title: Vec T-275/13: Žaloba podaná 23. mája 2013 — Taliansko/Komisia

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/49

         Žaloba podaná 23. mája 2013 — Taliansko/Komisia
   (Vec T-275/13)
   2013/C 207/81
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: P. Gentili, avvocato dello Stato, G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil oznámenie o verejnom výberovom konaní EPSO/AD/249/13 na vytvorenie dvoch rezervných zoznamov s 37 a 27 miestami na obsadenie voľných pracovných miest administrátorov (AD7) v oblastiach makroekonómia a finančná ekonómia,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba bola podaná proti oznámeniu o verejnom výberovom konaní EPSO/AD/249/13 na vytvorenie dvoch rezervných zoznamov s 37 a 27 miestami na obsadenie voľných pracovných miest administrátorov (AD7) v oblastiach makroekonómia a finančná ekonómia.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článkov 263 ZFEÚ, 264 ZFEÚ a 266 ZFEÚ.

                           —

                           Komisia porušila záväznosť rozsudku Súdneho dvora vo veci C-566/10 P, ktorý vyhlásil oznámenia obmedzujúce jazyky, ktoré môžu uchádzači uviesť ako druhý jazyk, len na angličtinu, francúzštinu a nemčinu, za protiprávne.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 342 ZFEÚ a článkov 1 a 6 nariadenia č. 1/58.

                           —

                           V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že obmedzením počtu jazykov, ktoré možno použiť ako druhý jazyk uchádzačov v rámci výberových konaní Európskej únie, Komisia v praxi zaviedla nové pravidlo týkajúce sa jazykov inštitúcií, čím zasiahla do výlučnej právomoci Rady v tejto oblasti.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 12 ES, teraz článok 18 ZFEÚ, článku 22 Charty základných práv Európskej únie, článku 6 ods. 3 EÚ, článku 1 ods. 2 a článku 3 prílohy III Služobného poriadku úradníkov, článkov 1 a 6 nariadenia č. 1/58, článku 1d ods. 1 a 6, článku 27 ods. 2 a článku 28 písm. f) Služobného poriadku úradníkov.

                           —

                           Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že obmedzenie jazykového režimu, ktoré ukladá Komisia, je diskriminačné, pretože vyššie citované právne ustanovenia zakazujú uložiť európskym občanom a európskym úradníkom jazykové obmedzenia, ktoré nie sú všeobecne a objektívne stanovené rokovacími poriadkami inštitúcií uvedenými v článku 6 nariadenia č. 1/58 a ktoré neboli doteraz prijaté a zakazujú zavedenie takýchto obmedzení, ak na to neexistuje osobitný a odôvodnený dôvod služby.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení článku 6 ods. 3 ZEÚ, ktorý zakotvuje zásadu ochrany legitímnej dôvery ako základné právo vyplývajúce z ústavných tradícií spoločných pre členské štáty.

                           —

                           Podľa žalobkyne Komisia narušila dôveru občanov, pokiaľ ide o výber druhého jazyka z ktoréhokoľvek jazyka Únie, ako to bolo možné až do roku 2007 a ako to Súdny dvor potvrdil vo svojom vykonateľnom rozsudku C-566/10 P.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na zneužití právomoci a porušení zásadných ustanovení vyplývajúcich z povahy a účelu oznámení o výberových konaniach.

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že preventívnym a všeobecným obmedzením jazykov, ktoré si možno vybrať ako druhý jazyk, na tri, Komisia v štádiu oznámenia a podmienok prijatia predčasne pristúpila k overovaniu jazykových znalostí uchádzačov, ktoré sa má uskutočniť až v rámci výberového konania. Z toho vyplýva, že jazykové znalosti sa stali rozhodujúcimi v porovnaní s odbornými znalosťami.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na porušení článku 18 ZFEÚ a článku 24 ods. 4 ZFEÚ, článku 22 Charty základných práv Európskej únie, článku 2 nariadenia č. 1/58 a článku 1d ods. 1 a 6 Služobného poriadku úradníkov.

                           —

                           Žalobkyňa v tejto súvislosti uvádza, že stanovením podmienky, že kandidatúry musia byť povinne zaslané v angličtine, vo francúzštine alebo v nemčine a že EPSO v tom istom jazyku zašle uchádzačom oznámenia o priebehu výberového konania, bolo porušené právo občanov Únie komunikovať vo svojom vlastnom jazyku s inštitúciami a došlo k ďalšej diskriminácií osôb, ktoré dostatočne neovládajú tieto tri jazyky.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod založený na porušení článkov 1 a 6 nariadenia 1/58, článku 1d ods. 1 a 6 a článku 28 písm. f) Služobného poriadku úradníkov, článku 1 ods. 1 písm. f) prílohy III Služobného poriadku úradníkov a článku 296 ods. 2 ZFEÚ (nedostatok odôvodnenia), ako aj zásady proporcionality so skreslením skutkových okolností.

                           —

                           Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že Komisia toto obmedzenie na tri jazyky odôvodnila požiadavkou, aby boli noví zamestnanci hneď schopní komunikovať v rámci inštitúcií. Toto odôvodnenie skresľuje skutkové okolnosti, pretože sa nezdá, že tieto tri jazyky sú v komunikácii medzi rôznymi jazykovými skupinami v rámci inštitúcií najpoužívanejšie; toto odôvodnenie je navyše neprimerané v porovnaní s obmedzením základného práva, akým je právo na zákaz jazykovej diskriminácie.


title: Vec T-714/15: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2016 – Makhlouf/Rada

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/36

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2016 – Makhlouf/Rada
   (Vec T-714/15) (1)

   (2016/C 410/65)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 15.2.2016.


title: Vec C-179/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 25. marca 2016 – F. Hoffmann-La Roche AG, La Roche SpA, Novartis AG, Novartis Farma SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               20.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 25. marca 2016 – F. Hoffmann-La Roche AG, La Roche SpA, Novartis AG, Novartis Farma SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Vec C-179/16)
   (2016/C 222/05)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľky: F. Hoffmann-La Roche AG, La Roche SpA, Novartis AG, Novartis Farma SpA

      Odporca: Autorità Garante della Concorrenza e del mercato

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Umožňuje správny výklad článku 101 ZFEÚ, aby sa za konkurentov považovali zmluvné strany licenčnej zmluvy, v prípade, že spoločnosť poskytujúca licenciu pôsobí na dotknutom relevantnom trhu iba na základe tejto zmluvy? Ak nastala táto situácia, vymykajú sa, a ak áno, do akej miery, prípadné obmedzenia hospodárskej súťaže zo strany spoločnosti, ktorá je nadobúdateľom licencie, voči spoločnosti, ktorá je poskytovateľom licencie, hoci sa tieto obmedzenia výslovne nestanovili v licenčnej zmluve, z pôsobnosti článku 101 ods. 1 ZFEÚ, alebo sa na ne v každom prípade vzťahuje výnimka ex lege podľa článku 101 ods. 3 ZFEÚ?

               2.

               Umožňuje článok 101 ZFEÚ, aby vnútroštátny orgán pre ochranu hospodárskej súťaže vymedzil relevantný trh nezávisle od obsahu povolení na uvedenie na trh (PUT), ktoré v súvislosti s liekmi vydávajú príslušné orgány pre farmaceutickú reguláciu [AIFA - Agenzia Italiana del Farmaco (Talianska agentúra pre lieky) a EMA - European Medicines Agency] alebo naopak, pokiaľ ide o schválené lieky, treba právne relevantný trh v zmysle článku 101 ZFEÚ považovať za upravený a vytvorený predovšetkým na základe rozhodnutia príslušného regulačného orgánu, ktoré je záväzné aj pre vnútroštátny orgán pre ochranu hospodárskej súťaže?

               3.

               Umožňuje článok 101 ZFEÚ, aj s ohľadom na ustanovenia smernice 2001/83/ES, najmä jej článku 5, týkajúceho sa povolenia na uvedenie liekov na trh, aby sa v súvislosti s rovnakými liečebnými indikáciami považovali za zameniteľné, a teda aby boli súčasťou rovnakého relevantného trhu, liek používaný off-label a liek, pre ktorý sa vydalo PUT?

               4.

               Je podľa článku 101 ZFEÚ na účely vymedzenia relevantného trhu významné zistenie, okrem skutočnosti, že dotknuté farmaceutické výrobky sú z vecného hľadiska zameniteľné na strane dopytu, či sa predmetné lieky ponúkajú na danom trhu v súlade alebo v rozpore s regulačným rámcom týkajúcim sa uvádzania liekov na trh?

               5.

               Možno v každom prípade považovať zosúladený postup, zameraný na zdôraznenie menšej bezpečnosti alebo nižšej účinnosti lieku, za konanie obmedzujúce súťaž na základe cieľa, ak túto nižšiu účinnosť alebo bezpečnosť, hoci nevychádza z jednoznačných vedeckých poznatkov, nemožno vzhľadom na stav vedeckého poznania v čase relevantnom v prejednávanej veci ani nevyvrátiteľne vylúčiť?


title: Vec F-13/09: Žaloba podaná 19. februára 2009 – Peláez Jimeno/Parlament

text:
               18.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/40

         Žaloba podaná 19. februára 2009 – Peláez Jimeno/Parlament
   (Vec F-13/09)
   2009/C 90/65
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Josefina Peláez Jimeno (Relegem – Asse, Belgicko) (v zastúpení: M. Casado García-Hirschfeld, advokátka)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu o zaradení žalobkyne ako úradníka v skúšobnej dobe do nižšej platovej triedy a platového stupňa, ako mala ako dočasný zamestnanec

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu o zaradení do platovej triedy a platového stupňa z 8. februára 2008, na základe ktorého bola žalobkyňa ako úradník v skúšobnej dobe zaradená do novej kategórie „AST“ platová trieda 1, platový stupeň 5, potvrdeného rozhodnutím o zamietnutí sťažnosti generálneho tajomníka Európskeho parlamentu z 12. novembra 2008,

               —

               zaviazať Európsky parlament na náhradu trov konania.


title: Vec T-469/15: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2016 – Bena Properties/Rada

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/34

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2016 – Bena Properties/Rada
   (Vec T-469/15) (1)

   (2016/C 410/55)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 337, 12.10.2015.


title: Vec C-432/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španielsko) 2. augusta 2016 – Carolina Minayo Luque/Quitxalla Stars, S.L. a Fondo de Garantia Salarial

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španielsko) 2. augusta 2016 – Carolina Minayo Luque/Quitxalla Stars, S.L. a Fondo de Garantia Salarial
   (Vec C-432/16)
   (2016/C 410/02)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Carolina Minayo Luque

      Odporkyne: Quitxalla Stars, S.L. a Fondo de Garantia Salarial

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 10 bod 1 smernice 92/85/EHS (1) vykladať v tom zmysle, že situácia, keď nastanú „výnimočn[é] prípad[y] nesúvisiac[e] s ich stavom, ktoré povoľujú vnútroštátne právne predpisy a/alebo vnútroštátna prax“, sa ako výnimka zo zákazu prepustenia tehotných pracovníčok považuje za splnenú už pri samotnom preukázaní súbehu objektívnych hospodárskych, technických, organizačných alebo prevádzkových dôvodov v tom zmysle, v akom ich definuje článok 51 bod 1 Estatuto de los Trabajadores (Zákonník práce), na ktorý odkazuje článok 52 písm. c) Zákonníka práce?

               2.

               Má sa v prípade objektívneho prepúšťania jednotlivcov z hospodárskych, technických, organizačných alebo prevádzkových dôvodov na účely konštatovania existencie výnimočných prípadov, ktoré odôvodňujú prepustenie tehotných pracovníčok, pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok v súlade s článkom 10 bodom 1 smernice 92/85/EHS, vyžadovať, aby dotknutá pracovníčka nemohla byť preradená na iné pracovné miesto alebo aby neexistovali iní pracovníci na porovnateľných pracovných miestach, ktorí by mohli byť dotknutí, alebo stačí, ak sa preukážu hospodárske, technické a prevádzkové dôvody, ktoré sa týkajú jej pracovného miesta?

               3.

               Je právna úprava, akou je španielska právna úprava, ktorá preberá zákaz prepustenia tehotných pracovníčok, pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok stanovený v článku 10 bode 1 smernice 92/85/EHS tak, že stanovuje záruku, na základe ktorej v prípade, ak sa nepreukážu opodstatnené dôvody ich prepustenia, súd určí, že prepustenie je neplatné (reparačná ochrana), bez toho, aby stanovila zákaz prepustenia (preventívna ochrana), v súlade s uvedeným ustanovením?

               4.

               Je právna úprava, akou je španielska právna úprava, ktorá nestanovuje v prospech tehotných pracovníčok, pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok prednostné právo naďalej pracovať v podniku v prípade objektívneho prepúšťania jednotlivcov z hospodárskych, technických, organizačných alebo prevádzkových dôvodov, v súlade s článkom 10 bodom 1 smernice 92/85/EHS?

               5.

               Je vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej sa výpoveď, o akú ide v prejednávanej veci, v ktorej nie je spomenutá existencia výnimočného prípadu ani kritérium odôvodňujúce výber danej pracovníčky napriek jej tehotenstvu, považuje za dostatočnú, v súlade s článkom 10 bodom 2 smernice 92/85/EHS?

      (1)  Smernica Rady 92/85/EHS z 19. októbra 1992 o zavedení opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok (desiata samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) (Ú. v. ES L 348, 1992, s. 1; Mim. vyd. 05/002, s. 110).


title: Vec C-320/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Lille (Francúzsko) 6. júna 2016 – trestné konanie proti Uber France SAS

text:
               16.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Lille (Francúzsko) 6. júna 2016 – trestné konanie proti Uber France SAS
   (Vec C-320/16)
   (2016/C 296/29)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de grande instance de Lille

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Uber France SAS

      Prejudiciálna otázka

   Zavádza článok L3124-13 Zákona o doprave, vychádzajúci zo zákona č. 2014-1104 z 1. októbra 2014 o taxislužbách a limuzínach s vodičom nové technické pravidlo, ktoré nie je implicitné, týkajúce sa jednej alebo viacerých služieb informačnej spoločnosti v zmysle smernice 98/34/ES z 22. júna 1998 (1), ktorá stanovuje povinnosť predchádzajúceho oznámenia tohto znenia Európskej komisii na základe článku 8 tejto smernice alebo toto pravidlo vyplýva zo smernice 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách (2), ktorá vylučuje vo svojom článku 2 písm. d) dopravu?
   V prípade kladnej odpovede na prvú časť otázky, má porušenie povinnosti oznámenia stanovenej v článku 8 smernice za následok neuplatniteľnosť článku L. 3124-13 zákona o doprave na osoby podliehajúce súdnej právomoci?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998 o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov (Ú. v. ES L 204, 21.7.1998, s. 37).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu (Ú. v. EÚ L 376, 27.12.2006, s. 36).


title: Vec T-492/11: Žaloba podaná 21. septembra 2011 —  „Rauscher“ Consumer Products/ÚHVT (Zobrazenie tampónu)

text:
               3.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/20

         Žaloba podaná 21. septembra 2011 — „Rauscher“ Consumer Products/ÚHVT (Zobrazenie tampónu)
   (Vec T-492/11)
   2011/C 355/36
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa:„Rauscher“ Consumer Products GmbH (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: M. Stütz, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 20. júla 2011 vo veci R 2168/2010-1,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka, ktorá zobrazuje tampón, pre tovary zaradené do tried 3a 5.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, keďže dotknutá ochranná známka Spoločenstva má rozlišovaciu spôsobilosť.


title: Vec T-486/14: Žaloba podaná 25. júna 2014 – Stavytskyi/Rada

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/45

         Žaloba podaná 25. júna 2014 – Stavytskyi/Rada
   (Vec T-486/14)
   2014/C 303/53
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Edward Stavytskyi (Belgicko) (v zastúpení: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta a M. Gambardella, lawyers)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacieho rozhodnutie Rady 2014/216/SZBP zo 14. apríla 2014, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 111, s. 91), a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 381/2014 zo 14. apríla 2014, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 111, s. 33) v rozsahu, v akom napadnuté akty zaraďujú žalobcu do zoznamu osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa reštriktívne opatrenia uplatňujú,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobca uvádza šesť žalobných dôvodov týkajúcich sa porušenia základnej procesnej požiadavky, ako aj porušenia Zmlúv a právnych noriem týkajúcich sa ich vykonania: porušenie práva byť vypočutý, porušenie oznamovacej povinnosti, nedostatok odôvodnenia, porušenie práva na obranu, nesprávny právny základ a zjavne nesprávne posúdenie.
   Žalobca tvrdí, že ho Rada nevypočula a že to nemožno nijakým tvrdením vyvrátiť. Rada navyše neoznámila napadnuté akty žalobcovi, a tieto akty v každom prípade obsahovali nedostatok odôvodnenia. Rada neodpovedala na žiadosti o prístup k informáciám a dokumentom. Týmito opomenutiami Rada porušila právo na obranu žalobcu, ktorému bola odmietnutá možnosť vyjadriť účinne svoje tvrdenia voči záverom Rady, pretože tieto závery neboli žalobcovi sprístupnené. Opatrenia prijaté Radou navyše nepredstavujú opatrenia zahraničnej politiky, avšak predstavujú medzinárodnú spoluprácu v trestnom konaní, čím teda boli prijaté na nesprávnom právnom základe. Napokon Rada prijala opatrenia bez riadneho posúdenia relevantného skutkového stavu, ako aj judikatúry Európskeho súdu pre ľudské práva týkajúcej sa trestného konania na Ukrajine, predovšetkým v súvislosti so stíhaním bývalých vládnych úradníkov.


title: Vec C-200/15: Žaloba podaná 29. apríla 2015 – Európska komisia/Portugalská republika

text:
               22.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/25

         Žaloba podaná 29. apríla 2015 – Európska komisia/Portugalská republika
   (Vec C-200/15)
   (2015/C 205/33)
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Wasmeier a P. Guerra e Andrade, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika si tým, že na účely stanovenia základu dane z ojazdených vozidiel pochádzajúcich z iného členského štátu a dovezených do Portugalska uplatňovala pri výpočte zníženia hodnoty vozidiel mechanizmus, ktorý nezohľadňuje skutočnú hodnotu vozidla, najmä nezohľadňuje zníženie hodnoty vozidiel mladších ako jeden rok ani ďalšie znižovanie hodnoty vozidiel starších ako päť rokov, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 110 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia uvádza, že ustanovenia článku 11 portugalského zákonníka o dani z vozidiel (Código do imposto sobre veículos) sú vo vzťahu k motorovým vozidlám dovezeným do Portugalska, teda ojazdeným vozidlám s trvalou poznávacou značkou iného členského štátu uvedeným na trh v Portugalsku, diskriminačné. Na rozdiel od ojazdených vozidiel pôvodne uvedených na trh v Portugalsku podliehajú totiž dovezené vozidlá pochádzajúce z iných členských štátov sadzbám dane, ktoré patrične neodrážajú zníženie hodnoty vozidla. Konkrétne sa znížená sadzba dane uplatňuje až po roku používania a po piatich rokoch používania hodnota zníženej sadzby nemôže presiahnuť 52 %.


title: Vec T-81/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. februára 2014 — Beco/Komisia [ „Dumping — Dovoz spojovacích materiálov z nehrdzavejúcej ocele pochádzajúcich z Čínskej ľudovej republiky a Taiwanu — Žiadosť o náhradu zaplateného cla — Článok 11 ods. 8 druhý pododsek nariadenia (ES) č. 1225/2009 — Právna istota“ ]

text:
               29.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/22

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. februára 2014 — Beco/Komisia
   (Vec T-81/12) (1)

   (Dumping - Dovoz spojovacích materiálov z nehrdzavejúcej ocele pochádzajúcich z Čínskej ľudovej republiky a Taiwanu - Žiadosť o náhradu zaplateného cla - Článok 11 ods. 8 druhý pododsek nariadenia (ES) č. 1225/2009 - Právna istota)
   2014/C 93/37
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Beco Metallteile-Handels GmbH (Spaichingen, Nemecko) (v zastúpení: T. Pfeiffer, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: H. van Vliet a T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2011) 9112 v konečnom znení z 13. decembra 2011 týkajúceho sa žiadosti o náhradu antidumpingového cla zaplateného pri dovoze spojovacích materiálov z nehrdzavejúcej ocele pochádzajúcich z Čínskej ľudovej republiky a Taiwanu

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie K(2011) 9112 v konečnom znení z 13. decembra 2011 týkajúce sa žiadosti o náhradu antidumpingového cla zaplateného pri dovoze spojovacích materiálov z nehrdzavejúcej ocele pochádzajúcich z Čínskej ľudovej republiky a Taiwanu sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 21.4.2012.


title: Vec F-45/15: Žaloba podaná 19. marca 2015 – ZZ/Europol

text:
               8.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/34

         Žaloba podaná 19. marca 2015 – ZZ/Europol
   (Vec F-45/15)
   (2015/C 190/39)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: J.-J. Ghosez, advokát)

      Žalovaný: Európsky policajný úrad (Europol)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie implicitného rozhodnutia žalovaného nevyhovieť žiadosti žalobcu uzavrieť s ním zmluvu na dobu neurčitú

      Návrhy žalobcu

               —

               Zrušiť implicitné rozhodnutie o zamietnutí prijaté žalovaným 31. mája 2014 a rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti žalobcu z 22. decembra 2014, ktorými oboma mu bolo odmietnuté poskytnúť zmluvu na dobu neurčitú,

               —

               v dôsledku toho, a predovšetkým, rozhodnúť, že ku koncu teraz platnej zmluvy mu Europol ponúkne zmluvu na dobu neurčitú,

               —

               subsidiárne, ak by sa ukázalo, že by bolo vhodné zohľadniť iba jedinú zmluvu uzatvorenú podľa Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov v Európskej únii (PZOZ), rozhodnúť, že žalobcovi ponúkne Europol ku koncu teraz platnej zmluvy druhú zmluvu na dobu určitú uzatvorenú podľa PZOZ,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu všetkých trov konania.


title: Vec T-539/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. septembra 2016 – LLR-G5/EUIPO – Glycan Finance (SILICIUM ORGANIQUE G5 LLR-G5) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie SILICIUM ORGANIQUE G5 LLR-G5 — Skoršie medzinárodné slovné ochranné známky Silicium Organique G5- Glycan 5-Si-Glycan-5-Si-G5 a Silicium Organique G5 — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. septembra 2016 – LLR-G5/EUIPO – Glycan Finance (SILICIUM ORGANIQUE G5 LLR-G5)
   (Vec T-539/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie SILICIUM ORGANIQUE G5 LLR-G5 - Skoršie medzinárodné slovné ochranné známky Silicium Organique G5- Glycan 5-Si-Glycan-5-Si-G5 a Silicium Organique G5 - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 410/25)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: LLR-G5 Ltd (Castlebar, Írsko) (v zastúpení: A. von Mühlendahl, H. Hartwig, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Glycan Finance Corp. Ltd (Sheffield, Spojené kráľovstvo)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 11. júna 2015 (vec R 291/2014-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Glycan Finance Corp. a LLR-G5

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               LLR-G5 Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 381, 16.11.2015.


title: Vec T-331/16: Žaloba podaná 28. júna 2016 – Hello Media/EUIPO – Hola (#hello media group)

text:
               16.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/32

         Žaloba podaná 28. júna 2016 – Hello Media/EUIPO – Hola (#hello media group)
   (Vec T-331/16)
   (2016/C 296/41)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hello Media, SL (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: A. Alejos Cutuli, abogada)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Hola, SL (Madrid, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovné prvky „#hello media group“ – prihláška č. 12 441 317.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 21. apríla 2016 vo veci R 2012/2015-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               zamietol námietku B 2 336 371 voči prihláške ochrannej známky Európskej únie č. 12 441 317,

               —

               nariadil zápis ochrannej známky Európskej únie č. 12 441 317 „#hello media group“,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-261/14 P: Odvolanie podané 25. apríla 2014 : Robert Walton proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z  27. februára 2014 vo veci F-32/13, Walton/Komisia

text:
               21.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/25

         Odvolanie podané 25. apríla 2014: Robert Walton proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 27. februára 2014 vo veci F-32/13, Walton/Komisia
   (Vec T-261/14 P)
   2014/C 235/34
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Robert Walton (Oxford, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: F. Moyse, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil uznesenie Súdu pre verejnú službu z 27. februára 2014 vo veci F-32/13, Walton/Komisia,

               —

               vrátil vec Súdu pre verejnú službu, aby preskúmal tretí žalobný dôvod návrhu na začatie konania a rozhodol o ďalších dvoch žalobných dôvodoch v súlade s rozsudkom v konaní o odvolaní,

               —

               zaviazal odporkyňu v konaní o odvolaní na náhradu trov odvolacieho konania a konania na prvom stupni.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza štyri odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod založený na porušení článku 36 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie, lebo Súd pre verejnú službu neodôvodnil svoje rozhodnutie a nerozhodol o jednom zo žalobných dôvodov predložených na prvom stupni.

               2.

               Druhý odvolací dôvod založený na porušení zásady právnej sily rozhodnutej veci, lebo Súd pre verejnú službu nesprávne právne kvalifikoval predmety a dôvody vybraných rozhodnutí a rozsudkov, pokiaľ ide o predmet žaloby na prvom stupni.

               3.

               Tretí odvolací dôvod založený na porušení práva na spravodlivý proces.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod založený na porušení práva na obranu a legitímnu dôveru, ktoré malo za následok ospravedlniteľný omyl na strane odvolateľa.


title: Vec C-536/07: Žaloba podaná 30. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/33

         Žaloba podaná 30. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-536/07)
   (2008/C 51/56)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Kukovec a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Spolková republika Nemecko si tým, že mesto Kolín 6. augusta 2004 uzatvorilo zmluvu s Grundstücksgesellschaft Köln Messe 15 bis 18 GbR (medzičasom Grundstücksgesellschaft Köln Messe 8-11) bez toho, aby vykonalo verejné obstarávanie s celoeurópskym vyhlásením podľa článku 7 v spojení s článkom 11 smernice Rady 93/37/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania prác (1) ustanovení, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedenej smernice,

               —

               zaviazať Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Článok 7 smernice Rady 93/37/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania prác (ďalej len „smernica“) zaväzuje verejných obstarávateľov dodržať pri verejnom obstarávaní prác určité postupy. Rokovacie konanie sa uplatňuje iba vo výnimočných prípadoch a za presne stanovených podmienok, spravidla sa ale uplatňuje otvorená súťaž alebo užšia súťaž. S cieľom, aby v oblasti verejného obstarávania bola zachovaná skutočná hospodárska súťaž, je nevyhnutné, aby plánované verejné obstarávanie prác bolo spravidla oznámené v celom Spoločenstve. Článok 11 smernice obsahuje príslušné ustanovenia o oznamovaní.
   Žaloba sa týka verejného obstarávania prác, ktoré uskutočnilo mesto Kolín bez dodržania potrebného postupu, resp. bez oznámenia, v prospech jednej súkromnej investičnej spoločnosti. Cieľom verejného obstarávania bolo postavenie štyroch veľtržných hál určených na užívanie spoločnosťou KölnMesse GmbH, súkromnej spoločnosti, ktorej väčšina podielov patrí mestu Kolín. Na základe napadnutej zmluvy má investičná spoločnosť postaviť nové veľtržné haly a príslušné priestory podľa podrobných špecifikácií. Mesto si prenajalo budovy na pevne stanovenú dobu 30 rokov za celkové nájomné vo výške viac ako 600 miliónov eur. V rámci zmluvy o podnájme bude mesto budovy ďalej prenajímať veľtržnému podniku KölnMesse GmbH.
   Podľa názoru Komisie ide pritom o verejné obstarávanie prác, ktoré malo prebehnúť podľa smernice v rámci celoeurópsky vyhláseného výberového konania. Po prvé, mesto Kolín ako územne správny celok je verejným obstarávateľom v zmysle smernice. Je teda ohľadne obstarávania prác spadajúcich do pôsobnosti smernice povinné dodržiavať ustanovenia o postupoch zakotvené v tejto smernici. Po druhé, Komisia zastáva názor, že zmluvu napriek jej označeniu ako „nájomná zmluva“ a zdanlivo prednostnej úprave (odplatného) práva na užívanie treba na základe nižšie uvedených dôvodov treba klasifikovať ako verejnú zmluvu na zhotovenie prác v zmysle článku 1 písm. a) smernice.
   Definícia verejnej zmluvy na zhotovenie prác podľa práva Spoločenstva zahrňuje aj zmluvy, ktorých účelom je zabezpečenie možnosti užívať budovu, ktorá ešte neexistuje, ale ktorá je presne stanovená verejným obstarávateľom v jeho špecifikáciách. Keďže podľa judikatúry Súdneho dvora sa zaradenie zmluvy vykazujúcej rozličné prvky riadi podľa jej hlavného predmetu, je označenie predmetnej zmluvy ako „nájomná zmluva“ a taktiež jej prípadné zaradenie ako takej podľa nemeckého práva, pre posúdenie podľa smernice irelevantné.
   Pokiaľ ide o predmetnú zmluvu, z hospodárskej súvislosti a z okolností uzatvorenia zmluvy vyplýva, že zmluvným stranám pri uzatváraní hlavnej zmluvy išlo najmä o zriadenie veľtržných hál podľa detailných špecifikácii daných mestom Kolín. Ťažiskom zmluvy je financovanie stavebných prác pri časovom rozložení protiplnenia. Z hospodárskeho hľadiska zmluva vedie k rovnakému výsledku ako zmluva o dielo na stavebné práce.
   Z hľadiska ustanovení smernice nie je podstatné, či zadávateľ bude alebo nebude majiteľom budovy, ktorá sa má postaviť, resp. či chce budovu sám užívať alebo uvažuje dať ju k dispozícii verejnosti alebo určitým tretím osobám.
   Právo užívať je v tomto prípade len dôsledkom skutočnosti, že stavebný pozemok (a tým podľa nemeckého práva nevyhnutne aj budova, ktorá sa má na ňom postaviť) je vo vlastníctve súkromného stavebníka. Skutočnosť, že budúcim užívateľom veľtržných hál bude KölnMesse GmbH, nemení nič na tom, že zmluvnou stranou investičnej spoločnosti je len mesto Kolín a že len voči nemu má povinnosť splniť záväzok zo zmluvy.
   Keďže nie sú známe žiadne skutočnosti, ktoré by odôvodňovali voľné uzavretie zmluvy bez predchádzajúceho oznámenia o verejnom obstarávaní, Komisia musí vyvodiť záver, že uzatvorením spornej zmluvy, ktorú uzatvorilo mesto Kolín bez predchádzajúceho oznámenia, Spolková republika Nemecko si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice.

      (1)  Ú. v. ES L 199, s. 54; Mim. vyd. 06/002, s. 163.


title: Vec T-176/15: Žaloba podaná 10. apríla 2015 – Golparvar/Rada

text:
               6.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/22

         Žaloba podaná 10. apríla 2015 – Golparvar/Rada
   (Vec T-176/15)
   (2015/C 221/32)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Gholam Hossein Golparvar (Teherán, Irán) (v zastúpení: M. Taher, solicitor, T. de la Mare a R. Blakeley, barristers)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/236 z 12. februára 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu v rozsahu, v akom sa týka žalobcu,

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2015/230 z 12. februára 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu v rozsahu, v akom sa týka žalobcu,

               —

               zaviazal Radu, aby žalobcovi nahradila škodu vo výške 50  000 eur a

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania žalobcu v súvislosti s touto žalobou.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza osem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení

                           —

                           Z dôvodu jeho odchodu do dôchodku v celom rozsahu (čo je nesporné) žalobca nespĺňa žiadne z kritérií pre zapísanie na zoznam a odôvodnenie Rady (ktorá jeho odchod do dôchodku nespochybňuje) je po skutkovej stránke nesprávne, takže Rada sa tým, že žalobcu opätovne zapísala na zoznam, dopustila zjavne nesprávneho posúdenia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení žalobcových procesných práv a práva na obhajobu

                           —

                           Rada porušila procesné práva žalobcu a jeho právo na obhajobu, keďže nezohľadnila pripomienky a dôkazy, ktoré žalobca predložil a ktoré jasne preukazovali jeho odchod do dôchodku v celom rozsahu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 266 ZFEÚ

                           —

                           Rada sa snažila o opätovné zapísanie žalobcu na zoznam na základe v podstate rovnakej právnej metodológie a totožných dôkazov, ako v prípade prvého zápisu, ktorý bol Všeobecným súdom zrušený.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady res iudicata

                           —

                           Opätovné zapísanie žalobcu predstavuje zneužitie postupu a porušuje zásady res iudicata a/alebo právnej istoty a/alebo právoplatne rozhodnutej veci.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený, okrem iného, na porušení zásady účinnosti a práva na účinnú súdnu ochranu

                           —

                           Opätovné zapísanie žalobcu porušuje zásadu účinnosti, právo na účinnú súdnu ochranu, jeho práv podľa článku 47 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“) alebo článkov 6 a 13 EDĽP.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení práva na riadnu správu vecí verejných

                           —

                           Opätovné zapísanie žalobcu predstavuje zneužitie právomoci a/alebo porušuje jeho právo na riadnu správu vecí verejných, tak ako je chránené článkom 41 Charty.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na porušení žalobcovho práva podľa článkov 7 a 14 Charty a/alebo článku 8 EDĽP a článku 1 Protokolu 1 k EDĽP a/alebo zásady proporcionality

                           —

                           Opätovné zapísanie žalobcu porušuje jeho základné práva na rešpektovanie jeho povesti a na pokojné užívanie majetku, ako aj zásadu proporcionality.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod je založený na protiprávnosti opätovného zapísania žalobcu na zoznam

                           —

                           Opätovné zapísanie žalobcu v každom prípade vychádza z domnienky legality reštriktívnych opatrení uložených spoločnosti Islamic Republic of Iran Shipping lines (ďalej len „IRISL“), avšak také opatrenia uložené spoločnosti IRISL sú protiprávne (z dôvodov uplatňovaných spoločnosťou IRISL, na ktoré sa tu odkazuje), takže opatrenia prijaté voči žalobcovi treba zrušiť.


title: Vec T-92/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. decembra 2014 – Ferriera Valsabbia a Valsabbia Investimenti/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s kruhovou oceľou na výstuž do betónu vo forme tyčí alebo valcov — Rozhodnutie, ktorým sa na základe nariadenia (ES) č. 1/2003 konštatuje porušenie článku 65 UO po skončení platnosti Zmluvy ESUO — Určenie cien a lehôt na zaplatenie — Obmedzovanie alebo kontrola výroby alebo predaja — Prekročenie právomoci — Právo na obhajobu — Jediné a pokračujúce porušenie — Pokuty — Stanovenie východiskovej sumy — Poľahčujúce okolnosti — Dĺžka správneho konania“ )

text:
               2.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 34/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. decembra 2014 – Ferriera Valsabbia a Valsabbia Investimenti/Komisia
   (Vec T-92/10) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s kruhovou oceľou na výstuž do betónu vo forme tyčí alebo valcov - Rozhodnutie, ktorým sa na základe nariadenia (ES) č. 1/2003 konštatuje porušenie článku 65 UO po skončení platnosti Zmluvy ESUO - Určenie cien a lehôt na zaplatenie - Obmedzovanie alebo kontrola výroby alebo predaja - Prekročenie právomoci - Právo na obhajobu - Jediné a pokračujúce porušenie - Pokuty - Stanovenie východiskovej sumy - Poľahčujúce okolnosti - Dĺžka správneho konania“))
   (2015/C 034/29)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Ferriera Valsabbia SpA (Odolo, Taliansko) a Valsabbia Investimenti SpA (Odolo) (v zastúpení: D. Fosselard, S. Amoruso a L. Vitolo, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne R. Sauer a B. Gencarelli, neskôr R. Sauer a R. Striani, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Manzini, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 7492 v konečnom znení z 30. septembra 2009 v konaní podľa článku 65 UO (vec COMP/37.956 – Výstužné tyče do betónu, opätovné prijatie), zmeneného a doplneného rozhodnutím Komisie K(2009) 9912 v konečnom znení z 8. decembra 2009 v rozsahu, v akom sa ním rozhodlo o porušení článku 65 UO zo strany žalobkýň, a zaväzuje ich na zaplatenie spoločne a nerozdielne pokuty 10,25 milióna eur, alebo subsidiárne návrh na zníženie výšky tejto pokuty

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Ferriera Valsabbia SpA a Valsabbia Investimenti SpA sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010.


title: Vec T-201/14: Žaloba podaná 26. marca 2014 – The Body Shop International/ÚHVT – Spa Monopole (SPA WISDOM)

text:
               21.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/19

         Žaloba podaná 26. marca 2014 – The Body Shop International/ÚHVT – Spa Monopole (SPA WISDOM)
   (Vec T-201/14)
   2014/C 235/26
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Body Shop International plc (Littlehampton, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: I. Vernimme, H. Viaene, S. Vandewynckel a D. Gillet, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgicko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 16. januára 2014 vo veci R 1516/2012-4,

               —

               zaviazal žalovaného, a ak je to potrebné vedľajšieho účastníka konania, na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „SPA WISDOM“ pre tovary zaradené do triedy 3 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 8 9 00  748.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: ochranné známky BENELUXU č. 3 89  230, 4 99  046, 3 72  307 pre slovné označenie „SPA“ a ochranná známka BENELUXU č. 6 93  395 pre slovné označenie „LES THERMES DE SPA“.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec C-88/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  13. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/25

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 13. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko
   (Vec C-88/06) (1)

   (2006/C 331/49)

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 108, 6.5.2006.


title: Vec T-7/10: Žaloba podaná 7. januára 2010 — Diagnostiko kai therapeftiko kentro Athinon Ygeia /ÚHVT

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/33

         Žaloba podaná 7. januára 2010 — Diagnostiko kai therapeftiko kentro Athinon „Ygeia“/ÚHVT
   (Vec T-7/10)
   2010/C 80/56
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Diagnostiko kai therapeftiko kentro Athinon „Ygeia AE“ (Atény, Grécko) (v zastúpení: K. Alexiou a S. Foteas, avvocati)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy žalobkyne

               —

               vyhovieť žalobe,

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu vo veci R 190/2009-2,

               —

               zapísať slovné označenie „ygeia“ ako ochrannú známku Spoločenstva, ktorá označuje spojitosť žalujúcej spoločnosti so službami, ktoré poskytuje,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovné označenie „ygeia“ pre služby triedy 44, lekárske služby — prihláška č. 7129001.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky na zápis.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: potvrdenie rozhodnutia prieskumového pracovníka a zamietnutie prihlášky na zápis.

      Dôvody žaloby: cieľom žaloby je zrušenie rozhodnutia druhého odvolacieho senátu ÚHVT vo veci R 190/2009-2.
   V prvom žalobnom dôvode žalobkyňa uvádza, že napadnuté rozhodnutie nesprávne považovalo označenie len za popisné, pričom dané označenie má rozlišovaciu spôsobilosť in abstracto.
   V druhom žalobnom dôvode žalobkyňa uvádza, že napadnuté rozhodnutie nesprávne odmietlo priznať označeniu rozlišovaciu spôsobilosť získanú jeho používaním. Aj keby sa vychádzalo z toho, že slovné označenie má popisnú povahu in abstracto, existuje používanie, ktoré zakladá rozlišovaciu spôsobilosť a opodstatňuje zrušenie rozhodnutia o neprípustnosti prihlášky na zápis.


title: Vec T-53/02: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. septembra 2005 Ricosmos/Komisia („Colné právo — Operácia vonkajšieho tranzitu Spoločenstva týkajúca sa cigariet — Podvod — Žiadosť o odpustenie dovozného cla — Nariadenie (EHS) č. 2913/92 — Nariadenie (EHS) č. 2454/93 — Klauzula spravodlivosti — Dodržanie lehôt — Práva na obhajobu — Zásada proporcionality — Pojem hrubá nedbanlivosť“)

text:
               15.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/8

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. septembra 2005 Ricosmos/Komisia
   (Vec T-53/02) (1)

   („Colné právo - Operácia vonkajšieho tranzitu Spoločenstva týkajúca sa cigariet - Podvod - Žiadosť o odpustenie dovozného cla - Nariadenie (EHS) č. 2913/92 - Nariadenie (EHS) č. 2454/93 - Klauzula spravodlivosti - Dodržanie lehôt - Práva na obhajobu - Zásada proporcionality - Pojem hrubá nedbanlivosť“)
   (2005/C 257/13)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ricosmos BV (Delfzijl, Holandsko) [v zastúpení: pôvodne M. Chatelin, M. Fleers a P. Metzler, neskôr J. Hertoghs, advokáti]

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev [v zastúpení: pôvodne M. van Beek a R. Tricot, neskôr M. van Beek a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia]
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie REM 09/00 zo 16. novembra 2001, ktorým vyhlásila, že odpustenie dovozných ciel, ktoré je predmetom žiadosti predloženej Holandským kráľovstvom v prospech žalobkyne, nie je oprávnené
   Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba sa zamieta.

               2)

               Žalobkyňa je povinný nahradiť vlastné trovy konania a trovy konania Komisie.

      (1)  Ú. v. ES C 118, 18.5.2002.


title: Vec T-197/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. mája 2015 – La Zaragozana/ÚHVT – Charles Cooper (GREEN’S) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva GREEN’S — Skoršia národná slovná ochranná známka AMBAR GREEN — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009“)

text:
               6.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/13

         Rozsudok Všeobecného súdu z 21. mája 2015 – La Zaragozana/ÚHVT – Charles Cooper (GREEN’S)
   (Vec T-197/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva GREEN’S - Skoršia národná slovná ochranná známka AMBAR GREEN - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009“))
   (2015/C 221/17)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: La Zaragozana, SA (Zaragoza, Španielsko) (v zastúpení: L. Broschat García, avocat)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. García Murillo a A. Folliard-Monguiral, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník konania pred Všeobecným súdom: Charles Cooper Ltd (Leeds, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. Granado Carpenter a M. Polo Carreño, avocats)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 21. januára 2014 (vec R 1284/2012-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi La Zaragozana, SA a Charles Cooper Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               La Zaragozana, SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 21.7.2014.


title: Vec C-99/13: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  15. júla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle — Belgicko) — Guy Kleynen/Conseil des ministres

text:
               19.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/8

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 15. júla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle — Belgicko) — Guy Kleynen/Conseil des ministres
   (Vec C-99/13) (1)

   2013/C 304/16
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 141, 18.5.2013.


title: Vec C-511/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Central Administrativo Norte (Portugalsko) 12. novembra 2012 — Joaquim Fernando Macedo Maia a i./Fundo de Garantia Salarial, IP

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/32

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Central Administrativo Norte (Portugalsko) 12. novembra 2012 — Joaquim Fernando Macedo Maia a i./Fundo de Garantia Salarial, IP
   (Vec C-511/12)
   2013/C 26/60
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Central Administrativo Norte

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Joaquim Fernando Macedo Maia, António Pereira Teixeira, António Joaquim Moreira David y Joaquim Albino Moreira David

      Odporca: Fundo de Garantia Salarial, IP

      Prejudiciálna otázka

   Má sa právo Únie v konkrétnej oblasti zabezpečenia mzdových nárokov z dôvodu platobnej neschopnosti zamestnávateľa — osobitne články 4 a 10 smernice 80/987/EHS (1) — vykladať v tom zmysle, že bráni ustanoveniu vnútroštátneho práva, podľa ktorého sú zabezpečené len nároky, ktorých splatnosť nastala v šiestich mesiacoch pred podaním návrhu na vyhlásenie platobnej neschopnosti zamestnávateľa, aj v prípade, ak zamestnanci podali proti zamestnávateľovi žalobu na Tribunal do Trabalho s cieľom dosiahnuť určenie dlžnej sumy súdom a jej nútené vymoženie?

      (1)  Smernica Rady z 20. októbra 1980 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa (Ú. v. EÚ L 283, s. 23; Mim. vyd. 05/001, s. 217).


title: Vec T-84/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  13. októbra 2008 – Azivo Algemeen Ziekenfonds De Volharding/Komisia

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/41

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 13. októbra 2008 – Azivo Algemeen Ziekenfonds De Volharding/Komisia
   (Vec T-84/06) (1)

   (2008/C 327/73)

      Jazyk konania: holandčina

   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 108, 6.5.2006.


title: Vec C-433/12 P: Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) zo 7. marca 2013 — Luigi Marcuccio/Súdny dvor Európskej únie (Odvolanie — Žaloba o mimozmluvnú zodpovednosť — Odmietnutie zo strany kancelárie Súdneho dvora vyhovieť podaniam zaslaným žalobcom prvému generálnemu advokátovi Súdneho dvora — Článok 256 ods. 2 ZFEÚ — Žiadosť o začatie konania o preskúmaní určitých rozhodnutí, ktorými sa ukončuje konanie, vyhlásenými Všeobecným súdom vo veciach, v ktorých prebieha konanie o odvolaní)

text:
               4.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/5

         Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) zo 7. marca 2013 — Luigi Marcuccio/Súdny dvor Európskej únie
   (Vec C-433/12 P) (1)

   (Odvolanie - Žaloba o mimozmluvnú zodpovednosť - Odmietnutie zo strany kancelárie Súdneho dvora vyhovieť podaniam zaslaným žalobcom prvému generálnemu advokátovi Súdneho dvora - Článok 256 ods. 2 ZFEÚ - Žiadosť o začatie konania o preskúmaní určitých rozhodnutí, ktorými sa ukončuje konanie, vyhlásenými Všeobecným súdom vo veciach, v ktorých prebieha konanie o odvolaní)
   2013/C 129/10
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (v zastúpení: G. Cipressa, avvocato)

      Ďalší účastník konania: Súdny dvor Európskej únie

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) z 3. júla 2012, Marcuccio/Súdny dvor (T-27/12), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu o uplatnenie zodpovednosti, ktorej cieľom bolo získať nápravu ujmy, ktorú údajne utrpel žalobca, v dôsledku toho, že kancelária odmietla vyhovieť podaniam zaslaným žalobcom prvému generálnemu advokátovi Súdneho dvora, v ktorých žiadal o začatie konania o preskúmaní rozhodnutí, ktorými sa ukončuje konanie, vyhlásenými Všeobecným súdom vo veciach T-278/07 P, T-114/08 P, T-32/09 P a T-166/09 P

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Luigi Marcuccio znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 355, 17.11.2012.


title: Vec T-450/08: Žaloba podaná 6. októbra 2008 – Coverpla/ÚHVT – Heinz-Glas (vzory)

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/34

         Žaloba podaná 6. októbra 2008 – Coverpla/ÚHVT – Heinz-Glas (vzory)
   (Vec T-450/08)
   (2009/C 6/69)
   Jazyk žaloby: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Coverpla (Nice, Francúzsko) (v zastúpení: P. Greffe a M. Chaminade, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Heinz-Glas GmbH (Kleintettau, Nemecko)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu zo 7. júla 2008, vec R 1411/2007-3, v rozsahu, v akom bolo zamietnuté odvolanie žalobkyne a v akom sa považoval vzor Spoločenstva „Tour“ č. 29178-0002 za neplatný,

               —

               vyhlásiť platnosť vzoru Spoločenstva „Tour“ č. 29178-0002 v triede 09-01.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaný vzor Spoločenstva, ktorý je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: vzor Spoločenstva č. 29178-0002 pre „fľaštičky“.

      Majiteľ vzoru Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: Heinz-Glas GmbH.

      Vzor účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: nezapísaná fľaštička s názvom „Empire“ s referenčným číslom F 3990.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: vyhlásenie neplatnosti vzoru Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: vzor Spoločenstva má požadované nové vlastnosti; dokumenty, ktoré predložil Heinz-Glas GmbH ako dôkaz, že žalobkyňa predstavila verejnosti skorší vzor fľaštičky identický s vzorom Spoločenstva, nemajú dôkaznú hodnotu.


title: Vec F-26/10: Žaloba podaná 6. mája 2010 — Costa/Komisia

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/58

         Žaloba podaná 6. mája 2010 — Costa/Komisia
   (Vec F-26/10)
   2010/C 179/100
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Antonino Costa (Thionville, Francúzsko) (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, ktorým sa vylúčilo povýšenie žalobcu v roku 2009 a zaviazanie žalovanej na zaplatenie určitej sumy z titulu náhrady nemajetkovej ujmy

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie AIPN o vylúčení žalobcu z konania o povýšení v roku 2009, o ktorom sa dozvedel 22. novembra 2009,

               —

               v rozsahu, v akom je to potrebné, zrušiť rozhodnutie z 27. januára 2010 o zamietnutí sťažnosti,

               —

               následne uložiť žalovanej povinnosť znovu začať v súlade so zákonom konanie o povýšení v roku 2009 a zahrnúť do neho aj žalobcu,

               —

               zaviazať žalovanú na zaplatenie sumy 25 000 eur z titulu náhrady nemajetkovej ujmy,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-331/06: Žaloba podaná 24. novembra 2006 – Evropaïki Dynamiki/EEA

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/77

         Žaloba podaná 24. novembra 2006 – Evropaïki Dynamiki/EEA
   (Vec T-331/06)
   (2006/C 326/157)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis a N. Keramidas, advokáti)

      Žalovaná: Európska environmentálna agentúra
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie EEA, ktorým sa ponuka žalobcu vyhodnotila ako neúspešná a zmluva bola uzavretá s úspešným uchádzačom,

               —

               zaviazať EES na náhradu trov konania a iných trov a výdavkov žalobcu súvisiacich s touto žalobou aj v prípade, že je táto žaloba zamietnutá.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojej žaloby žalobca tvrdí, že v rozhodnutí prijatom v rámci verejného obstarávania EEA/IDS/06/002 na „Poskytovanie poradenských IT služieb“ (Ú. v. ES 2006 S 118 – 125101), ktoré bolo žalobcovi oznámené listom zo 14. septembra 2006, Európska environmentálna agentúra („EEA“) nekonala v súlade so svojimi povinnosťami uvedenými vo Vykonávacích pravidlách a smernici 2004/18/ES, ako aj zásadou transparentnosti tým, že vopred uchádzačom neoznámila váhu jednotlivých kritérií, ktoré boli následne v rámci verejného obstarávania uplatnené.
   Ďalej žalobca tvrdí, že EEA sa dopustila niekoľkých zjavne nesprávnych posúdení, ktoré vyústili do zamietnutia jeho ponuky.
   Žalobca žiada aby bolo rozhodnutie o odmietnutí jeho ponuky a uzavretí zmluvy s troma ostatnými uchádzačmi zrušené a aby bola žalovaná zaviazaná na náhradu všetkých trov konania aj v prípade, že je žaloba zamietnutá.


title: Vec C-142/14 P: Odvolanie podané 24. marca 2014 : The Sunrider Corporation proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z  23. januára 2014 vo veci T-221/12, The Sunrider Corporation/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               7.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/11

         Odvolanie podané 24. marca 2014: The Sunrider Corporation proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 23. januára 2014 vo veci T-221/12, The Sunrider Corporation/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-142/14 P)
   2014/C 212/12
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: The Sunrider Corporation (v zastúpení: N. Dontas, K. Markakis, Δικηγόροι)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               vyhlásil toto odvolanie za prípustné,

               —

               čiastočne zrušil rozsudok vyhlásený 23. januára 2014 Všeobecným súdom Európskej únie (tretia komora) vo veci T-221/12 v rozsahu, v akom zamieta druhý žalobný dôvod (porušenie článku 75 druhej vety a článku 76 ods. 1 druhej vety nariadenia č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva (1)) a tretí žalobný dôvod [porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva], ktoré odvolateľka uviedla vo svojej žalobe z 25. mája 2012,

               —

               vrátil vec pred Všeobecný súd, aby ju opätovne preskúmal, pokiaľ ide o druhý a tretí žalobných dôvod, ktoré odvolateľka uviedla vo svojej žalobe z 25. mája 2012, a aby nanovo uplatnil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania, ktoré odvolateľka vynaložila v tomto konaní o odvolaní pred Súdnym dvorom Európskej únie,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania, ktoré odvolateľka vynaložila v prvostupňovom konaní pred Všeobecným súdom a

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu nevyhnutných výdavkov, ktoré odvolateľka vynaložila v správnom konaní R 2401/2010-4 pred štvrtým odvolacím senátom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   PRVÝ ODVOLACÍ DÔVOD: Všeobecný súd porušil článok 1 bod 2 smernice 2001/83/ES (2) a článok 2 prvý odsek nariadenia (ES) č. 726/2004 (3) v súvislosti s definíciou a rozsahom pojmu „lekársky“. Svoje právomoci prekročil tým, že vytvoril nové zákonné definície, konkrétne definíciu výrobkov „na lekárske účely v širšom zmysle slova“ a nezohľadnil platné zákonné definície prijaté normotvorcom Európskej únie.
   DRUHÝ ODVOLACÍ DÔVOD: Všeobecný súd porušil právo odvolateľky byť vypočutá tým, že bez odôvodnenia vychádzal zo „všeobecne známej skutočnosti“, ktorá je rozhodujúca pre rozhodnutie sporu. Porušil právo odvolateľky byť vypočutá tým, že v bode 77 napadnutého rozsudku rozhodol, že určitá skutočnosť spadá pod pojem „všeobecne známa skutočnosť“, pričom toto posúdenie nepodložil nijakým dôkazom, ktorý by sa nachádzal v spise k tejto veci, a nijako neodôvodnil, prečo bola konkrétna skutočnosť z právneho hľadiska kvalifikovaná ako „všeobecne známa“.
   TRETÍ ODVOLACÍ DÔVOD: Všeobecný súd porušil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva tým, že: a) uskutočnil obmedzené preskúmanie a posúdenie podobnosti výživových doplnkov na báze rastlín vo vzťahu výlučne k výrobkom výslovne uvedeným v názve triedy 32, pričom konkrétne nepreskúmal, či existuje akákoľvek podobnosť medzi výživovými doplnkami na báze rastlín a ostatnými výrobkami, ktoré patria medzi výrobky v triede 32; b) skreslil obsah napadnutého rozhodnutia a svojim posúdením a odôvodnením nahradil posúdenie a odôvodnenie odvolacieho senátu, pokiaľ ide o „dotknutú verejnosť“; c) dopustil sa nesprávneho právneho posúdenia pri preskúmaní a posúdení individuálnych faktorov/kritérií podobnosti dotknutých výrobkov, najmä pokiaľ ide o i) výklad a uplatnenie pojmu „lekársky“ ako pojmu charakterizujúceho hlavné určenie výživových doplnkov na báze rastlín; ii) právnu požiadavku, aby „veľká časť“ výrobcov dotknutých výrobkov boli tí istí; iii) kritérium/normu používanú pre porovnanie výrobkov; iv) zamietnutie druhého žalobného dôvodu ako neúčinného; v) nepreskúmanie faktora „vzájomnej zameniteľnosti“, a vi) nepreskúmanie povahy porovnávaných výrobkov.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).

      (2)  Smernica 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69).

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky (Text s významom pre EHP) (Ú. v. ES L 136, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 229).


               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/1

         2010/C 11/01
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 312, 19.12.2009

      Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 297, 5.12.2009

      Ú. v. EÚ C 282, 21.11.2009

      Ú. v. EÚ C 267, 7.11.2009

      Ú. v. EÚ C 256, 24.10.2009

      Ú. v. EÚ C 244, 10.10.2009

      Ú. v. EÚ C 233, 26.9.2009

   Tieto texty sú dostupné na adresách:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 10. marca 2005 vo veci C-491/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Hessischer Verwaltungsgerichtshof): Ottmar Hermann proti Stadt Frankfurt am Main (Nepriame dane — Smernica 92/12/EHS — Miestne dane z dodania alkoholických nápojov určených na ich okamžitú spotrebu na mieste)

text:
               14.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 115/6

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 10. marca 2005
   vo veci C-491/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Hessischer Verwaltungsgerichtshof): Ottmar Hermann proti Stadt Frankfurt am Main (1)

   (Nepriame dane - Smernica 92/12/EHS - Miestne dane z dodania alkoholických nápojov určených na ich okamžitú spotrebu na mieste)
   (2005/C 115/12)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-491/03, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Hessischer Verwaltungsgerichtshof (Nemecko) z 1. októbra 2003 a doručený Súdnemu dvoru 20. novembra 2003, ktorý súvisí s konaním: Ottmar Hermann (správca konkurznej podstaty Volkswirt Weinschänken GmbH) proti Stadt Frankfurt am Main, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia K. Lenaerts (spravodajca), N. Colneric, K. Schiemann a E. Juhász, generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajomník: H. von Holstein, zástupca tajomníka, vyhlásil 10. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Daň, ktorá je v rámci prevádzkovania reštaurácie uložená na odplatné dodanie alkoholických nápojov určených na ich okamžitú spotrebu na mieste, musí byť považovaná za daň z poskytovania služieb vo vzťahu k výrobkom podliehajúcim spotrebnej dani, ktorá nemá charakter dane z obratu v zmysle článku 3 ods. 3 druhého pododseku smernice Rady 92/12/EHS z 25. februára 1992 o všeobecných systémoch pre výrobky podliehajúce spotrebnej dani a o vlastníctve, pohybe a monitorovaní takýchto výrobkov.

               2.

               „Rovnaké opatrenie“, ktorému podliehajú dane zahrnuté v rozsahu pôsobnosti článku 3 ods. 3 druhého pododseku smernice 92/12, sa vzťahuje na jedinú podmienku obsiahnutú v prvom pododseku tohto odseku, teda že „tieto dane nespôsobia zvýšenie formalít pri prechode hraníc v obchode medzi členskými štátmi“.

      (1)  Ú. v. EÚ C 47, 21.2.2004


title: Vec C-493/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzgericht – Außenstelle Linz (Rakúsko) 6. novembra 2014 – Dilly’s Wellnesshotel GmbH/Finanzamt Linz

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzgericht – Außenstelle Linz (Rakúsko) 6. novembra 2014 – Dilly’s Wellnesshotel GmbH/Finanzamt Linz
   (Vec C-493/14)
   (2015/C 046/26)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzgericht – Außenstelle Linz

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Dilly’s Wellnesshotel GmbH

      Žalovaný: Finanzamt Linz

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je v rozpore s právom Únie, keď úprava schémy štátnej pomoci využíva osobitný postup podľa článku 25 nariadenia č. 800/2008 (1) na účely oslobodenia od notifikačnej povinnosti podľa článku 108 ods. 3 ZFEÚ, ale nedodržujú sa rôzne povinnosti uvedené v kapitole I tohto nariadenia a okrem toho ani neodkazuje na toto nariadenie?

               2.

               Je v rozpore s právom Únie, keď sa úprava schémy štátnej pomoci opiera o osobitný postup podľa článku 25 nariadenia č. 800/2008, ktorý platí pre schému environmentálnej pomoci, ale podmienky upravené v kapitole II – konkrétne podpora opatrení na ochranu životného prostredia, resp. opatrení zameraných na úsporu energie podľa článku 17 bodu 1 nariadenia – nie sú splnené?

               3.

               Bráni právo Únie vnútroštátnej úprave, ktorá neobsahuje časové obmedzenie a ani odkaz na obdobie uvedené v oznámení o oslobodení od notifikačnej povinnosti, takže obmedzenie vrátenia environmentálnych daní na 10 rokov, ktoré sa požaduje v článku 25 ods. 3 nariadenia č. 800/2008, možno odvodiť len z oznámenia o oslobodení?

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 800/2008 zo 6. augusta 2008 o vyhlásení určitých kategórií pomoci za zlučiteľné so spoločným trhom podľa článkov 87 a 88 zmluvy (Všeobecné nariadenie o skupinových výnimkách), Ú. v. EÚ L 214, s. 3.


title: vec C-458/07: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  12. marca 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Telekomunikácie — Smernica 2002/22/ES — Univerzálna služba — Povinnosť umožniť konečnému užívateľovi prístup k úplnému telefónnemu zoznamu a úplnej telefónnej informačnej službe)

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/8

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 12. marca 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (vec C-458/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Telekomunikácie - Smernica 2002/22/ES - Univerzálna služba - Povinnosť umožniť konečnému užívateľovi prístup k úplnému telefónnemu zoznamu a úplnej telefónnej informačnej službe)
   2009/C 113/15
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Braun a P. Guerra e Andrade, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, splnomocnený zástupca, L. Morais, advogado)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 5 ods. 1 a 2 a článku 25 ods. 1 a 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) (Ú. v. ES L 108, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367) — Nezahrnutie niektorých telefónnych účastníkov do všeobecného telefónneho zoznamu

      Výrok rozsudku

               1.

               Portugalská republika si tým, že v praxi nezabezpečila všetkým konečným užívateľom prístup k aspoň jednému úplnému telefónnemu zoznamu a aspoň jednej úplnej telefónnej informačnej službe v súlade s ustanoveniami článku 5 ods. 1 a 2 a článku 25 ods. 1 a 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Portugalská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 297, 8.12.2007.


title: Vec T-383/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 20. apríla 2016 – Dima/EUIPO (Tvar otvorenej kockovej škatule) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Európskej únie — Tvar otvorenej kockovej škatule — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Žaloba zjavne bez právneho základu“)

text:
               20.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/21

         Uznesenie Všeobecného súdu z 20. apríla 2016 – Dima/EUIPO (Tvar otvorenej kockovej škatule)
   (Vec T-383/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Európskej únie - Tvar otvorenej kockovej škatule - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Žaloba zjavne bez právneho základu“))
   (2016/C 222/26)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dima Verwaltungs GmbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: T. Kerkhoff, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 27. marca 2015 (vec R 2568/2014-5) týkajúcemu sa prihlášky trojrozmerného označenia pozostávajúceho z tvaru otvorenej kockovej škatule ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Dima Verwaltungs GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 5.10.2015.


title: Vec T-5/11: Žaloba podaná 7. januára 2011 — Export Development Bank of Iran/Rada

text:
               5.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/23

         Žaloba podaná 7. januára 2011 — Export Development Bank of Iran/Rada
   (Vec T-5/11)
   2011/C 72/39
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Export Development Bank of Iran (v zastúpení: J.-M. Thouvenin, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie 2010/644/SZBP z 25. októbra 2010 v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               zrušil rozhodnutie, ktoré je súčasťou listu Rady adresovaného žalobkyni z 28. októbra 2010,

               —

               rozhodol, že rozhodnutie 2010/413/SZBP sa vo vzťahu k žalobkyni neuplatňuje,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvedené žalobkyňou sú v podstate rovnaké alebo podobné ako žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvedené vo veci T-4/11, Export Development Bank of Iran/Rada.


title: Vec T-361/16: Žaloba podaná 4. júla 2016 – TBWA\London/EUIPO (MEDIA ARTS LAB)

text:
               29.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/31

         Žaloba podaná 4. júla 2016 – TBWA\London/EUIPO (MEDIA ARTS LAB)
   (Vec T-361/16)
   (2016/C 314/43)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: TBWA\London Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: D. Farnsworth, solicitor)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „MEDIA ARTS LAB“ – prihláška č. 13 238 308.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 19. apríla 2016 vo veci R 958/2015-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom potvrdilo záver prieskumového pracovníka, podľa ktorého má prihlasovaná ochranná známka opisný charakter a nemá rozlišovaciu spôsobilosť, pokiaľ ide o tovary a služby, voči ktorým bol konštatovaný jej opisný charakter a chýbajúca rozlišovacia spôsobilosť,

               —

               dovolil zverejnenie prihlášky ochrannej známky Európskej únie č. 13 238 308,

               —

               uložil Úradu povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobkyne.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               Úrad riadne nezohľadnil služby, pre ktoré bola podaná prihláška,

               —

               Úrad riadne neposúdil prihlasovanú ochrannú známku ako celok. Namiesto toho rozdelil ochrannú známku na časti používajúce definície MEDIA ARTS a MEDIA LAB a konštatoval, že tieto časti majú opisný charakter. Nevysporiadal sa s účinkom ochrannej známky ako celku,

               —

               Úrad pochybil v tom, keď neakceptoval, že ochranná známka je výrazne menej penetrabilná, než rozhodnutie PIPELINE, na ktoré sa odvoláva,

               —

               napriek zásade rovnakého zaobchádzania (a v rozpore s touto zásadou) sa Úrad neriadil svojou predchádzajúcou praxou, podľa ktorej akceptuje ochranné známky obsahujúce slovo MEDIA pre reklamu v kombinácii s inými „neobvyklými“ umiestneniami.


title: Vec T-469/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  2. februára 2012 — Grécko/Komisia ( „EPUZF — Záručná sekcia — Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom — Odvetvia spracovania paradajok a skladovania ryže — Kľúčové kontroly — Integrovaný systém spravovania a kontroly určitých schém poskytovania pomoci v Spoločenstve — Zásada proporcionality“ )

text:
               17.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2012 — Grécko/Komisia
   (Vec T-469/09) (1)

   (EPUZF - Záručná sekcia - Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom - Odvetvia spracovania paradajok a skladovania ryže - Kľúčové kontroly - Integrovaný systém spravovania a kontroly určitých schém poskytovania pomoci v Spoločenstve - Zásada proporcionality)
   2012/C 80/25
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: I. K. Chalkias a S. Papaïoannou, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Rossi a A. Markoulli, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Komisie 2009/721/ES z 24. septembra 2009, ktorým sa z financovania Spoločenstvom vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 257, s. 28)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Vec T-628/11: Žaloba podaná 5. decembra 2011 — Biogas Nord/Komisia

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/27

         Žaloba podaná 5. decembra 2011 — Biogas Nord/Komisia
   (Vec T-628/11)
   2012/C 49/49
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Biogas Nord AG (Bielefeld, Nemecko) (v zastúpení: C. Birkemeyer, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil podľa článku 264 ZFEÚ rozhodnutie Komisie z 26. januára 2011 o štátnej pomoci Nemecka C 7/2010 (ex CP 250/2009 a NN 5/2010) zákon o dani z príjmu právnických osôb (KStG), schéma o prevode daňových strát (Sanierungsklausel) (oznámené pod číslom K[2011]275),

               —

               podľa článku 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu zaviazal Komisiu na náhradu trov konania žalobkyne.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod: dodržanie zásady súkromného veriteľa
               V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa uvádza, že pri § 8c ods. 1a nemeckého zákona o dani z príjmu právnických osôb („KStG“) nejde o štátnu pomoc v zmysle článku 107 a nasl. ZFEÚ, pretože zvýhodnené podniky poskytujú rovnocenné protiplnenia, ktoré sú porovnateľné so správaním tržne konajúceho súkromného veriteľa.

               2.

               Druhý žalobný dôvod: žiadna selektívnosť
               Žalobkyňa na tomto mieste uvádza, že v prípade § 8c ods. 1a KStG nejde o štátnu pomoc v zmysle článku 107 a nasl. ZFEÚ, pretože tento predpis nemá žiadny selektívne zvýhodňujúci účinok.

               3.

               Tretí žalobný dôvod: ochrana legitímnej dôvery
               Žalobkyňa v rámci tretieho žalobného dôvodu tvrdí, že podniky, ktoré prijali pred oboznámením sa s konaním Komisie podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ majetkovoprávne opatrenia, disponujú voči napadnutému rozhodnutiu ochranou legitímnej dôvery.


title: Vec C-119/11: Žaloba podaná 4. marca 2011 — Európska komisia/Francúzska republika

text:
               14.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/16

         Žaloba podaná 4. marca 2011 — Európska komisia/Francúzska republika
   (Vec C-119/11)
   2011/C 145/22
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: F. Dintilhac a C. Soulay, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si tým, že od 1. januára 2007 uplatňuje na príjmy pochádzajúce z poplatkov za prvé koncertné vystúpenia uskutočnené v priestoroch, kde sa môže počas predstavenia podávať občerstvenie, DPH vo výške 2,10 %, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 99 a 110 smernice o DPH (1),

               —

               zaviazať Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia touto žalobou žalovanej vytýka, že od 1. januára 2007 na príjmy pochádzajúce zo vstupného na premiérové koncertné vystúpenia uskutočnené v priestoroch, kde možno počas predstavenia podávať občerstvenie, uplatňuje namiesto skoršej 5,5 %-nej sadzby DPH vo výške 2,10 %.
   Žalobkyňa tvrdí, že podľa článku 110 smernice o DPH členské štáty, ktoré k 1. januáru 1991 poskytovali znížené sadzby DPH nižšie než 5 %-ná minimálna sadzba, môžu pokračovať v ich poskytovaní. Tento článok však nepovoľuje členským štátom zaviesť nové výnimky alebo rozšíriť pôsobnosť výnimiek existujúcich k 1. januáru 1991 po tom, čo bol tento rozsah zúžený. V prejednávanej veci ide presne o tento prípad, pretože žalovaná zúžila od 1. januára 1997 pôsobnosť výnimky, ktorá existovala k 1. januáru 1991 v súvislosti so zníženou sadzbou DPH a z jej poskytovania výslovne vylúčila príjmy z premiérových predstavení dosiahnutých z predaja lístkov, „ktoré umožňujú vstup na určité koncerty výlučne v priestoroch, kde možno počas predstavenia podávať občerstvenie“. Francúzska republika tým, že rozšírila pôsobnosť výnimky zo smernice, porušila teda jej účel.

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec T-255/08: Žaloba podaná 16. júna 2008 – Montero Padilla/ÚHVT – Padilla Requena (JOSE PADILLA)

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/65

         Žaloba podaná 16. júna 2008 – Montero Padilla/ÚHVT – Padilla Requena (JOSE PADILLA)
   (Vec T-255/08)
   (2008/C 209/115)
   Jazyk žaloby: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Eugenia Montero Padilla (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: G. Aguillaume Gandasegui a P. Linde Puelles, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: José María Padilla Requena
   Návrhy žalobcu
   zrušiť rozhodnutie ÚHVT z 1. marca 2008 a zamietnuť prihlášku ochrannej známky Spoločenstva „JOSE PADILLA“ pre triedy 9, 25 a 41.
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: José María Padilla Requena.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „JOSE PADILLA“ (prihláška č. 2 844 066) pre výrobky a služby zaradené do tried 9, 25 a 41.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka „JOSE PADILLA“ pre výrobky a služby zaradené do triedy 41.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: nesprávne uplatnenie článku 4, článku 7 ods. 1 písm. a), b), c) a f) a článku 8 ods. 1 a ods. 5 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva.


title: Vec C-13/08: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  22. decembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Súvisiaci s konaním Erich Stamm, Anneliese Hauser (Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na druhej strane o voľnom pohybe osôb — Rovnosť zaobchádzania — Samostatne zárobkovo činné cezhraničné osoby — Poľnohospodárska nájomná zmluva — Poľnohospodárska štruktúra)

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/21

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 22. decembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Súvisiaci s konaním Erich Stamm, Anneliese Hauser
   (Vec C-13/08) (1)

   (Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na druhej strane o voľnom pohybe osôb - Rovnosť zaobchádzania - Samostatne zárobkovo činné cezhraničné osoby - Poľnohospodárska nájomná zmluva - Poľnohospodárska štruktúra)
   (2009/C 44/35)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesgerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom
   Erich Stamm, Anneliese Hauser

      Za účasti: Regierungspräsidium Freiburg
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Bundesgerichtshof – Výklad článkov 12 ods. 1, 13 ods. 1 a 15 ods. 1 prílohy I Dohody medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na druhej strane o voľnom pohybe osôb, ktorá bola podpísaná 21. júna 1999 v Luxemburgu [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 114, 2002, s. 6) – Uplatniteľnosť zásady rovnosti zaobchádzania na samostatne zárobkovo činné cezhraničné osoby – Nájomca švajčiarskej štátnej príslušnosti s bydliskom vo Švajčiarsku, ktorý uzatvoril nájomnú zmluvu o využívaní poľnohospodárskej pôdy nachádzajúcej sa v Nemecku
   Výrok rozsudku
   Podľa článku 15 ods. 1 prílohy I Dohody medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na druhej strane o voľnom pohybe osôb, ktorá bola podpísaná 21. júna 1999 v Luxemburgu, zmluvná strana musí poskytnúť „samostatne zárobkovo činným cezhraničným osobám“ v zmysle článku 13 tejto prílohy druhej zmluvnej strany, pokiaľ ide o prístup k nezávislej činnosti a k jej výkonu v hostiteľskom členskom štáte, zaobchádzanie, ktoré nie je menej výhodné, ako je zaobchádzanie poskytnuté týmto štátom jeho vlastným štátnym príslušníkom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008.


title: Vec C-191/08: Žaloba podaná 7. mája 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/27

         Žaloba podaná 7. mája 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-191/08)
   (2008/C 171/41)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Condou-Durande a A. Caeiros, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2004/83/ES (1) z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               subsidiárne určiť, že Portugalská republika si tým, že neoznámila Komisii uvedené opatrenia, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 38 ods. 1 vyššie uvedenej smernice Rady 2004/83/ES,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2004/83/ES do vnútroštátneho práva uplynula 10. októbra 2006.

      (1)  Ú. v. EÚ L 304, s. 12; Mim. vyd. 19/007, s. 96.


title: Vec F-65/12: Žaloba podaná 25. júna 2012 — ZZ/Komisia

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/34

         Žaloba podaná 25. júna 2012 — ZZ/Komisia
   (Vec F-65/12)
   2012/C 243/60
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal a S. Orlandi, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým sa žalobcovi nepriznávajú rodinné príspevky na syna jeho manželky narodeného v predchádzajúcom manželstve

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie zo 17. augusta 2011, ktorým sa zamieta žiadosť žalobcu z 20. júla minulého roku o poberanie rodinných prídavkov, ako aj odvodených výhod a cestovných výdavkov za rok na dieťa svojej manželky,

               —

               v prípade potreby, zrušiť rozhodnutie o zamietnutí námietky z 13. marca 2012,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-404/06: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo  17. apríla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Quelle AG/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände (Ochrana spotrebiteľa — Smernica 1999/44/ES — Predaj a záruka na spotrebné tovary — Právo predávajúceho požadovať v prípade nahradenia vadného tovaru od spotrebiteľa náhradu za užívanie vadného tovaru — Bezplatnosť užívania vadného tovaru)

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/6

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. apríla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Quelle AG/Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände
   (Vec C-404/06) (1)

   (Ochrana spotrebiteľa - Smernica 1999/44/ES - Predaj a záruka na spotrebné tovary - Právo predávajúceho požadovať v prípade nahradenia vadného tovaru od spotrebiteľa náhradu za užívanie vadného tovaru - Bezplatnosť užívania vadného tovaru)
   (2008/C 142/08)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesgerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Quelle AG

      Žalovaný: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Bundesgerichtshof – Výklad článku 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES z 25. mája 1999 o určitých aspektoch predaja spotrebného tovaru a záruk na spotrebný tovar (Ú. v. ES L 171, s. 12; Mim. vyd. 15/004, s. 223) – Možnosť predávajúceho priznaná vnútroštátnou právnou úpravou požadovať od spotrebiteľa náhradu za užívanie tovaru, ktorý nie je v súlade s kúpnou zmluvou, počas obdobia pred dodaním náhradného tovaru
   Výrok rozsudku
   Článok 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES z 25. mája 1999 o určitých aspektoch predaja spotrebného tovaru a záruk na spotrebný tovar sa má vykladať tak, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá predávajúcemu za predpokladu, že predal spotrebný tovar vykazujúci vadu umožňuje požadovať od spotrebiteľa náhradu za užívanie vadného tovaru až do jeho nahradenia novým tovarom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 310, 16.12.2006.


title: Vec C-281/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 13. júna 2007 – Bayerische Hypotheken- und Vereinsbank AG/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 13. júna 2007 – Bayerische Hypotheken- und Vereinsbank AG/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Vec C-281/07)
   (2007/C 211/31)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesfinanzhof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Bayerische Hypotheken- und Vereinsbank AG

      Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 3 ods. 1 pododsek 1 prvá veta nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (1) uplatniť na vrátenie neprávom poskytnutej vývoznej náhrady vývozcovi, aj keď sa tento nedopustil žiadnej nezrovnalosti?

         V prípade kladnej odpovede na túto otázku:

               2.

               Má sa toto ustanovenie primerane uplatniť na vrátenie takéhoto zvýhodnenia od subjektu, ktorému vývozca postúpil svoj nárok na vývoznú náhradu?

      (1)  Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340.


title: Vec T-726/16: Žaloba podaná 13. októbra 2016 – VFP/Komisia

text:
               12.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/33

         Žaloba podaná 13. októbra 2016 – VFP/Komisia
   (Vec T-726/16)
   (2016/C 462/43)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Vlaamse Federatie van Persverkopers VZW (VFP) (Antverpy, Belgicko) (v zastúpení: P. de Bandt, J. Dewispelaere a J. Probst, lawyers)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú,

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 3. júna 2016, štátna pomoc SA.42366 (2016/N) – Belgicko – štátne kompenzácie pre spoločnosť bpost za poskytovanie služieb vo verejnom záujme za roky 2016 až 2020 (1),

               —

               vrátil vec Európskej komisii na ďalšie vyšetrovanie a rozhodnutie,

               —

               uložil komisii povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne,

               —

               prijal ďalšie opatrenia, ktoré pokladá za potrebné.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jeden žalobný dôvod založený na tom, že Európska komisia porušila jej procesné práva prijatím napadnutého rozhodnutia bez toho, aby začala formálne konanie podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ.
   V rámci tohto jediného žalobného dôvodu žalobkyňa vysvetľuje, že keďže Komisia čelila vážnym ťažkostiam, pokiaľ ide o zlučiteľnosť kompenzácie za službu distribúcie tlače ako službu všeobecného hospodárskeho záujmu (SVHZ) s vnútorným trhom, mala právnu povinnosť prijať rozhodnutie o začatí formálneho vyšetrovania. Tento jediný žalobný dôvod sa skladá zo štyroch častí. Konkrétne, žalobkyňa tvrdí, že existencia vážnych ťažkostí vyplýva zo súboru dôkazov týkajúcich sa (i) dĺžky predbežného vyšetrovania a osobitných okolností, za akých bola pomoc poskytnutá (prvá časť), (ii) skutočnosti, že analýza Komisie o povahe distribúcie uznaných novín a periodickej tlače ako SVHZ je nedostatočná (druhá časť), (iii) skutočnosti, že analýza Komisie, pokiaľ ide o beneficientov distribúcie tlače ako SVHZ, je neúplná (tretia časť), a (iv) skutočnosti, že analýza Komisie, pokiaľ ide o narušenie súťaže a vývoj obchodu, je neúplná a nedostatočná (štvrtá časť).

      (1)  Ú. v. EÚ C 341, 2016, s. 5.