title: Vec T-450/14: Žaloba podaná 17. júna 2014 – Sumitomo Electric Industries a J-Power Systems/Komisia

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/40

         Žaloba podaná 17. júna 2014 – Sumitomo Electric Industries a J-Power Systems/Komisia
   (Vec T-450/14)
   2014/C 303/48
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Sumitomo Electric Industries Ltd (Osaka, Japonsko) a J-Power Systems Corp. (Tokio) (v zastúpení: M. Hansen, L. Crocco, J. Ruiz Calzado a S. Völcker, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie v rozsahu, v akom sa ním rozhodlo, že žalobkyne sa podieľali na jedinom, komplexnom a nepretržitom porušení, vrátane Európskych riadnych a asociovaných členov, alebo subsidiárne, podstatne znížil pokutu,

               —

               subsidiárne zrušil článok 1 ods. 8 písm. a) až c) rozhodnutia v rozsahu, v akom toto rozhodnutie považuje žalobkyne zodpovedné za porušenie v období od 26. júla 2006 do 10. apríla 2008,

               —

               subsidiárne v druhom rade zrušil článok 2 písm. m) rozhodnutia Komisie a znížil pokutu uloženú žalobkyniam vzhľadom na ich veľmi malú účasť na porušení v období od 26. júla 2006 do 10. apríla 2008.

               —

               zrušil rozhodnutie v celom rozsahu, pretože sa v rozhodujúcej miere zakladá na dôkazoch, ktoré boli protiprávne zabezpečené v priestoroch spoločností Nexans SA a Nexans France, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne na podporu svojej žaloby uvádzajú štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia nepreukázala jediné, komplexné a nepretržité porušenie týkajúce sa dohody medzi ázijskými a európskymi výrobcami, podľa ktorého nemali vzájomne pôsobiť na cudzom území a európske spoločnosti si mali v rámci Európskeho hospodárskeho priestoru (EHP) rozdeľovať projekty.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia pri uplatnení článku 101 ZFEÚ, pretože v napadnutom rozhodnutí dostatočne nepreukázala zapojenie sa žalobkýň do porušenia počas celého jeho trvania.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho a skutkového posúdenia pri výpočte pokuty uloženej žalobkyniam, pretože uložená pokuta nezodpovedala závažnosti porušenia, a ani tomu, že žalobcovia mali len minimálnu úlohu v ňom počas väčšiny obdobia jeho trvania.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení podstatných formálnych náležitostí a práva na obhajobu, pretože napadnuté rozhodnutie sa v rozhodujúcej miere zakladá na dôkazoch, ktoré si Komisia protiprávne zabezpečila počas inšpekcií v priestoroch spoločnosti Nexans.


title: Vec T-151/00: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo  14. decembra 2005  – Laboratoire du Bain/Rada a Komisia ( Mimozmluvná zodpovednosť Spoločenstva — Nezlučiteľnosť režimu Spoločenstva pre dovoz banánov s pravidlami Svetovej obchodnej organizácie (WTO) — Zavedenie odvetných opatrení vo forme colnej prirážky uvalenej na dovozy zo Spoločenstva Spojenými štátmi americkými na základe povolenia WTO — Rozhodnutie orgánu na urovnávanie sporov WTO — Právne účinky — Zodpovednosť Spoločenstva v prípade, že nedošlo k protiprávnemu konaniu jeho inštitúcií — Príčinná súvislosť — Neobvyklá a osobitá škoda )

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/22

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. decembra 2005 – Laboratoire du Bain/Rada a Komisia
   (Vec T-151/00) (1)

   („Mimozmluvná zodpovednosť Spoločenstva - Nezlučiteľnosť režimu Spoločenstva pre dovoz banánov s pravidlami Svetovej obchodnej organizácie (WTO) - Zavedenie odvetných opatrení vo forme colnej prirážky uvalenej na dovozy zo Spoločenstva Spojenými štátmi americkými na základe povolenia WTO - Rozhodnutie orgánu na urovnávanie sporov WTO - Právne účinky - Zodpovednosť Spoločenstva v prípade, že nedošlo k protiprávnemu konaniu jeho inštitúcií - Príčinná súvislosť - Neobvyklá a osobitá škoda“)
   (2006/C 48/41)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Le Laboratoire du Bain (Nontron, Francúzsko) (v zastúpení: C. Lazarus, F. Prunet a L. Van den Hende, advokáti)

      Žalované: Rada Európskej únie (v zastúpení: J. Huber, F. Ruggeri Laderchi, splnomocnení zástupcovia) a Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: povôdne L. Gussetti, V. di Bucci, C. Brown, E. Righini a M. De Pauw, neskôr P. Kuijper, L. Gussetti, V. Di Bucci, C. Brown a E. Righini, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalované: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne R. Silva de Lapuerta neskôr E. Braquehais Conesa, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Žaloba o náhradu škody, ktorá údajne vyplynula z colnej prirážky uvalenej Spojenými štátmi americkými na dovoz penivých výrobkov do kúpeľa od žalobcu so súhlasom orgánu pre urovnávanie sporov Svetovej obchodnej organizácie (WTO), v dôsledku konštatovania nezlučiteľnosti režimu pre dovoz banánov Spoločenstva s dohodami a deklaráciami pripojenými k Dohode o založení WTO
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť okrem svojich vlastných trov konania aj trovy konania Rady a Komisie.

               3.

               Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 247, 26.8.2000.


title: Vec T-240/14 P: Odvolanie podané 22. apríla 2014 : Jean-Pierre Bodson a i. proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  12. februára 2014 vo veci F-73/12, Bodson a i./EIB

text:
               14.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/17

         Odvolanie podané 22. apríla 2014: Jean-Pierre Bodson a i. proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 12. februára 2014 vo veci F-73/12, Bodson a i./EIB
   (Vec T-240/14 P)
   2014/C 223/22
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Jean-Pierre Bodson (Luxemburg, Luxembursko), Dalila Bundy (Cosnes-et-Romain, Francúzsko), Didier Dulieu (Roussy-le-Village, Francúzsko), Marie-Christel Heger (Nospelt, Luxembursko), Evangelos Kourgias (Senningerberg, Luxembursko), Manuel Sutil (Luxemburg, Luxembursko), Patrick Vanhoudt (Gonderange, Luxembursko) a Henry von Blumenthal (Bergem, Luxembursko) (v zastúpení: L. Levi, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska investičná banka

      Návrhy

   Odvolatelia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie z 12. februára 2014 vo veci F-73/12,

               —

               a v dôsledku toho vyhovel ich návrhom z prvostupňového konania a zároveň:

                           —

                           zrušil rozhodnutia o uplatnení rozhodnutia správnej rady EIB z 13. decembra 2011 o obmedzení rastu platov na 2,8 % a rozhodnutia predstavenstva EIB zo 14. februára 2012 definujúceho zásluhovosť so stratou 1 % z platu, nachádzajúce sa na výplatných listinách za apríl 2012, na odvolateľov, ako aj zrušil všetky rozhodnutia nachádzajúce sa na následných výplatných listinách,

                           —

                           zároveň,

                                       —

                                       zaviazal žalovanú na zaplatenie platového rozdielu vyplývajúceho z uvedených rozhodnutí správnej rady EIB z 13. decembra 2011 a predstavenstva EIB zo 14. februára 2012 v porovnaní s uplatnením predchádzajúceho mzdového systému; tento platový rozdiel sa musí navýšiť o úroky z omeškania, ktoré začali plynúť 12. apríla 2012 a zvyšujú sa 12-teho každý mesiac až do úplného splatenia, pričom tieto úroky sú stanovené na úrovni úrokovej sadzby ECB zvýšenej o 3 body,

                                       —

                                       zaviazal žalovanú na zaplatenie náhrady škody za spôsobenú ujmu vzniknutú v dôsledku straty kúpnej sily, pričom táto ujma sa posúdi ex aequo et bono a náhrada sa predbežne stanoví na 1,5 % mesačnej odmeny každého žalobcu,

                           —

                           zaviazal EIB na náhradu všetkých trov konania,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu všetkých trov prvostupňového a druhostupňového konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolatelia uvádzajú štyri odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod je založený na porušení rozdielu medzi povahou pracovného pomeru na dobu určitú a povahou pracovného pomeru úradníka, porušení základných podmienok pracovného pomeru a porušením právnej klasifikácie Memoranda o porozumení.

               2.

               Druhý odvolací dôvod je založený na rozpore v rozsudku Súdu pre verejnú službu a skreslení spisu.

               3.

               Tretí odvolací dôvod je založený na porušení zásad právnej istoty, zákazu retroaktivity a predvídateľnosti, ako aj na skreslení spisu.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod je založený na porušení kontroly zjavne nesprávneho posúdenia a povinnosti odôvodnenia.


title: Vec T-296/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  24. novembra 2011 — EFIM/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartel — Zneužitie dominantného postavenia — Trhy s atramentovými kartridž — Rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti — Nedostatok záujmu Spoločenstva“ )

text:
               14.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/11

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. novembra 2011 — EFIM/Komisia
   (Vec T-296/09) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartel - Zneužitie dominantného postavenia - Trhy s atramentovými kartridž - Rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti - Nedostatok záujmu Spoločenstva)
   2012/C 13/21
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: European Federation of Ink and Ink Cartridge Manufacturers (EFIM) (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: D. Ehle, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Antoniadis a A. Biolan, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci W. Berg, advokát)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Lexmark International Technology SA (Meyrin, Švajčiarsko) (v zastúpení: R. Snelders, advokát a G. Eclair-Heath, solicitor)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie K(2009) 4125 z 20. mája 2009, ktorým bola zamietnutá sťažnosť COMP/C-3/39.391 týkajúca sa údajného porušenia článkov 81 ES a 82 ES spoločnosťami Hewlett-Packard, Lexmark, Canon a Epson na trhu s atramentovými kartridž

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Federation of Ink and Ink Cartridge Manufacturers (EFIM) znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

               3.

               Lexmark International Technology SA znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 256, 24.10.2009.


title: Vec C-139/16: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 6. júla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Burgos – Španielsko) – Juan Moreno Marín, Maria Almudena Benavente Cardaba, Rodrigo Moreno Benavente/Abadía Retuerta, SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochranné známky — Smernica 2008/95/ES — Článok 3 ods. 1 písm. c) — Národná slovná ochranná známka La Milla de Oro — Dôvody zamietnutia zápisu alebo neplatnosti — Označenia zemepisného pôvodu)

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/5

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 6. júla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Burgos – Španielsko) – Juan Moreno Marín, Maria Almudena Benavente Cardaba, Rodrigo Moreno Benavente/Abadía Retuerta, SA
   (Vec C-139/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochranné známky - Smernica 2008/95/ES - Článok 3 ods. 1 písm. c) - Národná slovná ochranná známka La Milla de Oro - Dôvody zamietnutia zápisu alebo neplatnosti - Označenia zemepisného pôvodu))
   (2017/C 283/07)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Audiencia Provincial de Burgos

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Juan Moreno Marín, Maria Almudena Benavente Cardaba, Rodrigo Moreno Benavente

      Žalovaná: Abadía Retuerta, SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Také označenie, akým je „la Milla de Oro“, ktoré odkazuje na vlastnosť výrobku alebo služby spočívajúcu v tom, že takýto výrobok alebo službu možno nájsť vo vysokej hodnote a kvalite a vo veľkom množstve na tom istom mieste, nie je možné považovať za označenie zemepisného pôvodu, keďže toto označenie musí byť sprevádzané názvom označujúcim zemepisné miesto, aby bolo možné identifikovať fyzický priestor, ktorý sa vyznačuje veľkou koncentráciou výrobkov alebo služieb vo vysokej hodnote a kvalite.

               2.

               Článok 3 ods. 1 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok sa má vykladať v tom zmysle, že je možné, že také označenie, akým je „la Milla de Oro“, ktoré odkazuje na vlastnosť výrobku alebo služby spočívajúcu v tom, že takýto výrobok alebo službu možno nájsť vo vysokej hodnote a kvalite a vo veľkom množstve na tom istom mieste, nepatrí medzi vlastnosti, ktorých používanie ako ochrannej známky by zakladalo neplatnosť v zmysle tohto ustanovenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 200, 6.6.2016.


title: Vec T-477/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  30. novembra 2011 — SE-Blusen Stenau/ÚHVT — Sport Eybl & Sports Experts (SE© SPORTS EQUIPMENT) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva SE© SPORTS EQUIPMENT — Skoršia národná slovná ochranná známka SE So Easy — Relatívny dôvod zamietnutia — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/49

      Rozsudok Všeobecného súdu z 30. novembra 2011 — SE-Blusen Stenau/ÚHVT — Sport Eybl & Sports Experts (SE© SPORTS EQUIPMENT)
      (Vec T-477/10) (1)

      (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva SE© SPORTS EQUIPMENT - Skoršia národná slovná ochranná známka SE So Easy - Relatívny dôvod zamietnutia - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
      (2012/C 25/95)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: SE-Blusen Stenau GmbH (Gronau, Nemecko) (v zastúpení: O. Bischof, advokát)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Pohlmann, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Sport Eybl & Sports Experts GmbH (Wels, Rakúsko) (v zastúpení: M. Pachinger a S. Fürst, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 22. júla 2010 (vec R 1393/2009-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi SE-Blusen Stenau GmbH a Sport Eybl & Sports Experts GmbH

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 22. júla 2010 (vec R 1393/2009-1) sa zrušuje.

                  2.

                  ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti SE-Blusen Stenau GmbH.

                  3.

                  Sport Eybl & Sports Experts GmbH znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 346, 18.12.2010.


title: Vec C-10/08: Žaloba podaná 9. januára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/16

         Žaloba podaná 9. januára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika
   (Vec C-10/08)
   (2008/C 79/29)
   Jazyk konania: fínčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: I. Koskinen a D. Triantafyllou)

      Žalovaná: Fínska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Fínska republika si tým, že ponechala v platnosti § 5 Autoverlaki (zákon o dani z motorových vozidiel) a § 102 ods. 1 bod 4 Arvonlisäverolaki (zákon o dani z pridanej hodnoty), podľa ktorých sa v rámci dane z motorových vozidiel uplatňuje na motorové vozidlá s dátumom výroby skorším než 3 mesiace tá istá daňová hodnota ako na nové vozidlá a na motorové vozidlá s dátumom výroby skorším než 6 mesiacov sa uplatní stupnica, podľa ktorej sa hodnota vozidla v prípadoch, keď na fínskom trhu neboli zistené motorové vozidlá rovnakého druhu, mesačne zníži o 0,8 %, nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 90 ES, a tým, že povoľuje odpočet dane z motorových vozidiel podľa § 5 Autoverlaki od dane z pridanej hodnoty zaplatenej z predaja motorového vozidla, nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 17 ods. 1 a 2 šiestej smernice Rady 77/388/EHS (1), zmenenej a doplnenej článkami 167 a 168 smernice Rady 2006/112/ES (2),

               —

               zaviazať Fínsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Keďže dovozca motorového vozidla je vo Fínsku platiteľom dane z pridanej hodnoty, musí podľa § 5 Autoverlaki odviesť colnému úradu daň z pridanej hodnoty z dane z motorových vozidiel; keďže však podľa § 102 ods. 1 bodu 4 Arvonlisäverolaki si môže dovozca odpočítať daň z pridanej hodnoty zaplatenej z predaja motorového vozidla, nezostane v hodnote motorového vozidla žiadna daň z pridanej hodnoty vyrubená z dane z motorových vozidiel. Odvedenú daň z pridanej hodnoty z dane z motorových vozidiel nebude teda niesť konečný spotrebiteľ. Pokiaľ súkromná osoba uvedie do prevádzky vo Fínsku prvýkrát motorové vozidlo, je povinná odviesť colným úradom daň z pridanej hodnoty z dane z motorových vozidiel, nie je však oprávnená si ju potom odpočítať. Tento systém, ktorý rozlišuje medzi predajom v rámci zdaniteľných plnení uskutočneným platiteľom dane na rôznych stupňoch obchodného reťazca a nadobudnutím konečným spotrebiteľom v iných členských štátoch, spôsobuje, že daň z pridanej hodnoty z motorových vozidiel z dane z motorových vozidiel, ktorá sa vyrubila na vozidlo, ktoré nadobudla súkromná osoba v inom členskom štáte a vo Fínsku bolo prvýkrát uvedené do prevádzky, je pravdepodobnejšie vyššia než zostatková daň z pridanej hodnoty z dane z motorových vozidiel z hodnoty podobného, vo Fínsku už do prevádzky uvedeného, ojazdeného vozidla, ak bol platiteľ dane z motorových vozidiel aj platiteľom dane z pridanej hodnoty a ak sa vozidlo predalo v rámci zdaniteľných plnení, keďže v poslednom prípade, kvôli úplnému odpisu, neobsahuje hodnota vozidla žiadnu daň z pridanej hodnoty z motorových vozidiel a porušuje tým článok 90 ES.
   Súdny dvor už rozhodol v rozsudku z 19. septembra 2002, C-101/00, Tulliasiamies a Antti Siilin, Zb. s. I-7487, že daň z pridanej hodnoty z dane z motorových vozidiel nie je daňou z pridanej hodnoty v zmysle šiestej smernice o dani z pridanej hodnoty. Fínsky Arvonlisäverolaki, ktorý priznáva v rámci zdaniteľných plnení právo na odpočet dane z pridanej hodnoty z dane z motorových vozidiel, porušuje šiestu smernicu o dani z pridanej hodnoty 77/388/EHS, na základe ktorej je možné od dane z pridanej hodnoty odpočítať iba daň z pridanej hodnoty.
   Podľa fínskeho Autoverlaki sa neznižuje hodnota vozidiel, ktoré sa používajú kratšie než tri mesiace, tieto sú zdaňované ako nové vozidlá. Hodnota vozidla však začína hneď klesať, keď sa predá alebo uvedie do prevádzky. Skutočnosť, že motorové vozidlá s dátumom výroby skorším než tri mesiace sú zdaňované z tej istej hodnoty ako nové vozidlá, predstavuje porušenie článku 90 ES. Aj právna úprava podľa Autoverlaki, že sa na motorové vozidlá s dátumom výroby neskorším než 3 mesiace a skorším než 6 mesiacov uplatní stupnica, podľa ktorej sa hodnota vozidla v prípadoch, keď sa na fínskom trhu nezistili motorové vozidlá rovnakého druhu, mesačne zníži o 0,8 %, porušuje článok 90 ES, keďže sa touto lineárnou stupnicou s mesačným znižovaním hodnoty o 0,8 % nezaručí, aby vyrubené dane v žiadnom prípade neprekročili zostatkovú daň, ktorá sa nachádza v hodnote porovnateľných vozidiel už uvedených do prevádzky vo Fínsku.

      (1)  Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).

      (2)  Ú. v. ES L 347, s. 1.


title: Vec C-210/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 7. júla 2016 – Poľská republika/Európska komisia (Odvolanie — EPZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania Úniou — Nariadenia (ES) č. 1257/1999 a č. 1698/2005 — Predčasný odchod poľnohospodárov do dôchodku — Definitívne skončenie poľnohospodárskej činnosti na obchodné účely)

text:
               12.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 335/20

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 7. júla 2016 – Poľská republika/Európska komisia
   (Vec C-210/15 P) (1)

   ((Odvolanie - EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania Úniou - Nariadenia (ES) č. 1257/1999 a č. 1698/2005 - Predčasný odchod poľnohospodárov do dôchodku - Definitívne skončenie poľnohospodárskej činnosti na obchodné účely))
   (2016/C 335/26)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: A. Szmytkowska a D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Poľská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 236, 20.7.2015.


title: Vec T-343/12: Žaloba podaná 30. júla 2012 — Grupo T Diffusión/ÚHVT — ABR Producción Contemporánea (lampy)

text:
               22.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/38

         Žaloba podaná 30. júla 2012 — Grupo T Diffusión/ÚHVT — ABR Producción Contemporánea (lampy)
   (Vec T-343/12)
   2012/C 287/69
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Grupo T Diffusión, SA (El Prat de Llobregat, Španielsko) (v zastúpení: A. Lasala Grimalt, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: ABR Producción Contemporánea, SL (Barcelona, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 1. júna 2012 vo veci R 1622/2010-3 týkajúce sa konania o vyhlásenie neplatnosti dizajnu Spoločenstva č. 000 42 7448-0001 a určil, že uvedený dizajn je v celom rozsahu účinný a platný, a oslobodil Grupo T Diffusión, SA od náhrady trov konania voči spoločnosti ABR a ÚHVT.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaný dizajn Spoločenstva, ktorý je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: dizajn lampy — dizajn Spoločenstva č. 000 42 7448-0001.

      Majiteľ dizajnu Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: ABR Producción Contemporánea, SL.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: skorší dizajn stojacej lampy „Cypress“.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: vyhovenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článkov 6 a 7 nariadenia (ES) č. 6/2002.


title: Vec T-197/07: Žaloba podaná 5. júna 2007 – Grupa Ożarów/Komisia

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/38

         Žaloba podaná 5. júna 2007 – Grupa Ożarów/Komisia
   (Vec T-197/07)
   (2007/C 170/73)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Grupa Ożarów SA (v zastúpení: P. K. Rosiak, právny poradca, a F. Puel, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 26. marca 2007 týkajúce sa vnútroštátneho plánu prideľovania emisných kvót skleníkových plynov predloženého Poľskom podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa požaduje zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 1295, konečné znenie, z 26. marca 2007 týkajúce sa vnútroštátneho plánu prideľovania emisných kvót skleníkových plynov predloženého Poľskom podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (1), v ktorom Komisia určila, že niektoré aspekty poľského vnútroštátneho plánu prideľovania emisných kvót skleníkových plynov pre obdobie rokov 2008-2012, ktorý jej bol oznámený 30. júna 2006, sú v rozpore s článkom 9 ods. 1 a 3, článkom 10 a článkom 13 ods. 2, ako aj s kritériami uvedenými v prílohe III smernice 2003/87/ES. Napadnuté rozhodnutie znižuje hornú hranicu emisií CO2 pre obdobie 2008-2012 o 26,7 % v porovnaní s hornou hranicou, ktorú navrhlo Poľsko vo vnútroštátnom pláne prideľovania emisných kvót, ktorý bol oznámený Komisii.
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia zodpovedajú tým, ktoré sú uvedené vo veci T-195/07.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631).


title: Vec T-352/07: Žaloba podaná 14. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rednap

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/62

         Žaloba podaná 14. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rednap
   (Vec T-352/07)
   (2007/C 269/113)
   Jazyk konania: švédčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Triantafyllou a J. Enegren, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Rednap (Malmö, Švédsko)
   Návrhy žalobkyne

               —

               Zaviazať žalovaného

                           —

                           zaplatiť žalobkyni sumu 516 329,63 eur (päťstošestnásťtisíc tristodvadsaťdeväť eur a šesťdesiattri centov), ktorá pozostáva z istiny 334 375,49 eur a úrokov z omeškania v sume 181 954,14 eur za obdobie od splatnosti istiny v súlade s príslušnou výzvou na zaplatenie do 31. júla 2007 vrátane,

                           —

                           zaplatiť úrok z omeškania za obdobie od 1. augusta 2007 do dátumu zaplatenia dlhu v celom rozsahu, pokiaľ ide o pohľadávku vyplývajúcu zo zmluvy DE 3010 (DE) „RISE“, vo výške 72,04 eur (sedemdesiatdva eur a štyri centy) za každý deň, a pokiaľ ide o pohľadávku vyplývajúcu zo zmluvy HC 4007 (HC) „HEALTHLINE“, vo výške 37,89 eur (tridsaťsedem eur a osemdesiatdeväť centov) za každý deň,

               —

               nahradiť trovy tohto konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V prejednávanej veci, ktorá sa zakladá na arbitrážnej doložke, žalobkyňa uvádza, že žalovaný je povinný vrátiť preplatok zaplatený Komisiou v súvislosti s plnením zmlúv č. DE 3010 (DE) „RISE“ a č. HC 4007 (HC) „HEALTHLINE“, ktoré sa týkajú projektu informačnej technológie, do ktorého bola Komisia zapojená so žalovaným, ako s členom združenia.
   Po vykonaní auditu účtovníctva žalovaného v súvislosti so zmluvami, Komisia dospela k záveru, že žalovaný nepoužil celú sumu zaplatenú na vykonanie projektu. Žalobkyňa opakovane žiadala vrátenie zostávajúcej sumy, ktorá je predmetom tejto žaloby.


title: Vec C-103/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d'État (Francúzsko) 27. februára 2017 – Messer France SAS, právny nástupca spoločnosti Praxair/Premier ministre, Commission de régulation de l’énergie, Ministre de l'économie et des finances, Ministre de l’environnement, de l’énergie et de la mer

text:
               22.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d'État (Francúzsko) 27. februára 2017 – Messer France SAS, právny nástupca spoločnosti Praxair/Premier ministre, Commission de régulation de l’énergie, Ministre de l'économie et des finances, Ministre de l’environnement, de l’énergie et de la mer
   (Vec C-103/17)
   (2017/C 161/13)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d'État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Messer France SAS, právny nástupca spoločnosti Praxair

      Žalovaní: Premier ministre, Commission de régulation de l’énergie, Ministre de l'économie et des finances, Ministre de l’environnement, de l’énergie et de la mer

      Prejudiciálne otázky

               1.

               V prípade, ak členský štát po nadobudnutí účinnosti smernice 2003/96/ES z 27. októbra 2003 (1) neprijal v prvom rade nijaké ustanovenie zavádzajúce spotrebnú daň zo spotreby elektrickej energie, ale zachoval skoršie zavedenú nepriamu daň vyberanú z tejto spotreby, ako aj miestne dane:

                           —

                           má sa súlad predmetnej dane so smernicou 92/12/EHS z 25. februára 1992 (2) a so smernicou z 27. októbra 2003 posudzovať s ohľadom na podmienky existencie „inej nepriamej dane“ stanovené článkom 3 ods. 2 smernice 25. februára 1992, t. j. sledovanie jedného alebo viacerých osobitných účelov a súlad s určitými pravidlami pre zdaňovanie uplatniteľnými na spotrebnú daň alebo daň z pridanej hodnoty?

                           —

                           alebo je zachovanie „inej nepriamej dane“ možné len pri existencii harmonizovanej spotrebnej dane a za tohto predpokladu sa predmetný príspevok môže považovať za takúto spotrebnú daň, ktorej súlad s uvedenými dvomi smernicami by sa teda mal posudzovať s ohľadom na všetky nimi stanovené harmonizačné pravidlá?

               2.

               Má sa príspevok vyrubený podľa spotreby elektrickej energie, z ktorého sú výnosy určené na financovanie výdavkov spojených s výrobou elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov a kogeneráciou a zároveň na realizáciu geografického vyrovnania taríf a zníženia cien elektrickej energie pre domácnosti postihnuté chudobou, považovať za príspevok, ktorý sleduje osobitné účely na uplatnenie ustanovení článku 3 ods. 2 smernice z 25. februára 1992, prevzatých v článku 1 ods. 2 smernice zo 16. decembra 2008 (3)?

               3.

               V prípade, ak za osobitné účely v zmysle týchto ustanovení možno označiť len niektoré zo sledovaných účelov, môžu sa daňovníci domáhať vrátenia celého sporného príspevku, alebo len jeho časti v závislosti od podielu výdavkov nezodpovedajúcich osobitnému účelu na celkových výdavkoch financovaných týmto príspevkom?

               4.

               Za predpokladu, že systém príspevku na verejnú službu v oblasti elektrickej energie je podľa odpovede na predchádzajúce otázky čiastočne alebo v celom rozsahu nezlučiteľný s pravidlami pre zdaňovanie elektrickej energie stanovenými právom Únie, má sa článok 18 ods. 10 druhý pododsek smernice z 27. októbra 2003 vykladať v tom zmysle, že do 1. januára 2009 je dodržiavanie minimálnych úrovní zdaňovania stanovených touto smernicou jedinou povinnosťou Francúzska spomedzi pravidiel pre zdaňovanie elektrickej energie stanovených právom Únie?

      (1)  Smernica Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (Ú. v. EÚ L 283, s. 51; Mim. vyd. 09/001, s. 405).

      (2)  Smernica Rady 92/12/EHS z 25. februára 1992 o všeobecných systémoch pre výrobky podliehajúce spotrebnej dani a o vlastníctve, pohybe a monitorovaní takýchto výrobkov (Ú. v. EÚ L 76, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 179).

      (3)  Smernica Rady 2008/118/ES zo 16. decembra 2008 o všeobecnom systéme spotrebných daní a o zrušení smernice 92/12/EHS (Ú. v. EÚ L 9, s. 12).


title: Vec T-245/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. novembra 2013 — Gamesa Eólica/ÚHVT — Enercon (Odtiene zelenej) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Absolútny dôvod zamietnutia — Prihláška ochrannej známky Spoločenstva predstavujúcej odtiene zelenej — Rozlišovacia spôsobilosť — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Zlý úmysel — Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 — Článok 62 nariadenia č. 207/2009“ ]

text:
               21.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 377/13

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. novembra 2013 — Gamesa Eólica/ÚHVT — Enercon (Odtiene zelenej)
   (Vec T-245/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Absolútny dôvod zamietnutia - Prihláška ochrannej známky Spoločenstva predstavujúcej odtiene zelenej - Rozlišovacia spôsobilosť - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Zlý úmysel - Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 - Článok 62 nariadenia č. 207/2009)
   2013/C 377/31
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Gamesa Eólica, SL (Sarriguren, Španielsko) (v zastúpení: E. Armijo Chávarri a A. Sanz Cerralbo, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Enercon GmbH (Aurich, Nemecko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 1. marca 2012 (vec R 260/2011-1) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Gamesa Eólica SL a Enercon GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 1. marca 2012 (vec R 260/2011-1) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Gamesa Eólica, SL.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 11.8.2012.


title: Vec T-388/12: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. októbra 2013 — Singer/ÚHVT — Cordia Magyarország (CORDIO) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva CORDIO — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva CORDIA — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/29

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. októbra 2013 — Singer/ÚHVT — Cordia Magyarország (CORDIO)
   (Vec T-388/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva CORDIO - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva CORDIA - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2014/C 45/46
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Daniela Singer (Obertrubach, Nemecko) (v zastúpení: B. Korom, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Cordia Magyarország Ingatlanforgalmazó Zrt (Budapešť, Maďarsko) (v zastúpení: A. Nagy, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 10. júla 2012 (vec R 1842/2011-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťou Cordia Magyarország Ingatlanforgalmazó Zrt a Danielou Singerovou

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Daniela Singerová znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil ÚHVT.

               3.

               Cordia Magyarország Ingatlanforgalmazó Zrt znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 331, 27.10.2012.


title: Vec C-10/06 P: Odvolanie podané  9. januára 2006 : Rafael De Bustamante Tello proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (prvá komora) z  25. októbra 2005  vo veci T-368/03, Rafael De Bustamante Tello proti Rade Európskej únie

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/28

         Odvolanie podané 9. januára 2006: Rafael De Bustamante Tello proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (prvá komora) z 25. októbra 2005 vo veci T-368/03, Rafael De Bustamante Tello proti Rade Európskej únie
   (Vec C-10/06 P)
   (2006/C 60/52)
   Jazyk konania: španielčina
   Rafael De Bustamante Tello podal 9. januára 2006 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (prvá komora) z 25. októbra 2005 vo veci T-368/03, Rafael De Bustamante Tello proti Rade Európskej únie. Odvolateľa zastupujú R. García-Gallardo Gil-Fournier, D. Domínguez Pérez a A. Sayagués Torres, advokáti.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               rozhodol, že toto odvolanie je prípustné;

               2.

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa (prvá komora) z 25. októbra 2005;

               3.

               zaviazal Radu na náhradu všetkých trov konania pred Súdnym dvorom, ako aj pred Súdom prvého stupňa.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Odvolanie sa zakladá na jedinom dôvode odvolania: porušení práva Spoločenstva Súdom prvého stupňa v bodoch 24 a 45 napadnutého rozsudku. Odvolateľ najmä usudzuje, že Súd prvého stupňa nesprávne vyložil pojem „okolnosti, vyplývajúce z práce vykonávanej pre iný štát“ v článku 4 ods. 1 písm. a) druhej zarážke Prílohy VII Služobného poriadku.


title: Vec C-660/13: Žaloba podaná 13. decembra 2013 — Rada Európskej únie/Európska komisia

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/26

         Žaloba podaná 13. decembra 2013 — Rada Európskej únie/Európska komisia
   (Vec C-660/13)
   2014/C 45/43
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. De Elera, E. Finnegan, P. Mahnič Bruni, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie C(2013) 6355 final z 3. októbra 2013 o podpísaní dodatku k memorandu o porozumení o finančnom príspevku Švajčiarska,

               —

               nariadil zachovanie účinkov rozhodnutia až do jeho nahradenia novým rozhodnutím, a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Rada sa svojou žalobou domáha zrušenia na základe článku 263 ZFEÚ rozhodnutia Komisie C(2013) 6355 final z 3. októbra 2013 o podpísaní dodatku k memorandu o porozumení o finančnom príspevku Švajčiarska (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) (1).

               2.

               Napadnuté rozhodnutie, ktorým Komisia poverila svojich dvoch členov na podpis uvedeného memoranda bez predchádzajúceho povolenia Rady, považuje Rada za protiprávne, pretože predstavuje porušenie základných zásad práva Únie zakotvené v Zmluvách. Žaloba o neplatnosť sa konkrétne zakladá na dvoch žalobných dôvodoch:

                           1.

                           Rozhodnutie Komisie porušuje zásadu rozdelenia právomocí uvedenú v článku 13 ods. 2 ZEÚ, a teda zásadu inštitucionálnej rovnováhy.

                           2.

                           Postup Komisie, ktorý viedol k prijatiu rozhodnutia a k podpisu dodatku porušuje zásadu lojálnej spolupráce uvedenú v článku 13 ods. 2 ZEÚ.

               3.

               Pokiaľ ide o prvý žalobný dôvod, Komisia tým, že dodatok k memorandu o porozumení so Švajčiarskom v mene Únie podpísala sama a bez predchádzajúceho povolenia Rady, konala v rozpore so zásadou rozdelenia právomocí stanovenou v článku 13 ods. 2 ZEÚ, pretože si prisvojila právomoc rozhodovať o politike Únie, hoci táto právomoc patrí podľa článku 16 ZEÚ Rade, v dôsledku čoho porušila zásadu inštitucionálnej rovnováhy.

               4.

               Pokiaľ ide o druhý žalobný dôvod, Rada tvrdí, že postup Komisie porušil zásadu lojálnej spolupráce v štyroch bodoch: po prvé tým, že vedome zasiahla do právomocí, ktoré na základe článku 16 ZEÚ prináležia Rade, a teda konala v rozpore so zásadou rozdelenia právomocí stanovenou v článku 13 ods. 2 ZEÚ, v dôsledku čoho aj v rozpore so zásadou inštitucionálnej rovnováhy; po druhé tým, že vedome a svojvoľne opomenula úlohu členských štátov v tejto oblasti v rozpore so zásadou prenesenia právomocí podľa článku 4 ods. 1 ZEÚ; po tretie tým, že zámerne konala tak, aby snahy Rady o nápravu situácie vyvolanej Komisiou boli neúčinné, a po štvrté tým, že vedome konala tak, že spochybnila zásadu jednoty Únie v medzinárodnom zastupovaní.

      (1)  Dokument Komisie C(2013) 6355 final z 3. októbra 2013.


title: Spojené veci C-78/08 až C-80/08: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  8. septembra 2011 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Corte suprema di cassazione — Taliansko) — Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate/Paint Graphos Soc. coop. arl (C-78/08), Adige Carni Soc. coop. arl, v likvidácii/Agenzia delle Entrate, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-79/08), a Ministero delle Finanze/Michele Franchetto (C-80/08) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Prípustnosť — Štátna pomoc — Daňové výhody poskytnuté družstvám — Kvalifikovanie ako štátna pomoc v zmysle článku 87 ES — Zlučiteľnosť so spoločným trhom — Podmienky)

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/6

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. septembra 2011 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Corte suprema di cassazione — Taliansko) — Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate/Paint Graphos Soc. coop. arl (C-78/08), Adige Carni Soc. coop. arl, v likvidácii/Agenzia delle Entrate, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-79/08), a Ministero delle Finanze/Michele Franchetto (C-80/08)
   (Spojené veci C-78/08 až C-80/08) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Prípustnosť - Štátna pomoc - Daňové výhody poskytnuté družstvám - Kvalifikovanie ako štátna pomoc v zmysle článku 87 ES - Zlučiteľnosť so spoločným trhom - Podmienky)
   2011/C 311/06
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate (C-78/08), Adige Carni Soc. coop. arl, v likvidácii (C-79/08), Ministero delle Finanze (C-80/08)

      Žalovaní: Paint Graphos scarl, Agenzia delle Entrate, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-79/08), Michele Franchetto (C-80/08)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Corte suprema di cassazione — Výklad článkov 81 ES, 87 ES a 88 ES, nariadenia Rady (ES) č. 1435/2003 z 22. júla 2003 o stanovách Európskeho družstva (SCE) (Ú. v. EÚ L 207, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 280) a smernice Rady 2003/72/ES 22. júla 2003, ktorou sa dopĺňajú stanovy Európskeho družstva s ohľadom na účasť zamestnancov na riadení (Ú. v. EÚ L 207, s. 25; Mim. vyd. 05/004, s. 338) — Pojem pomoc priznaná štátmi — Taliansky zákon priznávajúci daňové výhody poľnohospodárskym, výrobným a pracovným družstvám

      Výrok rozsudku

   Oslobodenia od daní, o aké ide vo veciach samých, poskytnuté v prospech výrobných a pracovných družstiev podľa vnútroštátnej právnej úpravy takého druhu, ako je úprava obsiahnutá v článku 11 dekrétu prezidenta Republiky č. 601 z 29. septembra 1973, ktorým sa upravujú daňové zvýhodnenia, vo svojom znení platnom od roku 1984 do roku 1993, predstavujú „štátnu pomoc“ v zmysle článku 87 ods. 1 ES, len ak boli všetky podmienky na uplatnenie tohto ustanovenia splnené. Pokiaľ ide o situáciu, o akú ide v sporoch, o ktorých rozhoduje vnútroštátny súd, prislúcha mu konkrétne posúdiť selektívnu povahu dotknutých oslobodení od dane, ako aj ich prípadné odôvodnenie na základe povahy alebo všeobecnej štruktúry vnútroštátneho daňového systému, do ktorého spadajú, pričom musí zistiť najmä, či družstvá, ktorých sa týkajú veci samé, sa skutočne nachádzajú v podobnej situácii ako ostatné hospodárske subjekty založené vo forme ziskových právnych subjektov, a ak je to skutočne tak, či výhodnejšie daňové zaobchádzanie vyhradené pre tieto družstvá je jednak vlastné základným zásadám daňového systému uplatňovaného v dotknutom členskom štáte, a jednak je v súlade so zásadami koherencie a proporcionality.

      (1)  Ú. v. EÚ C 116, 9.5.2008.


title: Vec T-95/07: Žaloba podaná 30. marca 2007 – Aventis Pharma/ÚHVT – Altana Pharma (PRAZOL)

text:
               26.5.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 117/32

         Žaloba podaná 30. marca 2007 – Aventis Pharma/ÚHVT – Altana Pharma (PRAZOL)
   (Vec T-95/07)
   (2007/C 117/51)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Aventis Pharma SA (Antony, Francúzsko) (v zastúpení: R. Gilbey, právny zástupca)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Altana Pharma AG (Konstanz, Nemecko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. februára 2007 vo veci R 302/2005-4 a potvrdiť rozhodnutie námietkového oddelenia z 26. januára 2005,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Altana Pharma AG.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „PRAZOL “pre výrobky zaradené do triedy 5 – prihláška č. 1 154 269.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národná slovná ochranná známka „PREZAL “pre výrobky zaradené do triedy 5.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: námietke sa vyhovelo.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia a zamietnutie námietky.

      Dôvody žaloby: odvolací senát nevykonal celkové porovnanie ochranných známok vzhľadom na všetky relevantné skutočnosti.


title: Vec C-74/07 P: Odvolanie podané 12. februára 2007 : Luciano Lavagnoli proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z  23. novembra 2006 vo veci T-422/04, Lavagnoli/Komisia

text:
               9.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/2

         Odvolanie podané 12. februára 2007: Luciano Lavagnoli proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 23. novembra 2006 vo veci T-422/04, Lavagnoli/Komisia
   (Vec C-74/07 P)
   (2007/C 129/02)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Luciano Lavagnoli (v zastúpení: F. Frabetti, advokát)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a H. Kraemer, splnomocnení zástupcovia)
   Návrhy

               —

               zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. novembra 2006, vo veci T-422/04,

               —

               vyhovieť návrhom uvedeným v prvostupňovom konaní a teda vyhlásiť žalobu vo veci T-422/04 za prípustnú a dôvodnú,

               —

               subsidiárne vrátiť vec na nové konanie Súdu prvého stupňa,

               —

               rozhodnúť o výdavkoch, trovách a odmenách a zaviazať Európsku komisiu na ich náhradu.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ uvádza tri dôvody na podporu svojho odvolania.
   V rámci svojho prvého dôvodu odvolateľ tvrdí, že Súd prvého stupňa sa dopustil právneho omylu pri výklade všeobecných vykonávajúcich ustanovení (VVÚ) článku 45 Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev a Administratívnej príručky pre hodnotenia a povýšenia úradníkov vzhľadom na body 53 až 75 napadnutého rozsudku, že zmienené VVÚ neukladá automatickú súvzťažnosť medzi prednostnými bodmi s ktorými disponujú generálne riaditeľstvá (PBGR) a bodmi za zásluhu a že PBGR boli v prejednávanej veci pridelené správne.
   V rámci svojho druhého dôvodu, odvolateľ uvádza, že sa Súd prvého stupňa dopustil procesného pochybenia, keď odmietol v bodoch 59 a 67 toho istého rozsudku, vyhovieť návrhom týkajúcim sa vedenia konania, ktoré uviedol a ktoré spočívali v uložení povinnosti Komisii uviesť body pridelené povýšiteľným úradníkom vzhľadom na ich body za zásluhu, ako aj porovnávaciu metódu použitú s cieľom vykonať porovnávacie skúmanie zásluh úradníkov.
   V rámci svojho tretieho dôvodu, odvolateľ nakoniec uvádza, že Súd prvého stupňa, v bodoch 76 až 100 napadnutého rozsudku sa dopustil právneho omylu, keď porušil konanie o hodnotení a povýšení vymedzené VVÚ, článkami 43 a 45 Služobného poriadku a už uvedenou Administratívnou príručkou, ako aj tým, že sa stotožnil s nesprávnym výkladom článku 90 Služobného poriadku.


title: Vec C-330/16: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 1. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Warszawie – Poľsko) – Piotr Zarski/Andrzej Stadnicki (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Boj proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách — Smernica 2011/7/EÚ — Zmluvy o obchodnom nájme na dobu neurčitú — Omeškania platby nájomného — Zmluvy uzatvorené pred uplynutím lehoty na prebratie tejto smernice — Vnútroštátna právna úprava — Vylúčenie týchto zmlúv z časovej pôsobnosti uvedenej smernice)

text:
               31.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/11

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 1. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Warszawie – Poľsko) – Piotr Zarski/Andrzej Stadnicki
   (Vec C-330/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Boj proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách - Smernica 2011/7/EÚ - Zmluvy o obchodnom nájme na dobu neurčitú - Omeškania platby nájomného - Zmluvy uzatvorené pred uplynutím lehoty na prebratie tejto smernice - Vnútroštátna právna úprava - Vylúčenie týchto zmlúv z časovej pôsobnosti uvedenej smernice))
   (2017/C 249/15)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Okręgowy w Warszawie

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Piotr Zarski

      Žalovaný: Andrzej Stadnicki

      Výrok rozsudku

   Článok 12 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/7/EÚ o boji proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách sa má vykladať v tom zmysle, že členské štáty môžu z pôsobnosti tejto smernice vylúčiť oneskorené platby pri plnení zmluvy uzavretej pred 16. marcom 2013, aj ak k týmto oneskoreným platbám dôjde po tomto dátume.

      (1)  Ú. v. EÚ C 335, 12.9.2016.


title: Vec C-597/15 P: Odvolanie podané 13. novembra 2015: Diapharm GmbH & Co. KG proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 16. septembra vo veci T-620/14, Diapharm GmbH & Co. KG/Európska komisia

text:
               18.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/25

         Odvolanie podané 13. novembra 2015: Diapharm GmbH & Co. KG proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 16. septembra vo veci T-620/14, Diapharm GmbH & Co. KG/Európska komisia
   (Vec C-597/15 P)
   (2016/C 016/31)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Diapharm GmbH & Co. KG (v zastúpení: M. Weidner, T. Guttau, N. Hußmann, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               uskutočnil pojednávanie,

               —

               zrušil uznesenie Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 16. septembra 2015 vo veci T-620/14,

               —

               uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza dva dôvody:

               —

               procesné chyby: Všeobecný súd svoje rozhodnutie čiastočne nedostatočne odôvodnil. Nezaoberal sa podrobne obsahom spisu Komisie, ktorým sa údajne ukončila jej nečinnosť, a dospel tak k nesprávnemu rozhodnutiu.

               —

               porušenie práva Únie: Všeobecný súd nesprávne odmietol uznať podmienky článku 265 ZFEÚ, pretože nečinnosť Komisie sa neskončila. Okrem toho sa dopustil nesprávneho posúdenia nariadenia č. (ES) č. 1924/2006 (1), najmä jeho článkov 17 a 28. Pozastavené a povolené zdravotné tvrdenia nemožno považovať za analogické. Právne dôsledky vyplývajúce z predchádzajúcich ustanovení nie sú dostatočne predvídateľné. A napokon, na rozdiel od tvrdenia Všeobecného súdu, odvolateľka je trvajúcou nečinnosťou Komisie priamo a negatívne dotknutá.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 z 20. decembra 2006 o výživových a zdravotných tvrdeniach o potravinách (Ú. v. EÚ L 404, s. 9).


title: Vec T-40/06: Žaloba podaná  9. februára 2006  – Trioplast Industrier/Komisia

text:
               22.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/17

         Žaloba podaná 9. februára 2006 – Trioplast Industrier/Komisia
   (Vec T-40/06)
   (2006/C 96/32)
   Jazyk konania: švédčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Trioplast Industrier AB (Smålandsstenar, Švédsko) (v zastúpení: Tommy Pettersson, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               čiastočne zrušiť článok 1 písm. g) rozhodnutia, pokiaľ ide o obdobie, počas ktorého sa žalobcovi pripisuje zodpovednosť za porušenie,

               —

               čiastočne zrušiť článok 2 písm f) rozhodnutia, pokiaľ ide o výšku pokuty subsidiárne uloženej žalobcovi, alebo subsidiárne znížiť výšku pokuty,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia žalobcu sa zhodujú so žalobnými dôvodmi a hlavnými tvrdeniami vo veci T-26/06, Trioplast Wittenheim/Komisia.


title: Vec C-289/08: Žaloba podaná 1. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/33

         Žaloba podaná 1. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-289/08)
   (2008/C 223/52)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Rozet a A. Sipos, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Luxemburské veľkovojvodstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 11 ods. 1 písm. c) smernice Rady 96/82/ES z 9. decembra 1996 o kontrole nebezpečenstiev veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok (1) tým, že nevypracovalo externé núdzové plány na prijatie opatrení mimo podnikov, patriacich do článku 9 tejto smernice,

               —

               zaviazať Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa tvrdí, že vypracovanie externých núdzových plánov na prijatie opatrení mimo podnikov, patriacich do článku 9 smernice 96/82/ES, je základnou požiadavkou tejto smernice. Luxemburské veľkovojvodstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo smernice tým, že nevypracovalo takéto plány pre osem výrobných závodov umiestených na svojom území.

      (1)  Ú. v. ES L 10, s. 13; Mim. vyd. 05/002, s. 410.


title: Vec C-378/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court (Írsko) 22. júna 2017 – Minister for Justice and Equality, The Commissioner of the Garda Síochána/Workplace Relations Commission

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court (Írsko) 22. júna 2017 – Minister for Justice and Equality, The Commissioner of the Garda Síochána/Workplace Relations Commission
   (Vec C-378/17)
   (2017/C 283/36)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Minister for Justice and Equality, The Commissioner of the Garda Síochána

      Odporkyňa: Workplace Relations Commission

      Prejudiciálne otázky

   V prípade, že

               a)

               vnútroštátny orgán je zriadený zákonom a okrem iného mu bola priznaná všeobecná právomoc zabezpečovať vynútiteľnosť práva Únie v konkrétnej oblasti a

               b)

               vnútroštátne právo vyžaduje, aby takýto orgán nemal právomoc v obmedzenej kategórii prípadov, v ktorých si účinná náprava vyžaduje neuplatnenie vnútroštátnych právnych predpisov na základe vnútroštátneho alebo európskeho práva, a

               c)

               príslušné vnútroštátne súdy majú právomoc prijať akékoľvek vhodné rozhodnutie o neuplatnení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré je potrebné na zabezpečenie súladu s predmetným opatrením európskeho práva, majú právomoc konať vo veciach, v ktorých je taká náprava nevyhnutná, majú právomoc v takých veciach priznať akúkoľvek nápravu stanovenú právom Únie, pokiaľ náprava priznaná súdmi bola v súlade s judikatúrou Súdneho dvora posúdená tak, že rešpektuje zásady ekvivalencie a efektivity,

         má sa aj napriek tomu dotknutý štátny orgán považovať za orgán s právomocou konať o sťažnosti, podľa ktorej sú vnútroštátne právne predpisy v rozpore s relevantným právom Únie, a v prípade, že sťažnosti vyhovie, rozhodnúť o neuplatňovaní týchto právnych predpisov bez ohľadu na to, že vnútroštátne právo priznáva právomoc vo všetkých veciach, ktoré sa týkajú spochybnenia platnosti právnych predpisov z akéhokoľvek dôvodu alebo ktoré si vyžadujú neuplatňovanie právnych predpisov, súdu zriadenému podľa ústavy, a nie uvedenému orgánu?


title: Vec T-64/14: Žaloba podaná 29. januára 2014 — Good Luck Shipping/Rada

text:
               29.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/28

         Žaloba podaná 29. januára 2014 — Good Luck Shipping/Rada
   (Vec T-64/14)
   2014/C 93/49
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Good Luck Shipping LLC (Dubaj, Spojené arabské emiráty) [v zastúpení: F. Randolph, QC (Queen's Counsel), M. Lester, barrister a M. Taher, solicitor]

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2013/661/SZBP z 15. novembra 2013, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 306, s. 18), a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1154/2013 z 15. novembra 2013, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 306, s. 3),

               —

               vyhlásil podľa článku 277 ZFEÚ, že rozhodnutie Rady 2013/497/SZBP (1) z 10. októbra 2013 a nariadenie Rady (EÚ) č. 971/2013 (2) z 10. októbra 2013 (ďalej len „októbrové opatrenia“) sa neuplatňujú,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že októbrové opatrenia by mali byť vyhlásené za neuplatňujúce sa na žalobkyňu a že nemajú riadny právny základ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada porušila legitímne očakávania žalobkyne a zásady skončenej veci, právnej istoty, non bis in idem, res judicata a nediskriminácie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada porušila svoju povinnosť odôvodnenia.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada porušila práva žalobkyne na obhajobu.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada vychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia v súvislosti so splnením všetkých podmienok vo vzťahu k žalobkyni a neposkytla dostatočné dôkazy opodstatňujúce označenie žalobkyne.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté opatrenia sú v rozpore so základnými právami žalobkyne, vrátane práva na ochranu dobrej povesti a práva vlastniť majetok.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada prijatím napadnutých opatrení zneužila svoje právomoci, keďže zacielenie na žalobkyňu obchádzaním rozsudku Súdneho dvora nie je riadnym výkonom jej právomocí.

      (1)  Rozhodnutie Rady 2013/497/SZBP z 10. októbra 2013, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 272, s. 46).

      (2)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 971/2013 z 10. októbra 2013, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 272, s. 1).


title: Vec C-226/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finangericht Hamburg (Nemecko) 8. mája 2014 – Eurogate Distribution GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Stadt

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finangericht Hamburg (Nemecko) 8. mája 2014 – Eurogate Distribution GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Stadt
   (Vec C-226/14)
   2014/C 303/08
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finangericht Hamburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Eurogate Distribution GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Stadt

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je v rozpore s ustanoveniami smernice 77/388/EHS (1), keď sa daň z pridanej hodnoty pri dovoze vyberá z výrobkov, ktoré sa opätovne vyviezli ako tovar, ktorý nie je tovarom Spoločenstva, ale z dôvodu nesplnenia povinnosti podľa článku 204 Colného kódexu (2) – v tomto prípade: oneskorené splnenie povinnosti zapísať prevzatie tovaru z colného skladu najneskôr v čase jeho odberu do skladovej evidencie, ktorá je na to určená – vznikol colný dlh?
               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:

               2.

               Stanovujú ustanovenia smernice 77/388/EHS povinnosť, aby sa v takých prípadoch vyberala z výrobkov daň z pridanej hodnoty pri dovoze alebo majú členské štáty v tejto súvislosti priestor na voľnú úvahu?
               a

               3.

               Je držiteľ colného skladu, ktorý v rámci poskytovania služieb uskladní vo svojom sklade tovar pochádzajúci z tretej krajiny bez toho, aby ním mohol disponovať, dlžníkom dane z pridanej hodnoty pri dovoze, ktorá vznikla v dôsledku nesplnenia jeho povinnosti v zmysle článku 10 ods. 3 druhého pododseku smernice 77/388/EHS v spojení s článkom 204 ods. 1 Colného kódexu, a to aj vtedy, keď sa predmet nepoužije v zmysle článku 17 ods. 2 písm. a) smernice 77/388/EHS na účely jeho zdaniteľných plnení?

      (1)  Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia , Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001 s. 23.

      (2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992 , ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307.


title: Vec C-518/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Spojené kráľovstvo) 26. septembra 2013 — The Queen, na návrh Eventech Ltd/The Parking Adjudicator

text:
               14.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 367/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Spojené kráľovstvo) 26. septembra 2013 — The Queen, na návrh Eventech Ltd/The Parking Adjudicator
   (Vec C-518/13)
   2013/C 367/43
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: The Queen, na návrh Eventech Ltd

      Odporca: The Parking Adjudicator

      Vedľajší účastníci: London Borough of Camden, Transport for London

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje za okolností, ktoré nastali v prejednávanej veci, skutočnosť, že pruh pre autobusy vyznačený na verejnej ceste je v čase, keď platia obmedzenia týkajúce sa tohto pruhu, sprístupnený čiernym taxíkom, ale nie minitaxíkom, použitie „štátnych prostriedkov“ v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ?

               2.

                           a)

                           Pri skúmaní, či je skutočnosť, že pruh pre autobusy vyznačený na verejnej ceste je v čase, keď platia obmedzenia týkajúce sa tohto pruhu, sprístupnený čiernym taxíkom, ale nie minitaxíkom, selektívna na účely článku 107 ods. 1 ZFEÚ, čo je relevantný cieľ, s odkazom na ktorý by sa mala posudzovať otázka, či sa čierne taxíky a minitaxíky nachádzajú v porovnateľnej právnej a skutkovej situácii?

                           b)

                           Ak možno preukázať, že relevantným cieľom na účely druhej otázky písm. a) je aspoň čiastočne vytvoriť bezpečný a účinný dopravný systém a že existujú úvahy o bezpečnosti a/alebo účinnosti odôvodňujúce sprístupnenie pruhov pre autobusy čiernym taxíkom, ktoré sa neuplatňujú rovnakým spôsobom na minitaxíky, možno konštatovať, že opatrenie nie je selektívne v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ?

                           c)

                           Je pri odpovedi na druhú otázku písm. b) potrebné zohľadniť, či členský štát, ktorý sa odvoláva na toto odôvodnenie, okrem toho preukázal, že priaznivé zaobchádzanie s čiernymi taxíkmi v porovnaní s minitaxíkmi je proporcionálne a nezachádza nad rámec toho, čo je nevyhnutné?

               3.

               Je skutočnosť, že pruh pre autobusy vyznačený na verejnej ceste je v čase, keď platia obmedzenia týkajúce sa tohto pruhu, sprístupnený čiernym taxíkom, ale nie minitaxíkom, spôsobilá ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi na účely článku 107 ods. 1 ZFEÚ za okolností, keď sa predmetná cesta nachádza v centre Londýna a neexistuje žiadna prekážka, ktorá by občanom z iných členských štátov bránila v tom, aby vlastnili čierne taxíky alebo minitaxíky alebo na nich jazdili?


title: Vec C-277/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozhodnutím Conseil d'Etat (Francúzsko), odboru sporovej agendy, z 18. mája 2005, ktorý súvisí s konaním: Société thermale d'Eugénie-Les-Bains proti Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozhodnutím Conseil d'Etat (Francúzsko), odboru sporovej agendy, z 18. mája 2005, ktorý súvisí s konaním: Société thermale d'Eugénie-Les-Bains proti Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie
   (Vec C-277/05)
   (2005/C 229/15)
   Jazyk konania: francúzština
   Conseil d'Etat (Francúzsko), odbor sporovej agendy, podal rozhodnutím z 18. mája 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Société thermale d'Eugénie-Les-Bains proti Ministère de l'Economie, des Finances et de l'Industrie a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 5. júla 2005.
   Conseil d'Etat (Francúzsko), odbor sporovej agendy, žiada Súdny dvor, aby rozhodol o otázke, či čiastky zaplatené formou záloh v rámci kúpnych zmlúv týkajúcich sa poskytovania služieb podliehajúcich dani z pridanej hodnoty musia byť v prípade, ak nadobúdateľ využije možnosť odstúpenia od zmluvy, na čo má právo a predávajúci si tieto čiastky ponechá, považované za odmenu za poskytnutie rezervácie a ktoré ako také podliehajú dani z pridanej hodnoty, alebo majú byť považované za odškodnenie za zrušenie zmluvy zaplatené ako náhrada utrpenej ujmy v dôsledku takéhoto postupu zo strany zákazníka, bez priamej súvislosti s akoukoľvek službou poskytnutou za odplatu, ktoré ako také nepodlieha takejto dani.


title: Vec C-2/07: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  28. februára 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Belgicko) – Paul Abraham, Eugène Dehalleux, Jacqueline Starck, Robert Beaujean, Patrick Descamps a i., Régine Lecomte, Jacques Deheneffe, Mirèse Mailleux, Léon Schreiber, Marie-Paule Cornesse, Claude Farnir, Pascale Bastiaens, Marc Kriescher, Isabelle Lemaire, Jean-Luc Kriescher, Mauro Altafoglia, Charles Franckaert, Fernande Pretto/Valónsky región, Société de développement et de promotion de l'aéroport de Liège-Bierset SA, T.N.T. Express Worldwide (Euro Hub) SA, Société nationale des voies aériennes-Belgocontrol, Belgické kráľovstvo, Cargo Airlines Ltd (Smernica 85/337/EHS — Posúdenie vplyvov projektov na životné prostredie — Letisko s hlavnou vzletovou a pristávacou dráhou s dĺžkou 2100  m a viac)

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/6

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. februára 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Belgicko) – Paul Abraham, Eugène Dehalleux, Jacqueline Starck, Robert Beaujean, Patrick Descamps a i., Régine Lecomte, Jacques Deheneffe, Mirèse Mailleux, Léon Schreiber, Marie-Paule Cornesse, Claude Farnir, Pascale Bastiaens, Marc Kriescher, Isabelle Lemaire, Jean-Luc Kriescher, Mauro Altafoglia, Charles Franckaert, Fernande Pretto/Valónsky región, Société de développement et de promotion de l'aéroport de Liège-Bierset SA, T.N.T. Express Worldwide (Euro Hub) SA, Société nationale des voies aériennes-Belgocontrol, Belgické kráľovstvo, Cargo Airlines Ltd
   (Vec C-2/07) (1)

   (Smernica 85/337/EHS - Posúdenie vplyvov projektov na životné prostredie - Letisko s hlavnou vzletovou a pristávacou dráhou s dĺžkou 2 100 m a viac)
   (2008/C 107/08)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Cour de cassation
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Paul Abraham, Eugène Dehalleux, Jacqueline Starck, Robert Beaujean, Patrick Descamps a i., Régine Lecomte, Jacques Deheneffe, Mirèse Mailleux, Léon Schreiber, Marie-Paule Cornesse, Claude Farnir, Pascale Bastiaens, Marc Kriescher, Isabelle Lemaire, Jean-Luc Kriescher, Mauro Altafoglia, Charles Franckaert, Fernande Pretto

      Žalovaní: Valónsky región, Société de développement et de promotion de l'aéroport de Liège-Bierset SA, T.N.T. Express Worldwide (Euro Hub) SA, Société nationale des voies aériennes-Belgocontrol, Belgické kráľovstvo, Cargo Airlines Ltd
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Cour de cassation – Výklad článkov 1, 2 a článku 4 smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, s. 40, Mim. vyd. 15/001, s. 248) – Pojem „projekt, ktorý pravdepodobne má významné vplyvy na životné prostredie“ – Letisko s hlavnou dráhou s dĺžkou 2 100 m a viac – Úprava a rozšírenie existujúceho letiska bez predĺženia hlavnej dráhy – Potreba posudzovania vplyvov
   Výrok rozsudku

               1.

               Pokiaľ dohoda, o akú ide vo veci samej, nie je projektom v zmysle smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, prináleží vnútroštátnemu súdu na základe uplatniteľnej vnútroštátnej právnej úpravy určiť, či táto dohoda obsahuje povolenie v zmysle článku 1 ods. 2 smernice 85/337. V tomto kontexte treba preskúmať, či takéto povolenie je súčasťou viacetapového konania zahrnujúceho jednak hlavné rozhodnutie a jednak vykonávacie rozhodnutia a či treba zohľadniť kumulatívny účinok viacerých projektov, ktorých vplyvy na životné prostredie treba posúdiť komplexne.

               2.

               Ustanovenia bodu 12 prílohy II v spojení s ustanoveniami bodu 7 prílohy I smernice 85/337 v pôvodnom znení sa týkajú tiež stavebných úprav infraštruktúry už existujúceho letiska bez toho, aby bola predĺžená vzletová a pristávacia dráha, pokiaľ je možné ich považovať, najmä s ohľadom na ich povahu, význam a vlastnosti, za úpravu samotného letiska. To isté platí aj v prípade prác určených na podstatné zvýšenie činnosti letiska a leteckej prevádzky. Vnútroštátnemu súdu prináleží ubezpečiť sa, že príslušné orgány správne posúdili, či majú byť stavebné práce, o aké ide v spore vo veci samej, predmetom štúdie o posúdení vplyvov na životné prostredie.

               3.

               Príslušné orgány musia zohľadniť plánované zvýšenie činnosti letiska pri posudzovaní vplyvov na životné prostredie u stavebných úprav infraštruktúry tohto letiska zameraných na tento nárast činnosti.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 24.3.2007.


title: Vec C-141/05: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  8. novembra 2007 – Španielske kráľovstvo/Rada Európskej únie (Rybolov — Nariadenie (ES) č. 27/2005 — Rozdelenie kvót na rybolov medzi členské štáty — Akt o pristúpení Španielskeho kráľovstva — Skončenie prechodného obdobia — Požiadavka relatívnej stability — Zásada zákazu diskriminácie — Nové príležitosti na rybolov — Prípustnosť)

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/6

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 8. novembra 2007 – Španielske kráľovstvo/Rada Európskej únie
   (Vec C-141/05) (1)

   (Rybolov - Nariadenie (ES) č. 27/2005 - Rozdelenie kvót na rybolov medzi členské štáty - Akt o pristúpení Španielskeho kráľovstva - Skončenie prechodného obdobia - Požiadavka relatívnej stability - Zásada zákazu diskriminácie - Nové príležitosti na rybolov - Prípustnosť)
   (2007/C 315/09)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: E. Braquehais Conesa a M. A. Sampol Pucurull, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: F. Florindo Gijón a A. De Greorio Merino, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Jimeno Fernández a T. van Rijn, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Čiastočné zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 27/2005 z 22. decembra 2004, ktorým sa na rok 2005 stanovujú príležitosti na rybolov a príslušné podmienky pre určité násadové ryby a skupiny násadových rýb, uplatniteľné vo vodách Spoločenstva a pre plavidlá Spoločenstva vo vodách, v ktorých sa vyžaduje obmedzovanie úlovkov (Ú. v. EÚ L 12, 2005, s. 1), v rozsahu, v akom nie sú pridelené nové príležitosti na rybolov v Severnom a v Baltickom mori vzhľadom na záujmy Španielska, a to aj napriek skončeniu prechodného obdobia – Diskriminácia – Uplatnenie článku 20 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002 z 20. decembra 2002 o ochrane a trvalo udržateľnom využívaní zdrojov rybného hospodárstva v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu (Ú. v. ES L 358, s. 59; Mim. vyd. 04/005, s. 460)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 115, 14.5.2005.


title: Vec T-579/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  13. januára 2015 – Istituto di vigilanza dell’urbe/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť a žaloba o náhradu škody — Verejné zákazky na služby — Verejné obstarávanie — Poskytovanie strážnych a recepčných služieb — Odmietnutie ponuky uchádzača — Pridelenie zákazky inému uchádzačovi — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne bez zjavného právneho základu“ )

text:
               9.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 81/20

         Uznesenie Všeobecného súdu z 13. januára 2015 – Istituto di vigilanza dell’urbe/Komisia
   (Vec T-579/13) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť a žaloba o náhradu škody - Verejné zákazky na služby - Verejné obstarávanie - Poskytovanie strážnych a recepčných služieb - Odmietnutie ponuky uchádzača - Pridelenie zákazky inému uchádzačovi - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne bez zjavného právneho základu“))
   (2015/C 081/26)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Istituto di vigilanza dell’urbe SpA (Rím, Taliansko) (v zastúpení: D. Dodaro a S. Cianciullo, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Cappelletti a F. Moro, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Na jednej strane, návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie o odmietnutí ponuky predloženej žalobkyňou v rámci oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania uverejnenom v dodatku Úradného vestníka Európskej únie (2013/S 101-172120) a zadania časti č. 1 týkajúcej sa poskytovania strážnych a recepčných služieb inému uchádzačovi, ako aj akýchkoľvek prípadných, súvisiacich a nasledujúcich aktov, medzi ktorými je zmluva uzatvorená s úspešným uchádzačom a na strane druhej, žiadosť o náhradu škody spôsobenú zadaním zákazky úspešnému uchádzačovi

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Istituto di vigilanza dell’urbe SpA znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia v súlade s návrhmi Komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 377, 21.12.2013.


title: Vec T-188/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  9. júla 2009 — infeurope/Komisia ( Žaloba o nečinnosť, žaloba o neplatnosť a žaloba o náhradu škody — Verejné zmluvy na poskytnutie služieb — Verejné obstarávanie týkajúce sa poskytnutia poradenských služieb, auditu a štúdií pre ÚHVT — Odvolanie v správnom konaní pred Komisiou — Implicitné rozhodnutie Komisie o zamietnutí — Nové žalobné návrhy — Súvislosť medzi žalobou o nečinnosť a žalobou o náhradu škody — Zjavná neprípustnosť )

text:
               26.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 233/16

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 9. júla 2009 — infeurope/Komisia
   (Vec T-188/08) (1)

   („Žaloba o nečinnosť, žaloba o neplatnosť a žaloba o náhradu škody - Verejné zmluvy na poskytnutie služieb - Verejné obstarávanie týkajúce sa poskytnutia poradenských služieb, auditu a štúdií pre ÚHVT - Odvolanie v správnom konaní pred Komisiou - Implicitné rozhodnutie Komisie o zamietnutí - Nové žalobné návrhy - Súvislosť medzi žalobou o nečinnosť a žalobou o náhradu škody - Zjavná neprípustnosť“)
   2009/C 233/28
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: infeurope (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: O. Mader, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: N. Bambara a E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Jednak návrh na určenie nečinnosti Komisie v rozsahu, v akom Komisia protiprávne opomenula zrušiť rozhodnutie o zadaní rámcových zmlúv v nadväznosti na verejné obstarávanie Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) AO/026/06 o poskytnutí poradenských služieb, auditu a štúdií, ako aj vypovedať osobitné zmluvy uzavreté v nadväznosti na tieto rámcové zmluvy a subsidiárne návrh na zrušenie údajného implicitného rozhodnutia Komisie, ktorým zamietla odvolanie v správnom konaní žalobkyne z 13. decembra 2007 v rámci uvedeného verejného obstarávania a jednak návrh na náhradu škody údajne spôsobenej neoprávnenou nečinnosťou Komisie

      Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               infeurope je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 5.7.2008.


title: Vec T-468/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  30. apríla 2014 – Tisza Erőmű/Komisia ( „Štátna pomoc — Pomoc udelená maďarskými štátnymi orgánmi v prospech niektorých výrobcov elektriny — Dohody o nákupe elektriny uzavreté medzi verejným podnikom a niektorými výrobcami elektriny — Rozhodnutie, ktorým sa štátna pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej vrátenie — Povinnosť odôvodnenia — Pojem štátna pomoc — Výhoda — Selektívna povaha — Štátne prostriedky — Pripísateľnosť štátu — Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi — Právo na obranu — Právna istota — Legitímna dôvera — Rovnosť zaobchádzania — Proporcionalita — Prekročenie právomoci — Článok 10 Zmluvy o energetickej charte“ )

text:
               24.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 30. apríla 2014 – Tisza Erőmű/Komisia
   (Vec T-468/08) (1)

   ((„Štátna pomoc - Pomoc udelená maďarskými štátnymi orgánmi v prospech niektorých výrobcov elektriny - Dohody o nákupe elektriny uzavreté medzi verejným podnikom a niektorými výrobcami elektriny - Rozhodnutie, ktorým sa štátna pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej vrátenie - Povinnosť odôvodnenia - Pojem štátna pomoc - Výhoda - Selektívna povaha - Štátne prostriedky - Pripísateľnosť štátu - Ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi - Právo na obranu - Právna istota - Legitímna dôvera - Rovnosť zaobchádzania - Proporcionalita - Prekročenie právomoci - Článok 10 Zmluvy o energetickej charte“))
   2014/C 194/23
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tisza Erőmű kft, predtým AES-Tisza Erőmű kft (Tiszaújváros, Maďarsko) (v zastúpení: pôvodne T. Ottervanger a E. Henny, neskôr T. Ottervanger, avocats/advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn, N. Khan a K. Talabér-Ritz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2009/609/ES zo 4. júna 2008 týkajúceho sa štátnej pomoci C 41/05 poskytnutej Maďarskom v rámci dohôd o nákupe elektriny (Ú. v. EÚ L 225, 2009, s. 53)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Tisza Erőmű kft znáša trovy konania, vrátane trov konania, ktoré vznikli v súvislosti s konaním o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 10.1.2009.


title: Vec C-526/08: Žaloba podaná 2. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/31

         Žaloba podaná 2. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-526/08)
   (2009/C 44/51)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: S. Pardo Quintillán a N. von Lingen, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie úplného a správneho súladu s článkami 4 a 5 v spojení s prílohou II A bodom 1 a prílohou III bodom 1 ods. 1, prílohou II A bodom 5 a prílohou III bodom 1 ods. 2, prílohou II A bodom 2 a prílohou II A bodom 6 smernice Rady 91/676/EHS z 12. decembra 1991 o ochrane vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov (1), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia na podporu svojej žaloby uvádza štyri výhrady.
   V prvej výhrade Komisia žalovanému vytýka, že nedodržal spôsoby a obdobia aplikácie hnojív na pôdu upravené v smernici. Hoci zákaz aplikácie hnojív na pôdu sa mal týkať tak organických, ako aj chemických hnojív, luxemburská právna úprava uvádza len organické hnojivá. Navyše zákaz aplikácie hnojív na pôdu v určitých obdobiach sa mal týkať všetkých poľnohospodárskych pozemkov vrátane lúk, ktoré vnútroštátne opatrenia preberajúce smernicu nespomínajú. Žalobkyňa tiež uvádza, že vnútroštátna právna úprava by mala presnejšie upraviť prípady, kedy by bolo možné udeliť výnimku zo zákazu aplikácie hnojív na pôdu, keďže smernica túto hypotézu neupravuje.
   Vo svojej druhej výhrade žalobkyňa tvrdí, že vnútroštátna právna úprava neupravuje požiadavku minimálnej skladovacej kapacity zásobníkov na skladovanie maštaľného hnoja vo vzťahu ku všetkým zásobníkom, ale len vo vzťahu k tým, ktoré sú nové alebo sa majú modernizovať. Takéto prebratie nie je v súlade so smernicou, keďže existujúce zásobníky tiež predstavujú riziko znečistenia. Vnútroštátna právna úprava by teda mala uložiť minimálnu skladovaciu kapacitu pre všetky zásobníky.
   Vo svojej tretej výhrade Komisia tvrdí, že vnútroštátna práva úprava by mala v rámci zákazu aplikácie hnojív na pôdu nachádzajúcu sa na strmých svahoch zahrnúť všetky hnojivá a nielen hnojivá organického pôvodu.
   Vo svojej poslednej štvrtej výhrade Komisia žalobkyni vytýka, že neprijala dostatočné opatrenia týkajúce sa techník aplikácie hnojív na pôdu najmä s cieľom zabezpečiť jednotnú a účinnú aplikáciu hnojív.

      (1)  Ú. v. ES L 375, s. 1; Mim. vyd. 15/002, s. 68.


title: Vec T-297/11: Žaloba podaná 10. júna 2011 — Buzzi Unicem/Komisia

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/28

         Žaloba podaná 10. júna 2011 — Buzzi Unicem/Komisia
   (Vec T-297/11)
   2011/C 226/56
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Buzzi Unicem SpA (Casale Monferrato, Taliansko) (v zastúpení: C. Osti a A. Prastaro, avvocati)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               v celom rozsahu zrušil napadnuté rozhodnutie z dôvodu neexistencie alebo nedostatku odôvodnenia a v dôsledku toho porušenia práva žalobkyne na obhajobu, ako aj zásady riadnej správy vecí verejných,

               —

               v celom rozsahu zrušil napadnuté rozhodnutie z dôvodu prekročenia a zneužitia právomoci a v dôsledku toho prenesenia dôkazného bremena,

               —

               v celom rozsahu alebo čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie z toho dôvodu, že Komisia prekročila právomoci priznané článkom 18, a ďalej z dôvodu porušenia zásad proporcionality a riadnej správy vecí verejných, neexistencie predchádzajúceho kontradiktórneho konania v rozpore s Best Practices Komisie,

               —

               v každom prípade uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na neexistujúcom alebo nedostatočnom odôvodnení, porušení práva na obhajobu a porušení zásady riadnej správy vecí verejných

                           —

                           žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje povinnosť odôvodnenia, ktorá je Komisii uložená, ako aj právo žalobkyne na obhajobu tým, že neposkytuje alebo nedostatočne poskytuje informácie týkajúce sa predmetu a rozsahu šetrenia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na prekročení a zneužití právomoci a prenesení dôkazného bremena

                           —

                           žalobkyňa tvrdí, že sa Komisia dopustila prekročenia a zneužitia právomoci tým, že žiadosť o informácie by mala slúžiť na overenie informácií, ktoré má už k dispozícii, a nie na vypracovanie úplnej databázy o trhu, pri neexistencii informácií. Toto porušuje tiež zásadu prezumpcie neviny s jasným prenesením dôkazného bremena.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na prekročení právomoci vo vzťahu k ustanoveniu článku 18 nariadenia č. 1/2003

                           —

                           žalobkyňa tvrdí, že typológia požiadaviek Komisie prekračuje právomoci priznané článkom 18, podľa ktorého Komisia môže požadovať iba nevyhnutné informácie, pokiaľ ide o skutočnosti, ktoré môžu byť podniku známe, a oznámiť, ktoré súvisiace dokumenty má k dispozícii.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality s odkazom na článok 18

                           —

                           žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie prekračuje hranice nevyhnutnosti stanovené článkom 18 a porušuje zásadu proporcionality tým, že požaduje informácie, ktoré nie sú nevyhnutné, ďalej tým, že Komisia nezvolila medzi vhodnými opatreniami také opatrenie, ktoré by predstavovalo menšiu záťaž pre podnik, a ďalej tým, že žiadosti sú pre žalobkyňu neprimerane nákladné.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení Best practices Komisie a zásady riadnej správy vecí verejných

                           —

                           žalobkyňa tvrdí, že Komisia porušila svoje Best Practices tým, že žalobkyňu najskôr požiadala o vyjadrenie k návrhu napadnutého rozhodnutia, ale potom toto vyjadrenie nijako nezohľadnila, tiež s prihliadnutím na skutočnosť, že napadnuté rozhodnutie sa značne líši od návrhu. Žalobkyňa ďalej uvádza, že neustále zmeny žiadostí predstavujú jasný dôkaz o nedostatku starostlivosti, ktorú tejto veci Komisia venovala, v rozpore so zásadou riadnej správy vecí verejných.


title: Vec C-427/07: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 16. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Posúdenie vplyvov projektov na životné prostredie — Smernica 85/337/EHS — Prístup k spravodlivosti — Smernica 2003/35/ES)

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/3

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 16. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko
   (Vec C-427/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Posúdenie vplyvov projektov na životné prostredie - Smernica 85/337/EHS - Prístup k spravodlivosti - Smernica 2003/35/ES)
   2009/C 220/04
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Recchia, P. Oliver a J.-B. Laignelot, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Írsko (v zastúpení: D. O’Hagan, splnomocnený zástupca, M. Collins SC, D. McGrath, BL)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 2 ods. 1 a článku 4 ods. 2, 3 a 4 smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248) — Neprijatie ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu s článkami 3 a 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia, a ktorou sa menia a dopĺňajú s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti, smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 156, s. 17; Mim. vyd. 15/007, s. 466)

      Výrok rozsudku

               1.

               Írsko si tým, že

                           —

                           v súlade s článkom 2 ods. 1 a článkom 4 ods. 2 až 4 smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 97/11/ES z 3.marca 1997, neprijalo všetky nevyhnutné opatrenia, aby pred udelením povolenia boli všetky projekty, ktoré môžu mať podstatný vplyv na životné prostredie a ktoré patria do kategórie výstavba ciest uvedenej v prílohe II bode 10 písm. e) smernice 85/337, zmenenej a doplnenej smernicou 97/11, predmetom postupu povolenia a posúdenia ich vplyvov na životné prostredie, tak ako to vyplýva z článkov 5 až 10 tejto smernice a

                           —

                           neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkom 3 bodmi 3 až 7 a článkom 4 bodmi 2 až 4 smernice 2003/35/ES Európskeho parlamentu a Rady z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia, a ktorou sa menia a dopĺňajú s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti, smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES, a o niektorých z týchto ustanovení neinformovalo Komisiu Európskych spoločenstiev, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo smernice 85/337, zmenenej a doplnenej smernicou 97/11 a z článku 6 smernice 2003/35.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev a Írsko znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007.


title: Vec C-525/12: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  11. septembra 2014 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Životné prostredie — Smernica 2000/60/ES — Rámec pre politiku Spoločenstva v oblasti vôd — Návratnosť nákladov na vodohospodárske služby — Pojem „vodohospodárske služby“ )

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. septembra 2014 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-525/12) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Smernica 2000/60/ES - Rámec pre politiku Spoločenstva v oblasti vôd - Návratnosť nákladov na vodohospodárske služby - Pojem „vodohospodárske služby“))
   2014/C 409/05
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Manhaeve a G. Wilms, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze a J. Möller, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: M. Wolff a V. Pasternak Jørgensen, splnomocnené zástupkyne), Maďarsko (v zastúpení: M. Z. Fehér a K. Szíjjártó, splnomocnení zástupcovia), Rakúska republika (v zastúpení: C. Pesendorfer, splnomocnená zástupkyňa), Fínska republika (v zastúpení: J. Heliskoski a H. Leppo, splnomocnení zástupcovia), Švédske kráľovstvo (v zastúpení: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson a S. Johannesson, splnomocnené zástupkyne), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: S. Behzadi-Spencer a J. Beeko, splnomocnené zástupkyne)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Dánske kráľovstvo, Maďarsko, Rakúska republika, Fínska republika, Švédske kráľovstvo a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013.


title: Vec C-462/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Polymeles Protodikeio Athinon (Grécko) 6. augusta 2013 — Warner-Lambert Company LLC a Pfizer Ellas AE/Minerva Farmakeftikis AE

text:
               15.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Polymeles Protodikeio Athinon (Grécko) 6. augusta 2013 — Warner-Lambert Company LLC a Pfizer Ellas AE/Minerva Farmakeftikis AE
   (Vec C-462/13)
   2014/C 78/03
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Polymeles Protodikeio Athinon

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Warner-Lambert Company LLC a Pfizer Ellas AE

      Žalovaná: Minerva Farmakeftikis AE
   Súdny dvor (tretia komora) rozhodol odôvodneným uznesením 30. januára 2014.