title: Vec C-251/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Finanzsenat, Auβenstelle Linz (Rakúsko) 6. júna 2006 – Firma ING. Auer – Die Bausoftware GmbH/Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Finanzsenat, Auβenstelle Linz (Rakúsko) 6. júna 2006 – Firma ING. Auer – Die Bausoftware GmbH/Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr
   (Vec C-251/06)
   (2006/C 212/21)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Unabhängiger Finanzsenat, Auβenstelle Linz
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Firma ING. Auer – Die Bausoftware GmbH

      Žalovaný: Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Ak je sídlo skutočného vedenia spoločnosti, združenia alebo právnickej osoby prenesené z jedného členského štátu, ktorý pred ich založením zrušil kapitálovú daň, do iného členského štátu, v ktorom sa v danom okamihu platí kapitálová daň, je zaradenie spoločnosti, združenia alebo právnickej osoby ako kapitálovej spoločnosti pre účely „platenia kapitálovej dane“ v rozpore s článkom 4 ods. 1 písm. g) smernice 69/335/EHS zo 17. júla 1969 (1) zmenenej a doplnenej smernicou 85/303/EHS z 10. júna 19852 (2) a článkom 4 ods. 3 písm. b) smernice 69/335/EHS zo 17. júla 1969 zmenenej a doplnenej smernicou 85/303/EHS z 10. júna 1985, ak prvý členský štát zrušením vnútroštátnej právnej úpravy upustil od vyberania kapitálovej dane?

               2.

               Zakazuje článok 7 ods. 2 smernice 69/335/EHS zo 17. júla 1969 zmenenej a doplnenej smernicou 85/303/EHS z 10. júna 1985 členskému štátu, do ktorého kapitálová spoločnosť prenesie sídlo skutočného vedenia, vyberať kapitálovú daň za transakcie uvedené v článku 4 ods. 1 písm. a) a g) smernice 69/335/EHS zo 17. júla 1969 zmenenej a doplnenej smernicou 85/303/EHS z 10. júna 1985 z dôvodu zmeny sídla skutočného vedenia, ak sa transakcie uskutočnili v čase, kedy mala kapitálová spoločnosť sídlo skutočného vedenia v členskom štáte, ktorý pred jej založením zrušil vyberanie kapitálovej dane zrušením príslušnej vnútroštátnej právnej úpravy?

      (1)  Ú. v. ES L 269, s. 12; Mim. vyd. 09/001, s. 11.

      (2)  Ú. v. ES L 156, s. 23; Mim. vyd. 09/001, s. 122.


title: Vec T-335/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. decembra 2008 – Mergel a. i/ÚHVT (Patentconsult) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Patentconsult — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94 )

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/32

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. decembra 2008 – Mergel a. i/ÚHVT (Patentconsult)
   (Vec T-335/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Patentconsult - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94“)
   (2009/C 32/60)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Volker Mergel (Wiesbaden, Nemecko), Klaus Kampfenkel (Hofheim, Nemecko) Burkart Bill (Darmstadt, Nemecko) a Andreas Herden (Wiesbaden) (v zastúpení: G. Friderichs, advokát)

      Žalovaný Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Schäffner a G. Schneider, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 25. júna 2007 (vec R 299/2007-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia Patentconsult ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Volker Mergel, pán Klaus Kampfenkel, pán Burkart Bill a pán Andreas Herden znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007.


title: Vec C-94/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria (Maďarsko) 27. februára 2014 – Flight Refund Ltd/Deutsche Lufthansa AG

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria (Maďarsko) 27. februára 2014 – Flight Refund Ltd/Deutsche Lufthansa AG
   (Vec C-94/14)
   2014/C 142/30
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Kúria

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Flight Refund Ltd

      Žalovaný: Deutsche Lufthansa AG

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je možné uplatniť si nárok na náhradu škody založený na článku 19 Montrealského dohovoru v rámci európskeho konania o platobnom rozkaze?

               2.

               Pokiaľ ide o nárok na náhradu škody založený na článku 19 Montrealského dohovoru, sú príslušnosť notára – považovaného na tieto účely za vnútroštátny súd –, ktorý je oprávnený vydať európsky platobný rozkaz, a po začatí sporového konania v dôsledku podania odporu zo strany odporcu, príslušnosť súdu určené na základe pravidiel príslušnosti stanovených v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1896/2006 (1) z 12. decembra 2006, ktorým sa zavádza európske konanie o platobnom rozkaze (ďalej len „nariadenie č. 1896/2006“), nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 (2) z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (ďalej len „nariadenie č. 44/2001“), a/alebo Dohovorom o zjednotení niektorých pravidiel pre medzinárodnú leteckú dopravu, uzavretým v Montreale 28. mája 1999 (ďalej len „Montrealský dohovor“)? Aký je vzájomný vzťah týchto právnych predpisov?

               3.

               V prípade, že majú prednosť pravidlá príslušnosti stanovené v Montrealskom dohovore, môže navrhovateľ aj v prípade absencie akéhokoľvek ďalšieho kritéria na určenie príslušnosti uplatniť svoj nárok na súde so sídlom na území zmluvného štátu podľa jeho výberu, alebo musí byť súd, na ktorom uplatní svoj nárok, miestne príslušný na základe procesných pravidiel členského štátu, ktoré sa na tento súd uplatňujú?
               Ako treba okrem toho vykladať pravidlo príslušnosti danej na výber, stanovené Montrealským dohovorom, ktoré odkazuje na súd, kde má dopravca miesto podnikania, v ktorom bola uzavretá zmluva o preprave?

               4.

               Môže byť európsky platobný rozkaz, ktorý bol vydaný v rozpore s predmetom nariadenia alebo vecne nepríslušným orgánom, predmetom preskúmania z úradnej moci? Alebo musí byť sporové konanie začaté v dôsledku podania odporu pri nedostatku príslušnosti zastavené z úradnej moci alebo na návrh?

               5.

               V prípade, že sú maďarské súdy príslušné na rozhodovanie v sporovom konaní, majú sa vnútroštátne procesné pravidlá, v súlade s právom Únie a Montrealským dohovorom, vykladať v tom zmysle, že nutne určujú aspoň jeden súd, ktorý má aj v prípade absencie akéhokoľvek ďalšieho kritéria na určenie príslušnosti povinnosť rozhodovať v sporovom konaní začatom v dôsledku podania odporu?

      (1)  Ú. v. EÚ L 399, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42.


title: Vec C-299/15: Uznesenie predsedníčky deviatej komory Súdneho dvora zo 16. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Bruxelles – Belgicko) – Daniele Striani, Mad Management SPRL, Franck Boucher, a i., RFC. Seresien ASBL/Union européenne des Sociétés de Football Association (UEFA), Union Royale Belge des Sociétés de Football – Association (URBSFA)

text:
               26.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 354/29

         Uznesenie predsedníčky deviatej komory Súdneho dvora zo 16. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Bruxelles – Belgicko) – Daniele Striani, Mad Management SPRL, Franck Boucher, a i., RFC. Seresien ASBL/Union européenne des Sociétés de Football Association (UEFA), Union Royale Belge des Sociétés de Football – Association (URBSFA)
   (Vec C-299/15) (1)

   (2015/C 354/31)
   Jazyk konania: francúzština
   Predsedníčka deviatej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 270, 17.8.2015.


title: Vec T-135/09: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. novembra 2012 — Nexans France a Nexans/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Správne konanie — Žaloba o neplatnosť — Akty prijaté v priebehu inšpekcie — Prechodné opatrenia — Neprípustnosť — Rozhodnutie, ktorým sa nariaďuje inšpekcia — Povinnosť odôvodnenia — Ochrana súkromia — Dostatočne vážne nepriame dôkazy — Súdne preskúmanie“ )

text:
               22.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/16

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. novembra 2012 — Nexans France a Nexans/Komisia
   (Vec T-135/09) (1)

   (Hospodárska súťaž - Správne konanie - Žaloba o neplatnosť - Akty prijaté v priebehu inšpekcie - Prechodné opatrenia - Neprípustnosť - Rozhodnutie, ktorým sa nariaďuje inšpekcia - Povinnosť odôvodnenia - Ochrana súkromia - Dostatočne vážne nepriame dôkazy - Súdne preskúmanie)
   2012/C 399/27
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Nexans France SAS (Paríž, Francúzsko) a Nexans SA (Paríž) (v zastúpení: M. Powell, solicitor, J.-P. Tran-Thiet, advokát, a G. Forwood, barrister)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne X. Lewis a N. von Lingen, neskôr N. von Lingen a V. Di Bucci, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Po prvé, návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 92/1 z 9. januára 2009, ktoré nariaďuje Nexans SA a jej dcérskej spoločnosti Nexans France SAS podrobiť sa inšpekcii na základe článku 20 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 [ES] a 82 [ES] (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002 s. 205) (vec COMP/39.610), po druhé, návrh, aby Všeobecný súd vyhlásil za protizákonné rozhodnutie prijaté Komisiou počas tejto inšpekcie prekopírovať celý obsah niektorých počítačových súborov na účely ich preskúmania v jej kanceláriách, po tretie, návrh na zrušenie rozhodnutia prijatého Komisiou vypočuť zamestnanca Nexans France počas inšpekcie, a po štvrté, návrh, aby Všeobecný súd nariadil voči Komisii určité opatrenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie K(2009) 92/1 z 9. januára 2009, ktoré nariaďuje Nexans SA a všetkým podnikom, ktoré priamo alebo nepriamo ovláda, vrátane Nexans France SAS, podrobiť sa inšpekcii na základe článku 20 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 [ES] a 82 [ES] sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka iných elektrických káblov ako podmorských a podzemných káblov vysokého napätia a materiálu spojeného s týmito inými káblami.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Nexans a Nexans France znášajú svoje vlastné trovy konania a polovicu trov konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

               4.

               Komisia znáša polovicu svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 141, 20.6.2009.


title: Vec C-65/13: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  15. októbra 2014 – Európsky parlament/Európska komisia (Žaloba o neplatnosť — Nariadenie (EÚ) č. 492/2011 — Vykonávacie rozhodnutie 2012/733/EÚ — Sieť EURES — Výkonná právomoc Európskej komisie — Rozsah — Článok 291 ods. 2 ZFEÚ)

text:
               22.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 15. októbra 2014 – Európsky parlament/Európska komisia
   (Vec C-65/13) (1)

   ((Žaloba o neplatnosť - Nariadenie (EÚ) č. 492/2011 - Vykonávacie rozhodnutie 2012/733/EÚ - Sieť EURES - Výkonná právomoc Európskej komisie - Rozsah - Článok 291 ods. 2 ZFEÚ))
   (2014/C 462/07)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Európsky parlament (v zastúpení: A. Tamás a J. Rodrigues, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Enegren a C. Zadra, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európsky parlament je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 108, 13.4.2013.


title: Vec C-340/10: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  15. marca 2012 — Európska komisia/Cyperská republika [Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 92/43/EHS — Článok 4 ods. 1 a článok 12 ods. 1 — Nezapísanie lokality európskeho významu jazera Paralimni v stanovenej lehote — Systém ochrany druhu Natrix natrix cypriaca (cyperská užovka obojková]

text:
               5.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 133/6

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 15. marca 2012 — Európska komisia/Cyperská republika
   (Vec C-340/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 92/43/EHS - Článok 4 ods. 1 a článok 12 ods. 1 - Nezapísanie lokality európskeho významu jazera Paralimni v stanovenej lehote - Systém ochrany druhu Natrix natrix cypriaca (cyperská užovka obojková)
   2012/C 133/09
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Zavvos a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Cyperská republika (v zastúpení: K. Lykourgos a M. Chatzigeorgiou, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 4 ods. 1 a článku 12 ods. 1 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102) — Nezahrnutie jazera Paralimni do národného zoznamu lokalít prichádzajúcich do úvahy ako lokality európskeho významu — Nezavedenie systému ochrany druhu natrix natrix cypriaca (užovka cyperská)

      Výrok rozsudku

               1.

               Cyperská republika si tým, že

                           —

                           nezahrnula lokalitu jazera Paralimni do národného zoznamu navrhovaných lokalít európskeho významu,

                           —

                           tolerovala činnosti, ktoré vážne ohrozujú ekologické vlastnosti jazera Paralimni, a neprijala ochranné opatrenia potrebné na zachovanie populácie Natrix natrix cypriaca (cyperská užovka obojková), teda druhu, ktorý predstavuje ekologický záujem na tomto jazere a priehrade Xiliatos, a

                           —

                           neprijala potrebné opatrenia na vytvorenie a uplatňovanie systému prísnej ochrany tohto druhu,

                     nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú v uvedenom poradí z článku 4 ods. 1 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2006/105/ES z 20. novembra 2006, z tejto zmenenej a doplnenej smernice 92/43, ako aj z článku 12 ods. 1 tej istej zmenenej a doplnenej smernice 92/43.

               2.

               Cyperská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 246, 11.9.2010.


title: Vec C-416/11 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  29. novembra 2012 — Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska/Európska komisia (Odvolanie — Smernica 92/43/EHS — Ochrana prirodzených biotopov — Zoznam lokalít európskeho významu pre stredomorský biogeografický región — Zaradenie do zoznamu lokality, ktorú navrhlo Španielske kráľovstvo — Lokalita údajne zahŕňajúca časť britských teritoriálnych vôd Gibraltáru a časť šíreho mora — Žaloba o neplatnosť — Výlučne potvrdzujúci akt)

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/13

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 29. novembra 2012 — Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska/Európska komisia
   (Vec C-416/11 P) (1)

   (Odvolanie - Smernica 92/43/EHS - Ochrana prirodzených biotopov - Zoznam lokalít európskeho významu pre stredomorský biogeografický región - Zaradenie do zoznamu lokality, ktorú navrhlo Španielske kráľovstvo - Lokalita údajne zahŕňajúca časť britských teritoriálnych vôd Gibraltáru a časť šíreho mora - Žaloba o neplatnosť - Výlučne potvrdzujúci akt)
   2013/C 26/22
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: S. Ossowski, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci D. Wyatt, QC, V. Wakefield, barrister)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: D. Recchia a K. Mifsud-Bonnici, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník, ktorý v konaní podporuje Komisiu: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad a A. Rubio González, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Všeobecného súdu (siedma komora) z 24. mája 2011 vo veci T-115/10, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska/Komisia, ktorým Všeobecný súd rozhodol o neprípustnosti žaloby o neplatnosť, ktorou sa Spojené kráľovstvo domáha čiastočného zrušenia rozhodnutia Komisie 2010/45/EÚ z 22. decembra 2009, ktorým sa podľa smernice Rady 92/43/EHS prijíma tretí aktualizovaný zoznam lokalít európskeho významu v stredomorskom biogeografickom regióne [oznámené pod číslom K(2009) 10406], v rozsahu, v akom sa na zozname nachádza Španielskom navrhnutá lokalita nazvaná „Estrecho Oriental“ (ES6120032), ktorá zahŕňa časť britských teritoriálnych vôd Gibraltáru a časť šíreho mora

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska je povinné nahradiť trovy konania.

               3.

               Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 298, 8.10.2011.


title: Vec C-441/11 P: Odvolanie podané 26. augusta 2011 : Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 16. júna 2011 vo veci T-210/08, Verhuizingen Coppens NV/Európska komisia

text:
               12.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/11

         Odvolanie podané 26. augusta 2011: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 16. júna 2011 vo veci T-210/08, Verhuizingen Coppens NV/Európska komisia
   (Vec C-441/11 P)
   2011/C 331/18
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouquet, S. Noë a F. Ronkes Agerbeek, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Verhuizingen Coppens NV

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie zo 16. júna 2011, Vewrhuizingen Coppens/Komisia (T-210/08),

               —

               zamietnuť žalobu o neplatnosť alebo iba vyhlásiť neplatnosť článku 1 písm. i) rozhodnutia K(2008) 926 v konečnom znení v konaní podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38.543 — Medzinárodné sťahovacie služby) v rozsahu, v akom je Verhiuzingen Coppens NV zodpovedná za dohodu o províziách,

               —

               stanoviť výšku peňažnej pokuty sumou, ktorá sa Súdnemu dvoru zdá primeraná,

               —

               zaviazať Verhuizingen Coppens NV na náhradu trov konania o odvolaní a časti trov konania pred Všeobecným súdom, ktorú Súdny dvor považuje za primeranú.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa názoru Komisie porušil Všeobecný súd právo, najmä články 263 ZFEÚ a 264 ZFEÚ a zásadu proporcionality, keďže zrušil celkovo rozhodnutie Komisie, ktorým bola určená zodpovednosť Coppens za jediné a nepretržité porušenie, ktoré v rozhodujúcom období spočívalo v dohode o províziách a dohode o predstieraných ponukách s odôvodnením, že nebolo preukázané, že Coppens vedela alebo musela vedieť o dohodách o províziách. Aj v záujme riadneho výkonu spravodlivosti a účinného presadenia pravidiel hospodárskej súťaže Únie mohol Všeobecný súd napadnuté rozhodnutie zrušiť iba v rozsahu, v akom zodpovedá Coppens za dohodu o províziách. Dôvodom je skutočnosť, že zrušenie rozhodnutia v celom rozsahu znamená, že účasť Coppens na dohode o predstieraných ponukách ostáva nepotrestaná, pokiaľ Komisia nevydá nové rozhodnutie o tejto časti pôvodného porušenia. To však môže viesť k neželanému zdvojeniu správneho a súdneho konania a prípadne by to mohlo byť dokonca v rozpore so zásadou ne bis in idem.


title: Vec T-476/17: Žaloba podaná 27. júla 2017 – Arysta LifeScience Netherlands/Komisia

text:
               23.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/17

         Žaloba podaná 27. júla 2017 – Arysta LifeScience Netherlands/Komisia
   (Vec T-476/17)
   (2017/C 357/22)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Arysta LifeScience Netherlands BV (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: C. Mereu a M. Grunchard, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrh

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú a odôvodnenú,

               —

               zrušil napadnuté nariadenie (1),

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnych posúdeniach.

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že žalovaná sa dopustila viacerých zjavne nesprávnych posúdení; konala neodôvodnene, keď nedostatočne zohľadnila význam faktorov, ktoré sú špecifické pre osobitný prípad diflubenzurónu; žalovaná tiež nezvážila načasovanie dvoch regulačných postupov a nové údaje; dôkladne a nestranne neposúdila všetky jednotlivé skutočnosti a faktory tohto prípadu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení práva na obranu: žalovaná nezaručila žalobkyni možnosť náležite a účinne predložiť jej názory počas prieskumného konania.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený prijatí napadnutého nariadenia ultra vires: žalovaná konala ultra vires, pretože Európska chemická agentúra („ECHA“) je jediným orgánom, ktorý je právne zodpovedný za klasifikáciu a zmenu klasifikácie látok, ako sa stanovuje v nariadení 1272/2008 (2), a nie žalovaná.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na neprimeranosti napadnutého nariadenia: napadnuté nariadenie je neprimerané, pretože žalovaná si mohla vybrať opatrenia a možnosť, ktorá spočívala v prijatí napadnutého nariadenia obmedzujúceho používanie diflubenzurónu len v nejedlých plodinách, vedie k znevýhodneniam, ktoré sú neprimerané sledovaným cieľom.

      (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/855 z 18. mája 2017, ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 540/2011, pokiaľ ide o podmienky schválenia účinnej látky diflubenzurón (Ú. v. EÚ L 128, 2017, s. 10).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 zo 16. decembra 2008 o klasifikácii, označovaní a balení látok a zmesí, o zmene, doplnení a zrušení smerníc 67/548/EHS a 1999/45/ES a o zmene a doplnení nariadenia (ES) č. 1907/2006 (Ú. v. EÚ L 353, 2008, s. 1).


title: Vec T-262/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. mája 2017 – Globo Media/EUIPO – Globo Comunicação e Participações (GLOBO MEDIA) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie GLOBO MEDIA — Skoršia národná obrazová ochranná známka TV GLOBO PORTUGAL — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               26.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 202/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 5. mája 2017 – Globo Media/EUIPO – Globo Comunicação e Participações (GLOBO MEDIA)
   (Vec T-262/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie GLOBO MEDIA - Skoršia národná obrazová ochranná známka TV GLOBO PORTUGAL - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 202/30)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Globo Media, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: L. Estropá Navarro a J. Calderón Chavero, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral a B. Uriarte Valiente, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Globo Comunicação e Participações S/A (Rio de Janeiro, Brazília)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. marca 2016 (vec R 561/2014-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Globo Comunicação e Participações a Globo Media

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Globo Media, SA, je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 18.7.2016.


title: Vec T-197/17: Žaloba podaná 28. marca 2017 – Abel a i./Komisia

text:
               15.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/46

         Žaloba podaná 28. marca 2017 – Abel a i./Komisia
   (Vec T-197/17)
   (2017/C 151/59)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Marc Abel (Montreuil, Francúzsko) a 1438 ďalších žalobcov (v zastúpení: J. Assous, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               rozhodol, že Európska komisia konala protiprávne,

               —

               uznal, že prijatím nariadenia Komisie (EÚ) 2016/646 z 20. apríla 2016, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 692/2008, pokiaľ ide o emisie ľahkých osobných a úžitkových vozidiel (Euro 6), bola žalobcom spôsobená ujma,

               —

               uložil Európskej komisii povinnosť zaplatiť 1 000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy spôsobenej žalobcom z dôvodu prijatia takého nariadenia a jedného symbolického eura ako náhradu majetkovej ujmy,

               —

               uložil Európskej komisii príkaz na, ktorým sa jej nariadi okamžité zníženie „konečného faktora zhody“ vytvoreného nariadením (EÚ) 2016/646 na 1 a odvolanie „dočasného faktora zhody“ stanoveného na 2,1,

               —

               uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú tieto skutočnosti:

               1.

               Žalovaná sa dopustila pochybení pri prijatí sporného nariadenia v rámci výkonu svojej právomoci, ktorú na ňu preniesli Európsky parlament a Rada nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 z 20. júna 2007 o typovom schvaľovaní motorových vozidiel so zreteľom na emisie ľahkých osobných a úžitkových vozidiel (Euro 5 a Euro 6) a o prístupe k informáciám o opravách a údržbe vozidiel (Ú. v. EÚ L 171, 2007, s. 1), v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu. Konkrétne ide o:

                           —

                           porušenie právnych predpisov tak primárneho, ako aj sekundárneho práva Únie v oblasti životného prostredia,

                           —

                           porušenie podporných noriem práva Spoločenstva, akými sú všeobecné zásady zákazu zhoršovania dosiahnutej úrovne, predchádzania škodám, prevencie, pôsobenia pri zdroji a zásada znečisťovateľ platí,

                           —

                           zneužitie procesných pravidiel v tom zmysle, že Komisia nemohla použiť regulačný postup s kontrolou na účely zmeny podstatného prvku nariadenia (ES) č. 715/2007,

                           —

                           porušenie podstatných náležitostí v tom zmysle, že v dôsledku sporného nariadenia nebolo možné uplatniť demokratické záruky vyplývajúce z použitia riadneho legislatívneho postupu, ktorým je postup spolurozhodovania Európskeho parlamentu a Rady.

               2.

               Existencia skutočnej a určitej ujmy a priamej príčinnej súvislosti medzi konaním Komisie a údajnou ujmou.


title: Vec C-22/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 4. októbra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus — Fínsko) — Finnair Oyj/Timy Lassooy [Letecká doprava — Nariadenie (ES) č. 261/2004 — Náhrada cestujúcim v prípade odmietnutia nástupu do lietadla — Pojem „odmietnutie nástupu do lietadla“ — Vylúčenie z kvalifikovania ako „odmietnutia nástupu do lietadla“ — Zrušenie letu spôsobené štrajkom na letisku odletu — Reorganizácia letov nasledujúcich po zrušenom lete — Právo cestujúcich týchto letov na náhradu]

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/9

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 4. októbra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus — Fínsko) — Finnair Oyj/Timy Lassooy
   (Vec C-22/11) (1)

   (Letecká doprava - Nariadenie (ES) č. 261/2004 - Náhrada cestujúcim v prípade odmietnutia nástupu do lietadla - Pojem „odmietnutie nástupu do lietadla“ - Vylúčenie z kvalifikovania ako „odmietnutia nástupu do lietadla“ - Zrušenie letu spôsobené štrajkom na letisku odletu - Reorganizácia letov nasledujúcich po zrušenom lete - Právo cestujúcich týchto letov na náhradu)
   2012/C 366/15
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Finnair Oyj

      Žalovaný: Timy Lassooy

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Korkein oikeus — Výklad článku 2 písm. j) a článkov 4, 5 a 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10) — Mimoriadne okolnosti — Zrušenie letu z dôvodu štrajku zamestnancov odletového letiska — Reorganizácia letov s cieľom minimalizovať negatívne dopady na cestujúcich zrušeného letu — Reorganizácia dotýkajúca sa tiež letov nasledujúcich po zrušenom lete — Právo cestujúcich týchto letov na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Pojem „odmietnutie nástupu do lietadla“ v zmysle článku 2 písm. j) a článku 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, je potrebné vykladať v tom zmysle, že sa týka nie len odmietnutia nástupu do lietadla, ktoré bolo spôsobené prekročením kapacity rezervácií, ale aj odmietnutia nástupu do lietadla z iných dôvodov, medzi ktoré patria prevádzkové problémy.

               2.

               Článok 2 písm. j) a článok 4 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 je potrebné vykladať v tom zmysle, že vznik „mimoriadnych okolností“ vedúcich leteckého dopravcu k reorganizácií neskorších letov po vzniku mimoriadnych okolností nemôže odôvodniť „odmietnutie nástupu do lietadla“ na uvedené neskoršie lety ani neoslobodzuje tohto dopravcu od povinnosti poskytnutia náhrady na základe článku 4 ods. 3 toho istého nariadenia cestujúcemu, ktorému bol odmietnutý nástup do lietadla na jeden z týchto letov uskutočnených po uvedených okolnostiach.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 12.3.2011.


title: Vec T-529/09: Žaloba podaná 31. decembra 2009 — In‘t Veld/Rada

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/32

         Žaloba podaná 31. decembra 2009 — In‘t Veld/Rada
   (Vec T-529/09)
   2010/C 80/54
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sophie in‘t Veld (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: O. Brouwer a J. Blockx, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Rady o zamietnutí prístupu k dokumentu 11897/09,

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania žalobkyne vrátane trov vedľajších účastníkov.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa v tejto žalobe navrhuje zrušiť rozhodnutie Rady z 8. septembra 2009, ktorým bola zamietnutá jej žiadosť, podaná podľa nariadenia č. 1049/2001 (1), o poskytnutie plného prístupu k dokumentu 11897/09, ktorý je stanoviskom právneho servisu Rady k právnemu základu pre „Odporúčanie Komisie pre Radu, aby dala súhlas so začatím rokovaní medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi americkými o medzinárodnej dohode o sprístupnení údajov z elektronických správ o finančných transakciách ministerstvu financií Spojených štátov s cieľom predchádzania a potláčania terorizmu a financovania terorizmu“. Rada poskytla žalobkyni zrevidované znenie dokumentu 11897/09, z ktorého boli vypustené časti, ktoré by žalobkyni podľa jej názoru umožnili spoznať podstatu analýzy právneho servisu.
   Žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie by malo byť zrušené, pretože porušuje pravidlá o prístupe k dokumentom obsiahnuté v nariadení č. 1049/2001.
   Žalobkyňa po prvé tvrdí, že napadnuté rozhodnutie nesprávne vychádza z článku 4 ods. 1 písm. a) tretej zarážky nariadenia č. 1049/2001 (ochrana medzinárodných vzťahov), keďže Rada nepreukázala, ako by úplné sprístupnenie dokumentu 1189/09 mohlo ohroziť ochranu verejného záujmu, pokiaľ ide o ochranu medzinárodných vzťahov Európskej únie.
   Po druhé žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie vychádza tiež z nesprávneho výkladu článku 4 ods. 2 druhej zarážky nariadenia č. 1049/2001 (ochrana právneho poradenstva), pretože táto výnimka sa na dokument 11897/09 nevzťahuje vzhľadom na to, že jeho úplné sprístupnenie by neznížilo ochranu súdnych konaní alebo právneho poradenstva a existuje vyšší verejný záujem na tom, aby bol dokument 11897/09 plne sprístupnený verejnosti.
   V prípade, že by Súdny dvor dospel k názoru, že uvedené výnimky sa na dokument 11897/09 vzťahujú, žalobkyňa subsidiárne tvrdí, že Rada nesprávne aplikovala článok 4 ods. 6 nariadenia č. 1049/2001, keďže z dokumentu 11897/09 vypustila viac informácií, ako bolo nevyhnutne nutné.
   Žalobkyňa napokon tvrdí, že Rada si nesplnila svoju povinnosť odôvodniť napadnuté rozhodnutie.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Výmaz veci C-399/04

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/30

         Výmaz veci C-399/04 (1)

   (2005/C 143/57)

      (Jazyk konania: francúzština)

   Uznesením zo 4. februára 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-399/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 273, 6.11.2004


title: Vec C-349/11: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  9. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Liège — Belgicko) — Auditeur du travail/Yangwei SPRL (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Smernica 97/81/ES — Administratívne prekážky obmedzujúce možnosti práce na kratší pracovný čas — Povinné zverejňovanie a uchovávanie pracovných zmlúv a plánov pracovného času)

text:
               14.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 109/5

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 9. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Liège — Belgicko) — Auditeur du travail/Yangwei SPRL
   (Vec C-349/11) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Smernica 97/81/ES - Administratívne prekážky obmedzujúce možnosti práce na kratší pracovný čas - Povinné zverejňovanie a uchovávanie pracovných zmlúv a plánov pracovného času)
   2012/C 109/09
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de première instance de Liège

      Účastníci konania

      Žalobca: Auditeur du travail

      Žalovaná: Yangwei SPRL

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal de première instance de Liège — Výklad smernice Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 týkajúcej sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC (Ú. v. ES L 14, 1998, s. 9; Mim. vyd. 05/003, s. 267) — Prípustnosť vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá požaduje, aby zamestnávateľ vypracovával dokumenty, v ktorých budú uvedené všetky výnimky z pracovného času, ako aj uchovával a zverejňoval pracovné zmluvy a plány pracovného času pracovníkov na kratší pracovný čas — Administratívne prekážky obmedzujúce možnosti práce na kratší pracovný čas

      Výrok

   Doložka č. 4 rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorá tvorí prílohu smernice Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 týkajúcej sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá zamestnávateľom ukladá povinnosť uchovávať a zverejňovať zmluvy a plány pracovného času pracovníkov na kratší pracovný čas, ak je preukázané, že táto právna úprava nevedie k menej priaznivejšiemu zaobchádzaniu s týmito pracovníkmi ako s pracovníkmi na plný úväzok, ktorí sa nachádzajú v porovnateľnej situácii, alebo ak takýto rozdiel v zaobchádzaní existuje, ak je preukázané, že je odôvodnený objektívnymi dôvodmi a nejde nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie sledovaných cieľov. Je vecou vnútroštátneho súdu, aby posúdil skutkový a právny stav, najmä vzhľadom na uplatniteľné vnútroštátne právo, na účely zistenia, či je to tak v prípade, o ktorom rozhoduje.
   Ak by vnútroštátny súd dospel k záveru, že dotknutá vnútroštátna právna úprava vo veci samej je v rozpore s doložkou č. 4 rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorá tvorí prílohu smernice Rady 97/81, bude potrebné vykladať jej doložku č. 5 bod 1 v tom zmysle, že rovnako bráni takejto právnej úprave.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011.


title: Vec T-183/09: Žaloba podaná 11. mája 2009 — Spa Monopole/ÚHVT — Club de Golf Peralada (WINE SPA)

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/49

         Žaloba podaná 11. mája 2009 — Spa Monopole/ÚHVT — Club de Golf Peralada (WINE SPA)
   (Vec T-183/09)
   2009/C 153/93
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgicko) (v zastúpení: L. De Brouwer, E. Cornu a O. Klimis, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Club de Golf Peralada, SA (Barcelona, Španielsko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutia štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 2. marca 2009 v spojených veciach R 1231/2005-4 a R 1250/2005-4 a

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „WINE SPA“ pre tovary a služby v triedach 3, 5, 16, 24, 25 a 42.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: rôzne národné a medzinárodné ochranné známky a ochranné známky Spoločenstva „SPA“ pre tovary a služby v triedach 3, 32 a 42, konkrétne: medzinárodná ochranná známka a ochranná známka Beneluxu „LES THERMES DE SPA“ pre tovary a služby v triedach 3 a 42; nemecká ochranná známka „SPA MONOPOLE S.A. SPA“ pre tovary v triede 3; S.A. SPA Monopole, Compagnie fermière de Spa, skrátene S.A. Spa Monopole N.V., société anonyme, meno spoločnosti chránené v Belgicku; Les Thermes de Spa, Place Royale 2, 4900 Spa, Belgicko, obchodné meno chránené v Belgicku.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia a zamietnutie námietky v celom rozsahu.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 75 druhej vety a článku 76 ods. 1 druhej vety nariadenia Rady 207/2009 (1), pretože rozhodnutie odvolacieho senátu bolo prijaté v rozpore so zásadou práva na spravodlivé vypočutie a v rozpore so zásadou kontradiktórnosti; porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia Rady 207/2009, pretože odvolací senát pri posúdení rozlišovacej spôsobilosti skoršej ochrannej známky „SPA“ vychádzal z chybných a nepreukázaných skutočností a neposúdil podobnosť medzi dotknutými ochrannými známkami vo vzťahu k tovarom, pre ktoré sú zapísané alebo používané. Odvolací senát napokon nepreskúmal, či používanie dotknutej ochrannej známky Spoločenstva môže mať neoprávnený prospech z rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena skoršej ochrannej známky „SPA“ alebo ich môže narúšať, a tým porušil článok 8 ods. 5 nariadenia Rady 207/2009.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva, Ú. v. EÚ L 78, s. 1.


title: Vec T-25/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  29. januára 2013 — Germans Boada/ÚHVT (Ručná rezačka na keramiku) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva — Ručná rezačka na keramiku — Absolútny dﾴvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním — Článok 7 ods. 3 nariadenia č. 207/2009 — Povinnosť odôvodnenia — Články 75 a 76 nariadenia č. 207/2009 — Rovnosť zaobchádzania“ ]

text:
               9.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 29. januára 2013 — Germans Boada/ÚHVT (Ručná rezačka na keramiku)
   (Vec T-25/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva - Ručná rezačka na keramiku - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním - Článok 7 ods. 3 nariadenia č. 207/2009 - Povinnosť odôvodnenia - Články 75 a 76 nariadenia č. 207/2009 - Rovnosť zaobchádzania)
   2013/C 71/24
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Germans Boada, SA (Rubí, Španielsko) (v zastúpení: J. Carbonell Callicó, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: V. Melgar, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 28. októbra 2010 (vec R 771/2010-1) týkajúcemu sa prihlášky trojrozmerného označenia predstavujúceho ručnú rezačku na keramiku ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Germans Boada, SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 12.3.2011.


title: Vec C-192/07: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  24. januára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/23

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 24. januára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-192/07) (1)

   (2008/C 79/43)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 117, 26.5.2007.


title: Vec C-479/06: Žaloba podaná 23. novembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/48

         Žaloba podaná 23. novembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-479/06)
   (2006/C 326/98)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Patakia a I. Lawunmi)

      Žalovaná: Helénska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Helénska republika tým, že neprijala opatrenia, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/26/ES (1) z 21. apríla 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 97/68/ES o aproximácii právnych predpisov členských štátov, ktoré sa týkajú opatrení voči emisiám plynných a tuhých znečisťujúcich látok zo spaľovacích motorov inštalovaných v necestných pojazdných strojoch, a v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2004/26/ES do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 20. mája 2005.

      (1)  Ú. v. EÚ L 146, 30.4.2004; Mim. vyd. 13/034, s. 341.


title: Vec C-58/05: Žaloba podaná dňa 10. februára 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Švédskemu kráľovstvu

text:
               16.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/13

         Žaloba podaná dňa 10. februára 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Švédskemu kráľovstvu
   (Vec C-58/05)
   (2005/C 93/23)
   Jazyk konania: švédčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: L. Ström van Lier a N. Yerrel, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 10. februára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Švédskemu kráľovstvu.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Švédske kráľovstvo neprijatím zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2000/79/ES (1) z 27. novembra 2000, ktorá sa týka Európskej dohody o organizácii pracovného času mobilných pracovníkov civilného letectva, ktorú uzavrela Asociácia európskych leteckých spoločností (AEA), Európska federácia pracovníkov v doprave (ETF), Európska asociácia civilných letcov (ECA), Európska asociácia regionálnych leteckých spoločností (ERA) a Asociácia nezávislých leteckých dopravcov (IACA) a v každom prípade tým, že o týchto ustanoveniach neinformovalo Komisiu, si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 3 tejto smernice,

               2)

               a zaviazal Švédske kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula 1. decembra 2003.

      (1)  Ú. v. ES L 302, 1.12.2000, s. 57.


title: vec C-184/08: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  24. marca 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo [Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nariadenie (ES) č. 648/2004 — Článok 18 — Trh s detergentmi a s prípravkami na čistenie podláh, ktoré sú určené na to, aby boli súčasťou detergentov — Sankcie v prípade porušenia]

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/11

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 24. marca 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (vec C-184/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Nariadenie (ES) č. 648/2004 - Článok 18 - Trh s detergentmi a s prípravkami na čistenie podláh, ktoré sú určené na to, aby boli súčasťou detergentov - Sankcie v prípade porušenia)
   2009/C 113/21
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Oliver a J.-B. Laignelot, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: C. Schiltz, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie alebo neoznámenie v stanovenej lehote odstrašujúcich, účinných a primeraných sankcií, ktoré sa uplatnia v prípade porušenia nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 648/2004 z 31. marca 2004 o detergentoch (Ú. v. EÚ L 104, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 48)

      Výrok rozsudku

               1.

               Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprijalo v stanovenej lehote sankcie podľa článku 18 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 648/2004 z 31. marca 2004 o detergentoch, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tohto článku.

               2.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 158, 21.6.2008.


title: Vec C-446/06: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  28. februára 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven – Holandsko) – A. G. Winkel/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Hovädzie a teľacie mäso — Spoločná organizácia trhov — Nariadenie (ES) č. 1254/1999 — Článok 3 písm. f) — Poskytnutie prémie za dojčiace kravy — Podmienky zodpovedajúce praxi obvyklej pri chove hovädzieho dobytka)

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/5

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 28. februára 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven – Holandsko) – A. G. Winkel/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Vec C-446/06) (1)

   (Hovädzie a teľacie mäso - Spoločná organizácia trhov - Nariadenie (ES) č. 1254/1999 - Článok 3 písm. f) - Poskytnutie prémie za dojčiace kravy - Podmienky zodpovedajúce praxi obvyklej pri chove hovädzieho dobytka)
   (2008/C 107/07)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: A. G. Winkel

      Žalovaný: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – College van Beroep voor het bedrijfsleven – Výklad článku 3 ods. 1 písm. f) nariadenia Rady (ES) č. 1254/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom (Ú. v. ES L 160, s. 21; Mim. vyd. 03/025, s. 339) – Zlučiteľnosť vnútroštátnej právnej úpravy s právom Spoločenstva, podľa ktorej sa poskytnutie prémie za dojčiace kravy podmieňuje podmienkami, ktoré zodpovedajú praxi obvyklej pri chove hovädzieho dobytka
   Výrok rozsudku
   Článok 3 písm. f) nariadenia Rady (ES) č. 1254/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom, v znení zmenenom a doplnenom nariadením Rady (ES) č. 1512/2001 z 23. júla 2001, nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá podmieňuje nárok na prémiu za dojčiace kravy podmienkami zodpovedajúcimi praxi obvyklej pri chove hovädzieho dobytka, ktoré stanovujú jednak určitý počet otelení a jednak, aby matka svoje teľa dojčila štyri mesiace po jeho narodení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: Spojené veci T-329/12 a T-74/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. júla 2014 – Al-Tabbaa/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii — Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov — Obmedzenia týkajúce sa vstupu a tranzitného prechodu cez územie Únie — Práva na obranu — Právo na účinnú súdnu ochranu — Povinnosť odôvodnenia — Nesprávne posúdenie“ )

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/29

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. júla 2014 – Al-Tabbaa/Rada
   (Spojené veci T-329/12 a T-74/13) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii - Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Obmedzenia týkajúce sa vstupu a tranzitného prechodu cez územie Únie - Práva na obranu - Právo na účinnú súdnu ochranu - Povinnosť odôvodnenia - Nesprávne posúdenie“))
   2014/C 282/38
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Mazen Al-Tabbaa (Bejrút, Libanon) (v zastúpení: M. Lester, barrister, a G. Martin, solicitor)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Kyriakopoulou a V. Piessevaux, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie aktov Rady obsahujúcich reštriktívne opatrenia týkajúce sa žalobcu, a to vykonávacieho rozhodnutia Rady 2012/256/SZBP zo 14. mája 2012, ktorým sa vykonáva rozhodnutie Rady 2011/782/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 126, s. 9), ako aj vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 410/2012 zo 14. mája 2012, ktorým sa vykonáva článok 32 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ L 126 s. 3)

      Výrok rozsudku

               1.

               Vykonávacie rozhodnutie Rady 2012/256/SZBP zo 14. mája 2012, ktorým sa vykonáva rozhodnutie Rady 2011/782/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 410/2012 zo 14. mája 2012, ktorým sa vykonáva článok 32 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, sa zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu.

               2.

               Rozhodnutie Rady 2012/739/CFSP z 29. novembra 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii a o zrušení rozhodnutia 2011/782/SZBP a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1117/2012 z 29. novembra 2012, ktorým sa vykonáva článok 32 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, sa zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu.

               3.

               Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 363/2013 z 22. apríla 2013, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, ako aj vykonávacie rozhodnutie Rady 2013/185/SZBP z 22. apríla 2013, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2012/739/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, sa zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu.

               4.

               Rozhodnutie Rady 2013/255/SZBP z 31. mája 2013 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka žalobcu.

               5.

               Účinky rozhodnutia 2013/255 zostávajú vo vzťahu k žalobcovi ponechané až do nadobudnutia účinkov čiastočného zrušenia vykonávacieho nariadenia č. 363/2013, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 36/2012.

               6.

               Konanie vo veci T- 74/13 sa zastavuje.

               7.

               Rada Európskej únie znáša okrem svojich vlastných trov konania a trovy konania, ktoré žalobca vynaložil v konaní vo veci T-329/12 a tri štvrtiny trov konania, ktoré žalobca vynaložil v konaní vo veci T-74/13.

               8.

               Žalobca znáša štvrtinu vlastných trov konania, ktoré vynaložil v konaní vo veci T-74/13.

      (1)  Ú. v. EÚ C 273, 8.9.2012.


title: Vec C-395/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo – Sala Primera Civil (Španielsko) 22. septembra 2006 – Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA)/Al Rima, S.A.

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/29

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo – Sala Primera Civil (Španielsko) 22. septembra 2006 – Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA)/Al Rima, S.A.
   (Vec C-395/06)
   (2006/C 294/51)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal Supremo – Sala Primera Civil
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (EGEDA)

      Odporkyňa: Al Rima, S.A.
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Je inštalovanie televíznych prijímačov, do ktorých sa cez káblové siete šíri televízny signál prijímaný terestriálne alebo cez družicu, v hotelových izbách alebo v izbách podobných zariadení verejným prenosom, na ktorý sa vzťahuje predpokladaná harmonizácia vnútroštátnych právnych úprav na ochranu práv výrobcov zvukových záznamov a výrobcov prvých záznamov filmov podľa článku 3 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES (1) z 22. mája 2001?

               2.

               Je v rozpore s ochranou práv výrobcov zvukových záznamov a výrobcov prvých záznamov filmov, ktorú hlása smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001, také chápanie, ktoré hotelovú izbu alebo izbu v podobnom zariadení považuje za striktne domáci priestor, takže prenos realizovaný prostredníctvom televíznych prijímačov, do ktorých je distribuovaný signál zachytávaný hotelom alebo podobným zariadením, sa nepovažuje za verejný prenos?

               3.

               Môže sa na účely ochrany práv výrobcov zvukových záznamov a výrobcov prvých záznamov filmov, ktorú hlása smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001, za verejný prenos považovať prenos realizovaný prostredníctvom televíznych prijímačov inštalovaných v izbách, do ktorých je distribuovaný signál zachytávaný hotelom alebo podobným zariadením, a to z dôvodu, že k nemu má prístup striedajúca sa verejnosť?

      (1)  Smernica o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230).


title: Vec C-443/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Verwaltungssenat in Tirol (Rakúsko) 7. augusta 2013 — Ute Reindl, MPREIS Warenvertriebs GmbH/Bezirkshauptmannschaft Innsbruck

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/39

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Verwaltungssenat in Tirol (Rakúsko) 7. augusta 2013 — Ute Reindl, MPREIS Warenvertriebs GmbH/Bezirkshauptmannschaft Innsbruck
   (Vec C-443/13)
   2013/C 344/69
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Unabhängiger Verwaltungssenat in Tirol

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalovaná a odvolateľka: Ute Reindl, MPREIS Warenvertriebs GmbH

      Žalobkyňa a odporkyňa v odvolacom konaní: Bezirkshauptmannschaft Innsbruck

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 1 nariadenia (EÚ) č. 1086/2011 (1), ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 2073/2005, chápať v tom zmysle, že čerstvé hydinové mäso musí mikrobiologické kritérium, ktoré je uvedené v prílohe I, kapitole 1 riadku 1.28 nariadenia Komisie (ES) č. 2073/2005 (2), spĺňať na všetkých stupňoch distribúcie?

               2.

               Vzťahuje sa na všetkých prevádzkovateľov potravinárskych podnikov, ktorí pôsobia v rámci distribúcie potravín, v plnom rozsahu režim nariadenia (ES) č. 2073/2005?

               3.

               Majú mikrobiologické kritérium, ktoré je uvedené v prílohe I, kapitole 1 riadku 1.28 nariadenia (ES) č. 2073/2005, rešpektovať vo všetkých fázach distribúcie aj prevádzkovatelia potravinárskych podnikov, ktorí nie sú zapojení do výroby (pôsobia výlučne vo fáze distribúcie)?

      (1)  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 1086/2011 z 27. októbra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa príloha II k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2160/2003 a príloha I k nariadeniu Komisie (ES) č. 2073/2005, pokiaľ ide o salmonelu v čerstvom hydinovom mäse (Ú. v. EÚ L 281, s. 7).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2073/2005 z 15. novembra 2005 o mikrobiologických kritériách pre potraviny (Ú. v. EÚ L 388, s. 1).


title: Vec T-715/16: Žaloba podaná 7. októbra 2016 – Pebagua/Komisia

text:
               28.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 441/31

      Žaloba podaná 7. októbra 2016 – Pebagua/Komisia
      (Vec T-715/16)
      (2016/C 441/36)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Asociación de la pesca y acuicultura del entorno de Doñana y del Bajo Guadalquívir (Pebagua) (Isla Mayor, Španielsko) (v zastúpení: A. J. Uceda Sosa, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté vykonávacie nariadenie,

                  —

                  subsidiárne, zrušil zahrnutie druhu Procambarus clarkii do zoznamu schváleného uvedeným nariadením,

                  —

                  zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Táto žaloba je podaná proti vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) 2016/1141 z 13. júla 2016, ktorým sa prijíma zoznam inváznych nepôvodných druhov vzbudzujúcich obavy Únie podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1143/2014 (Ú. v. EÚ L 189, 2016, s. 4).
      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa tvrdí, že pokiaľ ide o druh Procambarus clarkii, neboli splnené požiadavky stanovené v článku 4 nariadenia 1143/2014, ani sa nevykonalo posúdenie rizika v lehotách stanovených v článku 5 ods. 1 uvedeného nariadenia.


title: Vec T-841/14: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2015 – Španielsko/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Vlastné zdroje Únie — Finančná zodpovednosť členských štátov — Povinnosť zaplatiť Komisii sumu zodpovedajúcu strate vlastných zdrojov — Suma úrokov z omeškania — List Komisie — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Neprípustnosť“)

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/39

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2015 – Španielsko/Komisia
   (Vec T-841/14) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Vlastné zdroje Únie - Finančná zodpovednosť členských štátov - Povinnosť zaplatiť Komisii sumu zodpovedajúcu strate vlastných zdrojov - Suma úrokov z omeškania - List Komisie - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť“))
   (2015/C 381/45)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Gavela Llopis, abogado del Estado)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Caeiros a L. Lozano Palacios, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie údajného rozhodnutia Generálneho riaditeľstva Európskej komisie pre rozpočet obsiahnutého v liste BUDG/B/03MV D (2014) 3486706 z 21. októbra 2014, ktorým toto riaditeľstvo uplatnilo článok 11 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev (Ú. v. ES L 130, s. 1; Mim. vyd. 01/003, s. 169), v znení zmien a doplnení, a stanovilo na 3 1 72  388,46 eura sumu úrokov z omeškania, ktoré má Španielske kráľovstvo zaplatiť najneskôr v posledný pracovný deň druhého mesiaca nasledujúceho po zaslaní uvedeného listu

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 73, 2.3.2015.


title: Vec C-303/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 17. júna 2011 — Maria Laura Altavista/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 17. júna 2011 — Maria Laura Altavista/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Vec C-303/11)
   2011/C 252/40
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Maria Laura Altavista

      Odporca: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Prejudiciálne otázky

               a)

               Má sa ustanovenie doložky 4 ods. 4 prílohy smernice 1999/70/ES (1), podľa ktorého „nároky vyplývajúce z celkového počtu odpracovaných rokov, ktoré súvisia s osobitnými pracovnoprávnymi podmienkami, sú u pracovníkov na dobu určitú rovnaké ako u stálych pracovníkov, pokiaľ rozdielne nároky vyplývajúce z rovnakého počtu odpracovaných rokov nie sú objektívne zdôvodnené“, v spojení s ustanovením doložky 5, ako ho už vyložil Súdny dvor, že sa za zákonnú považuje talianska vnútroštátna právna úprava, ktorá vo verejnej službe zakazuje zmenu zmluvy na dobu určitú na zmluvu na dobu neurčitú, vykladať tak, že bráni vnútroštátnej právnej úprave týkajúcej sa vymenovania dočasných zamestnancov do stálej služby (článok 1 ods. 519 zákona č. 296/2006), ktorá odchylne od pravidla verejného výberového konania umožnila priame prijatie pracovníkov zamestnaných na dobu určitú do trvalého pracovného pomeru, ale bez možnosti zohľadnenia dĺžky predchádzajúceho pracovného pomeru v rámci dočasného zamestnania, alebo sa má naopak vykladať tak, že nemožnosť zohľadnenia odpracovaných rokov stanovená vnútroštátnym zákonodarcom spadá pod výnimku „objektívneho zdôvodnenia“ uplatňujúcu sa z dôvodu potreby predchádzať poškodzovaniu existujúcich stálych zamestnancov v služobnom pomere pri vymenúvaní dočasných zamestnancov do stálej služby, k čomu by došlo, ak by sa dočasným zamestnancom započítavali odpracované roky v predchádzajúcom služobnom pomere?

               b)

               Bráni citované ustanovenie doložky 4 ods. 4 prílohy smernice 1999/70/ES, podľa ktorého „nároky vyplývajúce z celkového počtu odpracovaných rokov, ktoré súvisia s osobitnými pracovnoprávnymi podmienkami, sú u pracovníkov na dobu určitú rovnaké ako u stálych pracovníkov, pokiaľ rozdielne nároky vyplývajúce z rovnakého počtu odpracovaných rokov nie sú objektívne zdôvodnené“, v spojení s ustanovením doložky 5, ako ho už vyložil Súdny dvor, že sa za zákonnú považuje talianska vnútroštátna právna úprava, ktorá vo verejnej službe zakazuje zmenu zmluvy na dobu určitú na zmluvu na dobu neurčitú, vnútroštátnej právnej úprave, ktorá bez ohľadu na odpracované roky v rámci pracovného pomeru na dobu určitú stanovuje skončenie zmluvy na dobu určitú a uzavretie novej zmluvy na dobu neurčitú odlišnej od predchádzajúcej zmluvy bez započítania odpracovaných rokov v predchádzajúcom pracovnom pomere (článok 1 ods. 519 zákona č. 296/2006)?

      (1)  Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368.


title: Vec T-392/13: Žaloba podaná 25. júla 2013 — La Ferla/Komisia a ECHA

text:
               5.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 291/3

         Žaloba podaná 25. júla 2013 — La Ferla/Komisia a ECHA
   (Vec T-392/13)
   2013/C 291/03
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Leone La Ferla SpA (Melilli, Taliansko) (v zastúpení: G. Passalacqua, J. Occhipinti a G. Calcerano, advokáti)

      Žalované: Európska chemická agentúra (ECHA), Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté akty v celom rozsahu alebo v takej miere, ako to Všeobecný súd bude považovať za spravodlivé a v súlade so záujmami žalobkyne,

               —

               v dôsledku toho zaviazal ECHA na vrátenie súm, ktoré neoprávnene získala od žalobkyne, spolu s úrokmi v zákonnej výške a náhradou za znehodnotenie meny odo dňa, keď boli platby Leone La Ferla Spa pripísané ECHA, až do dňa skutočného výkonu,

               —

               spolu s tým alebo alternatívne zaviazal ECHA na náhradu škody spôsobenej spoločnosti Leone La Ferla Spa o výške rovnajúcej sa uvedeným sumám získaným neoprávnene od žalobkyne, spolu s úrokmi v zákonnej výške a náhradou za znehodnotenie meny odo dňa, keď boli platby Leone La Ferla Spa pripísané ECHA, až do dňa skutočného výkonu,

               —

               zaviazal žalované na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa v tejto veci namieta voči rozhodnutiu, ktorým ECHA — ktorá sa domnievala, že nepreukázala, že je malým alebo stredným podnikom (MSP) — jej nariadila zaplatiť poplatky za registráciu podľa sadzieb určených pre veľké podniky a zaplatiť s tým spojené správne poplatky.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               V prvom žalobnom dôvode žalobkyňa tvrdí, že ECHA nezákonne prekročila svoje právomoci, ktoré sú obmedzené na vedenie konania na preverenie, či podnik žalobkyne má právo na zníženú sadzbu vyhradenú pre MSP, pričom sa položila do úlohy Komisie a prijala rozhodnutie týkajúce sa tohto práva, a na to, aby rozhodla, či žalobkyňa je z právneho hľadiska MSP, svojvoľne uplatnila iné hmotnoprávne kritériá ako sú kritériá stanovené Komisiou v nariadení č. 340/2008 (1).
               Právomoc prijať rozhodnutia týkajúce sa práva na zníženú sadzbu vyhradenú pre MSP totiž predpokladá posúdenie, pokiaľ ide o uplatňovanie kritérií podľa odporúčania 2003/361/ES o financovaní MSP z prostriedkov Spoločenstva na veľkosť dotknutého podniku, pričom toto posúdenie neprislúcha sekretariátu ECHA, ale jedine Komisii, keďže ani nariadenie REACH, ani vykonávacie nariadenia Komisie nestanovili pojem ad hoc.
               Navyše, pokiaľ ide o stanovenie právneho postavenia MSP, nariadenie č. 340/2008 výslovne odkazuje na uplatňovanie podporných kritérií odporúčania 2003/361/ES, ktoré sa týkajú podnikov spojených s inými podnikmi prostredníctvom podielov, iba v prípade podnikov, ktoré nemajú sídlo v Európskej únii. A contrario z toho vyplýva, že tieto kritériá sa nemôžu uplatňovať na posúdenie veľkosti podniku so sídlom v Európskej únii v súvislosti s určením, či tento podnik má právo na zníženú sadzbu.

               2.

               Vo svojom druhom žalobnom dôvode žalobkyňa tvrdí, že ECHA v tejto veci v každom prípade protiprávne uplatnila príslušné podporné kritériá, pričom nezohľadnila skutočnosť, že Leone La Ferla S.p.a. je rodinným podnikom, keďže obchodný podiel zodpovedajúci celému základnému imaniu je vo vlastníctve troch bratov La Ferla. Z tohto dôvodu sa nijaký význam nemal pripisovať, a to ani pri uplatňovaní príslušných podporných kritérií, partnerstvám a spojeniam s inými podnikmi, lebo nijaký z ostatných podnikov vo vzťahu so žalobkyňou nevykonáva činnosť na rovnakom trhu, ani na súvisiacich trhoch (príloha I, článok 3 ods. 3 odporúčania 361/2003/ES).

               3.

               Svojim tretím žalobným dôvodom žalobkyňa tvrdí, že skutočnosť, že napadnutý akt je podpísaný výkonným riaditeľom ECHA, je protiprávna, keďže nariadenie REACH nepriznáva výkonnému riaditeľovi ECHA právomoc prijímať rozhodnutia týkajúce sa veľkosti podnikov žiadajúcich o registráciu.

               4.

               Svojim štvrtým žalobným dôvodom žalobkyňa namieta nezákonnosť rozhodnutí ECHA MB/D/29/2010 a MB/D/21/2012/D, ktorými agentúra stanovila výšku „správneho poplatku“ tak, že ju svojvoľne upravila s viacerými rozličnými hodnotami, pričom v skutočnosti sa ukladá len v najvyššej sume. Tieto rozhodnutia sú nezákonné — čo spôsobuje nezákonnosť vykonávacích opatrení — keďže jedine Komisii prislúcha, aby určila presnú sumu všetkých poplatkov a platieb stanovených nariadením REACH (ECHA môže poskytnúť len klasifikáciu „iných“ služieb ako sú vlastné služby systému REACH), a vzhľadom na skutočnosť, že „správny poplatok“ sa platí do rozpočtu ECHA. Okrem toho, vzhľadom na to, že uvedený „poplatok“ predstavuje administratívnu sankciu, ktorá je určená na odradenie od nevhodného správania alebo zadržiavania informácií zo strany podnikov, tento poplatok musí byť určený členskými štátmi v súlade s nariadením REACH.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 340/2008 zo 16. apríla 2008 o poplatkoch Európskej chemickej agentúre podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH) (Ú. v. EÚ L 107, s. 6).


title: Vec T-272/13: Žaloba podaná 21. mája 2013 — Max Mara Fashion Group/ÚHVT — Mackays Stores (M&Co.)

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/47

         Žaloba podaná 21. mája 2013 — Max Mara Fashion Group/ÚHVT — Mackays Stores (M&Co.)
   (Vec T-272/13)
   2013/C 207/78
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Max Mara Fashion Group Srl (Turín, Taliansko) (v zastúpení: F. Terrano, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Mackays Stores Ltd (Renfrew, Spojené kráľovstvo)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie druhého odvolacieho senátu zo 7. marca 2013 vo veci R 1199/2012-2,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „M&Co.“ pre výrobky patriace do tried 25 a 35 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9128679.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „MAX&Co.“ pre výrobky patriace do tried 18, 24, 25, 35 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 7. júla 2005 vo veci C-5/03: Helénska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev (EPUZF — Vylúčenie určitých výdavkov — Ovocie a zelenina — Pomaranče — Subvencie na zvieratá — Hovädzí dobytok — Ovce a kozy)

text:
               1.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   zo 7. júla 2005
   vo veci C-5/03: Helénska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (EPUZF - Vylúčenie určitých výdavkov - Ovocie a zelenina - Pomaranče - Subvencie na zvieratá - Hovädzí dobytok - Ovce a kozy)
   (2005/C 243/01)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vo veci C-5/03, Helénska republika, (splnomocnené zástupkyne: S. Charitaki a E. Svolopoulou) proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnená zástupkyňa: M. Condou-Durande, za právnej pomoci N. Korogiannakis), ktorej predmetom je žaloba o neplatnosť podľa článku 230 ES, podaná 3. januára 2003, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas (spravodajca), sudcovia A. Borg Barthet, J.-P. Puissochet, J. Malenovský a U. Lõhmus, generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: L. Hewlett, hlavná referentka, vyhlásil 7. júla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Rozhodnutie Komisie 2002/881/ES z 5. novembra 2002, ktorým sa zamieta financovanie Spoločenstvom určitých výdavkov vynaložených členskými štátmi na základe Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacie a záručného fondu (EPZUF), „záručná“ sekcia sa ruší v časti, v ktorej zamieta financovanie Spoločenstvom 2 % výdavkov vynaložených v odvetví ovocia a zeleniny.

               2)

               Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

               3)

               Helénska republika znáša dve tretiny trov konania, ktoré vznikli Komisii Európskych spoločenstiev.

               4)

               V zostávajúcej časti účastníci konania znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 8.3.2003


title: Vec T-746/15 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 18. januára 2016 – Biofa/Komisia („Predbežné opatrenie — Prípravok na ochranu rastlín — Schválenie základnej látky hydrogénuhličitanu sodného — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti“)

text:
               7.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/17

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 18. januára 2016 – Biofa/Komisia
   (Vec T-746/15 R)
   ((„Predbežné opatrenie - Prípravok na ochranu rastlín - Schválenie základnej látky hydrogénuhličitanu sodného - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“))
   (2016/C 090/24)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Biofa AG (Münsingen, Nemecko) (v zastúpení: C. Stallberg a S. Knoblich, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. von Rintelen, F. Moro a P. Ondrüsek, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2015/2069 zo 17. novembra 2015, ktorým sa v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh schvaľuje základná látka hydrogénuhličitan sodný a ktorým sa mení príloha k vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) č. 540/2011 (Ú. v. EÚ L 301, s. 42)

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: spojené veci T-349/07 a T-350/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  19. marca 2009 — FMC Chemical a i./Komisia

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/44

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 19. marca 2009 — FMC Chemical a i./Komisia
   (spojené veci T-349/07 a T-350/07) (1)

   2009/C 113/89

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007.


title: Vec T-10/08: Žaloba podaná 7. januára 2008 – Kwang Yang Motor/ÚHVT – Honda Giken Kogyo (Vyobrazenie motora s vnútorným spaľovaním)

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/58

         Žaloba podaná 7. januára 2008 – Kwang Yang Motor/ÚHVT – Honda Giken Kogyo (Vyobrazenie motora s vnútorným spaľovaním)
   (Vec T-10/08)
   (2008/C 64/93)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Kwang Yang Motor Co. Ltd (Kaohsiung City, Taiwan) (v zastúpení: P. Rath a W. Festl-Wietek, laywers)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha Co. Ltd (Tokio, Japonsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu ÚHVT z 8. októbra 2007, ktoré bolo zástupcom žalobcu oznámené 30. októbra 2007, vo veci R 1337/2006-3,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania pred Súdnym dvorom a odvolacím senátom.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaný vzor Spoločenstva, ktorý je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: zapísaný vzor Spoločenstva pre „motor s vnútorným spaľovaním“ – vzor Spoločenstva č. 000 163 290 – 0001.

      Majiteľ vzoru Spoločenstva: žalobca.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti vzoru Spoločenstva: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha Co. Ltd.

      Vzor účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: vzor zapísaný v Spojených štátoch pre „motor s vnútorným spaľovaním“ – patent č. D 367 070.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti v plnom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia výmazového oddelenia a vyhlásenie neplatnosti vzoru.

      Dôvody žaloby: porušenie článkov 4 a 6 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002 o dizajnoch spoločenstva.


title: Vec C-365/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 1. júla 2013 — Ordre des architectes/Belgické kráľovstvo

text:
               21.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 1. júla 2013 — Ordre des architectes/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-365/13)
   2013/C 274/11
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Ordre des architectes

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa články 21 a 49 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií (1) v rozsahu, v akom každému členskému štátu ukladajú povinnosť priznávať dokladom o formálnej kvalifikácii, ktorých sa týkajú, pokiaľ ide o prístup k odborným činnostiam a ich výkon, na jeho území rovnaký účinok ako dokladom o formálnej kvalifikácii, ktoré sám vydáva, vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby štát stanovil požiadavku, podľa ktorej držiteľ dokladu o formálnej kvalifikácii architekta podľa článku 46 uvedenej smernice alebo držiteľ dokladu uvedeného v článku 49 ods. 1, ktorý chce byť zapísaný do zoznamu Ordre des architectes, musí navyše splniť podmienku výkonu odbornej praxe alebo skúseností rovnocenných s tými, ktoré sú požadované od držiteľov diplomov vydaných na jeho území po ich získaní?

      (1)  Ú. v. EÚ L 255, s. 22.


title: Vec T-121/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  11. marca 2009 – Borax Europe/Komisia ( Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty a zvukové nahrávky — Zamietnutie prístupu — Výnimka týkajúca sa ochrany súkromia a integrity jednotlivca — Výnimka týkajúca sa ochrany rozhodovacieho procesu )

text:
               18.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/23

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 11. marca 2009 – Borax Europe/Komisia
   (Vec T-121/05) (1)

   („Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty a zvukové nahrávky - Zamietnutie prístupu - Výnimka týkajúca sa ochrany súkromia a integrity jednotlivca - Výnimka týkajúca sa ochrany rozhodovacieho procesu“)
   2009/C 90/35
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Borax Europe Ltd (Guildford, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: D. Vandermeersch a K. Nordlander, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Costa de Oliveira a I. Chatzigiannis, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia generálneho tajomníka Komisie zo 17. januára 2005, ktorým bo zamietnutý prístup k určitým dokumentom a zvukovým nahrávkam v rámci tridsiateho prispôsobenia technickému pokroku smernice Rady 67/548/EHS z 27. júna 1967 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok (Ú. v. ES L 196, s. 1; Mim. vyd. 13/001, s. 28)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie generálneho tajomníka Komisie zo 17. januára 2005, ktorým bol zamietnutý prístup k určitým dokumentom a zvukovým nahrávkam v rámci tridsiateho prispôsobenia technickému pokroku smernice Rady 67/548/EHS z 27. júna 1967 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok, sa zrušuje.

               2.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 143, 11.6.2005.


title: Vec C-241/13: Žaloba podaná 29. apríla 2013 — Európska komisia/Estónska republika

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/11

         Žaloba podaná 29. apríla 2013 — Európska komisia/Estónska republika
   (Vec C-241/13)
   2013/C 189/22
   Jazyk konania: estónčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: O. Beynet, M. Heller a L. Naaber-Kivisoo, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Estónska republika

      Návrhy žalobkyne

   Komisia navrhuje

               —

               určiť, že Estónska republika si nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 54 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/73/ES (1) z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa zrušuje smernica 2003/55/ES, tým, že v stanovenej lehote neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na prebratie článku 2 bodov 10, 20, 22, článku 3 ods. 3 a 4, článku 7 ods. 3, článku 9 ods. 5, 7, 12, článku 10 ods. 5, článku 11 ods. 5 písm. a) a b), článku 12, článku 13, článku 15, článku 16, článku 26 ods. 2 písm. b), článku 26 ods. 2 písm. c) vety 2, 4 a 5, článku 26 ods. 2 písm. d) vety 3 a 4, článku 26 ods. 3, článku 27 ods. 2, článku 33, článku 36 ods. 4 druhého a štvrtého pododseku, článku 36 ods. 6 a 8, článku 36 ods. 9 tretieho pododseku, článku 41 ods. 1 písm. d), e), i), k), n), p), q) a s), článku 41 ods. 6 písm. c), článku 41 ods. 9 vety 2 a 3, článku 41 ods. 10, článku 44 ods. 3, prílohy 1 bodu 1 písm. a) ods. 1 druhej, tretej, piatej a siedmej zarážky, prílohy 1 bodu 1 písm. a) ods. 2, prílohy 1 bodu 1 písm. b), d), f), h), i), a j), ako aj prílohy 1 bodu 2 tejto smernice, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu,

               —

               uložiť Estónskej republike z dôvodu nesplnenia povinnosti informovať o opatreniach na prebratie smernice na základe článku 260 ods. 3 ZFEÚ penále vo výške 4 224 eur denne odo dňa vydania rozsudku Súdneho dvora Európskej únie;

               —

               zaviazať Estónsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice uplynula 3. marca 2011.

      (1)  Ú. v. EÚ L 211, s. 94.


title: Vec C-533/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance de Roubaix (Francúzsko) 17. novembra 2010 — CIVAD SA/Receveur des douanes de Roubaix, Directeur régional des douanes et droits indirects de Lille, Administration des douanes

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance de Roubaix (Francúzsko) 17. novembra 2010 — CIVAD SA/Receveur des douanes de Roubaix, Directeur régional des douanes et droits indirects de Lille, Administration des douanes
   (Vec C-533/10)
   ()
   2011/C 30/38
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal d’instance de Roubaix

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: CIVAD S.A.

      Žalovaní: Receveur des douanes de Roubaix, Directeur régional des douanes et droits indirects de Lille, Administration des douanes

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje nezákonnosť nariadenia Spoločenstva, ktorá nemôže byť de facto ani de iure predmetom individuálnej žaloby o neplatnosť podanej hospodárskym subjektom, vo vzťahu k tomuto subjektu vyššiu moc dovoľujúcu prekročenie lehoty stanovenej v článku 236 [ods. 2, druhom pododseku] Colného kódexu Spoločenstva (1)?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, ukladajú ustanovenia článku 236 [ods. 2, tretieho pododseku] Colného kódexu Spoločenstva colným orgánom povinnosť pristúpiť z úradnej moci k vráteniu antidumpingového cla, pokiaľ bola skonštatovaná jeho nezákonnosť v nadväznosti na spochybnenie jeho zákonnosti členským štátom Svetovej obchodnej organizácie (WTO):

                           1.

                           po prvom oznámení dotknutej krajiny spochybňujúcom zákonnosť antidumpingového nariadenia,

                           2.

                           po vydaní správy špeciálnej skupiny konštatujúcej nezákonnosť antidumpingového nariadenia,

                           3.

                           po vydaní správy odvolacieho orgánu WTO, na základe ktorej Európske spoločenstvo uznalo nezákonnosť antidumpingového nariadenia?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307).


title: Vec T-303/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  30. novembra 2011 — Leopardi Dittajuti/ÚHVT — Llopart Vilarós (CONTE LEOPARDI DITTAJUTI)

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/66

      Uznesenie Všeobecného súdu z 30. novembra 2011 — Leopardi Dittajuti/ÚHVT — Llopart Vilarós (CONTE LEOPARDI DITTAJUTI)
      (Vec T-303/11) (1)

      (2012/C 25/126)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 238, 13.8.2011.


title: Rozsudok Súdu zo 6. decembra 2013 vo veci E-15/13 – Dozorný úrad EZVO/Island (Nesplnenie povinností štátu EHP – Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/22/ES z  23. apríla 2009 o súdnych príkazoch na ochranu spotrebiteľských záujmov)

text:
               27.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/14

      ROZSUDOK SÚDU

   zo 6. decembra 2013
   vo veci E-15/13
   Dozorný úrad EZVO/Island
   (Nesplnenie povinností štátu EHP – Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/22/ES z 23. apríla 2009 o súdnych príkazoch na ochranu spotrebiteľských záujmov)
   2014/C 88/11
   Vo veci E-15/13 Dozorný úrad EZVO/Island – ŽIADOSŤ o vyhlásenie, že Island tým, že v stanovenej lehote neprijal opatrenia potrebné na transpozíciu aktu uvedeného v bode 7d prílohy XIX k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/22/ES z 23. apríla 2009 o súdnych príkazoch na ochranu spotrebiteľských záujmov) v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode, ani tieto opatrenia neoznámil Dozornému úradu EZVO, si nesplnil svoje povinnosti vyplývajúce z uvedeného aktu a z článku 7 Dohody o EHP, súd v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen a Páll Hreinsson (sudca spravodajca), sudcovia, vyniesol 6. decembra 2013 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Súd týmto:

               1.

               vyhlasuje, že Island tým, že v stanovenej lehote neprijal opatrenia potrebné na transpozíciu aktu uvedeného v bode 7d prílohy XIX k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/22/ES z 23. apríla 2009 o súdnych príkazoch na ochranu spotrebiteľských záujmov) v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode, si nesplnil svoje povinnosti vyplývajúce z uvedeného aktu a z článku 7 Dohody o EHP;

               2.

               nariaďuje Islandu uhradiť trovy konania.


title: Vec T-418/10: Žaloba podaná 15. septembra 2010 — voestalpine a voestalpine Austria Draht/Komisia

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/59

         Žaloba podaná 15. septembra 2010 — voestalpine a voestalpine Austria Draht/Komisia
   (Vec T-418/10)
   ()
   2010/C 301/95
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: voestalpine AG (Linz, Rakúsko), voestalpine Austria Draht GmbH (Bruck an der Mur, Rakúsko) (v zastúpení: A. Ablasser Neuhuber a G. Fussenegger, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkýň

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 30. júna 2010 K(2010) 4387 v konečnom znení, vydané v konaní podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP vo veci COMP/38.344 — Predpínacia oceľ v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň,

               —

               subsidiárne, primerane znížiť pokuty uložené žalobkyniam v článku 2 rozhodnutia,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne napadajú rozhodnutie Komisie K(2010) 4387 v konečnom znení z 30. júna 2010 vo veci COMP/38.344 — Predpínacia oceľ. Napadnuté rozhodnutie uložilo žalobkyniam a ďalším podnikom pokuty za porušenie článku 101 ZFEÚ, ako aj článku 53 Dohody o EHP. Žalobkyne sa podľa názoru Komisie zúčastnili na trvalej dohode a/alebo zosúladených postupoch v odvetví predpínacej ocele na vnútornom trhu a na trhu EHP.
   Na odôvodnenie svojej žaloby uvádzajú žalobkyne tri žalobné dôvody.
   Ako prvý žalobný dôvod žalobkyne uvádzajú, že neporušili článok 101 ZFEÚ. V tejto súvislosti uvádzajú, že konštatovanie ich účasti výlučne prostredníctvom obchodného zástupcu v Taliansku je nesprávne, pretože tento obchodný zástupca na stretnutiach „Club Italia“ žalobkyne vôbec nezastupoval, konanie nevýhradného obchodného zástupcu nemožno pripísať žalobkyniam z dôvodu, že s nimi netvorí hospodársky celok, automatické započítanie konania nevýhradného obchodného zástupcu, ktoré vykonala žalovaná je v rozpore s judikatúrou Všeobecného súdu a žalobkyne nemali vôbec znalosti o konaní obchodného zástupcu. Subsidiárne uvádzajú, že doba trvania porušovania bola v prípade žalobkýň nesprávne stanovená.
   V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyne popierajú účasť na jednotnom, komplexnom a pokračujúcom porušovaní. Uvádzajú k tomu okrem iného, že porušenie v rámci „Club Italia“ treba oddeliť od ostatných porušovaní uvedených v napadnutom rozhodnutí. Ďalej uvádzajú, že sa na jednotnom, komplexnom a pokračujúcom porušovaní nikdy nezúčastnili, pretože nepoznali celkový plán, tento ani nemohli rozumne predpokladať a ani by neboli ochotné vziať na seba z neho vyplývajúce riziko.
   Nakoniec ako tretí žalobný dôvod vytýkajú nesprávne stanovenie pokút. Žalobkyne v tejto súvislosti uvádzajú porušenie zásady proporcionality, pretože bola uložená neprimerane vysoká pokuta napriek novým (nepredvídateľným) právnym otázkam a rovnaká pokuta pri púhej znalosti porušení iných podnikov. Ďalej došlo k porušeniu pravidla rovnakého zaobchádzania, v rozpore s usmerneniami k stanoveniu pokút (1) a s právom na obhajobu a na spravodlivé konanie.

      (1)  Usmernenia k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (Ú. v. EÚ C 210, 2006, s. 2).


title: Vec T-328/17: Žaloba podaná 26. mája 2017 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/ÚHVT – M. J. Dairies (BBQLOUMI)

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/56

         Žaloba podaná 26. mája 2017 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/ÚHVT – M. J. Dairies (BBQLOUMI)
   (Vec T-328/17)
   (2017/C 239/69)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nikózia, Cyprus) (v zastúpení: S. Malynicz, QC a V. Marsland, Solicitor)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: M. J. Dairies EOOD (Sofia, Bulharsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „BBQLOUMI“ – prihláška č. 13 069 034.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 16. 3. 2017 vo veci R 497/2016-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec F-80/10: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  29. septembra 2011 — AJ/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Články 43 a 45 služobného poriadku — Správa o služobnom postupe — Zjavne nesprávne posúdenie — Odôvodnenie)

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/24

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 29. septembra 2011 — AJ/Komisia
   (Vec F-80/10)
   (Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Články 43 a 45 služobného poriadku - Správa o služobnom postupe - Zjavne nesprávne posúdenie - Odôvodnenie)
   2012/C 138/48
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: AJ (Waterloo, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Berscheid a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie SSP žalobcu za obdobie od 1. januára 2008 do 31. decembra 2008

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               AJ znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Komisia.


title: Vec C-551/08: Žaloba podaná 11. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/9

         Žaloba podaná 11. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika
   (Vec C-551/08)
   (2009/C 55/15)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: N. Yerrell a M. Kaduczak)

      Žalovaná: Poľská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Poľská republika si tým, že neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/68/ES zo 16. novembra 2005 o zaistení, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 73/239/EHS, 92/49/EHS, ako aj smernice 98/78/ES a 2002/83/ES (1), alebo že o nich v každom prípade neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti vyplývajúce jej z článku 64 tejto smernice,

               —

               zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2005/68/ES uplynula 10. decembra 2007.

      (1)  Ú. v. EÚ L 323, s. 1.