title: Vec T-435/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. februára 2007 – Simões Dos Santos/(ÚHVT) ( Verejná služba — Úradníci a zamestnanci ÚHVT — Hodnotenie a povýšenie — Prechod na nulu a nový výpočet základu bodov za zásluhu — Prechodný režim — Žaloba o neplatnosť — Námietka nezákonnosti — Zákaz retroaktivity — Zásady zákonnosti a právnej istoty — Právny základ — Legitímna dôvera — Rovnosť zaobchádzania )

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/34

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. februára 2007 – Simões Dos Santos/(ÚHVT)
   (Vec T-435/04) (1)

   („Verejná služba - Úradníci a zamestnanci ÚHVT - Hodnotenie a povýšenie - Prechod na nulu a nový výpočet základu bodov za zásluhu - Prechodný režim - Žaloba o neplatnosť - Námietka nezákonnosti - Zákaz retroaktivity - Zásady zákonnosti a právnej istoty - Právny základ - Legitímna dôvera - Rovnosť zaobchádzania“)
   (2007/C 82/76)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Manuel Simões Dos Santos (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: A. Creus Carreras, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: I. de Medrano Caballero, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci D. Waelbroeck, advokát)
   Predmet veci
   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia ÚHVT zo 7. júla 2004 o zamietnutí sťažnosti žalobcu z 11. marca 2004 a na druhej strane rozhodnutia ÚHVT z 15. decembra 2003 o určení kumulovaného základu bodov za zásluhu žalobcu v rámci povyšovania za rok 2003, ako aj hodnotiaceho stanoviska Spoločného výboru z 12. decembra 2003
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie ÚHVT z 15. decembra 2003 o konečnom pridelení bodov za zásluhu žalobcu v rámci povyšovania za rok 2003 ako aj rozhodnutie ÚHVT zo 7. júla 2003 o zamietnutí sťažnosti žalobcu z 11. marca 2004 sa zrušujú, pokiaľ majú za následok skonštatovanie straty zostatku bodov za zásluhu žalobcu, tak ako to bolo uznané rozhodnutím PERS-PROM-39-03rev1 o povýšení z 30. marca 2004.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               ÚHVT je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 8.1.2005.


title: Vec T-333/10: Žaloba podaná 17. augusta 2010 — ATC a i./Komisia

text:
               9.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/28

         Žaloba podaná 17. augusta 2010 — ATC a i./Komisia
   (Vec T-333/10)
   ()
   2010/C 274/43
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Animal Trading Company (ATC) BV (Loon op Zand, Holandsko), Avicentra NV (Malle, Belgicko), Borgstein birds and Zoofood Trading VOF (Wamel, Holandsko), Bird Trading Company Van der Stappen BV (Dongen, Holandsko), New Little Bird’s srl. (Anagni, Taliansko), Vogelhuis Kloeg (Zevenbergen, Holandsko), Pistone Giovanni (Westerlo, Belgicko) (v zastúpení: M. Osse a J. Houdijk, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia a Európska únia, v zastúpení: Európska komisia

      Návrhy žalobcov

               —

               zaviazať Európsku úniu a/alebo Európsku komisiu na náhradu škody, ktorá vznikla žalobcom v dôsledku prijatia rozhodnutia 2005/760/ES (1) a/alebo jeho predĺženia rozhodnutím 2005/862/ES (2) a/alebo rozhodnutím 2006/79/ES (3) a/alebo rozhodnutím 2006/405/ES (4) a/alebo rozhodnutím 2006/522/ES (5) a/alebo rozhodnutím 2007/21/ES (6) a/alebo rozhodnutím 2007/183/ES (7) a/alebo vydaním nariadenia č. 318/2007/ES (8),

               —

               zaviazať Európsku úniu a/alebo Európsku komisiu na náhradu trov konania a mimosúdnych výdavkov.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobcovia požadujú náhradu škody, ktorá im vznikla v dôsledku po prvé zákazu dovozu účinného od októbra 2005 pre odchytené voľne žijúce vtáky, po druhé predĺženia tohto zákazu a po tretie od 1. júla 2007 platné predpisy pre dovoz vtákov a fakticky naďalej platné ustanovenia pre odchytené voľne žijúce vtáky.
   V prvej časti žaloby o náhradu škody, ktorá sa týka prijatia rozhodnutia 2005/760/ES žalobcovia uvádzajú tri dôvody.
   Po prvé tvrdia, že Komisia pri výkone svojich právomocí podľa článku 18 smernice 91/496 (9) disponovala len s veľmi obmedzenou mierou voľnej úvahy a že prekročila tieto právomoci tým, že zakázala dovoz z krajín, v ktorých sa nevyskytovali prípady infikovania vtáčou chrípkou alebo konkrétne riziko šírenia.
   Po druhé žalobcovia zastávajú názor, že Komisia aj v prípade, že by disponovala širšou mierou voľnej úvahy, dopustila sa dostatočne kvalifikovaného porušenia. V tejto súvislosti tvrdia, že Komisia nedodržala svoje právomoci a tvrdia, že došlo k porušeniu zásady proporcionality, zásady rovnosti zaobchádzania, vlastníckeho práva a slobody výkonu hospodárskej činnosti ako aj k porušeniu zásady legitímneho očakávania.
   Ďalej žalobcovia uvádzajú, že im vznikla skutočná a určitá škoda a že existuje príčinná súvislosť medzi touto škodou a protiprávnym konaním Komisie.
   Po tretie žalobcovia tvrdia, že im vzniknutá škoda je mimoriadna a osobitná, takže presahuje hranice rizika spojeného s výkonom hospodárskej činnosti v tejto oblasti. Zavedenie úplného zákazu dovozu voľne žijúcich vtákov sa nedalo predvídať a znevýhodnilo zvlášť obchodníkov s vtákmi. Pre prípad, že sa uzná konanie Komisie v súlade s právom, žiadajú o určenie zodpovednosti Komisie.
   Druhou časťou svojej žaloby o náhradu škody žalobcovia požadujú náhradu škody vniknutej v dôsledku predĺženia zákazu dovozu voľne žijúcich vtákov z tretích krajín. V tejto súvislosti uvádzajú rovnaké dôvody ako v prvej časti ich žaloby o náhradu škody.
   Napokon žalobcovia požadujú náhradu škody za škodu, ktorú utrpeli v dôsledku nariadenia č. 318/2007, ktoré obmedzilo dovoz vtákov na vtákov chované v zajatí a ktoré pochádzali z veľmi malého počtu tretích krajín. V tejto súvislosti uvádzajú tri dôvody.
   Po prvé žalobcovia tvrdia, že nariadenie č. 318/2007 nemá dostatočne špecifikovaný právny základ. Smernice 91/496 a 92/65 (10) neobsahujú žiadny právny základ pre vydanie nariadenia č. 318/2007 Komisiou.
   Po druhé žalobcovia tvrdia, že boli porušené zásady rovnosti zaobchádzania a proporcionality a slobody výkonu hospodárskej činnosti ako aj vlastníckeho práva.
   Ďalej žalobcovia uvádzajú, že im vznikla skutočná a určitá škoda a že existuje príčinná súvislosť medzi touto škodou a protiprávnym konaním Komisie.
   Po tretie žalobcovia pre prípad, že sa uzná konanie v súlade s právom požadujú určenie zodpovednosti Komisie za škodu utrpenú v dôsledku nariadenia č. 318/2007.

      (1)  :Rozhodnutie Komisie 2005/760/ES z 27. októbra 2005, ktoré sa týka určitých ochranných opatrení na dovoz vtákov chovaných v zajatí, v súvislosti s vysokopatogénnou vtáčou chrípkou v určitých tretích krajinách (Ú. v. EÚ L 285, s. 60).

      (2)  Rozhodnutie Komisie 2005/862/ES z 30. novembra 2005, ktorým sa menia a dopĺňajú rozhodnutia 2005/759/ES a 2005/760/ES, pokiaľ ide o opatrenia na boj proti vtáčej chrípke u vtákov iných ako hydina (Ú. v. EÚ L 317, s. 19).

      (3)  Rozhodnutie Komisie 2006/79/ES z 31. januára 2006, ktorým sa menia a dopĺňajú rozhodnutia 2005/759/ES a 2005/760/ES, pokiaľ ide o predĺženie obdobia ich uplatňovania (Ú. v. EÚ L 36, s. 48).

      (4)  Rozhodnutie Komisie 2006/405/ES zo 7. júna 2006, ktorým sa menia a dopĺňajú rozhodnutia 2005/710/ES, 2005/734/ES, 2005/758/ES, 2005/759/ES, 2005/760/ES, 2006/247/ES a 2006/265/ES, pokiaľ ide o určité ochranné opatrenia v súvislosti s vysokopatogénnou vtáčou chrípkou (Ú. v. EÚ L 158, s. 14).

      (5)  Rozhodnutie Komisie 2006/522/ES z 25. júla 2006, ktorým sa menia a dopĺňajú rozhodnutia 2005/759/ES a 2005/760/ES, pokiaľ ide o určité ochranné opatrenia v súvislosti s vysokopatogénnou vtáčou chrípkou a premiestňovanie určitých živých vtákov do Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 205, s. 28).

      (6)  Rozhodnutie Komisie 2007/21/ES z 22. decembra 2006, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2005/760/ES, pokiaľ ide o určité ochranné opatrenia v súvislosti s vysokopatogénnou vtáčou chrípkou a dovoz iných druhov vtákov ako hydina do Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 7, s. 44).

      (7)  Rozhodnutie Komisie 2007/183/ES z 23. marca 2007, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2005/760/ES, pokiaľ ide o určité ochranné opatrenia v súvislosti s vysokopatogénnou vtáčou chrípkou v určitých tretích krajinách týkajúce sa dovozu vtákov chovaných v zajatí (Ú. v. EÚ L 84, s. 44).

      (8)  Nariadenie Komisie (ES) č. 318/2007 z 23. marca 2007, ktorým sa ustanovujú zdravotné podmienky pre zvieratá pri dovoze určitých druhov vtákov do Spoločenstva a podmienky karantény (Ú. v. EÚ L 84, s. 7).

      (9)  Smernica Rady 91/496/EHS z 15. júla 1991 stanovujúca princípy, ktoré sa týkajú organizácie veterinárnych kontrol zvierat vstupujúcich do spoločenstva z tretích krajín a ktoré menia a dopĺňajú smernice 89/662/EHS, Ú. v. ES L 268, s. 56; Mim. vyd. 03/012 s. 58).

      (10)  Smernica Rady 92/65/EHS z 13. júna 1992, ktorou sa ustanovujú veterinárne požiadavky na obchodovanie so zvieratami, spermou, vajíčkami a embryami, na ktoré sa nevzťahujú veterinárne požiadavky ustanovené v osobitných právnych predpisoch spoločenstva uvedených v prílohe A oddieli I smernice 90/425/EHS, a na ich dovoz do spoločenstva (Ú. v. ES L 268, s. 54; Mim. vyd. 3/013, s. 154).


title: Vec C-351/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 19. januára 2017 – Európska komisia/Total SA, Elf Aquitaine SA (Odvolanie — Kartely — Trh s metakrylátmi — Pokuty — Solidárna zodpovednosť materských spoločností a ich dcérskej spoločnosti za protiprávne správanie tejto dcérskej spoločnosti — Zaplatenie pokuty dcérskou spoločnosťou — Zníženie pokuty dcérskej spoločnosti v nadväznosti na rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie — Listy účtovníka Európskej komisie, v ktorých sa od materských spoločností vyžaduje zaplatenie sumy, ktorú Komisia vrátila dcérskej spoločnosti, spolu s úrokmi z omeškania — Žaloba o neplatnosť — Napadnuteľné akty — Účinná právna ochrana)

text:
               6.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 70/4

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 19. januára 2017 – Európska komisia/Total SA, Elf Aquitaine SA
   (Vec C-351/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Kartely - Trh s metakrylátmi - Pokuty - Solidárna zodpovednosť materských spoločností a ich dcérskej spoločnosti za protiprávne správanie tejto dcérskej spoločnosti - Zaplatenie pokuty dcérskou spoločnosťou - Zníženie pokuty dcérskej spoločnosti v nadväznosti na rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie - Listy účtovníka Európskej komisie, v ktorých sa od materských spoločností vyžaduje zaplatenie sumy, ktorú Komisia vrátila dcérskej spoločnosti, spolu s úrokmi z omeškania - Žaloba o neplatnosť - Napadnuteľné akty - Účinná právna ochrana))
   (2017/C 070/05)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: V. Bottka a F. Dintilhac, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Total SA, Elf Aquitaine SA (v zastúpení: E. Morgan de Rivery a E. Lagathu, avocats)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje odvolateľku: Dozorný orgán EZVO (v zastúpení: C. Perrin, splnomocnený zástupca)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnostiam Total SA a Elf Aquitaine SA.

               3.

               Dozorný orgán EZVO znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 7.9.2015.


title: Vec T-4/06: Rozsudok Všeobecného súdu z  29. septembra 2011 — Poľsko/Komisia [ Poľnohospodárstvo — Akt o pristúpení 2003 — Nariadenie (ES) č. 1260/2001 — Nariadenie (ES) č. 1686/2005 — Nariadenie (ES) č. 1193/2009 — Hospodársky rok 2004/2005 — Dodatkový odvod — Stanovenie dvoch koeficientov — Právomoc — Právny základ — Splnomocňovacia norma — Povinnosť odôvodnenia — Dodržanie podstatných formálnych náležitostí ]

text:
               12.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 29. septembra 2011 — Poľsko/Komisia
   (Vec T-4/06) (1)

   (Poľnohospodárstvo - Akt o pristúpení 2003 - Nariadenie (ES) č. 1260/2001 - Nariadenie (ES) č. 1686/2005 - Nariadenie (ES) č. 1193/2009 - Hospodársky rok 2004/2005 - Dodatkový odvod - Stanovenie dvoch koeficientov - Právomoc - Právny základ - Splnomocňovacia norma - Povinnosť odôvodnenia - Dodržanie podstatných formálnych náležitostí)
   2011/C 331/28
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Poľská republika (v zastúpení: pôvodne J. Pietras, neskôr E. Ośniecka-Tamecka, neskôr T. Nowakowski, neskôr M. Dowgielewicz, B. Majczyna a P. Rosiak, a napokon B. Majczyna, M. Szpunar a D. Krawczyk, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne A. Szmytkowska, C. Cattabriga a F. Erlbacher, neskôr A. Szmytkowska a P. Rossi, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie článku 2 nariadenia Komisie (ES) č. 1686/2005 zo 14. októbra 2005, ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov, ako aj koeficientu dodatkového odvodu v sektore cukru na hospodársky rok 2004/2005 (Ú. v. EÚ L 271, s. 12), zmeneného a doplneného článkom 3 nariadenia Komisie (ES) č. 1193/2009 z 3. novembra 2009, ktorým sa opravujú nariadenia (ES) č. 1762/2003, (ES) č. 1775/2004, (ES) č. 1686/2005 a (ES) č. 164/2007 a ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodárske roky 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 a 2005/2006 (Ú. v. EÚ L 347, s. 32)

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 nariadenia Komisie (ES) č. 1686/205 zo 14. októbra 2005, ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov, ako aj koeficientu dodatkového odvodu v sektore cukru na hospodársky rok 2004/2005, zmeneného a doplneného článkom 3 nariadenia Komisie (ES) č. 1193/2009 z 3. novembra 2009, ktorým sa opravujú nariadenia (ES) č. 1762/2003, (ES) č. 1775/2004, (ES) č. 1686/2005 a (ES) č. 164/2007 a ktorým sa stanovuje výška produkčných odvodov v sektore cukru na hospodárske roky 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 a 2005/2006 sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 74, 25.3.2006.


title: Vec T-459/10: Žaloba podaná 27. septembra 2010 — McBride/Komisia

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/40

         Žaloba podaná 27. septembra 2010 — McBride/Komisia
   (Vec T-459/10)
   ()
   2010/C 328/68
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Hugh McBride (Downings, Írsko) (v zastúpení: A. Collins SC, N. Travers, barrister a D. Barry, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie oznámené pod číslom dokumentu K(2010) 4748 z 13. júla 2010 ako list Írsku, ktorým sa zamietla žiadosť o bezpečnostnú kapacitu týkajúca sa nového rybárskeho plavidla Heather Jane II a ktoré nahradilo rozhodnutie týkajúce sa tejto žiadosti obsiahnuté v rozhodnutí Komisie č. 2003/245 zo 4. apríla 2003, ktoré sa týka žiadostí doručených Komisii o zvýšenie cieľov VUP IV na účely zvýšenia bezpečnosti, zdokonalenia plavby na mori, zlepšenia hygieny, kvality produktov a pracovných podmienok na plavidlách dlhších ako 12 m [neoficiálny preklad] (Ú. v. EÚ L 90, s. 48), ktoré bolo, pokiaľ ide o žalobcu, zrušené rozsudkom Súdu prvého stupňa z 13. júna 2006, Boyle a i./Komisia, T-218/03 až T-240/03, Zb. s. II-1699 a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   V tejto žalobe sa žalobca domáha podľa článku 263 ZFEÚ zrušenia rozhodnutia Komisie oznámeného pod číslom dokumentu K(2010) 4748 z 13. júla 2010 ako list Írsku, ktorým sa zamietla žiadosť o bezpečnostnú kapacitu týkajúca sa nového rybárskeho plavidla Heather Jane II a ktoré nahradilo rozhodnutie týkajúce sa tejto žiadosti obsiahnuté v rozhodnutí Komisie 2003/245/ES zo 4. apríla 2003, ktoré sa týka žiadostí doručených Komisii o zvýšenie cieľov VUP IV na účely zvýšenia bezpečnosti, zdokonalenia plavby na mori, zlepšenia hygieny, kvality produktov a pracovných podmienok na plavidlách dlhších ako 12 m [neoficiálny preklad] (Ú. v. EÚ L 90, s. 48), ktoré bolo, pokiaľ ide o žalobcu, zrušené rozsudkom Súdu prvého stupňa z 13. júna 2006, Boyle a i./Komisia, T-218/03 až T-240/03, Zb. s. II-1699.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tieto žalobné dôvody:

               Po prvé žalobca tvrdí, že žalovaná konala bez právneho základu. Článok 4 ods. 2 rozhodnutia Rady č. 97/413/ES z 26. júna 1997 o cieľoch a podrobných pravidlách pre reštrukturalizáciu odvetvia rybolovu Spoločenstva na obdobie od 1. januára 1997 do 31. decembra 2001 s cieľom dosiahnuť rovnováhu medzi zdrojmi a ich využívaním na trvalo udržateľnom základe [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 175, s. 27) aj naďalej predstavuje vhodný právny základ pre napadnuté rozhodnutie a Komisii tak podľa neho chýbal právny základ pre prijatie rozhodnutia ako ad hoc rozhodnutia.

               Po druhé žalobca tvrdí, že Komisia porušila podstatné procesné náležitosti. Žalobca tvrdí, že podľa rozhodnutia Rady č. 97/413/ES malo byť napadnuté rozhodnutie prijaté podľa postupu riadiaceho výboru a že prijatím rozhodnutia ad hoc Komisia konala v rozpore s podstatnými procesnými náležitosťami.

               Po tretie žalobca tvrdí, že v dôsledku nesprávneho výkladu článku 4 ods. 2 rozhodnutia Rady č. 97/413/ES Komisia prekročila svoje právomoci, najmä keď sa oprela o irelevantné kritériá a nevzala do úvahy definíciu „rybolovného výkonu“ stanovenú v rozhodnutí Rady č. 97/413/ES a v právnych predpisoch Spoločenstva pre oblasť rybolovu, ktoré platili v čase podania žiadosti žalobcu o bezpečnostnú tonáž v decembri 2001.

               Okrem toho žalobca uvádza, že napadnuté rozhodnutie obsahuje niekoľko zjavných nesprávnych posúdení, ktoré sa týkajú jeho žiadosti o bezpečnostnú tonáž. Žalobca konkrétne tvrdí, že rozhodnutie, ktorým Komisia zamietla jeho žiadosť z toho dôvodu, že použitie náhradnej kapacity z niekoľkých menších plavidiel pre plavidlo Heather Jane II znamenalo, že nedošlo k zvýšeniu celkovej kapacity polyvalentného segmentu írskej flotily po registrácii plavidla, je bezdôvodné.

               Žalobca napokon tvrdí, že Komisia porušila právo na riadnu správu. Tvrdí, že odmietnutie Komisie posúdiť podstatu jeho žiadosti predstavuje porušenie jej povinností podľa článku 41 Charty základných slobôd Európskej únie, najmä porušenie jeho práva na „náležité posúdenie žiadosti v primeranej lehote“ podľa článku 4 ods. 2 rozhodnutia Rady č. 97/413/ES.


title: Vec T-59/11: Žaloba podaná 31. januára 2011 — ISOTIS/Komisia

text:
               19.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/24

         Žaloba podaná 31. januára 2011 — ISOTIS/Komisia
   (Vec T-59/11)
   2011/C 89/47
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Koinonia tis Pliroforias Anoichti stis Eidikes Anagkes — ISOTIS (Atény, Grécko) (v zastúpení: B. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že žalobkyňa nijako neporušila články II.16.2 všeobecných zmluvných podmienok šiesteho rámcového programu, II.7.3 (vážne porušenie finančných predpisov) a II.7.4 (nepravdivé prehlásenia) všeobecných zmluvných podmienok eTEN a II.10.3 (porušenie zmluvy a nepredloženie informácií) všeobecných zmluvných podmienok CIP,

               —

               určiť, že Komisia porušila sporné zmluvy tým, že napadla prípustnosť výdavkov žalobkyne,

               —

               určiť, že výdavky vo výške 932 362,44 eura, ktoré žalobkyňa predložila Komisii v rámci zmlúv ACCESS-eGOV, EU4ALL, eABILITIES, EMERGE, ENABLE, ASK-IT, NAVIGABILE, EURIDICE a T-SENIORITY sú prípustné a že žalobkyňa nie je povinná vrátiť čiastky vyplatené Komisiou,

               —

               určiť, že omeškanie spôsobené Komisiou u posledných platieb určených na financovanie zmlúv EU4ALL, ASK-IT a ENABLE predstavuje porušenie ich zmluvných povinností,

               —

               určiť, že Komisia je povinná uhradiť žalobkyni čiastku 52 584,05 eura, zvýšenú o úroky odo dňa doručenia tejto žaloby za výdavky, ktoré žalobkyňa musela vynaložiť v rámci zmluvy EU4ALL,

               —

               určiť, že Komisia je povinná uhradiť žalobkyni čiastku 20 678,61 eura, zvýšenú o úroky odo dňa doručenia tejto žaloby za výdavky, ktoré žalobkyňa musela vynaložiť v rámci zmluvy ASK-IT,

               —

               určiť, že Komisia je povinná vyplatiť žalobkyni čiastku 11 693,05 eura, zvýšenú o úroky odo dňa doručenia tejto žaloby za výdavky, ktoré žalobkyňa musela vynaložiť v rámci zmluvy ENABLE,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu tejto žaloby, ktorá sa opiera o rozhodcovskú doložku obsiahnutú v sporných zmluvách a ďalej o belgické právo, na ktoré tieto zmluvy odkazujú, žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.
   Po prvé žalobkyňa tvrdí, že výdavky, ktoré predložila Komisii, boli prípustné a že neporušila svoje zmluvné povinnosti. Žalobkyňa najmä tvrdí, že výhrady, ktoré jej Komisia adresovala po uskutočnení finančného auditu týkajúceho sa programov ACCESS-eGOV, EU4ALL, eABILITIES, EMERGE, ENABLE, ASK-IT, NAVIGABILE, EURIDICE a T-SENIORITY, ktoré sa týkajú finančnej správy a prípustnosti ich výdavkov, sú celkom nepodložené. V dôsledku toho nijako neporušila svoje zmluvné povinnosti a všetky jej výdavky budú musieť byť uznané ako prípustné.
   Po druhé Komisia porušila svoje zmluvné povinnosti tým, že spochybnila prípustnosť výdavkov a zdržala platby za niektoré z nich. Žalobkyňa konkrétne tvrdí, že chovanie Komisie je v rozpore so zmluvami, s dobrou vierou a predstavuje zneužitie práva, pretože závery vychádzajúce z finančného auditu sú celkom nepodložené, nepresné a všeobecné. Okrem toho žalobkyňa tvrdí, že zdržanie spôsobené Komisiou u posledných platieb určených na financovanie zmlúv EU4ALL, ASK-IT a ENABLE predstavuje porušenie zmluvných povinností a žiada Všeobecný súd, aby určil, že Komisia je povinná tieto platby uhradiť.


title: Vec C-596/10: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  8. marca 2012 — Európska komisia/Francúzska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Daň z pridanej hodnoty — Smernica 2006/112/ES — Uplatnenie znížených sadzieb DPH na plnenia súvisiace s nepárnokopytníkmi, najmä koňmi)

text:
               28.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 126/2

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 8. marca 2012 — Európska komisia/Francúzska republika
   (Vec C-596/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Daň z pridanej hodnoty - Smernica 2006/112/ES - Uplatnenie znížených sadzieb DPH na plnenia súvisiace s nepárnokopytníkmi, najmä koňmi)
   2012/C 126/03
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: F. Dintilhac a M. Afonso, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues, J.-S. Pilczer a B. Beaupère-Manokha, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník konania: Írsko (v zastúpení: D. O’Hagan, splnomocnený zástupca, a N. Travers a de G. Clohessy, barristers)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 96 až 99 a prílohy III smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Uplatnenie zníženej sadzby DPH na plnenia súvisiace s nepárnokopytníkmi, najmä koňmi

      Výrok rozsudku

               1.

               Francúzska republika si tým, že na plnenia súvisiace s nepárnokopytníkmi, a najmä koňmi, uplatnila znížené sadzby dane z pridanej hodnoty, hoci tieto zvieratá nie sú bežne určené na prípravu potravín alebo na využitie v poľnohospodárskej výrobe, porušila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 96 až 99 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, v spojení s prílohou III tejto smernice.

               2.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Írsko znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 72, 5.3.2011.


title: Vec F-114/11: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (samosudca) z  18. júna 2013 — Rodrigues Regalo Corrêa/Parlament (Verejná služba — Odmena — Rodinné prídavky — Príspevok na vzdelanie — Podmienky priznania — Odpočítanie príspevku podobného charakteru vyplácaného z iných zdrojov — Zjavne neodôvodnená žaloba)

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/49

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (samosudca) z 18. júna 2013 — Rodrigues Regalo Corrêa/Parlament
   (Vec F-114/11) (1)

   (Verejná služba - Odmena - Rodinné prídavky - Príspevok na vzdelanie - Podmienky priznania - Odpočítanie príspevku podobného charakteru vyplácaného z iných zdrojov - Zjavne neodôvodnená žaloba)
   2013/C 252/88
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: João Manuel Rodrigues Regalo Corrêa (Kehlen, Luxembursko) (v zastúpení: A. Salerno, avocat)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: M. Ecker a V. Montebello-Demogeot, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Verejná služba — Návrh na zrušenie rozhodnutia Parlamentu považovať určitú finančnú pomoc členského štátu priznanú študentom vyššieho vzdelávania za príspevky rovnakej povahy ako sú rodinné prídavky a odpočítať túto finančnú pomoc od príspevkov na vzdelanie priznaných žalobcovi ako aj na zrušenie rozhodnutia o vymáhaní neoprávnene vyplatených súm

      Výrok

               1.

               Žaloba pána Rodrigues Regalo Corrêa sa zamieta ako zjavne bez právneho základu.

               2.

               Pán Rodrigues Regalo Corrêa znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskemu parlamentu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 7.1.2012, s. 28.


title: Vec C-54/15 P: Odvolanie podané 6. februára 2015 : Trefilerías Quijano, S.A. proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z  25. novembra 2014 v spojených veciach T-427/10 a T-576/10 a vo veci T-439/12, Trefilerías Quijano/Komisia

text:
               13.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/20

         Odvolanie podané 6. februára 2015: Trefilerías Quijano, S.A. proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 25. novembra 2014 v spojených veciach T-427/10 a T-576/10 a vo veci T-439/12, Trefilerías Quijano/Komisia
   (Vec C-54/15 P)
   (2015/C 118/26)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Trefilerías Quijano, S.A. (v zastúpení: F. González Díaz a A. Tresandi Blanco, abogados)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť v súlade s článkom 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) uznesenie Všeobecného súdu z 25. novembra 2014 v spojených veciach T-427/10 a T-576/10, ako aj vo veci T-439/12, Trefilerías Quijano/Komisia.

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov tohto konania, ako aj konania pred Všeobecným súdom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza jediný odvolací dôvod.
   Odvolateľka uvádza, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri svojom posúdení právneho záujmu Trefilerías Quijano, S.A. na podaní žaloby v rámci žaloby o neplatnosť vo veci T-576/10 podanej proti rozhodnutiu Komisie K(2010) 4387 v konečnom znení z 30. septembra 2010 týkajúcemu sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 ods. 1 Dohody o EHP (vec COMP/38.344 – Predpínacia oceľ), ako aj v rámci úpravy žalobných dôvodov a návrhov formulovaných vo veci T-427/10 vo vzťahu k rozhodnutiu Komisie z 30. septembra 2010, ktorým sa mení rozhodnutie K(2010) 4387 v konečnom znení týkajúce sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 ods. 1 Dohody o EHP (vec COMP/38.344 – Predpínacia oceľ)


title: Vec T-581/10: Žaloba podaná 23. decembra 2010 — X Technology Swiss/ÚHVT — Brawn (X-Undergear)

text:
               26.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/29

         Žaloba podaná 23. decembra 2010 — X Technology Swiss/ÚHVT — Brawn (X-Undergear)
   (Vec T-581/10)
   2011/C 63/56
   Jazyk žaloby: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: X Technology Swiss GmbH (Wollerau, Švajčiarsko) (v zastúpení: A. Herbertz a R. Jung, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Brawn LLC (Weekhawken, Spojené štáty americké)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 6. októbra 2010 vo veci R 1580/2009-1,

               —

               zaviazať žalovaného, aby znášal vlastné trovy konania a nahradil trovy konania žalobkyne.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „X-Undergear“ pre výrobky a služby tried 23 a 25.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Brawn LLC.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovné národné ochranné známky a ochranné známky Spoločenstva „UNDERGEAR“ pre výrobky triedy 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), keďže neexistuje pravdepodobnosť zámeny kolidujúcich ochranných známok.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-340/06: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  5. júla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2003/4/ES — Prístup verejnosti k informáciám o životnom prostredí — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/12

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 5. júla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika
   (Vec C-340/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2003/4/ES - Prístup verejnosti k informáciám o životnom prostredí - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2007/C 199/20)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: U. Wölker, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Rakúska republika (v zastúpení: E. Riedl, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie všetkých zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS (Ú. v. ES L 41, s. 26; Mim. vyd. 15/007, s. 375) v stanovenej lehote
   Výrok rozsudku

               1.

               Rakúska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS v stanovenej lehote, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 249, 14.10.2006.


title: Vec F-144/12: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 29. apríla 2016 – Pedersen/Komisia

text:
               20.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/45

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 29. apríla 2016 – Pedersen/Komisia
   (Vec F-144/12) (1)

   (2016/C 222/59)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013, s. 77.


title: Vec C-176/13 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 18. februára 2016 – Rada Európskej únie/Bank Mellat, Európska komisia (Odvolanie — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Boj proti šíreniu jadrových zbraní — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike — Zmrazenie finančných prostriedkov iránskej banky — Povinnosť odôvodnenia — Postup prijímania aktu — Zjavne nesprávne posúdenie)

text:
               25.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/4

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 18. februára 2016 – Rada Európskej únie/Bank Mellat, Európska komisia
   (Vec C-176/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Boj proti šíreniu jadrových zbraní - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov iránskej banky - Povinnosť odôvodnenia - Postup prijímania aktu - Zjavne nesprávne posúdenie))
   (2016/C 145/03)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Boelaert a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Bank Mellat (v zastúpení: M. Brindle, QC, R. Blakeley a V. Zaiwalla, barristers, Z. Burbeza, P. Reddy, S. Zaiwalla a F. Zaiwalla, solicitors), Európska komisia (v zastúpení: D. Gauci a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje odvolateľku: Spojené kráľovstvo Veľkej británie a Severného Írska (v zastúpení: L. Christie a S. Behzadi-Spencer, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci S. Lee, barrister)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Bank Mellat na oboch stupňoch.

               3.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania na oboch stupňoch.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 15.6.2013.


title: Vec C-428/11: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  18. októbra 2012 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené kráľovstvo] — Purely Creative Ltd, Strike Lucky Games Ltd, Winners Club Ltd, McIntyre & Dodd Marketing Ltd, Dodd Marketing Ltd, Adrian Williams, Wendy Ruck, Catherine Cummings, Peter Henry/Office of Fair Trading (Smernica 2005/29/ES — Nekalé obchodné praktiky — Praktiky spočívajúce v informovaní spotrebiteľa o tom, že vyhral cenu, a nútiace ho, aby si s cieľom nadobudnúť danú cenu spôsobil akékoľvek náklady)

text:
               8.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 379/11

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 18. októbra 2012 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené kráľovstvo] — Purely Creative Ltd, Strike Lucky Games Ltd, Winners Club Ltd, McIntyre & Dodd Marketing Ltd, Dodd Marketing Ltd, Adrian Williams, Wendy Ruck, Catherine Cummings, Peter Henry/Office of Fair Trading
   (Vec C-428/11) (1)

   (Smernica 2005/29/ES - Nekalé obchodné praktiky - Praktiky spočívajúce v informovaní spotrebiteľa o tom, že vyhral cenu, a nútiace ho, aby si s cieľom nadobudnúť danú cenu spôsobil akékoľvek náklady)
   2012/C 379/18
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Purely Creative Ltd, Strike Lucky Games Ltd, Winners Club Ltd, McIntyre & Dodd Marketing Ltd, Dodd Marketing Ltd, Adrian Williams, Wendy Ruck, Catherine Cummings, Peter Henry

      Žalovaný: Office of Fair Trading

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Výklad bodu 31 prílohy 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) (Ú. v. EÚ L 149, s. 22) — Obchodné praktiky považované za každých okolností za nekalé — Praktiky spočívajúce v tom, že sa spotrebiteľom oznámi, že vyhrali cenu a ponúkne sa im viacero spôsobov uplatnenia nároku na získanie danej ceny, ktorými si spôsobia určité náklady závisiace od zvoleného spôsobu uplatnenia nároku

      Výrok rozsudku

   Bod 31 druhá zarážka prílohy I smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“), sa má vykladať v tom zmysle, že zakazuje agresívne praktiky, ktorými obchodníci, ako sú tí vo veci samej, vytvárajú falošný dojem, že spotrebiteľ už vyhral cenu, ak činnosť smerujúca k získaniu ceny, či už ide o žiadosť o informáciu týkajúcu sa povahy danej ceny, alebo jej nadobudnutia, je podmienená tým, že spotrebiteľ musí uhradiť hotovosť alebo si spôsobiť akékoľvek náklady.
   Nie je relevantné, že náklady spôsobené spotrebiteľovi, akým je kúpenie poštovej známky, sú zanedbateľné s ohľadom na hodnotu ceny, ako ani to, že obchodník z nich nemá nijaký prospech.
   Rovnako nie je relevantné, že spotrebiteľ môže vykonať činnosť smerujúcu k získaniu ceny viacerými spôsobmi, ktoré mu obchodník navrhuje, pričom aspoň jeden je bezplatný, pretože niektorá alebo viaceré z týchto ponúknutých možností predpokladajú, že spotrebiteľ si pri získaní informácií o cene a možnostiach jej nadobudnutia spôsobí náklady.
   Vnútroštátnym súdom prináleží posúdiť informácie poskytované spotrebiteľom s ohľadom na odôvodnenia 18 a 19 smernice 2005/29, ako aj jej článok 5 ods. 2 písm. b), t. j. zohľadnením jasnosti a zrozumiteľnosti týchto informácií pre cieľovú skupiny predmetnej praktiky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 22.10.2011.


title: vec C-270/07: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  19. marca 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko [Nesplnenie povinnosti členským štátom — Spoločná poľnohospodárska politika — Poplatky v oblasti veterinárnych inšpekcií a kontrol — Smernica 85/73/EHS — Nariadenie (ES) č. 882/2004]

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 19. marca 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (vec C-270/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Spoločná poľnohospodárska politika - Poplatky v oblasti veterinárnych inšpekcií a kontrol - Smernica 85/73/EHS - Nariadenie (ES) č. 882/2004)
   2009/C 113/09
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Erlbacher a A. Szmytkowska, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma a C. Schulze-Bahr, splnomocnení zástupcovia, U. Karpenstein, Rechtsanwalt)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 1 a článku 5 ods. 3 a 4 smernice Rady 85/73/EHS z 29. januára 1985 o financovaní veterinárnych inšpekcií a kontrol čerstvého mäsa a hydinového mäsa (Ú. v. ES L 32, s. 14; Mim. vyd. 03/006, s. 161), zmenenej a doplnenej smernicou Rady 97/79/ES z 18. decembra 1997 (Ú. v. ES L 24, s. 31; Mim. vyd. 03/022, s. 269), ako aj článku 27 ods. 2, 4 a 10 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 o úradných kontrolách uskutočňovaných s cieľom zabezpečiť overenie dodržiavania potravinového a krmivového práva a predpisov o zdraví zvierat a o starostlivosti o zvieratá (Ú. v. EÚ L 165, s. 1; Mim. vyd. 03/045, s. 200), zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 776/2006 z 23. mája 2006 (Ú. v. EÚ L 136, s. 3) — Vnútroštátna právna úprava o hygienických kontrolách mäsa umožňujúca okrem poplatku Spoločenstva vyberanie osobitného dodatočného poplatku vo výške nákladov za bakteriologické vyšetrenia čerstvého mäsa

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 199, 25.8.2007.


title: Vec T-498/09 P: Odvolanie podané 9. decembra 2009 : Petrus Kerstens proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  29. septembra 2009 vo veci F-102/07, Kerstens/Komisia

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/35

         Odvolanie podané 9. decembra 2009: Petrus Kerstens proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 29. septembra 2009 vo veci F-102/07, Kerstens/Komisia
   (Vec T-498/09 P)
   2010/C 51/67
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Petrus Kerstens (Overijse, Belgicko) (v zastúpení: C. Mourato, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               vrátiť vec Súdu pre verejnú službu Európskej únie,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Týmto odvolaní žalobca navrhuje zrušenie rozsudku Súdu pre verejnú službu (SVS) z 29. septembra 2009, vyhláseného vo veci Kerstens/Komisia, F-102/07, ktorým SVS zamietol ako nedôvodnú žalobu, ktorej predmetom bol návrh na zrušenie viacerých rozhodnutí Komisie týkajúcich sa pridelenia prednostných bodov generálneho riaditeľstva (PBGR) a prednostných bodov za uznanie uskutočnenia ďalších úloh v záujme inštitúcie (PBDU) žalobcovi v rámci povyšovania za roky 2004, 2005 a 2006.
   Na podporu svojho odvolania žalobca uvádza dva žalobné dôvody založené:

               —

               na nesprávnom právnom posúdení SVS pri uplatnení zásady rovnosti zaobchádzania, článku 5 všeobecných vykonávacích ustanovení, článku 45 služobného poriadku a kritérií definovaných riaditeľom Úradu pre správu a úhradu individuálnych nárokov v súvislosti s prideľovaním prednostných bodov v rámci povyšovania za rok 2005 na základe vyššie uvedeného ustanovenia, ako aj na skreslení dôkazov,

               —

               na nerešpektovaní práv na obhajobu v rozsahu, v ktorom SVS vychádzal z údajného výňatku z hodnotiacej správy za rok 2004, ktorá nebola predložená a účastníci konania sa k nej nemohli vyjadriť.


title: Vec F-94/06: Žaloba podaná 11. augusta 2006 – F/Komisia

text:
               30.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/22

         Žaloba podaná 11. augusta 2006 – F/Komisia
   (Vec F-94/06)
   (2006/C 237/39)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: F (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: J. Van Rossum, S. Orlandi a J.-N. Louis, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie riaditeľky DG ADMIN/C „sociálna politika, personál Luxemburg, zdravie, hygiena“ z 23. februára 2006 o odchode žalobcu do dôchodku a o priznaní invalidného dôchodku stanoveného v súlade s ustanoveniami článku 78 ods. 2 Služobného poriadku, so spätnou účinnosťou od 1. februára 2002,

               —

               zaviazať žalovanú zaplatiť žalobcovi sumu stanovenú ex aequo et bono vo výške 15 000 Eur,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza žalobné dôvody veľmi podobné tým, ktoré sa uvádzajú v rámci žaloby vo veci F-44/06, (1) ktorú sám podal.

      (1)  Ú. v. EÚ C 154, 1.7.2006, s. 25.


title: Vec C-248/12 P: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo  6. marca 2014 – Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development/Európska komisia (Odvolanie — EPUZF, EPZFA a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania Európskej únie — Prípustnosť žaloby o neplatnosť — Postavenie odvolateľa, ktorý nie je priamo dotknutý sporným rozhodnutím)

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/2

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 6. marca 2014 – Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development/Európska komisia
   (Vec C-248/12 P) (1)

   ((Odvolanie - EPUZF, EPZFA a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania Európskej únie - Prípustnosť žaloby o neplatnosť - Postavenie odvolateľa, ktorý nie je priamo dotknutý sporným rozhodnutím))
   2014/C 184/02
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development (v zastúpení: K. Brown, solicitor)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: N. Donnelly a P. Rossi, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development/Komisia zo 6. marca 2012, T-453/10, ktorým Všeobecný súd zamietol ako neprípustnú žalobu o čiastočnú neplatnosť rozhodnutia Komisie 2010/399/EÚ z 15. júla 2010, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) [oznámené pod číslom K(2010) 4894] v rozsahu, v akom toto rozhodnutie vylučuje niektoré výdavky vynaložené Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie a Severného Írska (Ú. v. EÚ L 184, s. 6)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development znáša trovy konania vzťahujúce sa na toto odvolanie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 200, 7.7.2012.


title: Vec F-4/09: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  15. apríla 2010 — de Britto Patricio Dias/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Pridelenie — Zmena miesta pridelenia — Záujem služby — Zhoda medzi platovou triedou a pracovným miestom — Právo na obranu — Odôvodnenie)

text:
               5.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/53

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 15. apríla 2010 — de Britto Patricio Dias/Komisia
   (Vec F-4/09) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Pridelenie - Zmena miesta pridelenia - Záujem služby - Zhoda medzi platovou triedou a pracovným miestom - Právo na obranu - Odôvodnenie)
   2010/C 148/93
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Jorge de Britto Patricio Dias (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Massaux, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis Kayser a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o zmene miesta pridelenia žalobcu

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán de Britto Patricio Dias je povinný nahradiť všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 21.3.2009, s. 54.


title: Vec C-41/09: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  3. marca 2011 — Európska komisia/Holandské kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Daň z pridanej hodnoty — Šiesta smernica o DPH — Smernica 2006/112/ES — Uplatnenie zníženej sadzby — Živé zvieratá obvykle určené na prípravu potravín na ľudskú alebo zvieraciu spotrebu — Dodania, dovozy a nákupy koní)

text:
               30.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 130/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. marca 2011 — Európska komisia/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-41/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Daň z pridanej hodnoty - Šiesta smernica o DPH - Smernica 2006/112/ES - Uplatnenie zníženej sadzby - Živé zvieratá obvykle určené na prípravu potravín na ľudskú alebo zvieraciu spotrebu - Dodania, dovozy a nákupy koní)
   2011/C 130/03
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou a W. Roels, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: C. Wissels, M. Noort, M. de Grave a J. Langer, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovaného: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma a C. Blaschke, splnomocnení zástupcovia), Francúzska republika (v zastúpení: B. Beaupère-Manokha, splnomocnená zástupkyňa)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 12 v spojení s prílohou H šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23), a článkov 96, 97, 98 a 99 v spojení s prílohou III smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Znížená sadzba — Dodanie, dovoz a nákup určitých živých zvierat (najmä koní) obvykle neurčených na prípravu alebo výrobu potravín pre ľudskú alebo zvieraciu spotrebu

      Výrok rozsudku

               1.

               Holandské kráľovstvo si tým, že na všetky dodania, dovozy a nákupy koní v rámci Spoločenstva uplatňovalo zníženú sadzbu DPH, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 12 v spojení s prílohou H šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2006/18/ES zo 14. februára 2006, ako aj z článkov 96 až 98 a článku 99 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty v spojení s jej prílohou III.

               2.

               Holandské kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

               3.

               Spolková republika Nemecko a Francúzska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 6.6.2009.


title: Vec T-69/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. decembra 2010 — Poľsko/Komisia ( Aproximácia právnych predpisov — Smernica 2001/18/ES — Vnútroštátne ustanovenia, ktoré sa odchyľujú od harmonizačného opatrenia — Rozhodnutie Komisie o zamietnutí — Neoznámenie v lehote šiestich mesiacov podľa článku 95 ods. 6 prvého pododseku ES )

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/34

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. decembra 2010 — Poľsko/Komisia
   (Vec T-69/08) (1)

   (Aproximácia právnych predpisov - Smernica 2001/18/ES - Vnútroštátne ustanovenia, ktoré sa odchyľujú od harmonizačného opatrenia - Rozhodnutie Komisie o zamietnutí - Neoznámenie v lehote šiestich mesiacov podľa článku 95 ods. 6 prvého pododseku ES)
   2011/C 30/60
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Poľská republika (v zastúpení: pôvodne M. Dowgielewicz, neskôr M. Dowgielewicz, B. Majczyna a M. Jarosz, a napokon M. Szpunar, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: M. Patakia, C. Zadra a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobkyňu: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, splnomocnený zástupca), Helénska republika (v zastúpení: A. Samoni-Rantou a M. Tassopoulou, splnomocnené zástupkyne) a Rakúska republika (v zastúpení: pôvodne E. Riedl, neskôr E. Riedl a C. Pesendorfer, a napokon E. Riedl, C. Pesendorfer, G. Hesse a M. Fruhmann, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2008/62/ES z 12. októbra 2007 týkajúceho sa článkov 111 a 172 poľského návrhu zákona o geneticky modifikovaných organizmoch oznámených Poľskou republikou podľa článku 95 ods. 5 ES, ktoré sú odchýlkami od ustanovení smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/18/ES o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia (Ú. v. EÚ L 16, 2008, s. 17)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie 2008/62/ES z 12. októbra 2007 týkajúce sa článkov 111 a 172 poľského návrhu zákona o geneticky modifikovaných organizmoch oznámených Poľskou republikou podľa článku 95 ods. 5 ES, ktoré sú odchýlkami od ustanovení smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/18/ES o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia, sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Poľskej republiky.

               3.

               Česká republika, Helénska republika a Rakúska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008.


title: Vec C-257/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam (Holandsko) 28. mája 2014 – C. van der Lans/Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam (Holandsko) 28. mája 2014 – C. van der Lans/Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
   (Vec C-257/14)
   2014/C 303/17
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Amsterdam

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: C. van der Lans

      Žalovaný: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ako sa má vykladať pojem „udalosť“ v odôvodnení 14 [nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 (1) z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91]?

               2.

               Mimoriadne okolnosti v zmysle vyššie uvedeného odôvodnenia 14 sa vzhľadom na bod 22 rozsudku Wallentin-Hermann (2) nezhodujú s demonštratívne uvedenými prípadmi vymenovanými v druhej vete odôvodnenia 14, na ktoré sa Súdny dvor v bode 22 spomínaného rozsudku odvoláva ako na udalosti. Je pravda, že udalosti v zmysle vyššie uvedeného bodu 22 nie sú totožné s udalosťami v odôvodnení 14 nariadenia?

               3.

               Ako sa má chápať pojem „mimoriadne okolnosti“, ktoré podľa bodu 23 rozsudku Wallentin-Hermann nadväzujú na udalosť „neočakávaných nedostatkov, ktoré sa týkajú bezpečnosti letu“, v zmysle vyššie uvedeného odôvodnenia 14 [nariadenia], keď neočakávané nedostatky, ktoré sa týkajú bezpečnosti letu, vzhľadom na bod 22 [uvedeného rozsudku] samy osebe nepredstavujú mimoriadne okolnosti, ale sú iba spôsobilé viesť k takýmto okolnostiam?

               4.

               Podľa bodu 23 rozsudku Wallentin-Hermann môže byť technická porucha zahrnutá medzi „neočakávané nedostatky, ktoré sa týkajú bezpečnosti letu“, a preto sa považuje za „udalosť“ v zmysle bodu 22 tohto rozsudku; okolnosti zahŕňajúce spomínanú udalosť môžu byť podľa bodu 23 rozsudku posúdené ako „mimoriadne“, ak sa vzťahujú na udalosť, ktorá sa netýka aktivity dotknutého leteckého dopravcu a nepatrí do jeho účinnej kontroly z dôvodu jej povahy alebo jej pôvodu; podľa bodu 24 treba vyriešenie technickej poruchy vyplývajúcej z nedostatku údržby prístroja považovať za patriace do bežnej aktivity leteckého dopravcu; podľa bodu 25 rozsudku Wallentin-Hermann preto takéto technické poruchy nemôžu predstavovať mimoriadne okolnosti. Zdá sa, že z týchto úvah vyplýva, že technická porucha zaradená medzi „neočakávané nedostatky, ktoré sa týkajú bezpečnosti letu“, predstavuje zároveň udalosť nadväzujúcu na mimoriadne okolnosti a sama osebe môže predstavovať mimoriadnu okolnosť. Ako sa majú vykladať body 22 až 25 rozsudku Wallentin-Hermann, aby sa tým odstránil tento zjavný rozpor?

               5.

               Slovné spojenie „patriace do bežnej aktivity leteckého dopravcu“ sa v judikatúre súdov nižšieho stupňa pravidelne vykladá ako „súvisiace s bežnou aktivitou leteckého dopravcu“ – pričom ide mimochodom o výklad, ktorý je zlučiteľný s holandským slovom „inherent“ („patriace do“) (neoficiálne znenie rozsudku) –, takže napríklad zrážky s vtákmi alebo oblaky popola nie sú považované za udalosti v zmysle bodu 23 rozsudku Wallentin-Hermann. Iná judikatúra vyzdvihuje slovné spojenie: „a nepatrí do jeho účinnej kontroly z dôvodu povahy alebo pôvodu [udalosti]“, uvedené tiež v bode 23. Má sa výraz „patriace do“ vykladať v tom zmysle, že tento pojem zahŕňa iba udalosti patriace do účinnej kontroly leteckého dopravcu?

               6.

               V akom zmysle sa má vykladať bod 26 rozsudku Wallentin-Hermann, resp. ako sa má tento bod vykladať vo svetle odpovede Súdneho dvora na otázky 4 a 5?

               7.

                           a)

                           Pokiaľ sa má na otázku 6 odpovedať v tom zmysle, že technické poruchy zahrnuté medzi neočakávané nedostatky, ktoré sa týkajú bezpečnosti letu, predstavujú mimoriadne okolnosti, ktoré môžu viesť k úspešnému odvolaniu sa na článok 5 ods. 3 nariadenia, ak tieto poruchy vyplývajú z udalosti, ktorá nepatrí do aktivity leteckého dopravcu a nepatrí do jeho účinnej kontroly: znamená to, že technická porucha, ktorá nastala spontánne a nevyplývala z nedostatku údržby, ani nebola zistená v rámci riadnej údržby (vyššie v skutkovom stave uvedené check-y A až D a denné kontroly), môže alebo práve nemôže predstavovať mimoriadnu okolnosť – pokiaľ to nie je možné určiť v rámci týchto riadnych intervalov údržby –, pretože v tom prípade nejde o udalosť v zmysle bodu 26 rozsudku Wallentin-Hermann, a preto nemožno ani určiť, či táto udalosť patrí do aktivity leteckého dopravcu, a teda patrí do jeho účinnej kontroly?

                           b)

                           Pokiaľ sa má na otázku 6 odpovedať v tom zmysle, že technické poruchy zahrnuté medzi neočakávané nedostatky, ktoré sa týkajú bezpečnosti letu, predstavujú udalosti v zmysle bodu 22 rozsudku Wallentin-Hermann a technická porucha nastala spontánne a nevyplývala z nedostatku údržby, ani nebola zistená v rámci riadnej údržby (uvedené check-y A až D a denné kontroly): (ne)patrí uvedená technická porucha v tom prípade do aktivity leteckého dopravcu a patrí alebo práve nepatrí do jeho účinnej kontroly v zmysle vyššie uvedeného bodu 26?

                           c)

                           Pokiaľ sa má na otázku 6 odpovedať v tom zmysle, že technické poruchy zahrnuté medzi neočakávané nedostatky, ktoré sa týkajú bezpečnosti letu, predstavujú udalosti v zmysle bodu 22 rozsudku Wallentin-Hermann a technická porucha nastala spontánne a nevyplývala z nedostatku údržby, ani nebola zistená v rámci riadnej údržby (uvedené check-y A až D a denné kontroly): aké okolnosti nadväzujú na túto technickú poruchu a kedy majú byť posúdené ako mimoriadne, aby boli uplatniteľné v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia?

               8.

               Letecký dopravca sa môže odvolávať na mimoriadne okolnosti len vtedy, ak môže preukázať, že zrušenie/meškanie je spôsobené mimoriadnymi okolnosťami, ktorým sa nedalo zabrániť ani vtedy, keď boli prijaté všetky primerané opatrenia. Je správne usudzovať, že pod prijatím všetkých primeraných opatrení sa rozumie zabránenie vzniku mimoriadnych okolností a nie prijatie opatrení, ktorých cieľom je udržať meškanie v rámci časového rozpätia 3 hodín uvedeného v článku 5 ods. 1 písm. c) bode iii) nariadenia v spojení s bodmi 57 až 61 rozsudku Sturgeon a i. (3)?

               9.

               Na účely obmedzenia meškania v dôsledku technickej poruchy nanajvýš na 3 hodiny treba brať do úvahy v zásade dva druhy opatrení: jednak udržiavanie skladových zásob náhradných súčiastok na viacerých miestach sveta, teda nielen na domovskom letisku leteckého dopravcu, a jednak presmerovanie cestujúcich zmeškaného letu na iný let. Môžu leteckí dopravcovia, pokiaľ ide o otázku, v akej miere majú udržiavať skladové zásoby a na ktorých miestach sveta tak majú urobiť, vychádzať z toho, čo je vo svete leteckých dopravcov bežné, aj v prípade dopravcov, na ktorých sa nariadenie vzťahuje len čiastočne?

               10.

               Je vnútroštátny súd povinný pri zodpovedaní otázky, či boli prijaté všetky primerané opatrenia na účely obmedzenia meškania vzniknutého v dôsledku technických porúch, ktoré ovplyvňujú bezpečnosť letu, zohľadniť okolnosti, ktoré stupňujú dôsledky meškania, napríklad okolnosť, že lietadlo, u ktorého sa vyskytla technická porucha, musí predtým, než sa vráti na domovské letisko, ako to je aj v prejednávanom prípade, pristáť na viacerých letiskách, čím môže vzniknúť ešte väčšia časová strata?

      (1)  Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.

      (2)  Rozsudok Wallentin-Hermann, C-549/07, EU:C:2008:771.

      (3)  Rozsudok Sturgeon a i., C-402/07 a C-432/07, EU:C:2009:716.


title: Vec T-183/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  27. februára 2012 — MIP Metro/ÚHVT — Jacinto (My Little Bear) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Výmaz skoršej národnej ochrannej známky — Zánik predmetu konania — Zastavenie konania“ )

text:
               28.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 126/18

         Uznesenie Všeobecného súdu z 27. februára 2012 — MIP Metro/ÚHVT — Jacinto (My Little Bear)
   (Vec T-183/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Výmaz skoršej národnej ochrannej známky - Zánik predmetu konania - Zastavenie konania)
   2012/C 126/36
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: J.-C. Plate a R. Kaase, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Manuel Jacinto, Lda (S. Paio de Oleiros, Portugalsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. januára 2011 (vec R 494/2010-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Manuel Jacinto, Lda a MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 145, 14.5.2011.


title: Vec C-202/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour administrative d’appel de Nantes (Francúzsko) 13. februára 2014 – Adiamix/Direction départementale des finances publiques – Pôle Gestion fiscale

text:
               30.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 202/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour administrative d’appel de Nantes (Francúzsko) 13. februára 2014 – Adiamix/Direction départementale des finances publiques – Pôle Gestion fiscale
   (Vec C-202/14)
   2014/C 202/16
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour administrative d’appel de Nantes

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Adiamix

      Žalovaný: Direction départementale des finances publiques – Pôle Gestion fiscale

      Prejudiciálne otázky

   Súdny dvor má rozhodnúť o platnosti rozhodnutia Európskej komisie 2004/343/ES zo 16. decembra 2003 o systéme oslobodenia od dane stanovenom článkom 44f všeobecného daňového zákonníka pri prevzatí podnikov v ťažkostiach (1), a to z hľadiska kvalifikácie existujúceho systému pomoci.

      (1)  Rozhodnutie Komisie zo 16. decembra 2003 o systéme pomoci poskytnutej Francúzskom pri prevzatí podnikov v ťažkostiach [neoficiálny preklad] (Ú. v. L 108, s. 38).


title: Vec T-146/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. septembra 2016 – hyphen/EUIPO – Skylotec (Zobrazenie mnohouholníka) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie vo veci zrušenia — Obrazová ochranná známka Európskej únie zobrazujúca mnohouholník — Riadne používanie ochrannej známky — Článok 15 ods.1 druhý pododsek písm. a) a článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Podoba, ktorá sa líši v prvkoch, ktoré nemenia rozlišovaciu spôsobilosť“)

text:
               24.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/33

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. septembra 2016 – hyphen/EUIPO – Skylotec (Zobrazenie mnohouholníka)
   (Vec T-146/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie vo veci zrušenia - Obrazová ochranná známka Európskej únie zobrazujúca mnohouholník - Riadne používanie ochrannej známky - Článok 15 ods.1 druhý pododsek písm. a) a článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Podoba, ktorá sa líši v prvkoch, ktoré nemenia rozlišovaciu spôsobilosť“))
   (2016/C 392/41)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: hyphen GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: M. Gail, M. Hoffmann, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Skylotec GmbH (Neuwied, Nemecko) (v zastúpení: M. De Zorti a M. Helfrich, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 9. marca 2015 (vec R 1506/2014-4) týkajúcemu sa konania vo veci zrušenia medzi Skylotec a hyphen

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 9. marca 2015 (vec R 1506/2014-4) týkajúce sa konania vo veci zrušenia medzi Skylotec GmbH a hyphen GmbH, sa zrušuje v rozsahu, v akom odvolací senát rozhodol, že práva majiteľky zapísanej ochrannej známky Európskej únie sa v súvislosti s tovarmi zapísanými do tried 9 a 25 Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení zrušujú.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti hyphen.

               4.

               Skylotec znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 26.5.2015.


title: vec C-113/07 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  26. marca 2009 — Selex Sistemi Integrati S.p.A./Komisia Európskych spoločenstiev, Európska organizácia pre bezpečnosť letovej prevádzky (Eurocontrol) (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Článok 82 ES — Pojem podnik — Hospodárska činnosť — Medzinárodná organizácia — Zneužitie dominantného postavenia)

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 26. marca 2009 — Selex Sistemi Integrati S.p.A./Komisia Európskych spoločenstiev, Európska organizácia pre bezpečnosť letovej prevádzky (Eurocontrol)
   (vec C-113/07 P) (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Článok 82 ES - Pojem podnik - Hospodárska činnosť - Medzinárodná organizácia - Zneužitie dominantného postavenia)
   2009/C 113/06
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Selex Sistemi Integrati S.p.A. (v zastúpení: F. Sciaudone, R. Sciandone a D. Fioretti, avvocati)

      Ďalší účastníci konania: Komisia Európskych spoločenstiev, Európska organizácia pre bezpečnosť letovej prevádzky (Eurocontrol) (v zastúpení: F. Montag a T. Wessely, Rechtsanwälte)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 12 decembra 2006, Selex Sistemi Integrati/Komisia Európskych spoločenstiev, Eurocontrol (T-155/04), ktorým Súd zamietol žalobu o neplatnosť alebo zmenu rozhodnutia Komisie z 12. februára 2004 odmietajúceho sťažnosť Selex Sistemi Integrati týkajúcu sa údajného porušenia ustanovení Zmluvy ES v oblasti hospodárskej súťaže zo strany Eurocontrol

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Selex Sistemi Integrati SpA znáša okrem svojich vlastných trov konania trovy konania vynaložené Komisiou Európskych spoločenstiev a polovicu trov konania vynaložených Európskou organizáciou pre bezpečnosť letovej prevádzky (Eurocontrol).

               3.

               Európska organizácia pre bezpečnosť letovej prevádzky znáša polovicu trov konania, ktoré vynaložila.

      (1)  Ú. v. EÚ C 117, 26.5.2007.


title: Vec T-629/13: Žaloba podaná 28. novembra 2013 — Molda/Komisia

text:
               1.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/15

         Žaloba podaná 28. novembra 2013 — Molda/Komisia
   (Vec T-629/13)
   2014/C 31/26
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Molda AG (Dahlenburg, Nemecko) (v zastúpení: I. Zenke, M. Vollmer, C. Telschow a A. Schulze, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje:

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie 2013/448/EU z 5. septembra 2013 o vnútroštátnych vykonávacích opatreniach na prechodné bezodplatné pridelenie emisných kvót skleníkových plynov v súlade s článkom 11 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES v časti, v ktorej článok 1 ods. 1 žalobkyni zamieta pridelenie kvót ako odškodnenie za neprimerané ťažkosti za tretie obchodovacie obdobie na trhu s emisiami pre roky 2013 až 2020 podľa § 9 ods. 5 nemeckého zákona o obchodovaní s emisiami skleníkových plynov,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody:

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality
               Žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie odporuje zásade proporcionality, pretože zákaz pridelenia emisných kvót ako odškodnenia za neprimerané ťažkosti je s ohľadom na cieľ stanovený žalovanou nesprávny a okrem toho je hrubo neprimeraný v pomere k nevýhode, ktorá tým žalobkyni vzniká. Subsidiárne žalobkyňa na tomto mieste uvádza, že rozhodnutie 2011/278/EU (1) je v rozpore s právom Európskej únie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení zásady subsidiarity
               V rámci tohto žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore so zásadou subsidiarity, v zmysle ktorej sa musí činnosť Európskej únie obmedziť len na nevyhnutný rozsah. Na rozdiel od názoru, ktorý zastáva žalobkyňa, členským štátom (aj keď len v obmedzenom rozsahu) je ponechané právo stanoviť pravidlá prideľovania kvót. K právnej úprave, ktorej prijatie naďalej patrí do právomoci členských štátov, patrí úprava odškodnenia za neprimerané ťažkosti ako vyplýva z § 9 ods. 5 nemeckého zákona o obchodovaní s emisiami skleníkových plynov.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení práva štátnej pomoci Európskej únie
               Žalobkyňa v rámci tohto žalobného dôvodu tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore so základnými pravidlami práva štátnej pomoci Európskej únie, v zmysle ktorých sa podnikom, ktoré sa dostali do finančných ťažkostí a ktoré prijmú dlhodobý program reštrukturalizácie, môže priznať finančná podpora v podobe reštrukturalizačnej štátnej pomoci. Takúto štátnu pomoc nemôže žalovaná zakázať.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na zásahu do základných práv
               V tejto súvislosti žalobkyňa uvádza, že napadnuté rozhodnutie zasahuje do jej základného práva na slobodné podnikanie, slobodu povolania a práva vlastniť majetok, pričom takéto zásahy nie sú odôvodnené Európskou úniou uznanými cieľmi všeobecného záujmu, ani ochranou práv a slobôd iných.

      (1)  2011/278/EÚ: Rozhodnutie Komisie z 27. apríla 2011, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES, platné v celej Únii [oznámené pod číslom K(2011) 2772] (Ú. v. EÚ L 130, s. 1).


title: Vec C-202/13: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  18. decembra 2014 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Spojené kráľovstvo] – The Queen, na žiadosť: Sean Ambrose McCarthy, Helena Patricia McCarthy Rodriguez, Natasha Caley McCarthy Rodriguez/Secretary of State for the Home Department (Občianstvo Európskej únie — Smernica 2004/38/ES — Právo občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa na území členských štátov — Právo vstupu — Štátny príslušník tretieho štátu, rodinný príslušník občana Únie, s povolením na pobyt udeleným členským štátom — Vnútroštátna právna úprava, ktorá podmieňuje vstup na vnútroštátne územie predchádzajúcim získaním povolenia na vstup — Článok 35 smernice 2004/38/ES — Článok 1 protokolu (č. 20) o uplatňovaní určitých aspektov článku 26 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na Spojené kráľovstvo a Írsko)

text:
               23.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/5

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 18. decembra 2014 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) – Spojené kráľovstvo] – The Queen, na žiadosť: Sean Ambrose McCarthy, Helena Patricia McCarthy Rodriguez, Natasha Caley McCarthy Rodriguez/Secretary of State for the Home Department
   (Vec C-202/13) (1)

   ((Občianstvo Európskej únie - Smernica 2004/38/ES - Právo občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa na území členských štátov - Právo vstupu - Štátny príslušník tretieho štátu, rodinný príslušník občana Únie, s povolením na pobyt udeleným členským štátom - Vnútroštátna právna úprava, ktorá podmieňuje vstup na vnútroštátne územie predchádzajúcim získaním povolenia na vstup - Článok 35 smernice 2004/38/ES - Článok 1 protokolu (č. 20) o uplatňovaní určitých aspektov článku 26 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na Spojené kráľovstvo a Írsko))
   (2015/C 065/07)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: The Queen, na žiadosť: Sean Ambrose McCarthy, Helena Patricia McCarthy Rodriguez, Natasha Caley McCarthy Rodriguez

      Žalovaný: Secretary of State for the Home Department

      Výrok rozsudku

   Článok 35 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, ako aj článok 1 Protokolu (č. 20) o uplatňovaní určitých aspektov článku 26 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na Spojené kráľovstvo a Írsko, sa majú vykladať v tom zmysle, že neumožňujú členskému štátu, ktorý sleduje cieľ všeobecnej prevencie, uložiť rodinným príslušníkom občana Únie, ktorí nie sú štátnymi príslušníkmi členského štátu a sú držiteľmi platných pobytových preukazov vydaných podľa článku 10 smernice 2004/38 orgánmi iného členského štátu, povinnosť v zmysle vnútroštátneho práva získať na to, aby mohli vstúpiť na jeho územie, povolenie na vstup, akým je doklad rodinného príslušníka EHP (Európskeho hospodárskeho priestoru).

      (1)  Ú. v. EÚ C 189, 29.6.2013.


title: Vec C-611/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 23. decembra 2010 — Waldemar Hudzinski/Agentur für Arbeit Wesel — Familienkasse

text:
               2.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 23. decembra 2010 — Waldemar Hudzinski/Agentur für Arbeit Wesel — Familienkasse
   (Vec C-611/10)
   2011/C 103/19
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Waldemar Hudzinski

      Žalovaný: Agentur für Arbeit Wesel — Familienkasse

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 14a ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1408/71 (1) vykladať tak, že odníma členskému štátu, ktorý je podľa tohto nariadenia nepríslušný, oprávnenie priznať na základe svojej vnútroštátnej právnej úpravy rodinné dávky pracovníkovi len prechodne zamestnanému na jeho území v každom prípade vtedy, keď samotný pracovník, ako ani jeho deti v nepríslušnom štáte nebývajú ani sa tam zvyčajne nezdržiavajú?

      (1)  Nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35), v znení zmien a doplnkov.


title: Vec T-204/17: Žaloba podaná 5. apríla 2017 – Alfa Laval Flow Equipement (Kunshan)/Komisia

text:
               22.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/39

         Žaloba podaná 5. apríla 2017 – Alfa Laval Flow Equipement (Kunshan)/Komisia
   (Vec T-204/17)
   (2017/C 161/55)
   Jazyk konania: švédčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Alfa Laval Flow Equipement (Kunshan) Co. Ltd (Kunshan, Čínska ľudová republika) (v zastúpení: A. Johansson a C. Dackö, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               čiastočne zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/141 z 26. januára 2017, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitého príslušenstva na rúry a rúrky z nehrdzavejúcej ocele používaného na zváranie na tupo, tiež dokončeného, s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a na Taiwane (ďalej len „vykonávacie nariadenie“) v rozsahu, v akom sa týka príslušenstva na rúry a rúrky z nehrdzavejúcej ocele používanému na zváranie na tupo s priemernou drsnosťou povrchu nižšou ako 0,8 mikrometra zvnútra príslušenstva na rúry a rúrky z nehrdzavejúcej ocele, ale nie na jeho povrchu,

               —

               subsidiárne zrušil vykonávacie nariadenie v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               subsidiárne v druhom rade zrušil vykonávacie nariadenie v celom rozsahu, a

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nedodržaní práva na obhajobu.
               Žalobkyňa tvrdí, že definícia výrobku, ktorý bol prešetrovaný, sa medzi konečným vydaním revidovaného dokumentu a prijatím vykonávacieho nariadenia zmenila v neprospech žalobkyne. Žalobkyňa tvrdí, že Komisia následne uviedla, že sa uvažovalo o podstatnej zmene. Žalobkyňa však pred vstupom tohto nariadenia do platnosti nemala možnosť sa k tejto zmene vyjadriť. Žalobkyňa uvádza, že Komisia v žiadnom štádiu prešetrovania neinformovala dotknutých účastníkov konania o tom, že sa požiadavka na drsnosť povrchu výrobkov, pri ktorých sa clo neuplatní, môže vzťahovať tak na ich vnútro, ako aj na ich povrch, čím sa odlišuje od európskych noriem pre sanitárne príslušenstvo. Žalobkyňa tak legitímne očakávala, že vylúčenie výrobkov zodpovedá uvedenému cieľu vylúčiť sanitárne príslušenstvo, a nemala skutočnú možnosť vyjadriť sa k rozsahu vylúčenia výrobkov.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nedodržaniu povinnosti odôvodnenia.
               Žalobkyňa tvrdí, že Komisia pri žiadnej príležitosti neuviedla dôvody rozlišovania medzi sanitárnym príslušenstvom s vnútornou drsnosťou povrchu nižšou ako 0,8 mikrometra a vonkajšou drsnosťou povrchu väčšou ako 0,8 mikrometra na jednej strane a sanitárnym príslušenstvom s vnútornou aj vonkajšou drsnosťou povrchu nižšou ako 0,8 mikrometra na druhej strane. Žalobkyňa uvádza, že zavedenie takéhoto rozlišovania znamená, že dôvody Komisie na vylúčenie výrobkov sú nelogické a nie sú v súlade s definíciou výrobkov uvedenou v článku 1 vykonávacieho nariadenia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na nesplnení povinnosti dôkladne a nestranne posúdiť všetky relevantné aspekty individuálneho prípadu.
               Žalobkyňa tvrdí, že rozlišovanie medzi rôznym sanitárnym príslušenstvom nie je pravdepodobne založené na dôkladnom posúdení, ale sa zdá byť iba výsledkom nepodloženej požiadavky subjektu, ktorý sa do prešetrovania zapojil oveľa neskôr. Žalobkyňa uvádza, že Komisia si tým, že neurobila hlbšie prešetrenie následkov takéhoto rozlišovania a jeho vplyvu na dosiahnutie cieľa uvedeného v odôvodneniach vykonávacieho nariadenia, nesplnila svoju povinnosť dôkladne a nestranne posúdiť relevantné aspekty.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení.
               Žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď s úmyslom vylúčiť sanitárne príslušenstvo, ktoré nekonkuruje priemyslovému príslušenstvu podnikov EÚ, stanovila kritériá vylúčenia, ktoré viedli k vylúčeniu iba malej časti sanitárneho príslušenstva používaného v rámci EÚ. Väčšina sanitárneho príslušenstva tak podlieha clu, aj keď nekonkuruje priemyselným výrobkom EÚ. Žalobkyňa uvádza, že Komisia vyvodila zo získaných dokumentov jednoznačne nesprávny záver, a že tiež vychádzala z nesprávnych informácií.


title: Vec C-412/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Queen’s Bench Division) (Spojené kráľovstvo) 18. augusta 2010 — Deo Antoine Homawoo/GMF Assurances SA

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Queen’s Bench Division) (Spojené kráľovstvo) 18. augusta 2010 — Deo Antoine Homawoo/GMF Assurances SA
   (Vec C-412/10)
   ()
   2010/C 301/12
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (Queen’s Bench Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Deo Antoine Homawoo

      Žalovaná: GMF Assurances SA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 31 a 32 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 864/2007 (1) z 11. júla 2007 o rozhodnom práve pre mimozmluvné záväzky (Rím II) v spojení s článkom 297 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladať tak, že vnútroštátny súd má použiť nariadenie Rím II, a najmä článok 15 písm. c) tohto nariadenia, na prípad, v ktorom ku skutočnosti, ktorá spôsobila škodu, došlo 29. augusta 2007?

               2.

               Má na odpoveď na otázku 1 vplyv niektorá z týchto okolností:

                           i)

                           konanie o náhradu škody sa začalo 8. januára 2009;

                           ii)

                           vnútroštátny súd do 11. januára 2009 neurčil rozhodné právo?

      (1)  Ú. v. EÚ L 199, s. 40.


title: Uznesenie Súdneho dvora (druhá komora) z  1. decembra 2005  vo veci C-447/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Landesgericht Innsbruck): Autohaus Ostermann GmbH proti VAV Versicherungs AG (Článok 104 ods. 3 druhý pododsek rokovacieho poriadku — Poistenie občianskoprávnej zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel — Smernica 2000/26/ES — Lehota stanovená poisťovni na preskúmanie žiadosti o náhradu škody)

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/12

      UZNESENIE SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 1. decembra 2005
   vo veci C-447/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Landesgericht Innsbruck): Autohaus Ostermann GmbH proti VAV Versicherungs AG (1)

   (Článok 104 ods. 3 druhý pododsek rokovacieho poriadku - Poistenie občianskoprávnej zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel - Smernica 2000/26/ES - Lehota stanovená poisťovni na preskúmanie žiadosti o náhradu škody)
   (2006/C 60/26)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-447/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Landesgericht Innsbruck (Rakúsko) z 30. septembra 2004 a doručený Súdnemu dvoru 27. októbra 2004, ktorý súvisí s konaním: Autohaus Ostermann GmbH proti VAV Versicherungs AG, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans (spravodajca), sudcovia R. Schintgen, R. Silva de Lapuerta, G. Arestis a J. Klučka, generálny advokát: P. Léger, tajomník: R. Grass, vydal 1. decembra 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:
   Článok 4 ods. 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/26/ES zo 16. mája 2000 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel a o zmene a doplnení smerníc Rady č. 73/239/EHS a 88/357/EHS (Štvrtá smernica o poistení motorových vozidiel) sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnemu predpisu, ktorý umožňuje poškodenému podať žalobu proti poisťovni po určení primeranej lehoty na zaplatenie, ktorá nepresahuje trojmesačnú lehotu stanovenú v uvedenom ustanovení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 314, 18.12.2004.


title: Vec C-438/16 P: Odvolanie podané 4. augusta 2016: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 26. mája 2016 v spojených veciach T-479/11 a T-157/12

text:
               24.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/12

         Odvolanie podané 4. augusta 2016: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 26. mája 2016 v spojených veciach T-479/11 a T-157/12
   (Vec C-438/16 P)
   (2016/C 392/15)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: B. Stromsky a D. Grespan, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Francúzska republika, IFP Énergies nouvelles

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 26. mája 2015 v spojených veciach T-479/11 a T-157/12, Francúzska republika a IFP Énergies nouvelles/Európska komisia,

               —

               vrátiť vec Všeobecnému súdu na nové prejednanie a rozhodnúť, že o trovách konania sa rozhodne v spore vo veci samej.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia predkladá tri odvolacie dôvody na podporu svojho odvolania, ktoré sa všetky týkajú porušenia článku 107 ods. 1 ZFEÚ a konkrétne nesprávneho právneho posúdenia týkajúceho sa spôsobu preukázania existencie výhody vyplývajúcej pre podnik z implicitne neobmedzenej záruky z dôvodu jeho postavenia.
   Vo svojom prvom odvolacom dôvode Komisia tvrdí, že sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho výkladu pojmu schéma pomoci tým, že nezohľadnil schopnosť opatrenia poskytnúť výhodu, čo zahŕňa neprávne právne posúdenie povahy dôkazu, ktorý má Komisia predložiť na preukázanie existencie výhody vyplývajúcej pre podnik z jeho postavenia podniku EPIC (verejná inštitúcia priemyselnej a obchodnej povahy).
   Druhý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení Všeobecného súdu, pokiaľ ide o rozsah vyvrátiteľnej domnienky o existencii výhody vyplývajúcej z implicitne neobmedzenej záruky a spôsobu jej vyvrátenia.
   Tretí odvolací dôvod vychádza z nesprávneho právneho posúdenia Všeobecného súdu, pokiaľ ide o pôsobnosť domnienky o existencii výhody vyplývajúcej z neobmedzenej záruky: táto domnienka by sa mala logicky uplatniť aj na vzťahy podniku, ktorému je záruka poskytnutá, s jeho dodávateľmi a zákazníkmi.


title: Vec C-669/13 P: Odvolanie podané 16. decembra 2013 : Mundipharma GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 16. októbra 2013 vo veci T-328/12, Mundipharma GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               22.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 85/13

         Odvolanie podané 16. decembra 2013: Mundipharma GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 16. októbra 2013 vo veci T-328/12, Mundipharma GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-669/13 P)
   2014/C 85/24
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Mundipfarma GmbH (v zastúpení: F. Nielsen, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie (tretia komora) zo 16. októbra 2013 (vec T-328/12),

               —

               zaviazať žalovaného a odporcu v odvolacom konaní na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Všeobecný súd v napadnutom rozsudku neuznal existenciu pravdepodobnosti zámeny medzi kolidujúcimi obchodnými známkami OXYGESIC a Maxigesic a neuznal teda podmienku pre uplatnenie 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 (1). Napadnutý rozsudok sa podľa odvolateľky zakladá na skreslených okolnostiach a obsahuje nezrovnalosti týkajúce sa logického myslenia. Porušuje právo Únie, totiž článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009. Pri správnom vecnom a nerozporuplnom posúdení skutkového stavu mal Všeobecný súd dospieť ku kladnému posúdeniu pravdepodobnosti zámeny kolidujúcich obchodných známok a mal preto vyhovieť žalobe podanej proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 23. mája 2012.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec T-286/10 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  22. júla 2010 — Fondation IDIAP/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Šiesty rámcový program v oblasti výskumu, technologického rozvoja a demonštračných činností — List potvrdzujúci závery finančného auditu — Návrh na odklad výkonu a na nariadenie predbežných opatrení — Neexistencia naliehavosti“ )

text:
               25.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/15

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 22. júla 2010 — Fondation IDIAP/Komisia
   (Vec T-286/10 R)
   (Predbežné opatrenie - Šiesty rámcový program v oblasti výskumu, technologického rozvoja a demonštračných činností - List potvrdzujúci závery finančného auditu - Návrh na odklad výkonu a na nariadenie predbežných opatrení - Neexistencia naliehavosti)
   2010/C 260/20
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fondation de l’Institut de recherche IDIAP (Martigny, Švajčiarsko) (v zastúpení: G. Chapus-Rapin, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Dintilhac a A. Sauka, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu listu Komisie z 11. mája 2010 potvrdzujúceho závery finančného auditu týkajúceho sa výkazu nákladov, ktoré predložila žalobkyňa za obdobie od 1. októbra 2006 do 30. septembra 2007, pokiaľ ide o projekt Amida, ako aj za obdobie od 1. januára 2006 do 31. decembra 2007, pokiaľ ide o projekty Bacs a Dirac

      Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní o veci samej.


title: Vec T-152/06: Žaloba podaná  6. júna 2006  – NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket/Komisia

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/37

         Žaloba podaná 6. júna 2006 – NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket/Komisia
   (Vec T-152/06)
   (2006/C 178/67)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB (Štokholm, Švédsko) (v zastúpení: M. Merola a L. Armati, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               rozhodnúť o prípustnosti žaloby,

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie,

               —

               nariadiť Komisii začať konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 88 ods. 2 ES,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca napáda rozhodnutie Komisie nepokračovať v prešetrovaní žalobcovej sťažnosti týkajúcej sa troch druhov subvencií poskytnutých Stockholm Visitors Board AB (ďalej len „SVB“), menovite: ročný príspevok z rozpočtu mesta Stockholm v prospech SVB, pravidelná úhrada strát SVB na preddavku na daň jej materskou spoločnosťou a prednostný prístup k verejnému majetku za účelom poskytovania služieb zahrnutých v karte Stockholm. Komisia dospela k záveru, že tieto opatrenia neboli protiprávnou štátnou pomocou.
   Žalobca tvrdí, že prijatím sporného rozhodnutia Komisia porušila niekoľko ustanovení Zmluvy a nariadenia č. 659/1999 (1).
   Žalobca sa dovoláva porušenia článku 88 ods. 3 ES, ako aj článku 4 nariadenia č. 659/1999, ktorého sa Komisia dopustila nezačatím konania vo veci formálneho zisťovania. Podľa žalobcu si Komisia bola vedomá existencie štátnej pomoci, a nemala dostatočné podklady pre potvrdenie skutočnosti, že všetky opatrenia bolo možné kvalifikovať ako existujúcu štátnu pomoc.
   Po druhé, žalobca tvrdí, že Komisia nesprávne aplikovala článok 87 a 86 ods. 2 ES v rozsahu v akom uviedla, že náhrada za poskytovanie informačných služieb turistom spadá do pôsobnosti pravidiel o službách všeobecného hospodárskeho záujmu.
   Po tretie, žalobca tvrdí, že Komisia nesprávne aplikovala článok 87 a 88 ES, ako aj článok 1 písm. b) nariadenia č. 659/1999, v rozsahu v akom uviedla, že ak sa mala náhrada za poskytovanie informačných služieb turistom považovať za štátnu pomoc, šlo o existujúcu štátnu pomoc, a nie protiprávnu štátnu pomoc, a v každom prípade bola zlučiteľná so spoločným trhom.
   Po štvrté, žalobca tvrdí, že sa Komisia dopustila omylu v aplikácii článku 87 ods. 1 a 88 ods. 3 ES usúdením, že obchodné aktivity SVB boli vykonávané v trhových podmienkach, a preto neboli financované zo štátnej pomoci. Žalobca najmä zdôrazňuje, že Komisia nezaujala stanovisko vo vzťahu k úhrade strát SVB jej materskou spoločnosťou vo výlučnom vlastníctve Mestskej rady.
   Na záver sa žalobca dovoláva porušenia povinnosti odôvodnenia, ako aj porušenia všeobecnej zásady správneho úradného postupu spočívajúceho v neúmernom trvaní predbežného zisťovania.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999, ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES, Ú. v. ES L 83, 1999, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).