title: Vec C-128/13: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  11. decembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação de Lisboa – Portugalsko) – Cruz & Companhia Lda/Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP), Caixa Central – Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo, CRL (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Poľnohospodárstvo — Nariadenie (EHS) č. 3665/87 — Článok 4 ods. 4 a článok 13 — Nariadenie (EHS) č. 2220/85 — Článok 19 ods. 1 písm. a) — Vývozné náhrady — Záloha na náhradu — Podmienky uvoľnenia záruky zriadenej na zabezpečenie vrátenia zálohy)

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/3

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 11. decembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação de Lisboa – Portugalsko) – Cruz & Companhia Lda/Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP), Caixa Central – Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo, CRL
   (Vec C-128/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Poľnohospodárstvo - Nariadenie (EHS) č. 3665/87 - Článok 4 ods. 4 a článok 13 - Nariadenie (EHS) č. 2220/85 - Článok 19 ods. 1 písm. a) - Vývozné náhrady - Záloha na náhradu - Podmienky uvoľnenia záruky zriadenej na zabezpečenie vrátenia zálohy))
   (2015/C 046/04)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal da Relação de Lisboa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Cruz & Companhia Lda

      Žalovaní: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP), Caixa Central – Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo, CRL

      Výrok rozsudku

   Článok 19 ods. 1 písm. a) nariadenia Komisie (EHS) č. 2220/85 z 22. júla 1985, ktorým sa stanovujú spoločné podrobné pravidlá pre uplatňovanie systému záruk pre poľnohospodárske výrobky, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 3403/93 z 10. decembra 1993, sa má vykladať v tom zmysle, že záruka zriadená vývozcom na účely zabezpečenia vrátenia zaplatenej zálohy na vývozné náhrady sa nemá považovať za zrušenú, ak sa síce preukáže, že vývozca predložil dokumenty o prijatí vývozného colného vyhlásenia, dôkaz o tom, že tovar opustil colné územie Únie najneskôr v 60. deň po tomto prijatí, ako aj dôkaz o preclení týchto výrobkov v tretej krajine, teda krajine dovozu, ale keď nie sú splnené ostatné podmienky na poskytnutie náhrady, najmä podmienka primeranej a prijateľnej obchodnej kvality vyvážaných výrobkov, stanovená v článku 13 nariadenia Komisie č. 3665/87 z 27. novembra 1987, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá na uplatňovanie vývozných náhrad za poľnohospodárske výrobky, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1829/94 z 26. júla 1994.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 15.6.2013.


title: Vec C-10/17 P: Odvolanie podané 11. januára 2017: Polo Club proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 10. novembra 2016 vo veci T-67/15, Polo Club/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               17.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 231/2

         Odvolanie podané 11. januára 2017: Polo Club proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 10. novembra 2016 vo veci T-67/15, Polo Club/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   (Vec C-10/17 P)
   (2017/C 231/02)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Polo Club (v zastúpení: D. Masson, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Lifestyle Equities CV
   Uznesením z 1. júna 2017 Súdny dvor (desiata komora) rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec T-8/11: Žaloba podaná 7. januára 2011 — Bank Kargoshaei a i./Rada

text:
               5.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/24

         Žaloba podaná 7. januára 2011 — Bank Kargoshaei a i./Rada
   (Vec T-8/11)
   2011/C 72/41
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Bank Kargoshaei, Bank Melli Iran Investment Company, Bank Melli Iran Printing and Publishing Company, Cement Investment & Development Co., Mazandaran Cement Company, Melli Agrochemical Company, Shomal Cement Co. (Teherán, Irán) (v zastúpení: L. Defalque a S. Woog, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobkýň

               —

               zrušiť ods. 5 časti B prílohy rozhodnutia Rady 2010/644/SZBP z 25. októbra 2010, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (1), a ods. 5 časti B prílohy VIII nariadenia Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010, o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 423/2007 (2), ako aj zrušiť rozhodnutie, ktoré je súčasťou listu Rady z 28. októbra 2010,

               —

               rozhodnúť, že článok 20 ods. 1 písm. b) rozhodnutia Rady z 26. júla 2010 (3) a článok 16 ods. 2 písm. a) nariadenia Rady (EÚ) č. 961/2010 sú nezákonné a vo vzťahu k žalobkyniam sa neuplatňujú,

               —

               zaviazať Radu, aby žalobkyniam nahradila trovy konania spojené s touto žalobou.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu tejto žaloby uvádzajú žalobkyne žalobné dôvody, ktoré sú rovnaké ako dôvody uvedené žalobkyňou vo veci T-7/11, Bank Melli Iran/Rada.

      (1)  Ú. v. EÚ L 281, s. 81.

      (2)  Ú. v. EÚ L 281, s. 1.

      (3)  Rozhodnutie Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39).


               22.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 374/16

         Žaloba spoločnosti Schenker z 19. októbra 2011 proti Dozornému orgánu EZVO
   (Vec E-14/11)
   2011/C 374/11
   Spoločnosť Schenker North AB, Schenker Privpak AB a Schenker Privpak AS (pod spoločným názvom „DB Schenker“), ktorú zastupuje advokát Jon Midthjell, Advokatfirmaet Midthjell AS, Grev Wedels plass 5, 0151 Oslo, Nórsko, podala 19. októbra 2011 na Súd EZVO žalobu proti Dozornému orgánu EZVO.
   Žalobca žiada Súd EZVO, aby:

               1.

               zrušil napadnuté uznesenie v časti, kde zamieta prístup k inšpekčným dokumentom vo veci č. 34250 (Norway Post/Privpak);

               2.

               nariadil odporcovi a ďalším účastníkom úhradu súdnych trov.

      Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               Žalobca, skupina DB Schenker, tvorená spoločnosťami Schenker North AB, Schenker Privpak AB a Schenker Privpak AS. Predmetom činnosti tejto skupiny je medzinárodná špedičná preprava a logistika a jej vlastníkom je spoločnosť Deutsche Bahn, AG. Spoločnosť Schenker North AB spolu s dcérskymi spoločnosťami Schenker Privpak AS a Schenker Privpak AB (pod spoločným názvom „DB Schenker“) vykonávajú podnikateľské aktivity v oblasti cestnej, lodnej a železničnej dopravy v Nórsku, Švédsku a Dánsku.

               —

               Dozorný orgán EZVO prijal dňa 14. júla 2010 rozhodnutie vo veci č. 34250 (Norway Post/Privpak) na základe zistení, že spoločnosť Norway Post v období rokov 2000 – 2006 zneužila svoje dominantné postavenie na trhu balíkových služieb medzi podnikom a spotrebiteľom. Žalobca právne vymáha škody zapríčinené porušovaním práv spoločnosťou Norway Post. Žalobca podal dňa 3. augusta 2010 žiadosť o prístup k dokumentom podľa Pravidiel prístupu k dokumentom (RAD), stanovených rozhodnutím Dozorného orgánu EZVO 27. júna 2008,

               —

               Listom z dňa 16. augusta 2011 Dozorný orgán EZVO zamietol žiadosť žalobcu o prístup k dokumentom zhromaždeným počas vyšetrovania v budovách spoločnosti Norway Post medzi 21. a 24. júnom 2004. Žalobca sa bude snažiť napadnúť toto zamietnutie podľa článku 36 SCA.

         Žalobca tvrdí, že Dozorný orgán EZVO porušil právo spoločnosti DB Schenker mať prístup k dokumentom podľa článku 2 ods. 1 RAD,

               —

               protiprávnym uplatnením výnimky v článku 4 ods. 1 písm. b) RAD v súvislosti so súkromnou a osobnou integritou,

               —

               protiprávnym uplatnením výnimiek v článku 4 ods. 2 RAD v súvislosti s obchodnými záujmami, inšpekciami a vyšetrovaniami a prevážením verejného záujmu na sprístupnení dokumentov, a zároveň tvrdí,

               —

               že porušil právo na čiastočný prístup k dokumentom podľa článku 4 ods. 6 RAD.


title: Vec T-500/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  22. septembra 2011 — Taliansko/Komisia ( EPUZF — Záručná sekcia — Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstva — Pomoc na spracovanie citrusov — Účinnosť kontrol — Proporcionalita )

text:
               29.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. septembra 2011 — Taliansko/Komisia
   (Vec T-500/09) (1)

   (EPUZF - Záručná sekcia - Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstva - Pomoc na spracovanie citrusov - Účinnosť kontrol - Proporcionalita)
   2011/C 319/33
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: L. Ventrella a G. Palmieri, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Rossi, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 7044 v konečnom znení z 24. septembra 2009, ktorým sa z financovania Spoločenstvom vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 257, s. 28) v rozsahu v akom vylučuje niektoré výdavky vynaložené Talianskou republikou v sektore spracovania citrusov

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 37, 13.2.2010.


title: Vec T-136/06: Žaloba podaná  5. mája 2006  – Sanabel Relief Agency/Rada

text:
               15.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/30

         Žaloba podaná 5. mája 2006 – Sanabel Relief Agency/Rada
   (Vec T-136/06)
   (2006/C 165/59)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Sanabel Relief Agency Ltd (Birmingham, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: N. Garcia, solicitor, S. Cox, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť článok 2 nariadenia Rady (ES) č. 881/2002 z 27. mája 2002 v znení nariadenia Rady (ES) 561/2003 z 27. marca 2003 a nariadenia Komisie (ES) č. 246/2006 z 10. februára 2006 a vymazať žalobcu z prílohy č. I,

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia, na ktorých sa zakladá návrh žalobcu, sa zhodujú so žalobnými dôvodmi a hlavnými tvrdeniami, na ktorých sa zakladal návrh žalobcu vo veci T-135/06 Al-Faqih/Rada.


title: Vec T-312/05: Žaloba podaná 9. augusta 2005 – Komisia Európskych spoločenstiev/E. Alexiadou

text:
               29.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/22

         Žaloba podaná 9. augusta 2005 – Komisia Európskych spoločenstiev/E. Alexiadou
   (Vec T-312/05)
   (2005/C 271/44)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev [v zastúpení: Dimitrios Triantafyllou a Dimos Nikolopoulos, advokát]

      Žalovaná: Effrosyni Alexiadou
   Návrhy žalobkyne

               —

               zaviazať žalovanú na úhradu sumy 26 068,11 EUR, ktorá zodpovedá čiastke 23 036,31 EUR istiny a 3 031,80 EUR úrokov z omeškania od 1. marca 2003 do 31. augusta 2005, Komisii,

               —

               zaviazať žalovanú na úhradu sumy 3,31 EUR úrokov denne až do úplného zaplatenia dlhu Komisii,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Európske spoločenstvo, zastúpené Európskou Komisiou, uzavrelo so žalovanou, ako členkou konzorcia, zmluvu č. G1ST-CT-2002-50227-PLASMALEATHER, ktorej predmetom bol osobitný program výskumu a technologického vývoja týkajúci sa spracúvania nepremokavej kože chladnou plazmou.
   Zmluva ustanovovala, že Komisia finančne prispeje na riadne uskutočnenie predmetného projektu úhradou sumy nepresahujúcej 832 362 EUR. V tomto rámci Komisia uhradila žalovanej prostredníctvom koordinátorky konzorcia preddavok 23 036,31 EUR.
   Žalovaná však bezprostredne po prijatí tejto čiastky vyhlásila koordinátorke, že zastavila výrobu kožených výrobkov, rozhodla sa orientovať svoje aktivity iným smerom, nemôže zaručiť úspešné uskutočnenie aktivít programu a domnieva sa, že je lepšie, ak opustí program na jeho začiatku.
   Aj keď žalovaná bola niekoľko krát vyzvaná, nevrátila späť sumu preddavku, hoci – čo koordinátorka potvrdila – sa nepodieľala na výskumných aktivitách, a teda nepoužila sumu preddavku na tento účel.
   Svojou žalobou chce Komisia dosiahnuť úhradu uvedenej dlžnej sumy a prislúchajúcich úrokov.


title: Vec T-43/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  20. marca 2014 – Donnici/Parlament ( „Žaloba o náhradu škody — Členovia Európskeho parlamentu — Preskúmanie osvedčení o zvolení za poslanca — Rozhodnutie Parlamentu vyhlasujúce mandát európskeho poslanca za neplatný — Zrušenie rozhodnutia Parlamentu rozsudkom Súdneho dvora — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“ )

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/26

         Uznesenie Všeobecného súdu z 20. marca 2014 – Donnici/Parlament
   (Vec T-43/13) (1)

   ((„Žaloba o náhradu škody - Členovia Európskeho parlamentu - Preskúmanie osvedčení o zvolení za poslanca - Rozhodnutie Parlamentu vyhlasujúce mandát európskeho poslanca za neplatný - Zrušenie rozhodnutia Parlamentu rozsudkom Súdneho dvora - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“))
   2014/C 159/35
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Beniamino Donnici (Castrolibero, Taliansko) (v zastúpení: V. Vallefuoco a J.-M. Van Gyseghem, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: N. Lorenz a S. Seyr, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba o náhradu škody, ktorá žalobcovi údajne vznikla v dôsledku prijatia rozhodnutia Parlamentu z 24. mája 2007 o preskúmaní osvedčenia o jeho zvolení, ktoré bolo zrušené rozsudkom Súdneho dvora z 30. apríla 2009, Taliansko a Donnici/Parlament (C-393/07 a C-9/08, Zb. s. I-3679)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Beniamino Donnici je povinný nahradiť trovy týkajúce sa tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 79, 16.3.2013.


title: Vec C-443/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 27. októbra 2006 – Erika Hollmann/Fazenda Pública

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/35

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 27. októbra 2006 – Erika Hollmann/Fazenda Pública
   (Vec C-443/06)
   (2006/C 326/75)
   Jazyk konania: portugalčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Supremo Tribunal Administrativo
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Erika Hollmann

      Odporkyňa: Fazenda Pública

      Vedľajší účastník konania: Ministério Público
   Prejudiciálna otázka
   Porušuje článok 43 ods. 2 CIRS, schválený zákonným dekrétom č. 442-A/88 z 30. novembra 1988, v znení zákona č. 109-B/2001 z 27. decembra 2001, články 12 ES, 18 ES, 39 ES, 43 ES a 56 ES tým, že na účely výpočtu dane zohľadňuje kapitálové výnosy dosiahnuté rezidentmi Portugalska len do výšky 50 % ich hodnoty, ale z tohto 50 % obmedzenia vylučuje kapitálové výnosy dosiahnuté rezidentmi iných členských štátov Európskej únie?


title: Vec C-146/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 24. apríla 2009 — Prof. Dr. Claus Scholl/Stadtwerke Aachen AG

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 24. apríla 2009 — Prof. Dr. Claus Scholl/Stadtwerke Aachen AG
   (Vec C-146/09)
   2009/C 153/49
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Prof. Dr. Claus Scholl

      Žalovaná: Stadtwerke Aachen AG

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 6 ods. 3 tretia zarážka tretí prípad smernice 97/7/ES Európskeho parlamentu a Rady z 20. mája 1997 o ochrane spotrebiteľa vzhľadom na zmluvy na diaľku (1) vykladať v tom zmysle, že právo na odstúpenie od zmluvy neexistuje pri zmluvách na diaľku o dodaní elektrickej energie a plynu prostredníctvom rozvodov?

      (1)  Ú. v. ES L 144, s. 19; Mim. vyd. 15/003, s. 319.


title: Vec C-286/06: Žaloba podaná 29. júna 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/23

         Žaloba podaná 29. júna 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-286/06)
   (2006/C 212/39)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Støvlbæke a R. Vidal Puig, splnomocnení zástupcovia)

      Žalované: Španielske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo smernice Rady 89/48/EHS z 21. decembra 1988 o všeobecnom systéme uznávania diplomov vyššieho vzdelania udelených pri ukončení odborného vzdelávania a prípravy v dĺžke trvania aspoň troch rokov (1), a najmä z jej článku 3, tým, že odmietlo uznať odbornú kvalifikáciu inžiniera získanú v Taliansku a podmienil prístup ku skúškam pre interný kariérny postup vo verejnej službe inžinierov, ktorí získali odbornú kvalifikáciu v inom členskom štáte, akademickým uznaním uvedených kvalifikácií,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia dostala veľký počet oznámení o tom, že príslušné španielske orgány zamietajú žiadosti o uznanie odbornej kvalifikácie inžiniera, získanej v Taliansku, na účely výkonu profesie Ingeniero de Caminos, Canales y Puertos (inžinier ciest, kanálov a prístavov) v Španielsku.
   Podľa článku 3 smernice 89/48/ES musia španielske orgány umožniť prístup k regulovanému povolaniu, ako aj k jeho výkonu, každému štátnemu príslušníkovi niektorého členského štátu, ktorý vlastní diplom vyžadovaný na výkon uvedeného povolania v inom členskom štáte. Zo skutkových okolností, ktoré uvádza Komisia, vyplýva, že:

               1.

               povolanie inžiniera ciest, kanálov a prístavov je v Španielsku „regulovaným“ povolaním;

               2.

               žalobcovia sú štátni príslušníci členského štátu;

               3.

               diplom, vyžadovaný v Taliansku pre prístup k povolaniu inžiniera, je „Diploma de Laurea in Ingegneria Civile“ spolu s „Abilitazione all'esercizio della professione di ingegnere“. Žalobcovia vlastnia oba diplomy, a preto môžu vykonávať povolanie inžiniera v Taliansku, a

               4.

               „súbor diplomov“ tvorený „Laurea in Ingegneria Civile“ a „Abilitazione all'esercizio della professione di ingegnere“ spĺňa všetky požiadavky definície „diplomu“ obsiahnutej v článku 1 písm. a) smernice.

         Španielske orgány boli preto povinné umožniť žalobcom prístup k povolaniu inžiniera ciest, kanálov a prístavov. Tým, že prístup odmietli, si Španielske kráľovstvo nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 3 smernice.
   Zo skutkových okolností uvádzaných Komisiou tiež vyplýva, že španielske orgány podmieňujú účasť na skúškach pre interný kariérny postup vo verejnej službe, pri ktorých sa vyžaduje mať diplom inžiniera, aby v prípade diplomov udelených v zahraničí, boli tieto „homologizované“, tzn. aby bola uznaná ich akademická rovnocennosť so španielskym diplomom. Táto požiadavka sťažuje štátnym príslušníkom jedného členského štátu, ktorí vlastnia odborný diplom vyžadovaný v inom členskom štáte, ich interný kariérny postup, a v konečnom dôsledku aj výkon povolania inžiniera, a tiež je v rozpore s článkom 3 smernice.

      (1)  Ú. v. ES L 19, 1989, s. 16; Mim. vyd. 05/001, s. 337.


title: Vec C-74/12: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) zo 4. júla 2012 — (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di Pace di Revere — Taliansko) — trestné konanie proti Abd Aziz Tam (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Neexistencia opisu skutkového rámca sporu vo veci samej — Zjavná neprípustnosť)

text:
               6.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/8

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) zo 4. júla 2012 — (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di Pace di Revere — Taliansko) — trestné konanie proti Abd Aziz Tam
   (Vec C-74/12) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Neexistencia opisu skutkového rámca sporu vo veci samej - Zjavná neprípustnosť)
   2012/C 303/16
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Giudice di Pace di Revere

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Abd Aziz Tam

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Giudice di Pace di Revere — Výklad článkov 2, 4, 6, 7, 8, 15 a 16 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území (Ú. v. EÚ L 348, s. 98), ako aj článku 4 ods. 3 ZEÚ — Vnútroštátna právna úprava, ktorá ukladá pokutu cudzincovi, ktorý neoprávnene vstúpil na vnútroštátne územie alebo sa na ňom neoprávnene zdržiava — Prípustnosť trestného činu neoprávneného pobytu — Možnosť nahradiť peňažný trest okamžitým vyhostením na obdobie najmenej piatich rokov alebo trestom obmedzenia slobody („permanenza domiciliare“) — Povinnosti členských štátov počas lehoty na prebratie smernice

      Výrok

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozhodnutím Giudice di Pace di Revere (Taliansko) z 26. januára 2012 je zjavne neprípustný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 21.4.2012.


title: Vec C-503/08: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  26. júna 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/31

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 26. júna 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-503/08) (1)

   2009/C 220/62

      Jazyk konania: španielčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 10.1.2009.


title: Vec C-204/09: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. februára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht — Nemecko) — Flachglas Torgau GmbH/Spolková republika Nemecko (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aarhuský dohovor — Smernica 2003/4/ES — Prístup k informáciám o životnom prostredí — Orgány alebo inštitúcie konajúce s právomocou zákonodarcu — Dôvernosť konaní orgánov verejnej moci — Podmienka, podľa ktorej musí byť táto dôvernosť stanovená zákonom)

text:
               31.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. februára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht — Nemecko) — Flachglas Torgau GmbH/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-204/09) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aarhuský dohovor - Smernica 2003/4/ES - Prístup k informáciám o životnom prostredí - Orgány alebo inštitúcie konajúce s právomocou zákonodarcu - Dôvernosť konaní orgánov verejnej moci - Podmienka, podľa ktorej musí byť táto dôvernosť stanovená zákonom)
   2012/C 98/03
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Flachglas Torgau GmbH

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesverwaltungsgericht — Výklad článku 2 bodu 2 druhej vety a článku 4 bodu 2 prvej vety písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS (Ú. v. ES L 41, s. 26; Mim. vyd. 15/007, s. 375) — Vnútroštátna právna úprava, ktorá najvyššie spolkové orgány zbavuje povinnosti poskytnúť informácie, pokiaľ konajú v postavení zákonodarcu, a ktorá všeobecne stanovuje, že žiadosť o informácie sa má zamietnuť, ak by ich zverejnenie mohlo nepriaznivo ovplyvniť dôvernosť konania — Hranice právomocí členských štátov vylúčiť z pojmu „verejný orgán“ uvedeného v smernici 2003/4/ES orgány konajúce v postavení zákonodarcu — Podmienky pre uplatnenie výnimky z dôvernosti konania

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 bod 2 druhý odsek prvá veta smernice 2003/4 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS, sa má vykladať v tom zmysle, že možnosť, ktorú toto ustanovenie priznáva členským štátom, aby za orgány verejnej moci nepovažovali „orgány alebo inštitúcie, keď konajú s právomocou… zákonodarcu“, sa môže vzťahovať na ministerstvá, pokiaľ sa zúčastňujú na zákonodarnom procese, najmä predkladaním návrhov zákonov alebo stanovísk, a že táto možnosť nepodlieha splneniu podmienok stanovených v článku 2 bode 2 druhom odseku druhej vete tejto smernice.

               2.

               Článok 2 bod 2 druhý odsek prvá veta smernice 2003/4 sa má vykladať v tom zmysle, že možnosť, ktorú toto ustanovenie priznáva členským štátom, aby za orgány verejnej moci nepovažovali orgány alebo inštitúcie, ktoré konajú s právomocou zákonodarcu, sa už nemôže uplatniť, ak sa príslušný zákonodarný proces skončil.

               3.

               Článok 4 ods. 2 prvý pododsek písm. a) smernice 2003/4 sa má vykladať v tom zmysle, že podmienku, ktorú stanovuje, že dôvernosť konania orgánov verejnej moci musí byť stanovená zákonom, možno považovať za splnenú, ak vo vnútroštátnom práve dotknutého členského štátu existuje norma, ktorá všeobecným spôsobom stanovuje, že dôvernosť konania orgánov verejnej moci predstavuje dôvod zamietnutia prístupu k informáciám o životnom prostredí, ktorými disponujú tieto orgány, pokiaľ vnútroštátne právo jasne vymedzuje pojem konanie, čo musí overiť vnútroštátny súd.

      (1)  Ú. v. EÚ C 193, 15.8.2009.


title: vec T-354/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  11. marca 2009 — TF1/Komisia ( Štátna pomoc — Financovanie France Télévisions audiovizuálnym poplatkom — Stále preskúmanie existujúcej pomoci — Odporúčanie navrhujúce prijatie potrebných opatrení — Záväzky členského štátu prijaté Komisiou — Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za zlučiteľnú so spoločným trhom — Žaloba o neplatnosť — Lehota na podanie žaloby — Povaha napadnutého aktu — Záujem na konaní — Prípustnosť — Právo na obranu — Povinnosť odôvodnenia — Rozsudok Altmark )

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/31

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 11. marca 2009 — TF1/Komisia
   (vec T-354/05) (1)

   („Štátna pomoc - Financovanie France Télévisions audiovizuálnym poplatkom - Stále preskúmanie existujúcej pomoci - Odporúčanie navrhujúce prijatie potrebných opatrení - Záväzky členského štátu prijaté Komisiou - Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za zlučiteľnú so spoločným trhom - Žaloba o neplatnosť - Lehota na podanie žaloby - Povaha napadnutého aktu - Záujem na konaní - Prípustnosť - Právo na obranu - Povinnosť odôvodnenia - Rozsudok Altmark“)
   2009/C 113/62
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Télévision française 1 SA (TF1) (Boulogne-Billancourt, Francúzsko) (v zastúpení: J.-P. Hordies a C. Smits, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Giolito, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a A.-L. Vendrolini, splnomocnení zástupcovia) a France Télévisions S.A. (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: J.-P. Gunther a D. Tayar, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2005) 1166 v konečnom znení z 20. apríla 2005 týkajúceho sa štátnej pomoci priznanej France Télévisions [pomoc E 10/2005 (ex C 60/1999) — Francúzsko, Poplatok za vysielanie]

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Télévision française 1 SA (TF1) znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vznikli Komisii a France Télévisions SA.

               3.

               Francúzska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 315, 10.12.2005.


title: Vec C-376/04: Žaloba podaná dňa 2. septembra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/23

         Žaloba podaná dňa 2. septembra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu
   (Vec C-376/04)
   (2004/C 262/40)
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: M. Shotter, splnomocnený zástupca, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 2. septembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Belgickému kráľovstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               konštatoval, že Belgické kráľovstvo tým, že neprijalo všetky potrebné zákony, iné predpisy a správne opatrenia na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES, z 12. júla 2002 týkajúcou sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách) (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 17 tejto smernice;

               —

               zaviazal Belgické kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 31. októbra 2003.

      (1)  Ú. v. ES L 201, z 31.7.2002, s. 37


title: Vec T-357/02 RENV: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2011 — Freistaat Sachsen/Komisia ( „Štátna pomoc — Pomoc poskytnutá orgánmi spolkovej krajiny Sasko — Pomoc na coaching, na účasť na veľtrhoch a výstavách, na spoluprácu a na podporu dizajnu — Rozhodnutie vyhlasujúce schému pomoci za čiastočne zlučiteľnú a čiastočne nezlučiteľnú so spoločným trhom — Schéma pomoci malým a stredným podnikom — Nepoužitie právomoci posúdenia — Povinnosť odôvodnenia“ )

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/40

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2011 — Freistaat Sachsen/Komisia
   (Vec T-357/02 RENV) (1)

   (Štátna pomoc - Pomoc poskytnutá orgánmi spolkovej krajiny Sasko - Pomoc na coaching, na účasť na veľtrhoch a výstavách, na spoluprácu a na podporu dizajnu - Rozhodnutie vyhlasujúce schému pomoci za čiastočne zlučiteľnú a čiastočne nezlučiteľnú so spoločným trhom - Schéma pomoci malým a stredným podnikom - Nepoužitie právomoci posúdenia - Povinnosť odôvodnenia)
   2011/C 269/86
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Freistaat Sachsen (Nemecko) (v zastúpení: T. Lübbig, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Gross, V. Kreuschitz a T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie článku 2 druhého odseku a článkov 3 a 4 rozhodnutia Komisie 2003/226/ES z 24. septembra 2002 o programe pomoci, ktorú plánuje vykonať Nemecko — „Program pre malé a stredné podniky — Zlepšenie výkonov saských podnikov“ — Podprogramy 1 (coaching), 4 (účasť na veľtrhoch a výstavách), 5 (spolupráca) a 7 (podpora dizajnu) [neoficiálny preklad] (Ú. v. EÚ L 91, 2003, s. 13)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Freistaat Sachsen (Nemecko) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskej komisie v konaní pred Všeobecným súdom, ako aj pred Súdnym dvorom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 8.2.2003.


title: Vec T-683/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2016 – Brammer/ÚHVT – Office Ernest T. Freylinger (EUROMARKER) (Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva EUROMARKER — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva EURIMARK — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/32

         Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2016 – Brammer/ÚHVT – Office Ernest T. Freylinger (EUROMARKER)
   (Vec T-683/13) (1)

   ((Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva EUROMARKER - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva EURIMARK - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009))
   (2016/C 098/42)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Brammer GmbH (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: R. Kornfeld, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider a H. Kunz, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Office Ernest T. Freylinger SA (Strassen, Luxembursko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. októbra 2013 (vec R 1653/2012-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Office Ernest T. Freylinger SA a Brammer GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 8. októbra 2013 (vec R 1653/2012-1) sa čiastočne zrušuje v časti, v ktorej dospel k záveru o existencii pravdepodobnosti zámeny, pokiaľ ide služby zaradené do triedy 38 „poskytovanie prístupu k databázovým serverom na účely vyhľadávania dostupnosti a predpisov v oblasti ochranných známok a vzorov Spoločenstva“, ktorých sa týka prihlasovaná ochranná známka.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Brammer GmbH a ÚHVT znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 61, 1.3.2014.


title: Vec T-270/13: Žaloba podaná 21. mája 2013 — SACBO/Komisia a TEN-T EA

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/46

         Žaloba podaná 21. mája 2013 — SACBO/Komisia a TEN-T EA
   (Vec T-270/13)
   2013/C 207/77
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Società per l’aeroporto civile di Bergamo-Orio al Serio SpA (SACBO SpA) [Grassobbio (BG), Taliansko] (v zastúpení: M. Muscardini, G. Greco, advokáti)

      Žalované: Výkonná agentúra pre transeurópsku dopravnú sieť, Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom bolo rozhodnuté o neoprávnenosti niektorých externých výdavkov a v dôsledku toho boli znížené splatné platby v rámci spolufinancovania a požaduje sa vrátenie 158 517,54 eura so všetkými právnymi dôsledkami,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba smeruje proti rozhodnutiu Výkonnej agentúry pre transeurópsku dopravnú sieť (TEN-T EA) z 18. marca 2013, ktorého predmetom je „Uzavretie akcie 2009-IT-91407-S — ‚Štúdia intermodálneho rozvoja letiska Bergame-Orio al Serio‘ — rozhodnutie Komisie (1) K(2010) 4456“ v rozsahu, v akom rozhodla, že výdavky na činnosti 1, 2.1, 4, 5, 6 a 7, ktoré už boli realizované, boli neoprávnené a preto nemohli byť predmetom podpory a žiadala o vrátenie 158 517,54 eura.
   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod vychádza z porušenia článku 13 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 680/2007 z 20. júna 2007 a porušenia článkov III.4.2.2 a III.4.2.3 rozhodnutia Komisie K(2010) 4456 z 24. júna 2010.

                           —

                           Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že konanie o „udaní“, ktoré je upravené v článku III.4.2.3 rozhodnutia o poskytnutí finančných prostriedkov sa neuskutočnilo.

               2.

               Druhý žalobný dôvod vychádza z porušenia článku 17 ods. 2 a 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004, článku 296 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie a porušenia článku II.2.3 rozhodnutia Komisie K(2010) 4456 z 24. júna 2010.
               Žalobkyňa v tejto súvislosti uvádza:

                           —

                           rozpornosť odôvodnenia, pokiaľ sa v rozhodnutí tvrdí, že malo dôjsť k neodôvodnenej „fragmentácii zákaziek“ a zároveň tvrdí, že predmet zákaziek natoľko „úzko súvisel“, že tieto zákazky mali byť predmetom jedného verejného obstarávania,

                           —

                           nesprávnosť tvrdenia o neodôvodnenej fragmentácii jednotného verejného obstarávania, keďže obsah rozhodnutia Komisie K(2010) 4456 z 24. júna 2010 to vyvracia,

                           —

                           neexistencia akejkoľvek fragmentácie zákaziek a akéhokoľvek rozdelenia projektov,

                           —

                           neuplatniteľnosť smernice 2004/17/ES na podprahové zákazky pri neexistencii cezhraničného záujmu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod vychádza z porušenia článku I.3.1 rozhodnutia Komisie K(2010) 4456 z 24. júna 2010, článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie a článku 296 ZFEÚ a zásady legitímnej dôvery.
               Žalobkyňa v tejto súvislosti uvádza:

                           —

                           rozpornosť odôvodnenia v tom smere, že úkony TEN-T EA, ktorými súhlasila a schválila strategický akčný plán a správu o priebehu prác sú v rozpore s týmto odôvodnením,

                           —

                           činnosti vykonané SACBO boli v súlade s tými, ktoré boli predmetom spolufinancovania.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod vychádza z porušenia článku 40 ods. 2 písm. b), c) a d) smernice 2004/17/ES.
               Žalobkyňa v tejto súvislosti uvádza:

                           —

                           neuplatniteľnosť smernice 2004/17/ES na zákazky, ktoré sú spolufinancované z toho dôvodu, že sú predmetom „štúdie“ a „výskumu“,

                           —

                           nemožnosť uskutočniť verejné obstarávanie metódou súťaže z dôvodu časového rozvrhu uloženého rozhodnutím o spolufinancovaní.

               5.

               Piaty žalobný dôvod vychádza z porušenia zásady proporcionality.
               Žalobkyňa sa domnieva, že žalovaná porušila zásadu proporcionality tým, že na údajné porušenie aplikovala prísnejší režim než ten, ktorý je stanovený v prípade zrušenia spolufinancovania.

      (1)  „Closure of Action no 2009-IT-91407-S — ‚STUDY FOR BERGAMO-ORIO AL SERIO AIRPORT DEVELOPMENT INTERMODALITY‘ — Commission Decision C(2010) 4456“.


title: Vec C-18/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag so sídlom v Haarleme (Holandsko) 13. januára 2016 – K/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag so sídlom v Haarleme (Holandsko) 13. januára 2016 – K/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Vec C-18/16)
   (2016/C 098/31)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Den Haag so sídlom v Haarleme

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: K

      Žalovaný: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Prejudiciálne otázky

   Je článok 8 ods. 3 písm. a) a b) smernice o prijímaní (1) v súlade s článkom 6 Charty (2):

               1.

               v situácii, keď bol štátny príslušník tretej krajiny zaistený podľa článku 8 ods. 3 písm. a) a b) smernice o prijímaní, a na základe článku 9 smernice o azylových konaniach (3) má právo zostať v členskom štáte, kým sa o jeho žiadosti o azyl rozhodne v prvom stupni, a

               2.

               vzhľadom na vysvetlivky k Charte (Ú. v. EÚ 2007, C 303/02), podľa ktorých obmedzenia, ktoré sa môžu oprávnene vzťahovať na práva stanovené v článku 6, nesmú prekročiť tie, ktoré povoľuje EDĽP v samotnom znení svojho článku 5 ods. 1 písm. f), a na výklad posledného uvedeného ustanovenia, ktorý poskytol Európsky súd pre ľudské práva najmä v rozsudku z 22. septembra 2015, Nabil a i. v. Maďarsko, 62116/12, podľa ktorého je zaistenie žiadateľa o azyl v rozpore s uvedeným ustanovením EDĽP, pokiaľ toto zaistenie nebolo nariadené na účely odsunu?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/33/EÚ z 26. júna 2013, ktorou sa stanovujú normy pre prijímanie žiadateľov o medzinárodnú ochranu (Ú. v. EÚ L 180, s. 96)

      (2)  Charta základných práv Európskej únie (Ú. v. EÚ 2007, C 303, s. 1)

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany (Ú. v. EÚ L 180, s. 60)


title: Vec C-48/06: Žaloba podaná  30. januára 2006  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/31

         Žaloba podaná 30. januára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu
   (Vec C-48/06)
   (2006/C 60/61)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: C. O'Reilly, splnomocnená zástupkyňa, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 30. januára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Luxemburskému veľkovojvodstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2002/90/ES z 28. novembra 2002, ktorá definuje napomáhanie neoprávneného vstupu, tranzitu a bydlisku (1), alebo v každom prípade tým, že uvedené opatrenia neoznámilo Komisii, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice;

               2.

               zaviazal Luxemburské veľkovojvodstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice 2002/90/ES uplynula 4. decembra 2004.

      (1)  Ú. v. ES L 328, 5.12.2002, s. 17; Mim. vyd. 19/006, s. 64.


title: Vec T-480/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  28. júna 2011 — ATB Norte/ÚHVT — Bricocenter Italia (BRICO CENTER) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o námietke — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva BRICO CENTER — Skoršie obrazové ochranné známky Spoločenstva ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro a CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. júna 2011 — ATB Norte/ÚHVT — Bricocenter Italia (BRICO CENTER)
   (Vec T-480/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o námietke - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva BRICO CENTER - Skoršie obrazové ochranné známky Spoločenstva ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro a CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2011/C 232/47
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ATB Norte, SL (Burgos, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis-Oliver a G. Marín Raigal, neskôr F. Brandolini Kujman, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Montalto a G. Mannucci, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Taliansko) (v zastúpení: G. Ghidini, M. Mergati a C. Signorini, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) (vec R 1045/2008-4) z 28. septembra 2009, týkajúcemu sa námietkového konania medzi ATB Norte, SL a Bricocenter Italia Srl

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 28. septembra 2009 (vec R 1045/2008-4) sa zrušuje v rozsahu, v akom vyhovelo odvolaniu Bricocenter Italia Srl podaného na odvolací senát týkajúceho sa „reklamných“ služieb, „riadenia obchodných činností“ a „obchodnej správy“, ktorých sa týka prihláška ochrannej známky Spoločenstva.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               ATB Norte, SL, Bricocenter Italia a ÚHVT znášajú svoje vlastné trovy konania, ktoré im vznikli v priebehu konania na Všeobecnom súde.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Vec C-411/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 12. januára 2017 – Timab Industries, Cie financière et de participations Roullier (CFPR)/Európska komisia (Odvolanie — Kartely — Európsky trh s fosfátmi používanými na výživu zvierat — Pridelenie predajných kvót, koordinácia cien a podmienok predaja a výmena citlivých obchodných informácií — Vystúpenie odvolateliek z konania o urovnaní — Neobmedzená súdna právomoc — Ochrana legitímnej dôvery a rovnosti zaobchádzania — Primeraná dĺžka konania)

text:
               27.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/3

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 12. januára 2017 – Timab Industries, Cie financière et de participations Roullier (CFPR)/Európska komisia
   (Vec C-411/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Kartely - Európsky trh s fosfátmi používanými na výživu zvierat - Pridelenie predajných kvót, koordinácia cien a podmienok predaja a výmena citlivých obchodných informácií - Vystúpenie odvolateliek z konania o urovnaní - Neobmedzená súdna právomoc - Ochrana legitímnej dôvery a rovnosti zaobchádzania - Primeraná dĺžka konania))
   (2017/C 063/04)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Timab Industries, Cie financière et de participations Roullier (CFPR) (v zastúpení: N. Lenoir, avocate)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: C. Giolito a B. Mongin, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci N. Coutrelis, avocate)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Timab Industries, ako aj Cie financière et de participations Roullier (CFPR) sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2015.


title: Rozsudok súdu z 10. mája 2016 v spojených veciach E-15/15 a E-16/15 – Franz-Josef Hagedorn/Vienna-Life Lebensversicherung AG a Rainer Armbruster/Swiss Life (Liechtenstein) AG (Smernica 2002/83/ES – článok 36 – Prevod zmlúv o životnom poistení – Prípustnosť – Pojem „poistná zmluva“ – Zmena zmluvných podmienok)

text:
               2.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 66/29

         ROZSUDOK SÚDU
   z 10. mája 2016
   v spojených veciach E-15/15 a E-16/15
   Franz-Josef Hagedorn/Vienna-Life Lebensversicherung AG a Rainer Armbruster/Swiss Life (Liechtenstein) AG
   (Smernica 2002/83/ES – článok 36 – Prevod zmlúv o životnom poistení – Prípustnosť – Pojem „poistná zmluva“ – Zmena zmluvných podmienok)
   (2017/C 66/08)
   V spojených veciach E-15/15 a E-16/15 Franz-Josef Hagedorn/Vienna-Life Lebensversicherung AG a Rainer Armbruster/Swiss Life (Liechtenstein) AG – ŽIADOSŤ o výklad smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/83/ES z 5. novembra 2002 o životnom poistení podaná na súd podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného orgánu a súdu Najvyšším súdom Lichtenštajnského kniežatstva (Fürstlicher Oberster Gerichtshof), súd v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen a Páll Hreinsson (sudca spravodajca), sudcovia, vyniesol 10. mája 2016 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

               1.

               Článok 36 ods. 1 smernice 2002/83/ES sa nevzťahuje na právne úkony, ako sú úkony, ktorými sa prevádza platná zmluva o investičnom životnom poistení (unit-linked) prostredníctvom kúpnej zmluvy z jednej osoby na druhú, ak poistené riziko z poistnej zmluvy, čiže poistenec, zostáva rovnaké. Prevod zmluvy o investičnom životnom poistení na základe právneho úkonu nepredstavuje zmenu zmluvných podmienok, ibaže by sa takisto zmenili poistné podmienky, čím sa mení rovnováha medzi právami a povinnosťami zmluvných strán poistnej zmluvy. Je úlohou vnútroštátneho súdu posúdiť skutkové okolnosti prípadov a určiť, či príslušné prevody viedli k zmene zmluvných podmienok zmlúv o investičnom životnom poistení nadobudnutých navrhovateľmi.

               2.

               Ak nastala „zmena zmluvných podmienok“ v zmysle smernice, vnútroštátny súd musí posúdiť, či boli informácie uvedené v časti B písmene b)2 prílohy III poskytnuté novému poistníkovi jasne a presne, písomne, v úradnom jazyku štátu EHP záväzku.

               3.

               Na informačnú povinnosť poisťovne nemá vplyv skutočnosť, či bol poistník podnikom a nový poistník spotrebiteľom, pokiaľ tento rozdiel nespôsobuje zmenu podmienok poistnej zmluvy.

               4.

               Informácie uvedené v časti A prílohy III k danej smernici sa týkajú len „informácií o poisťovni“ a „informácií o záväzku“. Preto skutočnosť, či pôvodný poistník poskytol svoje údaje, aby bolo možné posúdiť jeho rizikový profil alebo profil investora, alebo ich neposkytol, nemá vplyv na povinnosť poisťovne poskytovať informácie podľa smernice.

               5.

               Smernice musia byť transponované do vnútroštátneho právneho poriadku štátov EHP s nespochybniteľnou právnou záväznosťou a požadovanou konkrétnosťou, presnosťou a jasnosťou, ktoré sú potrebné na splnenie požiadaviek právnej istoty. Navyše, vnútroštátne súdy sú povinné vykladať vnútroštátne právo v súlade s právom EHP. Podľa článku 34 Dohody o dozore a súde má súd na základe žiadosti vnútroštátnych súdov právomoc vydávať poradné stanoviská k výkladu Dohody o EHP. Po tom, ako súd vynesie rozsudok, je úlohou vnútroštátneho súdu vyložiť vnútroštátne právo vo svetle skutočností, ktoré objasnil súd. V prípadoch, keď zodpovedajúci výklad vnútroštátneho práva nepostačuje na dosiahnutie výsledku stanoveného príslušným pravidlom podľa práva EHP, môže byť záležitosť predložená súdu na základe postupu podľa článku 31 Dohody o dozore a súde.


title: Vec T-541/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. novembra 2015 – Abertis Telecom a Retevisión I/Komisia („Štátna pomoc — Digitálne televízne vysielanie — Pomoc na rozvoj digitálneho terestriálneho televízneho vysielania vo vzdialených a menej urbanizovaných oblastiach v Španielsku — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za čiastočne zlučiteľnú a čiastočne nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Výhoda — Služby všeobecného hospodárskeho záujmu — Článok 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ — Nová pomoc — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/41

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. novembra 2015 – Abertis Telecom a Retevisión I/Komisia
   (Vec T-541/13) (1)

   ((„Štátna pomoc - Digitálne televízne vysielanie - Pomoc na rozvoj digitálneho terestriálneho televízneho vysielania vo vzdialených a menej urbanizovaných oblastiach v Španielsku - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za čiastočne zlučiteľnú a čiastočne nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Výhoda - Služby všeobecného hospodárskeho záujmu - Článok 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ - Nová pomoc - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2016/C 027/48)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Abertis Telecom, SA (Barcelona, Španielsko) a Retevisión I, SA (Barcelona) (v zastúpení: pôvodne L. Cases Pallarès, J. Buendía Sierra, N. Ruiz García, A. Lamadrid de Pablo, M. Muñoz de Juan a M. Reverter Baquer, neskôr L. Cases Pallarès, J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo a M. Reverter Baquer, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: É. Gippini Fournier, B. Stromsky a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: SES Astra (Betzdorf, Luxembursko) (v zastúpení: F. González Díaz, F. Salerno a V. Romero Algarra, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2014/489/EÚ z 19. júna 2013 o štátnej pomoci SA. 28599 [(C 23/10) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009)] poskytnutej Španielskym kráľovstvom na rozvoj digitálneho terestriálneho televízneho vysielania vo vzdialených a menej urbanizovaných oblastiach (okrem autonómneho spoločenstva Kastília-La-Mancha) (Ú. v. EÚ L 217, s. 52)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Abertis Telecom, SA a Retevisión I, SA znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania vo veci samej, ktoré vynaložili Európska komisia a SES Astra.

      (1)  Ú. v. EÚ C 352, 30.11.2013.


title: Vec C-158/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag (Holandsko) 28. marca 2013 — Hamidullah Rajaby/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               8.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag (Holandsko) 28. marca 2013 — Hamidullah Rajaby/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Vec C-158/13)
   2013/C 164/19
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Den Haag

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Hamidullah Rajaby

      Žalovaný: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je za okolností prejednávaného prípadu, keď pravdepodobne ide o zjavné porušenie práva Únie, ktoré bude mať následky aj do budúcnosti, a keď sa účastníci konania vyjadrili k uplatniteľnosti článku 14 nariadenia č. 343/2003 (1), ale v konaní pred súdom sa k tejto problematike už nevrátili a žalobca sa jej v súdnom konaní už výslovne nedovolával, nezlučiteľné s právom Únie, ak súd toto hľadisko nevezme do úvahy na základe zákazu jeho preskúmania z úradnej moci, ktorý existuje podľa vnútroštátneho práva?

               2.

               Možno o prípade závislosti v zmysle článku 15 ods. 2 nariadenia č. 343/2003 hovoriť už za okolností prejednávaného prípadu, keď sú rodinnými príslušníkmi mladá žena z Afganistanu bez akéhokoľvek vzdelania v sprievode dvoch detí teraz vo veku 5 a pol roka a 3 roky, voči ktorým má vyživovaciu povinnosť a pri starostlivosti o ne a pri ich výchove sa nemôže obrátiť na nikoho iného než na žalobcu — ako svojho manžela a otca detí, pričom žalovaný navyše jej žiadosť o azyl zamietol, pretože jej opis považoval za úplne nedôveryhodný, hoci tento opis môžu potvrdiť tak vysvetlenia žalobcu, ako aj (kópie) dokumentov, ktoré predložil?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 343/2003 z 18. februára 2003 ustanovujúce kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o azyl podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov (Ú. v. EÚ L 50, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 1).


title: Vec T-329/05: Rozsudok Všeobecného súdu z  25. apríla 2012 — Movimondo Onlus/Komisia ( „Arbitrážna doložka — Rámcová dohoda o partnerstve medzi ECHO a humanitárnymi organizáciami — Dohody o dotácií — zastavenie vyplácania“ )

text:
               9.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. apríla 2012 — Movimondo Onlus/Komisia
   (Vec T-329/05) (1)

   (Arbitrážna doložka - Rámcová dohoda o partnerstve medzi ECHO a humanitárnymi organizáciami - Dohody o dotácií - zastavenie vyplácania)
   2012/C 165/25
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Movimondo Onlus — Organizzazione non governativa di cooperazione e solidarietà internazionale (Rím, Taliansko) (v zastúpení: pôvodne P. Vitali, G. Verusio, G. M. Roberti a A. Franchi, neksôr P. Vitali, G. Verusio a A. Franchi, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: M. Wilderspin a F. Moro, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   V prvom rade návrh podaný podľa článku 238 ES s cieľom dosiahnuť vyplatenie čiastok vyplývajúcich z dohôd o dotácií a v druhom rade návrh na zrušenie dvoch listov Komisie zo 17. júna a 27. júla 2005

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Movimondo Onlus — Organizzazione non governativa di cooperazione e solidarietà internazionale je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 257, 15.10.2005.


title: Vec F-97/07: Žaloba podaná 24. septembra 2007 – De Fays/Komisia

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/45

         Žaloba podaná 24. septembra 2007 – De Fays/Komisia
   (Vec F-97/07)
   (2007/C 283/82)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Chantal De Fays (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: P.-P. Gehuchten a Ph. Reyniers, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 21. júna 2007 a pokiaľ je to potrebné, aj jeho rozhodnutie z 21. novembra 2006,

               —

               zaviazať Komisiu na zaplatenie miezd, na ktoré sa vzťahovalo opatrenie o pozastavení, spolu s príslušnými zákonnými úrokmi,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa, úradníčka Komisie, ktorá trpí chorobou, z dôvodu ktorej sa údajne nemohla dostaviť do práce, spochybňuje rozhodnutie menovacieho orgánu považovať jej neprítomnosti nasledujúce po 19. októbri 2006 za neodôvodnené a uplatňovať na ňu preto článok 60 Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev (služobný poriadok).
   Žalobkyňa najprv uplatňuje, že v priebehu arbitrážneho postupu začatého na základe článku 59 služobného poriadku došlo k porušeniu práva na obranu a zásady kontradiktórnosti. Navyše správa posudkového lekára nebola správne odôvodnená a obsahovala zjavne nesprávne posúdenie.
   Žalobkyňa ďalej tvrdí, že rozhodnutím, ktorým jej bolo uložené, aby sa dostavila na pracovisko, bola vzhľadom na súčasné vedecké poznatky porušená zásada obozretnosti.


title: Vec C-257/05: Žaloba podaná 17. júna 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/27

         Žaloba podaná 17. júna 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike
   (Vec C-257/05)
   (2005/C 217/53)
   Jazyk konania: nemčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Enrico Traversa a Wolfgang Bogensberger, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 17. júna 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Rakúskej republike.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Rakúska republika, tým, že v § 21 ods. 4 Kesselgesetz (1) je ustanovené, že iba žiadatelia so sídlom v Rakúsku môžu získať oprávnenie prevádzkovať skúšobňu kotlov, nesplnila svoje povinnosti podľa článku 49 ES.

               2)

               zaviazal Rakúsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Podľa článku 49 ES sú zakázané obmedzenia slobody poskytovať služby v Spoločenstve vo vzťahu k štátnym príslušníkom členských štátov, ktorí sa usadili v niektorom inom štáte Spoločenstva ako príjemca služieb.
   Paragraf 21 Kesselgesetz (rakúskeho zákona o kotloch) upresňuje požiadavky, ktoré je potrebné splniť pre oprávnenie vykonávať činnosť skúšobne kotlov. Podľa ods. 4 tohto paragrafu môžu získať oprávnenie prevádzkovať skúšobňu kotlov iba tí žiadatelia, ktorí majú sídlo v Rakúsku. Skúšobňa tlakových kotlov so sídlom v inom členskom štáte, ktorá chce ponúkať svoje služby v Rakúsku je teda konfrontovaná s požiadavkou založiť najprv podnik v Rakúsku.
   Táto právna úprava predstavuje obmedzenie slobody poskytovať služby v zmysle článku 49 ES. Aj z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že požiadavka sídla alebo pobočky na vnútroštátnom území priamo popiera slobodu poskytovať služby, nakoľko robí nemožným poskytovanie služieb podnikmi so sídlom v inom členskom štáte.
   Dôvody uvádzané Rakúskou republikou – ako napríklad zabezpečenie verejnej bezpečnosti alebo ochrana pracovníkov a spotrebiteľov – nemôžu odôvodňovať toto obmedzenie slobody poskytovať služby. Podľa judikatúry Súdneho dvora obmedzenie slobody poskytovať služby môže byť dôvodné, iba ak verejný záujem nie je ešte chránený predpismi, ktorým podlieha poskytovateľ služby v členskom štáte, v ktorom má sídlo. Požiadavka sídla pre zabezpečenie kvality kontroly je neprimeraná vo vzťahu k záujmom, ktoré sleduje, nakoľko zabezpečenie verejnej bezpečnosti alebo ochrana pracovníkov a spotrebiteľov už môžu byť zabezpečené systémom akreditovania a kontroly skúšobní uvádzaným v Kesselgesetz bez toho, aby bol potrebný podnik na rakúskom území.

      (1)  BGBl. č. 211/1992


title: Vec T-157/15: Žaloba podaná 30. marca 2015 – Estónsko/Komisia

text:
               8.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/25

         Žaloba podaná 30. marca 2015 – Estónsko/Komisia
   (Vec T-157/15)
   (2015/C 190/29)
   Jazyk konania: estónčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Estónska republika (v zastúpení: Kristi Kraavi-Käerdi)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil Vykonávacie rozhodnutie Komisie C(2015) 53 zo 16. januára 2015, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (1) v rozsahu, v akom sa vo výške 6 91  746,53 eura týka Estónskej republiky,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa napáda vykonávacie rozhodnutie Komisie C(2015) 53 zo 16. januára 2015 v rozsahu, v akom sa vo výške 6 91  746,53 eura za roky 2009 až 2011 týka Estónskej republiky.
   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa štyri žalobné dôvody.
   Prvý žalobný dôvod: napadnuté rozhodnutie je potrebné zrušiť, pretože Komisia nesprávne zistila a posúdila okolnosti, na ktorých je toto rozhodnutie založené a nesprávne uplatnila právo Únie, a v dôsledku toho dospela k nesprávnemu záveru, že Estónsko ohrozilo prostriedky Únie.
   Druhý žalobný dôvod: Komisia porušila zásadu proporcionality a nesprávne uplatnila článok 52 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 (2), keď v napadnutom rozhodnutí pre Estónsko stanovila paušálnu finančnú úpravu vo výške 2 %.
   Tretí žalobný dôvod: Komisia porušila zásadu riadnej správy, pretože riadne nepreskúmala a nezohľadnila dôkazy predložené žalobkyňou.
   Štvrtý žalobný dôvod: Komisia porušila zásadu právnej istoty, keď zastávala názor, že sa v prípade krajinných prvkov sa majú uplatniť požiadavky GAEC a ich uplatnenie sa malo nepretržite preskúmavať aj v roku 2009.

      (1)  Ú. v. EÚ L 16, s. 33.

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Ú. v. EÚ L 347, s. 549).


title: Vec T-439/11: Žaloba podaná 12. augusta 2011 — Sport-pari/Rada

text:
               1.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 290/15

         Žaloba podaná 12. augusta 2011 — Sport-pari/Rada
   (Vec T-439/11)
   2011/C 290/22
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sport-pari ZAO (Minsk, Bielorusko) (v zastúpení: V. Vaitkute Pavan, A. Smaliukas a E. Matulionyte, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

               —

               zrušiť nariadenie Rady (EÚ) č. 588/2011 z 20. júna 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach proti prezidentovi Lukašenkovi a niektorým predstaviteľom Bieloruska (Ú. v. EÚ L 161, s. 1) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               zrušiť rozhodnutie Rady 2011/357/SZBP z 20. júna 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/639/SZBP o reštriktívnych opatreniach proti niektorým predstaviteľom Bieloruska (Ú. v. EÚ L 161, s. 25) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa ako hlavný dôvod uvádza, že napadnuté opatrenia Rady vychádzajú zo zjavne nesprávneho posúdenia. Žalobkyňa uvádza predovšetkým to, že Rada pochybila, keď vychádzala z predpokladu, že žalobkyňa je a) pod kontrolou Vladimíra Peftieva; b) prevádzkovateľom národnej lotérie; c) spojená s porušovaním volebných pravidiel a ľudských práv alebo tvrdými zákrokmi voči občianskej spoločnosti v Bielorusku, alebo na dovoze vybavenia, ktoré by mohlo byť použité na vnútroštátnu represiu, do Bieloruska, alebo sa na nich podieľala.
   Žalobkyňa ďalej na podporu svojej žaloby uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalovaná porušila povinnosť poskytnúť primerané odôvodnenie pre zapísanie žalobkyne do zoznamu osôb, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalovaná porušila právo žalobkyne na obhajobu a jej právo na spravodlivý proces v zmysle článku 47 Charty základných práv Európskej únie a článkov 6 a 13 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd tým, že:

                           —

                           vôbec neuviedla podrobné dôvody, pre ktoré bola žalobkyňa zapísaná do zoznamu osôb, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia, a

                           —

                           žalobkyni neumožnila účinne uplatniť jej právo na obhajobu, najmä právo byť vypočutý a právo zúčastniť sa konania, ktoré by jej umožnili účinne sa domáhať nezaradenia jej osoby do zoznamu osôb, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalovaná neoprávnene a neprimerane a bez presvedčivých dôkazov zasiahla do základného práva žalobkyne vlastniť majetok stanoveného v článku 17 Charty základných práv Európskej únie a článku 1 Protokolu č. 1 k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalovaná porušila zásadu proporcionality, keďže bez poskytnutia primeraných procesných záruk a presvedčivých dôkazov neprimeraným spôsobom obmedzila základné práva žalobkyne.


title: Vec T-547/13: Žaloba podaná 8. októbra 2013 — Rosian Express/ÚHVT (Forma škatule)

text:
               14.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 367/34

         Žaloba podaná 8. októbra 2013 — Rosian Express/ÚHVT (Forma škatule)
   (Vec T-547/13)
   2013/C 367/61
   Jazyk konania: rumunčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rosian Express (Mediaș, Rumunsko) (v zastúpení: E. Grecu, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory),

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: trojrozmerná ochranná známka zobrazujúca formu škatule pre výrobky a služby v triedach 28 a 35.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: nesprávny výklad článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-455/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varbergs tingsrätt (Švédsko) 28. augusta 2015 – P/Q

text:
               19.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varbergs tingsrätt (Švédsko) 28. augusta 2015 – P/Q
   (Vec C-455/15)
   (2015/C 346/12)
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Varbergs tingsrätt

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: P

      Žalovaný: Q

      Prejudiciálna otázka

   Musí Varbergs tingsrätt podľa článku 23 písm. a) nariadenia Brusel II (1) alebo iného ustanovenia a bez ohľadu na článok 24 tohto nariadenia odmietnuť uznať rozhodnutie súdu prvého stupňa v Šilute z 18. februára 2015, a pokračovať teda v konaní vo veci opatrovníckeho práva, ktoré pred ním práve prebieha?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o súdnej právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (Ú. v. EÚ L 338, s. 1; Mim. vyd. 19/06, s. 243).


title: Vec C-477/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep (Holandsko) 8. augusta 2017 – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank/D. Balandin a i.

text:
               23.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep (Holandsko) 8. augusta 2017 – Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank/D. Balandin a i.
   (Vec C-477/17)
   (2017/C 357/05)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Centrale Raad van Beroep

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank

      Odporcovia: D. Balandin, I. Lukačenko, Holiday on Ice Services B.V.

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 1 nariadenia č. 1231/2010 (1) vykladať v tom zmysle, že pracovníci, ktorí sú štátnymi príslušníkmi tretej krajiny a ktorí nebývajú v Únii, ale prechodne pracujú v rôznych členských štátoch pre zamestnávateľa so sídlom v Holandsku, sa môžu dovolávať nariadení č. 883/2004 (2) a 987/2009 (3) (resp. ich hlavy II)?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1231/2010 z 24. novembra 2010, ktorým sa rozširuje nariadenie (ES) č. 883/2004 a nariadenie (ES) č. 987/2009 na štátnych príslušníkov tretích krajín, na ktorých sa tieto nariadenia doteraz nevzťahovali výhradne z dôvodu ich štátnej príslušnosti (Ú. v. EÚ L 344, 2010, s. 1).

      (2)  Nariadenie (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. ES L 166, 2004, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72).

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 zo 16. septembra 2009, ktorým sa stanovuje postup vykonávania nariadenia (ES) č. 883/2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. EÚ L 284, 2009, s. 1).


title: Vec T-71/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  15. novembra 2007 – Enercon/ÚHVT (Konvertor veternej energie) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej vonkajší obal gondoly konvertora veternej energie — Absolútne dôvody zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) a ods. 3 nariadenia Rady č. 40/94 )

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/37

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. novembra 2007 – Enercon/ÚHVT (Konvertor veternej energie)
   (Vec T-71/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej vonkajší obal gondoly konvertora veternej energie - Absolútne dôvody zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) a ods. 3 nariadenia Rady č. 40/94“)
   (2007/C 315/70)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Enercon GmbH (Aurich, Nemecko) (v zastúpení: R. Böhm, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. novembra 2005 (vec R 179/2005-2) o zamietnutí zápisu trojdimenzionálnej ochrannej známky (časť konvertora veternej energie v tvare lopty amerického futbalu) ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Enercon GmbH je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 108, 6.5.2006.


title: Vec C-63/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail d'Esch-sur-Alzette (Luxemburské veľkovojvodstvo) 18. februára 2008 – Virginie Pontin/T-Comalux S.A.

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail d'Esch-sur-Alzette (Luxemburské veľkovojvodstvo) 18. februára 2008 – Virginie Pontin/T-Comalux S.A.
   (Vec C-63/08)
   (2008/C 92/39)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal du travail d'Esch-sur-Alzette
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Virginie Pontin

      Žalovaná: T-Comalux S.A.
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 10 a 12 smernice Rady 92/85/EHS z 19. októbra 1992 o zavedení opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok (desiata samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) (1) vykladať v zmysle, že nebránia tomu, aby vnútroštátny zákonodarca podriadil žalobu tehotnej zamestnankyne prepustenej počas jej tehotenstva vopred určeným lehotám, ako je lehota ôsmich dní v článku 337 ods. 1 druhom pododseku Zákonníka práce, respektíve lehota 15 dní určená štvrtým pododsekom toho istého odseku 1?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, nemá byť lehota ôsmich, resp. 15 dní považovaná za príliš krátku na to, aby prepustená tehotná zamestnankyňa mohla počas svojho tehotenstva uplatniť svoje práva prostredníctvom súdu?

               3.

               Má sa článok 2 smernice Rady 76/207/EHS z 9. februára 1976 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky (2), vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby vnútroštátny zákonodarca zbavil tehotnú zamestnankyňu prepustenú počas jej tehotenstva možnosti podať žalobu o náhradu škody za protiprávne prepustenie, ako to stanovujú články L. 124-11.(1) a (2) Zákonníka práce v prospech iných prepustených zamestnancov?

      (1)  Ú. v. ES L 348, s. 1; Mim. vyd. 05/002, s. 110.

      (2)  Ú. v. ES L 39, s. 40; Mim. vyd. 05/001, s. 187.


title: Vec C-203/07 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo  6. novembra 2008 – Helénska republika/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Projekt zriadenia spoločného diplomatického zastupiteľstva v Abuji (Nigéria) — Vrátenie súm, ktoré dlhovala Helénska republika — Náhrada čiastky, ktorú má zaplatiť Komisia v rámci regionálneho operačného programu kontinentálneho Grécka)

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/3

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 6. novembra 2008 – Helénska republika/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-203/07 P) (1)

   (Odvolanie - Projekt zriadenia spoločného diplomatického zastupiteľstva v Abuji (Nigéria) - Vrátenie súm, ktoré dlhovala Helénska republika - Náhrada čiastky, ktorú má zaplatiť Komisia v rámci regionálneho operačného programu kontinentálneho Grécka)
   (2008/C 327/04)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Helénska republika (v zastúpení: P. Mylonopoulos, S. Trekli a Z. Stavridi, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: I. Zervas a D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) zo 17. januára 2007 vo veci T-231/04, Grécko/Komisia, ktorým Súd prvého stupňa zamietol ako nedôvodnú žalobu o zrušenie rozhodnutia, prostredníctvom ktorého Komisia pristúpila k vymáhaniu súm, ktoré Grécko dlhovalo v dôsledku svojej účasti na projektoch Abuja I a Abuja II na účely zriadenia spoločného diplomatického zastupiteľstva krajín Európskej únie v Abuji (Nigéria)
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 7.7.2007.


title: Vec T-240/05: Žaloba podaná 1. júla 2005: The Black & Decker Corporation proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/34

         Žaloba podaná 1. júla 2005: The Black & Decker Corporation proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-240/05)
   (2005/C 205/61)
   Jazyk, v ktorom bola žaloba podaná: angličtina
   The Black & Decker Corporation, so sídlom v Towsone, Maryland (USA), v zastúpení: P. Harris, solicitor, podal 1. júla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).
   Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom bol Atlas Copco Aktiebolag, so sídlom v Štokholme (Švédsko).
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 19. apríla 2005 (vec R 729/2004-01),

               —

               vyslovil neprípustnosť konania B490336 o námietke,

               —

               zaviazal ÚHVT nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobcovi v tomto konaní a v konaní o odvolaní.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva:

               Žalobca

               Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva:

               Farebná trojrozmerná ochranná známka v čiernej a žltej farbe, vo forme prístroja pre tovary v triede 7 (ručne obsluhované prenosné elektrické prístroje, atď.)

               Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietok:

               Atlas Copco Aktiebolag

               Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietok:

               Nezapísané ochranné známky a označenia používané pre elektrické prístroje v obchodnom styku vo všetkých členských štátoch

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Zamietnutie námietky ako neprípustnej

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zrušenie napadnutého rozhodnutia a vrátenie veci námietkovému oddeleniu na ďalšie konanie

               Dôvody žaloby:

               Žalobca tvrdí, že mala byť vyslovená neprípustnosť námietky z dôvodu, že v rozpore s pravidlom 18 ods. 1 nariadenia č. 2868/1995 (1) dostatočne jednoznačne neoznačila skoršie ochranné známky a označenia, na ktorých sa zakladá

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995 ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva, Ú. v. ES L 303, 15.12.1995, s.1.


title: Vec C-429/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 18. septembra 2014 – AS Air Baltic Corporation/Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnyba

text:
               24.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 421/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 18. septembra 2014 – AS Air Baltic Corporation/Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnyba
   (Vec C-429/14)
   2014/C 421/31
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: AS Air Baltic Corporation

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnyba

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 19, 22 a 29 Montrealského dohovoru vykladať v tom zmysle, že letecký dopravca je zodpovedný voči tretím osobám, okrem iného voči zamestnávateľovi cestujúcich, ktorý je právnickou osobou a s ktorým bola uzavretá zmluva o medzinárodnej preprave cestujúcich, za škodu spôsobenú meškaním letu, v dôsledku ktorého žalobcovi vo veci samej (zamestnávateľovi) vznikli dodatočné výdavky (napríklad zaplatenie diét)?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, má sa článok 29 Montrealského dohovoru vykladať v tom zmysle, že tieto tretie osoby majú právo uplatniť nárok voči leteckému dopravcovi na inom základe, napríklad podľa vnútroštátneho práva?


title: Vec C-38/15: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 10. marca 2016 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 91/271/EHS — Čistenie komunálnych odpadových vôd — Zberné a čistiace systémy — Vypúšťanie do citlivých oblastí — Monitorovacia metóda — Odber vzoriek)

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/13

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 10. marca 2016 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-38/15) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 91/271/EHS - Čistenie komunálnych odpadových vôd - Zberné a čistiace systémy - Vypúšťanie do citlivých oblastí - Monitorovacia metóda - Odber vzoriek))
   (2016/C 156/17)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Sanfrutos Cano, E. Manhaeve a D. Loma-Osorio Lerena, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Gavela Llopis, splnomocnený zástupca)

      Výrok rozsudku

               1.

               Tým, že Španielske kráľovstvo nezabezpečilo primerané čistenie všetkých komunálnych odpadových vôd vypúšťaných do citlivých oblastí a pochádzajúcich z určitých aglomerácií, nesplnilo si povinnosti, ktoré mu vyplývajú na jednej strane z článku 4 smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd, zmenenej a doplnenej nariadením Parlamentu a Rady (ES) č. 1137/2008 z 22. októbra 2008, pokiaľ ide o aglomeráciu Pontevedra-Marín-Poio-Bueu, a na druhej strane z článku 5 ods. 2 a 3 uvedenej smernice, pokiaľ ide o aglomerácie Berga, Figueres, El Terri (Banyoles) a Pontevedra-Marín-Poio-Bueu.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európska komisia a Španielske kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 127, 20.4.2015.


title: Vec C-299/05: Žaloba podaná 26. júla 2005: Komisia Európskych spoločenstiev proti Európskemu parlamentu a Rade

text:
               1.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/9

         Žaloba podaná 26. júla 2005: Komisia Európskych spoločenstiev proti Európskemu parlamentu a Rade
   (Vec C-299/05)
   (2005/C 243/13)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Denis Martin a Marie-José Jonczy, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 26. júla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Európskemu parlamentu a Rade.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               zrušil ustanovenia prílohy I bodu 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 647/2005 z 13. apríla 2005, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva, a (EHS) č. 574/72, ktorým sa stanovuje postup na vykonávanie nariadenia (EHS) č. 1408/71 (1), týkajúce sa položky W. Fínsko, písm. b), X. Švédsko, písm. c) a Y. Spojené kráľovstvo, písm. d), e) a f),

               2.

               zaviazal žalovaných nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Podľa Komisie prevzal zákonodarca prijatím nariadenia č. 647/2005 kritériá stanovené skôr Súdnym dvorom pre koordináciu osobitných nepríspevkových peňažných dávok. Zákonodarca však z týchto kritérií nevyvodil všetky následky, keď do zoznamu peňažných dávok prevzal do prílohy IIa nariadenia č. 1408/71 peňažné dávky W. Fínsko, písm. b), X. Švédsko, písm. c) a Y. Spojené kráľovstvo, písm. d), e) a f), ktoré podľa Komisie nespĺňajú kritériá „osobitných“ peňažných dávok v zmysle článku 4 ods. 2a tohto nariadenia.

      (1)  Ú. v. EÚ L 117, 4.05.2005, s. 1


title: Vec C-395/12: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  9. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel — Luxembursko) — Luxemburské veľkovojvodstvo, Administration de l'enregistrement et des domaines/Edenred Luxembourg SA

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/19

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 9. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel — Luxembursko) — Luxemburské veľkovojvodstvo, Administration de l'enregistrement et des domaines/Edenred Luxembourg SA
   (Vec C-395/12) (1)

   2013/C 108/52
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 366, 24.11.2012.


title: Vec C-566/14 P: Odvolanie podané 9. decembra 2014 : Jean-Charles Marchiani proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z  10. októbra 2014 vo veci T-479/13, Marchiani/Parlament

text:
               2.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 34/18

         Odvolanie podané 9. decembra 2014: Jean-Charles Marchiani proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 10. októbra 2014 vo veci T-479/13, Marchiani/Parlament
   (Vec C-566/14 P)
   (2015/C 034/20)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Jean-Charles Marchiani (v zastúpení: C.-S. Marchiani, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európsky parlament

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu (tretia komora) z 10. októbra 2014, Jean-Charles Marchiani/Európsky parlament, vydaný vo veci T-479/13.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza päť odvolacích dôvodov.
   Po prvé sa domnieva, že sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď odmietol na neho uplatniť texty o vykonávacích pravidlách Štatútu poslancov Európskeho parlamentu. Rozhodnutie zo 4. júla 2013 bolo totiž prijaté na základe nesprávneho postupu, keďže je v rozpore s rozhodnutím predsedníctva Európskeho parlamentu z 19. mája a 9. júla 2008 o vykonávacích pravidlách Štatútu poslancov Európskeho parlamentu. Navyše pri prijatí tohto rozhodnutia boli v širšom zmysle porušené zásady kontradiktórnosti a rešpektovania práva na obhajobu.
   Po druhé sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia a rozporuplného odôvodnenia, keď sa pri potvrdení sporného rozhodnutia zo 4. júla 2013 odvolal na pravidlá PÚVPP. Na jednej strane rozhodnutie zo 4. júla 2013 vyplýva z chybného uplatnenia pravidiel PÚVPP zrušených v roku 2009. Na druhej strane Všeobecný súd, ktorý sa pôvodne odvolával na uvedené pravidlá PÚVPP, neskôr akúkoľvek zmienku o nich počas prezentácie vypustil, aby ako jediný právny základ uviedol finančné nariadenie Európskej únie zverejnené v roku 2012.
   Po tretie odvolateľ vytýka Všeobecnému súdu nesprávne právne posúdenia, keď ho zaťažil výlučným dôkazným bremenom.
   Po štvrté Všeobecný súd hrubo porušil zásadu nestrannosti, ktorá zaväzuje všetky orgány Európskej únie pri výkone ich právomocí. Všeobecný súd totiž vôbec nezohľadnil predchádzajúci výkon politických funkcií generálneho tajomníka Európskeho parlamentu, ktorý bol autorom sporeného rozhodnutia.
   Nakoniec odvolateľ vytýka Všeobecnému súdu nesprávne právne posúdenie, keď prijal, že rozhodnutie zo 4. júla 2013 rozhoduje o sumách, ktorých vymáhanie je v každom prípade premlčané. Odvolateľ sa tak domnieva, že nerešpektovanie zo strany Všeobecného súdu pravidiel premlčania vedie k porušeniu zásady zákazu retroaktivity aktov Spoločenstva, zásady legitímnej dôvery, ako aj zásady primeranej lehoty.


title: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 18. novembra 2004 vo veci C-143/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2001/29/ES — Zosúladenie niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/20

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (šiesta komora)
   z 18. novembra 2004
   vo veci C-143/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2001/29/ES - Zosúladenie niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2005/C 6/38)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-143/04, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnená zástupkyňa: K. Banks) proti Belgickému kráľovstvu (splnomocnený zástupca: A. Goldman), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 17. marca 2004, Súdny dvor (šiesta komora), v zložení: J. P. Puissochet, vykonávajúci funkciu predsedu šiestej komory, sudcovia S von Bahr a J. Malenovský (spravodajca), generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 18. novembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou 2001/29/ES Európskeho parlamentu a Rady z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)   Ú. v. EÚ C 106 zo dňa 30.4.2004


title: Vec T-279/04: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. septembra 2010 — Éditions Jacob/Komisia [ „Hospodárska súťaž — Koncentrácie — Frankofónne vydavateľstvo — Rozhodnutie, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom pod podmienkou následného prevodu aktív — Žaloba o neplatnosť podaná neúspešným uchádzačom o prebratie majetku — Povinnosť odôvodnenia — Podvod — Nesprávne právne posúdenie — Zjavne nesprávne posúdenie — Nariadenie (EHS) č. 4064/89“ ]

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/20

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. septembra 2010 — Éditions Jacob/Komisia
   (Vec T-279/04) (1)

   (Hospodárska súťaž - Koncentrácie - Frankofónne vydavateľstvo - Rozhodnutie, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom pod podmienkou následného prevodu aktív - Žaloba o neplatnosť podaná neúspešným uchádzačom o prebratie majetku - Povinnosť odôvodnenia - Podvod - Nesprávne právne posúdenie - Zjavne nesprávne posúdenie - Nariadenie (EHS) č. 4064/89)
   2010/C 301/29
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Éditions Odile Jacob SAS (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: O. Fréget, W. van Weert, I. de Seze, M. Struys, M. Potel a L. Eskenazi, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne A. Whelan, O. Beynet, A. Bouquet a F. Arbault, neskôr A. Bouquet a O. Beynet, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Lagardère SCA (Paríž) (v zastúpení: pôvodne A. Winckler a I. Girgenson, neskôr A. Winckler, F. de Bure a J.-B. Pinçon, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie zo 7. januára 2004, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom a s Dohodou o Európskom hospodárskom priestore (vec COMP/M.2978 — Lagardère/Natexis/VUP) (Ú. v. EÚ L 125, s. 54)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Éditions Odile Jacob SAS znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou a Lagardère SCA.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Vec T-383/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. septembra 2013 — Makhlouf/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii — Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov — Obmedzenia vstupu na územie Únie a prechodu cez toto územie — Právo na obhajobu — Povinnosť odôvodnenia — Zjavne nesprávne posúdenie — Základné práva“ )

text:
               26.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. septembra 2013 — Makhlouf/Rada
   (Vec T-383/11) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii - Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Obmedzenia vstupu na územie Únie a prechodu cez toto územie - Právo na obhajobu - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie - Základné práva)
   2013/C 313/44
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Eyad Makhlouf (Damask, Sýria) (v zastúpení: pôvodne P. Grollet a G. Karouni, neskôr G. Karouni a C. Rygaert, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: G. Étienne a R. Liudvinaviciute-Cordeiro, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a S. Pardo Quintillán, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Rady 2011/302/SZBP z 23. mája 2011, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/273/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 136, s. 91), rozhodnutia Rady 2011/782/SZBP z 1. decembra 2011 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2011/273/SZBP (Ú. v. EÚ L 319, s. 56), a rozhodnutia Rady 2012/739/SZBP z 29. novembra 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii a o zrušení rozhodnutia 2011/782/SZBP (Ú. v. EÚ L 330, s. 21), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcu

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Eyad Makhlouf znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Rady Európskej únie.

               3.

               Európska komisia znáša vlastné trovy konania

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011.