201806290581986302018/C 249/318032016TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180606252622Vec T-803/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2018 – Glaxo Group/EUIPO – Celon Pharma (SALMEX) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Európskej únie SALMEX — Skoršia národná trojrozmerná ochranná známka — Právomoc odvolacieho senátu preskúmať ex offo riadne používanie skoršej ochrannej známky — Článok 64 ods. 1 a článok 76 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 71 ods. 1 a článok 95 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
 ---documentbreak--- C2492018SK2520120180606SK0031252262Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2018 – Glaxo Group/EUIPO – Celon Pharma (SALMEX)
   (Vec T-803/16) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Európskej únie SALMEX — Skoršia národná trojrozmerná ochranná známka — Právomoc odvolacieho senátu preskúmať ex offo riadne používanie skoršej ochrannej známky — Článok 64 ods. 1 a článok 76 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 71 ods. 1 a článok 95 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)“2018/C 249/31Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Glaxo Group Ltd (Brentford, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Baran, T. St Quintin, S. Wickenden, barristers, E. Morris a R. Jacob, solicitors)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Hanf, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Celon Pharma S.A. (Łomianki, Poľsko) (v zastúpení: M. Krasiński, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 31. augusta 2016 (vec R 2108/2015-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Glaxo Group a Celon Pharma

      Výrok rozsudku

            1.

            Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 31. augusta 2016 (vec R 2108/2015-4) sa zrušuje.

            2.

            EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Glaxo Group Ltd v konaní pred Všeobecným súdom.

            3.

            Celon Pharma S.A. znáša svoje vlastné trovy konania súvisiace s konaním pred Všeobecným súdom.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 22, 23.1.2017.


201806290261986482018/C 249/062232018CJC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL201803273423Vec C-223/18 P: Odvolanie podané 27. marca 2018: Deichmann SE proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 17. januára 2018 vo veci T-68/16, Deichmann SE/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
 ---documentbreak--- C2492018SK330120180327SK00063342Odvolanie podané 27. marca 2018: Deichmann SE proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 17. januára 2018 vo veci T-68/16, Deichmann SE/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   (Vec C-223/18 P)2018/C 249/06Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Odvolateľka: Deichmann SE (v zastúpení: C. Onken, Rechtsanwältin)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo a Munich, SL

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

            —

            zrušil rozhodnutie Všeobecného súdu zo 17. januára 2018 vo veci T-68/17,

            —

            zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 4. decembra 2015 vo veci R 2345/2014-4,

            —

            alternatívne vrátil vec Všeobecnému súdu Európskej únie,

            —

            uložil ďalšiemu účastníkovi konania a vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy prvostupňového a odvolacieho konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 51 ods. 1 písm. a) a článok 15 ods. 1 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva [teraz článok 58 ods. 1 písm. a) a článok 18 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 (
         1
      ) zo 14. júna 2017 o ochrannej známke Európskej únie, ďalej len „nariadenie o ochrannej známke Európskej únie“] v niekoľkých ohľadoch. Všeobecný súd najmä nesprávne určil význam pojmu „ochranná známka“ v článku 51 ods. 1 písm. a) a článku 15 ods. 1 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.

            (1)

            Po prvé Všeobecný súd nesprávne posúdil význam a právne dôsledky určenia druhu predmetnej ochrannej známky. Vychádzal z nesprávneho predpokladu, že nie je relevantné, či je napadnutá ochranná známka klasifikovaná ako obrazová ochranná známka alebo pozičná ochranná známka. Rozdiel medzi jednotlivými druhmi ochranných známok má však v skutočnosti významný vplyv na ich predmet, ako aj na spôsob ich používania. Používanie napadnutej ochrannej známky ako obrazovej ochrannej známky sa výrazne líši od spôsobu, akým by sa používala, keby bola pozičnou ochrannou známkou.

            (2)

            Po druhé Všeobecný súd nesprávne určil predmet napadnutej ochrannej známky a napadnutú ochrannú známku považoval za pozičnú ochrannú známku a tak s ňou aj zaobchádzal. Napadnutá ochranná známka je obrazovou ochrannou známkou, keďže bola prihlásená a zapísaná ako obrazová ochranná známka, pričom nebol podaný žiadny opis ani vyhlásenie, ktoré by svedčili o niečom inom. Použitie prerušovaných čiar samo osebe nerobí z obrazovej ochrannej známky pozičnú ochrannú známku.

            (3)

            Z tohto dôvodu Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho predpokladu, že Munich S.L. preukázala riadne používanie svojej ochrannej známky tým, že preukázala predaj topánok, ktoré majú na bočnej strane dve prekrížené čiary. Tento druh používania môže svedčiť len o používaní pozičnej ochrannej známky, nie však o používaní takej obrazovej ochrannej známky ako napadnutá ochranná známka.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ L 154, 2017, s. 1.


201806290711986402018/C 249/584432017TC24920180716SK01SKINFO_JUDICIAL20180530454514Vec T-443/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 30. mája 2018 – António Conde & Companhia/Komisia
 ---documentbreak--- C2492018SK4540120180530SK0058454451Uznesenie Všeobecného súdu z 30. mája 2018 – António Conde & Companhia/Komisia
   (Vec T-443/17) (
         1
      )2018/C 249/58Jazyk konania: angličtinaPredsedníčka prvej komory nariadila výmaz veci.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 293, 4.9.2017.


201807060221994442018/C 259/043702016CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL201805304411Vec C-370/16: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 30. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Novara – Taliansko) – Bruno Dell’Acqua/Eurocom Srl, Regione Lombardia (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Výsady a imunity Európskej únie — Protokol č. 7 — Článok 1 — Nevyhnutnosť predchádzajúceho povolenia Súdneho dvora — Štrukturálne fondy — Finančná pomoc Európskej únie — Exekučné konanie voči vnútroštátnemu orgánu týkajúce sa súm pochádzajúcich z tejto pomoci)
 ---documentbreak--- C2592018SK410120180530SK00044141Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 30. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Novara – Taliansko) – Bruno Dell’Acqua/Eurocom Srl, Regione Lombardia
   (Vec C-370/16) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Výsady a imunity Európskej únie — Protokol č. 7 — Článok 1 — Nevyhnutnosť predchádzajúceho povolenia Súdneho dvora — Štrukturálne fondy — Finančná pomoc Európskej únie — Exekučné konanie voči vnútroštátnemu orgánu týkajúce sa súm pochádzajúcich z tejto pomoci)“2018/C 259/04Jazyk konania: taliančina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Novara

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Bruno Dell’Acqua

      Žalovaný: Eurocom Srl, Regione Lombardia

      za účasti: Renato Quattrocchi, Antonella Pozzoli, Loris Lucini, Diego Chierici, Nicoletta Malaraggia, Elio Zonca, Sonia Fusi, Danilo Cattaneo, Alberto Terraneo, Luigi Luzzi

      Výrok rozsudku

   Článok 1 posledná veta Protokolu (č. 7) o výsadách a imunitách Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že predchádzajúce povolenie Súdneho dvora nie je potrebné, ak tretia osoba začne exekučné konanie formou prikázania pohľadávky voči orgánu členského štátu, ktorý má zodpovedajúci dlh voči dlžníkovi tretej osoby, ktorý je prijímateľom finančných prostriedkov poskytovaných na vykonávanie projektov spolufinancovaných z Európskeho sociálneho fondu.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 383, 17.10.2016.


201807060691994322018/C 259/504562017TC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180608363611Vec T-456/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 8. júna 2018 – Lupu/EUIPO – Dzhihangir (Djili soy original DS) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Djili soy original DS — Skoršia národná slovná ochranná známka DJILI — Relatívny dôvod zamietnutia — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“)
 ---documentbreak--- C2592018SK3610120180608SK0050361361Uznesenie Všeobecného súdu z 8. júna 2018 – Lupu/EUIPO – Dzhihangir (Djili soy original DS)
   (Vec T-456/17) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Djili soy original DS — Skoršia národná slovná ochranná známka DJILI — Relatívny dôvod zamietnutia — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“)“2018/C 259/50Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobca: Victor Lupu (Bukurešť, Rumunsko) (v zastúpení: P. Acsinte, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Ibryam Dzhihangir (Silistra, Bulharsko) (v zastúpení: C-R. Romiţan, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 3. mája 2017 (vec R 516/2011-5), týkajúcemu sa námietkového konania medzi V. Lupu a I. Dzhihangir

      Výrok

            1.

            Námietka neprípustnosti je pripojená k veci samej.

            2.

            Žaloba sa zamieta.

            3.

            Victor Lupu znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

            4.

            Ibryam Dzhihangir znáša svoje vlastné trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 309, 18.9.2017.


201807060351994072018/C 259/053822016CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL201805315511Vec C-382/16: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 31. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Rheinland-Pfalz – Nemecko) – Hornbach-Baumarkt-AG/Finanzamt Landau (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sloboda usadiť sa — Daň z príjmov právnických osôb — Právna úprava členského štátu — Určenie zdaniteľného príjmu spoločností — Výhoda poskytnutá bezodplatne spoločnosťou rezidentom spoločnosti nerezidentovi, s ktorou sa nachádza vo vzťahu vzájomnej závislosti — Oprava zdaniteľných príjmov spoločnosti rezidenta — Neexistencia opravy zdaniteľných príjmov v prípade rovnakej výhody poskytnutej spoločnosťou rezidentom druhej spoločnosti rezidentovi, s ktorou sa nachádza v takom vzťahu — Obmedzenie slobody usadiť sa — Odôvodnenie)
 ---documentbreak--- C2592018SK510120180531SK00055151Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 31. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Rheinland-Pfalz – Nemecko) – Hornbach-Baumarkt-AG/Finanzamt Landau
   (Vec C-382/16) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sloboda usadiť sa — Daň z príjmov právnických osôb — Právna úprava členského štátu — Určenie zdaniteľného príjmu spoločností — Výhoda poskytnutá bezodplatne spoločnosťou rezidentom spoločnosti nerezidentovi, s ktorou sa nachádza vo vzťahu vzájomnej závislosti — Oprava zdaniteľných príjmov spoločnosti rezidenta — Neexistencia opravy zdaniteľných príjmov v prípade rovnakej výhody poskytnutej spoločnosťou rezidentom druhej spoločnosti rezidentovi, s ktorou sa nachádza v takom vzťahu — Obmedzenie slobody usadiť sa — Odôvodnenie)“2018/C 259/05Jazyk konania: nemčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Rheinland-Pfalz

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Hornbach-Baumarkt-AG

      Žalovaný: Finanzamt Landau

      Výrok rozsudku

   Článok 43 ES (teraz článok 49 ZFEÚ) v spojení s článkom 48 ES (teraz článok 54 ZFEÚ) sa má vykladať v tom zmysle, že v zásade nebráni takej vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, podľa ktorej sa príjmy spoločnosti usadenej v jednom členskom štáte, ktorá poskytla spoločnosti usadenej v inom členskom štáte, s ktorou sa nachádza vo vzťahu vzájomnej závislosti, výhody za podmienok, ktoré sa odlišujú od podmienok, ktoré by si za rovnakých alebo podobných okolností dojednali vzájomne nezávislé tretie osoby, zohľadnia v takej výške, v akej by boli dosiahnuté, ak by sa uplatnili podmienky dojednané medzi týmito tretími osobami a ktoré by boli predmetom opravy, pričom k takejto oprave zdaniteľných príjmov nedochádza v prípade, že tieto výhody poskytla spoločnosť rezident inej spoločnosti rezidentovi, s ktorou sa nachádza vo vzťahu vzájomnej závislosti. Vnútroštátnemu súdu však prináleží preskúmať, či právna úprava dotknutá vo veci samej umožňuje daňovníkovi rezidentovi preukázať, že podmienky boli dojednané z obchodných dôvodov, ktoré vyplývajú z jeho postavenia spoločníka spoločnosti nerezidenta.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 343, 19.9.2016.


201807060271993522018/C 259/23732018CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180202171711Vec C-73/18 P: Odvolanie podané 2. februára 2018: Cotécnica, S.C.C.L. proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 20. novembra 2017 vo veci T-465/16, Cotécnica / EUIPO – Visán Industrias Zootécnicas (Cotecnica OPTIMA)
 ---documentbreak--- C2592018SK1710120180202SK0023171171Odvolanie podané 2. februára 2018: Cotécnica, S.C.C.L. proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 20. novembra 2017 vo veci T-465/16, Cotécnica / EUIPO – Visán Industrias Zootécnicas (Cotecnica OPTIMA)
   (Vec C-73/18 P)2018/C 259/23Jazyk konania: španielčina
      Účastníci konania

      Odvolateľka: Cotécnica, S.C.C.L. (v zastúpení: J. C. Erdozain López, J. Galán López a L. Montoya Terán, abogados)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo a Visán Industrias Zootécnicas
   Uznesením zo 7. júna 2018 Súdny dvor (siedma komora) zamietol odvolanie ako zjavne nedôvodné a rozhodol, že Cotécnica, S.C.C.L. znáša svoje vlastné trovy konania.


201807060041993992018/C 259/372932018CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180426262722Vec C-293/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 26. apríla 2018 – Sindicato Nacional de CCOO de Galicia/Unión General de Trabajadores de Galicia (UGT), Universidad de Santiago de Compostela, Confederación Intersindical Gallega
 ---documentbreak--- C2592018SK2620120180426SK0037262272Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 26. apríla 2018 – Sindicato Nacional de CCOO de Galicia/Unión General de Trabajadores de Galicia (UGT), Universidad de Santiago de Compostela, Confederación Intersindical Gallega
   (Vec C-293/18)2018/C 259/37Jazyk konania: španielčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Sindicato Nacional de CCOO de Galicia

      Žalované: Unión General de Trabajadores de Galicia (UGT), Universidad de Santiago de Compostela, Confederación Intersindical Gallega

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Má sa predpokladať, že pracovníci zamestnaní na základe článku 20 Ley 14/2011, de 1 de junio, de la Ciencia, la Tecnología y la Innovación (zákon č. 14/2011 z 1. júna 2011 o vede, technológii a inovácii), spadajú do pôsobnosti Rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, ktorá viedla k prijatiu smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 (
                  1
               )?

            2.

            Mala by sa náhrada pri zániku pracovnej zmluvy považovať za pracovnoprávnu podmienku podľa doložky 4 rámcovej dohody?

            3.

            V prípade kladných odpovedí na dve predchádzajúce otázky: mal by sa zánik pracovnej zmluvy pracovníkov zamestnaných na základe Ley 14/2011, de 1 de junio, de la Ciencia, la Tecnología y la Innovación (zákon č. 14/2011 z 1. júna 2011 o vede, technológii a inovácii), považovať za porovnateľný so zánikom zmluvy na dobu neurčitú z objektívnych dôvodov podľa článku 52 Estatuto de los Trabajadores (zákonník práce)?

            4.

            V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku: existuje nejaký zákonný dôvod pre uvedené rozdiely?

      (
         1
      )	Smernica Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. EÚ L 175, 1999, s. 43).


201807060151993632018/C 259/241402018CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180222171822Vec C-140/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakúsko) 22. februára 2018 – Humbert Jörg Köfler a i.
 ---documentbreak--- C2592018SK1720120180222SK0024172182Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakúsko) 22. februára 2018 – Humbert Jörg Köfler a i.
   (Vec C-140/18)2018/C 259/24Jazyk konania: nemčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesverwaltungsgericht Steiermark

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Sťažovatelia: Humbert Jörg Köfler, Wolfgang Leitner, Joachim Schönbeck, Wolfgang Semper

      Dotknutý orgán: Bezirkshauptmannschaft Murtal

      za účasti: Finanzpolizei

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Majú sa článok 56 ZFEÚ, ako aj smernica 96/71/ES Európskeho Parlamentu a Rady zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb (
                  1
               ) a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/67/EÚ z 15. mája 2014 o presadzovaní smernice 96/71/ES (
                  2
               ) vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej norme, ktorá za porušenie formálnych povinností pri cezhraničnom pridelení pracovníkov, akým je porušenie povinnosti odovzdať mzdové podklady zo strany poskytovateľa pracovníkov prijímajúcemu zamestnávateľovi, stanovuje veľmi vysoké peňažné pokuty, najmä vysoké minimálne sankcie, ktoré sa ukladajú kumulatívne za každého dotknutého pracovníka?

            2.

            V prípade, že už odpoveď na prvú otázku nebude kladná:
            Majú sa článok 56 ZFEÚ, ako aj smernica 96/71/ES Európskeho Parlamentu a Rady zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/67/EÚ z 15. mája 2014 o presadzovaní smernice 96/71/ES vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby sa za porušenia formálnych povinností v prípade cezhraničného pridelenia pracovníkov ukladali kumulatívne pokuty bez ohraničenia ich maximálnej výšky?

            3.

            V prípade zápornej odpovede na prvú alebo druhú otázku:
            Má sa článok 49 ods. 3 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej norme, ktorá za nedbanlivostné delikty stanovuje neobmedzene vysoké peňažné pokuty a viacročné náhradné tresty odňatia slobody?

      (
         1
      )	Ú. v. ES L 18, 1997, s. 1; Mim. vyd. 05/002, s. 431.
   (
         2
      )	Ú. v. EÚ L 159, 2014, s. 11.


201807060081993462018/C 259/064262016CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL201805295622Vec C-426/16: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 29. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgicko) – Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen, VZW a i./Vlaams Gewest (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana zvierat počas usmrcovania — Osobitné spôsoby zabíjania zvierat podľa náboženských rituálov — Moslimský sviatok obetovania — Nariadenie (ES) č. 1099/2009 — Článok 2 písm. k) — Článok 4 ods. 4 — Povinnosť zabíjať zvieratá na náboženské účely na schválenom bitúnku spĺňajúcom požiadavky nariadenia (ES) č. 853/2004 — Platnosť — Charta základných práv Európskej únie — Článok 10 — Sloboda náboženského vyznania — Článok 13 ZFEÚ — Rešpektovanie národných zvykov týkajúcich sa náboženských rituálov)
 ---documentbreak--- C2592018SK520120180529SK00065262Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 29. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel – Belgicko) – Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen, VZW a i./Vlaams Gewest
   (Vec C-426/16) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana zvierat počas usmrcovania — Osobitné spôsoby zabíjania zvierat podľa náboženských rituálov — Moslimský sviatok obetovania — Nariadenie (ES) č. 1099/2009 — Článok 2 písm. k) — Článok 4 ods. 4 — Povinnosť zabíjať zvieratá na náboženské účely na schválenom bitúnku spĺňajúcom požiadavky nariadenia (ES) č. 853/2004 — Platnosť — Charta základných práv Európskej únie — Článok 10 — Sloboda náboženského vyznania — Článok 13 ZFEÚ — Rešpektovanie národných zvykov týkajúcich sa náboženských rituálov)“2018/C 259/06Jazyk konania: holandčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Limburg, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen Oost-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van West-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Vlaams-Brabant, VZW, Association Internationale Diyanet de Belgique, IVZW, lslamitische Federatie van België, VZW, Rassemblement des Musulmans de Belgique, VZW, Erkan Konak, Chaibi El Hassan

      Žalovaný: Vlaams Gewest

      za účasti: Global Action in the Interest of Animals (GAIA) VZW

      Výrok rozsudku

   Preskúmanie prejudiciálnej otázky neodhalilo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť článku 4 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 1099/2009 z 24. septembra 2009 o ochrane zvierat počas usmrcovania v spojení s jeho článkom 2 písm. k) vzhľadom na článok 10 Charty základných práv Európskej únie a článok 13 ZFEÚ.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 383, 17.10.2016.


201807060181993502018/C 259/251462018CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180223181811Vec C-146/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakúsko) 23. februára 2018 – Humbert Jörg Köfler
 ---documentbreak--- C2592018SK1810120180223SK0025181181Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakúsko) 23. februára 2018 – Humbert Jörg Köfler
   (Vec C-146/18)2018/C 259/25Jazyk konania: nemčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesverwaltungsgericht Steiermark

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Sťažovateľ: Humbert Jörg Köfler

      Dotknutý orgán: Bezirkshauptmannschaft Murtal

      za účasti: Finanzpolizei

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa článok 47 Charty a článok 49 Charty vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej norme, ktorá pre odvolacie konanie kogentne stanovuje príspevok na trovy odvolacieho konania vo výške 20 % uloženého trestu?


201807060381994052018/C 259/074832016CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL201805316721Vec C-483/16: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 31. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – Zsolt Sziber/ERSTE Bank Hungary Zrt (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana spotrebiteľov — Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách — Smernica 93/13/EHS — Článok 7 ods. 1 — Zmluvy o úvere vyjadrené v cudzej mene — Vnútroštátne právne predpisy stanovujúce osobitné procesné požiadavky na spochybnenie nekalej povahy — Zásada ekvivalencie — Charta základných práv Európskej únie — Článok 47 — Právo na účinnú súdnu ochranu)
 ---documentbreak--- C2592018SK610120180531SK00076172Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 31. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – Zsolt Sziber/ERSTE Bank Hungary Zrt
   (Vec C-483/16) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana spotrebiteľov — Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách — Smernica 93/13/EHS — Článok 7 ods. 1 — Zmluvy o úvere vyjadrené v cudzej mene — Vnútroštátne právne predpisy stanovujúce osobitné procesné požiadavky na spochybnenie nekalej povahy — Zásada ekvivalencie — Charta základných práv Európskej únie — Článok 47 — Právo na účinnú súdnu ochranu)“2018/C 259/07Jazyk konania: maďarčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Törvényszék

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Zsolt Sziber

      Žalovaná: ERSTE Bank Hungary Zrt

      za účasti: Mónika Szeder

      Výrok rozsudku

            1.

            Článok 7 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa má vykladať v tom zmysle, že v zásade nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje osobitné procesné požiadavky, o ktoré ide vo veci samej, pre žaloby podané spotrebiteľmi, ktorí uzavreli zmluvy o úvere vyjadrené v cudzej mene obsahujúce podmienku upravujúcu rozdiel medzi výmenným kurzom, ktorý sa uplatní pri poskytnutí úveru, a výmenným kurzom, ktorý sa uplatní pri jeho splatení a/alebo podmienku, ktorá stanovuje možnosť jednostranne zmeniť zmluvu, ktorá poskytovateľovi úveru umožňuje zvýšiť úroky, poplatky a náklady za predpokladu, že určenie nekalej povahy podmienok obsiahnutých v takejto zmluve umožní navrátenie právnej a skutkovej situácie, v ktorej by sa spotrebiteľ nachádzal, ak by takéto nekalé podmienky neexistovali.

            2.

            Smernica 93/13 sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje aj na situácie, ktoré nemajú cezhraničný prvok.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 419, 14.11.2016.


201807060631994542018/C 259/663382018TC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180531495021Vec T-338/18: Žaloba podaná 31. mája 2018 – Saleh Thabet/Rada
 ---documentbreak--- C2592018SK4910120180531SK0066491502Žaloba podaná 31. mája 2018 – Saleh Thabet/Rada
   (Vec T-338/18)2018/C 259/66Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Suzanne Saleh Thabet (Káhira, Egypt) (v zastúpení: B. Kennelly QC, J. Pobjoy, Barrister, G. Martin a C. Enderby Smith, Solicitors)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/466 z 21. marca 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2011/172/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte, a zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2018/465 z 21. marca 2018, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 270/2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte v rozsahu, v akom sa vzťahujú na žalobkyňu,

            —

            konštatoval, že článok 1 ods. 1 rozhodnutia Rady 2011/172/SZBP z 21. marca 2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte a článok 2 ods. 1 nariadenia Rady (EÚ) č. 270/2011 z 21. marca 2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte, sa na žalobkyňu nevzťahuje, a
            uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

            1.

            Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Rada sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď vychádzala z toho, že kritérium pre zaradenie žalobkyne do článku 1 ods. 1 rozhodnutia a do článku 2 ods. 1 nariadenia bolo splnené.

            2.

            Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že článok 1 ods. 1 rozhodnutia a článok 2 ods. 1 nariadenia sú protiprávne, pretože a) im chýba platný právny základ a/alebo b) porušujú zásadu proporcionality.

            3.

            Tretí žalobný dôvod je založený na porušení práv žalobkyne podľa článku 6 ZEÚ v spojení s článkami 2 a 3 ZEÚ a podľa článkov 47 a 48 Charty základných práv Európskej únie v dôsledku toho, že Rada predpokladala, že súdne konanie v Egypte bolo v súlade so základnými ľudskými právami.


201807060341994042018/C 259/085172016CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL201805307711Vec C-517/16: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 30. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Apelacyjny w Gdańsku – Poľsko) – Stefan Czerwiński/Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Gdańsku (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov — Koordinácia systémov sociálneho zabezpečenia — Nariadenie (ES) č. 883/2004 — Vecná pôsobnosť — Článok 3 — Vyhlásenie členských štátov podľa článku 9 — Preklenovací dôchodok — Kvalifikácia — Povinné preddôchodkové systémy — Vylúčenie pravidla sčítania dôb podľa článku 66)
 ---documentbreak--- C2592018SK710120180530SK00087171Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 30. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Apelacyjny w Gdańsku – Poľsko) – Stefan Czerwiński/Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Gdańsku
   (Vec C-517/16) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov — Koordinácia systémov sociálneho zabezpečenia — Nariadenie (ES) č. 883/2004 — Vecná pôsobnosť — Článok 3 — Vyhlásenie členských štátov podľa článku 9 — Preklenovací dôchodok — Kvalifikácia — Povinné preddôchodkové systémy — Vylúčenie pravidla sčítania dôb podľa článku 66)“2018/C 259/08Jazyk konania: poľština
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Apelacyjny w Gdańsku

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Stefan Czerwiński

      Žalovaný: Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Gdańsku

      Výrok rozsudku

            1.

            Zaradenie sociálnej dávky do jednej z častí sociálneho zabezpečenia vymenovaných v článku 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia vykonané príslušným vnútroštátnym orgánom vo vyhlásení vykonanom členským štátom podľa článku 9 ods. 1 tohto nariadenia nemá konečnú povahu. Kvalifikáciu sociálnej dávky môže vykonať dotknutý vnútroštátny súd autonómne a v závislosti od znakov, ktoré sú charakteristické pre dotknutú sociálnu dávku, prípadne aj na základe položenia prejudiciálnej otázky Súdnemu dvoru.

            2.

            Dávka, akou je dávka dotknutá vo veci samej, sa má považovať za „dávku v starobe“ v zmysle článku 3 ods. 1 písm. d) nariadenia č. 883/2004.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 22, 23.1.2017.


201807060721993312018/C 259/516082017TC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180606363722Vec T-608/17: Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. júna 2018 – Grupo Bimbo/EUIPO – DF World of Spices (TAKIS FUEGO) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Späťvzatie prihlášky na zápis počas konania — Zastavenie konania“)
 ---documentbreak--- C2592018SK3620120180606SK0051362372Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. júna 2018 – Grupo Bimbo/EUIPO – DF World of Spices (TAKIS FUEGO)
   (Vec T-608/17) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Späťvzatie prihlášky na zápis počas konania — Zastavenie konania“)“2018/C 259/51Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Grupo Bimbo, SAB de CV (Mexiko, Mexiko) (v zastúpení: N. A. Fernández Fernández-Pacheco, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: V. Ruzek, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: DF World of Spices GmbH (Dissen, Nemecko) (v zastúpení: A. Ebert-Weidenfeller, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 4. júla 2017 (vec R 2300/2016-4), týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami DF World of Spices GmbH a Grupo Bimbo, SAB de CV

      Výrok

            1.

            Konanie o žalobe sa zastavuje.

            2.

            Grupo Bimbo, SAB de CV je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 369, 30.10.2017.


201807060751994162018/C 259/673492018TC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180605505011Vec T-349/18: Žaloba podaná 5. júna 2018 – Hauzenberger/EUIPO (TurboPerformance)
 ---documentbreak--- C2592018SK5010120180605SK0067501501Žaloba podaná 5. júna 2018 – Hauzenberger/EUIPO (TurboPerformance)
   (Vec T-349/18)2018/C 259/67Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobca: Andreas Hauzenberger (Sinzing, Nemecko) (v zastúpení: B. Bittner, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „TurboPerformance“ – prihláška č. 16 053 431

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 5. apríla 2018 vo veci R 2206/2017-4

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil napadnuté rozhodnutie,

            —

            uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

            —

            porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


201807060391994092018/C 259/095262016CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL201805317822Vec C-526/16: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 31. mája 2018 – Európska komisia/Poľská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2011/92/ES — Posúdenie vplyvov na životné prostredie vrtov spočívajúcich vo vyhľadávaní alebo prieskume bridlicového plynu — Hĺbkové vrty — Kritériá výberu — Stanovovanie prahových hodnôt)
 ---documentbreak--- C2592018SK720120180531SK00097282Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 31. mája 2018 – Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-526/16) (
         1
      )
   „(Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2011/92/ES — Posúdenie vplyvov na životné prostredie vrtov spočívajúcich vo vyhľadávaní alebo prieskume bridlicového plynu — Hĺbkové vrty — Kritériá výberu — Stanovovanie prahových hodnôt)“2018/C 259/09Jazyk konania: poľština
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Owsiany-Hornung, D. Milanowska a C. Zadra, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, D. Krawczyk, M. Orion Jędrysek, H. Schwarz a K. Majcher, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

            1.

            Poľská republika si tým, že vylúčila z konania týkajúceho sa overenia potreby posúdenia vplyvov na životné prostredie projekty spočívajúce vo vyhľadávaní alebo prieskume ložísk bridlicového plynu vykonávaných metódou vrtov s hĺbkou do 5000 m, s výnimkou vrtov s hĺbkou od 1000 m v oblastiach zásob vody, v ochranných zónach s výskytom vnútrozemských vôd a zónach patriacich do ochrany prírody v podobe národných parkov, prírodných rezervácií, krajinných oblastí a oblastí „Natura 2000“ a ich vonkajších oblastí, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2 ods. 1, článku 4 ods. 2 a 3, ako aj príloh II a III smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ z 13. decembra 2011 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie.

            2.

            Poľská republika znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 14, 16.1.2017.


201807060461994202018/C 259/522802018TC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180503373821Vec C-280/18: Žaloba podaná 3. mája 2018 – ABLV Bank/SRB
 ---documentbreak--- C2592018SK3710120180503SK0052371382Žaloba podaná 3. mája 2018 – ABLV Bank/SRB
   (Vec C-280/18)2018/C 259/52Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ABLV Bank AS (Riga, Lotyšsko) (v zastúpení: O. Behrends, M. Kirchner a L. Feddern, advokáti)

      Žalovaná: Single Resolution Board (SRB)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie Single Resolution Board (SRB) z 23. februára 2018 v časti týkajúcej sa žalobkyne a jej dcérskej spoločnosti ABLV Bank Luxembourg, SA,

            —

            zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza trinásť žalobných dôvodov.

            1.

            Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB nemala právomoc na prijatie rozhodnutia o vyhlásení likvidácie.

            2.

            Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB porušila práva žalobkyne tým, že oznámila oficiálne rozhodnutie o neprijatí záväzkov riešenia.

            3.

            Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB porušila práva žalobkyne z dôvodu nesprávneho posúdenia podľa článku 18 ods. 1 písm. b) nariadenie (EÚ) č. 806/2014 (
                  1
               ).

            4.

            Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB porušila práva žalobkyne z dôvodu nesprávneho posúdenia podľa článku 18 ods. 1 písm. a) nariadenie č. 806/2014.

            5.

            Piaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB porušila právo žalobkyne byť vypočutá a iné procesné práva.

            6.

            Šiesty žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB porušila právo žalobkyne na náležite odôvodnené rozhodnutie.

            7.

            Siedmy žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB nepreskúmala a dôkladne a nestranne neposúdila všetky relevantné aspekty veci.

            8.

            Ôsmy žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB porušila zásadu proporcionality.

            9.

            Deviaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB porušila zásadu rovnosti zaobchádzania.

            10.

            Desiaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB porušila právo žalobkyne vlastniť majetok a na slobodu podnikania.

            11.

            Jedenásty žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB porušila zásadu nemo auditur.

            12.

            Dvanásty žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB sa dopustila zneužitia právomoci.

            13.

            Trinásty žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB porušila právo žalobkyne vyplývajúce z článku 41 Charty základných práv Európskej únie z dôvodu, že nezabezpečila prejednanie veci žalobkyne pred príslušnými inštitúciami a orgánmi Únie.

      (
         1
      )	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014 z 15. júla 2014 , ktorým sa stanovujú jednotné pravidlá a jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií a jednotného fondu na riešenie krízových situácií a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1093/2010 (Ú. v. EÚ L 225, 2014, s. 1).


201807060621993562018/C 259/683502018TC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180605505122Vec T-350/18: Žaloba podaná 5. júna 2018 – Euronet Consulting/Komisia
 ---documentbreak--- C2592018SK5020120180605SK0068502512Žaloba podaná 5. júna 2018 – Euronet Consulting/Komisia
   (Vec T-350/18)2018/C 259/68Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Euronet Consulting EEIG (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: P. Peeters a R. van Cleemput, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

            —

            zrušiť rozhodnutie žalovanej z neznámeho dňa, ktoré bolo žalobkyni oznámené listom z 26. marca 2018 a ktorým sa zamieta jej ponuka týkajúca sa časti 2 verejného obstarávania EuropeAid/138778/DH/SER/Multi – Rámcová zmluva na vykonávanie vonkajšej pomoci na rok 2018 (FWC SIEA 2018), a ktorým sa zákazka zadáva desiatim iným uchádzačom,

            —

            uložiť žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

            1.

            Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že jedna právna skupina bola v jednej časti zastúpená dvakrát.

            2.

            Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že jedna právna skupina vystupovala dvakrát ako vedúci konzorcia a tretíkrát ako člen konzorcia.

            3.

            Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že jedna právna skupina bola zastúpená vo viac ako dvoch častiach.

            4.

            Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že jedna právna skupina vystupovala ako vedúci vo viac ako dvoch častiach.


201807060071993362018/C 259/105422016CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL201805318921Vec C-542/16: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 31. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen – Švédsko) – Länsförsäkringar Sak Försäkringsaktiebolag,/Dödsboet efter Ingvar Mattsson, Jan-Erik Strobel a i./Länsförsäkringar Sak Försäkringsaktiebolag (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2002/92/ES — Rozsah pôsobnosti — Pojem „sprostredkovanie poistenia“ — Smernica 2004/39/ES — Rozsah pôsobnosti — Pojem „investičné poradenstvo“ — Poradenstvo poskytnuté v súvislosti so sprostredkovaním poistenia, ktorého cieľom je umiestnenie kapitálu v rámci kapitálového životného poistenia — Kvalifikácia činnosti sprostredkovateľa poistenia, ktorý nemá v úmysle skutočne uzavrieť poistnú zmluvu)
 ---documentbreak--- C2592018SK810120180531SK00108192Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 31. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta domstolen – Švédsko) – Länsförsäkringar Sak Försäkringsaktiebolag,/Dödsboet efter Ingvar Mattsson, Jan-Erik Strobel a i./Länsförsäkringar Sak Försäkringsaktiebolag
   (Vec C-542/16) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2002/92/ES — Rozsah pôsobnosti — Pojem „sprostredkovanie poistenia“ — Smernica 2004/39/ES — Rozsah pôsobnosti — Pojem „investičné poradenstvo“ — Poradenstvo poskytnuté v súvislosti so sprostredkovaním poistenia, ktorého cieľom je umiestnenie kapitálu v rámci kapitálového životného poistenia — Kvalifikácia činnosti sprostredkovateľa poistenia, ktorý nemá v úmysle skutočne uzavrieť poistnú zmluvu)“2018/C 259/10Jazyk konania: švédčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Högsta domstolen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Länsförsäkringar Sak Försäkringsaktiebolag, Jan-Erik Strobel, Mona Strobel, Margareta Nilsson, Per Nilsson, Kent Danås, Dödsboet efter Tommy Jönsson, Stefan Pramryd, Stefan Ingemansson, Lars Persson, Magnus Persson, Anne-Charlotte Wickström, Peter Nilsson, Ingela Landau, Thomas Landau, Britt-Inger Ruth Romare, Gertrud Andersson, Eva Andersson, Rolf Andersson, Lisa Bergström, Bo Sörensson, Christina Sörensson, Kaj Wirenkook, Lena Bergquist Johansson, Agneta Danås, Hans Eriksson, Christina Forsberg, Christina Danielsson, Per-Olof Danielsson, Ann-Christin Jönsson, Åke Jönsson, Stefan Lindgren, Daniel Röme, Ulla Nilsson, Dödsboet efter Leif Göran Erik Nilsson

      Žalované: Dödsboet efter Ingvar Mattsson, Länsförsäkringar Sak Försäkringsaktiebolag

      Výrok rozsudku

            1.

            Článok 2 bod 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/92/ES z 9. decembra 2002 o sprostredkovaní poistenia sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „sprostredkovanie poistenia“ sa vzťahuje na výkon prípravnej činnosti vedúcej k uzavretiu poistnej zmluvy aj v prípade, že dotknutý sprostredkovateľ poistenia nemá v úmysle uzavrieť skutočnú poistnú zmluvu.

            2.

            Finančné poradenstvo týkajúce sa umiestnenia kapitálu poskytované v rámci sprostredkovania poistenia vedúceho k uzavretiu zmluvy o kapitálovom životnom poistení patrí do pôsobnosti smernice 2002/92, a nie smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 o trhoch s finančnými nástrojmi, o zmene a doplnení smerníc Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení smernice Rady 93/22/EHS.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 14, 16.1.2017.


201807060591994152018/C 259/693532018TC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180528515221Vec T-353/18: Žaloba podaná 28. mája 2018 – Promeco/EUIPO – Aerts (dishes)
 ---documentbreak--- C2592018SK5110120180528SK0069511522Žaloba podaná 28. mája 2018 – Promeco/EUIPO – Aerts (dishes)
   (Vec T-353/18)2018/C 259/69Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Promeco NV (Kortrijk, Belgicko) (v zastúpení: H. Hartwig a A. von Mühlendahl, lawyers)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Aerts NV (Geel, Belgicko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ sporného dizajnu: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

      Dotknutý sporný dizajn: dizajn Európskej únie č. 218 193-0010

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie veľkého odvolacieho senátu EUIPO zo 16. februára 2018 vo veci R 459/2016-G

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil napadnuté rozhodnutie,

            —

            zamietol odvolanie podané spoločnosťou Aerts NV proti rozhodnutiu odboru výmazov EUIPO z 8. januára 2016, vec ICD 9842,

            —

            uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov konania, ktoré vznikli žalobkyni pred veľkým odvolacím senátom,

            —

            uložil spoločnosti Aerts NV v prípade, že vstúpi do tohto konania ako vedľajší účastník konania, povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov konania, ktoré vznikli žalobkyni pred veľkým odvolacím senátom.

      Uvádzaný žalobný dôvod

            —

            porušenie článku 25 ods. 1 v spojení s článkom 6 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002.


201807060111993612018/C 259/261482018CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180223181812Vec C-148/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakúsko) 23. februára 2018 – Humbert Jörg Köfler a i.
 ---documentbreak--- C2592018SK1820120180223SK0026182181Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark (Rakúsko) 23. februára 2018 – Humbert Jörg Köfler a i.
   (Vec C-148/18)2018/C 259/26Jazyk konania: nemčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesverwaltungsgericht Steiermark

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Sťažovatelia: Humbert Jörg Köfler, Wolfgang Leitner, Joachim Schönbeck, Wolfgang Semper

      Dotknutý orgán: Bezirkshauptmannschaft Murtal

      za účasti: Finanzpolizei

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 49 ods. 3 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej norme, ktorá za nedbanlivostné delikty stanovuje neobmedzene vysoké peňažné pokuty, najmä vysoké minimálne tresty a viacročné náhradné tresty odňatia slobody?


201807060361993922018/C 259/116332016CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL201805319911Vec C-633/16: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 31. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sø- og Handelsretten – Dánsko) – Ernst & Young P/S/Konkurrencerådet (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Kontrola koncentrácií podnikov — Nariadenie (ES) č. 139/2004 — Článok 7 ods. 1 — Vykonanie koncentrácie pred jej oznámením Európskej komisii a jej vyhlásením za zlučiteľnú so spoločným trhom — Zákaz — Rozsah — Pojem „koncentrácia“ — Výpoveď zmluvy o spolupráci s treťou stranou jedným z podnikov, ktorý je účastníkom fúzie)
 ---documentbreak--- C2592018SK910120180531SK00119191Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 31. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sø- og Handelsretten – Dánsko) – Ernst & Young P/S/Konkurrencerådet
   (Vec C-633/16) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Kontrola koncentrácií podnikov — Nariadenie (ES) č. 139/2004 — Článok 7 ods. 1 — Vykonanie koncentrácie pred jej oznámením Európskej komisii a jej vyhlásením za zlučiteľnú so spoločným trhom — Zákaz — Rozsah — Pojem „koncentrácia“ — Výpoveď zmluvy o spolupráci s treťou stranou jedným z podnikov, ktorý je účastníkom fúzie)“2018/C 259/11Jazyk konania: dánčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sø- og Handelsretten

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Ernst & Young P/S

      Žalovaná: Konkurrencerådet

      Výrok rozsudku

   Článok 7 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (nariadenie ES o fúziách) sa má vykladať v tom zmysle, že k vykonaniu koncentrácie môže dôjsť iba prostredníctvom operácie, ktorá úplne alebo sčasti, zo skutkového alebo právneho hľadiska, prispeje k zmene kontroly dotknutého podniku. Výpoveď zmluvy o spolupráci za okolností, akými sú okolnosti v spore vo veci samej, ktorých overenie prináleží vnútroštátnemu súdu, nemôže viesť k vykonaniu koncentrácie, a to bez ohľadu na otázku, či táto výpoveď vyvolala účinky na trhu.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 46, 13.2.2017.


201807060251993662018/C 259/382952018CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180430272711Vec C-295/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação do Porto (Portugalsko) 30. apríla 2018 – Mediterranean Shipping Company (Portugal) – Agentes de Navegação SA/Banco Comercial Português SA, Caixa Geral de Depósitos SA
 ---documentbreak--- C2592018SK2710120180430SK0038271271Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação do Porto (Portugalsko) 30. apríla 2018 – Mediterranean Shipping Company (Portugal) – Agentes de Navegação SA/Banco Comercial Português SA, Caixa Geral de Depósitos SA
   (Vec C-295/18)2018/C 259/38Jazyk konania: portugalčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal da Relação do Porto

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Mediterranean Shipping Company (Portugal) – Agentes de Navegação SA

      Odporkyne: Banco Comercial Português SA, Caixa Geral de Depósitos SA

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Má sa článok 2 smernice 2007/64/ES (
                  1
               ) vykladať v tom zmysle, že výkon platobného príkazu vo forme inkasa vydaného treťou osobou na účet, ktorého nie je majiteľkou a ktorého majiteľ neuzavrel s úverovou inštitúciou zmluvu o platobnej službe pre jednorazový úkon ani rámcovú zmluvu o poskytovaní platobných služieb, patrí do pôsobnosti tejto smernice?

            2.

            V prípade kladnej odpovede na prvú otázku a za týchto okolností, možno uvedeného majiteľa účtu považovať za „užívateľa platobných služieb“ v zmysle článku 58 uvedenej smernice?

      (
         1
      )	Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2007/64/ES z 13. novembra 2007 o platobných službách na vnútornom trhu, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a ktorou sa zrušuje smernica 97/5/ES (Ú. v . EÚ L 319, 2007, s. 1).


201807060141993622018/C 259/126472016CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL2018053191022Vec C-647/16: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 31. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Lille – Francúzsko) – Adil Hassan/Préfet du Pas-de-Calais (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (EÚ) č. 604/2013 — Určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov — Postupy prevzatia alebo prijatia späť — Článok 26 ods. 1 — Prijatie a doručenie rozhodnutia o odovzdaní pred akceptovaním dožiadania o prijatie späť dožiadaným členským štátom)
 ---documentbreak--- C2592018SK920120180531SK001292102Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 31. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Lille – Francúzsko) – Adil Hassan/Préfet du Pas-de-Calais
   (Vec C-647/16) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (EÚ) č. 604/2013 — Určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov — Postupy prevzatia alebo prijatia späť — Článok 26 ods. 1 — Prijatie a doručenie rozhodnutia o odovzdaní pred akceptovaním dožiadania o prijatie späť dožiadaným členským štátom)“2018/C 259/12Jazyk konania: francúzština
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal administratif de Lille

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Adil Hassan

      Žalovaný: Préfet du Pas-de-Calais

      Výrok rozsudku

   Článok 26 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby členský štát, ktorý inému členskému štátu, ktorý považuje za zodpovedný za preskúmanie žiadosti o medzinárodnú ochranu na základe kritérií uvedených v tomto nariadení, predložil dožiadanie o prevzatie alebo o prijatie späť osoby uvedenej v článku 18 ods. 1 uvedeného nariadenia, prijal rozhodnutie o odovzdaní a oznámil ho uvedenej osobe ešte predtým, než dožiadaný členský štát dal svoj výslovný alebo implicitný súhlas s týmto dožiadaním.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 70, 6.3.2017.


201807060531993882018/C 259/532812018TC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180503383921Vec C-281/18: Žaloba podaná 3. mája 2018 – ABLV Bank/ECB
 ---documentbreak--- C2592018SK3810120180503SK0053381392Žaloba podaná 3. mája 2018 – ABLV Bank/ECB
   (Vec C-281/18)2018/C 259/53Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ABLV Bank AS (Riga, Lotyšsko) (v zastúpení: O. Behrends, M. Kirchner a L. Feddern, advokáti)

      Žalovaná: Európska centrálna banka (ECB)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie European Central Bank (ECB) z 23. februára 2018 týkajúce sa toho, že žalobkyňa a ABLV Bank Luxembourg, SA, nespĺňajú alebo pravdepodobne nesplnia svoje povinnosti a

            —

            zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza desať žalobných dôvodov.

            1.

            Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že posúdenie v tom zmysle, že žalobkyňa a jej dcérska spoločnosť ABLV Bank Luxembourg „nespĺňajú alebo pravdepodobne nesplnia svoje povinnosti“ bolo nesprávne a nedostatočné vo viacerých aspektoch.

            2.

            Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB porušila právo žalobkyne byť vypočutá a iné jej procesné práva.

            3.

            Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB porušila právo žalobkyne na náležite odôvodnené rozhodnutie.

            4.

            Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB nepreskúmala a dôkladne a nestranne neposúdila všetky relevantné aspekty prejednávanej veci.

            5.

            Piaty žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality.

            6.

            Šiesty žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB porušila zásadu rovnosti zaobchádzania.

            7.

            Siedmy žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB porušila právo vlastniť majetok a na slobodu podnikania.

            8.

            Ôsmy žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB porušila zásadu nemo auditur.

            9.

            Deviaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB sa dopustila zneužitia právomoci.

            10.

            Desiaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že došlo k porušeniu práva žalobkyne vyplývajúceho z článku 41 Charty základných práv z dôvodu, že nezabezpečila prejednanie veci žalobkyne pred príslušnými inštitúciami a orgánmi Únie.


201807060131994342018/C 259/393212018CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180509282811Vec C-321/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Belgicko) 9. mája 2018 – Terre wallonne ASBL/Région wallonne
 ---documentbreak--- C2592018SK2810120180509SK0039281281Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Belgicko) 9. mája 2018 – Terre wallonne ASBL/Région wallonne
   (Vec C-321/18)2018/C 259/39Jazyk konania: francúzština
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Terre wallonne ASBL

      Odporca: Région wallonne

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Predstavuje nariadenie, ktorým orgán členského štátu v súlade so smernicou 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (
                  1
               ) stanovuje ciele ochrany sústavy Natura 2000, plán alebo program v zmysle smernice 2001/42/ES o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie (
                  2
               ), konkrétne v zmysle článku 3 ods. 2 písm. a) alebo v zmysle článku 3 ods. 4 uvedenej smernice?

            2.

            V prípade kladnej odpovede má byť také nariadenie predmetom environmentálneho posudzovania v súlade so smernicou 2001/42/ES, zatiaľ čo také posudzovanie sa podľa smernice 92/43/EHS, na základe ktorej bolo nariadenie prijaté, nevyžaduje?

      (
         1
      )	Ú. v. ES L 206, 1992, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102.
   (
         2
      )	Smernica 2001/42/ES Európskeho parlamentu a Rady z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie, Ú. v. ES L 197, 2001, s. 30; Mim. vyd. 15/006, s. 157.


201807060211994402018/C 259/272142018CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180326191911Vec C-214/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy w Sopocie (Poľsko) 26. marca 2018 – H.W.
 ---documentbreak--- C2592018SK1910120180326SK0027191191Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy w Sopocie (Poľsko) 26. marca 2018 – H.W.
   (Vec C-214/18)2018/C 259/27Jazyk konania: poľština
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Rejonowy w Sopocie

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: H.W.

      Vedľajší účastník konania: PSM „K“ w G., Komornik Sądowy przy Sądzie Rejonowym w Sopocie Aleksandra Treder

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Je vo svetle systému dane z pridanej hodnoty smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (
                  1
               ), najmä jej článku 1, článku 2 ods. 1 písm. a) a c), ako aj článku 73 v spojení s článkom 78 ods. 1 písm. a), ako aj zásady neutrality dane z pridanej hodnoty, ktorá z týchto ustanovení vyplýva a ktorá patrí medzi všeobecné zásady práva Únie – pri zohľadnení znenia článku 29a ods. 1 a ods. 6 bodu 1 zákona o dani z tovarov a služieb z 11. marca 2004 (konsolidované znenie Dz. U. 2017, položka 1221 v znení zmien), ďalej len: „zákon o DPH“) v spojení s článkom 49 ods. 1, ako aj článkom 35 a článkom 63 ods. 4 zákona o súdnych exekútoroch a výkone rozhodnutí z 29. augusta 1997 (konsolidované znenie, Dz. U. 2017, položka 1277 v znení zmien) – prípustný názor, že v exekučných poplatkoch vyberaných súdnymi exekútormi je už obsiahnutá suma dane z pridanej hodnoty?
            Pre prípad, že odpoveď na túto otázku bude kladná:

            2.

            Je vo svetle zásady proporcionality patriacej k základným zásadám práva Únie prípustný názor, že súdny exekútor – ktorý je v rámci svojich exekučných opatrení povinný odvádzať daň z pridanej hodnoty – skutočne disponuje právnymi prostriedkami na to, aby riadne splnil svoju daňovú povinnosť, ak sa predpokladá, že exekučný poplatok vyberaný podľa zákona o súdnych exekútoroch a výkone rozhodnutí už obsahuje sumu dane z pridanej hodnoty?

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


201807060121993482018/C 259/136602016CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180531101121Spojené veci C-660/16 a C-661/16: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 31. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Finanzamt Dachau/Achim Kollroß (C-660/16), Finanzamt Göppingen/Erich Wirtl (C-661/16) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 2006/112/ES — Dodanie tovaru — Článok 65 — Článok 167 — Zálohová platba pri kúpe tovaru, po ktorej nedošlo k jeho dodaniu — Odsúdenie právnych zástupcov dodávateľa v trestnom konaní za podvod — Platobná neschopnosť dodávateľa — Odpočítanie dane zaplatenej na vstupe — Podmienky — Články 185 a 186 — Úprava vykonaná vnútroštátnym daňovým orgánom — Podmienky)
 ---documentbreak--- C2592018SK1010120180531SK0013101112Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 31. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Finanzamt Dachau/Achim Kollroß (C-660/16), Finanzamt Göppingen/Erich Wirtl (C-661/16)
   (Spojené veci C-660/16 a C-661/16) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 2006/112/ES — Dodanie tovaru — Článok 65 — Článok 167 — Zálohová platba pri kúpe tovaru, po ktorej nedošlo k jeho dodaniu — Odsúdenie právnych zástupcov dodávateľa v trestnom konaní za podvod — Platobná neschopnosť dodávateľa — Odpočítanie dane zaplatenej na vstupe — Podmienky — Články 185 a 186 — Úprava vykonaná vnútroštátnym daňovým orgánom — Podmienky)“2018/C 259/13Jazyk konania: nemčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Finanzamt Dachau (C-660/16), Finanzamt Göppingen (C-661/16)

      Žalovaní: Achim Kollroß (C-660/16) Erich Wirtl (C-661/16)

      Výrok rozsudku

            1.

            Články 65 a 167 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že za takých okolností, o aké ide v konaniach vo veci samej, nemožno právo na odpočítanie dane z pridanej hodnoty zo zálohovej platby odoprieť potenciálnemu nadobúdateľovi predmetného tovaru, pokiaľ táto zálohová platba bola vykonaná a prijatá a pokiaľ v okamihu danej platby tento nadobúdateľ vedel o všetkých relevantných skutočnostiach týkajúcich sa budúceho dodania tovaru a dodanie tohto tovaru sa teda javilo ako isté. Takéto právo však bude možné uvedenému nadobúdateľovi odmietnuť, ak sa s prihliadnutím na objektívne skutočnosti preukáže, že v okamihu vykonania zálohovej platby vedel alebo musel dôvodne vedieť, že nie je isté, či sa toto dodanie tovaru uskutoční.

            2.

            Články 185 a 186 smernice 2006/112 sa majú vykladať v tom zmysle, že za okolností, o aké ide v konaniach vo veci samej, nebránia vnútroštátnym právnym predpisom alebo praxi, ktoré podmieňujú úpravu dane z pridanej hodnoty súvisiacej so zálohovou platbou za dodanie tovaru vrátením tejto zálohovej platby dodávateľom.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 86, 20.3.2017.


201807060651994562018/C 259/542822018TC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180503394021Vec C-282/18: Žaloba podaná 3. mája 2018 – Bernis a i./SRB
 ---documentbreak--- C2592018SK3910120180503SK0054391402Žaloba podaná 3. mája 2018 – Bernis a i./SRB
   (Vec C-282/18)2018/C 259/54Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobcovia: Ernests Bernis (Jurmala, Lotyšsko), Oļegs Fiļs (Jurmala), OF Holding SIA (Riga, Lotyšsko) a Cassandra Holding Company SIA (Jurmala) (v zastúpení: O. Behrends, M. Kirchner a L. Feddern, advokáti)

      Žalovaná: Single Resolution Board (SRB)

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie Single Resolution Board (SRB) z 23. februára 2018 v časti týkajúcej sa ABLV Bank, AS, a ABLV Bank Luxembourg, SA,

            —

            zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobcovia na podporu svojej žaloby uvádzajú trinásť žalobných dôvodov.

            1.

            Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB nemala právomoc na prijatie rozhodnutia o vyhlásení likvidácie.

            2.

            Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB porušila práva žalobcov tým, že oznámila oficiálne rozhodnutie o neprijatí záväzkov riešenia.

            3.

            Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB porušila práva žalobcov z dôvodu nesprávneho posúdenia podľa článku 18 ods. 1 písm. b) nariadenie (EÚ) č. 806/2014 (
                  1
               ).

            4.

            Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB porušila práva žalobcov z dôvodu nesprávneho posúdenia podľa článku 18 ods. 1 písm. a) nariadenie č. 806/2014.

            5.

            Piaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB porušila právo žalobcov byť vypočutí a iné procesné práva.

            6.

            Šiesty žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB porušila právo žalobcov na náležite odôvodnené rozhodnutie.

            7.

            Siedmy žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB nepreskúmala a dôkladne a nestranne neposúdila všetky relevantné aspekty veci.

            8.

            Ôsmy žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB porušila zásadu proporcionality.

            9.

            Deviaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB porušila zásadu rovnosti zaobchádzania.

            10.

            Desiaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB porušila právo žalobcov vlastniť majetok a na slobodu podnikania.

            11.

            Jedenásty žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB porušila zásadu nemo auditur.

            12.

            Dvanásty žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB sa dopustila zneužitia právomoci.

            13.

            Trinásty žalobný dôvod založený na tvrdení, že SRB porušila právo žalobcov vyplývajúce z článku 41 Charty základných práv Európskej únie z dôvodu, že nezabezpečila prejednanie veci ABLV Bank SA pred príslušnými inštitúciami a orgánmi Únie.

      (
         1
      )	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014 z 15. júla 2014 , ktorým sa stanovujú jednotné pravidlá a jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií a jednotného fondu na riešenie krízových situácií a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1093/2010 (Ú. v. EÚ L 225, 2014, s. 1).


201807060171993492018/C 259/403452018CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180525282922Vec C-345/18 P: Odvolanie podané 25. mája 2018: Caviro Distillerie Srl, Distillerie Bonollo SpA, Distillerie Mazzari SpA and Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 15. marca 2018 vo veci T-211/16, Caviro Distillerie a iní/Komisia
 ---documentbreak--- C2592018SK2820120180525SK0040282292Odvolanie podané 25. mája 2018: Caviro Distillerie Srl, Distillerie Bonollo SpA, Distillerie Mazzari SpA and Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 15. marca 2018 vo veci T-211/16, Caviro Distillerie a iní/Komisia
   (Vec C-345/18 P)2018/C 259/40Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Odvolateľky: Caviro Distillerie Srl, Distillerie Bonollo SpA, Distillerie Mazzari SpA and Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA (v zastúpení: R. MacLean, solicitor)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateliek

   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

            —

            zrušil rozsudok Všeobecného súdu v rozsahu, v akom pri hodnotení druhého žalobného dôvodu odvolateliek neprípustne nahradil odôvodnenie svojím vlastným odôvodnením,

            —

            zrušil rozsudok Všeobecného súdu z dôvodu zjavného skreslenia dôkazov, ktoré mu boli predložené, pokiaľ ide o vývoj a konečnú situáciu podielu výrobného odvetvia Únie na trhu,

            —

            vyhovel druhému odvolaciemu dôvodu odvolateliek, ktorý sa týka nesprávneho posúdenia postavenia na trhu zo strany Všeobecného súdu, a uplatnil svoju právomoc rozhodnúť o tomto žalobnom dôvode a vydať konečný rozsudok,

            —

            alternatívne, vrátil vec Všeobecnému súdu, aby riadne rozhodol o návrhu odvolateliek v tejto otázke,

            —

            potvrdil, že Všeobecný súd vychádzal zo zjavne nesprávneho posúdenia a porušil článok 3 ods. 2 a 5 základného nariadenia (
                  1
               ), keď rozhodol, že Komisia nevychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia pri prijímaní svojich záverov týkajúcich sa značnej ujmy,

            —

            potvrdil, že Všeobecný súd neposkytol dostatočné odôvodnenie a uviedol rozporuplné odôvodnenie, a

            —

            uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania vynaložené odvolateľkami spojené s týmto konaním, ako aj trovy konania na prvom stupni.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky uvádzajú tri odvolacie dôvody. Všetky tri odvolacie dôvody predložené Súdnemu dvoru sa týkajú druhého žalobného dôvodu predloženého Všeobecnému súdu. Žalobné dôvody predložené Súdnemu dvoru možno zhrnúť takto:

            1.

            Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia tým, že odôvodnenie Komisie nahradil svojím vlastným odôvodnením, pokiaľ ide o posúdenie významu zníženia podielu výrobného odvetvia Únie na trhu, a to tak relatívne, ako aj absolútne, a/alebo zjavne skreslil dôkazy, ktoré mu boli predložené, pokiaľ ide o pokles trhového podielu výrobného odvetvia Únie.

            2.

            Všeobecný súd vychádzal zo zjavne nesprávneho posúdenia a porušil článok 3 ods. 2 a 5 základného nariadenia, keď dospel k záveru, že Komisia nevychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia pri prijímaní svojich záverov týkajúcich sa vecného poškodenia.

            3.

            Všeobecný súd neposkytol dostatočné odôvodnenie svojho rozhodnutia v tejto otázke, keďže nevysvetlil, prečo chyba Komisie pri posudzovaní trhového podielu výrobného odvetvia Únie neodôvodňovala zrušenie napadnutého nariadenia, ako to žiadali odvolateľky. Okrem toho Všeobecný súd poskytol rozporuplné odôvodnenie, keďže zistil nesprávne posúdenie Komisie pri hodnotení trhového podielu výrobného odvetvia Únie, ale nakoniec rozhodol v prospech Komisie.

      (
         1
      )	Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009, o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, 2009, s. 51).


201807060051994002018/C 259/141902017CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180531111111Vec C-190/17: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 31. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Madrid – Španielsko) – Lu Zheng/Ministerio de Economía y Competitividad (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Kontrola peňažných prostriedkov v hotovosti, ktoré vstupujú do Európskej únie alebo z nej vystupujú — Nariadenie (ES) č. 1889/2005 — Pôsobnosť — Článok 63 ZFEÚ — Voľný pohyb kapitálu — Štátny príslušník tretej krajiny prepravujúci neohlásenú značnú sumu hotovosti vo svojej batožine — Ohlasovacia povinnosť spojená s výstupom tejto sumy zo španielskeho územia — Sankcie — Proporcionalita)
 ---documentbreak--- C2592018SK1110120180531SK0014111111Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 31. mája 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Madrid – Španielsko) – Lu Zheng/Ministerio de Economía y Competitividad
   (Vec C-190/17) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Kontrola peňažných prostriedkov v hotovosti, ktoré vstupujú do Európskej únie alebo z nej vystupujú — Nariadenie (ES) č. 1889/2005 — Pôsobnosť — Článok 63 ZFEÚ — Voľný pohyb kapitálu — Štátny príslušník tretej krajiny prepravujúci neohlásenú značnú sumu hotovosti vo svojej batožine — Ohlasovacia povinnosť spojená s výstupom tejto sumy zo španielskeho územia — Sankcie — Proporcionalita)“2018/C 259/14Jazyk konania: španielčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Madrid

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Lu Zheng

      Žalovaný: Ministerio de Economía y Competitividad

      Výrok rozsudku

   Články 63 a 65 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia takej právnej úprave členského štátu, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá stanovuje, že za nesplnenie povinnosti ohlásiť veľké sumy peňažných prostriedkov v hotovosti, ktoré vstupujú na územie tohto štátu alebo z neho vystupujú, možno uložiť pokutu až do výšky dvojnásobku neohlásenej sumy.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 221, 10.7.2017.


201807060261994522018/C 259/282602018CJC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180416192022Vec C-260/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Warszawie (Poľsko) 16. apríla 2018 – Kamil Dziubak, Justyna Dziubak/Raiffeisen Bank Polska SA
 ---documentbreak--- C2592018SK1920120180416SK0028192202Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Warszawie (Poľsko) 16. apríla 2018 – Kamil Dziubak, Justyna Dziubak/Raiffeisen Bank Polska SA
   (Vec C-260/18)2018/C 259/28Jazyk konania: poľština
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Okręgowy w Warszawie

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Kamil Dziubak, Justyna Dziubak

      Žalovaná: Raiffeisen Bank Polska SA

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Majú sa článok 1 ods. 2 a článok 6 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (
                  1
               ) vykladať v tom zmysle, že ak by v dôsledku uznania určitých ustanovení zmluvy, ktoré upravujú spôsob poskytnutia plnenia stranami (jeho výšku), za nekalé podmienky, mala byť neplatnosť celej zmluvy nevýhodná pre spotrebiteľa, je možné chýbajúce ustanovenia zmluvy namiesto uplatnenia dispozitívneho ustanovenia, ktoré jednoznačne nahrádza nekalú podmienku, nahradiť uplatnením ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré stanovujú doplnenie účinkov právneho úkonu vyjadrených v ich obsahu o účinky vyplývajúce zo zásad spravodlivosti (zásad spoločenského spolunažívania) alebo ustálených zvyklostí?

            2.

            Musia sa dôsledky neplatnosti celej zmluvy pre spotrebiteľa prípadne posúdiť na základe okolností existujúcich v čase jej uzavretia, alebo aj na základe okolností v čase vzniku sporu medzi stranami týkajúceho sa platnosti dotknutej klauzuly (uplatnenie nekalosti tohto ustanovenia zmluvy spotrebiteľom) a aký význam sa má pripisovať názoru spotrebiteľa zastávanému v priebehu takéhoto sporu?

            3.

            Môžu byť zachované v platnosti ustanovenia zmluvy, ktoré sú nekalými podmienkami v zmysle smernice 93/13/EHS, ak by ich zachovanie bolo v čase rozhodovania sporu pre spotrebiteľa objektívne výhodné?

            4.

            Môže vo svetle článku 6 ods. 1 smernice 93/13/EHS určenie nekalosti ustanovení zmluvy, ktoré upravujú výšku plnenia, ako aj spôsob uskutočnenia plnenia stranami viesť k tomu, že právny vzťah v podobe, ako je upravený zmluvou po vypustení nekalých podmienok, sa už bude z hľadiska hlavného plnenia odlišovať od pôvodnej vôle strán? Je predovšetkým napriek určeniu nekalosti niektorého ustanovenia zmluvy naďalej dovolené uplatňovať iné zmluvné ustanovenia, ktoré v prvom rade neboli kvalifikované ako nekalé, v druhom rade upravujú povinnosť spotrebiteľa poskytnúť hlavné plnenie a v treťom rade sú podľa dojednania strán (zahrnutého do zmluvy) obsahovo neoddeliteľné od ustanovenia zmluvy napadnutého spotrebiteľom?

      (
         1
      )	Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.


201807060741994112018/C 259/552832018TC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180503404121Vec C-283/18: Žaloba podaná 3. mája 2018 – Bernis a i./ECB
 ---documentbreak--- C2592018SK4010120180503SK0055401412Žaloba podaná 3. mája 2018 – Bernis a i./ECB
   (Vec C-283/18)2018/C 259/55Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobcovia: Ernests Bernis (Jurmala, Lotyšsko), Oļegs Fiļs (Jurmala), OF Holding SIA (Riga, Lotyšsko) a Cassandra Holding Company SIA (Jurmala) (v zastúpení: O. Behrends, M. Kirchner a L. Feddern, advokáti)

      Žalovaná: Európska centrálna banka (ECB)

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie ECB z 23. februára 2018 týkajúce sa toho, že ABLV Bank, AS, a ABLV Bank Luxembourg, SA, nespĺňajú alebo pravdepodobne nesplnia svoje povinnosti a

            —

            zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobcovia na podporu svojej žaloby uvádzajú desať žalobných dôvodov.

            1.

            Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že posúdenie v tom zmysle, že ABLV Bank a jej dcérska spoločnosť ABLV Bank Luxembourg „nespĺňajú alebo pravdepodobne nesplnia svoje povinnosti“ bolo nesprávne a nedostatočné vo viacerých aspektoch.

            2.

            Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB porušila právo žalobcov byť vypočutí a iné jej procesné práva.

            3.

            Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB porušila právo žalobcov na náležite odôvodnené rozhodnutie.

            4.

            Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB nepreskúmala a dôkladne a nestranne neposúdila všetky relevantné aspekty prejednávanej veci.

            5.

            Piaty žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality.

            6.

            Šiesty žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB porušila zásadu rovnosti zaobchádzania.

            7.

            Siedmy žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB porušila právo vlastniť majetok a na slobodu podnikania.

            8.

            Ôsmy žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB porušila zásadu nemo auditur.

            9.

            Deviaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že ECB sa dopustila zneužitia právomoci.

            10.

            Desiaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že došlo k porušeniu práva žalobcov vyplývajúceho z článku 41 Charty základných práv z dôvodu, že nezabezpečila prejednanie veci ABLV Bank pred príslušnými inštitúciami a orgánmi Únie.


201807060511993962018/C 259/415682016TC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180614303011Spojené veci T-568/16 a T-599/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júna 2018 – Spagnolli a i./Komisia („Verejná služba — Úradníci — Úmrtie manžela úradníka — Oprávnené osoby po zosnulom úradníkovi — Pozostalostný dôchodok — Sirotský dôchodok — Zmena pracovného zaradenia úradníka, pozostalého manžela — Úprava platu — Metóda výpočtu pozostalostného a sirotského dôchodku — Článok 81a služobného poriadku — Oznámenie o úprave práv na dôchodok — Akt spôsobujúci ujmu v zmysle článku 91 služobného poriadku — Článok 85 služobného poriadku — Náhrada neoprávnených platieb — Podmienky — Žiadosť o náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy“)
 ---documentbreak--- C2592018SK3010120180614SK0041301301Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júna 2018 – Spagnolli a i./Komisia
   (Spojené veci T-568/16 a T-599/16) (
         1
      )
   „(„Verejná služba — Úradníci — Úmrtie manžela úradníka — Oprávnené osoby po zosnulom úradníkovi — Pozostalostný dôchodok — Sirotský dôchodok — Zmena pracovného zaradenia úradníka, pozostalého manžela — Úprava platu — Metóda výpočtu pozostalostného a sirotského dôchodku — Článok 81a služobného poriadku — Oznámenie o úprave práv na dôchodok — Akt spôsobujúci ujmu v zmysle článku 91 služobného poriadku — Článok 85 služobného poriadku — Náhrada neoprávnených platieb — Podmienky — Žiadosť o náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy“)“2018/C 259/41Jazyk konania: taliančina
      Účastníci konania

      Žalobcovia: Alberto Spagnolli (Parma, Taliansko), Francesco Spagnolli (Parma), Maria Alice Spagnolli (Parma) a Bianca Maria Elena Spagnolli (Parma) (v zastúpení: C. Cortese a B. Cortese, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Gattinara a F. Simonetti, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 270 ZFEÚ, a to vo veci T-568/16 na zrušenie oznámenia o úprave č. 3 PMO/04/LM/2015/ARES Úradu „Správa a úhrada individuálnych nárokov“ (PMO) Komisie zo 6. februára 2015, ktoré obsahuje nové sumy pozostalostného a sirotského dôchodku priznaného žalobcom, a vo veci T-599/16 jednak na zrušenie rozhodnutia PMO/04/LM/2015/ARES/3406787 PMO zo 17. augusta 2015 o náhrade súm neoprávnene vyplatených žalobcom z titulu pozostalostného a sirotského dôchodku a jednak na náhradu ujmy, ktorá bola žalobcom údajne spôsobená

      Výrok rozsudku

            1.

            Vo veci T-568/16 sa žaloba zamieta.

            2.

            Vo veci T-599/16 sa rozhodnutie PMO/04/LM/2015/ARES/3406787 Úradu „Správa a úhrada individuálnych nárokov“ (PMO) Komisie zo 17. augusta 2015 o náhrade súm neoprávnene vyplatených žalobcom z titulu pozostalostného a sirotského dôchodku zrušuje a vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

            3.

            Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania vynaložené v každej z týchto vecí.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 111, 29.3.2016 (vec pôvodne zapísaná na Súde pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-140/15 a prenesená na Všeobecný súd Európskej únie 1.9.2016).


201807060581993892018/C 259/562992018TC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180516414221Vec T-299/18: Žaloba podaná 16. mája 2018 – Strabag Belgium/Parlament
 ---documentbreak--- C2592018SK4110120180516SK0056411422Žaloba podaná 16. mája 2018 – Strabag Belgium/Parlament
   (Vec T-299/18)2018/C 259/56Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Strabag Belgium (Anvers, Belgicko) (v zastúpení: M. Schoups, K. Lemmens a M. Lahbib, avocats)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            vyhlásil tento návrh na zrušenie za prípustný a dôvodný,

            —

            v dôsledku toho zrušil i) rozhodnutie z 19. apríla 2018, ktorým sa potvrdzuje rozhodnutie Európskeho parlamentu z 24. Novembra 2017 o zadaní zákazky týkajúcej sa rámcovej zmluvy na všeobecné stavebné práce na budovách Európskeho parlamentu v Bruseli (zadávacie konanie č. 06/D20/2017/M036) piatim iným uchádzačom než spoločnosti SA Strabag Belgium, a ii) správy o hodnotení ponúk (dodatku) z 26. marca 2018 hodnotiacim výborom vymenovaným príslušným povoľujúcim úradníkom,

            —

            uložil Európskemu parlamentu povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jediný žalobný dôvod založený na porušení:

            i)

            článku 110 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012, o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. EÚ L 298, 2012, s. 1), zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2015/1929 z 28. októbra 2015 (Ú. v. EÚ L 286, 2015, s. 1), ktorý stanovuje, že Komisia je splnomocnená v súlade s článkom 210 prijímať delegované akty týkajúce sa podrobností, pokiaľ ide o podmienky účasti, kritériá na vyhodnotenie ponúk vrátane kritérií kvality a ekonomicky najvýhodnejšej ponuky;

            ii)

            článku 151 zmeneného delegovaným nariadením Komisie (EÚ) 2015/2462 z 30. októbra 2015, ktorým sa mení delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 1268/2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie (Ú. v. EÚ L 342, 2015, s. 7), upravujúceho pravidlá uplatniteľné na ponuky s neobvykle nízkou cenou, ako aj

            iii)

            článku 102 nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 venovanému všeobecným zásadám transparentnosti, proporcionality, rovnakého zaobchádzania a nediskriminácie v oblasti verejných zákaziek.

      Žalobkyňa sa domnieva, že tieto pravidlá boli porušené v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie:

            i)

            uvádza, že žiadny poznatok uvedený v predložených ponukách alebo v dodatočne vyžiadaných doplňujúcich vysvetleniach neumožňuje dospieť k záveru, že ponuka jednej zo spoločností, ktorým bola zadaná zákazka, mala neobvykle nízku cenu s prihliadnutím na uplatniteľnú právnu úpravu a

            ii)

            bez príslušného odôvodnenia označuje vyššie uvedenú ponuku za najnižšiu riadnu ponuku, hoci ňou táto ponuka zjavne nebola, obsahovala neobvykle nízke ceny a Európsky parlament ju mal po konkrétnom a podrobnom preskúmaní vyhlásiť za neregulárnu a vyradiť.


201807060501993952018/C 259/425972016TC25920180723SK01SKINFO_JUDICIAL20180607313111Vec T-597/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júna 2018 – OW/EASA („Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Pridelenie v záujme služby — Preloženie na nové pracovné miesto — Zjavne nesprávne posúdenie — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obranu — Zneužitie právomoci“)
 ---documentbreak--- C2592018SK3110120180607SK0042311311Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júna 2018 – OW/EASA
   (Vec T-597/16) (
         1
      )
   „(„Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Pridelenie v záujme služby — Preloženie na nové pracovné miesto — Zjavne nesprávne posúdenie — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obranu — Zneužitie právomoci“)“2018/C 259/42Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobca: OW (v zastúpení: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Európska agentúra pre bezpečnosť letectva (v zastúpení: pôvodne F. Manuhutu a A. Haug, neskôr A. Haug, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Waelbroeck a A. Duron, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia 2015/155/ED z 20. júla 2015, ktorým výkonný riaditeľ EASA pridelil žalobkyňu na nové pracovné miesto

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            OW je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 296, 16.8.2016 (vec pôvodne zapísaná na Súde pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-27/16 a následne postúpená Všeobecnému súdu Európskej únie dňa 1. septembra 2016).


201807130362004222018/C 268/1062017CJC26820180730SK01SKINFO_JUDICIAL201806078922Vec C-6/17 P: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 7. júna 2018 – ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias/Európska komisia (Odvolanie — Rozhodcovské doložky — Dohody o grantoch Perform a Oasis uzatvorené v rámci siedmeho rámcového programu v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (2007 – 2013) — Oprávnené náklady — Vrátenie vyplatených súm — Protinávrh)
 ---documentbreak--- C2682018SK820120180607SK00108292Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 7. júna 2018 – ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias/Európska komisia
   (Vec C-6/17 P) (
         1
      )
   „(Odvolanie — Rozhodcovské doložky — Dohody o grantoch Perform a Oasis uzatvorené v rámci siedmeho rámcového programu v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (2007 – 2013) — Oprávnené náklady — Vrátenie vyplatených súm — Protinávrh)“2018/C 268/10Jazyk konania: gréčtina
      Účastníci konania

      Odvolateľka: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (v zastúpení: S. Paliou, dikigoros)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a A. Kyratsou, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

            1.

            Odvolanie sa zamieta.

            2.

            ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 63, 27.2.2017.


title: Vec C-414/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 22. júna 2018 – Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo/Banca d’Italia

text:
               3.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 22. júna 2018 – Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo/Banca d’Italia
      (Vec C-414/18)
      (2018/C 311/09)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo

         Žalovaná: Banca d’Italia

         Prejudiciálna otázka

      Bráni na účely výpočtu príspevkov podľa čl. 103 ods. 2 smernice 2014/59 (1) článok 5 odsek 1, najmä písmená a) a f) nariadenia 2015/63 (2) vykladaný v zmysle zásad, ktoré možno nájsť v uvedenom prameni práva, v smernici 2014/59, v nariadení 2014/806 (3) a v čl. 120 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a na základe základných zásad rovnosti zaobchádzania, zákazu diskriminácie a proporcionality podľa čl. 21 Charta základných práv Európskej únie a zásady zákazu dvojitého vyberania príspevkov, uplatneniu stanoveného systému záväzkov v rámci skupiny aj v prípade „de facto“ zoskupenia, resp. každopádne v prípade prepojenosti existujúcej medzi inštitúciou a ďalšími bankami rovnakého systému? Môže sa naopak, stále v zmysle vyššie uvedených zásad priaznivejšie zaobchádzanie vyhradené pre podporné záväzky uvedené v článku 5, analogicky uplatniť aj na záväzky banky tzv. „druhého stupňa“ voči ďalším bankám (družstevného úverového) systému alebo vedie každopádne táto vlastnosť inštitúcie konkrétne pôsobiacej ako centrálna inštitúcia prepojenej a integrovanej skupiny malých bánk a tiež v rámci vzťahov s ECB a finančným trhom podľa platných predpisov k určitej úprave finančných údajov pri ich predložení národným orgánom pre riešenie krízových situácií orgánom Spoločenstva a určení príspevkov, ktoré je inštitúcia povinná uhradiť do fondu na riešenie krízových situácií, a to na základe skutočných záväzkov a konkrétneho rizikového profilu?

         (1)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2015/63 z 21. októbra 2014 , ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ, pokiaľ ide o príspevky ex ante do mechanizmov financovania riešenia krízových situácií (Ú. v. EÚ L 11, 2015, s. 44).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ z 15. mája 2014 , ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností a ktorou sa mení smernica Rady 82/891/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EÚ, 2012/30/EÚ a 2013/36/EÚ a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 a (EÚ) č. 648/2012 Text s významom pre EHP (Ú. v. EÚ L 173, s. 190).

         (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014 z 15. júla 2014 , ktorým sa stanovujú jednotné pravidlá a jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií a jednotného fondu na riešenie krízových situácií a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1093/2010 (Ú. v. EÚ L 225, s. 1).