15 % na 10 %

      Návrhy žalobcov

               —

               vyhlásiť neuplatniteľnosť rozhodnutia administratívneho generálneho riaditeľa ESVČ z 23. februára 2015;

               —

               následne zrušiť ich výplatnú listinu za marec 2015 a tie výplatné listiny, ktoré boli následne vyhotovené, v rozsahu, v akom uplatňujú príspevok na životné podmienky vo výške 10 %;

               —

               zaviazať ESVČ na náhradu trov konania.


title: Vec T-170/16: Žaloba podaná 19. apríla 2016 – Guardian Glass España, Central Vidriera/Komisia

text:
               4.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/35

         Žaloba podaná 19. apríla 2016 – Guardian Glass España, Central Vidriera/Komisia
   (Vec T-170/16)
   (2016/C 243/38)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Guardian Glass España, Central Vidriera, S.L. (Llodio, Španielsko) (v zastúpení: M. Araujo Boyd, D. Armesto Macías, A. Lamadrid de Pablo, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil za prípustnú žalobu, ako aj dôvody neplatnosti uvádzané v žalobe,

               —

               vyhovel týmto žalobným dôvodom a následne zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               nariadil začatie formálneho šetrenia podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ s cieľom, aby mohla žalobkyňa uplatniť svoje procesné práva a aby mohla Komisia formálne a z právneho hľadiska dostatočným spôsobom odstrániť svoje pochybnosti o zlučiteľnosti dotknutej pomoci,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetná žaloba smeruje proti rozhodnutiu, ktorým Európska komisia vyhlásili nezlučiteľnosť pomoci poskytnutej spoločnosti Guardian s právom Únie, ktoré bolo oznámené španielskym orgánom listom Komisie z 15. júla 2015 s nápisom „Daňové spory v Baskicku (Alava) – Neformálna správa o dodatočných tvrdeniach o zlučiteľnosti s DAR z roku 1998“, a ktoré španielske orgány oznámili žalobkyni 19. februára 2016.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod.
               Žalobkyňa v prvom rade tvrdí, že Komisia prijala rozhodnutie, v ktorom určila, že konkrétna pomoc je nezlučiteľná s vnútorným trhom, čím porušuje článok 250 ZFEÚ, ako aj zásadu kolegiality, keďže toto rozhodnutie nebolo prijaté Zborom komisárov, a takisto porušuje aj článok 108 ods. 2 ZFEÚ a články 4 a 13 nariadenia 659/1999 (1), keďže Komisia pred prijatím svojho rozhodnutia nezačala formálne šetrenie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod.
               Subsidiárne žalobkyňa poukazuje na porušenie článku 107 ods. 3 z dôvodu, že Komisia v napadnutom rozhodnutí nesprávne posúdila zlučiteľnosť dotknutej pomoci s vnútorným trhom.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec T-380/04: Žaloba podaná dňa 22. septembra 2004: Ioannis Terezakis proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/46

         Žaloba podaná dňa 22. septembra 2004: Ioannis Terezakis proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-380/04)
   (2004/C 300/90)
   Jazyk konania: angličtina
   Ioannis Terezakis, bytom v Bruseli (Belgicko), v zastúpení: L. Defalque, advokát, podal 22. septembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie, vydané vo forme listu zo dňa 12. júla 2004 a doručené žalobcovi dňa 16. júla 2004, ktorým bol žalobcovi odmietnutý prístup ku hlavnej zmluve, dodávateľským zmluvám, položkám stavebných nákladov, faktúram a konečnej správe, týkajúcich sa stavby letiska Spata;

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov tohto konania a trov vyvolaných týmto konaním.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Vo vzťahu ku časti rozhodnutia Komisie, ktorou mu bol odmietnutý prístup ku hlavnej zmluve, sa žalobca dovoláva predovšetkým nesprávneho právneho posúdenia a zjavného omylu v posúdení skutkového stavu, ku ktorému došlo tým, že Komisia neobjasnila, či pôvodca dokumentu, Medzinárodné letisko v Aténach, je treťou osobou odlišnou od členského štátu alebo je orgánom Grécka a či by sa v dôsledku toho mal uplatniť odsek 4 článku 4 nariadenia 1049/2001 (1) alebo odsek 5 toho istého článku. Žalobca ďalej tvrdí, že Komisia neposkytla žiaden dôkaz o tom, že posudzovala umožnenie prístupu bez porady s treťou osobou. Tiež sa domnieva, že voľbou extenzívneho výkladu pojmu ochrany obchodných záujmov, porušila Komisia zásadu najširšieho možného prístupu k dokumentom, vysvetlenú v článku 1 písm. a) nariadenia 1049/2001.
   V súvislosti s tým istým dokumentom žalobca zároveň tvrdí, že Komisia porušila článok 4 odsek 4 nariadenia 1049/2001 a článok 5 odseky 3 a 4 rozhodnutia 2001/937 (2) tým, že správne neposúdila opodstatnenosť odmietnutia súhlasu so zverejnením zo strany tretej osoby a neoboznámila žalobcu so základmi tohto posúdenia. Žalobca tiež tvrdí, že Komisia porušila článok 4 odsek 6 nariadenia 1049/2001 tým, že neposúdila možnosť poskytnutia čiastočného prístupu a napokon, že porušila aj svoju povinnosť odôvodniť svoje rozhodnutie.
   Napadnutým rozhodnutím Komisia tiež odmietla prístup ku faktúram a konečnej správe o dokončení letiska z dôvodov, že tieto sú predmetom skúmania vykonávaného v rámci kontroly nariadenej Generálnym riaditeľstvom regionálnej politiky, ktorá ešte nebola ukončená. Vo vzťahu ku tejto časti rozhodnutia Komisie žalobca tvrdí, že Komisia nesprávne vyložila článok 4 odsek 2 nariadenia 1049/2001 a dopustila sa zjavného omylu v posúdení skutkového stavu tým, že považovala predmetnú kontrolu za patriacu do pôsobnosti tohto ustanovenia. Ďalej sa žalobca dovoláva porušenia zásady najširšieho možného prístupu, ako aj porušenia ustanovenia Prílohy V k rozhodnutiu Komisie o poskytnutí pomoci z Kohézneho fondu, ktoré ustanovuje, že dotknuté členské štáty zabezpečia otvorený a jednoduchý prístup k podstatným informáciám požadovaným verejnosťou. Tvrdí tiež, že Komisia neposúdila možnosť čiastočného prístupu.
   Vo vzťahu ku časti rozhodnutia Komisie, ktorou bol odmietnutý prístup k položkám stavebných nákladov žalobca tvrdí, že Komisia nesprávne posúdila, že táto žiadosť nie je žiadosťou o prístup k dokumentom a tak porušila články 7 a 8 nariadenia 1049/2001.
   Napokon, žalobca sa dovoláva zjavného nedostatku dobrej viery a porušenia zásady dobrej správy zo strany Komisie, ktorá v napadnutom rozhodnutí neuviedla, kedy očakáva, že bude mať k dispozícii subdodávateľské zmluvy.

      (1)  Ú. v. ES L 145, 31.5.2001, s. 43-48

      (2)  Ú. v. ES L 345, 29.12.2001, s. 94-98


title: Vec C-66/12: Žaloba podaná 9. februára 2012 — Rada Európskej únie/Európska komisia

text:
               21.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/14

         Žaloba podaná 9. februára 2012 — Rada Európskej únie/Európska komisia
   (Vec C-66/12)
   2012/C 118/23
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a J. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               v prvom rade zrušiť na základe článku 263 ZFEÚ oznámenie Komisie KOM(2011) 829 v konečnom znení z 24. novembra 2011 v rozsahu, v akom Komisia týmto oznámením s konečnou platnosťou rozhodla, že Európskemu parlamentu a Rade nepredloží príslušné návrhy na základe článku 10 prílohy XI služobného poriadku, a tiež zrušiť na základe článku 263 ZFEÚ návrh Komisie týkajúci sa nariadenia Rady, ktorým sa s účinnosťou od 1. júla 2011 upravujú odmeny a dôchodky úradníkov a ostatných zamestnancov Európskej únie a opravné koeficienty, ktoré sa vzťahujú na tieto odmeny a dôchodky, a

               —

               subsidiárne určiť na základe článku 265 ZFEÚ, že došlo k porušeniu Zmlúv tým, že žalovaná nepredložila Európskemu parlamentu a Rade návrhy na základe článku 10 prílohy XI služobného poriadku,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu prvého žalobného návrhu, ktorý smeruje k zrušeniu oznámenia Komisie z 24. novembra 2011, Rada uvádza jediný žalobný dôvod vychádzajúci z porušenia článku 10 prílohy XI služobného poriadku v spojení s článkom 13 ods. 2 druhou vetou ZEÚ a s článkom 241 ZFEÚ. Rada tvrdí, že záver Komisie, podľa ktorého v rámci Únie nedošlo k závažnému a náhlemu zhoršeniu ekonomickej a sociálnej situácie, je čiastočne chybný: Komisia podľa nej nezohľadnila všetky dostupné a relevantné objektívne údaje a nesprávne kvalifikovala niektoré údaje, na ktorých sa zakladala jej analýza. Vzhľadom na to, že podľa rozsudku Súdneho dvora z 24. novembra 2010 vo veci C-40/10 (bod 79) „je výkon právomoci, ktorú uvedený článok 10 [prílohy XI] zveruje Komisii, pre ňu len obyčajnou možnosťou“, tieto chyby v právnej kvalifikácii skutkových okolností, ktoré majú charakter zjavne nesprávneho posúdenia, majú za následok protiprávnosť rozhodnutia Komisie nepredkladať na tomto základe príslušné návrhy. Týmto zamietnutím Komisia tiež porušila povinnosť lojálnej spolupráce (článok 13 ods. 2 ZEÚ).
   Druhý žalobný návrh sa týka zrušenia návrhu nariadenia, ktorým sa upravujú odmeny a dôchodky úradníkov založeného na „obvyklej metóde“ podľa článku 3 prílohy XI služobného poriadku. Rada tvrdí, že tento návrh je aktom zakladajúcim právne účinky, lebo podľa bodu 71 už citovaného rozsudku vo veci C-40/10 „sa Rada nemôže odvolávať v rámci uvedeného článku 3 na voľnú úvahu presahujúcu kritériá vymedzené v tomto článku“. Tým, že sa Komisia rozhodla predložiť návrh založený na „obvyklej metóde“ namiesto návrhu založeného na ustanovení o výnimke stanovenej v článku 10 prílohy XI, pripravila Európsky parlament a Radu o možnosť využiť svoju voľnú úvahu vo vzťahu ku kritériám zakotveným v tomto ustanovení o výnimke. Toto rozhodnutie je postihnuté rovnakými vadami ako záver Komisie uvedený v oznámení z 24. novembra 2011, podľa ktorého v rámci Únie nedošlo k závažnému a náhlemu zhoršeniu ekonomickej a sociálnej situácie. Rada ďalej uvádza, že Komisia tým, že predložila návrh na úpravu odmien založený na „obvyklej metóde“, porušila tiež povinnosť lojálnej spolupráce (článok 13 ods. 2 ZEÚ).
   Rada nakoniec subsidiárne tvrdí, že ak by Súdny dvor nepovažoval oznámenie Komisie z 24. novembra 2011 za vyjadrenie Komisie v zmysle článku 265 druhého odseku ZFEÚ, Komisia porušila povinnosť vyplývajúcu z článku 241 ZFEÚ v spojení s článkom 10 prílohy XI služobného poriadku tak, ako ho vyložil Súdny dvor v už citovanom rozsudku vo veci C-40/10 (bod 79), konkrétne povinnosť predložiť na tomto základe návrh.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. marca 2005 vo veci C-472/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Hoge Raad der Nederlanden): Staatssecretaris van Financiën proti Arthur Andersen & Co. Accountants c.s. (Šiesta smernica o DPH — Článok 13 B písm. a) — Oslobodenie služieb súvisiacich s poisťovacími činnosťami poskytovaných poisťovacími maklérmi a agentmi — Životné poistenie — Činnosti „back office“)

text:
               14.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 115/6

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 3. marca 2005
   vo veci C-472/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Hoge Raad der Nederlanden): Staatssecretaris van Financiën proti Arthur Andersen & Co. Accountants c.s. (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 13 B písm. a) - Oslobodenie služieb súvisiacich s poisťovacími činnosťami poskytovaných poisťovacími maklérmi a agentmi - Životné poistenie - Činnosti „back office“)
   (2005/C 115/11)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci C-472/03, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) zo 7. novembra 2003 a doručený Súdnemu dvoru 12. novembra 2003, ktorý súvisí s konaním: Staatssecretaris van Financiën proti Arthur Andersen & Co. Accountants c.s, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia K. Lenaerts (spravodajca), N. Colneric, K. Schiemann a E. Juhász, generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: M.-F. Contet, hlavná referentka, vyhlásil 3. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Článok 13 B písm. a) Šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, musí byť vykladaný v tom zmysle, že činnosti „back office“ pozostávajúce z poskytnutia odplatných služieb poisťovacej spoločnosti nepredstavujú v zmysle tohto ustanovenia poskytnutie služieb súvisiacich s poisťovacími činnosťami poskytovanými poisťovacími maklérmi alebo poisťovacími agentmi.

      (1)  Ú. v. EÚ C 21, 24.1.2004


title: Vec C-417/04 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  2. mája 2006  – Regione Siciliana/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Európsky fond pre regionálny rozvoj (EFRR) — Zastavenie finančnej pomoci — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Regionálna alebo miestna entita — Akty, ktoré sa priamo a osobne týkajú tejto entity — Priama dotknutosť)

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/12

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 2. mája 2006 – Regione Siciliana/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-417/04 P) (1)

   (Odvolanie - Európsky fond pre regionálny rozvoj (EFRR) - Zastavenie finančnej pomoci - Žaloba o neplatnosť - Prípustnosť - Regionálna alebo miestna entita - Akty, ktoré sa priamo a osobne týkajú tejto entity - Priama dotknutosť)
   (2006/C 143/22)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Regione Siciliana (v zastúpení: A. Cingolo a G. Aiello, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. de March a L. Flynn, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 8. júla 2004, Regione Siciliana/Komisia (T-341/02), ktorým bola vyslovená neprípustnosť žaloby o neplatnosť rozhodnutia Komisie D(2002)810439 z 5. septembra 2002 o zastavení finančnej pomoci z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) týkajúcej sa veľkého projektu „Diaľnica Messina Palermo“
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Regione Siciliana je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 300, 4.12.2004.


title: Vec T-558/08: Žaloba podaná 17. decembra 2008 – Eni/Komisia

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/61

         Žaloba podaná 17. decembra 2008 – Eni/Komisia
   (Vec T-558/08)
   (2009/C 44/104)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Eni SpA (Rím, Taliansko) (v zastúpení: M. Siragusa, avvocato, D. Durante, avvocato, G. C. Rizza, avvocato, S. Valentino, avvocato, L. Bellia, avvocato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť celé rozhodnutie alebo čiastočne, s tým, že sa bude týkať čiastky predstavujúcej sankciu,

               —

               subsidiárne zrušiť alebo znížiť sankciu,

               —

               v každom prípade zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V uvedenej veci je napadnuté rozhodnutie rovnaké ako vo veci T-540/08 Esso a i./Komisia.
   Na podporu svojich tvrdení žalobkyňa uvádza:

               —

               porušenie a nesprávne uplatnenie článku 81 ES, pretože v článku 1 napadnutého rozhodnutia sa uvádza, že Eni sa zúčastnila na dohode/alebo zosúladenom postupe s pokračujúcou povahou z dôvodu prítomnosti pána Di Serio na technických schôdzach 30. októbra a 31. októbra v Hamburgu. Osobitne namieta nesprávne zistený skutkový stav a z toho vyplývajúce dôsledky z právneho hľadiska, keďže Komisia i) potvrdila, že Eni v správnom konaní vo svojej obhajobe nenamietala, že pán Di Serio „sa otvorene dištancoval“ od obsahu schôdze uvedenej vyššie, a ii) nesprávne interpretovala vyhlásenia Eni týkajúce sa rozdielov v zvyšovaní cien uvádzaných v dokumentoch Sasol a MOL. Okrem týchto pochybení sa žalobkyňa domnieva, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, pretože jej pripísala pristúpenie k dohode/zosúladenému postupu s pokračujúcou povahou, pričom Eni nepristúpila k „celkovému plánu“ a pretože nedošlo k naplneniu znakov týchto dvoch porušení,

               —

               porušenie a nesprávne uplatnenie článku 81 ES, pretože v článku 1 napadnutého rozhodnutia sa uvádza, že Eni sa zúčastnila na dohode/alebo zosúladenom postupe v období medzi 21. februárom 2002 a 28. aprílom 2005. Z dôvodu nenaplnenia znakov dohody a zosúladeného postupu na stanovenie cien a výmeny citlivých informácií Eni osobitne namieta posúdenie, že jej účasť mala protisúťažnú povahu,

               —

               porušenie a nesprávne uplatnenie článku 81 ES, článku 23 nariadenia (ES) č. 1/2003 a usmernení k metóde stanovovania pokút. Žalobkyňa sa v tomto smere domnieva, že Komisia:

                           —

                           stanovila nedôvodne základnú výšku pokuty a dodatočnú výšku pokutu a porušila zásadu rovnosti zaobchádzania a proporcionality. Komisia určila 17 % podiel z hodnoty predaja na stanovenie základnej výšky (a dodatočnej výšky) pokuty domnievajúc sa, že Eni bola zodpovedná za fixáciu cien a výmenu informácií, pričom Komisia aplikovala prakticky totožný koeficient (18 %) na ostatné podniky kartelu, ktoré si okrem iného rozdelili trhy a/alebo klientov,

                           —

                           nevzala do úvahy zásadu právnej istoty, pretože použila ako priťažujúcu okolnosť opakované porušenie, pričom porušenia spáchané dcérskymi spoločnosťami Eni v 80-tych rokoch, ktoré jej neboli pripísané v jednotlivých rozhodnutiach jej nemôžu byť na príťaž. Okrem toho v dôsledku uplynutia času medzi predchádzajúcimi porušeniami a tými, ktoré sú uvedené v rozhodnutí, je použitie pojmu opakované porušenie nedôvodné,

                           —

                           nepoužila poľahčujúce okolnosti založené na marginálnej účasti žalobkyne na kartele a neprihliadla na neexistenciu realizácie rozhodnutí prijatých na technických schôdzach. Žalobkyňa okrem iného tvrdí, že poskytla dôkaz, že pán Monti bol presvedčený, že sa zúčastňuje na absolútne legálnych schôdzach, pretože sa organizovali v rámci EWF a v každom prípade bol presvedčený o neexistencii úmyselného zavinenia Eni, ktorá dostávala od svojich dcérskych spoločností informácie, ktoré jej neumožňovali posúdiť, že tieto schôdze mali protisúťažný dosah.


title: Vec C-438/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľská republika) 9. novembra 2009 — Bogusław Juliusz Dankowski/Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľská republika) 9. novembra 2009 — Bogusław Juliusz Dankowski/Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi
   (Vec C-438/09)
   2010/C 37/02
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Bogusław Juliusz Dankowski

      Odporca: Dyrektor Izby Skarbowej w Łodzi

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Odporujú zásadám práva Spoločenstva o dani z pridanej hodnoty, najmä článku 17 ods. 6 šiestej smernice Rady o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu (smernica 77/388/EHS) (1), ustanovenia členského štátu, podľa ktorých nemá zdaniteľná osoba právo na odpočítanie DPH, ktoré vyplýva z faktúry s DPH vystavenej osobou, ktorá nie je zapísaná v registri osôb povinných platiť DPH?

               2.

               Je pre odpoveď na prvú otázku relevantné, že

                           a)

                           je bez pochybností, že obrat vykázaný vo faktúre s DPH podlieha DPH a bol skutočne realizovaný;

                           b)

                           faktúra obsahovala všetky údaje požadované právom Spoločenstva;

                           c)

                           obmedzenie práva zdaniteľnej osoby na odpočítanie DPH na vstupe, ktoré vyplýva z faktúry vystavenej neregistrovanou osobou, a ktoré vo vnútroštátnom právnom poriadku platilo už pred dňom pristúpenia Poľskej republiky do Spoločenstva?

               3.

               Je odpoveď na prvú otázku závislá od splnenia dodatočných podmienok (napríklad od dôkazu, že zdaniteľná osoba konala v dobrej viere)?

      (1)  Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Vec F-101/07: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  22. mája 2008 – Cova/Komisia (Prekážky konania — Námietka neprípustnosti)

text:
               19.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/31

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 22. mája 2008 – Cova/Komisia
   (Vec F-101/07) (1)

   (Prekážky konania - Námietka neprípustnosti)
   (2008/C 183/61)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Philippe Cova (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. A. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia obmedziť obdobie, počas ktorého môže žalobca – úradník, ktorý bol dočasne pracovne zaradený do funkcie vedúceho oddelenia, poberať vyrovnávací príspevok podľa článku 7 ods. 2 služobného poriadku na jeden rok
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007, s. 73.


title: Vec T-103/14 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 6. mája 2014 – Frucona Košice/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Štátna pomoc — Lieh a liehoviny — Odpustenie daňového dlhu v rámci kolektívneho insolvenčného konania — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti — Neexistencia fumus boni juris“ )

text:
               30.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 202/23

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 6. mája 2014 – Frucona Košice/Komisia
   (Vec T-103/14 R)
   ((„Predbežné opatrenie - Štátna pomoc - Lieh a liehoviny - Odpustenie daňového dlhu v rámci kolektívneho insolvenčného konania - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti - Neexistencia fumus boni juris“))
   2014/C 202/29
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Frucona Košice a.s. (Košice, Slovensko) (v zastúpení: K. Lasok, QC, B. Hartnett, J. Holmes, barristers, a O. Geiss, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Walkerová a L. Armati, splnomocnené zástupkyne)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie C(2013) 6261 final zo 16. októbra 2013 o štátnej pomoci SA.18211 (C 25/2005) (ex NN 21/2005), ktorá bola poskytnutá Slovenskou republikou spoločnosti Frucona Košice, v rozsahu, v akom sa Slovenskej republike sa nariaďuje vymáhanie tejto pomoci

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní o veci samej.


title: Vec C-532/13: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Sofia Zoo/Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana druhov voľne žijúcich živočíchov a voľne rastúcich rastlín — Nariadenie (ES) č. 338/97 — Článok 11 — Neplatnosť povolenia na dovoz obmedzujúca sa na exempláre zvierat, ktorých sa skutočne týka dôvod neplatnosti)

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/20

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – Sofia Zoo/Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség
      (Vec C-532/13) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana druhov voľne žijúcich živočíchov a voľne rastúcich rastlín - Nariadenie (ES) č. 338/97 - Článok 11 - Neplatnosť povolenia na dovoz obmedzujúca sa na exempláre zvierat, ktorých sa skutočne týka dôvod neplatnosti))
      (2014/C 395/25)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Sofia Zoo

         Žalovaná: Országos Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Főfelügyelőség

         Výrok rozsudku

      Článok 11 ods. 2 písm. a) a b) nariadenia Rady (ES) č. 338/97 z 9. decembra 1996 o ochrane druhov voľne žijúcich živočíchov a rastlín reguláciou obchodu s nimi sa má vykladať v tom zmysle, že povolenie na dovoz, ktoré nespĺňa podmienky tohto nariadenia, sa musí považovať za neplatné len v rozsahu, v akom sa vzťahuje na exempláre, ktorých sa skutočne týka dôvod neplatnosti tohto povolenia na dovoz, takže príslušný orgán členského štátu, v ktorom sa tieto exempláre nachádzajú, musí zaistiť, prípadne zhabať len tieto exempláre.

         (1)  Ú. v. EÚ C 15, 18.1.2014.


title: Vec T-703/13: Žaloba podaná 30. decembra 2013 — Liberbank/Komisia

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/47

         Žaloba podaná 30. decembra 2013 — Liberbank/Komisia
   (Vec T-703/13)
   2014/C 52/90
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Liberbank, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero a A. Lamadrid de Pablo, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom súbor opatrení, ktoré podľa Komisie predstavujú takzvaný španielsky systém daňového leasingu, kvalifikuje ako novú štátnu pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom,

               —

               subsidiárne zrušil články 1 a 4 napadnutého rozhodnutia, ktoré ako príjemcov údajnej pomoci a ako jediných adresátov príkazu na vrátenie určujú investorov AIE (hospodárskych záujmových združení),

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom nariaďuje vrátenie údajnej pomoci,

               —

               zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom rozhoduje o legalite súkromných zmlúv medzi investormi a ďalšími subjektmi, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sa zhodujú s dôvodmi a tvrdeniami uvedenými vo veci T-700/13, Bankia/Komisia.


title: Vec T-498/12: Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. mája 2013 Koinopraxia Touristiki Loutrakiou/Komisia

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/29

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. mája 2013 Koinopraxia Touristiki Loutrakiou/Komisia
   (Vec T-498/12) (1)

   2013/C 189/61
   Jazyk konania: gréčtina
   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013.


title: Vec T-337/08: Žaloba podaná 18. augusta 2008 – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/ÚHVT (zobrazenie soba z čokolády)

text:
               11.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/17

         Žaloba podaná 18. augusta 2008 – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/ÚHVT (zobrazenie soba z čokolády)
   (Vec T-337/08)
   (2008/C 260/32)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Kilchberg, Švajčiarsko) (v zastúpení: R. Lange, E. Schalast a G. Hild, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 12. júna 2008 (vec R 780/2005-4),

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: trojrozmerná ochranná známka zobrazujúca soba z čokolády pre tovary v triede 30 (prihláška č. 4 098 489).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: Porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 40/94 (1), pretože prihlasovaná známka má požadovanú rozlišovaciu spôsobilosť a neexistuje požiadavka dostupnosti.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-511/09 P: Odvolanie podané 4. decembra 2009 : Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd proti rozsudku Súdu prvého stupňa (siedma komora) z  23. septembra 2009 vo veci T-296/06, Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd/Rada Európskej únie

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/24

         Odvolanie podané 4. decembra 2009: Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd proti rozsudku Súdu prvého stupňa (siedma komora) z 23. septembra 2009 vo veci T-296/06, Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd/Rada Európskej únie
   (Vec C-511/09 P)
   2010/C 37/30
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd (v zastúpení: A. Bentley, QC)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, Európska komisia, IML Industria Meccanica Lombarda Srl

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. septembra 2009 vo veci T-296/06, Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg., Co., Ltd./Rada Európskej únie v rozsahu, v akom zamieta prvú časť jeho prvého žalobného dôvodu v prvom stupni,

               —

               zrušiť nariadenie Rady (ES) č. 1136/2006 (1) v rozsahu, v akom na pákové mechaniky vyrábané odvolateľom ukladá antidumpingové clo prevyšujúce sumu cla, ktorá by bola splatná, ak by nebola prijatá napadnutá úprava vývoznej ceny, a

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania vrátane konania v prvom stupni.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ tvrdí, že napadnutý rozsudok nepriznáva správny právny účinok pojmu normálna hodnota definovanému článkom 2 ods. 7 písm. a) nariadenia Rady (EHS) č. 384/96 (2) o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, v znení zmien a doplnení. V dôsledku toho napadnutý rozsudok obsahuje nesprávny záver, že analogická normálna hodnota určená v súlade s uvedeným ustanovením nutne zodpovedá okamihu, kedy príslušné výrobky opúšťajú výrobnú linku v Číne, hoci samotný napadnutý rozsudok uvádza, že predajné náklady, administratívne výdavky a iné všeobecné náklady na domáci a zahraničný predaj nevznikli spoločnosti v Číne, ale prepojeným spoločnostiam v krajine s trhovou ekonomikou, v Hongkongu. Tento chybný záver viedol k tomu, že napadnutý rozsudok porušil článok 2 ods. 10 nariadenia Rady (EHS) č. 384/96 v znení zmien a doplnení vzhľadom na to, že potvrdil úpravu vývoznej ceny spočívajúcu v odpočítaní predajných nákladov, administratívnych výdavkov a iných všeobecných nákladov a ziskov prepojených spoločností v Hongkongu.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1136/2006 z 24. júla 2006, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a ustanovuje sa konečný výber dočasného cla uloženého na dovoz pákových mechaník s pôvodom v Čínskej ľudovej republike.
   Ú. v. EÚ L 205, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES L 56, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 45.


title: Vec T-230/07: Žaloba podaná 2. júla 2007 – Laboratorios Del Dr. Esteve/ÚHVT – Ester C (ESTER-E)

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/43

         Žaloba podaná 2. júla 2007 – Laboratorios Del Dr. Esteve/ÚHVT – Ester C (ESTER-E)
   (Vec T-230/07)
   (2007/C 199/82)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Laboratorios Del Dr. Esteve, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: K. Manhaeve, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Ester C Company (Prescott, Spojené štáty)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu zo 17. apríla 2007 vo veci č. R 737/2006-2,

               —

               zaviazať žalovaného – a prípadne Ester C Company – (spoločne a nerozdielne) na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Ester C Company.

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „ESTER-E“ pre výrobky a služby zaradené do tried 3 a 5 – prihláška č. 3163946.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Laboratorios Del Dr. Esteve SA.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: obrazová ochranná známka „ESTEVE“ pre výrobky zaradené do tried 1, 5 a 42 a národná obrazová ochranná známka „ESTEVE“ a „ESTEVE-LABORATORIO DEL DR. ESTEVE S.A.“ pre výrobky zaradené do triedy 5.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie námietky.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94.


title: Vec C-195/11 P: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  11. júla 2012 — Európska komisia/Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd, Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd, Rada Európskej únie

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/27

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 11. júla 2012 — Európska komisia/Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd, Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd, Rada Európskej únie
   (Vec C-195/11 P) (1)

   2012/C 366/51
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 18.6.2011.


title: Vec T-510/13: Žaloba podaná 23. septembra 2013 — Taliansko/Komisia

text:
               16.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 336/28

         Žaloba podaná 23. septembra 2013 — Taliansko/Komisia
   (Vec T-510/13)
   2013/C 336/60
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: P. Gentili, avvocato dello Stato, G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil oznámenie o verejných výberových konaniach EPSO/AD/260/13, 262/13, 263/13, 264/13, 265/13, 266/13 na vytvorenie rezervných zoznamov s cieľom prijať do služobného pomeru prekladateľov pre dánsky, anglický, francúzsky, taliansky, maltský, holandský a slovinský jazyk, uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie11. júla 2013 (Ú. v. EÚ C 199 A, s. 1),

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako tie, ktoré sú uvedené vo veci T-275/13, Taliansko/Komisia.


title: Vec F-52/12: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) zo 7. novembra 2013 — Cortivo/Parlament (Verejná služba — Úradníci — Dôchodky — Opravný koeficient — Členský štát bydliska — Pojem — Hlavné bydlisko — Bydlisko rozdelené medzi dva členské štáty — Doklady — Legitímna dôvera)

text:
               8.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/32

      Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) zo 7. novembra 2013 — Cortivo/Parlament
      (Vec F-52/12) (1)

      (Verejná služba - Úradníci - Dôchodky - Opravný koeficient - Členský štát bydliska - Pojem - Hlavné bydlisko - Bydlisko rozdelené medzi dva členské štáty - Doklady - Legitímna dôvera)
      (2014/C 71/62)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Maria Luisa Cortivo (Sagone, Francúzsko) (v zastúpení: A. Salerno, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: M. Ecker a S. Alves, splnomocnené zástupkyne)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie na jednej strane rozhodnutia, ktorým sa za hlavné bydlisko žalobkyne stanovuje Luxemburg, a na druhej strane rozhodnutia, ktoré obsahuje oznámenie o zmene práv žalobkyne na dôchodok a ktorým sa s účinnosťou od 1. januára 2010 zrušuje opravný koeficient pre Francúzsko

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Maria Luisa Cortivo znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Európsky parlament.

         (1)  Ú. v. EÚ C 200, 7.7.2012, s. 22.


title: Vec T-61/14: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2015 – Monster Energy/ÚHVT – Balaguer (icexpresso + energy coffee) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva icexpresso + energy coffee — Skoršie slovné ochranné známky Spoločenstva X-PRESSO MONSTER, HAMMER M X-PRESSO MONSTER ESPRESSO + ENERGY a MIDNIGHT M X-PRESSO MONSTER ESPRESSO + ENERGY — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods.1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/42

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2015 – Monster Energy/ÚHVT – Balaguer (icexpresso + energy coffee)
   (Vec T-61/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva icexpresso + energy coffee - Skoršie slovné ochranné známky Spoločenstva X-PRESSO MONSTER, HAMMER M X-PRESSO MONSTER ESPRESSO + ENERGY a MIDNIGHT M X-PRESSO MONSTER ESPRESSO + ENERGY - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods.1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 398/52)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Monster Energy Company (Corona, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: P. Brownlow, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: M. Rajh, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Luis Yus Balaguer (Movera, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. novembra 2013 (vec R 821/2013-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Monster Energy Company a pánom Luisom Yusom Balaguerom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Monster Energy Company je povinná znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 28.4.2014.


               15.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 33/6

         Žiadosť zo strany Borgarting Lagmannsrett rozhodnutím z 9. októbra 2006 o poradné stanovisko Súdneho dvora EZVO v prípade KLM Royal Dutch Airlines v Staten v/Finansdepartementet

   (Vec E-4/06)
   (2007/C 33/04)
   Rozhodnutím z 9. októbra 2006, ktoré bolo doručené podateľni súdu 16. októbra 2006, požiadal Borgarting Lagmannsrett (odvolací súd Borgarting) Súdny dvor EZVO o poradné stanovisko v prípade KLM Royal Dutch Airlines v Staten v/Finansdepartementet (nórsky štát reprezentovaný ministerstvom financií) v nasledujúcej otázke:

               1.

               Aký je právny základ a podmienky žiadosti o úhradu daní, ktoré členský štát získal v rozpore s ustanoveniami Dohody o EHP?


title: Vec C-463/11: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  18. apríla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — Nemecko) — L/M (Smernica 2001/42/ES — Posudzovanie vplyvov určitých plánov a programov na životné prostredie — Článok 3 ods. 4 a 5 — Určenie typov plánov, ktoré majú pravdepodobne významné environmentálne účinky — Zastavovací plán „vnútorného rozvoja“ , ktorý je podľa vnútroštátnej právnej úpravy oslobodený od environmentálneho posudzovania — Nesprávne posúdenie kvalitatívnej podmienky „vnútorného rozvoja“ — Neexistencia vplyvu na platnosť zastavovacieho plánu — Narušenie potrebného účinku smernice)

text:
               8.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/4

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 18. apríla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — Nemecko) — L/M
   (Vec C-463/11) (1)

   (Smernica 2001/42/ES - Posudzovanie vplyvov určitých plánov a programov na životné prostredie - Článok 3 ods. 4 a 5 - Určenie typov plánov, ktoré majú pravdepodobne významné environmentálne účinky - Zastavovací plán „vnútorného rozvoja“, ktorý je podľa vnútroštátnej právnej úpravy oslobodený od environmentálneho posudzovania - Nesprávne posúdenie kvalitatívnej podmienky „vnútorného rozvoja“ - Neexistencia vplyvu na platnosť zastavovacieho plánu - Narušenie potrebného účinku smernice)
   2013/C 164/06
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

   Žalobca: L
   Žalovaný: M

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg — Výklad článku 3 ods. 4 a 5 smernice 2001/42/ES Európskeho parlamentu a Rady z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie (Ú. v. ES L 197, s. 30; Mim. vyd. 15/006 s. 157) — Pôsobnosť — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca skrátené konanie bez posudzovania vplyvov na životné prostredie pri prijímaní urbanistických plánov týkajúcich sa malých území na miestnej úrovni, ktoré spĺňajú určité kvalitatívne a kvantitatívne kritériá — Nesprávne posúdenie kvalitatívnych kritérií

      Výrok rozsudku

   Článok 3 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/42/ES z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie v spojení s jej článkom 3 ods. 4 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava, o ktorú ide vo veci samej, podľa ktorej porušenie kvalitatívnej podmienky stanovenej normou, ktorou bola prebratá táto smernica, pre oslobodenie prijatia zastavovacieho plánu osobitného typu od environmentálneho posudzovania na základe uvedenej smernice nemá vplyv na platnosť tohto plánu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 355, 3.12.2011.


title: Vec C-141/10: Žaloba podaná 16. marca 2010 — Európska komisia/Holandské kráľovstvo

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/19

      Žaloba podaná 16. marca 2010 — Európska komisia/Holandské kráľovstvo
      (Vec C-141/10)
      (2010/C 161/28)
      Jazyk konania: holandčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: V. Kreuschitz a M. van Beek, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Holandské kráľovstvo

         Návrhy žalobkyne

                  —

                  určiť, že Holandské kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky opatrenia potrebné na odstránenie úpravy, na základe ktorej sa štátnym príslušníkom iných členských štátov Európskej únie pracujúcim na ropných vrtných plošinách v Holandsku nevyplácajú určité dávky sociálneho zabezpečenia, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 13 ods. 2 písm. a) a z článku 3 ods. 1 nariadenia (EHS) 1408/71 (1), ako aj z článkov 45 až 48 ZFEÚ,

                  —

                  zaviazať Holandské kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

                  1.

                  Európsky parlament žiadal v poslednej dobe opakovane Komisiu o informácie týkajúce sa portugalských štátnych príslušníkov s trvalým pobytom v Portugalsku, zamestnaných na ropných vrtných plošinách na Holandskom kontinentálnom šelfe, ktorí nemajú rovnaké pracovné podmienky a rovnakú sociálnu ochranu ako zamestnanci s trvalým bydliskom v Holandsku.

                  2.

                  V dôsledku toho zaslala Komisia Holandsku podľa článku 226 ES (teraz článok 258 ZFEÚ) písomnú upomienku a odôvodnené stanovisko. V ňom uviedla, že právne predpisy Holandska týkajúce sa sociálneho zabezpečenia sa musia uplatňovať aj na tých pracovníkov na holandských ropných vrtných plošinách, ktorí sú štátnymi príslušníkmi iných členských štátov Európskej únie. Odmietanie holandských orgánov poskytnúť týmto osobám holandské dávky sociálneho zabezpečenia je v rozpore s hlavou II nariadenia (ES) č. 1408/71, najmä s jeho článkom 13 ods. 2 písm. a), ako aj s článkami 39 ES až 42 ES (teraz články 45 až 48 ZFEÚ).

                  3.

                  Holandsko doteraz neprijalo opatrenia na odstránenie vnútroštátnej právnej úpravy, podľa ktorej sa určité dávky sociálneho zabezpečenia nevyplácajú štátnym príslušníkom iných členských štátov Európskej únie zamestnaným na ropných vrtných plošinách v Holandsku.

                  4.

                  Na základe toho dospela Komisia k záveru, že Holandsko si tým, že odmietlo vyplácať určité dávky sociálneho zabezpečenia štátnym príslušníkom iných členských štátov Európskej únie zamestnaným na ropných vrtných plošinách v Holandsku, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 13 ods. 2 písm. a), z článku 3 ods. 1 nariadenia (EHS) 1408/71 a z článkov 45 až 48 ZFEÚ.

         (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35).


title: Vec T-266/11: Žaloba podaná 19. mája 2011 — El Gazaerly/Rada

text:
               23.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 219/20

         Žaloba podaná 19. mája 2011 — El Gazaerly/Rada
   (Vec T-266/11)
   2011/C 219/31
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Naglaa Abdallah El Gazaerly (Londýn, Spojené kráľovstvo) [v zastúpení: D. Pannick, QC (Queen’s Counsel), R. Lööf, barrister, a M. O’Kane, solicitor]

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2011/172/SZBP z 21. marca 2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 76, s. 63) v rozsahu, v akom sa vzťahuje na žalobkyňu,

               —

               zrušil nariadenie Rady (EÚ) č. 270/2011 z 21. marca 2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 76, s. 4), ktorým sa vykonáva rozhodnutie Rady 2011/172/SZBP, v rozsahu, v akom sa vzťahuje na žalobkyňu,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu škody vo výške 10 000 eur a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že článok 29 ZEÚ predstavuje nesprávny a/alebo nedostatočný právny základ na prijatie rozhodnutia Rady 2011/172/SZBP, keďže:

                           —

                           uvedené rozhodnutie nesleduje cieľ zahraničnej politiky,

                           —

                           prijatie tohto rozhodnutia [a nariadenia Rady (EÚ) č. 270/2011] predstavuje zneužitie právomoci a

                           —

                           zápis žalobkyne do prílohy rozhodnutia Rady 2011/172/SZBP (a príslušného nariadenia) je nelogické.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že zaradenie žalobkyne do rozsahu pôsobnosti rozhodnutia Rady 2011/172/SZBP a nariadenia Rady (EÚ) č. 270/2011 porušuje jej právo na účinnú súdnu ochranu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že zaradenie žalobkyne do rozsahu pôsobnosti rozhodnutia Rady 2011/172/SZBP a nariadenia Rady (EÚ) č. 270/2011 porušuje zásadu proporcionality.

               4.

               Podľa štvrtého žalobného dôvodu žalobkyňa utrpela škodu ako priamy následok prijatia rozhodnutia Rady 2011/172/SZBP a nariadenia Rady (EÚ) č. 270/2011 a Únia je povinná jej ju nahradiť.


title: Vec C-47/05: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 18. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/26

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 18. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-47/05) (1)

   (2007/C 82/50)

      Jazyk konania: španielčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005.