title: Vec C-290/07 P: Odvolanie podané 14. júna 2007 : Komisia Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) z 29. marca 2007 vo veci T-366/00, Scott S. A, podporovaná vedľajším účastníkom Francúzskou republikou/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/25

         Odvolanie podané 14. júna 2007: Komisia Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) z 29. marca 2007 vo veci T-366/00, Scott S. A, podporovaná vedľajším účastníkom Francúzskou republikou/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-290/07 P)
   (2007/C 183/45)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Flett, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania: Scott SA, Francúzska republika
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               rozhodnúť s konečnou platnosťou vo veci, ktorá je predmetom tohto odvolania. V prípade ak Súdny dvor zastáva názor, že vzhľadom na akýkoľvek údaj stav konania neumožňuje rozhodnúť vo veci, Komisia navrhuje, aby Súdny dvor vrátil vec Súdu prvého stupňa na opätovné posúdenie,

               —

               zaviazať žalobkyňu v prvostupňovom konaní na znášanie vlastných trov konania a náhradu trov konania vzniknutých Komisii, ktoré sa týkajú konaní pred Súdnym dvorom a pred Súdom prvého stupňa a zaviazať Francúzsku republiku na znášanie jej vlastných trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Prvé štyri odvolacie dôvody sa týkajú právnych vád, ktoré obsahuje napadnutý rozsudok a ktoré sa vzťahujú na procesné práva tretích osôb a procesné povinnosti Komisie v konaniach o štátnej pomoci:

               Prvý odvolací dôvod sa týka vylúčenia dodatočných pripomienok spoločnosti Scott z 24. decembra 1999, zaslaných 13 mesiacov po stanovenom časovom limite, zo správneho spisu.

               Druhý odvolací dôvod sa týka sporného záveru obsiahnutého v rozsudku, podľa ktorého mala Komisia procesnú povinnosť poskytnúť Francúzsku ďalšiu možnosť predložiť uplatňované ohodnotenia.

               Tretí odvolací dôvod sa týka napádania záveru obsiahnutého v rozsudku, podľa ktorého mala Komisia procesnú povinnosť dať spoločnosti Scott ďalšiu možnosť na predloženie pripomienok.

               Štvrtý odvolací dôvod sa týka napádania záveru obsiahnutého v rozsudku, podľa ktorého Komisia mala procesnú povinnosť použiť „nezávislého znalca“.

         Vo vzťahu k týmto skutočnostiam Komisia uvádza, že napadnutý rozsudok ani nevymedzuje, ani neuplatňuje správny právny štandard: v čom Komisia porušila podstatnú procesnú požiadavku. Navyše, napádaný rozsudok nemôže spravodlivo upravovať tieto záležitosti, keďže žaloba spoločnosti Scott nezahŕňala žiadne dôvody pre zrušenie. V každom prípade, Komisia uvádza, že neexistovalo porušenie základnej procesnej požiadavky. Žiadne takéto požiadavky sa neuvádzajú v rokovacom poriadku a napadnutý rozsudok nemohol „udeliť“ takéto práva alebo zaviesť takéto povinnosti založené na mylných úvahách uvedených v napadnutom rozsudku. Nakoniec, neexistovalo porušenie žiadnej základnej procesnej požiadavky, keďže:

               Vylúčené dodatočné pripomienky spoločnosti Scott boli po opätovnom predložení Francúzskom 21. februára 2000 zahrnuté do správneho spisu a posúdené v napadnutom rozhodnutí.

               Vzhľadom na štyri žiadosti o informácie a uloženie povinnosti predložiť informácie, Komisia nebola povinná dať Francúzsku ďalšiu možnosť na predloženie uplatňovaných ohodnotení.

               Spoločnosť Scott mala postačujúcu možnosť predložiť pripomienky a najmä v odpovedi na uloženie povinnosti predložiť informácie.

               Aj Francúzsko aj spoločnosť Scott mali postačujúcu možnosť predložiť ohodnotenie k danému dátumu, ale neurobili tak.

         Piaty až ôsmy odvolací dôvod sa združujú okolo toho, že Komisia označila za vhodné iba „predbežné výsledky“ a odkazujú na právne vady v napadnutom rozsudku, ktoré sa týkajú: absencie akéhokoľvek dôvodu pre zrušenie v žalobe spoločnosti Scott, ktorý by sa týkal uvádzaných ohodnotení; štandardu preskúmania Súdom prvého stupňa (Komisia uvádza že nemala žiadnu mieru úvahy); toho, že napadnutý rozsudok vychádza namiesto z dôkazov zo špekulácií; prevrátenia dôkazného bremena v konaní o štátnej pomoci a v konaní pred Súdom prvého stupňa.
   Deviaty a desiaty odvolací dôvod sa týka podstatných právnych vád vzťahujúcich sa na továreň.
   Deviaty odvolací dôvod sa týka metódy ohodnotenia sumy štátnej pomoci vo vecných prevodoch. V rozpore s tým čo uvádza napadnutý rozsudok, za absencie ohodnotenia k danému dátumu, alebo nepodmieneného ponukového konania, Komisia bola oprávnená použiť náklady ako náhradu za hodnotu. Toto bolo osobitne dôvodné v prejednávanej veci, pretože továreň bola pripravovaná na mieru podľa požiadaviek spoločnosti Scott. Odôvodnenie napádaného rozsudku, ktoré berie do úvahy uvádzanú kúpnu cenu 11 rokov po poskytnutí pomoci, závisí od namietaných procesných vád a iných právnych vád a v každom prípade je mylné.
   Desiaty odvolací dôvod sa týka predpokladaných chýb Komisie pri uplatnení metódy založenej na nákladoch. Závery napádaného rozsudku závisia od namietaných procesných vád a iných právnych vád. Konzervatívny odhad nákladov Komisie bol najnižší možný, a neexistuje základ pre zrušenie napadnutého rozhodnutia z dôvodov, že štátna pomoc mohla byť vyššia.
   Jedenásty až trinásty odvolací dôvod sa týka podstatných právnych vád vzťahujúcich sa na pozemok.
   Jedenásty odvolací dôvod sa týka toho, že napádaný rozsudok odmietol ohodnotenia v zápisnici zo zasadania mestského zastupiteľstva mesta Orléans z 27. mája 1994 ako „veľmi krátke zhrnutie bez podrobného vysvetlenia“.
   Dvanásty odvolací dôvod sa týka metódy posúdenia sumy štátnej pomoci vo vecných prevodoch, a je podobný deviatemu odvolaciemu dôvodu. Za absencie ohodnotenia k danému dátumu alebo nepodmieneného ponukového konania je Komisia plne oprávnená použiť náklady ako náhradu za hodnotu. Toto bolo osobitne dôvodné v prejednávanej veci, pretože tretí nákup pozemku bol pripravovaný na mieru podľa požiadaviek spoločnosti Scott. Odôvodnenie napadnutého rozsudku týkajúce sa uvádzanej daňovej kontroly je závislé od procesných vád a iných právnych vád a v každom prípade je mylné.
   Trinásty odvolací dôvod sa týka predpokladaných chýb Komisie v uplatnení metódy založenej na nákladoch. Závery napadnutého rozsudku sú závislé od namietaných procesných vád a iných právnych vád. Komisia použila najnižšiu možnú hodnotu pozemku ako je uvádzané Francúzskom, aj spoločnosťou Scott. Skutočnosti a dôkazy uvádzané Komisiou sú: ponuka dokumentov; ohodnotenia Galtier a Commissaire aux Apports; zápisnica zo zasadania mestského zastupiteľstva mesta Orléans z 27. mája 1994 a priemerná cena pri kúpe troch parciel. Neexistuje základ pre zrušenie napadnutého rozhodnutia z dôvodov, že štátna pomoc mohla byť vyššia.
   Štrnásty odvolací dôvod sa týka uloženia povinnosti predložiť informácie, najmä vo vzťahu k pozemku, metódy založenej na nákladoch pre posúdenie štátnej pomoci a kúpy troch parciel. Je to procesná vec, ale týka sa výsledku, pretože je spojená s trinástym odvolacím dôvodom.
   Pätnástym odvolacím dôvodom Komisia žiada Súdny dvor zrušiť napadnutý rozsudok kvôli tomu, že Súd prvého stupňa skreslil význam dôkazov, najmä preto, že Súd prvého stupňa nahradil odôvodnenie napadnutého rozhodnutia svojim vlastným odôvodnením.


title: Vec C-517/10: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  9. marca 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Canarias — Španielsko) — María Luisa Gómez Cueto/Administración del Estado

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/17

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 9. marca 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Canarias — Španielsko) — María Luisa Gómez Cueto/Administración del Estado
   (Vec C-517/10) (1)

   2011/C 186/30
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 29.1.2011.


title: Vec T-453/15: Žaloba podaná 6. augusta 2015 – Trinity Haircare/ÚHVT – Advance Magazine Publishers (VOGUE)

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/46

         Žaloba podaná 6. augusta 2015 – Trinity Haircare/ÚHVT – Advance Magazine Publishers (VOGUE)
   (Vec T-453/15)
   (2015/C 320/64)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Trinity Haircare AG (Herisau, Švajčiarsko) (v zastúpení: J. Kroher a K. Bach, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, Spojené štáty)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová čierno-biela ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „VOGUE“ – ochranná známka Spoločenstva č. 9 944 547.

      Konanie pred ÚHVT: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 27. mája 2015 vo veci R 2426/2014-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a vyhlásil ochrannú známku Spoločenstva č. 9 944 547 VOGUE za neplatnú,

               —

               uložil ÚHVT a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 52 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-52/07: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  11. decembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Marknadsdomstolen – Švédsko) – Kanal 5 Ltd, TV 4 AB/Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå (STIM) (Autorské právo — Organizácia správy autorských práv majúca postavenie faktického monopolu — Výber poplatku za televízne vysielanie hudobných diel — Metóda výpočtu tohto poplatku — Dominantné postavenie — Zneužitie)

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/2

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 11. decembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Marknadsdomstolen – Švédsko) – Kanal 5 Ltd, TV 4 AB/Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå (STIM)
   (Vec C-52/07) (1)

   (Autorské právo - Organizácia správy autorských práv majúca postavenie faktického monopolu - Výber poplatku za televízne vysielanie hudobných diel - Metóda výpočtu tohto poplatku - Dominantné postavenie - Zneužitie)
   (2009/C 32/03)
   Jazyk konania: švédčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Marknadsdomstolen
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Kanal 5 Ltd, TV 4 AB

      Žalovaný: Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå (STIM)
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Marknadsdomstolen – Výklad článku 82 ES – Poplatky platené komerčnými televíznymi kanálmi organizácii poverenej správou práv na vykonanie hudobných diel – Výpočet poplatkov založený na percentuálnom podiele z príjmov pochádzajúcich, medzi inými, z predplatného a reklamy
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 82 ES sa musí vykladať v tom zmysle, že organizácia kolektívnej správy autorských práv majúca dominantné postavenie v podstatnej časti spoločného trhu toto postavenie nezneužíva, ak pri stanovovaní odmeny za televízne vysielanie hudobných diel chránených autorskými právami uplatňuje voči televíznym kanálom sadzobník poplatkov, podľa ktorého výška poplatkov zodpovedá časti príjmov týchto kanálov, pod podmienkou, že táto časť bude v celkovom pomere k množstvu skutočne vysielaných hudobných diel chránených autorskými právami alebo takých, ktoré by mohli byť vysielané, a že iná metóda nedovoľuje presnejšie identifikovať a kvantifikovať použitie týchto diel, ako aj množstvo divákov bez toho, aby to viedlo k neprimeranému zvýšeniu výdavkov vyplývajúcich zo správy zmlúv a z dohľadu nad použitím uvedených diel.

               2.

               Článok 82 ES sa musí vykladať v tom zmysle, že pri výpočte poplatkov vyberaných ako odmena za televízne vysielanie hudobných diel chránených autorskými právami odlišným spôsobom v závislosti od toho, či ide o súkromné televízne vysielacie spoločnosti, alebo o verejnoprávne spoločnosti, by organizácia kolektívnej správy autorských práv mohla zneužívať svoje dominantné postavenie v zmysle tohto článku v prípade, že uplatňuje voči týmto spoločnostiam nerovnaké podmienky pri rovnakých plneniach, čím ich znevýhodňuje v hospodárskej súťaži, ibaže by takýto postup mohol byť objektívne odôvodnený.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007.


title: Vec C-235/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona (Španielsko) 13. mája 2014 – Safe Interenvios, S.A./Liberbank, S.A. a iní

text:
               21.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona (Španielsko) 13. mája 2014 – Safe Interenvios, S.A./Liberbank, S.A. a iní
   (Vec C-235/14)
   2014/C 235/13
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Safe Interenvios, S.A.

      Žalované: Liberbank, S.A., Banco de Sabadell, S.A. a Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               O výklade článku 11 ods. 1 smernice 2005/60/ES (1):

                           a)

                           V spojení s článkom 7 tejto smernice: chcel normotvorca Spoločenstva stanoviť skutočnú výnimku z právomoci úverových inštitúcií uplatniť opatrenia povinnej starostlivosti vo vzťahu k svojim klientom, ak sú ich klientmi platobné inštitúcie, ktoré podliehajú vlastnému systému dohľadu, alebo chcel priznať len oprávnenie na stanovenie výnimky?

                           b)

                           V spojení s článkom 5 tejto smernice: môže vnútroštátny zákonodarca prebrať výnimku obsiahnutú v uvedenom ustanovení v znení odlišnom od jeho samotného obsahu?

                           c)

                           Je výnimka obsiahnutá v článku 11 ods. 1 uplatniteľná aj vo vzťahu k opatreniam zvýšenej povinnej starostlivosti za tých istých podmienok ako vo vzťahu k opatreniam povinnej starostlivosti?

               2.

               Subsidiárne pre prípad, ak z odpovede na uvedené otázky vyplynie, že úverové inštitúcie môžu prijať opatrenia povinnej starostlivosti a zvýšenej povinnej starostlivosti vo vzťahu k platobným inštitúciám:

                           a)

                           V akom rozsahu môžu úverové inštitúcie dohliadať na činnosť platobnej inštitúcie? Možno ich na základe smernice 2005/60/ES považovať za oprávnené na dohľad nad postupmi a opatreniami povinnej starostlivosti uplatnenými platobnými inštitúciami, alebo majú takúto právomoc výlučne verejnoprávne inštitúcie uvedené v smernice 2007/64/ES (2), v prejednávanom prípade Banco de España?

                           b)

                           Vyžaduje uplatnenie právomoci prijať opatrenia zo strany úverových inštitúcií nejaké osobitné odôvodnenie, ktoré možno vyvodiť z úkonov platobnej inštitúcie, alebo ich možno prijať všeobecne len z dôvodu, že platobná inštitúcia vykonáva rizikovú činnosť, akou je zasielanie peňazí do zahraničia?

                           c)

                           V prípade, ak sa na to, aby úverové inštitúcie mohli uplatniť opatrenia povinnej starostlivosti vo vzťahu k platobným inštitúciám, vyžaduje konkrétne odôvodnenie:

                                       i)

                                       Aké sú relevantné úkony, ktorým musí banková inštitúcia venovať pozornosť na účely uplatnenia opatrení povinnej starostlivosti?

                                       ii)

                                       Možno úverovú inštitúciu považovať za oprávnenú k tomu, aby na tento účel posudzovala opatrenia povinnej starostlivosti, ktoré pri svojej činnosti uplatňuje platobná inštitúcia?

                                       iii)

                                       Je využitie tejto právomoci podmienené tým, že banková inštitúcia zistí v činnosti platobnej inštitúcie nejaké konanie, ktoré vyvoláva podozrenie o jej spolupráci na činnostiach prania špinavých peňazí alebo financovania terorizmu?

               3.

               V prípade, ak sú úverové inštitúcie oprávnené uplatniť opatrenia zvýšenej povinnej starostlivosti vo vzťahu k platobným inštitúciám:

                           a)

                           Je prípustné, ak jedno z týchto opatrení spočíva v požiadavke, aby platobné inštitúcie poskytli údaje o totožnosti všetkých svojich klientov, od ktorých pochádzajú finančné prostriedky, ktoré zasielajú, ako aj o totožnosti príjemcov?

                           b)

                           Je v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS (3) z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov, ak platobné inštitúcie musia poskytnúť údaje o svojich klientoch úverovým inštitúciám, s ktorými sú nútené spolupracovať a s ktorými zároveň súťažia na trhu?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES z 26. októbra 2005 o predchádzaní využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu (Ú. v. EÚ L 309, s. 15).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2007/64/ES z 13. novembra 2007 o platobných službách na vnútornom trhu, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a ktorou sa zrušuje smernica 97/5/ES (Ú. v. EÚ L 319, s. 1).

      (3)  Ú. v. ES L 281, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355.


title: Vec T-74/07: Žaloba podaná 12. marca 2007 – Spolková republika Nemecko/Komisia

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/54

         Žaloba podaná 12. marca 2007 – Spolková republika Nemecko/Komisia
   (Vec T-74/07)
   (2007/C 95/108)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma, C. Blaschke, za právnej pomoci C. von Donat, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2006) 7271 z 27. decembra 2006 o znížení finančnej pomoci poskytnutej z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) na základe rozhodnutia Komisie č. K(95) 2271 pre Operačný program v rámci iniciatívy Spoločenstva INTERREG II v regiónoch Sársko, Lotrinsko a Západné Falcko v Nemecku,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnutým rozhodnutím Komisia znížila pomoc z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) pre Operačný program Severného Porýnia – Vestfálska v rámci iniciatívy Spoločenstva INTERREG II v regiónoch Sársko, Lotrinsko a Západné Falcko.
   Žalobkyňa odôvodňuje svoju žalobu tým, že došlo k porušeniu článku 24 ods. 2 nariadenia 4253/88 (1), keďže nie sú splnené podmienky pre zníženie pomoci. V tejto súvislosti najmä uplatňuje, že odchýlky od orientačného finančného plánu nepredstavujú podstatnú zmenu programu. Aj keby k podstatnej zmene programu došlo, existuje predchádzajúci súhlas Komisie.
   Okrem toho žalobkyňa uvádza, že zníženie bolo nedostatočne odôvodnené. V tejto súvislosti najmä uplatňuje, že neexistuje dôvod nepoužiť pravidlo flexibility uvedené v „Usmerneniach pre účtovnú závierku operačných opatrení (1994 – 1999) štrukturálnych fondov “[SEK (1999) 1316].
   Za predpokladu, že sú splnené podmienky pre zníženie pomoci, žalobkyňa žalovanej vytýka, že v súvislosti s týmto konkrétnym programom nepoužila svoju voľnú úvahu. Podľa žalobkyne mala Komisia zvážiť, či je zníženie pomoci z EFRR primerané.
   Nakoniec podľa názoru žalobkyne došlo o porušeniu zásady partnerstva.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988, ktorým sa vykonáva nariadenie (EHS) č. 2052/88, pokiaľ ide o koordináciu intervencií rôznych štrukturálnych fondov na jednej strane a koordináciu medzi týmito intervenciami a intervenciami Európskej investičnej banky a inými existujúcimi finančnými nástrojmi na druhej strane [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 374, 1988, s. 1).


title: Vec T-55/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  30. septembra 2009 — Holandsko/Komisia [ EPUZF — Záručná sekcia — Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom — Podpora rozvoja vidieka — Prechodné opatrenia — Pojem viacročných výdavkov — Článok 4 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 2603/1999 ]

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/41

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 30. septembra 2009 — Holandsko/Komisia
   (Vec T-55/07) (1)

   („EPUZF - Záručná sekcia - Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom - Podpora rozvoja vidieka - Prechodné opatrenia - Pojem ‚viacročných výdavkov‘ - Článok 4 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 2603/1999“)
   2009/C 282/77
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne H. Sevenster a M. de Grave, neskôr M. de Grave, C. Wissels a M. Noort, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: T. van Rijn a F. Jimeno Fernández, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie č. 2006/932/ES zo 14. decembra 2006, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky uskutočnené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) (Ú. v. EÚ L 355, s. 96) v rozsahu, v akom sa týka Holandského kráľovstva a konkrétnejšie finančnej opravy uplatňovanej na vrátenie výdavkov neprípustných v rámci Záručnej sekcie EPUZF za rok 2002 do výšky 5,67 milióna eur

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Holandské kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 14.4.2007.


title: Vec C-519/04 P: Odvolanie podané dňa 22. decembra 2004: D. Meca-Medina a I. Majcen proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (štvrtá komora) z 30. septembra 2004 vo veci T-313/02, D. Meca-Medina a I. Majcen proti Komisii Európskych spoločenstiev, ktorú v konaní podporuje Fínska republika

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/16

         Odvolanie podané dňa 22. decembra 2004: D. Meca-Medina a I. Majcen proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (štvrtá komora) z 30. septembra 2004 vo veci T-313/02, D. Meca-Medina a I. Majcen proti Komisii Európskych spoločenstiev, ktorú v konaní podporuje Fínska republika
   (Vec C-519/04 P)
   (2005/C 57/31)
   Jazyk konania: francúzština
   D. Meca-Medina a I. Majcen podali dňa 22. decembra 2004 (faxom z 20.12.2004) odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (štvrtá komora) z 30. septembra 2004 vo veci T-313/02, D. Meca-Medina a I. Majcen proti Komisii Európskych spoločenstiev, ktorú v konaní podporuje Fínska republika. Odvolateľov zastupujú J.-L. Dupont a M.-A. Lucas, advokáti.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa z 30. septembra 2004 vo veci T-313/02, proti ktorému smeruje odvolanie,

               —

               vyhovel návrhom, ktoré žalobcovia predložili Súdu prvého stupňa,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania v obidvoch stupňoch.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Rozsudok Súdu prvého stupňa porušuje články 49, 81 a 82 Zmluvy ES, tak ako ich vykladá Súdny dvor.
   Po prvé, Súd prvého stupňa nesprávne usúdil, že tieto ustanovenia sa vzťahujú na pravidlá stanovené v oblasti športu, ktoré sa týkajú hospodárskeho aspektu športu, s výnimkou pravidiel, ktoré sú výlučne športovej povahy. Súdny dvor však nestanovil takúto všeobecnú výnimku týkajúcu sa predpisov výlučne športovej povahy z oblasti pôsobnosti ustanovení Zmluvy, iba výnimku obmedzenú na pravidlá týkajúce sa zloženia a vytvárania národných družstiev.
   Súd prvého stupňa takisto nesprávne usúdil, že antidopingová úprava sa zakladá na výlučne športových aspektoch, hoci pripustil, že táto úprava môže mať hospodárske účely. Týmto teda Súd prvého stupňa nesprávne zistil skutkový stav, protirečil si v aj tak nedostatočnom odôvodnení a nesprávne právne posúdil skutkový stav.
   Okrem toho tým, že usúdil, že sporná právna úprava nepatrí do oblasti, na ktorú sa vzťahujú články 81 a 82 Zmluvy ES, sa Súd prvého stupňa dopustil porušenia týchto článkov.
   Napokon Súd prvého stupňa porušil pravidlá upravujúce konanie, konkrétnejšie právo na obranu, keď usúdil, že analýza spornej právnej úpravy, ktorú vykonala Komisia vo svojom rozhodnutí zamietajúcom sťažnosť, je nadbytočná, hoci z tohto rozhodnutia vyplýva, že Komisia usúdila, že táto právna úprava skutočne patrí do oblasti pôsobnosti ustanovení Zmluvy ES. Týmto Súd prvého stupňa porušil právo žalobcov na obranu, pretože nemohli vysvetliť svoje stanovisko k tejto otázke.


title: Vec T-491/04: Žaloba podaná dňa 21. decembra 2004: Merant GmbH proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/29

         Žaloba podaná dňa 21. decembra 2004: Merant GmbH proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-491/04)
   (2005/C 82/57)
   Jazyk konania: nemčina
   Merant GmbH, so sídlom v Ismaning (Nemecko), v zastúpení: A. Schulz, Rechtsanwalt, podal dňa 21. decembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).
   Focus Magazin Verlag GmbH, so sídlom v Mníchove (Nemecko), bol tiež účastníkom konania pred odvolacím senátom.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 18. októbra 2004, spisová značka R-542/2002-2;

               —

               znovu uviedol do platnosti rozhodnutie námietkového oddelenia z 29. apríla 2002 (rozhodnutie č. 1198/2002), t. j. zamietol prihlášku ochrannej známky Spoločenstva č. 453 720 pre nasledujúce tovary a služby:

                           —

                           „Informáciami opatrené dátové nosiče čitateľné strojom všetkých typov a software, najmä digitálne a analogické snímače s napríklad kultúrnymi, vedeckými a priemyselnými resp. technickými informáciami; programované floppy-diskety, RCM–videokazety, kompaktné disky a chip-disky; nosiče magnetických údajov v triede 9;

                           —

                           brožúry, noviny a periodiká, knihy, plagáty, nálepky, kalendáre, fotografie; písacie stroje a kancelárske potreby, a to neelektrické kancelárske zariadenia, písacie prístroje, guličkové perá, plniace perá, inštruktážne a učebné potreby aj vo forme modelov a názorných tabulí v triede 16;

                           —

                           vydávanie digitálnych a analogických nosičov údajov s napríklad kultúrnymi, vedeckými, športovými a priemyselnými resp. technickými informáciami; v triede 41 a služba automatickej aktualizácie aj pre CD-ROM; služby redaktora v triede 42.“;

               —

               zaviazal Úrad nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva:

               Focus Magazin Verlag GmbH

               Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva:

               Slovná známka „FOCUS“ pre tovary a služby tried 3, 6, 7, 8, 9, 14, 15, 16, 20, 21, 24, 25, 26, 28, 29, 32, 33, 35, 36, 38, 39, 41, 42 – prihláška č. 453 720.

               Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, na ktorom sa zakladala námietka:

               Žalobca.

               Ochranná známka alebo označenie, na ktorom sa zakladala námietka:

               Medzinárodná obrazová známka „MICRO FOCUS“ pre tovary a služby tried 9, 16, 41 a 42.

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Čiastočné povolenie námietky

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Vyhovenie odvolaniu Focus Magazin Verlag GmbH a zamietnutie námietky žalobcu

               Dôvody žaloby:

               Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 bol nesprávne použitý. Existuje riziko zámeny medzi dotknutými ochrannými známkami. Prihlásená neskoršia ochranná známka zhodne prevzala jeden prvok skoršej ochrannej známky a vyššie uvedené tovary a služby sú čiastočne zhodné a čiastočne do veľkej miery podobné.


title: Vec T-135/16: Žaloba podaná 29. marca 2016 – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Charente-Maritime Deux-Sèvres/ECB

text:
               17.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/32

         Žaloba podaná 29. marca 2016 – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Charente-Maritime Deux-Sèvres/ECB
   (Vec T-135/16)
   (2016/C 175/37)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Charente-Maritime Deux-Sèvres (Saintes, Francúzsko) (v zastúpení: H. Savoie, avocat)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej centrálnej banky z 29. januára 2016 (ECB/SSM/2016 – 969500TJ5KRTCJQWXH05/101) prijaté v súlade s článkom 4 ods. 1 písm. e) nariadenia Európskej centrálnej banky (EÚ) č. 468/2014 a článkami L. 511-13, L. 511-52, L. 511-58, L. 612-23-1 a R. 612-29-3 francúzskeho menového a finančného zákonníka.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza štyri žalobné dôvody, ktoré sú v podstate zhodné alebo podobné žalobným dôvodom uvádzaným v rámci veci T-133/16, Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence/ECB.


title: Vec T-454/15: Žaloba podaná 10. augusta 2015 – Laboratorios Ern/ÚHVT – Werner (Dynamic Life)

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/47

         Žaloba podaná 10. augusta 2015 – Laboratorios Ern/ÚHVT – Werner (Dynamic Life)
   (Vec T-454/15)
   (2015/C 320/65)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: M. Pérez Serres, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Matthias Werner (Neufahrn, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva v bielej, červenej, oranžovej, žltej, zelenej a modro-fialovej farbe obsahujúca slovné prvky „Dynamic Life“ – prihláška č. 11 303 468.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 27. mája 2015 vo veci R 441/2014-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a zamietol prihlášku ochrannej známky Spoločenstva č. 11 303 468 DYNAMIC LIFE & design v triede 5 a 32,

               —

               uložil ÚHVT a Matthiasovi Wernerovi, v prípade, ak sa zúčastní konania ako vedľajší účastník, povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-104/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  1. februára 2013 — Ferrari/ÚHVT (PERLE’) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačené Európske spoločenstvo — Obrazová ochranná známka PERLE’ — Absolútne dôvody zamietnutia — Opisný charakter — Neexistencia opisného charakteru — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) a článok 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               16.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/14

         Rozsudok Všeobecného súdu z 1. februára 2013 — Ferrari/ÚHVT (PERLE’)
   (Vec T-104/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačené Európske spoločenstvo - Obrazová ochranná známka PERLE’ - Absolútne dôvody zamietnutia - Opisný charakter - Neexistencia opisného charakteru - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) a článok 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 79/23
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Ferrari F.lli Lunelli SpA (Trente, Taliansko) (v zastúpení: P. Perani a G. Ghisletti, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne G. Mannucci, neskôr L. Rampini a F. Mattina, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. decembra 2010 (vec R 1249/2010-2) týkajúcemu sa medzinárodného zápisu, v ktorom je vyznačené Európske spoločenstvo, obrazovej ochrannej známky „PERLE“

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Ferrari F.lli Lunelli SpA je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 9.4.2011.


title: Vec T-242/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. novembra 2008 – Weiler/ÚHVT – IQNet Association – The International Certification Network (Q2WEB) ( Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Spoločenstva Q2WEB — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva QWEB a skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva QWEB Certified Site — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 52 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/26

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. novembra 2008 – Weiler/ÚHVT – IQNet Association – The International Certification Network (Q2WEB)
   (Vec T-242/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva Q2WEB - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva QWEB a skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva QWEB Certified Site - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 52 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2009/C 6/53)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Dieter Weiler (Pulheim, Nemecko) (v zastúpení: T. Dolde, V. von Bomhard a A. Renck, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: R. Pethke, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: IQNet Association – The International Certification Network (Bern, Švajčiarsko) (v zastúpení: A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli a P. Bodenham, advokáti)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 29. marca 2007 (vec R 893/2005-1) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi CISQ Federazione Certificazione Italiana Sistemi di Qualità Aziendali, neskôr IQNet Association – The International Certification Network a pánom Dietrom Weilerom
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Dieter Weiler je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 8.9.2007.


               18.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 167/1

         2009/C 167/01
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 153, 4.7.2009

      Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 141, 20.6.2009

      Ú. v. EÚ C 129, 6.6.2009

      Ú. v. EÚ C 113, 16.5.2009

      Ú. v. EÚ C 102, 1.5.2009

      Ú. v. EÚ C 90, 18.4.2009

      Ú. v. EÚ C 82, 4.4.2009

   Tieto texty sú dostupné na adresách:
   EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec T-385/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. septembra 2015 – Volkswagen/ÚHVT (ULTIMATE) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ULTIMATE — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               23.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/51

         Rozsudok Všeobecného súdu z 30. septembra 2015 – Volkswagen/ÚHVT (ULTIMATE)
   (Vec T-385/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ULTIMATE - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 389/57)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemecko) (v zastúpení: U. Sander, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 24. marca 2014 (vec R 1787/2013-1) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia ULTIMATE ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Volkswagen AG znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

      (1)  Ú. v. EÚ C 253, 4.8.2014.


title: Vec T-311/05: Žaloba podaná 9. augusta 2005 – Rounis/Komisia

text:
               29.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/22

         Žaloba podaná 9. augusta 2005 – Rounis/Komisia
   (Vec T-311/05)
   (2005/C 271/43)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Georgios Rounis (Brusel, Belgicko) [v zastúpení: E. Boigelot, advokát]

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie, ktorým sa zamieta prevod jednej časti príjmu žalobcu určeného na pokrytie študijných nákladov jeho dcéry počas univerzitného školského roku 2003-2004,

               —

               priznať náhradu materiálnej škody a morálnej ujmy z dôvodu rôznych závažných omylov na rôznych úrovniach administratívy, ocenenej ex aequo et bono na 13 582,88 EUR a navýšenej o úroky 5,25 % až do úplného zaplatenia, s výhradou zvýšenia alebo zníženia tejto sumy počas konania,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, ktorý bol takisto žalobcom vo veci T-17/01 (1), spochybňuje najmä rozhodnutie orgánu povereného menovaním, ktorý zamietol previesť do Spojeného kráľovstva 35 % jeho čistého mesačného príjmu určeného na pokrytie nákladov univerzitných štúdií jeho dcéry.
   V tejto súvislosti upresňuje, že skutočné náklady v Spojenom kráľovstve preukázal a že právo na vykonanie takého prevodu mu priznal rozsudok zo 16. mája 2002 doplnený rozsudkom z 30. septembra 2003, oba vynesené vo vyššie uvedenej veci.
   Na podporu svojich tvrdení sa žalobca odvoláva na porušenie článkov 62 a 67 Služobného poriadku, ako aj článkov 17 príloh VII a XIII toho istého aktu, a to rovnako v ich znení po nadobudnutí účinnosti nového Služobného poriadku 1. mája 2004. Tiež sa dovoláva neuznania všeobecných zásad práva, a to zásad správneho úradného postupu a dobrej správy, zásady zachovania legálne nadobudnutých práv a ochrany legitímnej dôvery, ako aj neuznania povinnosti starostlivosti a zásad, ktoré orgánu poverenému menovaním ukladajú prijať rozhodnutie len na základe príslušných odôvodnení a bez zjavných omylov v hodnotení.

      (1)  Rozsudky zo 16. mája 2002 (Zb. VS, s. IA-63; VS II-301) a z 30. septembra 2003 (Zb. VS IA-221; VS II-1079).


title: Vec C-662/16 P: Odvolanie podané 21. decembra 2017: Laboratoire de la mer proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 18. októbra 2016 vo veci T-109/16, Laboratoire de la mer/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               21.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 277/20

         Odvolanie podané 21. decembra 2017: Laboratoire de la mer proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 18. októbra 2016 vo veci T-109/16, Laboratoire de la mer/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   (Vec C-662/16 P)
   (2017/C 277/27)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Laboratoire de la mer (v zastúpení: J. Blanchard, avocat)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   Uznesením Súdneho dvora (šiesta komora) z 20. júna 2017 bolo odvolanie vyhlásené za neprípustné.


title: Vec C-566/08: Žaloba podaná 22. decembra 2008 – Európsky parlament/Rada Európskej únie

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/37

         Žaloba podaná 22. decembra 2008 – Európsky parlament/Rada Európskej únie
   (Vec C-566/08)
   (2009/C 44/63)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Európsky parlament (v zastúpení: R. Passos, G. Mazzini a D. Gauci, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Rady 2008/780/ES z 29. septembra 2008 o uzavretí Dohody o rybolove v južnom Indickom oceáne v mene Európskeho spoločenstva (1) z dôvodu porušenia Zmluvy ES,

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Európsky parlament uvádza na podporu svojej žaloby jediný žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom základe napadnutého rozhodnutia. Podľa žalobcu totiž z výkladu článku 300 ES, ako aj z obsahu dohody dotknutej v predmetnej veci jasne vyplýva, že táto dohoda patrí do kategórie dohôd o zriadení špecifického inštitucionálneho rámca postupmi spolupráce. V dôsledku toho sporné rozhodnutie malo byť prijaté na základe článku 37 ES v spojení s článkom 300 ods. 2 prvým pododsekom prvou vetou a odsekom 3 druhým pododsekom ES – ktorý upravuje súhlas Európskeho parlamentu – a nie na základe článku 37 ES v spojení s článkom 300 ods. 2 prvým pododsekom prvou vetou a odsekom 3 prvým pododsekom ES, ktorý upravuje iba poradu s touto inštitúciou.

      (1)  Ú. v. EÚ L 268, s. 27.


title: Vec C-535/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Protodikeío Athinón (Grécko) 10. októbra 2013 — Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha/Maria Patmanídi ΑΕ

text:
               21.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 377/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Protodikeío Athinón (Grécko) 10. októbra 2013 — Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha/Maria Patmanídi ΑΕ
   (Vec C-535/13)
   2013/C 377/13
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Protodikeío Athinón

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha

      Žalovaná: Maria Patmanídi ΑΕ

      Prejudiciálna otázka

   Aký je rozsah pôsobnosti ustanovení článku 7 smernice 89/104/EHS (1) (teraz článok 7 smernice 2008/95/ES (2)) a článku 13 nariadenia (ES) 40/94/ES (3) (teraz článok 13 nariadenia č. 207/2009 (4)) v súvislosti s právom majiteľa ochrannej známky zakázať súbežný dovoz jeho výrobkov, ako sú náhradné diely na motorové vozidlá všetkých typov, ktoré sa vyrobili a prvýkrát uviedli na trh v tretej krajine vzhľadom na EÚ a EHP, na územie EÚ a EHP, najmä ak ide o tovar charakteristický širokým ziskovým rozpätím a stlačením cien, čo je skutočnosť, ktorú preukazujú aj výkyvy v cenovej politike, a/alebo ktorých súbežný dovoz môže zapríčiniť významné zníženie cien pre konečného spotrebiteľa v prospech jednak tohto spotrebiteľa, jednak hospodárskej súťaže, a to s ohľadom na nasledujúce ustanovenia, či už sa zohľadnia jednotlivo alebo vo vzájomnom spojení:
   a) články 101 ZFEÚ a 102 ZFEÚ, b) články I, XI.1, ΙΙΙ.4 a článok XX písm. d) Všeobecnej dohody o clách a obchode 1994, ako aj jej ustanovenia vo všeobecnosti a c) články I a ΧXIV Všeobecnej dohody o clách a obchode 1994, osobitne ak tieto ustanovenia vedú k [extenzívnemu] uplatňovaniu článku 7 ods. 1 smernice 2008/95/ES a článku 13 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009… na tovar uvedený na trh v štátoch, ktoré sú zmluvnými stranami Všeobecnej dohody o clách a obchode 1994, [a] uvedené ustanovenia sú vo vzájomnom rozpore?

      (1)  Prvá smernica Rady z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, 1989, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. EÚ L 299, s. 25).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).

      (4)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-493/11 P: Uznesenie Súdneho dvora z  15. júna 2012 — United Technologies Corp./Európska komisia (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartely — Trh montáže a údržby výťahov a mechanických eskalátorov — Pokuty — Materská spoločnosť a dcérske spoločnosti — Pripísateľnosť protiprávneho správania)

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/20

         Uznesenie Súdneho dvora z 15. júna 2012 — United Technologies Corp./Európska komisia
   (Vec C-493/11 P) (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Trh montáže a údržby výťahov a mechanických eskalátorov - Pokuty - Materská spoločnosť a dcérske spoločnosti - Pripísateľnosť protiprávneho správania)
   2012/C 366/35
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: United Technologies Corp. (v zastúpení: A. Winckler a D. Gerard, advokáti, J. Temple Lang a C. Cook, solicitors)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouquet, R. Sauer a J. Bourke, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 13. júla 2011 — General Technic-Otis a i./Komisia (spojené veci T-141/07, T-142/07, T-145/07 a T-146/07), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 512 v konečnom znení z 21. februára 2007 o postupe podľa článku 81 [ES] (vec COMP/E-1/38.823 — Výťahy a eskalátory) v súvislosti s kartelom na trhu montáže a údržby výťahov a mechanických eskalátorov v Belgicku, Nemecku, Luxembursku a Holandsku, ktorý sa týkal manipulácie verejných obchodných súťaží, rozdelenia trhov, určenia cien, prideľovania s tým súvisiacich projektov a zákaziek a výmeny informácií, ako aj subsidiárne návrh na zrušenie alebo zníženie pokuty uloženej odvolateľke — Zodpovednosť materskej spoločnosti za porušenie pravidiel hospodárskej súťaže, ktorého sa dopustili jej dcérske spoločnosti

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               United Technologies Corp. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 347, 26.11.2011.


title: Vec C-223/06: Žaloba podaná  16. mája 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               15.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/20

         Žaloba podaná 16. mája 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-223/06)
   (2006/C 165/37)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Braun, splnomocnený zástupca)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/51/ES z 18. júna 2003, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 78/660/ES, 83/349/EHS, 86/635/EHS a 91/674/EHS o ročnej a konsolidovanej účtovnej závierke niektorých typov spoločností, bánk a iných finančných inštitúcií a poisťovní (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 1. januára 2005.

      (1)  Ú. v. EÚ L 178, s. 16; Mim. vyd. 17/001, s. 273.


               25.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 324/12

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO predložená súdom Borgarting lagmannsrett 21. mája 2012 vo veci Staten v/Arbeidsdepartementet v Stig Arne Johnsson
   (Vec E-3/12)
   2012/C 324/10
   Listom z 21. mája 2012, ktorý bol doručený na podateľňu súdu 29. mája 2012, požiadal Borgarting lagmannsrett (odvolací súd v Borgartingu) Súd EZVO o poradné stanovisko vo veci Staten v/Arbeidsdepartementet v Stig Arne Johnsson v tejto otázke:
   Ak si vnútroštátne právne predpisy vyžadujú na nárok na dávky v nezamestnanosti medzi iným pobyt v štáte, je v súlade s článkom 71 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 vyžadovať pretrvávajúci pobyt v príslušnom štáte (štáte posledného zamestnania) s cieľom získať tieto dávky od tohto štátu, takisto v prípade úplne nezamestnanej osoby, ktorá sa v ňom počas svojho posledného zamestnania zdržovala ako „nepravý“ cezhraničný pracovník?
   Je pre odpoveď na túto otázku relevantné, ak:

               1.

               daná nezamestnaná osoba žije v krajine v blízkosti príslušného štátu (štátu posledného zamestnania), takže je pre túto osobu v praxi možné, aby sa dostavila na úrad práce v tomto štáte, aj keď sa tam nezdržiava?

               2.

               sa daná nezamestnaná osoba potom, ako sa vrátila do štátu bydliska, registruje v tom štáte ako uchádzač o zamestnanie na úrade práce a takisto tam požiada o dávky v nezamestnanosti?


title: Vec T-241/08: Žaloba podaná 20. júna 2008 – CBI a Abisp/Komisia

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/61

         Žaloba podaná 20. júna 2008 – CBI a Abisp/Komisia
   (Vec T-241/08)
   (2008/C 209/109)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Coordination Bruxelloise d'Institutions sociales et de santé (CBI) (Brusel, Belgicko) a Association Bruxelloise des Institutions de Soins Privées (Abisp) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: D. Waelbroeck, advokát a D. Slater, solicitor)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť potvrdzujúce rozhodnutie Komisie,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia navrhujú zrušenie rozhodnutia Komisie z 10. apríla 2008, ktoré podľa nich potvrdzuje rozhodnutie Komisie z 10. januára 2008 o zamietnutí ich sťažnosti podanej 7. septembra a 17. októbra 2005 proti štátnej pomoci udelenej Belgickým kráľovstvom verejným nemocniciam siete Iris v regióne Brusel-hlavné mesto a o odmietnutí začať konanie vo veci formálneho zisťovania predmetnej pomoci podľa článku 88 ods. 2 ES.
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia žalobcov sú rovnaké ako vo veci T-128/08, CBI a Abisp/Komisia (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, s. 30.


title: Vec T-196/02: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. septembra 2007 – MTU Friedrichshafen/Komisia ( Štátna pomoc — Pomoc na reštrukturalizáciu — Rozhodnutie nariaďujúce vymáhanie nezlučiteľnej pomoci — Článok 13 ods. 1 nariadenia (ES) č. 659/1999 — Solidárna not zodpovednosť )

text:
               20.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/22

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. septembra 2007 – MTU Friedrichshafen/Komisia
   (Vec T-196/02) (1)

   („Štátna pomoc - Pomoc na reštrukturalizáciu - Rozhodnutie nariaďujúce vymáhanie nezlučiteľnej pomoci - Článok 13 ods. 1 nariadenia (ES) č. 659/1999 - Solidárna not zodpovednosť“)
   (2007/C 247/31)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: MTU Friedrichshafen GmbH (Friedrichshafen, Nemecko) (v zastúpení: F. Montag a T. Lübbig, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Kreuschitz, V. Di Bucci a T. Scharf, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie článku 3 ods. 2 rozhodnutia Komisie 2002/898/ES z 9. apríla 2002 o štátnej pomoci, ktorú Nemecko poskytlo SKL Motoren- und Systembautechnik GmbH [neoficiálny preklad] (Ú. v. L 314, s. 75)
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 3 ods. 2 rozhodnutia Komisie 2002/898/ES z 9. apríla 2002 o štátnej pomoci, ktorú Nemecko poskytlo SKL Motoren- und Systembautechnik GmbH [neoficiálny preklad] sa zrušuje v rozsahu, v akom sa v ňom MTU Friedrichshafen GmbH nariaďuje, aby solidárne vrátil sumu vo výške 2,71 miliónov eur.

               2.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil MTU Friedrichshafen, a znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 219, 14.9.2002.


title: Vec C-65/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 8. februára 2016 – Istanbul Lojistik Ltd/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

text:
               17.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Maďarsko) 8. februára 2016 – Istanbul Lojistik Ltd/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
   (Vec C-65/16)
   (2016/C 175/05)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Istanbul Lojistik Ltd

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 4 rozhodnutia Asociačnej rady [ES]-Turecko č. 1/95 vykladať v tom zmysle, že daň, akou je daň upravená maďarským zákonom o dani z motorových vozidiel, ktorou má byť podľa tohto zákona zaťažené nákladné vozidlo s tureckou poznávacou značkou, prevádzkované tureckým dopravcom a používané na prepravu tovarov, uložená z dôvodu prekročenia maďarskej hranice počas cesty z Turecka do iného členského štátu cez Maďarsko ako členský štát tranzitu, predstavuje poplatok s účinkom rovnocenným clu a že nie je preto zlučiteľná s vyššie uvedeným článkom?

               2.

                           a)

                           Ak je odpoveď na prvú otázku záporná, má sa článok 5 rozhodnutia Asociačnej rady [ES]-Turecko č. 1/95 vykladať v tom zmysle, že daň, akou je daň upravená maďarským zákonom o dani z motorových vozidiel, ktorou má byť podľa tohto zákona zaťažené nákladné vozidlo s tureckou poznávacou značkou, prevádzkované tureckým dopravcom a používané na prepravu tovarov, uložená z dôvodu prekročenia maďarskej hranice počas cesty z Turecka do iného členského štátu cez Maďarsko ako členský štát tranzitu, predstavuje opatrenie s účinkom rovnocenným množstevnému obmedzeniu a nie je preto zlučiteľná s vyššie uvedeným článkom?

                           b)

                           Má sa článok 7 rozhodnutia Asociačnej rady [ES]-Turecko č. 1/95 vykladať v tom zmysle, že daň, akou je daň upravená maďarským zákonom o dani z motorových vozidiel, ktorou má byť podľa tohto zákona zaťažené nákladné vozidlo s tureckou poznávacou značkou, prevádzkované tureckým dopravcom a používané na prepravu tovarov, uložená z dôvodu prekročenia maďarskej hranice počas cesty z Turecka do iného členského štátu cez Maďarsko ako členský štát tranzitu, môže byť uplatnená z dôvodov týkajúcich sa zabezpečenia bezpečnosti cestnej premávky a uplatňovania právnych predpisov?

               3.

               Má sa článok 3 ods. 2 ZFEÚ a článok 1 ods. 2 a článok 1 ods. 3 písm. a) nariadenia (ES) č. 1072/2009 (1) vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby členský štát tranzitu na základe dvojstrannej dohody uzavretej s Tureckom v oblasti dopravy uplatnil daň, akou je daň upravená maďarským zákonom o dani z motorových vozidiel, ktorou má byť podľa tohto zákona zaťažené nákladné vozidlo s tureckou poznávacou značkou, prevádzkované tureckým dopravcom a používané na prepravu tovarov, z dôvodu prekročenia maďarskej hranice počas cesty z Turecka do iného členského štátu cez Maďarsko ako členský štát tranzitu?

               4.

               Má sa článok 9 Asociačnej dohody medzi [EHS] a Tureckom… vykladať v tom zmysle, že daň, akou je daň upravená maďarským zákonom o dani z motorových vozidiel, ktorou má byť podľa tohto zákona zaťažené nákladné vozidlo s tureckou poznávacou značkou, prevádzkované tureckým dopravcom a používané na prepravu tovarov, uložená z dôvodu prekročenia maďarskej hranice počas cesty z Turecka do iného členského štátu cez Maďarsko ako členský štát tranzitu, predstavuje diskrimináciu z dôvodu štátnej príslušnosti a že nie je preto zlučiteľná s vyššie uvedeným článkom?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1072/2009 z 21. októbra 2009 o spoločných pravidlách prístupu nákladnej cestnej dopravy na medzinárodný trh (Ú. v. EÚ L 300, s. 72).


title: Vec T-67/10: Žaloba podaná 17. februára 2010 — Španielsko/Komisia

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/60

         Žaloba podaná 17. februára 2010 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-67/10)
   2010/C 100/88
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. Muñoz Pérez)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2009) 9827 v konečnom znení z 10. decembra 2009, ktorým sa vykonali úpravy financovania v rámci EPUZF v súvislosti s opatrením zlepšenia spracovania a uvádzania poľnohospodárskych výrobkov na trh v rámci operačného programu CCI 2000.ES.16.1.PO.007 (Španielsko, Kastília a León),

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Španielske kráľovstvo uvádza dva žalobné dôvody:

               Po prvé, nesprávne uplatnenie článku 39 nariadenia Rady (ES) č. 1260/1999 (1), keďže nezrovnalosti, na základe ktorých Komisia vykonala úpravu financovania, neexistovali, keďže španielske orgány pred poskytnutím pomoci systematicky a primeraným spôsobom kontrolovali splnenie podmienok pre štátnu pomoc stanovených v článkoch 26 a 28 nariadenia Rady (ES) č. 1257/1999 (2). Napokon napriek odlišným záverom Komisie v napadnutom rozhodnutí kontrolný plán, ktorý vydali španielske orgány po inšpekčnej kontrole nemal za cieľ napraviť dodatočne skutočnosť, že kontroly neboli vykonané, ale sledoval iba preskúmanie účinnosti týchto kontrol.

               Po druhé, porušenie zásady proporcionality zakotvenej v článku 39 ods. 3 (ES) nariadenia č. 1260/1999 v spojení s usmerneniami k zásadám, kritériám a orientačným pokynom uplatňovaným službami Komisie pri stanovovaní úprav financovania podľa článku 39 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1260/1999 (3), keďže nezrovnalosti predpokladané Komisiou, pokiaľ by existovali, čo žalobca popiera, by odôvodňovali vykonanie úpravy financovania iba vo výške škody, ktorá mohla byť spôsobená štrukturálnym fondom Únie, a teda menej ako predpokladaných 5 %.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1260/1999 z 21. júna 1999 o všeobecných ustanoveniach o štrukturálnych fondoch (Ú. v. ES L 161, 26. júna 1999, s. 1; Mim. vyd. 04/001, s. 31).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1257/1999 zo 17. mája 1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) a ktorým sa menia a rušia niektoré nariadenia (Ú. v. ES L 160, 26. júna 1999, s. 80; Mim. vyd. 03/025, s. 391).

      (3)  Dokument K(2001) 476 z 2. marca 2001.


title: Vec T-696/13: Uznesenie Všeobecného súdu z 10. júla 2017 – Meta Group/Komisia

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/55

         Uznesenie Všeobecného súdu z 10. júla 2017 – Meta Group/Komisia
   (Vec T-696/13) (1)

   (2017/C 283/87)
   Jazyk konania: taliančina
   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 52, 22.2.2014.


title: Vec T-562/12: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2015 – Dalli/Komisia („Člen Komisie — Vyšetrovanie úradom OLAF — Údajné ústne rozhodnutie predsedu Komisie ukončiť funkciu dotknutej osoby — Žaloba o neplatnosť — Neexistencia aktu, ktorý možno napadnúť žalobou — Neprípustnosť — Žaloba o náhradu škody“)

text:
               29.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/29

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2015 – Dalli/Komisia
   (Vec T-562/12) (1)

   ((„Člen Komisie - Vyšetrovanie úradom OLAF - Údajné ústne rozhodnutie predsedu Komisie ukončiť funkciu dotknutej osoby - Žaloba o neplatnosť - Neexistencia aktu, ktorý možno napadnúť žalobou - Neprípustnosť - Žaloba o náhradu škody“))
   (2015/C 213/50)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: John Dalli (St. Julians, Malta) (v zastúpení: L. Levi, A.-M Alamanou a S. Rodrigues, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Smulders, J. Baquero Cruz a J.-P. Keppenne, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie ústneho rozhodnutia údajne prijatého predsedom Komisie 16. októbra 2012 o ukončení funkcie žalobcu ako člena Komisie a ďalej návrh na náhradu škody, ktorá údajne vznikla žalobcovi v dôsledku tohto rozhodnutia

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               John Dalli je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 46, 16.2.2013.


title: Vec C-335/14: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 21. januára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Mons – Belgicko) – Les Jardins de Jouvence SCRL/État belge (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — Daň z pridanej hodnoty — Šiesta smernica o DPH — Oslobodenia od dane — Článok 13 A ods. 1 písm. g) — Oslobodenie poskytovaní služieb a dodávky tovaru úzko súvisiacich so sociálnou pomocou a sociálnym zabezpečením subjektmi, ktoré sa spravujú verejným právom, alebo inými subjektmi uznanými za subjekty sociálnej povahy — Pojem „poskytovania služieb a dodávky tovaru úzko súvisiace so sociálnou pomocou a sociálnym zabezpečením“ — Subjekty uznané za subjekty sociálnej povahy — Zariadenie opatrovateľskej služby)

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/7

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 21. januára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Mons – Belgicko) – Les Jardins de Jouvence SCRL/État belge
   (Vec C-335/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Daň z pridanej hodnoty - Šiesta smernica o DPH - Oslobodenia od dane - Článok 13 A ods. 1 písm. g) - Oslobodenie poskytovaní služieb a dodávky tovaru úzko súvisiacich so sociálnou pomocou a sociálnym zabezpečením subjektmi, ktoré sa spravujú verejným právom, alebo inými subjektmi uznanými za subjekty sociálnej povahy - Pojem „poskytovania služieb a dodávky tovaru úzko súvisiace so sociálnou pomocou a sociálnym zabezpečením“ - Subjekty uznané za subjekty sociálnej povahy - Zariadenie opatrovateľskej služby))
   (2016/C 098/08)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d'appel de Mons

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Les Jardins de Jouvence SCRL

      Žalovaný: État belge

      Výrok rozsudku

   Článok 13 A ods. 1 písm. g) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, sa má vykladať v tom zmysle, že medzi službami poskytovanými zariadením opatrovateľskej služby, o aké ide vo veci samej, ktorého sociálnu povahu má posúdiť vnútroštátny súd najmä vzhľadom na skutočnosti uvedené v tomto rozsudku, služby spočívajúce v poskytovaní ubytovania prispôsobeného osobám vyššieho veku môžu byť podľa tohto ustanovenia oslobodené od dane. Ostatné služby poskytované týmto zariadením opatrovateľskej služby môžu byť tiež oslobodené od dane, najmä pokiaľ služby, ktoré sú zariadenia opatrovateľskej služby povinné ponúkať podľa príslušnej vnútroštátnej právnej úpravy, majú za cieľ zabezpečiť pomoc osobám vyššieho veku, ako aj starostlivosť o nich a zodpovedajú službám, ktoré sú povinné poskytovať aj domovy dôchodcov v súlade s dotknutou vnútroštátnou právnou úpravou.
   V tejto súvislosti je irelevantné, či prevádzkovanie zariadenia opatrovateľskej služby, o aké ide vo veci samej, dostáva dotáciu alebo požíva akúkoľvek inú formu finančného zvýhodnenia alebo finančnej účasti zo strany orgánov verejnej moci alebo nie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 339, 29.9.2014.


title: Povolenie štátnej pomoci v rámci ustanovení článkov 87 a 88 Zmluvy o ES – Prípady, ku ktorým nemá Komisia námietky  Text s významom pre EHP

text:
               13.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/1

         Povolenie štátnej pomoci v rámci ustanovení článkov 87 a 88 Zmluvy o ES
   Prípady, ku ktorým nemá Komisia námietky
   (Text s významom pre EHP)
   2013/C 73/01

               Dátum prijatia rozhodnutia

               7.11.2012

               Referenčné číslo štátnej pomoci

               SA.34576 (12/N)

               Členský štát

               Portugalsko

               Región

               Alto Trás-os-Montes

               Názov (a/alebo názov príjemcu)

               Unidade de cuidados continuados Jean Piaget/Nordeste

               Právny základ

               Texto do Programa Operacional Temático Valorização do Território
               Endereço http://www.povt.qren.pt/cs2.asp?idcat=1120; Regulamento Geral FEDER e Fundo de Coesão (documento normativo sobre as modalidades de aplicação a Portugal dos fundos FEDER e Fundo de Coesão), em coerência com as disposições regulamentares comunitárias aplicáveis);
               Texto do Programa Operacional Temático Valorização do Território
               Endereço http://www.povt.qren.pt/cs2.asp?idcat=1120 — Regulamento Geral FEDER e Fundo de Coesão (documento normativo sobre as modalidades de aplicação a Portugal dos fundos FEDER e Fundo de Coesão), em coerência com as disposições regulamentares comunitárias aplicáveis); Regulamento Específico para o Domínio dos «Equipamentos Estruturantes do Sistema Urbano Nacional» (estabelece as condições de acesso e as regras gerais de atribuição de co-financiamento comunitário do FEDER às operações apresentadas no âmbito deste domínio de intervenção).

               Druh opatrenia

               Individuálna pomoc

               Účel

               Regionálny rozvoj

               Forma pomoci

               —

               Rozpočet

               Celková výška plánovanej pomoci 1,897 mil. EUR

               Intenzita

               Opatrenie, ktoré nepredstavuje pomoc

               Trvanie

               —

               Sektory hospodárstva

               Služby

               Názov a adresa orgánu poskytujúceho pomoc

                           Programa Operacional Temático Valorização do Território

                           Av. D. João II, Lote 1.07.2.1 — 2.o

                           1998-014 Lisboa

                           PORTUGAL

               Ďalšie informácie

               —

         Rozhodnutie v autentickom jazykovom znení, z ktorého boli odstránené všetky informácie, ktoré sú predmetom obchodného tajomstva, je uverejnené na stránke:
   http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/index.cfm


title: Vec T-436/10: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. júla 2015 – HIT Groep/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh s predpínacou oceľou — Stanovenie cien, rozdelenie trhu a výmena citlivých obchodných informácií — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ — Pravidlá týkajúce sa pripísateľnosti protisúťažných postupov, ktorých sa dopustila dcérska spoločnosť, jej materskej spoločnosti — Domnienka skutočného uplatňovania rozhodujúceho vplyvu — Primeraná lehota“)

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/40

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. júla 2015 – HIT Groep/Komisia
   (Vec T-436/10) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh s predpínacou oceľou - Stanovenie cien, rozdelenie trhu a výmena citlivých obchodných informácií - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ - Pravidlá týkajúce sa pripísateľnosti protisúťažných postupov, ktorých sa dopustila dcérska spoločnosť, jej materskej spoločnosti - Domnienka skutočného uplatňovania rozhodujúceho vplyvu - Primeraná lehota“))
   (2015/C 302/50)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: HIT Groep BV (Haarlem, Holandsko) (v zastúpení: pôvodne G. van der Wal, G. Oosterhuis a H. Albers, neskôr G. van der Wal a G. Oosterhuis, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Van Nuffel, S. Noë a V. Bottka, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2010) 4387 v konečnom znení z 30. júna 2010 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38.344 – Predpínacia oceľ), zmeneného a doplneného rozhodnutím Komisie K(2010) 6676 v konečnom znení z 30. septembra 2010 a rozhodnutím Komisie K(2011) 2269 v konečnom znení zo 4. apríla 2011

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               HIT Groep BV znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 317, 20.11.2010.


title: Vec C-90/10: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  22. septembra 2011 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica o  biotopoch — Ochrana prirodzených biotopov — Voľne žijúce živočíchy a voľne rastúce rastliny — Článok 4 ods. 4 a článok 6 ods. 1 a 2 — Vypracovanie priorít pre osobitné chránené územia, ako aj primeraná ochrana týchto území — Nezabezpečenie právnej ochrany osobitných chránených území nachádzajúcich sa na Kanárskych ostrovoch)

text:
               12.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/4

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 22. septembra 2011 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-90/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica o „biotopoch“ - Ochrana prirodzených biotopov - Voľne žijúce živočíchy a voľne rastúce rastliny - Článok 4 ods. 4 a článok 6 ods. 1 a 2 - Vypracovanie priorít pre osobitné chránené územia, ako aj primeraná ochrana týchto území - Nezabezpečenie právnej ochrany osobitných chránených území nachádzajúcich sa na Kanárskych ostrovoch)
   2011/C 331/05
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: S. Pardo Quintillán a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: F. Díez Moreno, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Fínska republika (v zastúpení: M. Pere, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 4 ods. 4 a článku 6 ods. 1 a ods. 2 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102) — Lokality európskeho významu — Ochranné opatrenia — Biogeografický región Makaronézia

      Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že

                           —

                           nevypracovalo pre osobitné chránené územia na svojom území, ktoré zodpovedajú lokalitám európskeho významu v biogeografickom regióne Makaronézia uvedeným v rozhodnutí Komisie 2002/11/ES z 28. decembra 2001, ktorým sa podľa smernice Rady 92/43/EHS prijíma zoznam lokalít makaronézskej biogeografickej oblasti európskeho významu, ochranné priority podľa článku 4 ods. 4 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín, a

                           —

                           v rozpore s článkom 6 ods. 1 a ods. 2 smernice 92/43 neprijalo potrebné ochranné opatrenia a nepodniklo primerané kroky, ktorými by sa predišlo poškodeniu biotopov, ako aj závažnému rušeniu druhov, a tým sa zabezpečila právna ochrana osobitných chránených území, ktoré zodpovedajú lokalitám v Španielsku uvedeným v rozhodnutí 2002/11,

                     nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z uvedených ustanovení tejto smernice,

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

               3.

               Fínska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010.


title: Vec C-528/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen Sad Sofia-grad (Bulharsko) 18. októbra 2011 — Zuheyr Freyeh Halaf/Darzhavna agentsia za bezhantsite pri Ministerski savet

text:
               17.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 370/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen Sad Sofia-grad (Bulharsko) 18. októbra 2011 — Zuheyr Freyeh Halaf/Darzhavna agentsia za bezhantsite pri Ministerski savet
   (Vec C-528/11)
   2011/C 370/30
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen Sad Sofia-grad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Zuheyr Freyeh Halaf

      Žalovaná: Darzhavna agentsia za bezhantsite pri Ministerski savet

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 3 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 343/2003 (1) z 18. februára 2003 ustanovujúceho kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o azyl podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov vykladať v tom zmysle, že pripúšťa, aby členský štát prevzal povinnosť vykonať posúdenie žiadosti o azyl, pokiaľ u žiadateľa o azyl neexistujú osobné okolnosti, ktoré odôvodňujú použitie humanitárneho ustanovenia podľa článku 15 tohto nariadenia, a pokiaľ s ohľadom na členský štát zodpovedný podľa článku 3 ods. 1 nariadenia platí aspoň jedna z nasledujúcich skutkových okolností:

                           a)

                           v spise Úradu vysokého komisára OSN pre utečencov (UNHCR) sú uvedené skutočnosti a závery, podľa ktorých členský štát zodpovedný de iure poruší právne predpisy Únie v oblasti azylu, ktoré sa týkajú podmienok prevzatia žiadateľov o azyl, prístupu ku konaniu alebo povahy konania o posúdení žiadosti o azyl;

                           b)

                           členský štát zodpovedný de iure neodpovedal podľa článku 20 ods. 1 nariadenia č. 343/2003 na žiadosť o prijatie žiadateľa späť, pričom toto nariadenie neobsahuje nijaké ustanovenie o dodržaní zásady solidarity podľa článku 80 ZFEÚ?

               2.

               Je na účely uplatnenia článku 3 ods. 2 nariadenia č. 343/2003 prípustné, aby vnútroštátny súd členského štátu, na ktorý bol na základe tvrdenia o porušení práva Únie v oblasti azylu v členskom štáte zodpovednom podľa článku 3 ods. 1 tohto nariadenia podaný návrh na uplatnenie tohto nariadenia, preskúmal porušenie tohto práva a dôsledky, ktoré z toho vyplývajú pre práva žiadateľa o azyl, ktoré mu priznáva právo Únie v prípade jeho premiestnenia do zodpovedného členského štátu, bez toho, aby Súdny dvor Európskej únie konštatoval v konaní stanovenom v práve Únie, že tento členský štát porušil príslušné právne predpisy Únie?
               V prípade kladnej odpovede na túto otázku sa žiada aj odpoveď na ďalšie otázky, ktoré sa týkajú kritérií na porušenie práva Únie:
               Treba zohľadniť len závažné porušenia práva Únie a to, ktoré kritériá musí vnútroštátny súd použiť pri rozhodovaní, či bolo právo Únie porušené, na účely uplatnenia ustanovení nariadenia č. 343/2003, ktorého výklad treba vykonať? Treba porušenie práva Únie v oblasti azylu považovať za závažné len vtedy, pokiaľ vedie k porušeniu akéhokoľvek práva, ktoré je žiadateľovi o azyl zaručené na základe práva Únie, alebo musí byť obmedzené na porušenie práva na azyl v zmysle článku 18 Charty základných práv Európskej únie? Pokiaľ podľa všeobecných kritérií a pravidiel práva Únie neexistuje nijaký právny základ na to, aby sa žiadosti dotknutej osoby o azyl vyhovelo, treba potom iba preskúmať, či boli porušené podmienky na prevzatie žiadateľov o azyl v členskom štáte zodpovednom de iure?

               3.

               Aký obsah má právo na azyl podľa článku 18 Charty základných práv Európskej únie v spojení s jej článkom 53, ako aj v spojení s definíciou podľa článku 2 písm. c) a odôvodnenia č. 12 nariadenia č. 343/2003?

               4.

               Má sa článok 3 ods. 2 nariadenia č. 343/2003 vykladať v tom zmysle, že umožňuje vnútroštátnemu súdu členského štátu, aby vychádzal zo skutočnosti, že domnienka dodržania zásady nenavracania a bezpečnej krajiny v zmysle odôvodnenia č. 2 tohto nariadenia s ohľadom na členský štát zodpovedný podľa článku 3 ods. 1 nariadenia je vyvrátená, pokiaľ to nekonštatoval Súdny dvor Európskej únie, pričom treba zohľadniť:

                           —

                           uznané kontrolné právomoci Úradu UNHCR, ktoré vyplývajú z povinnosti podľa článku 78 ods. 1 ZFEÚ týkajúcej sa rešpektovania nástrojov medzinárodného práva v oblasti azylu a výslovne podľa článku 21 smernice Rady 2005/85/ES (2) z 1. decembra 2005 o minimálnych štandardoch pre konanie v členských štátoch o priznávaní a odnímaní postavenia utečenca,

                           —

                           skutočnosti a závery uvedené v spisoch Úradu UNHCR, podľa ktorých členský štát zodpovedný podľa článku 3 ods. 1 nariadenia č. 343/2003 porušuje právne predpisy Únie v oblasti azylu?

               5.

               Má sa článok 3 ods. 2 nariadenia č. 343/2003 v spojení s povinnosťou rešpektovať nástroje medzinárodného práva v oblasti azylu podľa článku 78 ods. 1 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že členské štáty musia v konaní o určenie členského štátu zodpovedného podľa nariadenia č. 343/2003 požiadať Úrad UNHCR o stanovisko, pokiaľ sú v spisoch tohto úradu uvedené skutočnosti a závery, podľa ktorých členský štát zodpovedný podľa článku 3 ods. 1 nariadenia č. 343/2003 porušil právne predpisy Únie v oblasti azylu?
               V prípade kladnej odpovede na túto otázku sa žiada odpoveď na nasledujúcu otázku:
               Pokiaľ nebol Úrad UNHCR o také stanovisko požiadaný, je tým porušené konanie o určenie členského štátu zodpovedného podľa článku 3 nariadenia č. 343/2003 a je tým porušené právo na dobrú správu vecí verejných a právo na účinný prostriedok nápravy podľa článkov 41 a 47 Charty základných práv Európskej únie, a to aj s ohľadom na článok 21 smernice 2005/85, ktorý priznáva tomuto úradu právo poskytnúť pri posudzovaní jednotlivých žiadostí stanovisko?

      (1)  Ú. v. EÚ L 50, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 109.

      (2)  Ú. v. EÚ L 326, s. 13.


title: Vec T-421/07: Žaloba podaná 22. novembra 2007 – Deutsche Post/Komisia

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/46

         Žaloba podaná 22. novembra 2007 – Deutsche Post/Komisia
   (Vec T-421/07)
   (2008/C 22/86)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deutsche Post AG (Bonn, Nemecko) (v zastúpení: J. Sedemund a T. Lübbig, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev z 12. septembra 2007„Štátna pomoc C 36/2007 (ex NN 25/2007) – Štátna pomoc pre Deutsche Post AG – Výzva na predloženie pripomienok v súlade s článkom 88 ods. 2 Zmluvy o ES“,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa sa domáha zrušenia rozhodnutia Komisie začať konanie podľa článku 88 ods. 2 ES vo veci štátnej pomoci C 36/07 (ex NN 25/07). Toto rozhodnutie bolo Nemecku oznámené listom z 12. septembra 2007 (Ú. v. EÚ C 245, s. 21). Cieľom konania začatého týmto rozhodnutím je doplňujúce preskúmanie konania, ktoré Komisia začala 23. októbra 1999 a v ktorom Komisia prijala 19. júna 2002 konečné zamietavé rozhodnutie (Ú. v. ES L 247, s. 27). V tomto zamietavom rozhodnutí Komisia konštatovala, že Deutsche Post AG určovala ceny balíkových zásielok doručovaných od dverí k dverám pod úrovňou prírastkových nákladov a že táto agresívna politika poskytovania zliav nespadala do jej povinnosti poskytovať univerzálne služby.
   Žalobkyňa na odôvodnenie svojej žaloby uvádza, že napadnuté rozhodnutie porušuje základné zásady konania. Ide hlavne o porušenie zásady ochrany legitímnej dôvery, pretože Komisii sú rozhodujúce skutočnosti známe už roky a 19. júna 2002 prijala v tejto súvislosti rozhodnutie o ukončení konania. Navyše boli porušené práva účasti Spolkovej republiky Nemecko aj žalobkyne na konaní, pretože im nebola poskytnutá možnosť zaujať k napadnutému rozhodnutiu pred jeho prijatím stanovisko. Nakoniec žalobkyňa v tejto súvislosti uvádza, že bolo porušené nariadenie (ES) č. 659/1999 (1), pretože z jeho systematiky vyplýva, že zamietavé rozhodnutie, ako je rozhodnutie z 19. júna 2002, je konečné a že žalovaná nemôže o skutočnostiach, ktoré už boli s konečnou platnosťou posúdené, začať nové konanie na preskúmanie štátnej pomoci.
   Žalobkyňa ďalej uvádza, že žalovaná porušila povinnosť uviesť odôvodnenie podľa článku 253 ES a článku 6 ods.1 nariadenia č. 659/1999, pretože z napadnutého rozhodnutia jasne nevyplýva, ktoré opatrenia zamýšľa Komisia označiť za štátnu pomoc, a rozhodnutie okrem toho neobsahuje právne posúdenie.
   Žalobkyňa nakoniec vytýka porušenie článku 87 ods. 1 ES a článku 88 ES, pretože opatrenia uvedené v napadnutom rozhodnutí nemožno považovať za štátnu pomoc.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku [88 ES] (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec C-213/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag, miesto pojednávania Amsterdam, (Holandsko) 25. apríla 2017 – X/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag, miesto pojednávania Amsterdam, (Holandsko) 25. apríla 2017 – X/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Vec C-213/17)
   (2017/C 239/30)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Den Haag, miesto pojednávania Amsterdam

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: X

      Žalovaný: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 23 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 604/2013 (1) (ďalej len „dublinské nariadenie“) chápať v tom zmysle, že Taliansko sa stalo štátom zodpovedným za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu, ktorú tam žalobca podal 23. októbra 2014, napriek tomu, že zodpovedným členským štátom bolo v prvom rade Holandsko z dôvodu žiadostí o medzinárodnú ochranu v zmysle článku 2 písm. d) dublinského nariadenia, ktoré tam boli podané skôr a z ktorých naposledy podaná žiadosť bola v tom čase ešte posudzovaná v Holandsku, pretože [Raad van State (Štátna rada)] ešte nerozhodla o opravnom prostriedku, ktorý podal žalobca proti rozhodnutiu Rechtbank zo 7. júla 2014…?

               2.

               Vyplýva z článku 18 ods. 2 dublinského nariadenia, že holandské orgány mali bezodkladne po podaní dožiadania na prijatie späť 5. marca 2015 prerušiť posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu, ktoré vtedy ešte prebiehalo v Holandsku, a po uplynutí lehoty stanovenej v článku 24 ho zastaviť v dôsledku späťvzatia alebo zmeny skôr prijatého rozhodnutia z 11. júna 2014, ktorým bola zamietnutá žiadosť o azyl zo 4. júna 2014?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na druhú otázku, platí, že zodpovednosť za posúdenie žiadosti žalobcu o medzinárodnú ochranu neprešla na Taliansko, ale zostala na strane holandských orgánov, pretože žalovaný nevzal späť ani nezmenil rozhodnutie z 11. júna 2014?

               4.

               Porušili holandské orgány tým, že neoznámili, že [Raad van State (Štátna rada)] v Holandsku ešte prejednáva opravný prostriedok v druhom konaní o azyle, svoju povinnosť vyplývajúcu z článku 24 ods. 5 dublinského nariadenia poskytnúť talianskym orgánom informácie, ktoré by im umožnili overiť, či je ich štát zodpovedný na základe kritérií stanovených v tomto nariadení?

               5.

               V prípade kladnej odpovede na štvrtú otázku, vedie toto porušenie povinnosti k záveru, že zodpovednosť za posúdenie žiadosti žalobcu o medzinárodnú ochranu neprešla na Taliansko, ale zostala na strane holandských orgánov?

               6.

               Pokiaľ zodpovednosť nezostala na strane Holandska, mali by holandské orgány v takom prípade so zreteľom na vydanie žalobcu z Talianska do Holandska v rámci trestného konania proti žalobcovi na základe článku 17 ods. 1 dublinského nariadenia a odchylne od článku 3 ods. 1 dublinského nariadenia posúdiť žiadosť žalobcu o medzinárodnú ochranu, ktorú podal v Taliansku, a v dôsledku toho by pochopiteľne nemali využiť oprávnenie dožiadať talianske orgány, aby prijali žalobcu späť, ktoré je stanovené v článku 24 ods. 1 dublinského nariadenia?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov (Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 31).


title: Vec C-496/07: Žaloba podaná 14. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika

text:
               9.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/3

         Žaloba podaná 14. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika
   (Vec C-496/07)
   (2008/C 37/03)
   Jazyk konania: čeština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Rozet a M. Šimerdová, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Česká republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Česká republika si tým, že česká vnútroštátna úprava stanovuje požiadavku českej štátnej príslušnosti na vykonávanie funkcie kapitána lode plaviacej sa pod českou vlajkou, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 39 Zmluvy ES,

               —

               zaviazať Českú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Vyššie uvedenú žalobu Komisia odôvodňuje takto:
   Česká vnútroštátna právna úprava (zákon č. 61/2000 Sb.) ukladá prevádzkovateľovi lode povinnosť zaistiť, aby bol veliteľom lode plaviacej sa pod českou vlajkou občan Českej republiky.
   Táto jasná a ničím nepodmienená požiadavka českej štátnej príslušnosti je podľa názoru Komisie Európskych spoločenstiev v rozpore so závermi, ku ktorým Súdny dvor dospel vo veciach C-405/01 (1) a C-47/02 (2). Komisia odkazuje najmä na závery uvedené v bode 44 rozsudku vo veci C-405/01 a v bode 63 rozsudku vo veci C-47/02. Požiadavka, aby mal veliteľ námornej lode českú štátnu príslušnosť, má absolútnu povahu. Príslušné ustanovenie českého práva nezohľadňuje spôsob a rozsah, v akom veliteľ námornej lode skutočne vykonáva opatrenia zahrnujúce výkon verejnej moci, tak ako to požaduje uvedená judikatúra Súdneho dvora Európskych spoločenstiev. Samotná skutočnosť, že české právo priznáva veliteľovi lode plaviacej sa pod českou vlajkou právomoci, ktoré spadajú do oblasti výkonu verejnej moci, nie je dostatočné na odôvodnenie výnimky z voľného pohybu pracovníkov uvedenej v článku 39 ods. 4 Zmluvy ES.
   Komisia Európskych spoločenstiev sa domnieva, že Česká republika musí uviesť svoju vnútroštátnu úprava do súladu s judikatúrou Súdneho dvora Európskych spoločenstiev aj napriek skutočnosti, že v súčasnosti (podľa tvrdenia Českej republiky) sa pod českou vlajkou neplavia žiadne lode.

      (1)  Rozsudok Súdneho dvora z 30. septembra 2003, Colegio de Oficiales de la Marina Mercante Española/Administración del Estado, C-405/01, Zb. s. I-10391, týkajúci sa španielskej právnej úpravy stanovujúcej požiadavku španielskej štátnej príslušnosti na vykonávanie funkcie kapitána a prvého palubného dôstojníka na lodi plaviacej sa pod španielskou vlajkou.

      (2)  Rozsudok Súdneho dvora z 30. septembra 2003, Albert Anker, Klaas Ras a Albertus Snopek/Spolková Republika Nemecko, C-47/02, Zb. s. I-10447, týkajúci sa nemeckej právnej úpravy stanovujúcej požiadavku nemeckej štátnej príslušnosti na vykonávanie funkcie kapitána na lodiach plaviacich sa pod nemeckou vlajkou a pôsobiacich v drobnej námornej plavbe („Kleine Seeschiffahrt“).


title: Vec F-21/15: Žaloba podaná 5. februára 2015 – ZZ/Výbor regiónov

text:
               20.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 127/41

         Žaloba podaná 5. februára 2015 – ZZ/Výbor regiónov
   (Vec F-21/15)
   (2015/C 127/58)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: M.-A. Lucas, advokát)

      Žalovaný: Výbor regiónov

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, podľa ktorého sa žalobca nemôže po svojom povýšení do platovej triedy AST 5 domáhať priznania paušálnej náhrady za nadčasové hodiny a návrh na náhradu údajne spôsobenej majetkovej a morálnej ujmy

      Návrhy žalobcu

               —

               Zrušiť rozhodnutie riaditeľa povereného riadením administratívy a financií č. 0112/2014 z 3. júna 2014, ktorým sa s účinnosťou od 1. júla 2014 zrušuje paušálna náhrada pre žalobcu za nadčasové hodiny,

               —

               uložiť Výboru regiónov, aby s účinnosťou od toho istého dňa túto náhradu žalobcovi opätovne vyplácal a aby mu zaplatil úroky vo výške úrokovej sadzby za referenčné operácie ECB z čiastky nepriznaných náhrad a to odo dňa, od ktorého mu mali byť tieto náhrady poskytnuté až do ich úplného zaplatenia,

               —

               uložiť Výboru regiónov, aby zaplatil žalobcovi z titulu náhrady škody majetkovej ujmy, ktorá by mu mohla vzniknúť z dôvodu sporného rozhodnutia, čiastku vo výške 1  000 eur z titulu morálnej ujmy, ktorej výšku určí Súd pre verejnú službu,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.


title: Vec T-638/14: Žaloba podaná 26. augusta 2014 – Frinsa del Noroeste/ÚHVT – Frisa Frigorífico Rio Doce (FRISA)

text:
               27.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 380/17

         Žaloba podaná 26. augusta 2014 – Frinsa del Noroeste/ÚHVT – Frisa Frigorífico Rio Doce (FRISA)
   (Vec T-638/14)
   2014/C 380/23
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Frinsa del Noroeste, SA (Santa Eugenia de Riveira, Španielsko) (v zastúpení: J. Botella Reyna, abogado)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Frisa Frigorífico Rio Doce, SA (Espirito Santo, Brazília)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               prijal uznesenie o zamietnutí zápisu ochrannej známky Spoločenstva č. 1 0 3 29  721 FRISA pre tovary patriace do triedy 29 a služby patriace do tried 35 a 39.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka so slovným prvkom „FRISA“ pre tovary a služby patriace do tried 29, 35 a 39 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 0 3 29  721.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: obrazová ochranná známka so slovným prvkom „Frinsa“ pre tovary patriace do triedy 29.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia a zamietnutie námietky v celom rozsahu.

      Dôvody žaloby: vo svojom rozhodnutí z 1. júla 2014 v spojených veciach R 1547/2013-4 a R 1851/2013-4 štvrtý odvolací senát Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) nepreskúmal tvrdenia žalobkyne a obmedzil sa len na preskúmanie dôkazov o používaní predložených na pojednávaní.


title: Vec F-136/15: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 21. júla 2016 –HD/Parlament (Verejná služba — Úradníci — Odmena — Rodinné prídavky — Príspevok na vzdelanie — Podmienky poskytnutia — Článok 67 ods. 2 služobného poriadku — Odpočítateľnosť príspevku podobnej povahy získaného z iného zdroja — Článok 85 služobného poriadku — Náhrada neoprávnených platieb)

text:
               3.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 364/40

      Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 21. júla 2016 –HD/Parlament
      (Vec F-136/15) (1)

      ((Verejná služba - Úradníci - Odmena - Rodinné prídavky - Príspevok na vzdelanie - Podmienky poskytnutia - Článok 67 ods. 2 služobného poriadku - Odpočítateľnosť príspevku podobnej povahy získaného z iného zdroja - Článok 85 služobného poriadku - Náhrada neoprávnených platieb))
      (2016/C 364/48)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: HD (v zastúpení: C. Bernard-Glanz, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: M. Ecker a L. Deneys, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Na jednej strane zrušenie rozhodnutia Parlamentu, ktorým sa upravuje situácia žalobcu týkajúca sa priznania príspevku na vzdelanie, a na druhej strane rozhodnutia o vymáhaní súm, ktoré v tejto súvislosti neoprávnene získal žalobca

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 7, 11.1.2016, s. 38.


title: Vec C-449/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail de Bruxelles (Belgicko) 6. novembra 2006 – Sophiane Gysen/Groupe S – Caisse d'assurances sociales pour indépendants (sociálna poisťovňa pre samostatne zárobkovo činné osoby)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/38

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail de Bruxelles (Belgicko) 6. novembra 2006 – Sophiane Gysen/Groupe S – Caisse d'assurances sociales pour indépendants (sociálna poisťovňa pre samostatne zárobkovo činné osoby)
   (Vec C-449/06)
   (2006/C 326/81)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal du travail de Bruxelles
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sophiane Gysen

      Žalovaná: Groupe S – Caisse d'assurances sociales pour indépendants (sociálna poisťovňa pre samostatne zárobkovo činné osoby)
   Prejudiciálna otázka
   Môžu sa alebo majú sa nariadenie Rady [(EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 z 29. februára 1968, ktorým sa stanovuje Služobný poriadok úradníkov Európskych spoločenstiev, ako aj podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov týchto spoločenstiev] (1), jeho „Príloha VII: odmena…“ oddiel 1 Rodinné prídavky a článok 67 ods. 1, (ktoré) zahŕňajú:

               a)

               príspevok na domácnosť;

               b)

               príspevok na nezaopatrené dieťa;

               c)

               príspevok na vzdelanie;

         považovať za ustanovenia, ktoré v tejto veci sporná vnútroštátna právna úprava označuje za „… medzinárodnú zmluvu o sociálnom zabezpečení, ktorá je v Belgicku platná“?

      (1)  Ú. v. ES L 56, 4.3.1968, s. 1; Mim. vyd. 01/002, s. 5.