title: Vec T-265/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 27. marca 2019 — Biernacka-Hoba/EUIPO — Formata Bogusław Hoba (Formata) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Európskej únie Formata — Staršia obrazová medzinárodná ochranná známka Formata — Relatívny dôvod neplatnosti — Článok 60 ods. 1 písm. a) a článok 8 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 — Pravidlo 37 nariadenia (ES) č. 2868/95 (teraz článok 12 delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/625) — Podmienky vyjadrenia staršej ochrannej známky — Pravidlo 19 nariadenia č. 2868/95 (teraz článok 7 delegovaného nariadenia 2018/625) — Legitímna dôvera — Vrátenie nákladov za reprezentáciu — Článok 109 nariadenia 2017/1001 a pravidlo 94 nariadenia 2868/95 (teraz článok 109 nariadenia 2017/1001)“)

text:
               13.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/47

      Rozsudok Všeobecného súdu z 27. marca 2019 — Biernacka-Hoba/EUIPO — Formata Bogusław Hoba (Formata)
      (Vec T-265/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Európskej únie Formata - Staršia obrazová medzinárodná ochranná známka Formata - Relatívny dôvod neplatnosti - Článok 60 ods. 1 písm. a) a článok 8 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Pravidlo 37 nariadenia (ES) č. 2868/95 (teraz článok 12 delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/625) - Podmienky vyjadrenia staršej ochrannej známky - Pravidlo 19 nariadenia č. 2868/95 (teraz článok 7 delegovaného nariadenia 2018/625) - Legitímna dôvera - Vrátenie nákladov za reprezentáciu - Článok 109 nariadenia 2017/1001 a pravidlo 94 nariadenia 2868/95 (teraz článok 109 nariadenia 2017/1001)“)
      (2019/C 164/50)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ilona Biernacka-Hoba (Aleksandrów Łódzki, Poľsko) (v zastúpení: R. Rumpel, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Formata Bogusław Hoba (Aleksandrów Łódzki)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 13. februára 2018 (vec R 2032/2017-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi paňou Ilonou Biernacka-Hobaovou a spoločnosťou Formata Bogusław Hoba

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 13. februára 2018 (vec R 2032/2017 4) sa zrušuje v rozsahu, v akom ukladá pani Ilone Biernacka-Hobaovej povinnosť znášať náklady, ktoré vynaložila spoločnosť Formata Bogusław Hoba v konaní o vyhlásenie neplatnosti a v konaní o žalobe, a určil sumu nákladov, ktorú má pani Ilona Biernacka-Hoba zaplatiť spoločnosti Formata Bogusław Hoba, na 1000 eur, a mení v tom zmysle, že pani Ilone Biernacka-Hobaovej sa neukladá povinnosť znášať takúto sumu.

                  2.

                     V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                     Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 231, 2.7.2018.


title: Vec T-276/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. marca 2019 — Julius-K9/EUIPO — El Corte Inglés (K9 UNIT) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie K9 UNIT — Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie unit — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               13.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/48

      Rozsudok Všeobecného súdu z 28. marca 2019 — Julius-K9/EUIPO — El Corte Inglés (K9 UNIT)
      (Vec T-276/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie K9 UNIT - Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie unit - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2019/C 164/51)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Julius-K9 Zrt (Szigetszentmiklós, Maďarsko) (v zastúpení: G. Jambrik, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Lukošiūtė a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. L. Rivas Zurdo, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 22. februára 2018 (vec R 1432/2017-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami El Corte Inglés, SA a Julius-K9 Zrt

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 22. februára 2018 (vec R 1432/2017 2) sa zrušuje.

                  2.

                     EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Julius-K9 Zrt.

                  3.

                     El Corte Inglés, SA znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 231, 2.7.2018.


title: Vec T-239/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 18. marca 2019 — SKS Import Export/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Voľný pohyb kapitálu — Predchádzanie využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu — Smernica (EÚ) 2015/849 — Delegované nariadenie (EÚ) 2018/212 — Zapísanie Tuniska na zoznam vysokorizikových tretích krajín — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť“)

text:
               13.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/49

      Uznesenie Všeobecného súdu z 18. marca 2019 — SKS Import Export/Komisia
      (Vec T-239/18) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Voľný pohyb kapitálu - Predchádzanie využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu - Smernica (EÚ) 2015/849 - Delegované nariadenie (EÚ) 2018/212 - Zapísanie Tuniska na zoznam vysokorizikových tretích krajín - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“)
      (2019/C 164/52)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Société Kammama Saber (SKS) Import Export (Sousse Jawhara, Tunisko) (v zastúpení: H. Chelly, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci, A. Bouquet a T. Scharf, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/212 z 13. decembra 2017, ktorým sa mení delegované nariadenie (EÚ) 2016/1675, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/849, pokiaľ ide o pridanie Srí Lanky, Trinidadu a Tobaga a Tuniska do tabuľky v bode I prílohy (Ú. v. EÚ L 41, 2018, s. 4)

         Výrok

                  1.

                     Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                     Société Kammama Saber (SKS) Import Export je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 231, 2.7.2018.


title: Vec T-410/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 15. marca 2019 — Silgan Closures a Silgan Holdings/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Hospodárska súťaž — Kartely — Trh kovových obalov — Rozhodnutie o začatí vyšetrovania — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Neprípustnosť“)

text:
               13.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/50

      Uznesenie Všeobecného súdu z 15. marca 2019 — Silgan Closures a Silgan Holdings/Komisia
      (Vec T-410/18) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Hospodárska súťaž - Kartely - Trh kovových obalov - Rozhodnutie o začatí vyšetrovania - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť“)
      (2019/C 164/53)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Silgan Closures GmbH (Mníchov, Nemecko), Silgan Holdings, Inc. (Stamford, Connecticut, Spojené štáty) (v zastúpení: H. Wollmann, D. Seeliger, R. Grafunder a V. Weiss, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Christoforou, B. Ernst, G. Meessen, C. Vollrath a L. Wildpanner, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2018)2466 final z 19. apríla 2018, na základe ktorého Komisia začala konanie podľa článku 101 ZFEÚ vo veci AT.40522 — Pandora

         Výrok

                  1.

                     Žaloba sa zamieta.

                  2.

                     Konanie o návrhoch na vstup vedľajších účastníkov do konania, ktoré podali Spolková republika Nemecko a Rada Európskej únie, sa zastavuje.

                  3.

                     Silgan Closures GmbH a Silgan Holdings, Inc. znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy Európskej komisie.

                  4.

                     Spolková republika Nemecko a Rada znášajú vlastné trovy konania súvisiace s návrhmi na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 285, 13.8.2018.


title: Vec T-503/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 19. marca 2019 — Haba Trading/EUIPO — Vida (vidaXL) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Späťvzatie námietky — Zastavenie konania“)

text:
               13.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/50

      Uznesenie Všeobecného súdu z 19. marca 2019 — Haba Trading/EUIPO — Vida (vidaXL)
      (Vec T-503/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania“)
      (2019/C 164/54)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Haba Trading BV (Utrecht, Holandsko) (v zastúpení: B. Schneiders a A. Brittner, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Vida AB (Alvesta, Švédsko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 12. júna 2018 (vec R 190/2016-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Vida AB a Haba Trading BV

         Výrok

                  1.

                     Konanie o žalobe sa zastavuje.

                  2.

                     Haba Trading BV znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

         (1)  Ú. v. EÚ C 373, 15.10.2018.


title: Vec T-75/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 13. marca 2019 — Comune di Milano/Parlament a Rada („Postúpenie veci“)

text:
               13.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/51

      Uznesenie Všeobecného súdu z 13. marca 2019 — Comune di Milano/Parlament a Rada
      (Vec T-75/19) (1)

      („Postúpenie veci“)
      (2019/C 164/55)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Comune di Milano (v zastúpení: F. Sciaudone, M. Condinanzi a A. Neri, advokáti)

         Žalovaní: Európsky parlament (v zastúpení: L. Visaggio, I. Anagnostopoulou a A. Tamás, splnomocnení zástupcovia), a Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer, F. Florindo Gijón a E. Rebasti, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Jednak návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1718 zo 14. novembra 2018, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 726/2004, pokiaľ ide o sídlo Európskej agentúry pre lieky (Ú. v. EÚ L 291, 2018, s. 3), a jednak návrh na vyhlásenie rozhodnutia údajne prijatého Radou 20. novembra 2017 za neúčinné

         Výrok

                  1.

                     Všeobecný súd postupuje vec T-75/19 Súdnemu dvoru na rozhodnutie.

                  2.

                     O žiadosti, ktorú podalo Comune di Milano o prejednanie o tejto žaloby v skrátenom súdnom konaní, sa rozhodne neskôr.

                  3.

                     O trovách konania sa rozhodne neskôr.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 25.3.2019.


title: Vec T-1/19: Žaloba podaná 7. januára 2019 — CJ/Súdny dvor Európskej únie

text:
               13.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/52

      Žaloba podaná 7. januára 2019 — CJ/Súdny dvor Európskej únie
      (Vec T-1/19)
      (2019/C 164/56)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: CJ (v zastúpení: V. Kolias, advokát)

         Žalovaný: Súdny dvor Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  konštatoval, že nezabezpečením anonymizácie procesných písomností odkazujúcich na žalobcu menom, ktoré Všeobecný súd a bývalý Súd pre verejnú službu zverejnili na internete, a subsidiárne nezabezpečením zneprístupnenia menných verzií takýchto písomností na internete, došlo na strane žalovaného k porušeniu Zmlúv,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 20 Charty základných práv Európskej únie, pričom žalobca konkrétne uvádza, že:

                              —

                              v minulosti podal žaloby proti svojmu bývalému zamestnávateľovi pred Súdom pre verejnú službu a Všeobecným súdom,

                              —

                              procesné písomnosti v konaniach o týchto žalobách boli zverejnené, pričom na žalobcu odkazujú menom a sú prístupné prostredníctvom internetových vyhľadávačov, ako je Google,

                              —

                              dostupnosť takých vyhľadávačov uľahčuje akýmkoľvek užívateľom internetu na svete, vrátane súčasných a potencionálnych zamestnávateľov, aby si vytvorili profil žalobcu,

                              —

                              vytvorenie takéhoto profilu zvyšuje riziko diskriminácie voči žalobcovi,

                              —

                              Súdny dvor Európskej únie rozhodol o všeobecnom anonymizovaní zverejňovaných procesných písomností pri všetkých návrhoch na začatie prejudiciálneho konania týkajúcich sa jednotlivcov, ktoré mu boli doručené po 1. júli 2018,

                              —

                              anonymizácia zverejňovaných procesných písomností v prípade všetkých ďalších typov konaní podľa Zmlúv je naďalej na absolútnom voľnom uvážení súdu Európskej únie,

                              —

                              v prípade žalobcu nie je zabezpečené rovnaké zaobchádzanie v porovnaní s fyzickými osobami, ktorých sa týkajú návrh na začatie prejudiciálneho konania doručené Súdnemu dvoru po 1. júli 2018.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Všeobecný súd porušil článok 8 Charty základných práv Európskej únie, pričom žalobca konkrétne uvádza, že:

                              —

                              účelom zverejňovania procesných písomností je — slovami Súdneho dvora — „zaručiť informovanie občanov a verejný charakter súdnictva“,

                              —

                              na dosiahnutie tohto cieľa nie je nevyhnutné zverejňovať verzie procesných dokumentov, ktoré odkazujú na žalobcu menom, alebo subsidiárne sprístupňovať takéto verzie internetovým vyhľadávačom, ako je Google,

                              —

                              neukončenie takejto praxe zo strany Všeobecného súdu je v rozpore s článkom 4 ods. 1 písm. c) a článkom 5 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (1), a subsidiárne s článkom 4 ods. 1 písm. c) a článkom 5 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1725 (2).

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 8, 2001, s. 1; Mim. vyd. 13/026, s. 102).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1725 z 23. októbra 2018 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov inštitúciami, orgánmi, úradmi a agentúrami Únie a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 45/2001 a rozhodnutie č. 1247/2002/ES (Ú. v. EÚ L 295, 2018, s. 39).


title: Vec T-136/19: Žaloba podaná 1. marca 2019 — Bulgarian Energy Holding a i./Komisia

text:
               13.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/53

      Žaloba podaná 1. marca 2019 — Bulgarian Energy Holding a i./Komisia
      (Vec T-136/19)
      (2019/C 164/57)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Bulgarian Energy Holding EAD (Sofia, Bulharsko), Bulgartransgaz EAD (Sofia), Bulgargaz EAD (Sofia) (v zastúpení: K. Struckmann, lawyer, M. Powell a A. Kadri, solicitors)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  prijal opatrenia na zabezpečenie priebehu konania alebo opatrenia týkajúce sa dokazovania spresnené v bode 3.6 žaloby alebo akékoľvek iné opatrenia, ktoré Všeobecný súd považuje za nevyhnutné,

                  —

                  zrušil v celom rozsahu alebo sčasti rozhodnutie Komisie C(2018) 8806 final zo 17. decembra 2018 týkajúce sa konania podľa článku 102 ZFEÚ (AT.39849 — BEH Gas),

                  —

                  zrušil alebo znížil uloženú pokutu,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú sedem žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná porušila podstatné formálne náležitosti, čím porušila právo žalobkýň na obhajobu.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že definícia relevantného trhu obsiahnutá v napadnutom rozhodnutí vychádza z nesprávneho právneho a skutkového posúdenia, ako aj z nevykonania prieskumu trhu a neuvedenia náležitých dôvodov.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že zistenie uvedené v napadnutom rozhodnutí a spočívajúce v tom, že Bulgargaz EAD ako jedna zo žalobkýň alebo žalobkyne spoločne mali dominantné postavenie na trhu s kapacitným službami, vychádza z nesprávneho právneho a skutkového posúdenia.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore so Zmluvami Európskej únie, keďže dostatočne nepreukazuje, že by konanie opísané v napadnutom rozhodnutí bolo porušením článku 102 ZFEÚ, a to vzhľadom na pochybenia pri uplatnení práva a posúdení skutkových okolností, ktoré toto rozhodnutie obsahuje.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že zistenia uvedené v napadnutom rozhodnutí a týkajúce sa dĺžky trvania údajného porušenia vychádzajú z nesprávneho právneho a skutkového posúdenia.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že prijatím rozhodnutia podľa článku 7 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 (1) boli porušené Zmluvy Európskej únie.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na tom, že pokuta by mala byť zrušená alebo znížená vzhľadom na to, že napadnuté rozhodnutie nie je v súlade s usmerneniami žalovanej k metóde stanovenia pokút, alebo alternatívne vzhľadom na výkon neobmedzenej súdnej právomoci Súdneho dvora podľa článku 261 ZFEÚ na základe toho, že pokuta je vo vzťahu k sankcionovanému konaniu v každom prípade neprimeraná.

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec T-148/19: Žaloba podaná 7. marca 2019 — PKK/Rada

text:
               13.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/55

      Žaloba podaná 7. marca 2019 — PKK/Rada
      (Vec T-148/19)
      (2019/C 164/58)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Kurdistan Workers’ Party (PKK) (v zastúpení: A. van Eik a T. Buruma, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2019/25 z 8. januára 2019 (1) v rozsahu, v akom sa týka žalobcu (pričom žalobca spochybňuje, že Kadek a Kongra Gel sú jeho alias),

                  —

                  alternatívne, uložil menej prísne opatrenie než trvajúce zaradenie do zoznamu teroristov Európskej únie,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania spolu s úrokmi.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Rady 2019/25 je neplatné v rozsahu, v akom sa týka žalobcu, keďže žalobca nemohol byť označený za teroristickú organizáciu ako je definovaná v článku 1 ods. 3 spoločnej pozície Rady 2001/931/SZBP z 27. decembra 2001 (2).
                  Žalovaná nepreukázala, že žalobca je štruktúrovaná skupina, ktorá pôsobí s cieľom páchať teroristické útoky. Okrem toho väčšinu konaní uvedených v odôvodnení nemožno žalobcovi pripísať, nie sú uvedené v zozname konaní v článku 1 ods. 3 spoločnej pozície Rady 2001/931/SZBP a/alebo nemôžu vážne poškodiť žiadnu krajinu. Cieľom žalobcu napokon nie je „teroristický cieľ“ ako je definované v článku 1 ods. 3 spoločnej pozície Rady 2001/931/SZBP. Tento cieľ sa musí posúdiť vo svetle ozbrojeného konfliktu za sebaurčenie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Rady 2019/25 je neplatné v rozsahu, v akom sa týka žalobcu, pretože príslušný orgán neprijal žiadne rozhodnutie ako to vyžaduje článok 1 ods. 4 spoločnej pozície Rady.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom že rozhodnutie Rady 2019/25 je neplatné v rozsahu, v akom sa týka žalobcu, pretože žalovaná neuskutočnila žiadne riadne preskúmanie ako ich vyžaduje článok 1 ods. 6 spoločnej pozície Rady 2001/931/SZBP.
                  V odôvodnení sa nepreukázalo, že sa vykonalo riadne preskúmanie na národnej úrovni a u samotnej žalovanej. Nezohľadňuje sa informácia, ktorú poskytol žalobca v predchádzajúcich konaniach týkajúcich sa mierového procesu, boja proti Daeš a autokratického vývoja v Turecku.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Rady 2019/25 je neplatné v rozsahu, v akom sa týka žalobcu, pretože toto rozhodnutie nie je v súlade s požiadavkami proporcionality a subsidiarity.
                  Konkrétne kurdská diaspóra je zaradením do zoznamu neprimerane dotknutá.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Rady 2019/25 je neplatné v rozsahu, v akom sa týka žalobcu, pretože nie je v súlade s povinnosťou odôvodnenia v súlade s článkom 296 ZFEÚ.
                  Všeobecný súd vo svojom rozsudku z 15. novembra 2018, PKK/Rada (T-316/14, EU:T:2018:788) dospel k tomu istému záveru na základe rovnakého odôvodnenia.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Rady 2019/25 je neplatné v rozsahu, v akom sa týka žalobcu, pretože porušuje právo žalobcu na obranu a jeho právo na účinnú súdnu ochranu.
                  Konkrétne žalovaná ignorovala rozsudok z 15. novembra 2018, PKK/Rada (T-316/14, EU:T:2018:788) a konanie, ktoré k nemu viedlo.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2019/25 z 8. januára 2019, ktorým sa mení a aktualizuje zoznam osôb, skupín a subjektov, na ktoré sa vzťahujú články 2, 3 a 4 spoločnej pozície 2001/931/SZBP o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom, a ktorým sa zrušuje rozhodnutie (SZBP) 2018/1084 (Ú. v. EÚ L 6, 2019, s. 6)

         (2)  Spoločná pozícia Rady 2001/931/SZBP z 27. decembra 2001 o uplatňovaní špecifických opatrení na boj proti terorizmu (Ú. v. EÚ L 344, 2001, s. 93)


title: Vec T-163/19: Žaloba podaná 14. marca 2019 — Mersinis/ESMA

text:
               13.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/56

      Žaloba podaná 14. marca 2019 — Mersinis/ESMA
      (Vec T-163/19)
      (2019/C 164/59)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Michail Mersinis (Atény, Grécko) (v zastúpení: P. Pafitis, advokát)

         Žalovaný: Európsky orgán pre cenné papiere a trhy (ESMA)

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovaného z 23. mája 2018 o nevybratí žalobcu na miesto vedúceho právneho úradníka v súvislosti s pracovným miestom ESMA/2017/VAC19/AD7.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom zložení výberovej komisie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na uprednostňovaní uchádzača vybraného na predmetné pracovné miesto.


title: Vec T-164/19: Žaloba podaná 14. marca 2019 — AQ/eu-LISA

text:
               13.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/57

      Žaloba podaná 14. marca 2019 — AQ/eu-LISA
      (Vec T-164/19)
      (2019/C 164/60)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: AQ (v zastúpení: L. Levi a N. Flandin, advokáti)

         Žalovaná: Európska agentúra na prevádzkové riadenie rozsiahlych informačných systémov v priestore slobody, bezpečnosti a spravodlivosti (eu-LISA)

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie eu-LISA z 8. mája 2018 o vypovedaní pracovnej zmluvy žalobcu bez výpovednej lehoty a v rozsahu, v akom je to nutné, rozhodnutie eu-LISA zo 4. decembra 2018 o zamietnutí sťažnosti žalobcu,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť ujmu, ktorú utrpel žalobca,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na procesnej vade a porušení práva na obhajobu a najmä práva byť vypočutý.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článkov 16 a 48 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti náležitej starostlivosti.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článkov 31 a 34 Charty základných práv Európskej Únie.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na zneužití právomoci.


title: Vec T-166/19: Žaloba podaná 14. marca 2019 — Bronckers/Komisia

text:
               13.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/58

      Žaloba podaná 14. marca 2019 — Bronckers/Komisia
      (Vec T-166/19)
      (2019/C 164/61)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Marco Bronckers (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: P. Kreijger, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie z 10. januára 2019 podľa nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1) o zamietnutí opakovanej žiadosti žalobcu o prístup k dokumentom uvedeným v zápisnici Spoločnej komisie pre liehové nápoje, založenej na základe Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Spojenými štátmi mexickými o vzájomnom uznávaní a ochrane označení liehových nápojov, (2)

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania, a to vrátane trov konania, ktoré vznikli na strane žalobcu.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Komisie o zamietnutí žiadosti o prístup nesprávne uplatňuje článok 4 ods. 1 písm. a) tretiu zarážku nariadenia (ES) č. 1049/2001 a/alebo porušuje článok 296 ZFEÚ.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Komisie o zamietnutí žiadosti o prístup nesprávne uplatňuje článok 4 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1049/2001 a/alebo porušuje článok 296 ZFEÚ, keďže Komisia nepreukázala, že by zverejnením všetkých požadovaných dokumentov došlo k porušeniu ochrany obchodných záujmov organizácie Consejo Regulador del Tequila (CRT) alebo jej členov.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia nesprávne rozhodla, že žalobca nepreukázal existenciu prevažujúceho verejného záujmu na zverejnení dokumentov.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Komisie o zamietnutí čiastočného prístupu nesprávne uplatňuje článok 4 ods. 6 a/alebo článok 4 ods. 7 nariadenia (ES) č. 1049/2001 a/alebo porušuje článok 296 ZFEÚ.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43, Mim. vyd. 01/003, s. 331).

         (2)  Pozri rozhodnutie Rady z 27. mája 1997 týkajúce sa uzavretia Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Spojenými štátmi mexickými o vzájomnom uznávaní a ochrane označení liehových nápojov [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 152, 1997, s. 15).


title: Vec T-175/19: Žaloba podaná 18. marca 2019 — Vereinigung der Bayerischen Wirtschaft/EUIPO (eVoter)

text:
               13.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/59

      Žaloba podaná 18. marca 2019 — Vereinigung der Bayerischen Wirtschaft/EUIPO (eVoter)
      (Vec T-175/19)
      (2019/C 164/62)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa Vereinigung der Bayerischen Wirtschaft eV (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: L. Genz, Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie eVoter — prihláška č. 17 900 152

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 11. januára 2019 vo veci R 1983/2018-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy tohto konania, ako aj trovy vzniknuté v konaní pred odvolacím senátom.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady 2017/1001,

                  —

                  porušenie správnej praxe EUIPO,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady 2017/1001.


title: Vec T-180/19: Žaloba podaná 26. marca 2019 — Bibita Group/EUIPO — Benkomers (Nápojové fľaše

text:
               13.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/60

      Žaloba podaná 26. marca 2019 — Bibita Group/EUIPO — Benkomers (Nápojové fľaše
      (Vec T-180/19)
      (2019/C 164/63)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Bibita Group SHPK (Tirana, Albánsko) (v zastúpení: C. Seyfert, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Benkomers OOD (Sofia, Bulharsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ sporného dizajnu: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva č. 3797 091-0001 (Nápojové fľaše)

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO zo 14. januára 2019 vo veci R 1070/2018-3

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  vyhlásil dizajn Spoločenstva č. 3797 091-0001 za vymazaný v súlade so všetkými návrhmi uvedenými v žalobe,

                  —

                  uložil žalovanému a majiteľovi povinnosť nahradiť trovy konania pred tretím odvolacím senátom v súlade s článkom 190 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu,

                  —

                  uložil EUIPO a prípadnému ďalšiemu účastníkovi tohto konania povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 6 ods. 1 a článku 25 ods. 1 písm. d) nariadenia Rady (ES) č. 6/2002.


title: Vec T-336/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 19. marca 2019 — Eagle IP/EUIPO — Consolidated Artists (LILLY e VIOLETTA)

text:
               13.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/61

      Uznesenie Všeobecného súdu z 19. marca 2019 — Eagle IP/EUIPO — Consolidated Artists (LILLY e VIOLETTA)
      (Vec T-336/18) (1)

      (2019/C 164/64)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda deviatej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 268, 30.7.2018.


title: Vec T-470/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 21. marca 2019 — Telenet/Komisia

text:
               13.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/61

      Uznesenie Všeobecného súdu z 21. marca 2019 — Telenet/Komisia
      (Vec T-470/18) (1)

      (2019/C 164/65)
      Jazyk konania: angličtina
      Predsedníčka prvej komory nariadila výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 364, 8.10.2018.


title: Korigendum k oznámeniu v Úradnom vestníku vo veci T-45/19 (Ú. v. EÚ C 122 z , 1.4.2019)

text:
               13.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/62

      Korigendum k oznámeniu v Úradnom vestníku vo veci T-45/19

         (
               Úradný vestník Európskej únie C 122 z 1. apríla 2019
            )

      (2019/C 164/66)
      Na strane 20 má oznámenie v Úradnom vestníku vo veci T-45/19, Acron a iní/Komisia znieť takto:

               „Žaloba podaná 24. januára 2019 – Acron a iní/Komisia

                  (vec T-45/19)

               (2019/C 164/66)
               Jazyk konania: angličtina

                  Účastníci konania

                  Žalobkyne: Acron PAO (Veliky Novgorod, Rusko), Dorogobuzh PAO (Dorogobuzh, Rusko), Acron Switzerland AG (Baar, Švajčiarsko) (v zastúpení: T. De Meese, J. Stuyck a A. Nys, advokáti)

                  Žalovaná: Európska komisia

                  Návrhy

               Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                           —

                           zrušil Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2018/1703 z 12. novembra 2018, a

                           —

                           uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

                  Dôvody a hlavné tvrdenia

               Žalobkyne na podporu svojej žaloby uvádzajú tri žalobné dôvody.

                           1.

                           Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaná porušila svoje medzinárodné záväzky, čím došlo k porušeniu Zmluvy a dostatočne neodôvodnila záver, že Ruská federácia neplnila svoje záväzky voči Svetovej obchodnej organizácii.
                           Žalobkyne tvrdia, že žalovaná nezohľadnila pristúpenie Ruskej federácie k Svetovej obchodnej organizácii ako relevantnú skutočnosť pri výpočte dumpingového rozpätia žalobkýň. Žalovaná mala pri prešetrovaní predbežného preskúmania ciel uplatniteľných pri dovoze dusičnanu amónneho povinnosť vziať do úvahy záväzky Ruskej federácie týkajúce sa ceny plynu. Vzhľadom na to, že žalovaná tvrdila, že Ruská federácia nedodržiavala svoj vlastný protokol o pristúpení, konala v rozpore s článkom VI Všeobecnej dohody o clách a obchode a článkom II Dohody o antidumpingových opatreniach Svetovej obchodnej organizácie. Tým, že tak neurobila, žalovaná porušila svoje medzinárodné záväzky, čím došlo k porušeniu Zmluvy.

                           2.

                           Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že sa žalovaná dopustila zjavne nesprávneho posúdenia veci a dostatočne neodôvodnila záver, že zmena okolností uplatnená žalobkyňami nebola trvalej povahy, čo viedlo k porušeniu práva žalobkýň na obhajobu.

                                       —

                                       Žalobkyne uvádzajú, že druhý žalobný dôvod sa skladá z dvoch samostatných častí, ktoré smerujú k zrušeniu napadnutého rozhodnutia. Obe časti sa týkajú chybného záveru, že zmena okolností nebola trvalej povahy.

                                       —

                                       Žalovaná v každom prípade porušila svoju povinnosť uviesť odôvodnenie v zmysle článku 296 ZFEÚ tým, že napadnuté rozhodnutie neodôvodnila jasne a jednoznačne.

                           3.

                           Tretí žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaná porušila články 19 ods. 2 a 20 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036, ako aj právo žalobkýň na obhajobu a prispela k nedostatku právnej istoty tým, že neposkytla svoj dumpingový výpočet.

                                       —

                                       Žalovaná neoboznámila žalobkyne s konečným výpočtom dumpingového rozpätia, a to napriek tomu, že bol tento výpočet použitý ako základ pre závery týkajúce sa trvania a existencie dumpingu, trvalej povahy zmeny okolností a zároveň ukončenia predbežného preskúmania. Ak by žalovaná sprístupnila tento výpočet, umožnilo by to žalobkyniam účinnejšie chrániť svoje práva v súvislosti s výpočtom dumpingu a celkových záverov o dumpingu, vrátane argumentu týkajúceho sa metodiky výpočtu použitej pri pôvodnom prešetrovaní, čo mohlo mať zásadný vplyv na právne postavenie žalobkýň.

                                       —

                                       Žalobkyne tvrdia, že žalovaná porušila článok 19 ods. 2 a článok 20 ods. 2 nariadenia 2016/1036, právo žalobkýň na obhajobu a zásadu právnej istoty tým, že žalobkyniam neposkytla účelné zhrnutie dôkazov zhromaždených počas prešetrovania, ani úvahy, na základe ktorých žalovaná navrhla zmeniť antidumpingové rozpätie žalobkýň. Žalobkyne tvrdia, že tým, že im žalovaná odmietla poskytnúť svoj výpočet dumpingového rozpätia, porušila právo žalobkýň na obhajobu a zásadu právnej istoty.“


title: Vec T-135/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. marca 2019 — Taliansko/Komisia („EPZF — Výdavky vylúčené z financovania — Výdavky vynaložené Talianskom — Dočasný režim na reštrukturalizáciu cukrovarníckeho priemyslu — Nariadenie (ES) č. 320/2006 — Nariadenie (ES) č. 968/2006 — Nariadenie (ES) č. 1290/2005 — Lehota 24 mesiacov — Pojem ‚viacročné opatrenie‘ — Podmienky poskytovania reštrukturalizačnej pomoci — Pojem ‚výrobné zariadenie‘ — Kvalifikácia síl — Pojem ‚úplná demontáž‘ — Príloha 2 dokumentu č. VI/5330/97 — Ťažkosti pri výklade právnej úpravy Únie — Lojálna spolupráca — Legitímna dôvera — Ne bis in idem — Prémie za zabitie — Informačné a propagačné akcie v prospech poľnohospodárskych výrobkov — Oneskorené platby — Dôkaz o existencii osobitných podmienok riadenia — Rovnosť zaobchádzania — Chyba v preklade do jednej z jazykových verzií nariadenia Únie — Pripísateľnosť finančnej opravy členskému štátu“)

text:
               29.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/41

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. marca 2019 — Taliansko/Komisia
      (Vec T-135/15) (1)

      („EPZF - Výdavky vylúčené z financovania - Výdavky vynaložené Talianskom - Dočasný režim na reštrukturalizáciu cukrovarníckeho priemyslu - Nariadenie (ES) č. 320/2006 - Nariadenie (ES) č. 968/2006 - Nariadenie (ES) č. 1290/2005 - Lehota 24 mesiacov - Pojem ‚viacročné opatrenie‘ - Podmienky poskytovania reštrukturalizačnej pomoci - Pojem ‚výrobné zariadenie‘ - Kvalifikácia síl - Pojem ‚úplná demontáž‘ - Príloha 2 dokumentu č. VI/5330/97 - Ťažkosti pri výklade právnej úpravy Únie - Lojálna spolupráca - Legitímna dôvera - Ne bis in idem - Prémie za zabitie - Informačné a propagačné akcie v prospech poľnohospodárskych výrobkov - Oneskorené platby - Dôkaz o existencii osobitných podmienok riadenia - Rovnosť zaobchádzania - Chyba v preklade do jednej z jazykových verzií nariadenia Únie - Pripísateľnosť finančnej opravy členskému štátu“)
      (2019/C 148/37)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci C. Colelli, avvocato dello Stato)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne D. Bianchi, P. Ondrůšek a I. Galindo Martín, neskôr D. Bianchi a P. Ondrůšek, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobkyňu: Francúzska republika (v zastúpení: D. Colas a S. Horrenberger, splnomocnení zástupcovia) a Maďarsko (v zastúpení: M. Z. Fehér a G. Koós, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ a smerujúci k čiastočnému zrušeniu vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/103 zo 16. januára 2015, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 16, 2015, s. 33), v rozsahu, v akom sa týka určitých výdavkov vynaložených Talianskou republikou

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Talianska republika znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

                  3.

                  Francúzska republika a Maďarsko znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 155, 11.5.2015.


title: Vec C-83/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Olt (Rumunsko) 5. februára 2019 — Asociația „Forumul Judecătorilor Din România“/Inspecția Judiciară

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/31

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Olt (Rumunsko) 5. februára 2019 — Asociația „Forumul Judecătorilor Din România“/Inspecția Judiciară
      (Vec C-83/19)
      (2019/C 187/36)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunalul Olt

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Asociația „Forumul Judecătorilor din România“

         Žalovaná: Inspecția Judiciară

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa mechanizmus na zaistenie spolupráce a overovania (MSO) zriadený rozhodnutím Komisie 2006/928/ES z 13. decembra 2006 (1) považovať za akt prijatý inštitúciou Únie v zmysle článku 267 ZFEÚ, ktorý môže byť predmetom výkladu zo strany Súdneho dvora Európskej únie?

                  2.

                  Patrí obsah, povaha a trvanie mechanizmu na zaistenie spolupráce a overovania (MSO) zriadeného rozhodnutím Komisie 2006/928/ES z 13. decembra 2006 do pôsobnosti Zmluvy o pristúpení Bulharskej republiky a Rumunska k Európskej únii podpísanej Rumunskom v Luxemburgu 25. apríla 2005? Sú požiadavky uvedené v správach vypracovaných v rámci tohto mechanizmu pre Rumunsko záväzné?

                  3.

                  Má sa článok 19 ods. 1 druhý pododsek Zmluvy o Európskej únii vykladať v tom zmysle, že členské štáty musia prijať opatrenia potrebné na zabezpečenie účinnej právnej ochrany v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje právo Únie, konkrétne záruky nezávislého disciplinárneho konania pre rumunských sudcov, pričom vylúčia všetky riziká spojené s politickým ovplyvňovaním priebehu takých konaní, akým je priame menovanie vedenia Inspecția Judiciară (Súdna inšpekcia, Rumunsko) vládou, hoci aj dočasné?

                  4.

                  Má sa článok 2 Zmluvy o Európskej únii vykladať v tom zmysle, že členské štáty musia dodržiavať kritériá právneho štátu, ktoré stanovujú aj správy vypracované v rámci mechanizmu na zaistenie spolupráce a overovania (MSO) zriadeného rozhodnutím Komisie 2006/928/ES z 13. decembra 2006, v prípade priameho menovania vedenia Inspecția Judiciară (Súdna inšpekcia, Rumunsko) vládou, hoci aj dočasného?

         (1)  Rozhodnutie Komisie z 13. decembra 2006, ktorým sa zriaďuje mechanizmus na zaistenie spolupráce a overovania pokroku v Rumunsku na účely osobitných referenčných kritérií v oblastiach reformy súdnictva a boja proti korupcii (Ú. v. EÚ L 354, 2006, s. 56).


title: Vec C-138/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakúsko) 20. februára 2019 — DY

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/33

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakúsko) 20. februára 2019 — DY
      (Vec C-138/19)
      (2019/C 187/38)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ: DY

         Žalovaný orgán: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         Vedľajší účastník konania: Finanzpolizei

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa článok 56 ZFEÚ, ako aj smernica 96/71/ES Európskeho Parlamentu a Rady zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb (1) a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/67/EÚ z 15. mája 2014 o presadzovaní smernice 96/71/ES (2) vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej norme, ktorá za porušenie formálnych povinností v prípade cezhraničného pridelenia pracovníkov, akým je porušenie povinnosti uchovávať mzdové podklady alebo porušenie ohlasovacej povinnosti voči Zentrale Koordinationsstelle (ohlásenie ZKO), stanovuje veľmi vysoké pokuty a najmä vysoké minimálne sankcie, ktoré sa ukladajú kumulatívne za každého jednotlivého dotknutého pracovníka?

                  2.

                  V prípade, že už odpoveď na prvú otázku nebude kladná:
                  Majú sa článok 56 ZFEÚ, ako aj smernica 96/71/ES a smernica 2014/67/EÚ vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby sa za porušenia formálnych povinností v prípade cezhraničného pridelenia pracovníkov ukladali kumulatívne pokuty bez ohraničenia ich maximálnej výšky?

                  3.

                  Má sa článok 56 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá v prípade predčasného ukončenia alebo prerušenia dočasnej činnosti v hostiteľskej krajine vyžaduje povinné ohlásenie zmeny voči ZKO?

                  4.

                  V prípade, že odpoveď na tretiu otázku bude záporná:
                  Má sa článok 56 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá pre ohlásenie zmeny nestanovuje žiadnu primeranú lehotu?

                  5.

                  Majú sa články 56 ZFEÚ a článok 9 smernice 2014/67/EÚ vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že dodatočné dodanie vhodných a relevantných dokumentov v primeranej lehote nespĺňa požiadavku poskytnutia dokumentov?

                  6.

                  Majú sa články 56 ZFEÚ a článok 9 smernice 2014/67/EÚ vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že od zahraničného poskytovateľa služieb sa požaduje predloženie dokumentov, ktoré prekračujú rozsah dokumentov uvedených v článku 9 smernice 2014/67/EÚ a nie sú relevantné ani vhodné a vo vnútroštátnom práve bližšie určené, a to mzdové listy, výplatné pásky, mzdové zoznamy, potvrdenia o zrazenej dani, prihlásenia a odhlásenia, zdravotné poistenie, zoznamy ohlásení a započítania mzdových príplatkov, podklady súvisiace s platovou triedou, osvedčenia?

         (1)  Ú. v. ES L 18, 1997, s. 1; Mim. vyd. 05/002, s. 431.

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/67/EÚ z 15. mája 2014 o presadzovaní smernice 96/71/ES o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb, ktorou sa mení nariadenie (EÚ) č. 1024/2012 o administratívnej spolupráci prostredníctvom informačného systému o vnútornom trhu, Ú. v. EÚ L 159, 2014, s. 11.


title: Vec T-558/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — Lupu/EUIPO — Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (Djili DS) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Djili DS — Skoršia národná slovná ochranná známka DJILI — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               24.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/34

      Rozsudok Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — Lupu/EUIPO — Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (Djili DS)
      (Vec T-558/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Djili DS - Skoršia národná slovná ochranná známka DJILI - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2019/C 213/35)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Victor Lupu (Bukurešť, Rumunsko) (v zastúpení: P. Acsinte, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (Dulovo, Bulharsko) (v zastúpení: C.-R. Romițan, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 5. júna 2018 (vec R 2391/2017-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi V. Lupu a Djili Soy Dzhihangir Ibryam

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Victor Lupu je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 408, 12.11.2018.


title: Vec C-224/18: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 2. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny — Poľsko) — Budimex S.A./Minister Finansów (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 2006/112/ES — Článok 66 — Zdaniteľná udalosť a vznik daňovej povinnosti — Okamih, v ktorom došlo k poskytnutiu služieb — Stavebné a montážne práce — Zohľadnenie okamihu prevzatia prác stanoveného v zmluve o poskytnutí služieb)

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/7

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 2. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny — Poľsko) — Budimex S.A./Minister Finansów
      (Vec C-224/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 66 - Zdaniteľná udalosť a vznik daňovej povinnosti - Okamih, v ktorom došlo k poskytnutiu služieb - Stavebné a montážne práce - Zohľadnenie okamihu prevzatia prác stanoveného v zmluve o poskytnutí služieb)
      (2019/C 220/09)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Budimex S.A.

         Žalovaný: Minister Finansów

         Výrok rozsudku

      Článok 66 prvý odsek písm. c) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, zmenenej smernicou Rady 2010/45/EÚ z 13. júla 2010, sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade nevyhotovenia alebo oneskoreného vyhotovenia faktúry týkajúcej sa poskytnutia služieb nebráni tomu, aby sa formálne prevzatie týchto služieb považovalo za okamih, v ktorom došlo k uvedenému poskytnutiu služieb, ak tak ako vo veci samej členský štát stanoví, že daňová povinnosť vzniká po uplynutí určitej lehoty, ktorá začína plynúť dňom, keď došlo k poskytnutiu služieb, pokiaľ jednak formálna náležitosť prevzatia bola dohodnutá zmluvnými stranami v zmluve, ktorá ich zaväzuje, na základe zmluvných podmienok odzrkadľujúcich hospodársku a obchodnú realitu v oblasti, v ktorej sa služba poskytuje, a jednak táto formálna náležitosť zodpovedá skutočnému dokončeniu poskytnutia služby a s konečnou platnosťou stanovuje sumu dlžnej odplaty, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 231, 2.7.2018.


title: Vec T-553/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 8. mája 2019 — Export Development Bank of Iran/Rada („Mimozmluvná zodpovednosť — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia prijaté voči Iránu — Zmrazenie finančných prostriedkov — Náhrada ujmy údajne vzniknutej žalobkyni v nadväznosti na zaradenie a ponechanie jej názvu na predmetnom zozname osôb a subjektov, ktorým sa zmrazujú finančné prostriedky a hospodárske zdroje — Právomoc Všeobecného súdu — Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom“)

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/31

      Rozsudok Všeobecného súdu z 8. mája 2019 — Export Development Bank of Iran/Rada
      (Vec T-553/15) (1)

      („Mimozmluvná zodpovednosť - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia prijaté voči Iránu - Zmrazenie finančných prostriedkov - Náhrada ujmy údajne vzniknutej žalobkyni v nadväznosti na zaradenie a ponechanie jej názvu na predmetnom zozname osôb a subjektov, ktorým sa zmrazujú finančné prostriedky a hospodárske zdroje - Právomoc Všeobecného súdu - Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom“)
      (2019/C 220/39)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Export Development Bank of Iran (Teherán, Irán) (v zastúpení: J.-M. Thouvenin, avocat)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: V. Piessevaux a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: A. Aresu a R. Tricot, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 268 ZFEÚ o náhradu ujmy, ktorá žalobkyni údajne vznikla v dôsledku prijatia obmedzujúcich opatrení voči nej

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Export Development Bank of Iran znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Rady Európskej únie.

                  3.

                  Európska komisia znáša vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 398, 30.11.2015.


title: Veci T-516/16 a T-536/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — Alvarez y Bejarano a i./Komisia („Verejná služba — Úradníci — Zmluvní zamestnanci — Reforma Služobného poriadku — Menej výhodný režim v oblasti paušálnej náhrady výdavkov na cestu a predĺženia dovolenky za kalendárny rok o ďalšie dni dovolenky ako doby na cestu — Vzťah medzi priznaním týchto nárokov a statusom osoby pracujúcej alebo bývajúcej v zahraničí — Zrušenie ročnej náhrady výdavkov na cestu a doby na cestu“)

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/31

      Rozsudok Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — Alvarez y Bejarano a i./Komisia
      (Veci T-516/16 a T-536/16) (1)

      („Verejná služba - Úradníci - Zmluvní zamestnanci - Reforma Služobného poriadku - Menej výhodný režim v oblasti paušálnej náhrady výdavkov na cestu a predĺženia dovolenky za kalendárny rok o ďalšie dni dovolenky ako doby na cestu - Vzťah medzi priznaním týchto nárokov a statusom osoby pracujúcej alebo bývajúcej v zahraničí - Zrušenie ročnej náhrady výdavkov na cestu a doby na cestu“)
      (2019/C 220/40)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Maria Alvarez y Bejarano (Namur, Belgicko) a 11 ďalších žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe k rozsudku (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J. Currall a G. Gattinara, neskôr G. Gattinara a F. Simonetti, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európsky parlament (v zastúpení: E. Taneva a M. Ecker, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne M. Bauer a M. Veiga, neskôr M. Bauer a R. Meyer, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrhy podané na základe článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia neposkytnúť už žalobcom od 1. januára 2014 dobu na cestu a ročnú náhradu výdavkov na cestu, aby mohli udržovať kontakt s miestom ich pôvodu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Veci T-523/16 a T-542/16 sa spájajú na účely vyhlásenia rozsudku.

                  2.

                  Žaloby sa zamietajú.

                  3.

                  Maria Alvarez y Bejarano a ďalší úradníci a zamestnanci Európskej komisie, ktorých mená sú uvedené v prílohe, sú povinní nahradiť trovy konania.

                  4.

                  Rada Európskej únie a Európsky parlament znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 421, 24.11.2014 (vec pôvodne zapísaná do registra Súdu pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-85/14 a postúpená Všeobecnému súdu Európskej únie dňa 1.9.2016).


title: Veci T-523/16 a T-542/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — Ardalic a i./Rada („Verejná služba — Úradníci — Zmluvní zamestnanci — Reforma Služobného poriadku — Menej výhodný režim v oblasti paušálnej náhrady výdavkov na cestu a predĺženia dovolenky za kalendárny rok o ďalšie dni dovolenky ako doby na cestu — Vzťah medzi priznaním týchto nárokov a statusom osoby pracujúcej alebo bývajúcej v zahraničí — Zrušenie ročnej náhrady výdavkov na cestu a doby na cestu“)

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/32

      Rozsudok Všeobecného súdu z 30. apríla 2019 — Ardalic a i./Rada
      (Veci T-523/16 a T-542/16) (1)

      („Verejná služba - Úradníci - Zmluvní zamestnanci - Reforma Služobného poriadku - Menej výhodný režim v oblasti paušálnej náhrady výdavkov na cestu a predĺženia dovolenky za kalendárny rok o ďalšie dni dovolenky ako doby na cestu - Vzťah medzi priznaním týchto nárokov a statusom osoby pracujúcej alebo bývajúcej v zahraničí - Zrušenie ročnej náhrady výdavkov na cestu a doby na cestu“)
      (2019/C 220/41)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia:: Jakov Ardalic (Brusel, Belgicko) a 11 ďalších žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe k rozsudku (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne M. Bauer a M. Veiga, neskôr M. Bauer a R. Meyer, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európsky parlament (v zastúpení: E. Taneva a M. Ecker, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrhy podané na základe článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia neposkytnúť už žalobcom od 1. januára 2014 dobu na cestu a ročnú náhradu výdavkov na cestu, aby mohli udržovať kontakt s miestom ich pôvodu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Veci T-523/16 a T-542/16 sa spájajú na účely vyhlásenia rozsudku.

                  2.

                  Žaloby sa zamietajú.

                  3.

                  Jakov Ardalic a ďalší úradníci a zamestnanci Rady Európskej únie, ktorých mená sú uvedené v prílohe, sú povinní nahradiť trovy konania.

                  4.

                  Európsky parlament znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 448, 15.12.2014 (vec pôvodne zapísaná do registra Súdu pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-100/14 a postúpená Všeobecnému súdu Európskej únie dňa 1.9.2016).


title: Vec C-566/17: Rozsudok Súdneho dvora (druhá. komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu — Poľsko) — Związek Gmin Zagłębia Miedziowego w Polkowicach/Szef Krajowej Administracji Skarbowej (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 2006/112/ES — Článok 168 písm. a) — Odpočet dane zaplatenej na vstupe — Zásada neutrality DPH — Zdaniteľná osoba vykonávajúca ekonomické a neekonomické činnosti — Tovar a služby nadobudnuté na účely uskutočnenia transakcií podliehajúcich DPH a transakcií nepodliehajúcich DPH — Absencia kritérií rozdelenia vo vnútroštátnej právnej úprave — Zásada zákonnosti dane)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/6

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá. komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu — Poľsko) — Związek Gmin Zagłębia Miedziowego w Polkowicach/Szef Krajowej Administracji Skarbowej
      (Vec C-566/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 168 písm. a) - Odpočet dane zaplatenej na vstupe - Zásada neutrality DPH - Zdaniteľná osoba vykonávajúca ekonomické a neekonomické činnosti - Tovar a služby nadobudnuté na účely uskutočnenia transakcií podliehajúcich DPH a transakcií nepodliehajúcich DPH - Absencia kritérií rozdelenia vo vnútroštátnej právnej úprave - Zásada zákonnosti dane)
      (2019/C 230/07)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Związek Gmin Zagłębia Miedziowego w Polkowicach

         Žalovaný: Szef Krajowej Administracji Skarbowej

         Výrok rozsudku

      Článok 168 písm. a) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej praxi, ktorá zdaniteľnej osobe umožňuje úplne odpočítať daň z pridanej hodnoty (DPH) zaťažujúcu na vstupe nadobudnutie tovaru a služieb touto osobou tak na účely ekonomickej činnosti podliehajúcej DPH, ako aj neekonomickej činnosti nespadajúcej do pôsobnosti DPH vzhľadom na to, že v uplatniteľnej daňovej právnej úprave neexistujú osobitné pravidlá upravujúce kritériá a metódy rozdelenia, ktoré by zdaniteľnej osobe umožnili určiť časť tejto DPH zaplatenej na vstupe, ktorú treba považovať za DPH súvisiacu s jej ekonomickou činnosťou a za DPH súvisiacu s jej neekonomickou činnosťou.

         (1)  Ú. v. EÚ C 13, 15.1.2018.


title: Vec T-324/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 8. mája 2019 — VI.TO./EUIPO — Bottega (Tvar zlatej fľaše) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Trojrozmerná ochranná známka Európskej únie — Tvar zlatej fľaše — Absolútne dôvody zamietnutia — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Rozlišovacia spôsobilosť — Článok 7 ods. 1 písm. e), i) až iii) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. e), i) až iii) nariadenia 2017/1001“)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/41

      Rozsudok Všeobecného súdu z 8. mája 2019 — VI.TO./EUIPO — Bottega (Tvar zlatej fľaše)
      (Vec T-324/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Trojrozmerná ochranná známka Európskej únie - Tvar zlatej fľaše - Absolútne dôvody zamietnutia - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Rozlišovacia spôsobilosť - Článok 7 ods. 1 písm. e), i) až iii) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. e), i) až iii) nariadenia 2017/1001“)
      (2019/C 230/51)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Vinicola Tombacco (VI.TO.) Srl (Trebaseleghe, Taliansko) (v zastúpení: L. Giove, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Scardocchia a A. Folliard-Monguiral, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Sandro Bottega (Colle Umberto, Taliansko) (v zastúpení: R. Galli, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. marca 2018 (vec R 1036/2017-1) týkajúcemu sa konania o vyhlásení neplatnosti medzi spoločnosťou VI.TO. a pánom Bottegom

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Vinicola Tombacco (VI.TO.) je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 259, 23.7.2018.


               11.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 233/7

      Žaloba kraja Aust-Agder podaná 28. marca 2019 proti spoločnosti Konkurrenten.no AS
      (Vec E-1/17 COSTS 2)
      (2019/C 233/06)
      Kraj Aust-Agder, ktorý zastupujú Bjørnar Alterskjær a Amie Eliassen, advokáti z advokátskej kancelárie Kluge Advokatfirma AS, Bryggegata 6, Postboks 1548 Vika, 0117 Oslo, Nórsko, podal 28. marca 2019 na Súd EZVO žalobu proti spoločnosti Konkurrenten.no AS.
      Žalobca žiada Súd EZVO, aby vydal toto uznesenie:

                  1.

                  Celková suma trov konania, ktorú má uhradiť spoločnosť Konkurrenten.no AS kraju Aust-Agder, sa stanovuje na 403 430,92 NOK. Táto suma sa prepočíta na eurá na základe oficiálnych sadzieb Európskej centrálnej banky v deň oznámenia uznesenia.

                  2.

                  Z uvedenej sumy sa odo dňa oznámenia tohto uznesenia až do dňa úhrady budú počítať úroky z omeškania; uplatniteľná úroková sadzba sa vypočíta na základe úrokovej sadzby, ktorú uplatňuje Európska centrálna banka na svoje hlavné refinančné operácie a ktorá je platná v prvý kalendárny deň mesiaca splatnosti pohľadávky, pričom sa zvýši o 3,5 percentuálneho bodu.

         Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

                  —

                  Spoločnosť Konkurrenten.no AS podala 11. januára 2017 na Súd EZVO žalobu proti rozhodnutiu Dozorného úradu EZVO č. 179/15/COL zo 7. mája 2015. Žalobca podal návrh na vstup do konania vo veci E-1/17 Konkurrenten.no AS/Dozorný úrad EZVO ako vedľajší účastník, čo mu bolo umožnené uznesením predsedu z 12. júla 2017.

                  —

                  V článku 70 ods. 1 rokovacieho poriadku Súdu EZVO sa stanovuje:

                        „V prípade sporu týkajúceho sa nahraditeľných trov konania súd rozhoduje, na žiadosť dotknutej strany konania a po vypočutí pripomienok protistrany, prostredníctvom uznesenia.“

                  —

                  V uznesení vo veci E-1/17 Súd EZVO uložil spoločnosti Konkurrenten.no AS náhradu trov, ktoré vznikli žalobcovi.


title: Vec C-770/18 P: Odvolanie podané 8. decembra 2018: Anikó Pint proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 9. októbra 2018 vo veci T-634/17, Pint/Komisia

text:
               15.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/3

      Odvolanie podané 8. decembra 2018: Anikó Pint proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 9. októbra 2018 vo veci T-634/17, Pint/Komisia
      (Vec C-770/18 P)
      (2019/C 238/04)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Anikó Pint (v zastúpení: D. Lázár, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Maďarsko
      Uznesením z 21. mája 2019 Súdny dvor Európskej únie (desiata komora) zamietol odvolanie ako zjavne nedôvodné a uložil odvolateľke povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania.


title: Vec T-631/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. mája 2019 — Remag Metallhandel a Jaschinsky/Komisia („Mimozmluvná zodpovednosť — Antidumping — Naliehavá žiadosť OLAF-u, aby členské štáty vybrali antidumpingové clo zo všetkých dovozov kremíkového kovu s pôvodom na Taiwane bez toho, aby bolo preukázané, že uvedený kremíkový kov pochádza z Číny — Nariadenie (ES) č. 398/2004 a vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 467/2010 — Príčinná súvislosť“)

text:
               15.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/15

      Rozsudok Všeobecného súdu z 23. mája 2019 — Remag Metallhandel a Jaschinsky/Komisia
      (Vec T-631/16) (1)

      („Mimozmluvná zodpovednosť - Antidumping - Naliehavá žiadosť OLAF-u, aby členské štáty vybrali antidumpingové clo zo všetkých dovozov kremíkového kovu s pôvodom na Taiwane bez toho, aby bolo preukázané, že uvedený kremíkový kov pochádza z Číny - Nariadenie (ES) č. 398/2004 a vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 467/2010 - Príčinná súvislosť“)
      (2019/C 238/18)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Remag Metallhandel GmbH (Steyr, Rakúsko) a Werner Jaschinsky (St. Ulrich bei Steyr, Rakúsko) (v zastúpení: M. Lux, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Caeiros a A. Lewis, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 268 ZFEÚ na náhradu škody, ktorá žalobcom údajne vznikla v dôsledku žiadosti Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF), aby colné orgány členských štátov vybrali antidumpingové clo zo zásielok kremíka dovážaných z Taiwanu do Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Spoločnosť Remag Metallhandel GmbH a Werner Jaschinsky sú povinní nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 392, 24.10.2016.


title: Vec T-837/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. mája 2019 — Negru/EUIPO — Sky (SkyPrivate) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie SkyPrivate — Staršia národná slovná ochranná známka SKY — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               15.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/15

      Rozsudok Všeobecného súdu z 23. mája 2019 — Negru/EUIPO — Sky (SkyPrivate)
      (Vec T-837/17) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie SkyPrivate - Staršia národná slovná ochranná známka SKY - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2019/C 238/19)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Alexandru Negru (Iași, Rumunsko) (v zastúpení: pôvodne I.-M. Iliescu, neskôr T. Protopopescu, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Ivanauskas a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Sky Ltd, predtým Sky plc (Isleworth, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: K. Saliger, solicitor, a P. Roberts, QC)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 12. októbra 2017 (vec R 349/2017-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťou Sky a pánom Negruom

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Alexandru Negru je povinný nahradiť trovy konania vrátame trov vynaložených spoločnosťou Sky Ltd na účely konania pred odvolacím senátom Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

         (1)  Ú. v. EÚ C 72, 26.2.2018.


title: Vec T-312/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. mája 2019 — Dentsply De Trey/EUIPO — IDS (AQUAPRINT) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej Únie AQUAPRINT — Staršie národné slovné ochranné známky AQUACEM a staršie nezapísané národné ochranné známky AQUACEM a AQUASIL — Relatívne dôvody zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 — Používanie označenia s väčším než miestnym dosahom v obchodnom styku — Článok 8 ods. 4 nariadenia 2017/1001 — Žaloba týkajúca sa neoprávneného používania označenia (‚action for passing off‘) — Neexistencia klamlivého označenia“)

text:
               15.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/16

      Rozsudok Všeobecného súdu z 23. mája 2019 — Dentsply De Trey/EUIPO — IDS (AQUAPRINT)
      (Vec T-312/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej Únie AQUAPRINT - Staršie národné slovné ochranné známky AQUACEM a staršie nezapísané národné ochranné známky AQUACEM a AQUASIL - Relatívne dôvody zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Používanie označenia s väčším než miestnym dosahom v obchodnom styku - Článok 8 ods. 4 nariadenia 2017/1001 - Žaloba týkajúca sa neoprávneného používania označenia (‚action for passing off‘) - Neexistencia klamlivého označenia“)
      (2019/C 238/20)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Dentsply De Trey GmbH (Konstanz, Nemecko) (v zastúpení: S. Clark, solicitor)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: G. Sakalaite-Orlovskiene, J. Ivanauskas a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: IDS SpA (Savone, Taliansko) (v zastúpení: M. Andreolini a F. Andreolini, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 26. februára 2018 (vec R 1438/2017-2) týkajúcemu sa námietkového konania spoločnosťami Dentsply De Trey GmbH a IDS SpA

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Dentsply De Trey GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 240, 9.7.2018.


title: Vec C-420/18: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 13. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof’s-Hertogenbosch — Holandsko) — IO/Inspecteur van de rijksbelastingdienst (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daň z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 2006/112/ES — Články 9 a 10 — Zdaniteľná osoba — Ekonomická činnosť vykonávaná „nezávisle“ — Pojem — Činnosť člena dozornej rady nadácie)

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/19

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 13. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof’s-Hertogenbosch — Holandsko) — IO/Inspecteur van de rijksbelastingdienst
      (Vec C-420/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Články 9 a 10 - Zdaniteľná osoba - Ekonomická činnosť vykonávaná „nezávisle“ - Pojem - Činnosť člena dozornej rady nadácie)
      (2019/C 263/23)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Gerechtshof’s-Hertogenbosch

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: IO

         Žalovaný: Inspecteur van de rijksbelastingdienst

         Výrok rozsudku

      Články 9 a 10 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa musia vykladať v tom zmysle, že člen dozornej rady nadácie, ako je žalobca vo veci samej, nevykonáva ekonomickú činnosť nezávisle, hoci nie je viazaný žiadnym vzťahom hierarchickej podriadenosti voči riadiacemu orgánu tejto nadácie, ani nie je viazaný takým vzťahom voči dozornej rade uvedenej nadácie, pokiaľ ide o vykonávanie jeho činnosti člena tejto rady, nekoná vo svojom mene, ani na svoj účet, ani na svoju vlastnú zodpovednosť, ale koná na účet a zodpovednosť tej istej rady a tiež ani neznáša hospodárske riziko vyplývajúce z jeho činnosti, pretože dostáva pevnú odmenu, ktorá nezávisí ani od jeho účasti na zasadnutiach, ani od skutočne odpracovaných hodín.

         (1)  Ú. v. EÚ C 319, 10.9.2018.


title: Vec C-505/18: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 13. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État — Francúzsko) — Copebi SCA/Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Štátna pomoc — Rozhodnutie 2009/402/ES — Plány kampane v odvetví ovocia a zeleniny, ktoré zaviedla Francúzska republika — Konštatovanie nezlučiteľnosti pomoci — Príkaz na vymáhanie pomoci — Pôsobnosť rozhodnutia — Poľnohospodárske hospodárske výbory)

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/20

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 13. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État — Francúzsko) — Copebi SCA/Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer)
      (Vec C-505/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Štátna pomoc - Rozhodnutie 2009/402/ES - Plány kampane v odvetví ovocia a zeleniny, ktoré zaviedla Francúzska republika - Konštatovanie nezlučiteľnosti pomoci - Príkaz na vymáhanie pomoci - Pôsobnosť rozhodnutia - Poľnohospodárske hospodárske výbory)
      (2019/C 263/25)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Copebi SCA

         Žalovaný: Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

         za účasti: Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation (Ministerstvo poľnohospodárstva a potravinárstva, Francúzsko)

         Výrok rozsudku

      Rozhodnutie Komisie 2009/402/ES z 28. januára 2009 o „plánoch kampane“ v odvetví ovocia a zeleniny, ktoré zaviedlo Francúzsko, sa má vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje na pomoc, ktorú Office national interprofessionnel des fruits, des légumes et de l’horticulture (Medziprofesijný štátny úrad pre ovocie, zeleninu a záhradníctvo) (Oniflhor) vyplatil Comité économique bigarreau d’industrie (Hospodársky výbor pre priemyselné spracovanie čerešní srdcoviek) (CEBI) a ktorá bola následne pridelená pestovateľom čerešní srdcoviek na spracovanie prostredníctvom zoskupení pestovateľov, ktorí sú členmi tohto výboru, aj keď na jednej strane tento výbor nefiguruje medzi ôsmimi poľnohospodárskymi hospodárskymi výbormi uvedenými v tomto rozhodnutí a na druhej strane bola táto pomoc na rozdiel od mechanizmu financovania opísaného v uvedenom rozhodnutí financovaná výlučne z dotácií Oniflhor a nie aj z dobrovoľných príspevkov pestovateľov.

         (1)  Ú. v. EÚ C 364, 8.10.2018.


title: spojené veci C-508/19 a C-82/19 PPU: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 27. mája 2019 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Supreme Court a High Court — Írsko) — Výkon európskych zatykačov vydaných na OG (C-508/18) a PI (C-82/19 PPU) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Naliehavé prejudiciálne konanie — Justičná a policajná spolupráca v trestných veciach — Európsky zatykač — Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV — Článok 6 ods. 1 — Pojem „súdny orgán vydávajúci zatykač“ — Európsky zatykač vydaný prokuratúrou členského štátu — Postavenie — Existencia podriadenosti voči orgánu výkonnej moci — Právomoc ministra spravodlivosti udeľovať individuálne pokyny — Neexistencia záruky nezávislosti)

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/21

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 27. mája 2019 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Supreme Court a High Court — Írsko) — Výkon európskych zatykačov vydaných na OG (C-508/18) a PI (C-82/19 PPU)
      (spojené veci C-508/19 a C-82/19 PPU) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Naliehavé prejudiciálne konanie - Justičná a policajná spolupráca v trestných veciach - Európsky zatykač - Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV - Článok 6 ods. 1 - Pojem „súdny orgán vydávajúci zatykač“ - Európsky zatykač vydaný prokuratúrou členského štátu - Postavenie - Existencia podriadenosti voči orgánu výkonnej moci - Právomoc ministra spravodlivosti udeľovať individuálne pokyny - Neexistencia záruky nezávislosti)
      (2019/C 263/26)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Supreme Court

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      OG (C-508/18), PI (C-82/19 PPU)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Veci C-508/18 a C-82/19 PPU sa spájajú na účely vyhlásenia rozsudku.

                  2.

                  Pojem „súdny orgán vydávajúci zatykač“ uvedený v článku 6 ods. 1 rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi, zmeneného rámcovým rozhodnutím Rady 2009/299/SVV z 26. februára 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že sa nevzťahuje na prokuratúru členského štátu, ktorá je pri prijímaní rozhodnutia o vydaní európskeho zatykača vystavená riziku, že bude priamo alebo nepriamo podliehať individuálnym usmerneniam alebo pokynom zo strany orgánu výkonnej moci, akým je minister spravodlivosti.

         (1)  Ú. v. EÚ C 364, 8.10.2018.

         Ú. v. EÚ C 122, 1.4.2019.


title: Vec C-509/18: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 27. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court — Írsko) — Výkon európskeho zatykača vydaného na PF (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Justičná a policajná spolupráca v trestných veciach — Európsky zatykač — Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV — Článok 6 ods. 1 — Pojem „súdny orgán vydávajúci zatykač“ — Európsky zatykač vydaný generálnou prokuratúrou členského štátu — Postavenie — Záruka nezávislosti)

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/22

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 27. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court — Írsko) — Výkon európskeho zatykača vydaného na PF
      (Vec C-509/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná a policajná spolupráca v trestných veciach - Európsky zatykač - Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV - Článok 6 ods. 1 - Pojem „súdny orgán vydávajúci zatykač“ - Európsky zatykač vydaný generálnou prokuratúrou členského štátu - Postavenie - Záruka nezávislosti)
      (2019/C 263/27)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Supreme Court

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      PF

         Výrok rozsudku

      Pojem „súdny orgán vydávajúci zatykač“ uvedený v článku 6 ods. 1 rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi, zmeneného rámcovým rozhodnutím Rady 2009/299/SVV z 26. februára 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje na generálnu prokuratúru členského štátu, ktorá ako orgán štrukturálne nezávislý od súdnej moci má právomoc viesť trestné stíhania a ktorej postavenie v tomto členskom štáte jej pri vydávaní európskeho zatykača poskytuje záruku nezávislosti vo vzťahu k výkonnej moci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 364, 8.10.2018.


title: Vec C-10/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul București (Rumunsko) 3. januára 2019 — Wilo Salmson France SAS/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/23

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul București (Rumunsko) 3. januára 2019 — Wilo Salmson France SAS/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți
      (Vec C-10/19)
      (2019/C 263/28)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunalul București

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Wilo Salmson France SAS

         Žalované: Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți
      Uznesením z 5. júna 2019 Súdny dvor (desiata komora) vyhlásil návrh na začatie prejudiciálneho konania za zjavne neprípustný.


title: Vec C-142/19 P: Odvolanie podané 19. februára 2019: Dovgan GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 13. decembra 2018 vo veci T-830/16, Monolith Frost GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/23

      Odvolanie podané 19. februára 2019: Dovgan GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 13. decembra 2018 vo veci T-830/16, Monolith Frost GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
      (Vec C-142/19 P)
      (2019/C 263/29)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Dovgan GmbH (v zastúpení: C. Rohnke, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Monolith Frost GmbH

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje,

                  —

                  zrušiť rozsudok prvej komory Všeobecného súdu Európskej únie z 13. decembra 2018 (T-830/16),

                  —

                  následne žalobu zamietnuť.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľka ako odvolacie dôvody uvádza porušenie práva Únie a skreslenie dôkazov.

                     1.

                     Skreslenie dôkazov

                  Na rozdiel od tvrdenia Všeobecného súdu v bode 55 Amtsgericht Köln (Okresný súd Kolín, Nemecko) nekonštatoval, že značná časť nemeckých obyvateľov hovorí po rusky.
                  Na rozdiel od tvrdenia Všeobecného súdu v bode 64 napadnutého rozsudku odvolací senát spochybnil rozhodnutie zrušovacieho oddelenia EUIPO, podľa ktorého „пломбир“ [plombir] bol v bývalom ZSSR bežným pojmom na označenie smotanových zmrzlín.

                     2.

                     Porušenie článku 85 ods. 3 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu

                  Všeobecný súd porušil článok 85 ods. 3 rokovacieho poriadku, pretože chybne nezohľadnil rozhodnutie Bundesgerichtshof (Spolkový súdny dvor, Nemecko) zo 6. júla 2017, ktoré predložil vedľajší účastník konania. Predloženie rozhodnutia až na ústnom pojednávaní bolo odôvodnené dátumom vydania rozhodnutia. Navyše išlo o dôkaz opaku podľa článku 92 ods. 7 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.

                     3.

                     Porušenie článku 85 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu

                  Všeobecný súd v bode 69 chybne zohľadnil prílohy K 16 a K 17 predložené žalobkyňou. Tieto prílohy žalobkyňa predložila oneskorene a z tohto dôvodu nemali byť podľa článku 85 ods. 1 rokovacieho poriadku zohľadnené.

                     4.

                     Porušenie povinnosti odôvodnenia

                  Napadnutý rozsudok neobsahuje dostatočné odôvodnenia pre domnienku Všeobecného súdu, že v pobaltských štátoch značná časť obyvateľov pozná význam ruského slova „пломбир“. Predovšetkým sa odvolateľka domnieva, že nič nevedie k záveru, že ide o slovo patriace do základnej slovnej zásoby, ktorému rozumie aj osoba, pre ktorú ruština nie je materským jazykom.
                  V rozsudku (body 64 a 65) chýba aj dostatočné odôvodnenie tvrdenia, prečo u „пломбир“ v bývalom ZSSR nešlo o vymyslený názov alebo označenie výrobku.
                  Napokon rozsudok (bod 66) neodôvodnil, prečo sa na základe výpisov technických noriem GOST malo dospieť k záveru, že ide o „bežný pojem“ v ruštine a prečo má byť príslušnej skupine verejnosti v rámci Európskej únie táto technická norma známa.


title: Vec C-267/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Trgovački sud u Zagrebu (Chorvátsko) 28. marca 2019 — PARKING d.o.o./SAWAL d.o.o.

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Trgovački sud u Zagrebu (Chorvátsko) 28. marca 2019 — PARKING d.o.o./SAWAL d.o.o.
      (Vec C-267/19)
      (2019/C 263/30)
      Jazyk konania: chorvátčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Trgovački sud u Zagrebu

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: PARKING d.o.o.

         Odporkyňa: SAWAL d.o.o.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je ustanovenie vnútroštátnej právnej úpravy, § 1 Ovršni zakon (uverejnený v Narodne novine č. 112/12, 25/13, 93/14, 55/16 a 73/17), ktoré notárov oprávňuje na vymáhanie pohľadávok na základe verejnej listiny vydaním exekučného príkazu, ktorý je exekučným titulom, bez výslovného súhlasu povinnej právnickej osoby so sídlom v Chorvátskej republike, v súlade s článkom 6 ods. 1 EDĽP a s článkom 18 ZFEÚ vzhľadom na rozsudky Súdneho dvora vydané vo veciach C-484/15 a C-551/15?

                  2.

                  Môže sa výklad poskytnutý v rozsudkoch Súdneho dvora z 9. marca 2017, Zulfikarpašić (C-484/15, EU:C:2017:199) a Pula Parking (C-551/15, EU:C:2017:193), uplatniť vo vyššie opísanej veci Povrv-1614/2018, ktorú tento súd prejednáva, a konkrétne má sa nariadenie č. 1215/2012 vykladať v tom zmysle, že na notárov v Chorvátsku konajúcich v rámci právomocí, ktoré im priznáva vnútroštátne právo v exekučných konaniach na základe „verejnej listiny“, pri ktorých sú odporcami právnické osoby so sídlom v iných členských štátoch Európskej únie, sa nevzťahuje pojem „súd alebo tribunál“ v zmysle uvedeného nariadenia?


title: Vec C-453/19 P: Odvolanie podané 13. júna 2019: Deutsche Lufthansa AG proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá rozšírená komora) z 12. apríla 2019 vo veci T-492/15, Deutsche Lufthansa AG/Európska komisia

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/33

      Odvolanie podané 13. júna 2019: Deutsche Lufthansa AG proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá rozšírená komora) z 12. apríla 2019 vo veci T-492/15, Deutsche Lufthansa AG/Európska komisia
      (Vec C-453/19 P)
      (2019/C 263/39)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Deutsche Lufthansa AG (v zastúpení: A. Martin-Ehlers, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Land Rheinland-Pfalz, Ryanair DAC

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor

                  —

                  určil, že žaloba bola prípustná a dôvodná v rozsahu, v akom odvolateľka napadla opatrenie č. 12 (príspevok do kapitálovej rezervy FFHG (1)) s odôvodnením, že týmto opatrením bola financovaná prevádzková pomoc v prospech FFHG,

                  —

                  v zostávajúcej časti zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 12. apríla 2019 vo veci T-492/15,

                  —

                  vyhovel návrhu podanému na prvom stupni a zrušil uznesenie Komisie z 1. októbra 2014 (2) SA.21121 (s výnimkou opatrenia č. 12, pokiaľ bolo použité na financovanie prevádzkovej pomoci pre FFHG),

                  —

                  podporne vrátil vec Všeobecnému súdu Európskej únie a

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľka uplatňuje týmto odvolaním najmä nasledujúce odvolacie dôvody:
      Individuálne pomoci, ku ktorým sa už začalo konanie vo veci formálneho zisťovania:

                  —

                  Žalobkyňa už bola individuálne dotknutá rozsudkom COFAZ (3), a teda aktívne legitimovaná. Dôvodom je skutočnosť, že Komisia nezohľadnila dôležité prvky skutkového stavu a dodatočné zvýhodnenia, hoci jej žalobkyňa tieto opatrenia oznámila. Komisia tým porušila procesné práva žalobkyne.

                  —

                  Pokiaľ by mala byť použitá tzv. Mory-judikatúra (4), musela by byť podporne použitá prvá alternatíva. Z dôvodu porušenia procesných práv žalobkyne sa nemôže na Komisiu nahliadať tak, že riadne uskutočnila konanie vo veci formálneho zisťovania. Aj v tomto prípade je žalobkyňa individuálne dotknutá, a teda aktívne legitimovaná.

                  —

                  Podporne treba žalobu považovať za dôvodnú, pokiaľ by mala byť použitá druhá alternatíva tzv. Mory-judikatúry, podľa ktorej musí žalobkyňa preukázať, že pomoc podstatne zasiahla do jej postavenia na trhu. V tomto prípade dochádza k preneseniu dôkazného bremena, prinajmenšom však k zmierneniu dôkazného bremena v prospech žalobkyne, pretože Komisia svojvoľne nezohľadnila relevantné skutkové okolnosti, ktoré jej boli známe. Iba podporne treba trvať na tom, že žalobkyňa taký podstatný zásah skutočne preukázala. Odlišné právne posúdenie Všeobecným súdom by šlo nad rámec judikatúry Súdneho dvora a viedlo by k právne nesprávnemu posúdeniu relevantného trhu. Všeobecný súd v tejto súvislosti skreslil a skrátil skutkové okolnosti prednesené ako žalobkyňou, tak aj Komisiou, zmenil obsah napadnutého uznesenia a porušil pravidlá o dôkaznom bremene.

            Schémy pomoci:

                  —

                  Aj v prípade schém pomoci bolo podľa odvolateľky treba na základe rozsudku „Montessori“ (5) vyhlásiť žalobu za prípustnú.

            Individuálne pomoci, ku ktorým sa nezačalo konanie vo veci formálneho zisťovania:

                  —

                  Aj v prípade individuálnych pomocí, ku ktorým sa nezačalo konanie vo veci formálneho zisťovania, bolo treba žalobu podľa prvej alternatívy Mory-judikatúry považovať za prípustnú, a to preto, že Komisia v tejto súvislosti nezačala hĺbkové konanie vo veci formálneho zisťovania.

         (1)  Letisko Frankfurt-Hahn s.r.o.

         (2)  Rozhodnutie (EÚ) 2016/789 o štátnej pomoci SA.21121 (C-29/08) (ex NN 54/07), ktorú poskytlo Nemecko v súvislosti s financovaním letiska Frankfurt-Hahn a finančnými vzťahmi medzi letiskom a spoločnosťou Ryanair (Ú. v. EÚ L 134, 2016, s. 46).

         (3)  Rozsudok Súdneho dvora z 12. júla 1990, Société CdF Chimie azote et fertilisants SA a Société chimique de la Grande Paroisse (SCGP) SA/Komisia (C-169/84, ECLI:EU:C:1990:301).

         (4)  Rozsudok Súdneho dvora zo 17. septembra 2015, Mory SA a i./Európska komisia (C-33/14 P, ECLI:EU:C:2015:609).

         (5)  Rozsudok Súdneho dvora zo 6. novembra 2018, Scuola Elementare Maria Montessori Srl a i. (C-622/16 P až C-624/16 P, ECLI:EU:C:2018:873).