title: Vec C-710/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 25. novembra 2021 – IEF Service GmbH/HB

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/24

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 25. novembra 2021 – IEF Service GmbH/HB
      (Vec C-710/21)
      (2022/C 165/31)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: IEF Service GmbH

         Odporca v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: HB

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 9 ods. 1 smernice 2008/94/ES (1) z 22. októbra 2008 vykladať v tom zmysle, že podnik vykonáva činnosť na území najmenej dvoch členských štátov v zmysle tohto článku už vtedy, keď v inom členskom štáte poskytuje svoje služby, na tento účel tam zamestnáva externého technika predaja a zamestnanec zamestnaný v sídle podniku pravidelne každý druhý týždeň pracuje z domu v inom členskom štáte?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
                  Má sa článok 9 ods. 1 smernice 2008/94/ES vykladať v tom zmysle, že zamestnanec takéhoto podniku, ktorý má bydlisko v druhom členskom štáte a v tomto štáte podlieha povinnosti sociálneho poistenia, ale pracuje striedavo jeden týždeň v tom členskom štáte, v ktorom má sídlo jeho zamestnávateľ, a potom jeden týždeň v tom členskom štáte, v ktorom má bydlisko a podlieha sociálnemu poisteniu, pracuje „zvyčajne“ v oboch členských štátoch v zmysle tohto článku?

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na druhú otázku:
                  Má sa článok 9 ods. 1 smernice 2008/94/ES vykladať v tom zmysle, že za plnenie neuspokojených nárokov zamestnanca, ktorý zvyčajne pracuje alebo pracoval v dvoch členských štátoch

                              a)

                              je zodpovedná záručná inštitúcia toho členského štátu, právnym predpisom ktorého zamestnanec podlieha v rámci koordinácie systémov sociálneho zabezpečenia (sociálneho poistenia), ak sú záručné inštitúcie podľa článku 3 smernice 2008/94/ES v oboch štátoch štruktúrované tak, že príspevky zamestnávateľa na financovanie zabezpečovacej inštitúcie sa majú odvádzať ako časť povinných príspevkov na sociálne poistenie;

                              b)

                              alebo záručná inštitúcia toho druhého členského štátu, v ktorom má platobne neschopný podnik sídlo, alebo

                              c)

                              záručné inštitúcie oboch členských štátov, takže zamestnanec si pri podávaní žiadosti môže vybrať, ktorú z nich chce využiť?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/94/ES z 22. októbra 2008 o ochrane zamestnancov pri platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa (kodifikované znenie) (Ú. v. EÚ L 283, 2008, s. 36).


title: Vec C-590/20: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 3. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – Presidenza del Consiglio dei Ministri a i./UK a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Koordinácia zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa činností lekárov – Smernice 75/363/EHS a 82/76/EHS – Odborná príprava lekárov špecialistov – Primeraná odmena – Uplatnenie smernice 82/76/EHS na odborné prípravy, ktoré začali pred nadobudnutím jej účinnosti a pokračovali po dátume uplynutia lehoty na jej prebratie)

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/19

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 3. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – Presidenza del Consiglio dei Ministri a i./UK a i.
      (Vec C-590/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Koordinácia zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa činností lekárov - Smernice 75/363/EHS a 82/76/EHS - Odborná príprava lekárov špecialistov - Primeraná odmena - Uplatnenie smernice 82/76/EHS na odborné prípravy, ktoré začali pred nadobudnutím jej účinnosti a pokračovali po dátume uplynutia lehoty na jej prebratie)
      (2022/C 165/21)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Corte suprema di cassazione

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Presidenza del Consiglio dei Ministri a i.

         Žalovaní: UK a i.

         Výrok rozsudku

      Článok 2 ods. 1 písm. c), článok 3 ods. 1 a 2, ako aj príloha smernice Rady 75/363/EHS zo 16. júna 1975 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa činností lekárov [neoficiálny preklad], zmenenej smernicou Rady 82/76/EHS z 26. januára 1982, sa majú vykladať v tom zmysle, že každá odborná príprava lekárov špecialistov v dennej alebo diaľkovej forme, ktorá sa začala pred nadobudnutím účinnosti smernice 82/76, t. j. 29. januára 1982, a pokračovala po uplynutí lehoty na prebratie tejto smernice, t. j. 1. januára 1983, musí byť za obdobie tejto prípravy od 1. januára 1983 do ukončenia uvedenej prípravy primerane odmenená v zmysle tejto prílohy, ak sa táto odborná príprava týka lekárskej špecializácie spoločnej pre všetky členské štáty, alebo pre dva či viaceré z nich, a je uvedená v článku 5 alebo 7 smernice Rady 75/362/EHS zo 16. júna 1975 o vzájomnom uznávaní diplomov, osvedčení a iných dokladov o formálnych kvalifikáciách v medicíne a o opatreniach na uľahčenie účinného uplatňovania práva usadiť sa a slobody poskytovať služby [neoficiálny preklad].

         (1)  Dátum podania: 10.11.2020.


title: Vec C-817/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) 21. decembra 2021 – R.I./Inspecţia Judiciară, N.L.

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti (Rumunsko) 21. decembra 2021 – R.I./Inspecţia Judiciară, N.L.
      (Vec C-817/21)
      (2022/C 165/32)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Bucureşti

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: R.I.

         Žalovaní: Inspecţia Judiciară, N.L.

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa článok 2 a článok 19 ods. 1 druhého pododseku ZEÚ, rozhodnutie Komisie 2006/928 (ktorým sa zriaďuje mechanizmus na zaistenie spolupráce a overovania pokroku v Rumunsku na účely osobitných referenčných kritérií v oblastiach reformy súdnictva a boja proti korupcii) (1), ako aj záruky nezávislosti a nestrannosti stanovené právom Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá umožňuje hlavnému inšpektorovi Súdnej inšpekcie vydávať (podzákonné) normatívne správne akty a/alebo individuálne správne akty, ktorými samostatne rozhoduje o organizácii inštitucionálneho rámca Súdnej inšpekcie na účely výberu súdnych inšpektorov a vyhodnocovania ich činnosti, o vykonávaní kontrolnej činnosti a tiež o vymenovaní námestníka hlavného inšpektora, a to v prípade, že podľa organického zákona ide o jediné osoby oprávnené viesť, schváliť alebo zamietnuť disciplinárne vyšetrovacie úkony voči hlavnému inšpektorovi?

         (1)  Rozhodnutie Komisie z 13. decembra 2006, ktorým sa zriaďuje mechanizmus na zaistenie spolupráce a overovania pokroku v Rumunsku na účely osobitných referenčných kritérií v oblastiach reformy súdnictva a boja proti korupcii (Ú. v. EÚ L 354, 2006, s. 56).


title: Vec C-605/20: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 24. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Suzlon Wind Energy Portugal – Energia Eólica Unipessoal, Lda/Autoridade Tributária e Aduaneira (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Dane – Daň z pridanej hodnoty (DPH) – Smernica 2006/112/ES – Článok 2 ods. 1 písm. c) – Uplatniteľnosť z hľadiska ratione temporis – Plnenia podliehajúce DPH – Poskytnutia služieb za protihodnotu – Kritériá – Vzťah v rámci skupiny – Plnenia spočívajúce v oprave alebo náhrade komponentov veterných turbín v záruke a vo vyhotovení správ o nesúlade – Oznámenia o dlhu vydané poskytovateľom bez uvedenia DPH – Odpočítanie, zo strany poskytovateľa, DPH, ktorou boli zaťažené tovary a služby, ktoré mu boli fakturované subdodávateľmi za tie isté plnenia)

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/19

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 24. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Suzlon Wind Energy Portugal – Energia Eólica Unipessoal, Lda/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Vec C-605/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 2 ods. 1 písm. c) - Uplatniteľnosť z hľadiska ratione temporis - Plnenia podliehajúce DPH - Poskytnutia služieb za protihodnotu - Kritériá - Vzťah v rámci skupiny - Plnenia spočívajúce v oprave alebo náhrade komponentov veterných turbín v záruke a vo vyhotovení správ o nesúlade - Oznámenia o dlhu vydané poskytovateľom bez uvedenia DPH - Odpočítanie, zo strany poskytovateľa, DPH, ktorou boli zaťažené tovary a služby, ktoré mu boli fakturované subdodávateľmi za tie isté plnenia)
      (2022/C 165/22)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Supremo Tribunal Administrativo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Suzlon Wind Energy Portugal – Energia Eólica Unipessoal, Lda

         Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Výrok rozsudku

      Článok 2 ods. 1 písm. c) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že plnenia, ktoré patria do zmluvného rámca identifikujúceho poskytovateľa služieb, nadobúdateľa týchto služieb a povahu predmetných plnení, ktoré boli riadne zaúčtované zdaniteľnou osobou, majú názov potvrdzujúci ich povahu služieb a viedli k odmene získanej poskytovateľom predstavujúcej skutočnú protihodnotu za uvedené služby vo forme oznámení o dlhu, predstavujú poskytnutie služieb za protihodnotu v zmysle tohto ustanovenia, bez ohľadu jednak na prípadnú neexistenciu zisku zdaniteľnej osoby a jednak existenciu záruky týkajúcej sa tovaru, ktorý bol predmetom uvedených plnení.

         (1)  Ú. v. EÚ C 44, 8.2.2021.


title: Vec C-827/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunsko) 30. decembra 2021 – Banca A/ANAF, Prezident ANAF

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/26

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Rumunsko) 30. decembra 2021 – Banca A/ANAF, Prezident ANAF
      (Vec C-827/21)
      (2022/C 165/33)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Dovolateľka: Banca A

         Odporcovia: ANAF, Prezident ANAF

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je vnútroštátny súd povinný vykladať vnútroštátnu daňovú právnu úpravu vzťahujúcu sa na domáce pomery, podľa ktorej kapitálové zisky plynúce zo zrušenia podielu prijímajúcej spoločnosti na kapitále prevádzajúcej spoločnosti nepodliehajú zdaňovaniu, v súlade so smernicou Rady 2009/133/ES (1), a to za okolností skúmaných v prejednávanej veci, t. j. keď:

                              —

                              vnútroštátny zákonodarca upravil domáce operácie a podobné cezhraničné operácie prostredníctvom samostatných ustanovení, ktoré nie sú totožné,

                              —

                              vo vnútroštátnej právnej úprave vzťahujúcej sa na domáce operácie sa však používajú pojmy uvedené v smernici – zlúčenie, prevod aktív a pasív, zrušenie podielu,

                              —

                              dôvodovú správu k vnútroštátnemu daňovému zákonu možno vykladať v tom zmysle, že zámerom zákonodarcu bolo zaviesť rovnaký daňový režim pre domáce operácie, ako aj pre cezhraničné operácie regulované prostredníctvom prebratia uvedenej smernice, a to s cieľom dodržiavať zásadu daňovej neutrality zlúčenia, tak, aby nedochádzalo k diskriminácii a zabránilo sa narušovaniu hospodárskej súťaže?

                  2.

                  Má sa článok 7 smernice Rady 2009/133/ES vykladať v tom zmysle, že výhodu spočívajúcu v nezdaňovaní kapitálových ziskov plynúcich zo zrušenia podielu jednej spoločnosti v inej spoločnosti, a to v dôsledku prevodu aktív a pasív tejto inej spoločnosti na prvú spoločnosť, nemožno odoprieť s odôvodnením, že dotknutá operácia nespĺňa všetky podmienky na to, aby sa podľa vnútroštátneho práva kvalifikovala ako zlúčenie?

                  3.

                  Má sa článok 7 smernice Rady 2009/133/ES vykladať v tom zmysle, že výhoda spočívajúca v nezdaňovaní sa vzťahuje na zisk plynúci z nadobudnutia za výhodné ceny, ktorý sa premietol do výkazu ziskov a strát nástupníckej spoločnosti?

         (1)  Smernica 2009/133 z 19. októbra 2009 o spoločnom systéme zdaňovania, uplatniteľnom pri zlučovaní, rozdeľovaní, čiastočnom rozdeľovaní, prevode aktív a výmene akcií spoločností rôznych členských štátov a pri premiestnení sídla SE [európskej spoločnosti] alebo SCE [európskeho družstva] medzi členskými štátmi (Ú. v. EÚ L 310, 2009, s. 34).


title: Spojené veci C-52/21 a C-53/21: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 24. februára 2022 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Cour d’appel de Liège – Belgicko) – Pharmacie populaire – La Sauvegarde SCRL/État belge (C-52/21), Pharma Santé – Réseau Solidaris SCRL/État belge (C-53/21) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Slobodné poskytovanie služieb – Článok 56 ZFEÚ – Obmedzenia – Daňová právna úprava – Daň z príjmov právnických osôb – Povinnosť odberateľov služieb vyhotoviť a zaslať daňovým úradom doklady týkajúce sa súm fakturovaných poskytovateľmi služieb usadenými v inom členskom štáte – Neexistencia takejto povinnosti v súvislosti s čisto vnútroštátnym poskytovaním služieb – Odôvodnenie – Účinnosť daňových kontrol – Proporcionalita)

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/20

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 24. februára 2022 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Cour d’appel de Liège – Belgicko) – Pharmacie populaire – La Sauvegarde SCRL/État belge (C-52/21), Pharma Santé – Réseau Solidaris SCRL/État belge (C-53/21)
      (Spojené veci C-52/21 a C-53/21) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Slobodné poskytovanie služieb - Článok 56 ZFEÚ - Obmedzenia - Daňová právna úprava - Daň z príjmov právnických osôb - Povinnosť odberateľov služieb vyhotoviť a zaslať daňovým úradom doklady týkajúce sa súm fakturovaných poskytovateľmi služieb usadenými v inom členskom štáte - Neexistencia takejto povinnosti v súvislosti s čisto vnútroštátnym poskytovaním služieb - Odôvodnenie - Účinnosť daňových kontrol - Proporcionalita)
      (2022/C 165/23)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour d’appel de Liège

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Pharmacie populaire – La Sauvegarde SCRL (C-52/21), Pharma Santé – Réseau Solidaris SCRL (C-53/21)

         Žalovaný: État belge (C-52/21 a C-53/21)

         Výrok rozsudku

      Článok 56 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, ktorá každej spoločnosti usadenej na území tohto prvého členského štátu ukladá povinnosť predkladať daňovému úradu výkazy týkajúce sa platieb za služby odplatne prijaté od poskytovateľov usadených v inom členskom štáte, v ktorom títo poskytovatelia podliehajú tak právnej úprave v oblasti účtovníctva podnikov, ako aj povinnosti vystavovať faktúry v súlade s pravidlami o dani z pridanej hodnoty, a to pod hrozbou zvýšenia dane z príjmov právnických osôb vo výške 50 % alebo 100 % hodnoty týchto služieb, zatiaľ čo v súlade so správnou praxou uvedený prvý členský štát neukladá žiadnu rovnocennú povinnosť, ak uvedené služby poskytujú poskytovatelia usadení na jeho území.

         (1)  Ú. v. EÚ C 128, 12.4.2021.


title: Vec C-15/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 6. januára 2022 – RF/Finanzamt G

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/26

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 6. januára 2022 – RF/Finanzamt G
      (Vec C-15/22)
      (2022/C 165/34)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesfinanzhof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa a navrhovateľka v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: RF

         Žalovaný a odporca v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Finanzamt G

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 4 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii a článok 208 v spojení s článkom 210 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bránia administratívnemu postupu jednotlivého štátu, podľa ktorého sa daňová úľava neposkytne v prípadoch, v ktorých je projekt rozvojovej spolupráce financovaný Európskym rozvojovým fondom, zatiaľ čo za určitých podmienok sa upustí od zdanenia pracovnej odmeny, ktorú dosiahne zamestnanec na základe súčasného služobného vzťahu za činnosť v súvislosti s nemeckou verejnou rozvojovou pomocou v rámci technickej alebo finančnej spolupráce, ktorá je aspoň zo 75 % financovaná Spolkovým ministerstvom príslušným pre rozvojovú spoluprácu alebo štátnou súkromnou spoločnosťou pre rozvojovú pomoc?


title: Vec C-430/21: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 22. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Craiova – Rumunsko) – konanie začaté RS (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Právny štát – Nezávislosť súdnictva – Článok 19 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ – Článok 47 Charty základných práv Európskej únie – Prednosť práva Únie – Absencia oprávnenia vnútroštátneho súdu skúmať, či je právna úprava, o ktorej súlade s ústavou rozhodol Ústavný súd dotknutého členského štátu, v súlade s právom Únie – Disciplinárne konania)

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/21

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 22. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Craiova – Rumunsko) – konanie začaté RS
      (Vec C-430/21) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Právny štát - Nezávislosť súdnictva - Článok 19 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ - Článok 47 Charty základných práv Európskej únie - Prednosť práva Únie - Absencia oprávnenia vnútroštátneho súdu skúmať, či je právna úprava, o ktorej súlade s ústavou rozhodol Ústavný súd dotknutého členského štátu, v súlade s právom Únie - Disciplinárne konania)
      (2022/C 165/24)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Craiova

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: RS

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 19 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ v spojení s článkom 2 a článkom 4 ods. 2 a 3 ZEÚ, s článkom 267 ZFEÚ, ako aj zásadou prednosti práva Únie sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave alebo praxi, ktorá spôsobuje, že všeobecné členského štátu nie sú oprávnené preskúmať súlad s právom Únie u vnútroštátnej právnej úpravy, o ktorej takýto Ústavný súd tohto členského štátu rozhodol, že je v súlade s ústavným ustanovením, ktoré vyžaduje dodržiavanie zásady prednosti práva Únie.

                  2.

                  Článok 19 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ v spojení s článkom 2 a článkom 4 ods. 2 a 3 ZEÚ, s článkom 267 ZFEÚ, ako aj zásadou prednosti práva Únie sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave alebo praxi, ktoré umožňujú disciplinárne stíhanie vnútroštátneho sudcu z dôvodu, že uplatnil právo Únie v súlade s výkladom uskutočneným Súdnym dvorom, pričom sa odchýlil od judikatúry Ústavného súdu dotknutého členského štátu, ktorá je nezlučiteľná so zásadou prednosti práva Únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 371, 3.11.2020.


title: Vec C-86/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 9. februára 2022 – Papier Mettler Italia S.r.l./Ministero della Transizione Ecologica (predtým Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare), Ministero dello Sviluppo Economico

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/32

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 9. februára 2022 – Papier Mettler Italia S.r.l./Ministero della Transizione Ecologica (predtým Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare), Ministero dello Sviluppo Economico
      (Vec C-86/22)
      (2022/C 165/41)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Papier Mettler Italia S.r.l.

         Žalovaní: Ministero della Transizione Ecologica (predtým Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare), Ministero dello Sviluppo Economico

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bránia článok 114 ods. 5 a 6 ZFEÚ, článok 16 ods. 1 smernice 94/62/ES (1) a článok 8 smernice 98/34/ES (2) uplatneniu vnútroštátneho ustanovenia, akým je ustanovenie napadnutej medzirezortnej vyhlášky, ktoré zakazuje predaj jednorazových nákupných tašiek vyrobených z materiálov, ktoré nie sú biodegradovateľné, avšak spĺňajú ostatné požiadavky stanovené smernicou 94/62/ES, ak členský štát tento vnútroštátny predpis obsahujúci prísnejšie technické pravidlá než tie, ktoré stanovuje právo Spoločenstva, vopred neoznámil Európskej komisii, ale ho oznámil až po jeho prijatí a pred uverejnením opatrenia?

                  2.

                  Majú sa články 1, 2, článok 9 ods. 1 a článok 18 smernice 94/62/ES, doplnené ustanoveniami článkov 1, 2 a 3 prílohy II smernice, vykladať v tom zmysle, že bránia prijatiu vnútroštátneho pravidla, ktoré zakazuje predaj jednorazových nákupných tašiek vyrobených z materiálov, ktoré nie sú biodegradovateľné, avšak spĺňajú ostatné požiadavky stanovené v smernici 94/62/ES, alebo možno dodatočné technické normy stanovené vnútroštátnou právnou úpravou odôvodniť cieľom zabezpečiť vyššiu úroveň ochrany životného prostredia, berúc do úvahy podľa potreby osobitnú povahu problematiky zberu odpadu v členskom štáte a potrebu tohto štátu plniť aj záväzky Spoločenstva stanovené v tejto súvisiacej oblasti?

                  3.

                  Majú sa články 1, 2, článok 9 ods. 1 a článok 18 smernice 94/62/ES, doplnené ustanoveniami článkov 1, 2 a 3 prílohy II smernice, vykladať v tom zmysle, že predstavujú jasné a presné pravidlo, ktoré zakazuje akékoľvek prekážky pri predaji tašiek, ktoré spĺňajú požiadavky stanovené smernicou a vedie k nevyhnutnému upusteniu od uplatňovania prípadnej odlišnej vnútroštátnej právnej úpravy všetkými štátnymi orgánmi vrátane orgánov verejnej správy?

                  4.

                  Napokon, môže prijatie vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá zakazuje predaj jednorazových nákupných tašiek, ktoré nie sú biodegradovateľné, avšak sú vyrobené v súlade s požiadavkami stanovenými smernicou 94/62/ES, ak nie je odôvodnené cieľom zabezpečiť vyššiu úroveň ochrany životného prostredia, osobitnou povahou problematiky zberu odpadu v členskom štáte a potrebou samotného štátu plniť aj záväzky Spoločenstva stanovené v tejto súvisiacej oblasti, predstavovať závažné a zjavné porušenie článku 18 smernice 94/62/ES?

         (1)  Smernica Európskeho Parlamentu A Rady 94/62/ES z 20. decembra 1994 o obaloch a odpadoch z obalov (Ú. v. ES L 365, 1994, s. 10; Mim. vyd. 13/013, s. 349).

         (2)  Smernica európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998 o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov (Ú. v. ES L 204, 1998, s. 37; Mim. vyd. 13/020, s. 337).


title: Vec C-364/20 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 24. februára 2022 – Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA, Cassandra Holding Company SIA/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, Európska centrálna banka (Odvolanie – Hospodárska a menová únia – Banková únia – Ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností – Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností (SRM) – Nariadenie (EÚ) č. 806/2014 – Článok 18 – Postup riešenia krízových situácií – Vyhlásenie situácie zlyhávania alebo pravdepodobného zlyhania zo strany Európskej centrálnej banky (ECB) – Rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB) o neprijatí programu riešenia krízových situácií – Neexistencia verejného záujmu – Úprava v súlade s vnútroštátnym právom – Žaloba – Neexistencia priamej dotknutosti – Neprípustnosť)

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/11

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 24. februára 2022 – Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA, Cassandra Holding Company SIA/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, Európska centrálna banka
      (Vec C-364/20 P) (1)

      (Odvolanie - Hospodárska a menová únia - Banková únia - Ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností - Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností (SRM) - Nariadenie (EÚ) č. 806/2014 - Článok 18 - Postup riešenia krízových situácií - Vyhlásenie situácie zlyhávania alebo pravdepodobného zlyhania zo strany Európskej centrálnej banky (ECB) - Rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB) o neprijatí programu riešenia krízových situácií - Neexistencia verejného záujmu - Úprava v súlade s vnútroštátnym právom - Žaloba - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť)
      (2022/C 165/11)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolatelia: Ernests Bernis, Oļegs Fiļs, OF Holding SIA, Cassandra Holding Company SIA (v zastúpení: O. H. Behrends, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastníci konania: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (v zastúpení: pôvodne H. Ehlers, A. Valavanidou a E. Muratori, neskôr H. Ehlers a E. Muratori, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Heenan, solicitor, J. Rivas Andrés a A. Manzaneque Valverde, abogados), Európska centrálna banka (ECB) (v zastúpení: E. Koupepidou a G. Marafioti, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Ernests Bernis, Otegs Fiet, OF Holding SIA a Cassandra Holding Company SIA znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Jednotná rada pre riešenie krízových situácií.

                  3.

                  Európska centrálna banka znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2020.


title: Spojené veci C-143/20 a C-213/20: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 24. februára 2022 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie – Poľsko) – A/O (C-143/20), G. W., E. S./A. Towarzystwo Ubezpieczeń Życie S.A. (C-213/20) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Slobodné poskytovanie služieb – Životné poistenie – Zmluvy o životnom poistení spojené s podielovými fondmi nazývané „unit-linked“ – Smernica 2002/83/ES – Článok 36 – Smernica 2002/92/ES – Článok 12 ods. 3 – Povinnosť poskytnúť informácie pred uzavretím zmluvy – Uvedenie povahy podkladových aktív pre poistné zmluvy spojené s podielovými fondmi „unit-linked“ – Pôsobnosť – Rozsah – Smernica 2005/29/ES – Článok 7 – Nekalé obchodné praktiky – Klamlivé opomenutie konania)

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/2

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 24. februára 2022 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie – Poľsko) – A/O (C-143/20), G. W., E. S./A. Towarzystwo Ubezpieczeń Życie S.A. (C-213/20)
      (Spojené veci C-143/20 a C-213/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Slobodné poskytovanie služieb - Životné poistenie - Zmluvy o životnom poistení spojené s podielovými fondmi nazývané „unit-linked“ - Smernica 2002/83/ES - Článok 36 - Smernica 2002/92/ES - Článok 12 ods. 3 - Povinnosť poskytnúť informácie pred uzavretím zmluvy - Uvedenie povahy podkladových aktív pre poistné zmluvy spojené s podielovými fondmi „unit-linked“ - Pôsobnosť - Rozsah - Smernica 2005/29/ES - Článok 7 - Nekalé obchodné praktiky - Klamlivé opomenutie konania)
      (2022/C 165/02)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Rejonowy dla Warszawy-Woli w Warszawie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: A (C-143/20), G. W., E. S. (C-213/20)

         Žalovaní: O (C-143/20), A. Towarzystwo Ubezpieczeń Życie S.A. (C-213/20)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 36 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/83/ES z 5. novembra 2002 o životnom poistení sa má vykladať v tom zmysle, že informácie, ktoré sú v ňom uvedené, sa musia poskytnúť spotrebiteľovi, ktorý ako poistený pristupuje k zmluve o skupinovom životnom poistení spojenej s podielovými fondmi uzavretej medzi poisťovňou a podnikom, ktorý je poistníkom. Je povinnosťou poisťovne poskytnúť tieto informácie podniku, ktorý je poistníkom, ktorý ich musí poskytnúť spotrebiteľovi pred jeho pristúpením k tejto zmluve, spolu so všetkými ostatnými spresneniami, ktoré sa ukážu byť nevyhnutné vzhľadom na jeho požiadavky a potreby v súlade s týmto ustanovením v spojení s článkom 12 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/92/ES z 9. decembra 2002 o sprostredkovaní poistenia.

                  2.

                  Článok 36 ods. 1 smernice 2002/83 v spojení s prílohou III časťou A bodom a.12 tejto smernice sa má vykladať v tom zmysle, že informácie o povahe podkladových aktív, ktoré musia byť poskytnuté spotrebiteľovi pred pristúpením tohto spotrebiteľa k zmluve o skupinovom životnom poistení spojenej s podielovými fondmi, musia zahŕňať informácie o základných vlastnostiach týchto podkladových aktív. Tieto informácie:

                              —

                              musia obsahovať jasné, presné a zrozumiteľné informácie o ekonomickej a právnej povahe uvedených podkladových aktív, ako aj o štrukturálnych rizikách, ktoré sú s nimi spojené, a

                              —

                              nemusia nevyhnutne obsahovať úplné informácie o povahe a rozsahu všetkých rizík spojených s investovaním do týchto podkladových aktív, ani rovnaké informácie ako emitent finančných nástrojov, ktoré ich tvoria, poskytol poisťovni podľa článku 19 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 o trhoch s finančnými nástrojmi, o zmene a doplnení smerníc Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení smernice Rady 93/22/EHS.

                  3.

                  Článok 36 ods. 1 smernice 2002/83 sa má vykladať v tom zmysle, že informácie uvedené v prílohe III časti A bode a.12 tejto smernice nemusia byť nevyhnutne poskytnuté spotrebiteľovi, ktorý ako poistený pristupuje k zmluve o skupinovom životnom poistení spojenej s podielovými fondmi v rámci samostatného postupu pred uzatvorením zmluvy, a že teda nebráni vnútroštátnemu ustanoveniu, podľa ktorého postačuje, aby tieto informácie boli uvedené v tejto zmluve za predpokladu, že sú tomuto spotrebiteľovi poskytnuté pred jeho pristúpením k tejto zmluve v dostatočnom predstihu, aby mohol uskutočniť informovaný výber poistného produktu, ktorý najlepšie zodpovedá jeho potrebám.

                  4.

                  Článok 36 ods. 1 smernice 2002/83 sa má vykladať v tom zmysle, že nevyžaduje, aby sa dospelo k záveru, že nesprávne splnenie povinnosti poskytnúť informácie uvedené v prílohe III časti A bode a.12 tejto smernice má za následok neplatnosť alebo neúčinnosť zmluvy o skupinovom životnom poistení spojenej s podielovými fondmi alebo vyhlásenia o pristúpení k tejto zmluve, a teda priznáva spotrebiteľovi, ktorý pristúpil k tejto zmluve, právo na vrátenie zaplateného poistného, pokiaľ procesné prostriedky stanovené vnútroštátnym právom na uplatnenie práva dovolávať sa tejto informačnej povinnosti nie sú také, že by spochybňovali účinnosť tohto práva tým, že by odrádzali tohto spotrebiteľa od jeho uplatnenia.

                  5.

                  Článok 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“), sa má vykladať v tom zmysle, že opomenutie poskytnúť spotrebiteľovi, ktorý pristúpi k zmluve o skupinovom životnom poistení spojenej s podielovými fondmi, informácie stanovené v článku 36 ods. 1 smernice 2002/83 v spojení s prílohou III časťou A bodom a.12 tejto smernice môže predstavovať klamlivé opomenutie v zmysle tohto ustanovenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 209, 22.6.2020.

         Ú. v. EÚ C 304, 14.9.2020.


title: Vec C-389/20: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 24. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n° 2 de Vigo – Španielsko) – CJ/Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Rovnosť zaobchádzania s mužmi a ženami v oblasti sociálneho zabezpečenia – Smernica 79/7/EHS – Článok 4 odsek 1 – Zákaz akejkoľvek diskriminácie z dôvodu pohlavia – Pracovníci v domácnosti – Ochrana proti nezamestnanosti – Vylúčenie – Osobitné znevýhodnenie pracovníkov ženského pohlavia – Oprávnené ciele sociálnej politiky – Proporcionalita)

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/11

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 24. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Vigo – Španielsko) – CJ/Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
      (Vec C-389/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Rovnosť zaobchádzania s mužmi a ženami v oblasti sociálneho zabezpečenia - Smernica 79/7/EHS - Článok 4 odsek 1 - Zákaz akejkoľvek diskriminácie z dôvodu pohlavia - Pracovníci v domácnosti - Ochrana proti nezamestnanosti - Vylúčenie - Osobitné znevýhodnenie pracovníkov ženského pohlavia - Oprávnené ciele sociálnej politiky - Proporcionalita)
      (2022/C 165/12)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 2 de Vigo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: CJ

         Žalovaná: Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

         Výrok rozsudku

      Článok 4 ods. 1 smernice Rady 79/7/EHS z 19. decembra 1978 o postupnom vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach súvisiacich so sociálnym zabezpečením sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnemu ustanoveniu, ktoré vylučuje dávky v nezamestnanosti z dávok sociálneho zabezpečenia, ktoré zákonný systém sociálneho zabezpečenia priznáva pracovníkom v domácnosti, keďže toto ustanovenie osobitne znevýhodňuje pracovníkov ženského pohlavia v porovnaní s pracovníkmi mužského pohlavia a nie je odôvodnené objektívnymi faktormi, ktoré nesúvisia s akoukoľvek diskrimináciou z dôvodu pohlavia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 423, 7.12.2020.


title: Vec C-23/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalsko) 10. januára 2022 – Caxamar – Comércio e Indústria de Bacalhau SA/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/27

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalsko) 10. januára 2022 – Caxamar – Comércio e Indústria de Bacalhau SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Vec C-23/22)
      (2022/C 165/35)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Caxamar – Comércio e Indústria de Bacalhau, SA

         Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Prejudiciálna otázka

      Umožňuje správny výklad Usmernení o regionálnej štátnej pomoci na roky 2014 – 2020 v spojení s nariadením Komisie (EÚ) č. 651/2014 (1) zo 16. júna 2014, najmä jeho článkom 1 a článkom 2 bodom 11, nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1379/2013 (2) z 11. decembra 2013, a prílohou I Zmluvy o fungovaní Európskej únie, dospieť k záveru, že v súlade s článkom 2 ods. 2 a článkom 22 ods. 1 Código Fiscal do Investimento (zákon o zdaňovaní investícií), schváleného Decreto-Lei n.o 162/2014 (zákonný dekrét č. 162/2014) z 31. októbra 2014, a článkami 1 a 2 Portaria n.o 282/2014 (vyhláška ministerstva č. 282/2014) z 30. decembra 2014, činnosť spracovania produktov rybolovu a akvakultúry týkajúca sa „solenej tresky“, „mrazenej tresky“ a „odsolenej tresky“, patriaca pod CAE kód 10204Rev3, nie je činnosťou spracovania poľnohospodárskych produktov na účely stanovenej daňovej pomoci?

         (1)  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 651/2014 zo 17. júna 2014 o vyhlásení určitých kategórií pomoci za zlučiteľné s vnútorným trhom podľa článkov 107 a 108 Zmluvy (Text s významom pre EHP) (Ú. v. EÚ L 187, 2014, s. 1).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1379/2013 z 11. decembra 2013 o spoločnej organizácii trhov s produktmi rybolovu a akvakultúry, ktorým sa menia nariadenia Rady (ES) č. 1184/2006 a (ES) č. 1224/2009 a zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 104/2000 (Ú. v. EÚ L 354, 2013, s. 1).


title: Vec C-160/20: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 22. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Rotterdam – Holandsko) – Stichting Rookpreventie Jeugd a i./Staatssecretaris van Volksgezondheid, Welzijn en Sport (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica 2014/40/EÚ – Výroba, prezentácia a predaj tabakových výrobkov – Výrobky, ktoré nedodržujú maximálne úrovne emisií – Zákaz uvádzania na trh – Metóda merania – Cigarety s filtrom s malými ventilačnými otvormi – Meranie emisií na základe noriem ISO – Normy neuverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie – Súlad s požiadavkami na uverejnenie podľa článku 297 ods. 1 ZFEÚ v spojení so zásadou právnej istoty – Súlad so zásadou transparentnosti)

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/3

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 22. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Rotterdam – Holandsko) – Stichting Rookpreventie Jeugd a i./Staatssecretaris van Volksgezondheid, Welzijn en Sport
      (Vec C-160/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2014/40/EÚ - Výroba, prezentácia a predaj tabakových výrobkov - Výrobky, ktoré nedodržujú maximálne úrovne emisií - Zákaz uvádzania na trh - Metóda merania - Cigarety s filtrom s malými ventilačnými otvormi - Meranie emisií na základe noriem ISO - Normy neuverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie - Súlad s požiadavkami na uverejnenie podľa článku 297 ods. 1 ZFEÚ v spojení so zásadou právnej istoty - Súlad so zásadou transparentnosti)
      (2022/C 165/03)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank Rotterdam

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Stichting Rookpreventie Jeugd, Stichting Inspire2live, Rode Kruis Ziekenhuis BV, Stichting ClaudicatioNet, Nederlandse Vereniging voor Kindergeneeskunde, Nederlandse Vereniging voor Verzekeringsgeneeskunde, Accare, Stichting Universitaire en Algemene Kinder- en Jeugdpsychiatrie Noord-Nederland, Vereniging Praktijkhoudende Huisartsen, Nederlandse Vereniging van Artsen voor Longziekten en Tuberculose, Nederlandse Federatie van Kankerpatiëntenorganisaties, Nederlandse Vereniging Arbeids- en Bedrijfsgeneeskunde, Nederlandse Vereniging voor Cardiologie, Koepel van Artsen Maatschappij en Gezondheid, Koninklijke Nederlandse Maatschappij tot bevordering der Tandheelkunde, College van Burgemeester en Wethouders van Amsterdam

         Žalovaný: Staatssecretaris van Volksgezondheid, Welzijn en Sport

         za účasti: Vereniging Nederlandse Sigaretten- en Kerftabakfabrikanten (VSK)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 4 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/40/EÚ z 3. apríla 2014 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových a súvisiacich výrobkov a o zrušení smernice 2001/37/ES sa má vykladať v tom zmysle, že stanovuje, že maximálne úrovne emisie dechtu, nikotínu a oxidu uhoľnatého z cigariet určených na uvedenie na trh alebo vyrobených v členských štátoch, ktoré sú stanovené v článku 3 ods. 1 tejto smernice, sa musia merať podľa metód merania vyplývajúcich z noriem ISO 4387, 10315, 8454 a 8243, na ktoré odkazuje uvedený článok 4 ods. 1.

                  2.

                  Preskúmanie prvej otázky neodhalilo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť článku 4 ods. 1 smernice 2014/40 s ohľadom na zásadu transparentnosti, na nariadenie Rady (EÚ) č. 216/2013 zo 7. marca 2013 o elektronickom uverejňovaní Úradného vestníka Európskej únie, ako aj na článok 297 ods. 1 ZFEÚ v spojení so zásadou právnej istoty.

                  3.

                  Preskúmanie otázky 3a) neodhalilo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť článku 4 ods. 1 smernice 2014/40 s ohľadom na článok 5 ods. 3 rámcového dohovoru Svetovej zdravotníckej organizácie o kontrole tabaku.

                  4.

                  Preskúmanie otázky 3b) neodhalilo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť článku 4 ods. 1 smernice 2014/40 s ohľadom na článok 114 ods. 3 ZFEÚ, na rámcový dohovor Svetovej zdravotníckej organizácie o kontrole tabaku, ako aj na články 24 a 35 Charty základných práv Európskej únie.

                  5.

                  V prípade, ak článok 4 ods. 1 smernice 2014/40 nemožno uplatňovať voči jednotlivcom, musí metóda použitá na účely uplatňovania článku 3 ods. 1 tejto smernice v súlade s vedeckým a technickým vývojom alebo medzinárodne uznávanými normami byť vhodná na meranie úrovní uvoľnených emisií, pokiaľ sa cigarety používajú v súlade s ich stanoveným účelom, a musí ako základ zohľadňovať vysokú úroveň ochrany ľudského zdravia, najmä pokiaľ ide o mladých ľudí, pričom presnosť meraní získaných touto metódou musia overovať laboratóriá schválené a monitorované príslušnými orgánmi členských štátov podľa článku 4 ods. 2 uvedenej smernice.

         (1)  Ú. v. EÚ C 222, 6.7.2020.


title: Vec C-451/20: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 24. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Korneuburg – Rakúsko) – Airhelp Limited/Austrian Airlines AG (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Letecká doprava – Nariadenie (ES) č. 261/2004 – Článok 3 ods. 1 – Pôsobnosť – Let s prípojom z a do tretej krajiny – Jediná rezervácia u leteckého dopravcu Spoločenstva – Prípoj na území členského štátu – Článok 5 ods. 1 písm. c) bod iii) a článok 7 – Presmerovaný let, ktorý má meškanie – Zohľadnenie skutočného času príletu na účely poskytnutia náhrady)

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/12

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 24. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Korneuburg – Rakúsko) – Airhelp Limited/Austrian Airlines AG
      (Vec C-451/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Letecká doprava - Nariadenie (ES) č. 261/2004 - Článok 3 ods. 1 - Pôsobnosť - Let s prípojom z a do tretej krajiny - Jediná rezervácia u leteckého dopravcu Spoločenstva - Prípoj na území členského štátu - Článok 5 ods. 1 písm. c) bod iii) a článok 7 - Presmerovaný let, ktorý má meškanie - Zohľadnenie skutočného času príletu na účely poskytnutia náhrady)
      (2022/C 165/13)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesgericht Korneuburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Airhelp Limited

         Žalovaná: Austrian Airlines AG

         Výrok rozsudku

      Článok 3 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, sa má vykladať v tom zmysle, že toto nariadenie sa neuplatňuje na let s priamymi prípojmi, ktorý je predmetom jedinej rezervácie a skladá sa z dvoch letových úsekov, ktoré musí uskutočniť letecký dopravca Spoločenstva, pokiaľ sa tak letisko odletu v prípade prvého úseku letu, ako aj letisko príletu v prípade druhého úseku letu nachádzajú v tretej krajine, pričom jedine letisko, kde sa uskutočňuje medzipristátie, sa nachádza na území členského štátu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 433, 14.12.2020.


title: Vec C-97/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Essen (Nemecko) 10. februára 2022 – DC/HJ

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/33

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Essen (Nemecko) 10. februára 2022 – DC/HJ
      (Vec C-97/22)
      (2022/C 165/42)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Essen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: DC

         Žalovaný: HJ

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 14 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/13/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES a ktorou sa zrušuje smernica Rady 85/577/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES (1) vykladať v tom zmysle, že v prípade, keď objednávateľ odvolá svoj prejav vôle smerujúci k uzavretiu stavebnej zmluvy, ktorá bola podpísaná mimo prevádzkových priestorov až po tom, čo obchodník poskytol (v celom rozsahu) svoje plnenie, sú vylúčené akékoľvek nároky podnikateľa na náhradu hodnoty alebo poskytnutie vyrovnania aj vtedy, ak síce nie sú splnené podmienky pre vznik nároku na náhradu hodnoty podľa ustanovení upravujúcich právne účinky odstúpenia od zmluvy, avšak majetok objednávateľa sa vzhľadom na stavebné práce vykonané obchodníkom zväčšil, a teda sa obohatil?

         (1)  Ú. v. EÚ L 304, 2011, s. 64.


title: Spojené veci C-562/21 PPU a C-563/21 PPU: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 22. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam – Holandsko) – Výkon zatykačov vydaných voči X (C-562/21 PPU), Y (C-563/21 PPU) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Naliehavé prejudiciálne konanie – Justičná spolupráca v trestných veciach – Európsky zatykač – Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV – Článok 1 ods. 3 – Postupy odovzdávania medzi členskými štátmi – Podmienky vykonania – Charta základných práv Európskej únie – Článok 47 druhý odsek – Základné právo na spravodlivý proces pred nezávislým a nestranným súdom zriadeným zákonom – Systémové alebo všeobecné nedostatky – Preskúmanie v dvoch etapách – Kritériá uplatnenia – Povinnosť súdneho orgánu vykonávajúceho zatykač konkrétne a presne overiť, či existujú závažné dôvody domnievať sa, že v prípade odovzdania osoby, na ktorú bol vydaný európsky zatykač, dôjde k porušeniu jej základného práva na spravodlivý proces pred nezávislým a nestranným súdom zriadeným zákonom)

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/21

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 22. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam – Holandsko) – Výkon zatykačov vydaných voči X (C-562/21 PPU), Y (C-563/21 PPU)
      (Spojené veci C-562/21 PPU a C-563/21 PPU) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Naliehavé prejudiciálne konanie - Justičná spolupráca v trestných veciach - Európsky zatykač - Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV - Článok 1 ods. 3 - Postupy odovzdávania medzi členskými štátmi - Podmienky vykonania - Charta základných práv Európskej únie - Článok 47 druhý odsek - Základné právo na spravodlivý proces pred nezávislým a nestranným súdom zriadeným zákonom - Systémové alebo všeobecné nedostatky - Preskúmanie v dvoch etapách - Kritériá uplatnenia - Povinnosť súdneho orgánu vykonávajúceho zatykač konkrétne a presne overiť, či existujú závažné dôvody domnievať sa, že v prípade odovzdania osoby, na ktorú bol vydaný európsky zatykač, dôjde k porušeniu jej základného práva na spravodlivý proces pred nezávislým a nestranným súdom zriadeným zákonom)
      (2022/C 165/25)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank Amsterdam

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: X (C-562/21 PPU) Y (C-563/21 PPU)

         Výrok rozsudku

      Článok 1 ods. 2 a 3 rámcového rozhodnutia Rady z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi (2002/584/SVV) zmeneného rámcovým rozhodnutím Rady 2009/299/SVV z 26. februára 2009 sa má vykladať v tom zmysle, že ak súdny orgán vykonávajúci zatykač, ktorý má rozhodnúť o odovzdaní osoby, na ktorú bol vydaný európsky zatykať, disponuje informáciami preukazujúcimi existenciu systémových alebo všeobecných nedostatkov, pokiaľ ide o nezávislosť súdnej moci členského štátu vydávajúceho zatykač, a to pokiaľ ide okrem iného o postup vymenovania členov súdnej moci, odovzdanie osoby môže odmietnuť len vtedy, ak:

                  —

                  v súvislosti s európskym zatykačom vydaným na účely výkonu trestu odňatia slobody alebo ochranného opatrenia spojeného s pozbavením osobnej slobody, uvedený orgán konštatuje, že vzhľadom na konkrétne okolnosti prípadu existujú závažné dôvody domnievať sa, že osobitne s prihliadnutím na podklady poskytnuté touto osobou týkajúce sa rozhodovacieho zloženia, ktoré rozhodovalo o jej trestnej veci, alebo akejkoľvek inej okolnosti relevantnej pre posúdenie nezávislosti a nestrannosti tohto rozhodovacieho zloženia, došlo k porušeniu základného práva uvedenej osoby na spravodlivý proces pred nezávislým a nestranným súdom zriadeným zákonom zakotveného v článku 47 druhom odseku Charty základných práv Európskej únie, a

                  —

                  v súvislosti s európskym zatykačom vydaným na účely vedenia trestného stíhania ten istý orgán konštatuje, že vzhľadom na konkrétne okolnosti prípadu existujú závažné dôvody domnievať sa, že osobitne s prihliadnutím na podklady poskytnuté dotknutou osobou týkajúce sa jej osobnej situácie, povahy trestného činu, v súvislosti s ktorým je stíhaná, skutkového kontextu tohto európskeho zatykača alebo akejkoľvek inej okolnosti relevantnej pre posúdenie nezávislosti a nestrannosti rozhodovacieho zloženia, ktoré bude pravdepodobne rozhodovať v konaní týkajúcom sa tejto osoby, jej v prípade odovzdania hrozí skutočné riziko porušenia toto základného práva.

         (1)  Ú. v. EÚ C 2, 3.1.2022.


title: Vec T-434/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 10. februára 2022 – TO/EEA („Verejná služba – Vykonanie rozsudku Všeobecného súdu – Rozhodnutie, ktoré nebolo napadnuté v lehotách – Právna sila rozhodnutej veci – Podmienený záväzok prijatý OOUPZ v rámci urovnania sporu zmierom mimo Všeobecného súdu – Ponuka urovnania sporu zmierom, ktorú žalobca neprijal – Neexistencia aktu spôsobujúceho ujmu – Neprípustnosť“)

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/34

      Uznesenie Všeobecného súdu z 10. februára 2022 – TO/EEA
      (Vec T-434/21) (1)

      („Verejná služba - Vykonanie rozsudku Všeobecného súdu - Rozhodnutie, ktoré nebolo napadnuté v lehotách - Právna sila rozhodnutej veci - Podmienený záväzok prijatý OOUPZ v rámci urovnania sporu zmierom mimo Všeobecného súdu - Ponuka urovnania sporu zmierom, ktorú žalobca neprijal - Neexistencia aktu spôsobujúceho ujmu - Neprípustnosť“)
      (2022/C 165/43)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: TO (v zastúpení: É. Boigelot, advokát)

         Žalovaná: Európska environmentálna agentúra (v zastúpení: O. Cornu, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ po prvé na zrušenie rozhodnutia z 21. septembra 2020, v ktorom EEA jednak odmietla vykonať rozsudok z 11. júna 2019, TO/EEA (T-462/17, neuverejnený, EU:T:2019:397), a jednak zamietla návrhy žalobkyne zo 16. septembra 2020 a po druhé na uloženie povinnosti EEA zaplatiť žalobkyni v prvom rade sumy zodpovedajúce mzde za výpovednú dobu a príspevku na usídlenie, spolu s úrokmi od 22. septembra 2016, v druhom rade sumu 20 000 eur ako náhradu údajnej nemajetkovej ujmy spôsobenej poskytnutím jej osobných údajov tretím stranám a v treťom rade sumu 20 000 eur ako náhradu údajnej nemajetkovej ujmy, ktorá jej vznikla v dôsledku odmietnutia sprístupniť jej komunikáciu s jej predchádzajúcim právnym zástupcom pred vyhlásením tohto rozsudku, ako aj po ňom

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  TO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska environmentálna agentúra (EEA).

         (1)  Ú. v. EÚ C 349, 30.8.2021.


title: Vec C-175/20: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 24. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administratīvā apgabaltiesa – Lotyšsko) – „SS“ SIA/Valsts ieņēmumu dienests (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochrana fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov – Nariadenie (EÚ) 2016/679 – Článok 2 – Pôsobnosť – Článok 4 – Pojem „spracúvanie“ – Článok 5 – Zásady spracúvania – Obmedzenie účelu – Minimalizácia údajov – Článok 6 – Zákonnosť spracúvania – Spracúvanie nevyhnutné na plnenie úlohy realizovanej vo verejnom záujme, ktorou je poverený prevádzkovateľ – Spracúvanie nevyhnutné na splnenie zákonnej povinnosti prevádzkovateľa – Článok 23 – Obmedzenia – Spracúvanie údajov na daňové účely – Žiadosť o poskytnutie informácií týkajúcich sa inzerátov o predaji vozidiel uverejnených na internete – Proporcionalita)

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/5

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 24. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administratīvā apgabaltiesa – Lotyšsko) – „SS“ SIA/Valsts ieņēmumu dienests
      (Vec C-175/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov - Nariadenie (EÚ) 2016/679 - Článok 2 - Pôsobnosť - Článok 4 - Pojem „spracúvanie“ - Článok 5 - Zásady spracúvania - Obmedzenie účelu - Minimalizácia údajov - Článok 6 - Zákonnosť spracúvania - Spracúvanie nevyhnutné na plnenie úlohy realizovanej vo verejnom záujme, ktorou je poverený prevádzkovateľ - Spracúvanie nevyhnutné na splnenie zákonnej povinnosti prevádzkovateľa - Článok 23 - Obmedzenia - Spracúvanie údajov na daňové účely - Žiadosť o poskytnutie informácií týkajúcich sa inzerátov o predaji vozidiel uverejnených na internete - Proporcionalita)
      (2022/C 165/04)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Administratīvā apgabaltiesa

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa:„SS“ SIA

         Žalovaná: Valsts ieņēmumu dienests

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Ustanovenia nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov), sa majú vykladať v tom zmysle, že požiadavkám tohto nariadenia, najmä požiadavkám uvedeným v jeho článku 5 ods. 1 podlieha získavanie informácií obsahujúcich značné množstvo osobných údajov daňovou správou členského štátu od hospodárskeho subjektu.

                  2.

                  Ustanovenia nariadenia 2016/679 sa majú vykladať v tom zmysle, že daňová správa členského štátu sa nemôže odchýliť od ustanovení článku 5 ods. 1 tohto nariadenia, pokiaľ jej takéto právo nebolo priznané legislatívnym opatrením v zmysle článku 23 ods. 1 tohto nariadenia.

                  3.

                  Ustanovenia nariadenia 2016/679 sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby daňová správa členského štátu uložila poskytovateľovi internetových reklamných služieb povinnosť oznámiť jej informácie týkajúce sa daňovníkov, ktorí uverejnili inzeráty v jednej z rubrík internetového portálu tohto poskytovateľa, najmä pokiaľ sú tieto údaje potrebné na účely, na ktoré sa osobné údaje získavajú, a pokiaľ obdobie, ktorého sa získavanie týka, nepresiahne dobu striktne nevyhnutnú na dosiahnutie sledovaného cieľa všeobecného záujmu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 222, 6.7.2020.


title: Vec C-51/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Pesti Központi Kerületi Bíróság (Maďarsko) 25. januára 2022 – PannonHitel Pénzügyi Zrt./Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.)

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/28

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Pesti Központi Kerületi Bíróság (Maďarsko) 25. januára 2022 – PannonHitel Pénzügyi Zrt./Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.)
      (Vec C-51/22)
      (2022/C 165/36)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Pesti Központi Kerületi Bíróság

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: PannonHitel Pénzügyi Zrt.

         Žalovaná: Wizz Air Hungary Légiközlekedési Zrt. (Wizz Air Hungary Zrt.)

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa článok 5 ods. 1 písm. a), článok 8 ods. 1 písm. a) prvá zarážka a článok 8 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (1), vykladať v tom zmysle, že cestujúci môže uplatniť svoje právo na náhradu úplných nákladov na letenku v cene, za ktorú bola kúpená, priamo voči leteckému dopravcovi, aj keď si zarezervoval letenku s pomocou tretej osoby, ktorá konala ako sprostredkovateľ a ktorej cestujúci zaplatil cenu letenky, pričom sprostredkovateľ kúpil letenku od leteckého dopravcu a zaplatil [mu] cenu letenky, ak nie je preukázané, že sprostredkovateľ konal v postavení splnomocneného zástupcu leteckého dopravcu alebo že ide o cestovnú kanceláriu?

         (1)  Ú. v. ES L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec T-71/22: Žaloba podaná 27. januára 2022 – BNP Paribas/SRB

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/34

      Žaloba podaná 27. januára 2022 – BNP Paribas/SRB
      (Vec T-71/22)
      (2022/C 165/44)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: BNP Paribas (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A. Champsaur a A. Delors, advokáti)

         Žalovaný: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  nariadil SRB, aby predložila úplný plán riešenia krízových situácií schválený podľa rozhodnutia o riešení krízových situácií, (1)

                  —

                  určil, že sporné ustanovenia politiky MREL sa nesmú uplatňovať,

                  —

                  zrušil rozhodnutie o riešení krízových situácií,

                  —

                  zrušil rozhodnutie MREL, (2)

                  —

                  uložil SRB povinnosť nahradiť trovy konania a iné náklady, ktoré vznikli žalobkyni v súvislosti s týmto konaním.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov proti rozhodnutiu o riešení krízových situácií a osem žalobných dôvodov proti rozhodnutiu MREL.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod týkajúci sa rozhodnutia o riešení krízových situácií je založený na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustila SRB. Žalobkyňa tvrdí, že rozhodnutie o riešení krízových situácií porušuje ustanovenia nariadenia Komisie (EÚ) č. 806/2014 z 15. júla 2014 (3) a delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2016/1075 z 23. marca 2016 (4), ako aj zásadu proporcionality.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod týkajúci sa rozhodnutia o riešení krízových situácií je založený na tom, že SRB sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a porušila zásadu riadnej správy vecí verejných.

                              —

                              Na podporu tohto žalobného dôvodu žalobkyňa uvádza, že SRB prijala jednotnú stratégiu „bail-in only“ pre všetky globálne systémovo významné inštitúcie (G-SII), pričom nezohľadnila konkrétne prípady riešenia krízových situácií a starostlivo a nestranne nepreskúmala všetky skutkové a odôvodnené prvky, ktoré žalobkyňa uviedla pri svojom výbere stratégie riešenia krízových situácií.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod týkajúci sa rozhodnutia o riešení krízových situácií je založený na tom, že SRB zaujala stanovisko, ktoré odráža normatívnu voľbu, a tým prekročila svoje právomoci, ktoré jej priznáva nariadenie (EÚ) č. 806/2014.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod týkajúci sa rozhodnutia o riešení krízových situácií je založený na tom, že bolo prijaté v rozpore s právom žalobkyne byť vypočutá a v rozpore s povinnosťou SRB uviesť odôvodnenie, keďže neodôvodnila svoj výber stratégie riešenia krízových situácií pre žalobkyňu.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod týkajúci sa rozhodnutia o riešení krízových situácií je založený na tom, že niektoré ustanovenia nariadenia (EÚ) č. 806/2014, ktoré SRB uplatnila pri prijímaní tohto rozhodnutia, porušujú základné práva, ako aj ZFEÚ.

                  6.

                  Prvý žalobný dôvod týkajúci sa rozhodnutia MREL je založený na tom, že vychádza z rozhodnutia o riešení krízových situácií a je s ním neoddeliteľne spojené, a teda v prípade jeho zrušenia by už nebolo platné.

                  7.

                  Druhý žalobný dôvod týkajúci sa rozhodnutia MREL je založený na tom, že SRB sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia pri výklade a uplatňovaní ustanovení nariadenia (EÚ) č. 806/2014.

                              —

                              Na podporu tohto žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že SRB pri svojom stanovení MREL nezohľadnila situáciu, v ktorej sa banková skupina ocitne po riešení krízovej situácie, a že pri určení nákladov na trhové zabezpečenie nezohľadnila požiadavku na kombinovanú rezervu (CBR) po riešení krízovej situácie a nevykonala úplné posúdenie všetkých relevantných skutočností pre výpočet MREL a neodôvodnila svoj výpočet MREL.

                  8.

                  Tretí žalobný dôvod týkajúci sa rozhodnutia MREL je založený na tom, že SRB sa pri stanovení MREL dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a porušila zásadu riadnej správy vecí verejných, v rozsahu v akom SRB nevykonala starostlivé a nestranné posúdenie skupiny BNP Paribas po riešení krízovej situácie, a najmä nezohľadnila vplyv riešenia krízovej situácie na veľkosť a obchodný model skupiny BNP Paribas.

                  9.

                  Štvrtý žalobný dôvod týkajúci sa rozhodnutia MREL je založený na tom, že SRB porušila zásadu legitímnej dôvery tým, že neuplatnila viaceré ustanovenia svojej vlastnej politiky MREL v súvislosti s úpravami MREL.

                  10.

                  Piaty žalobný dôvod týkajúci sa rozhodnutia MREL je založený na tom, že SRB porušila zásadu proporcionality, právo vlastniť majetok a slobodu podnikania tým, že stanovila výšku MREL, ktorá je neprimeraná vzhľadom na ciele riešenia krízových situácií.

                  11.

                  Šiesty žalobný dôvod týkajúci sa rozhodnutia MREL je založený na tom, že SRB neuviedla dôvody, na ktorých založila svoje rozhodnutie, keďže v rozhodnutí neuviedla všetky prvky potrebné na to, aby žalobkyňa pochopila, na základe čoho a podľa akej metodiky bola stanovená MREL a prečo sa táto metodika odchýlila od všeobecnej metodiky uvedenej v politike MREL.

                  12.

                  Siedmy žalobný dôvod týkajúci sa rozhodnutia MREL je založený na tom, že SRB porušila právo žalobkyne byť vypočutá tým, že v zásade odmietla zohľadniť niektoré pripomienky.

                  13.

                  Ôsmy žalobný dôvod týkajúci sa rozhodnutia MREL je založený na tom, že politika MREL, na ktorej je založené rozhodnutie MREL, porušuje nariadenie (EÚ) č. 806/2014 a predstavuje zneužitie právomoci zo strany SRB v rozsahu, v akom vyjadruje normatívnu voľbu v oblasti riešenia krízových situácií a porušuje právomoci normotvorcu.

         (1)  Rozhodnutím o riešení krízových situácií, na ktoré sa odkazuje je: Spoločné rozhodnutie o pláne riešenia krízových situácií a posúdení riešiteľnosti krízovej situácie skupiny BNP Paribas a jej dcérskych spoločností, na ktorom sa dohodli Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, Magyar Nemzeti Bank, Finanstilsynet a Bankowy Fundusz Gwarancyjny 4. novembra 2021, referenčné číslo RC/JD/2020/52.

         (2)  Rozhodnutím MREL, na ktoré sa odkazuje je: Spoločné rozhodnutie, ktorým sa určuje minimálna požiadavka vlastného kapitálu a oprávnených záväzkov BNP Paribas a niektorých jej členov, na ktorom sa dohodli SRB, Magyar Nemzeti Bank, Finanstilsynet a Bankowy Fundusz Gwarancyjny 4. novembra 2021, referenčné číslo RC/JD/2020/53.

         (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014, ktorým sa stanovujú jednotné pravidlá a jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií a jednotného fondu na riešenie krízových situácií a ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EÚ) č. 1093/2010 (Ú. v. EÚ L 225, 2014, s. 1).

         (4)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2016/1075 z 23. marca 2016, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ, pokiaľ ide o regulačné technické predpisy, ktorými sa stanovuje obsah plánov ozdravenia, plánov riešenia krízových situácií a plánov riešenia krízových situácií na úrovni skupiny, minimálne kritériá, ktoré príslušný orgán posúdi, pokiaľ ide o plány ozdravenia a plány ozdravenia na úrovni skupiny, podmienky pre finančnú podporu v rámci skupiny, požiadavky na nezávislých odhadcov, zmluvné uznanie právomoci odpísať dlh a právomoci vykonať jeho konverziu, postupy oznamovania a obsah požiadaviek na oznamovanie, obsah oznámenia o pozastavení a prevádzkové fungovanie kolégií pre riešenie krízových situácií (Ú. v. EÚ L 184, 2016, s. 1).


title: Vec C-62/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Frankfurt am Main (Nemecko) 1. februára 2022 – IA/DER Touristik Deutschland GmbH

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/28

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Frankfurt am Main (Nemecko) 1. februára 2022 – IA/DER Touristik Deutschland GmbH
      (Vec C-62/22)
      (2022/C 165/37)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Amtsgericht Frankfurt am Main

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: IA

         Žalovaná: DER Touristik Deutschland GmbH

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 18 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (prepracované znenie) (1) vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie obsahuje popri úprave medzinárodnej súdnej právomoci aj úpravu miestnej príslušnosti vnútroštátnych súdov vo veciach týkajúcich sa zmlúv o cestovných službách, ktorú súd rozhodujúci vo veci musí zohľadniť, ak tak spotrebiteľ ako cestujúci, ako aj druhý účastník zmluvy ako organizátor zájazdu majú sídlo v tom istom členskom štáte, ale cestovná destinácia sa nenachádza v tomto členskom štáte, ale v zahraničí, v dôsledku čoho spotrebiteľ môže nad rámec vnútroštátnych predpisov žalovať zmluvné nároky voči organizátorovi zájazdu aj na súde podľa miesta svojho bydliska?

         (1)  Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 1.


title: Vec C-226/20 P: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 24. februára 2022 – Eurofer, Association Européenne de l’Acier, AISBL/Európska komisia, HBIS Group Serbia Iron & Steel LLC Belgrade (Odvolanie – Dumping – Dovoz plochých výrobkov zo železa, z nelegovanej ocele alebo ostatnej legovanej ocele valcovaných za tepla s pôvodom v Brazílii, Iráne, Rusku, Srbsku a na Ukrajine – Ukončenie konania týkajúceho sa dovozov zo Srbska – Stanovenie ujmy – Súhrnné vyhodnotenie účinkov dovozov s pôvodom vo viac ako v jednej tretej krajine – Nariadenie (EÚ) 2016/1036 – Článok 3 ods. 4 – Ukončenie konania bez uloženia opatrení – Článok 9 ods. 2 – „Zanedbateľná“ povaha dovozov – Prahová hodnota de minimis – Voľná úvaha Európskej komisie)

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/6

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 24. februára 2022 – Eurofer, Association Européenne de l’Acier, AISBL/Európska komisia, HBIS Group Serbia Iron & Steel LLC Belgrade
      (Vec C-226/20 P) (1)

      (Odvolanie - Dumping - Dovoz plochých výrobkov zo železa, z nelegovanej ocele alebo ostatnej legovanej ocele valcovaných za tepla s pôvodom v Brazílii, Iráne, Rusku, Srbsku a na Ukrajine - Ukončenie konania týkajúceho sa dovozov zo Srbska - Stanovenie ujmy - Súhrnné vyhodnotenie účinkov dovozov s pôvodom vo viac ako v jednej tretej krajine - Nariadenie (EÚ) 2016/1036 - Článok 3 ods. 4 - Ukončenie konania bez uloženia opatrení - Článok 9 ods. 2 - „Zanedbateľná“ povaha dovozov - Prahová hodnota de minimis - Voľná úvaha Európskej komisie)
      (2022/C 165/05)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Eurofer, Association Européenne de l’Acier, AISBL (v zastúpení: J. Killick a G. Forwood, advokáti)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne T. Maxian Rusche a A. Demeneix, neskôr T. Maxian Rusche a G. Luengo, splnomocnení zástupcovia), HBIS Group Serbia Iron & Steel LLC Belgrade (v zastúpení: R. Luff, advokát)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Eurofer, Association Européenne de l’Acier, AISBL znáša svoje vlastné trovy konania a je povinné nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii a HBIS Group Serbia Iron & Steel LLC Belgrade.

         (1)  Ú. v. EÚ C 313, 21.9.2020.


title: Vec C-452/20: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 24. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – PJ/Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio dei monopoli per la Toscana, Ministero dell’Economia e delle Finanze (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Aproximácia právnych predpisov – Smernica 2014/40/EÚ – Článok 23 ods. 3 – Rámcový dohovor Svetovej zdravotníckej organizácie o kontrole tabaku – Zákaz predaja tabakových výrobkov maloletým – Systém sankcií – Účinné, primerané a odstrašujúce sankcie – Povinnosť predajcov tabakových výrobkov overiť vek kupujúceho pri predaji týchto výrobkov – Pokuta – Prevádzkovanie baru s predajom tabakových výrobkov – Pozastavenie oprávnenia na prevádzkovanie na dobu pätnástich dní – Zásada proporcionality – Zásada obozretnosti)

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/13

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 24. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – PJ/Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio dei monopoli per la Toscana, Ministero dell’Economia e delle Finanze
      (Vec C-452/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Smernica 2014/40/EÚ - Článok 23 ods. 3 - Rámcový dohovor Svetovej zdravotníckej organizácie o kontrole tabaku - Zákaz predaja tabakových výrobkov maloletým - Systém sankcií - Účinné, primerané a odstrašujúce sankcie - Povinnosť predajcov tabakových výrobkov overiť vek kupujúceho pri predaji týchto výrobkov - Pokuta - Prevádzkovanie baru s predajom tabakových výrobkov - Pozastavenie oprávnenia na prevádzkovanie na dobu pätnástich dní - Zásada proporcionality - Zásada obozretnosti)
      (2022/C 165/14)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: PJ

         Žalovaná: Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio dei monopoli per la Toscana, Ministero dell’Economia e delle Finanze

         Výrok rozsudku

      Zásada proporcionality sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá v prípade prvého porušenia zákazu predaja tabakových výrobkov maloletým stanovuje okrem uloženia správnej pokuty aj pozastavenie, na dobu pätnástich dní, oprávnenia na prevádzkovanie umožňujúceho hospodárskemu subjektu, ktorý porušil tento zákaz, predávať takéto výrobky, pokiaľ takáto právna úprava nejde nad rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie cieľa ochrany ľudského zdravia, a najmä prevalencie fajčenia u mladých ľudí.

         (1)  Ú. v. EÚ C 423, 7.12.2020.


title: Vec C-437/20: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 10. januára 2022 – (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Parma – Taliansko) – trestné konanie proti ZI, TQ (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 53 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Hazardné hry – Koncesie na činnosť prijímania stávok – Predĺženie už udelených koncesií – Legalizácia centier prenosu údajov (CPÚ), ktoré vykonávajú túto činnosť bez koncesie a policajného povolenia – Obmedzená lehota – Zjavná neprípustnosť návrhu na začatie prejudiciálneho konania)

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/22

      Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 10. januára 2022 – (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Parma – Taliansko) – trestné konanie proti ZI, TQ
      (Vec C-437/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 53 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Hazardné hry - Koncesie na činnosť prijímania stávok - Predĺženie už udelených koncesií - Legalizácia centier prenosu údajov (CPÚ), ktoré vykonávajú túto činnosť bez koncesie a policajného povolenia - Obmedzená lehota - Zjavná neprípustnosť návrhu na začatie prejudiciálneho konania)
      (2022/C 165/26)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale di Parma

         Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      ZI, TQ

         Výrok

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Parma (Okresný súd Parma, Taliansko) rozhodnutím z 8. novembra 2019, je zjavne neprípustný.

         (1)  Dátum podania: 17.9.2020.


title: Vec T-86/22: Žaloba podaná 15. februára 2022 – Associazione „Terra Mia Amici No Tap“/EIB

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/36

      Žaloba podaná 15. februára 2022 – Associazione „Terra Mia Amici No Tap“/EIB
      (Vec T-86/22)
      (2022/C 165/45)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Associazione „Terra Mia Amici No Tap“ (Melendugno, Taliansko) (v zastúpení: A. Calò, advokát)

         Žalovaná: Európska investičná banka

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  určil, že Európska investičná banka nesprávne vyhlásila žiadosť o preskúmanie predloženú žalujúcim združením za neprípustnú a podanú oneskorene,

                  —

                  uložil Európskej investičnej banke, aby prijala rozhodnutie o zrušení financovania poskytnutého spoločnosti TAP AG,

                  —

                  uložil Európskej investičnej banke povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na údajnej neprípustnosti žiadosti o preskúmanie.

                              —

                              V tejto súvislosti žalobca uvádza porušenie Aarhuského dohovoru, nariadenia (ES) č. 1367/2006 (1) zo 6. septembra 2006 a nariadenia (EÚ) č. 2021/1767 (2), ako aj bodov 1, 6 a 9 preambuly vyhlásenia o zásadách a normách prijatých EIB v sociálnej a environmentálnej oblasti. Konkrétne mala EIB zrušiť poskytnuté financovanie, keďže žiadosť o preskúmanie sa týkala správneho aktu v zmysle práva životného prostredia.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že žiadosť o preskúmanie mala byť podaná po uplynutí lehoty.

                              —

                              V tejto súvislosti žalobca uvádza porušenie Aarhuského dohovoru, nariadenia (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 a nariadenia (EÚ) č. 2021/1767, ako aj bodov 1, 6 a 9 preambuly vyhlásenia o zásadách a normách prijatých EIB v sociálnej a environmentálnej oblasti. Konkrétne EIB nepristúpila k zrušeniu financovania, ktoré má formu nového samostatného aktu odlišného od toho, ktorým bolo financovanie predtým poskytnuté, a v každom prípade šesťtýždňová lehota na podanie žiadosti o preskúmanie sa musí počítať odo dňa uvedenia diela do prevádzky, keďže príjemca bol podľa zmluvy oprávnený zabezpečiť súlad s normami EIB až k tomuto dňu.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení bodu 36 vyhlásenia o zásadách a normách prijatých EIB v sociálnej a environmentálnej oblasti z roku 2009.

                              —

                              V tejto súvislosti žalobca konkrétne uvádza, že bod 36 stanovuje, že EIB vyžaduje, aby všetky financované projekty dodržiavali aspoň:

                                          —

                                          príslušné vnútroštátne právne predpisy v oblasti životného prostredia,

                                          —

                                          príslušnú právnu úpravu Únie v oblasti životného prostredia, najmä smernicu o posudzovaní vplyvov na životné prostredie (EIA) a o ochrane prírody, ako aj sektorové a prierezové smernice,

                                          —

                                          zásady a normy príslušných medzinárodných environmentálnych dohovorov začlenených do práva Únie.
                                          V tomto prípade však nebol dodržaný ani jeden z týchto bodov.
                                          Boli totiž preukázané tieto porušenia:

                                          a.

                                             právnej úpravy Únie v oblasti životného prostredia, konkrétne:

                                                      a.I

                                                      odôvodnenie 36 v spojení s článkom 4 a článkom 14 nariadenia (EÚ) č. 347/2013 (chýbajúca analýza nákladov a výnosov);

                                                      a.II

                                                      odôvodnenie 31 nariadenia (EÚ) n. 347/2013 v spojení s článkom 5 ods. 1 a prílohou IV poznámkou 1 smernice 2011/92/EÚ (kumulované vonkajšie vplyvy);

                                                      a.III

                                                      odôvodnenie 31 nariadenia (EÚ) no 347/2013 v spojení s článkom 5 ods. 1 a prílohou IV poznámkou 1 smernice 2011/92/EÚ (kumulované vnútorné vplyvy) – Zákaz „salámovej metódy“;

                                                      a.IV

                                                      článok 2 ods. 1 smernice 2011/92/EÚ, článok 6 ods. 3 a 4 smernice o biotopoch;

                                                      a.V

                                                      článok 4, ods. 4 smernice 2009/147 o vtáctve;

                                                      a.VI

                                                      odôvodnenie 31 a článok 9 nariadenia (ES) č. 1367/2006 v spojení s článkom 6 smernice EIA (Transparentnosť a účasť);

                                                      a.VII

                                                      odôvodnenie 28 v spojení s článkom 7 nariadenia (EÚ) č. 347/2013 (nariadenie o biotopoch);

                                                      a.VIII

                                                      článok 191 ods. 1 ZFEÚ v spojení s vyhlásením o zásadách a normách prijatých EIB v sociálnej a environmentálnej oblasti, schváleným správnou radou 3. februára 2009.

                                          b.

                                          talianskej právnej úpravy a konkrétne:

                                                      b.I

                                                      legislatívny dekrét 42/2004, ktorým sa preberá Dohovor o krajine, článok 26;

                                                      b.II

                                                      legislatívny dekrét 42/2004, ktorým sa preberá Dohovor o krajine, článok 146;

                                                      b.III

                                                      článok 14c zákona č. 241 zo 7. augusta 1990 – konferencia služieb;

                                                      b.IV

                                                      príkaz A57 ministerskej vyhlášky č. 223/14 o environmentálnej zlučiteľnosti;

                                                      b.V

                                                      legislatívny dekrét 152/06 o neuložení sankcií;

                                                      b.VI

                                                      článok 452e Trestného zákona (environmentálna katastrofa).

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 347/2013 zo 14. apríla 2013.

                              —

                              V tejto súvislosti sa uvádza, že sa vlastne neuskutočnila žiadna vhodná analýza nákladov a výnosov.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 264, 2006, s. 13).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/1767 zo 6. októbra 2021, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 1367/2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 356, 2021, s. 1).


title: Vec C-70/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 1. februára 2022 – Viagogo AG/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/29

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 1. februára 2022 – Viagogo AG/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
      (Vec C-70/22)
      (2022/C 165/38)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: Viagogo AG

         Odporcovia: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni smernica 2000/31/ES (1), najmä jej články 3, 14 a 15 v spojení s článkom 56 ZFEÚ, uplatneniu právnej úpravy členského štátu o predaji vstupeniek na podujatia na sekundárnom trhu, ktorá má za následok, že prevádzkovateľovi platformy na ukladanie a zdieľanie súborov, pôsobiacemu v EÚ, akým je odvolateľka v prejednávanej veci, sa zabraní v poskytovaní reklamných služieb tretím osobám na predaj vstupeniek na podujatia na sekundárnom trhu, pričom sa táto činnosť vyhradí výlučne predajcom, organizátorom podujatí alebo iným subjektom, ktorým orgány verejnej moci udelili povolenie vydávať vstupenky na primárnom trhu pomocou certifikovaných systémov?

                  2.

                  Okrem toho, bráni článok 102 ZFEÚ v spojení s článkom 106 ZFEÚ uplatneniu právnej úpravy členského štátu o predaji vstupeniek na podujatia, ktorá vyhradzuje všetky služby súvisiace so sekundárnym trhom so vstupenkami (a najmä sprostredkovanie) výlučne predajcom, organizátorom podujatí alebo iným subjektom oprávneným vydávať vstupenky na primárnom trhu pomocou certifikovaných systémov a vylučuje takúto činnosť pre poskytovateľov služieb informačnej spoločnosti, ktorí majú v úmysle pôsobiť ako poskytovatelia hostingových služieb v zmysle článkov 14 a 15 smernice 2000/31/ES, najmä ak má takáto výhrada za následok, že umožňuje dominantnému subjektu na primárnom trhu distribúcie vstupeniek rozšíriť svoje dominantné postavenie na sprostredkovateľské služby na sekundárnom trhu?

                  3.

                  Môže sa v zmysle právnych predpisov Únie, a najmä smernice 2000/31/ES, pojem pasívny poskytovateľ hostingových služieb používať len v prípade, neexistencie činností filtrovania, výberu, indexovania, organizovania, katalogizácie, agregácie, vyhodnocovania, používania, úpravy, extrakcie alebo propagácie obsahu zverejneného používateľmi, chápaných ako ilustratívne príklady, ktoré sa nemusia všetky vyskytnúť, pretože samy o sebe sa majú považovať za významné v súvislosti s podnikateľským riadením služby a/alebo zavedením techniky hodnotenia správania užívateľov s cieľom zvýšiť ich lojalitu, alebo je relevantnosť týchto okolností ponechaný na uváženie vnútroštátneho súdu, pričom aj v prípade výskytu jedného alebo viacerých z týchto prvkov je možné považovať neutralitu služby za prevažujúcu, ktorá vedie ku kvalifikácii pasívneho poskytovateľa hostingových služieb?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/31/ES z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode) (Ú. v. ES L 178, 2000, s. 1; Mim. vyd. 13/025, 399).


title: Vec T-87/22: Žaloba podaná 17. februára 2022 – Hahn Rechtsanwälte/Komisia

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/38

      Žaloba podaná 17. februára 2022 – Hahn Rechtsanwälte/Komisia
      (Vec T-87/22)
      (2022/C 165/46)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Hahn Rechtsanwälte PartG mbB (Brémy, Nemecko) (v zastúpení: K. Künstner, Rechtsanwalt)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie C (202l) 9326 final zo 7. decembra 2021,

                  —

                  nariadil Európskej komisii nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod: Neexistencia dôvodov zamietnutia podľa článku 4 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1)

                              —

                              Pokiaľ ide o účastníkov konania v oblasti kartelov AT.40178 – Emisie motorových vozidiel, Komisia nepreukázala existenciu obchodných záujmov hodných ochrany v zmysle článku 4 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1049/2001 a nepristúpila k preskúmaniu od prípadu k prípadu.

                              —

                              Komisia sa nemôže opierať o ochranu vyšetrovania, keďže ide o ukončené vyšetrovanie v oblasti kartelov, ktoré viedlo k právoplatnému rozhodnutiu, a Komisia nepristúpila ani k preskúmaniu od prípadu k prípadu.

                              —

                              Komisia sa opiera o všeobecnú domnienku nezverejnenia, hoci podmienky stanovené v článku 4 ods. 2 prvej a/alebo tretej zarážke nariadenia (ES) č. 1049/2001 nie sú splnené, čo vedie k neprípustnému zvráteniu vzťahu medzi pravidlom a výnimkou práva na prístup.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod: Prevažujúci verejný záujem na zverejnení v zmysle článku 4 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1049/2001

                              —

                              Komisia nesprávne nedospela k záveru o existencii prevažujúceho verejného záujmu v zmysle článku 4 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1049/2001.

                              —

                              Porušenie verejného majetku je v prejednávanej veci zjavné, keďže kartelové dohody sa týkajú aj rušiacich zariadení osobných vozidiel a majú negatívny vplyv na verejný majetok zdravie, životné prostredie a klímu.

                              —

                              Podľa záverov European Environment Agency (EEA) len v Nemecku zomrie ročne približne 12 800 ľudí na následky znečistenia ovzdušia spôsobeného NO2.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod: Neexistencia konkrétneho preskúmania čiastočného prístupu podľa článku 4 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1049/2001

                              —

                              Komisia dostatočne konkrétne nepreskúmala, či mal byť povolený čiastočný prístup k spisom podľa článku 4 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1049/2001.

                              —

                              Nedošlo k preskúmaniu, či bolo prípadne možné prijať menej reštriktívne opatrenie týkajúce sa práva žalobkyne na prístup.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec C-463/20: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 24. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État – Belgicko) – Namur-Est Environnement ASBL/Région wallonne (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Životné prostredie – Smernica 2011/92/EÚ – Posudzovanie vplyvov určitých projektov na životné prostredie – Smernica 92/43/EHS – Ochrana prirodzených biotopov – Vzťah medzi postupom posudzovania a povoľovania uvedeným v článku 2 smernice 2011/92/EÚ a vnútroštátnym postupom udelenia výnimky z opatrení na ochranu druhov stanovených smernicou 92/43/EHS – Pojem „povolenie“ – Komplexný rozhodovací proces – Povinnosť hodnotenia – Vecný rozsah – Procesné štádium, v ktorom sa musí zaručiť účasť verejnosti na rozhodovacom procese)

text:
               19.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/13

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 24. februára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État – Belgicko) – Namur-Est Environnement ASBL/Région wallonne
      (Vec C-463/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Smernica 2011/92/EÚ - Posudzovanie vplyvov určitých projektov na životné prostredie - Smernica 92/43/EHS - Ochrana prirodzených biotopov - Vzťah medzi postupom posudzovania a povoľovania uvedeným v článku 2 smernice 2011/92/EÚ a vnútroštátnym postupom udelenia výnimky z opatrení na ochranu druhov stanovených smernicou 92/43/EHS - Pojem „povolenie“ - Komplexný rozhodovací proces - Povinnosť hodnotenia - Vecný rozsah - Procesné štádium, v ktorom sa musí zaručiť účasť verejnosti na rozhodovacom procese)
      (2022/C 165/15)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d'État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Namur-Est Environnement ASBL

         Žalovaný: Région wallonne

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ z 13. decembra 2011 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie sa má vykladať v tom zmysle, že rozhodnutie prijaté podľa článku 16 ods. 1 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín, ktoré na účely realizácie projektu v zmysle článku 1 ods. 2 písm. a) smernice 2011/92 oprávňuje navrhovateľa odchýliť sa od opatrení uplatniteľných v oblasti ochrany druhov, patrí do postupu povoľovania tohto projektu v zmysle článku 1 ods. 2 písm. c) tejto smernice, pokiaľ tento projekt nemožno realizovať bez toho, aby jeho navrhovateľ získal takéto rozhodnutie, a pokiaľ si orgán príslušný na povolenie uvedeného projektu zachováva možnosť prísnejšieho posúdenia jeho vplyvu na životné prostredie, než ako to bolo v uvedenom rozhodnutí.

                  2.

                  Smernica 2011/92 sa má najmä vzhľadom na jej články 6 a 8 vykladať v tom zmysle, že prijatiu predbežného rozhodnutia, ktoré na účely realizácie projektu v zmysle článku 1 ods. 2 písm. a) tejto smernice oprávňuje navrhovateľa odchýliť sa od opatrení uplatniteľných v oblasti ochrany druhov, nemusí nevyhnutne predchádzať účasť verejnosti, pokiaľ je táto účasť účinne zabezpečená pred prijatím rozhodnutia, ktoré má prijať orgán príslušný na prípadné povolenie tohto projektu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 9, 11.1.2021.