title: Vec C-282/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy w Rzeszowie (Poľsko) 10. júna 2014 – Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowo-Usługowe „Stylinart“ sp. z o.o./Skarb Państwa – Wojewoda Podkarpacki, Skarb Państwa – Prezydent Miasta Przemyśla

text:
               26.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy w Rzeszowie (Poľsko) 10. júna 2014 – Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowo-Usługowe „Stylinart“ sp. z o.o./Skarb Państwa – Wojewoda Podkarpacki, Skarb Państwa – Prezydent Miasta Przemyśla
   (Vec C-282/14)
   (2015/C 171/10)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Rejonowy w Rzeszowie

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowo-Usługowe „Stylinart“ sp. z o.o.

      Žalovaný: Skarb Państwa – Wojewoda Podkarpacki, Skarb Państwa – Prezydent Miasta Przemyśla
   Uznesením z 11. decembra 2014 Súdny dvor Európskej únie rozhodol, že zjavne nemá právomoc odpovedať na otázku, ktorú položil Sąd Rejonowy w Rzeszowie.


title: Vec C-209/14: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 2. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovno sodišče – Slovinsko) – NLB Leasing d.o.o./Slovinská republika (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — DPH — Smernica 2006/112/ES — Dodanie tovaru alebo poskytovanie služieb — Lízingová zmluva — Vrátenie nehnuteľnosti, ktorá bola predmetom lízingu, prenajímateľovi — Pojem „zrušenie, odstúpenie, vypovedanie, úplné alebo čiastočné nezaplatenie“ — Právo prenajímateľa na zníženie daňového základu — Dvojité zdanenie — Odlišné plnenia — Zásada daňovej neutrality)

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/10

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 2. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovno sodišče – Slovinsko) – NLB Leasing d.o.o./Slovinská republika
   (Vec C-209/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - DPH - Smernica 2006/112/ES - Dodanie tovaru alebo poskytovanie služieb - Lízingová zmluva - Vrátenie nehnuteľnosti, ktorá bola predmetom lízingu, prenajímateľovi - Pojem „zrušenie, odstúpenie, vypovedanie, úplné alebo čiastočné nezaplatenie“ - Právo prenajímateľa na zníženie daňového základu - Dvojité zdanenie - Odlišné plnenia - Zásada daňovej neutrality))
   (2015/C 294/13)
   Jazyk konania: slovinčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vrhovno sodišče

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: NLB Leasing d.o.o.

      Žalovaná: Slovinská republika

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 ods. 1, článok 14 a článok 24 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že v prípade, že lízingová zmluva týkajúca sa nehnuteľnosti stanovuje buď prevod vlastníckeho práva na nájomcu po skončení platnosti tejto zmluvy, alebo že nájomca získa základné atribúty vlastníckeho práva k tejto nehnuteľnosti, najmä je na uvedeného nájomcu prevedená väčšina výhod a rizík vlastných vlastníckemu právu k uvedenej nehnuteľnosti, a ak je aktualizovaná suma splátok prakticky zhodná s predajnou hodnotou tovaru, musí sa plnenie vyplývajúce z takej zmluvy považovať za nadobudnutie investičného majetku.

               2.

               Článok 90 ods. 1 smernice 2006/112 sa má vykladať v tom zmysle, že neumožňuje, aby si zdaniteľná osoba znížila základ dane, pokiaľ skutočne získala všetky platby ako protihodnotu za poskytnuté plnenie, alebo pokiaľ druhá zmluvná strana už nie je zdaniteľnej osobe dlžná dohodnutú sumu, bez toho, aby sa zmluva vypovedala alebo zrušila.

               3.

               Zásadu daňovej neutrality treba vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby poskytnutie lízingu týkajúceho sa nehnuteľností na jednej strane a prevod uvedených nehnuteľností na tretiu osobu (ktorá nie je zmluvnou stranou lízingovej zmluvy) na druhej strane boli na účely dane z pridanej hodnoty predmetom samostatného zdanenia, pokiaľ tieto plnenia nemožno považovať za plnenia, ktoré tvoria jediné plnenie, čo prináleží posúdiť vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 202, 30.6.2014.


title: Vec T-293/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  10. novembra 2014 – Theophilou/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť a náhradu škody — Program podpory a stability Cypru — Memorandum o porozumení o špecifickej podmienenosti hospodárskej politiky uzavreté medzi Cyperskou republikou a EMS — Právomoc Všeobecného súdu — Príčinná súvislosť — Žaloba, ktorá je čiastočne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“ )

text:
               26.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/31

         Uznesenie Všeobecného súdu z 10. novembra 2014 – Theophilou/Komisia
   (Vec T-293/13) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť a náhradu škody - Program podpory a stability Cypru - Memorandum o porozumení o špecifickej podmienenosti hospodárskej politiky uzavreté medzi Cyperskou republikou a EMS - Právomoc Všeobecného súdu - Príčinná súvislosť - Žaloba, ktorá je čiastočne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“))
   (2015/C 026/38)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Christos Theophilou (Nikózia, Cyprus) a Eleni Theophilou (Nikózia, Cyprus) (v zastúpení: C. Paschalides, solicitor, a A. Paschalides, advokáti)

      Žalovaní: Európska komisia (v zastúpení: B. Smulders a J.-P. Keppenne, splnomocnení zástupcovia) a Európska centrálna banka (ECB) (v zastúpení: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan a F. Athanasiou, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci W. Bussian, W. Devroe a D. Arts, advokáti

      Predmet veci

   V prvom rade návrh na zrušenie bodov 1.23 až 1.27 memoranda o porozumení o špecifickej podmienenosti hospodárskej politiky uzavretého 26. apríla 2013 medzi Cyperskou republikou a Európskym mechanizmom pre stabilitu (EMS) a v druhom rade návrh na náhradu škody, ktorú žalobcovia údajne utrpeli v dôsledku začlenenia bodov 1.23 až 1.27 do tohto memoranda a porušenia povinnosti dohľadu zo strany Komisie

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Christos Theophilou a Eleni Theophilou sú povinní nahradiť svoje vlastné trovy konania a znášajú trovy konania, ktoré vynaložili Európska komisia a Európska centrálna banka (ECB).

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 3.8.2013.


title: Vec C-22/07: Uznesenie predsedu ôsmej komory Súdneho dvora z  30. januára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/24

         Uznesenie predsedu ôsmej komory Súdneho dvora z 30. januára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-22/07) (1)

   (2008/C 92/48)

      Jazyk konania: španielčina

   Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 56, 10.3.2007.


title: Vec C-562/10: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  12. júla 2012 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko (Žaloba o nesplnenie povinnosti — Článok 56 ZFEÚ — Nemecká právna úprava v oblasti poistenia pre prípad odkázanosti — Vecné dávky za domácu starostlivosť vylúčené v prípade pobytu v inom členskom štáte — Nižšia úroveň exportovateľných peňažných dávok — Neexistencia náhrady nákladov spojených s nájmom zdravotníckych pomôcok v inom členskom štáte)

text:
               22.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 12. júla 2012 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-562/10) (1)

   (Žaloba o nesplnenie povinnosti - Článok 56 ZFEÚ - Nemecká právna úprava v oblasti poistenia pre prípad odkázanosti - Vecné dávky za domácu starostlivosť vylúčené v prípade pobytu v inom členskom štáte - Nižšia úroveň exportovateľných peňažných dávok - Neexistencia náhrady nákladov spojených s nájmom zdravotníckych pomôcok v inom členskom štáte)
   2012/C 287/08
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: F. W. Bulst a I. Rogalski, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze a J. Möller, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 56 ZFEÚ — Vnútroštátna právna úprava v oblasti poistenia pre prípad odkázanosti, ktorá priznáva príspevok na starostlivosť v prípade prechodného pobytu poistenca v inom členskom štáte iba na obdobie maximálne šiestich týždňov, vylučuje náhradu nákladov spojených s nájmom zdravotníckych pomôcok a ktorá v prípade vecných dávok na starostlivosť nepriznáva v štáte pobytu náhradu nákladov v rovnakej výške ako v prípade vecných dávok na starostlivosť poskytnutých v Nemecku

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 26.2.2011.


title: Vec T-570/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  22. mája 2012 — Environmental Manufacturing/ÚHVT — Wolf (Vyobrazenie hlavy vlka) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej hlavu vlka — Skoršie národné a medzinárodné obrazové ochranné známky WOLF Jardin a Outils WOLF — Relatívne dôvody zamietnutia — Zásah do rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena skoršej ochrannej známky — Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               7.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/14

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. mája 2012 — Environmental Manufacturing/ÚHVT — Wolf (Vyobrazenie hlavy vlka)
   (Vec T-570/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej hlavu vlka - Skoršie národné a medzinárodné obrazové ochranné známky WOLF Jardin a Outils WOLF - Relatívne dôvody zamietnutia - Zásah do rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena skoršej ochrannej známky - Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 200/27
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Environmental Manufacturing LLP (Stowmarket, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Malynicz, barrister, a M. Atkins, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Société Elmar Wolf (Wissembourg, Francúzsko) (v zastúpení: N. Boespflug, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 6. októbra 2010 (vec R 425/2010-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Société Elmar Wolf a Environmental Manufacturing LLP

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Environmental Manufacturing LLP je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 26.2.2011.


title: Vec T-455/15: Žaloba podaná 10. augusta 2015 – Vitra Collections/ÚHVT – Consorzio Origini (Tvar stoličky)

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/48

         Žaloba podaná 10. augusta 2015 – Vitra Collections/ÚHVT – Consorzio Origini (Tvar stoličky)
   (Vec T-455/15)
   (2015/C 320/66)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Vitra Collections AG (Muttenz, Švajčiarsko) (v zastúpení: V. von Bomhard, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Consorzio Origini (Florencia, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: trojrozmerná ochranná známka Spoločenstva (Tvar stoličky) – prihláška č. 182 451.

      Konanie pred ÚHVT: konanie o výmaze.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 18. marca 2015 vo veci R 664/2011-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT a vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 75, druhej vety nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. e), bodu iii) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-131/07: Žaloba podaná 24. apríla 2007 – Mohr & Sohn/Komisia

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/25

         Žaloba podaná 24. apríla 2007 – Mohr & Sohn/Komisia
   (Vec T-131/07)
   (2007/C 155/50)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Paul Mohr & Sohn, Baggerei und Schiffahrt [Niederwalluf (Rhg), Nemecko] (v zastúpení: F. von Waldstein, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie žalovanej z 28. februára 2007 a Komisii Európskych spoločenstiev nariadiť, aby žalobkyni udelila pre žeriavové plavidlo „Niclas“ výnimku podľa článku 4 ods. 6 nariadenia Rady (ES) č. 718/1999 z 29. marca 1999 o pláne kapacity flotily spoločenstva na podporu vnútrozemskej vodnej dopravy,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa napáda rozhodnutie Komisie DG-Greffe (2007) D/200972 z 28. februára 2007 týkajúce sa jej žiadosti o udelenie výnimky pre žeriavové plavidlo „Niclas“ podanej podľa článku 4 ods. 6 nariadenia (ES) č. 718/1999 (1). Žalobkyňa požiadala vylúčiť toto špecializované plavidlo z pôsobnosti pravidla „staré za nové“. V napadnutom rozhodnutí žalovaná rozhodla o neudelení príslušnej výnimky pre plavidlo „Niclas“.
   Na odôvodnenie svojej žaloby žalobkyňa predovšetkým uvádza, že žeriavové plavidlo „Niclas“ nie je plavidlom spadajúcim do pôsobnosti nariadenia č. 718/1999. V tomto smere uvádza, že dotknuté plavidlo nemá doklad plavidla plaviaceho sa na Rýne, ktorý je však podmienkou legálnej prepravy tovaru na európskych vodných cestách. Podľa názoru žalobkyne sa žeriavové plavidlo „Niclas“ neodlišuje od plavidiel používaných výlučne na skladovanie tovaru podľa článku 2 ods. 2 písm. f) nariadenia č. 718/1999 alebo od bágrovacích zariadení, resp. plávajúcich konštrukčných stavebných zariadení v zmysle článku 2 ods. 2 písm. g) tohto nariadenia.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 718/1999 z 29. marca 1999 o pláne kapacity flotily spoločenstva na podporu vnútrozemskej vodnej dopravy.


title: Vec C-374/14 P: Odvolanie podané 4. augusta 2014 : Walcher Meßtechnik GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z  22. mája 2014 vo veci T-95/13, Walcher Meßtechnik GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               6.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 351/6

         Odvolanie podané 4. augusta 2014: Walcher Meßtechnik GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 22. mája 2014 vo veci T-95/13, Walcher Meßtechnik GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-374/14 P)
   2014/C 351/08
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Walcher Meßtechnik GmbH (v zastúpení: S. Walter, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor,

               —

               zrušil rozsudok šiestej komory Všeobecného súdu Európskej únie z 22. mája 2014 vo veci T-95/13 a napadnuté rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 13. decembra 2012 v odvolacom konaní R 1779/20121,

               —

               podporne, zrušil rozsudok šiestej komory Všeobecného súdu z 22. mája 2014 vo veci T-95/13 a vec vrátil Všeobecnému súdu,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania uvádza odvolateľka dva odvolacie dôvody, pričom prvý odvolací dôvod je rozdelený na tri časti:

               1.

               Prvý odvolací dôvod
               Napadnutý rozsudok je v rozpore s článkom 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 (1) z troch dôvodov:

                           —

                           Pri posúdení spôsobilosti označenia na zápis sa má vychádzať zo znenia požadovaného tovaru a/alebo služieb. To sa v konaní pred Všeobecným súdom nestalo. Všeobecný súd namiesto toho vychádzal z internetových stránok odvolateľky a zo zoznamu tovarov ochrannej známky USA, ktoré netvorili predmet sporu.

                           —

                           Aj v samotnom význame slova HIPERDRIVE, ktorý mu pripísal Všeobecný súd, sa označením HIPERDRIVE opisuje len vlastnosť pohonu. Údajným opisom integrovanej časti pohonu požadovaného tovaru sa však v prejednávanej veci neopisujú žiadne podstatné vlastnosti samotných požadovaných tovarov. Všeobecný súd sa tak dopustil nesprávneho právneho uplatnenia kritérií, ktoré v tejto súvislosti stanovila najnovšia európska judikatúra (pozri rozsudok Všeobecného súdu z 15. januára 2013 vo veci T-625/11, BSH/ÚHVT [ecoDoor] (2) a rozsudok Súdneho dvora z 10. júla 2014 vo veci C-126/13 P, BSH/ÚHVT (3), bod 27).

                           —

                           Údajne nesprávna domnienka Všeobecného súdu, že s „HIPER“ sa má zaobchádzať ako s „hyper“, hoci tieto pojmy nemožno nikdy použiť synonymicky, vychádza z nesprávneho tvrdenia, že „HIPER“ a „hyper“ sa v angličtine vyslovujú rovnako. Všeobecný súd toto údajne nesprávne tvrdenie ani nepodložil, ani neodôvodnil, a to napriek viacerým príkladom o opaku, ktoré predložila odvolateľka. Otázka, či je odôvodnenie rozsudku Všeobecného súdu rozporuplné alebo nedostatočné, predstavuje podľa judikatúry právnu otázku.

               2.

               Druhý odvolací dôvod:

                           —

                           Napadnutý rozsudok je v rozpore so všeobecnými zásadami práva Únie, konkrétne so zásadou rovnakého zaobchádzania a so zákazom svojvoľného rozhodovania. Existuje jednoznačná prax ÚHVT, podľa ktorej sa pri prihláške prvku HIPER s ním nezaobchádza ako s „hyper“. Táto prax existovala pred prihláškou sporného označenia a existuje aj naďalej. Tento prípad sa odlišuje od iných prípadov, v ktorých sa prihlasovateľ odvoláva iba na skoršie prihlášky. Skutočnosť, že po namietaní spornej prihlášky ÚHVT už nenamietal ochranné známky „HIPER“, ukazuje, že namietanie spornej prihlášky ochrannej známky jasne porušuje zásadu rovnakého zaobchádzania a zákazu svojvoľného rozhodovania.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).

      (2)  ECLI:EU:T:2013:14.

      (3)  ECLI:EU:C:2014:2065.


title: Vec C-134/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy w Jaworznie (Poľská republika) 7. marca 2007 – Piotr Kawala/Gmina Miasta Jaworzna

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/33

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy w Jaworznie (Poľská republika) 7. marca 2007 – Piotr Kawala/Gmina Miasta Jaworzna
   (Vec C-134/07)
   (2007/C 95/63)
   Jazyk konania: poľština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Sąd Rejonowy w Jaworznie
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Piotr Kawala

      Žalovaný: Gmina Miasta Jaworzna
   Prejudiciálna otázka
   Bráni článok 90 ES použitiu § 1 vyhlášky ministra pre infraštruktúru z 28. júla 2003 o výške poplatkov za technický preukaz pre motorové vozidlá, pokiaľ tento paragraf robí registráciu vozidla pochádzajúceho z iného členského štátu mimo Poľskej republiky závislou na zaplatení poplatku za vystavenie technického preukazu vo výške 500 PLN?


title: Vec C-233/17 P: Odvolanie podané 4. mája 2017: GX proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) z 3. marca 2017 vo veci T-556/16, GX/Európska komisia

text:
               10.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/12

         Odvolanie podané 4. mája 2017: GX proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) z 3. marca 2017 vo veci T-556/16, GX/Európska komisia
   (Vec C-233/17 P)
   (2017/C 221/16)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: GX (v zastúpení: G.-M. Enache, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok, proti ktorému bolo podané odvolanie, a následne zrušil napadnuté rozhodnutie menovacieho orgánu,

               —

               nariadil náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy spôsobenej rozhodnutím,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Svojím odvolaním odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor zrušil uznesenie Všeobecného súdu z 3. marca 2017 vo veci T-556/16, GX/Komisia, ktorým bola zamietnutá jeho žaloba proti rozhodnutiu výberovej komisie vo verejnom výberovom konaní EPSO/AD/248/13 nezapísať jeho meno na rezervný zoznam uchádzačov, ktorí boli úspešní v tomto konaní.
   Na podporu svojho odvolania uvádza odvolateľ dva odvolacie dôvody:

               1.

               Nezákonnosť oznámenia o výberovom konaní, korigenda a základných zásad hodnotiaceho centra.
               Odvolateľ sa domnieva, že oznámenie o výberovom konaní je nezákonné, keďže neposkytuje objektívne odôvodnenie ani pokiaľ ide o obmedzenie v súvislosti s výberom druhého jazyka (nemčina, angličtina alebo francúzština) s ohľadom na záujem služby, ani pokiaľ ide primeranosť tohto obmedzenia berúc do úvahy skutočné potreby služby.
               Po druhé odvolateľ poukazuje na nezákonnosť, neplatnosť a neexistenciu vedeckého opodstatnenia základných zásad hodnotiaceho centra, ktorými sa riadia verejné výberové konania EPSO, keďže neexistuje nijaká opora, dôkaz alebo overenie základných postupov, ktoré používa EPSO a ktoré vychádzajú z týchto zásad: i) „správanie v minulosti je najlepším ukazovateľom budúceho výkonu“ ii) „hodnotiace centrá, v ktorých sa simulujú reálne životné situácie v pracovnom prostredí, sú najlepším indikátorom výkonu v reálnom živote“.
               Po tretie odvolateľ poukazuje na nezákonnosť korigenda zverejneného v rámci verejného výberového konania EPSO/AD/248/13.

               2.

               Procesné nedostatky v hodnotiacom centre.
               Žalobca poukazuje na istý počet procesných nedostatkov v hodnotiacom centre v rámci výberového konania EPSO/AD/248/13.


title: Vec C-238/07P: Uznesenie Súdneho dvora z  19. októbra 2007 – Derya Beyatli/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Verejná služba — Verejné výberové konanie pre občanov Cyperskej republiky — Oznámenie o výberovom konaní — Lehoty — Sťažnosť — List adresovaný vedúcemu delegácie Komisie na Cypre)

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/30

         Uznesenie Súdneho dvora z 19. októbra 2007 – Derya Beyatli/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-238/07P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Verejné výberové konanie pre občanov Cyperskej republiky - Oznámenie o výberovom konaní - Lehoty - Sťažnosť - List adresovaný vedúcemu delegácie Komisie na Cypre)
   (2008/C 51/51)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Derya Beyatli (v zastúpení: A. Demetriades, dikigorosd)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a M. H. Kraemer, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (piata komora) z 5. marca 2007 Beyatli a Candan/Komisia, T-455/04, ktorým Súd prvého stupňa zamietol ako neprípustnú žalobu smerujúcu k zrušeniu rozhodnutia výberovej komisie výberového konania EPSO/A/1/03, na účely vytvorenia rezervného zoznamu pomocných administrátorov cyperskej národnosti, o nepripustení žalobcov na ústne skúšky – Lehota na podanie sťažnosti podľa článku 90 ods. 2 služobného poriadku
   Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pani Beyatli je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 4.8.2007.


title: Vec C-531/11: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  13. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hessisches Landessozialgericht, Darmstadt — Nemecko) — Angela Strehl/Bundesagentur für Arbeit Nürnberg

text:
               10.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/25

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 13. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hessisches Landessozialgericht, Darmstadt — Nemecko) — Angela Strehl/Bundesagentur für Arbeit Nürnberg
   (Vec C-531/11) (1)

   2012/C 73/48
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 25, 28.1.2012.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 30. júna 2005 vo veci C-28/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Tribunal de grande instance de Paris): Tod's SpA, Tod's France SARL proti Heyraud SA (Rovnaké zaobchádzanie — Zásada zákazu diskriminácie na základe štátnej príslušnosti — Autorské právo a príbuzné práva)

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/4

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 30. júna 2005
   vo veci C-28/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Tribunal de grande instance de Paris): Tod's SpA, Tod's France SARL proti Heyraud SA (1)

   (Rovnaké zaobchádzanie - Zásada zákazu diskriminácie na základe štátnej príslušnosti - Autorské právo a príbuzné práva)
   (2005/C 205/07)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-28/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Tribunal de grande instance de Paris (Francúzsko) z 5. decembra 2003 a doručený Súdnemu dvoru 28. januára 2004, ktorý súvisí s konaním: Tod's SpA, Tod's France SARL proti Heyraud SA za účasti: Technisynthèse, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans (spravodajca), sudcovia R. Silva de Lapuerta, R. Schintgen, P. Kūris a G. Arestis, generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: R. Grass, vyhlásil 30. júna 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Článok 12 ES, ktorý ustanovuje všeobecnú zásadu zákazu diskriminácie na základe štátnej príslušnosti, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby právo autora domáhať sa v členskom štáte ochrany autorského práva, ktoré mu bolo priznané právnou úpravou tohto štátu, bolo podriadené rozlišovaciemu kritériu na základe štátu pôvodu diela.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 20.3.2004.


title: Vec F-29/16: Žaloba podaná 14. júna 2016 – ZZ a i./Komisia

text:
               12.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 335/53

         Žaloba podaná 14. júna 2016 – ZZ a i./Komisia
   (Vec F-29/16)
   (2016/C 335/69)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a i. (v zastúpení: C. Cortese, avvocato)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o zrážke z dôchodku prijaté Komisiou podľa článku 85 služobného poriadku v sume 22 368,13 eura, ktorá sa má zraziť z pozostalostného dôchodku priznaného žalobcovi, ako aj zo sirotského dôchodku priznaného v prospech jeho troch detí

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie Úradu pre správu a úhradu individuálnych nárokov (PMO.4) zo 17. augusta 2015, predmetom ktorého je vymáhanie neoprávnene vyplatených súm pozostalostného a sirotského dôchodku, pokiaľ ide o nároky ZZ a jeho dvoch maloletých dcér, a v nevyhnutnom rozsahu výslovné rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti,

               —

               zrušiť rozhodnutie Úradu pre správu a úhradu individuálnych nárokov (PMO.4) zo 17. augusta 2015, predmetom ktorého je vymáhanie neoprávnene vyplatených súm pozostalostného a sirotského dôchodku, pokiaľ ide o nároky X, a v nevyhnutnom rozsahu implicitné rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti,

               —

               uložiť Komisii povinnosť nahradiť nemajetkovú a majetkovú ujmu spôsobenú žalobcom z dôvodu porušenia ich práva na riadnu správu vecí verejných, ako aj povinnosti starostlivosti administratívy voči nim, a to vo výške:

                           —

                           rozdielu medzi odmenou prijatou ZZ ako dočasným zamestnancom EFSA v platovej triede AD 9 a odmenou, ktorú by dostal ako úradník Komisie v platovej triede AD 12 v období jedného roka,

                           —

                           sumy vymáhanej od žalobcov v napadnutom rozhodnutí, zvýšenej o rozdiel medzi sumou dôchodkov stanovenou v oznámení o úprave č. 2 a sumou stanovenou v oznámení o úprave č. 3, a to od nadobudnutia účinnosti oznámenia č. 3 až do času, keď bude rodina schopná sa presťahovať na miesto svojho skoršieho bydliska, pričom túto dobu možno spravodlivo odhadnúť na jeden rok od rozhodnutia tejto veci,

               —

               uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.


title: Vec F-117/10: Žaloba podaná 12. novembra 2010 — Van Soest/Komisia

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/66

         Žaloba podaná 12. novembra 2010 — Van Soest/Komisia
   (Vec F-117/10)
   ()
   2011/C 30/131
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Barry Van Soest (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Pappas. advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým bolo ukončené prijímanie žalobcu do zamestnania, ktorý bol úspešným uchádzačom výberového konania a bol zapísaný do zoznamu úspešných uchádzačov, lebo nemal stredoškolský diplom, ktorý by mu umožňoval prístup k vysokoškolskému vzdelaniu

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie HRB.2/TV/iu (2010) 6293,

               —

               zrušiť rozhodnutie HRB.2/AL/db Ares(2010) 511204, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu proti tomuto rozhodnutiu,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-680/14: Žaloba podaná 19. septembra 2014 – Lupin/Komisia

text:
               8.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 439/33

         Žaloba podaná 19. septembra 2014 – Lupin/Komisia
   (Vec T-680/14)
   (2014/C 439/43)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lupin Ltd (Maháraštra, India) (v zastúpení: M. Pullen, R. Fawcett-Feuillette, M. Boles, solicitors, V. Wakefield, barrister, a M. Hoskins, QC)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil rozhodnutie za neplatné v rozsahu, v akom uvádza, že Lupin porušila článok 101 ZFEÚ a/alebo

               —

               zrušil alebo znížil pokutu, ktorá bola uložená Lupin, a

               —

               uložil Komisii nahradiť trovy Lupin v tomto konaní.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobkyňa domáha čiastočného zrušenia rozhodnutia Komisie C(2014) 4955 final z 9. júla 2014 vo veci AT.39612 – Perindopril (Servier).
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodla, že žalobkyňa sa dopustila porušenia článku 101 ZFEÚ z hľadiska cieľa. Žalobkyňa uvádza, že:

                           —

                           záver Komisie je nezákonný, pretože uplatňuje úplne nové a nesprávne právne kritérium. Konkrétne závisí od zaplatenia „značnej odplaty“, čo podľa názoru žalobkyne neodráža judikatúra a je mylné z právneho hľadiska.

                           —

                           prístup Komisie nezohľadňuje a neposkytuje účinok nielen cieľom práva hospodárskej súťaže, ale tiež cieľom patentového práva a súčasného občianskeho procesného práva. Podľa žalobkyne Komisia mala posúdiť otázku obmedzenia z hľadiska cieľa odkazom na doktrínu vedľajších obmedzení a/alebo odkazom na zásady uznané v rozsudku Wouters. To, že Komisia takto nepostupovala, bolo z právneho hľadiska nesprávne.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodla, že žalobkyňa sa dopustila porušenia článku 101 ZFEÚ z hľadiska dôsledku. Žalobkyňa zastáva názor, že prístup Komisie k určeniu, či dohoda o patentovom vyrovnaní bola z hľadiska dôsledku porušením, bol poznačený rovnakými vadami ako jej prístup k porušeniam cieľa.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia pochybila, keď uložila žalobkyni pokutu, alternatívne, že uložená pokuta bola príliš vysoká a mala by byť znížená. Žalobkyňa uvádza, že:

                           —

                           jej údajné porušujúce konanie bolo novým postupom, ktorý by nemal byť sankcionovaný pokutou, alternatívne iba symbolickou pokutou,

                           —

                           pokuta neodráža pomernú závažnosť a trvanie údajného porušujúceho konania žalobkyne a je nespravodlivá,

                           —

                           Komisia nezohľadnila legálnu hodnotu duševného vlastníctva, ktoré žalobkyňa previedla na Servier,

                           —

                           Komisia porušila zásadu rovnosti zaobchádzania v porovnaní s pokutou, ktorá bola uložená Krka.


title: Vec C-43/10: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  11. septembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias — Grécko) — Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias a i./Ypourgos Perivallontos a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernice 85/337/EHS, 92/43/EHS, 2000/60/ES a 2001/42/ES — Politika Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva — Odklonenie toku rieky — Pojem „lehota“ na vypracovanie plánov vodohospodárskeho manažmentu správneho územia povodia)

text:
               17.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 11. septembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias — Grécko) — Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias a i./Ypourgos Perivallontos a i.
   (Vec C-43/10) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernice 85/337/EHS, 92/43/EHS, 2000/60/ES a 2001/42/ES - Politika Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva - Odklonenie toku rieky - Pojem „lehota“ na vypracovanie plánov vodohospodárskeho manažmentu správneho územia povodia)
   2012/C 355/03
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Symvoulio tis Epikrateias

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias, Dimos Agriniou, Dimos Oiniádon, Emporiko kai Viomichaniko Epimelitirio Aitoloakarnanias, Enosi Agrotikon Synetairismon Agriniou, Aitoliki Etaireia Prostasias Topiou kai Perivallontos, Elliniki Ornithologiki Etaireia, Elliniki Etaireia gia tin prostasia tou Perivallontos kai tis Politistikis Klironomias, Dimos Mesologiou, Dimos Aitolikou, Dimos Inachou, Topiki Enosi Dimon kai Koinotiton Nomou Aitoloakarnanias, Pagkosmio Tameio gia ti Fysi WWF Ellas

      Žalovaní: Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias kai Dimosion ergon, Ypourgos Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis, Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Anaptyxis, Antagonistikotitas kai Naftilias, Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon, Ypourgos Politismou

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Symvoulio tis Epikrateias — Výklad smernice 2000/60/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva (Ú. v. ES L 327, 2000, s. 1; Mim. vyd. 15/005, s. 275) — Práce, ktorých cieľom je odkloniť tok rieky — Pojem lehota na vypracovanie plánu vodohospodárskeho manažmentu povodia v zmysle článku 13 ods. 6 smernice

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 13 ods. 6 a článok 24 ods. 1 smernice 2000/60/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva, je potrebné vykladať v tom zmysle, že stanovujú 22. december 2009 ako deň uplynutia lehoty uloženej členským štátom na uverejnenie plánov vodohospodárskeho manažmentu správnych území povodí a 22. december 2003 ako deň uplynutia konečnej lehoty, ktorú majú členské štáty na to, aby prebrali túto smernicu, najmä jej články 3 až 6, 9, 13 a 15.

               2.

               Smernica 2000/60 sa má vykladať v tom zmysle, že:

                           —

                           nie je v zásade v rozpore s ňou vnútroštátne ustanovenie, ktoré pred 22. decembrom 2009 umožňovalo odklonenie vody z jedného povodia do druhého alebo z jedného správneho územia povodia do iného, ak príslušné vnútroštátne orgány ešte neprijali dotknuté plány vodohospodárskeho manažmentu správnych území povodí,

                           —

                           takéto odklonenie nesmie byť takej povahy, že by narušilo podstatne dosiahnutie cieľov stanovených touto smernicou,

                           —

                           uvedené odklonenie však v rozsahu, v akom môže spôsobiť negatívne účinky na vodu, ktoré sú uvedené v článku 4 ods. 7 tej istej smernice, môže byť povolené, ak sú splnené aspoň podmienky uvedené v písmenách a) až d) tohto istého ustanovenia, a

                           —

                           nemožnosť povodia alebo správneho územia povodia, kam sa má voda odkloniť, uspokojiť svojimi vlastnými vodnými zdrojmi potreby pitnej vody, výroby elektriny alebo zavlažovania nie je nevyhnutnou podmienkou na to, aby takéto odklonenie vody bolo zlučiteľné s uvedenou smernicou, ak boli splnené predtým stanovené podmienky.

               3.

               Na skutočnosť, že vnútroštátny parlament schválil plány vodohospodárskeho manažmentu povodí, o aké ide vo veci samej, bez toho, aby prebehol akýkoľvek informačný alebo konzultačný postup alebo postup za účasti verejnosti, sa nevzťahuje pôsobnosť článku 14 smernice 2000/60 a konkrétne odseku 1 tohto článku.

               4.

               Smernica Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003, a najmä jej článok 1 ods. 5 sa má vykladať v tom zmysle, že nie je v rozpore s ňou zákon, akým je zákon 3481/2006 prijatý gréckym parlamentom 2. augusta 2006, ktorý schvaľuje projekt čiastočného odklonenia vôd rieky, o ktorú ide vo veci samej, na základe štúdie o posúdení vplyvu na životné prostredie k tomuto projektu, ktorá slúžila ako základ pre správne rozhodnutie prijaté v rámci postupu, ktorý bol v súlade s povinnosťami informovania a účasti verejnosti stanovenými touto smernicou, pričom toto rozhodnutie bolo súdom zrušené, ak uvedený zákon predstavuje osobitný legislatívny akt a ciele tejto smernice môžu byť dosiahnuté legislatívnym konaním. Prináleží vnútroštátnemu súdu, aby overil, či tieto dve podmienky boli dodržané.

               5.

               Projekt čiastočného odklonenia vôd rieky, o aký ide vo veci samej, sa nemá považovať za plán alebo program, ktorý patrí do pôsobnosti smernice 2001/42/ES Európskeho parlamentu a Rady z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie.

               6.

               Na oblasti uvedené v národnom zozname lokalít európskeho významu, odovzdanom Komisii na základe článku 4 ods. 1 druhého pododseku smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín, ktoré boli následne zahrnuté do zoznamu LEV prijatého rozhodnutím Komisie 2006/613/ES z 19. júla 2006, ktorým sa v súlade so smernicou Rady 92/43/EHS prijíma zoznam území európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť, sa potom ako bolo rozhodnutie 2006/613 oznámené dotknutému členskému štátu, vzťahuje ochrana vyplývajúca z tejto smernice predtým, ako bolo dané rozhodnutie uverejnené. Konkrétne, po tomto oznámení bol dotknutý členský štát takisto povinný prijať opatrenia ochrany stanovené v článku 6 ods. 2 až 4 tejto smernice.

               7.

               Smernica 92/43 a najmä jej článok 6 ods. 3 a 4 sa má vykladať v tom zmysle, že je v rozpore s ňou, ak sa projekt odklonenia vody, ktorý nie je priamo spojený alebo nevyhnutný na ochranu osobitného chráneného územia, ale môže ho podstatným spôsobom ovplyvniť, povolí v prípade nedostatku spoľahlivých a aktualizovaných prvkov alebo údajov týkajúcich sa vtáčej fauny v tejto oblasti.

               8.

               Smernica 92/43 a najmä jej článok 6 ods. 4 sa má vykladať v tom zmysle, že dôvody spojené jednak so zavlažovaním a jednak so zásobovaním pitnou vodou uvádzané na podporu projektu odklonenia vody môžu predstavovať naliehavé dôvody vyššieho verejného záujmu takej povahy, že odôvodnia realizáciu projektu narušujúceho integritu dotknutých lokalít. Ak takýto projekt má dosah na integritu lokality európskeho významu, v ktorej sa vyskytuje prioritný biotop a/alebo prioritný druh, jeho realizáciu možno v zásade odôvodniť dôvodmi spojenými so zásobovaním pitnou vodou. Za určitých okolností ho možno odôvodniť priaznivými dôsledkami primárneho významu, ktoré má zavlažovanie na životné prostredie. Zavlažovanie však v zásade nemôže patriť pod úvahy spojené so zdravím ľudí a bezpečnosťou verejnosti, ktoré by inak odôvodnili realizáciu takého projektu, o aký ide vo veci samej.

               9.

               Podľa smernice 92/43 a najmä článku 6 ods. 4 prvého pododseku prvej vety tejto smernice je na účely určenia primeraných kompenzačných opatrení potrebné zohľadniť rozsah odklonenia vody a význam prác, ktoré toto odklonenie zahŕňa.

               10.

               Smernica 92/43 a najmä jej článok 6 ods. 4 prvý pododsek, vykladaný vzhľadom na cieľ trvalo udržateľného rozvoja stanovený v článku 6 ES, povoľuje, pokiaľ ide o lokality, ktoré sú súčasťou siete Natura 2000, zmenu prirodzeného riečneho ekosystému na výrazne antropizovaný riečny a jazerný ekosystém, ak sú splnené podmienky zakotvené v tomto ustanovení uvedenej smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 100, 17.4.2010.


title: Vec T-679/16: Žaloba podaná 26. septembra 2016 – Athletic Club/Komisia

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/56

         Žaloba podaná 26. septembra 2016 – Athletic Club/Komisia
   (Vec T-679/16)
   (2016/C 419/73)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Athletic Club (Bilbao, Španielsko) (v zastúpení: E. Lucas Murillo de la Cueva a J. Luís Carrasco, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 1 rozhodnutia Komisie C (2016) 4046 final zo 4. júla 2016 o štátnej pomoci SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), poskytnutej Španielskom niektorým futbalovým klubom v rozsahu, v akom sa týka Athletic Club,

               —

               zrušil články 4 a 5 rozhodnutia Komisie C (2016) 4046 final zo 4. júla 2016 o štátnej pomoci SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), poskytnutej Španielskom niektorým futbalovým klubom v rozsahu, v akom ukladá vrátenie pomoci údajne poskytnutej Athletic Club, ako aj zrušenie režimu dane z príjmu pre neziskové organizácie, v súlade s ktorým bol Athletic Club zdaňovaný,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba smeruje proti rozhodnutiu Komisie C (2016) 4046 final zo 4. júla 2016 o štátnej pomoci SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN), poskytnutej Španielskom niektorým futbalovým klubom. Pokiaľ ide o žalobkyňu, uvedená pomoc spočívala v daňovej výhode, ktorú získala v dotknutom období v dôsledku toho, že bola zdaňovaná ako nezisková organizácia a nie podľa všeobecného režimu dane z príjmov právnických osôb.
   Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ

                           —

                           V tomto ohľade žalobca tvrdí, že v referenčnom zemepisnom rámci (Vizcaya) nemožno opatrenie analyzované v rozhodnutí považovať za selektívne, pretože všetky futbalové kluby sú neziskovými organizáciami podliehajúcim tomu istému daňovému režimu a sadzbe dane z príjmu právnických osôb.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ

                           —

                           Žalobca v tomto ohľade tvrdí, že rozdiel v odvádzaní dane medzi neziskovými organizáciami a obchodnými spoločnosťami je odôvodnený zásadnými rozdielmi existujúcimi medzi oboma druhmi subjektov.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ

                           —

                           Žalobca v tomto ohľade tvrdí, že opatrenie analyzované v rozhodnutí nevedie k narušeniu hospodárskej súťaže ani neovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení článku 108 ZFEÚ a článku 1 písm. b) bodu i) a článkov 17, 18 a 19 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339)

                           —

                           Žalobca v tomto ohľade tvrdí, že aj keby bolo opatrenie analyzované v rozhodnutí považované za štátnu pomoc, malo by sa s ňou zaobchádzať ako s existujúcou pomocou.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení článku 296 ZFEÚ a článku 41 ods. 1 písm. c) Charty základných práv Európskej únie

                           —

                           Žalobca v tomto ohľade tvrdí, že napadnuté rozhodnutie nie je dostatočne odôvodnené, keďže v ňom neboli preskúmané základné požiadavky týkajúce sa definície štátnej pomoci a neboli uvedené odpovede na odôvodnené tvrdenia účastníkov, čím boli porušené požiadavky týkajúce sa dôkazného bremena.


title: Veci T-240/12 a T-211/13: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. marca 2014 – Eni/Komisia ( „Hospodárska súťaž  — Kartely  — Trh s butadiénovým kaučukom a butadiénstyrénovým kaučukom vyrábaným emulznou polymerizáciou  — Rozhodnutie konštatujúce porušenie článku 81 ES  — Čiastočné zrušenie a oprava Všeobecným súdom rozhodnutia Komisie  — Opätovné začatie konania  — Nové oznámenie o výhradách  — Ukončenie konania  — Zastavenie konania“ )

text:
               5.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 135/36

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. marca 2014 – Eni/Komisia
   (Veci T-240/12 a T-211/13) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s butadiénovým kaučukom a butadiénstyrénovým kaučukom vyrábaným emulznou polymerizáciou - Rozhodnutie konštatujúce porušenie článku 81 ES - Čiastočné zrušenie a oprava Všeobecným súdom rozhodnutia Komisie - Opätovné začatie konania - Nové oznámenie o výhradách - Ukončenie konania - Zastavenie konania“))
   2014/C 135/46
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Eni SpA (Rím, Taliansko) (v zastúpení: G. M. Roberti a I. Perego, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Bottka, G. Conte, R. Striani a T. Vecchi, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Vo veci T-240/12 návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie, ktoré je obsiahnuté v liste z 23. apríla 2012, ktorým sa žalobkyni oznamuje zámer Komisie opätovne začať konanie a prijať nové oznámenie o výhradách, a vo veci T-211/13 návrh na zrušenie rozhodnutí Komisie C(2013) 1200 final z 26. februára 2013 a C(2012) 1199 final z 27. februára 2013, opätovné začatie konanie a zaslanie žalobkyni nového oznámenia o výhradách vo veci AT. 40032 BR/ESBR – Opakované porušenie po čiastočnom zrušení Všeobecným súdom rozhodnutia Komisie K (2006) 5700 v konečnom znení z 29. novembra 2006 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F/38.638 – Butadiénový kaučuk a butadiénstyrénový kaučuk vyrábaný emulznou polymerizáciou)

      Výrok

               1.

               Veci T-240/12 a T-211/13 sa spájajú na účely spoločného uznesenia.

               2.

               Konanie o týchto žalobách sa zastavuje.

               3.

               Eni SpA a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 21.7.2012.


title: Vec T-502/10: Žaloba podaná 18. októbra 2010 — Département du Gers/Komisia

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/54

         Žaloba podaná 18. októbra 2010 — Département du Gers/Komisia
   (Vec T-502/10)
   ()
   2010/C 346/105
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Département du Gers (Auch, Francúzsko) (v zastúpení: S. Mabile a J.-P. Mignard, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie 2010/428/EÚ z 28. júla 2010, ktorým sa podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 povoľuje uvádzať na trh produkty, ktoré obsahujú geneticky modifikovanú kukuricu 59122x1507xNK603 (DAS-59122-7xDAS-Ø15Ø7xMON-ØØ6Ø3-6), sú z nej zložené alebo vyrobené,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvádzané žalobcom sú rovnaké alebo z podstatnej časti podobné ako žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvádzané vo veci T-478/10, Département du Gers/Komisia.


title: Vec T-394/12: Žaloba podaná 28. augusta 2012 — Alfastar Benelux/Rada

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/30

      Žaloba podaná 28. augusta 2012 — Alfastar Benelux/Rada
      (Vec T-394/12)
      (2012/C 331/57)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Alfastar Benelux SA (Ixelles, Belgicko) (v zastúpení: N. Keramidas a N. Korogiannakis, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovanej, ktorým bola zamietnutá ponuka predložená žalobkyňou v rámci verejného obstarávania UCA-218-07 zameraného na „technickú podporu — helpdesk a servisné zásahy na mieste pre osobné počítače, tlačiarne a periférne zariadenia generálneho sekretariátu Rady“ (JO/S 2008/S 91-122796), ktoré bolo žalobkyni oznámené doporučeným listom z 18. júla 2012 po tom, čo Všeobecný súd rozsudkom z 20. októbra 2011 vydaným vo veci T-57/09 Alfastar Benelux/Rada zrušil predchádzajúce rozhodnutie o zadaní zákazky z 1. decembra 2008,

                  —

                  zaviazal žalovanú zaplatiť žalobkyni škodu, ktorú utrpela z dôvodu predmetného postupu verejného obstarávania, a

                  —

                  zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušuje podmienky verejného obstarávania, pretože použitie sťahovacích spoločností na vykonávanie úloh technickej pomoci, tak ako sú stanovené vo víťaznej ponuke, je v rozpore s uvedenými podmienkami verejného obstarávania.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie obsahuje viacero zjavne nesprávnych posúdení, konkrétne pokiaľ ide o osvedčenie úspešného uchádzača, kvalifikácie zamestnancov úspešného uchádzača v porovnaní s kvalifikáciami zamestnancov žalobkyne, známky za prenos vedomostí a posúdenie počtu zamestnancov navrhovaných uchádzačmi.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na tom, že hodnotiaca komisia zamieňala kritériá výberu s kritériami zadania zákazky a jednotlivé fázy verejného obstarávania.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že výzva na predloženie ponúk obsahovala viacero nezrovnalostí a nepresných informácií.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na tom, že žalovaná nekonala v súlade s ustanovením článku 100 ods. 2 rozpočtových pravidiel (1), osobitne v súvislosti s overovaním kritérií výberu.

         (1)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 248, 2002, s. 1; Mim. vyd. 01/004 s. 74).


title: Vec C-75/06: Žaloba podaná  8. februára 2006  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Portugalskej republike

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/16

         Žaloba podaná 8. februára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Portugalskej republike
   (Vec C-75/06)
   (2006/C 86/29)
   Jazyk konania: portugalčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Carmel O'Reilly a Piedade Costa, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 8. februára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Portugalskej republike.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Portugalská republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2003/9/ES z 27. januára 2003, ktorou sa ustanovujú minimálne normy pre prijímanie žiadateľov o azyl (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice;

               2.

               zaviazal Portugalskú republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula 6. februára 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 31, s. 18; Mim. vyd. 19/006, s. 101.


title: Vec F-15/12: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  20. apríla 2012 — Collado/Komisia

text:
               23.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/25

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 20. apríla 2012 — Collado/Komisia
   (Vec F-15/12)
   2012/C 184/57
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.


title: Vec C-66/06: Žaloba podaná  6. februára 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko

text:
               6.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/1

         Žaloba podaná 6. februára 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko
   (Vec C-66/06)
   (2006/C 108/01)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Simonetti a X. Lewis, splnomocnení zástupcovia, F. Louis, advokát a C. O'Daly, solicitor)
   Žalované: Írsko
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že neprijatím, v súlade s článkom 2 ods. 1 a článkom 4 ods. 2, 3 a 4 smernice 85/337/EHS, všetkých opatrení na to, aby pred vydaním povolenia projekty, ktoré môžu mať významné vplyvy na životné prostredie a spadajú do kategórií, na ktoré sa vzťahuje trieda 1 písm. a), b), c) a f) prílohy II, podliehali povoľovaciemu konaniu a posudzovaniu pokiaľ ide o ich vplyvy v súlade s článkami 5 až 10 smernice 85/337/EHS, si Írsko nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z uvedenej smernice, a

               —

               zaviazať Írsko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Používanie jednotných a kategorických prahových hodnôt týkajúcich sa veľkosti projektov
   Komisia sa domnieva, že írska právna úprava na prebratie smernice je nedostatočná, keďže nestanovuje pre kategórie projektov spadajúcich do triedy 1 písm. a), b) a c) prílohy II smernice o posudzovaní vplyvov na životné prostredie (smernica 85/337/EHS) účinné opatrenia na dosiahnutie cieľov uvedených v článku 2 ods. 1 a článku 4 ods. 2 a 3 smernice 85/337/EHS.
   Článok 4 ods. 2 umožňuje členským štátom určiť prostredníctvom skúmania každého jednotlivého prípadu alebo prostredníctvom „prahových hodnôt či kritérií stanovených členskými štátmi“, ktoré projekty vymenované v prílohe II majú byť predmetom posúdenia ich vplyvov na životné prostredie. Nech už si členské štáty zvolia ktorýkoľvek spôsob pre takéto určenie, znamená to, že musia vyhovieť článku 4 ods. 3, t. j. vziať do úvahy výberové kritériá uvedené v prílohe III. Tieto výberové kritériá sa týkajú napríklad veľkosti projektu, jeho umiestnenia, jeho citlivosti z hľadiska životného prostredia a jeho vplyvu na krajiny s historickým, kultúrnym, alebo archeologickým významom.
   Írsko sa vo svojej právnej úprave na prebratie smernice týkajúcej sa projektov patriacich do triedy 1 písm. a), b), a c) prílohy II však opieralo o jednotné a kategorické prahové hodnoty a vylúčilo možnosť posudzovať ostatné vlastnosti projektu.
   Intenzívny chov rýb
   Pokiaľ ide o projekty rybích fariem, zdá sa, že právna úprava na prebratie smernice predpokladá možnosť posudzovania vplyvov na životné prostredie „ak sa minister domnieva, že projekt rybej farmy môže mať významný vplyv na životné prostredie“. Táto právna úprava však nezmieňuje výberové kritériá uvedené v prílohe III smernice 85/337/EHS. Minister nie je výslovne povinný vziať do úvahy zamýšľané umiestnenie takejto rybej farmy alebo akékoľvek iné výberové kritérium na účely určenia, či treba posúdiť vplyvy na životné prostredie.
   Komisia konštatuje, že Írsko uznáva potrebu výslovného uvedenia výberových kritérií stanovených v prílohe III týkajúcich sa projektov rybích fariem. Avšak podľa informácií, ktoré ma Komisia k dispozícii, Írsko neprijalo alebo neinformovalo Komisiu o pozmeňujúcej právnej úprave.


title: Vec T-498/11: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. septembra 2014 – Evropaïki Dynamiki/Komisia („Verejné zákazky na služby — Verejné obstarávanie — Modernizácia internetovej stránky — Zamietnutie ponuky uchádzača — Zadanie zákazky inému uchádzačovi — Žaloba o neplatnosť — Povinnosť odôvodnenia — Kritériá hodnotenia ponúk — Zjavne nesprávne posúdenia — Návrh na náhradu škody“)

text:
               10.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 395/31

      Rozsudok Všeobecného súdu z 26. septembra 2014 – Evropaïki Dynamiki/Komisia
      (Vec T-498/11) (1)

      ((„Verejné zákazky na služby - Verejné obstarávanie - Modernizácia internetovej stránky - Zamietnutie ponuky uchádzača - Zadanie zákazky inému uchádzačovi - Žaloba o neplatnosť - Povinnosť odôvodnenia - Kritériá hodnotenia ponúk - Zjavne nesprávne posúdenia - Návrh na náhradu škody“))
      (2014/C 395/36)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis, M. Dermitzakis a N. Theologou, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: S. Delaude a F. Moro, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Wytinck a T. Ruys, advokáti)

         Predmet veci

      Jednak návrh zrušenie rozhodnutia Úradu pre vydávanie publikácií Európskej únie (OP), ktorým bola zamietnutá ponuka predložená žalobkyňou týkajúca sa poskytnutia služieb, ktorých predmetom je modernizácia internetovej stránky Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF), a rozhodnutia zadať zákazku inému uchádzačovi a jednak návrh na náhradu škody

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 347, 26.11.2011.


title: Vec C-78/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 22. februára 2011 — Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)/Federación de Asociaciones Sindicales (FASGA) a i.

text:
               21.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 22. februára 2011 — Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)/Federación de Asociaciones Sindicales (FASGA) a i.
   (Vec C-78/11)
   2011/C 152/18
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

      Odporkyne: Federación de Asociaciones Sindicales (FASGA), Federación de Trabajadores Independientes de Comercio (FETICO), Federación Estatal de Trabajadores del Comercio, Hostelería, Turismo y Juego de UGT a Federación del Comercio, Hostelería y Turismo de CC.OO

      Prejudiciálna otázka

   Odporuje článku 7 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES (1) zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času taký výklad vnútroštátnej právnej úpravy, ktorý neumožňuje prerušiť dovolenku s cieľom neskoršieho čerpania jej celej doby alebo zostávajúcej časti, pokiaľ počas obdobia jej čerpania nastane dočasná pracovná neschopnosť?

      (1)  Ú. v. EÚ L 299, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381.


title: Vec T-6/14: Žaloba podaná 3. januára 2014 – Banco de Santander a i./Komisia

text:
               7.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/36

         Žaloba podaná 3. januára 2014 – Banco de Santander a i./Komisia
   (Vec T-6/14)
   2014/C 102/57
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Banco de Santander, SA (Santander, Španielsko), Santander Investment, SA (Santander, Španielsko) a Naviera Séneca, AIE (Las Palmas de Gran Canaria, Španielsko) (v zastúpení: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero A. Lamadrid de Pablo a A. Biondi, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom súbor opatrení, ktoré podľa Komisie predstavujú takzvaný španielsky systém daňového leasingu („SEAF“), kvalifikuje ako novú štátnu pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom,

               —

               subsidiárne zrušil články 1 a 4 napadnutého rozhodnutia, ktoré ako príjemcov údajnej pomoci a ako jediných adresátov príkazu na vrátenie určujú investorov AIE (hospodárskych záujmových združení),

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom nariaďuje vrátenie údajnej pomoci,

               —

               zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom rozhoduje o legalite súkromných zmlúv medzi investormi a ďalšími subjektmi, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenie v tejto veci sú totožné s dôvodmi a hlavnými tvrdeniami uvedenými vo veci T-700/13, Banka/Komisia.


               10.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/8

         Žaloba Nórskeho kráľovstva z 29. augusta 2011 proti Dozornému orgánu EZVO
   (Vec E-11/11)
   2011/C 325/04
   Nórske kráľovstvo, ktoré zastupujú Ketil BØE MOEN, právnik z úradu generálneho prokurátora a Beate GABRIELSEN, poradkyňa z oddelenia právnych záležitostí ministerstva zahraničných vecí, konajúci ako zástupcovia Nórskeho kráľovstva, podalo 29. augusta 2011 žalobu proti Dozornému orgánu EZVO.
   Žalobca žiada súd EZVO, aby:

               1.

               zrušil rozhodnutie Dozorného orgánu EZVO č. 205/11/COL z 29. júna 2011, ako aj

               2.

               nariadil Dozornému orgánu EZVO uhradiť súdne trovy.

      Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               V rozhodnutí Dozorného úradu EZVO č. 205/11/COL z 29. júna 2011 bolo vyhlásené, že tri opatrenia stanovené v dodatočnej dohode, ktorú podpísali nórske orgány a spoločnosť Hurtigruten v roku 2009, predstavovali štátnu pomoc nezlučiteľnú s uplatňovaním Dohody o EHP v zmysle jej článku 61 ods. 1, keďže predstavujú nadmernú kompenzáciu za verejné služby.

               —

               Žalobca požaduje zrušenie napadnutého rozhodnutia.

               —

               Žalobca tvrdí okrem iného, že Dozorný orgán EZVO:

                           —

                           sa dopustil zjavne nesprávneho právneho a/alebo skutkového posúdenia tým, že vyhlásil príslušné opatrenia za štátnu pomoc v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP,

                           —

                           sa dopustil zjavne nesprávneho právneho a/alebo skutkového posúdenia v súvislosti s článkom 59 ods. 2 Dohody o EHP,

                           —

                           porušil zásadu právnej istoty, keď prijal napadnuté rozhodnutie, a

                           —

                           neuviedol primerané odôvodnenie podľa článku 16 Dohody o dozore a súde, keď prijal napadnuté rozhodnutie.


title: Vec C-252/07: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  27. novembra 2008 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Divison) – Spojené kráľovstvo] – Intel Corporation Inc./Cpm United Kingdom Limited (Smernica 89/104/EHS — Ochranné známky — Článok 4 ods. 4 písm. a) — Ochranné známky s dobrým menom — Ochrana proti používaniu zhodnej alebo podobnej neskoršej ochrannej známky — Používanie, ktoré nečestne ťaží, prípadne by ťažilo z rozlišovacej spôsobilosti či dobrého mena skoršej ochrannej známky alebo je, prípadne by bolo na ujmu rozlišovacej spôsobilosti či dobrého mena)

text:
               24.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/4

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 27. novembra 2008 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Divison) – Spojené kráľovstvo] – Intel Corporation Inc./Cpm United Kingdom Limited
   (Vec C-252/07) (1)

   (Smernica 89/104/EHS - Ochranné známky - Článok 4 ods. 4 písm. a) - Ochranné známky s dobrým menom - Ochrana proti používaniu zhodnej alebo podobnej neskoršej ochrannej známky - Používanie, ktoré nečestne ťaží, prípadne by ťažilo z rozlišovacej spôsobilosti či dobrého mena skoršej ochrannej známky alebo je, prípadne by bolo na ujmu rozlišovacej spôsobilosti či dobrého mena)
   (2009/C 19/07)
   Jazyk konania: angličtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Divison)
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Intel Corporation Inc.

      Žalovaný: Cpm United Kingdom Limited
   Predmet veci
   Výklad článku 4 ods. 4 písm. a) a článku 5 ods. 2 prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92) – Skoršia ochranná známka, ktorá má dobré meno – Kritériá, ktoré je potrebné zohľadniť, aby bolo možné stanoviť spojitosť v zmysle rozsudku C-408/01, Adidas-Salomon a Adidas-Benelux BV
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 4 ods. 4 písm. a) prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok sa má vykladať v tom zmysle, že existenciu súvislosti v zmysle už citovaného rozsudku z 23. októbra 2003, Adidas-Salomon a Adidas Benelux (C-408/01), medzi skoršou ochrannou známkou s dobrým menom a neskoršou ochrannou známkou je potrebné posudzovať celkovo so zohľadnením všetkých rozhodujúcich okolností prejednávanej veci.

               2.

               Skutočnosť, že neskoršia ochranná známka pripomína vo vnímaní priemerného spotrebiteľa, ktorý sa považuje za riadne informovaného a primerane pozorného a obozretného, skoršiu ochrannú známku s dobrým menom, znamená, že existuje v zmysle už citovaného rozsudku Adidas-Salomon a Adidas Benelux súvislosť medzi kolidujúcimi ochrannými známkami.

               3.

               Skutočnosť, že:

                           —

                           skoršia ochranná známka má veľmi dobré meno vo vzťahu k určitým osobitným druhom tovarov alebo služieb a

                           —

                           tieto tovary alebo služby nie sú podobné alebo sa v podstatnej miere nepodobajú tovarom alebo službám, pre ktoré je zapísaná neskoršia ochranná známka, a

                           —

                           skoršia ochranná známka je jedinečná vo vzťahu k všetkým tovarom alebo službám,

                     nevyhnutne neznamená, že medzi kolidujúcimi ochrannými známkami existuje súvislosť v zmysle už citovaného rozsudku Súdneho dvora Adidas-Salomon a Adidas Benelux.

               4.

               Článok 4 ods. 4 písm. a) smernice 89/104 sa má vykladať v tom zmysle, že používanie neskoršej ochrannej známky, ktoré nečestne ťaží, prípadne by ťažilo z rozlišovacej spôsobilosti či dobrého mena skoršej ochrannej známky alebo je, prípadne by bolo na ujmu rozlišovacej spôsobilosti či dobrého mena skoršej ochrannej známky, je potrebné posudzovať celkovo so zohľadnením všetkých rozhodujúcich okolností prejednávanej veci.

               5.

               Skutočnosť, že:

                           —

                           skoršia ochranná známka má veľmi dobré meno vo vzťahu k určitým osobitným druhom tovarov alebo služieb a

                           —

                           tieto tovary alebo služby nie sú podobné alebo sa v podstatnej miere nepodobajú tovarom alebo službám, pre ktoré je zapísaná neskoršia ochranná známka, a

                           —

                           skoršia ochranná známka je jedinečná vo vzťahu k všetkým tovarom alebo službám a

                           —

                           neskoršia ochranná známka pripomína vo vnímaní priemerného spotrebiteľa, ktorý sa považuje za riadne informovaného a primerane pozorného a obozretného, skoršiu ochrannú známku s dobrým menom,

                     nestačí na preukázanie toho, že používanie neskoršej ochrannej známky nečestne ťaží, prípadne by ťažilo z rozlišovacej spôsobilosti či dobrého mena skoršej ochrannej známky alebo je, prípadne by bolo na ujmu rozlišovacej spôsobilosti či dobrého mena skoršej ochrannej známky v zmysle článku 4 ods. 4 písm. a) smernice 89/104.

               6.

               Článok 4 ods. 4 písm. a) smernice 89/104 sa má vykladať v tom zmysle, že:

                           —

                           používanie neskoršej ochrannej známky môže byť na ujmu rozlišovacej spôsobilosti skoršej ochrannej známky s dobrým menom aj v prípade, keď táto známka nie je jedinečná,

                           —

                           prvé použitie neskoršej ochrannej známky môže stačiť na spôsobenie ujmy rozlišovacej spôsobilosti skoršej ochrannej známky,

                           —

                           na dokázanie toho, že používanie neskoršej ochrannej známky je, prípadne by bolo na ujmu rozlišovacej spôsobilosti skoršej ochrannej známky, je potrebné preukázať zmenu v hospodárskom správaní priemerného spotrebiteľa tovarov alebo služieb, pre ktoré je zapísaná skoršia ochranná známka, po začatí používania neskoršej ochrannej známky alebo vážne riziko, že by k takej zmene mohlo v budúcnosti dôjsť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 4.8.2007.


title: Vec C-305/08: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  23. decembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato — Taliansko) — Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare (CoNISMa)/Regione Marche [Verejné zákazky na služby — Smernica 2004/18 — Pojmy zhotoviteľ , dodávateľ a  poskytovateľ služieb — Pojem hospodársky subjekt — Univerzity a výskumné ústavy — Združenie ( consorzio ) zložené z univerzít a orgánov verejnej správy — Hlavný cieľ podľa štatútu, ktorým nie je vytváranie zisku — Pripustenie zúčastniť sa na postupoch zadávacieho konania]

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/8

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 23. decembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato — Taliansko) — Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare (CoNISMa)/Regione Marche
   (Vec C-305/08) (1)

   (Verejné zákazky na služby - Smernica 2004/18 - Pojmy „zhotoviteľ“, „dodávateľ“ a „poskytovateľ služieb“ - Pojem „hospodársky subjekt“ - Univerzity a výskumné ústavy - Združenie („consorzio“) zložené z univerzít a orgánov verejnej správy - Hlavný cieľ podľa štatútu, ktorým nie je vytváranie zisku - Pripustenie zúčastniť sa na postupoch zadávacieho konania)
   2010/C 51/12
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Consorzio Nazionale Interuniversitario per le Scienze del Mare (CoNISMa)

      Žalovaný: Regione Marche

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Consiglio di Stato — Výklad smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132) — Vylúčenie zo zadávacieho konania týkajúceho sa služieb obstarania geofyzických dát subjektov, akými sú univerzity, ktorých cieľom nie je vytváranie zisku, ale výskum

      Výrok rozsudku

               1.

               Ustanovenia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby, a najmä jej článku 1 ods. 2 písm. a) a článku 1 ods. 8 prvého a druhého pododseku, ktoré odkazujú na pojem „hospodársky subjekt“, sa majú vykladať v tom zmysle, že umožňujú účasť na verejných zákazkách na služby subjektom, ktorých hlavným cieľom nie je vytváranie zisku, nemajú organizačnú štruktúru podniku a nezabezpečujú svoje stabilné pôsobenie na trhu, akými sú univerzity a výskumné ústavy i združenia univerzít a orgánov verejnej správy.

               2.

               Smernica 2004/18 sa má vykladať v tom zmysle, že odporuje takému výkladu vnútroštátnej právnej úpravy, ako je vnútroštátna právna úprava vo veci samej, ktorý subjektom, akými sú univerzity a výskumné ústavy, ktorých hlavným cieľom nie je vytváranie zisku, zakazuje zúčastňovať sa na zadávacích konaniach, ak sú tieto subjekty podľa vnútroštátneho práva oprávnené poskytovať uvedené služby na relevantnom trhu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 247, 27.9.2008.


title: Vec C-673/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea Constituțională a României (Rumunsko) 30. decembra 2016 – Relu Adrian Coman, Robert Clabourn Hamilton, Asociația Accept/Inspectoratul General pentru Imigrări, Ministerul Afacerilor Interne, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/29

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea Constituțională a României (Rumunsko) 30. decembra 2016 – Relu Adrian Coman, Robert Clabourn Hamilton, Asociația Accept/Inspectoratul General pentru Imigrări, Ministerul Afacerilor Interne, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării
   (Vec C-673/16)
   (2017/C 104/43)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea Constituțională a României

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Relu Adrian Coman, Robert Clabourn Hamilton, Asociația Accept

      Žalovaní: Inspectoratul General pentru Imigrări, Ministerul Afacerilor Interne, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Zahŕňa pojem „manželský partner“ podľa článku 2 bodu 2 písm. a) smernice 2004/38/ES (1) v spojení s článkami 7, 9, 21 a 45 Charty základných práv Európskej únie manželského partnera rovnakého pohlavia, pochádzajúceho z nečlenského štátu Európskej únie, občana Európskej únie, s ktorým tento občan uzatvoril manželstvo zákonným spôsobom, a to na základe práva iného členského štátu, ako je hostiteľský členský štát?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku, stanovuje článok 3 ods. 1 a článok 7 ods. 1 smernice 2004/38/ES v spojení s článkami 7, 9, 21 a 45 Charty základných práv Európskej únie povinnosť hostiteľského členského štátu priznať manželskému partnerovi občana Únie rovnakého pohlavia právo pobytu v rámci vlastného územia alebo právo pobytu na obdobie presahujúce tri mesiace?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku, možno manželského partnera rovnakého pohlavia, pochádzajúceho z nečlenského štátu Európskej únie, občana Európskej únie, s ktorým tento občan uzatvoril manželstvo zákonným spôsobom na základe práva iného členského štátu, ako je hostiteľský členský štát označiť za „akéhokoľvek iného rodinného príslušníka, …“ podľa článku 3 ods. 2 písm. a) smernice 2004/38/ES alebo za „partnera, s ktorým má občan Únie trvalý vzťah riadne osvedčený“ podľa článku 3 ods. 2 písm. b) smernice 2004/38/ES, so zodpovedajúcou povinnosťou hostiteľského členského štátu umožniť tomuto partnerovi vstup a pobyt, a to aj v prípade, že hostiteľský členský štát neuznáva manželstvá osôb rovnakého pohlavia, ani neupravuje nijakú inú formu ich právneho uznania, ako registrované partnerstvá?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na tretiu prejudiciálnu otázku, stanovujú článok 3 ods. 2 a článok 7 ods. 2 smernice 2004/38/ES v spojení s článkami 7, 9, 21 a 45 Charty základných práv Európskej únie povinnosť hostiteľského členského štátu priznať manželskému partnerovi občana Únie rovnakého pohlavia právo pobytu v rámci vlastného územia alebo právo pobytu na obdobie presahujúce tri mesiace?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, 2004, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).


title: Vec T-106/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  30. júna 2009 — CPEM/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Oznámenie o dlhu — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Potvrdzujúci akt — Neprípustnosť — Žaloba o náhradu škody — Žaloba zjavne bez právneho základu )

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/32

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 30. júna 2009 — CPEM/Komisia
   (Vec T-106/08) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Oznámenie o dlhu - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Potvrdzujúci akt - Neprípustnosť - Žaloba o náhradu škody - Žaloba zjavne bez právneho základu“)
   2009/C 220/66
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Centre de promotion de l’emploi par la micro-entreprise (CPEM) (Marseille, Francúzsko) (v zastúpení: C. Bonnefoi, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Flynn a A. Steiblytė, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie oznámenia o dlhu č. 3240912189 zo 17. decembra 2007 vydaného v súvislosti s rozhodnutím Komisie K(2007) 4645 zo 4. októbra 2007, ktorým sa zrušuje pomoc z Európskeho sociálneho fondu (ESF) poskytnutá rozhodnutím K(1999) 2645 zo 17. augusta 1999

      Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na zrušenie sa odmieta ako neprípustný.

               2.

               Návrh na náhradu škody sa zamieta ako návrh zjavne bez právneho základu.

               3.

               Centre de promotion de l’emploi par la micro-entreprise (CPEM) znáša trovy konania, vrátane trov konania vzniknutých v súvislosti s konaním o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 26.4.2008.


title: Vec C-17/09: Žaloba podaná 14. januára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/26

         Žaloba podaná 14. januára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-17/09)
   (2009/C 69/48)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Schima a C. Zadra, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Spolková si tým, že mesto Bonn a spoločnosť Müllverwertungsanlage Bonn GmbH uzatvorili verejnú zmluvu na poskytnutie služieb týkajúcich sa likvidácie biologického odpadu a rastlinného odpadu bez toho, aby uskutočnili celoeurópske verejné obstarávanie, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 8 v spojení ustanoveniami hláv III až VI smernice Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb (1),

               —

               zaviazať Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Predmetom tejto žaloby je odplatná zmluva na poskytnutie služieb týkajúca sa likvidácie biologického a rastlinného odpadu uzatvorená medzi mestom Bonn, spoločnosťou Müllverwertungsanlage Bonn GmbH (ďalej len „MVA GmbH“) na jednej strane, a súkromným podnikom likvidujúcim odpad EVB Entsorgung und Verwertung Bonn GmbH & Co. KG (ďalej len „EVB“) na strane druhej. MVA GmbH je podnik mesta, pričom 93,46 % jeho obchodného majetku vlastí Stadtwerke Bonn GmbH – 100 %-ná dcérska spoločnosť mesta Bonn – a 6,54 % jeho majetku vlastní priamo mesto Bonn. V tejto zmluve sa EVB zaväzuje jednak zberať, triediť a odvážať domáci odpad na likvidáciu do Müllverwertungsanlage Bonn, a jednak likvidovať biologický a rastlinný odpad pochádzajúci z územia mesta Bonn v jej kompostovacích zariadeniach za ročnú odmenu 6 mil. DM.
   Hoci sporná zmluva o likvidácii odpadu je verejnou zmluvou na poskytnutie služieb v zmysle článku 1 písm. a) smernice 92/50/EHS, bola uzatvorená priamo s EVB bez vyhlásenia a uskutočnenia formálneho verejného obstarávania na celoeurópskej úrovni. Predmetom zmluvy je tiež poskytovanie služieb likvidácie odpadu v zmysle kategórie 16 prílohy I A uvedenej smernice, pričom v tomto smere zmluva výrazne prekračuje prahové hodnoty pre uplatnenie smernice.
   Na rozdiel od názoru spolkovej vlády nemôže byť relevantné to, či zmluva okrem služieb kompostovania zahŕňa aj iné služby, ktoré poskytuje mesto, resp MVA GmbH na základe pokynov EVB. Rozhodujúce je skôr to, že zmluva ukladá spoločnosti EVB vo vzťahu k mestu povinnosti poskytovať služby kompostovania za odplatu. Okrem toho nemožno ani tvrdiť, že služby kompostovania tvorili úplne bezvýznamný vedľajší aspekt zmluvy, keďže tieto služby boli konceptom kľúčových prvkov dohodnutých medzi zmluvnými stranami a z ekonomického hľadiska tvorili významnú časť objemu poskytnutých služieb.
   Komisia sa rovnako nemôže stotožniť s tvrdením spolkovej vlády, že mesto Bonn bolo na základe článku 11 ods. 3 písm. b) smernice 92/50/EHS oprávnené uzatvoriť zmluvu o poskytovaní služieb kompostovania bez predchádzajúceho vyhlásenia verejného obstarávania. Podľa judikatúry Súdneho dvora sa uvedené ustanovenia smernice musí vykladať reštriktívne, pričom dôkazné bremeno preukázania mimoriadnych okolností odôvodňujúcich výnimku nesie ten, ktorý sa na ňu chce odvolať. Keďže spolková vláda dostatočne nepreukázala, že spoločnosti EVB prislúchalo výlučné právo poskytovať sporné služby kompostovania, ani to o aký právny základ sa takéto právo opiera, nemožno predpokladať, že sú splnené podmienky pre uplatnenie výnimky podľa článku 11 ods. 3 písm. b) smernice 92/50/EHS.

      (1)  Ú. v. ES L 209, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 332.


title: Vec C-285/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Tribunale di Oristano zo dňa 14. júna 2004 vo veci Medda Ignazio proti Banco di Napoli SpA a Regione Autonoma della Sardegna

text:
               28.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/17

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Tribunale di Oristano zo dňa 14. júna 2004 vo veci Medda Ignazio proti Banco di Napoli SpA a Regione Autonoma della Sardegna
   (Vec C-285/04)
   (2004/C 217/31)
   Tribunale di Oristano uznesením zo 14. júna 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci Medda Ignazio proti Banco di Napoli SpA a Regione Autonoma della Sardegna, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 1. júla 2004.
   Tribunale di Oristano žiada Súdny dvor, aby sa vyjadril k platnosti rozhodnutia Komisie Európskych spoločenstiev č. 97/612 (1) vzhľadom na nasledujúce vady:

               a)

               nepríslušnosť Komisie vydať napadnuté rozhodnutie z titulu porušenia článku 36 ZEÚ;

               b)

               porušenie procesných pravidiel v zmysle článku 88 odsek 1 ZEÚ;

               c)

               porušenie procesných pravidiel v zmysle článku 88 odseky 2 a 3 ZEÚ;

               d)

               absencia odôvodnenia rozhodnutia v zmysle ustanovenia článkov 253, 88 odsek 3 a 87 odsek 1 ZEÚ;

               e)

               porušenie a nedodržanie „ustálenej praxe v oblasti pomoci poľnohospodárskym prevádzkam, ktoré majú ťažkosti“ a „usmernení spoločenstva týkajúcich sa štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu podnikov, ktoré majú ťažkosti“;

               f)

               porušenie zásady legitímnej dôvery.

      (1)  Ú. v. ES L 248 z 11. septembra 1997, s. 27


title: Vec T-479/15: Žaloba podaná 20. augusta 2015 – Lotte/ÚHVT – Kuchenmeister GmbH (KOALA LAND)

text:
               12.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 337/38

         Žaloba podaná 20. augusta 2015 – Lotte/ÚHVT – Kuchenmeister GmbH (KOALA LAND)
   (Vec T-479/15)
   (2015/C 337/43)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lotte Co. Ltd (Tokio, Japonsko) (v zastúpení: M. Knitter a S. Schnicker, Rechsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Kuchenmeister GmbH (Soest, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „KOALA LAND“ – prihláška č. 10 766 723.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. júna 2015 vo veci R 815/2014-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie, ktoré bolo žalobkyni doručené 23. júna 2015 vo veci prihlášky ochrannej známky Spoločenstva č. 10 766 723 „KOALA LAND“,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 15 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie pravidla 22 ods. 3 nariadenia č. 2868/95,

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-258/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court (Írsko) 26. mája 2011 — Peter Sweetman, Írsko, Attorney General, Minister for the Environment, Heritage and Local Governement/An Bord Pleanala

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court (Írsko) 26. mája 2011 — Peter Sweetman, Írsko, Attorney General, Minister for the Environment, Heritage and Local Governement/An Bord Pleanala
   (Vec C-258/11)
   2011/C 226/29
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Peter Sweetman, Írsko, Attorney General, Minister for the Environment, Heritage and Local Governement

      Odporca: An Bord Pleanala

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Aké právne kritériá musí príslušný orgán použiť pri posúdení toho, či plán alebo projekt podľa článku 6 ods. 3 smernice o biotopoch (1) pravdepodobne „nepriaznivo neovplyvní integritu lokality“?

               2.

               Má uplatnenie zásady ochrany za následok, že taký plán alebo projekt nemožno povoliť, pokiaľ by spôsobil trvalú nenahraditeľnú stratu celému dotknutému biotopu alebo jeho časti?

               3.

               Existuje vzťah medzi článkom 6 ods. 4 a prijímaním rozhodnutia podľa článku 6 ods. 3 o tom, či plán alebo projekt nepriaznivo neovplyvní integritu lokality, a ak áno, aký?

      (1)  Smernica Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102).


title: Vec T-451/15: Žaloba podaná 5. augusta 2015 – AlzChem/Komisia

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/45

         Žaloba podaná 5. augusta 2015 – AlzChem/Komisia
   (Vec T-451/15)
   (2015/C 320/63)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: AlzChem AG (Trostberg, Nemecko) (v zastúpení: A. Borsos, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú a odôvodnenú,

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 26. mája 2015 Ares (2015) 2176662, ktoré bolo prijaté podľa článku 4 Vykonávacích opatrení k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie v odpovedi na žiadosť č. GESTDEM 2015/1640, a

               —

               uložil Komisii náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení a zjavne nesprávnom posúdení, pokiaľ ide o uplatnenie všeobecnej domnienky v reakcii na výnimku týkajúcu sa ochrany cieľov vyšetrovania EÚ. Žalobkyňa uvádza tieto nesprávne posúdenia:

                           —

                           nesprávne právne posúdenie Komisie, pokiaľ ide o uplatnenie všeobecných výnimiek,

                           —

                           nesprávne právne posúdenie Komisie, pokiaľ ide o ochranu cieľov vyšetrovaní,

                           —

                           nesprávne právne posúdenie a zjavne nesprávne posúdenie Komisie, pokiaľ ide o vyhodnotenie prevažujúceho verejného záujmu na zabezpečení účinného súdneho preskúmania (článok 47 Charty základných práv Európskej únie),

                           —

                           nesprávne právne posúdenie Komisie, pokiaľ ide o uplatnenie základného práva na prístup k dokumentom (článok 42 Charty základných práv Európskej únie).

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení a zjavne nesprávnom posúdení, pokiaľ ide o uplatnenie výnimky na ochranu obchodných záujmov.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na nedostatočnom odôvodnení odmietnutia prístupu k nie dôvernej verzii alebo prístupu k dokumentu v priestoroch Komisie.


title: Vec T-481/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  28. júna 2011 — ATB Norte/ÚHVT — Bricocenter Italia (maxi BRICO CENTER) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o námietke — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva BRICO CENTER — Skoršie obrazové ochranné známky Spoločenstva ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro a CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. júna 2011 — ATB Norte/ÚHVT — Bricocenter Italia (maxi BRICO CENTER)
   (Vec T-481/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o námietke - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva BRICO CENTER - Skoršie obrazové ochranné známky Spoločenstva ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro a CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2011/C 232/48
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ATB Norte, SL (Burgos, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis-Oliver a G. Marín Raigal, neskôr F. Brandolini Kujman, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Montalto a G. Mannucci, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Taliansko) (v zastúpení: G. Ghidini, M. Mergati a C. Signorini, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) (vec R 1046/2008-4) z 28. septembra 2009, týkajúcemu sa námietkového konania medzi ATB Norte, SL a Bricocenter Italia Srl

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 28. septembra 2009 (vec R 1046/2008-4) sa zrušuje v rozsahu, v akom vyhovelo odvolaniu Bricocenter Italia Srl podaného na odvolací senát týkajúceho sa „reklamných“ služieb, „riadenia obchodných činností“ a „obchodnej správy“, ktorých sa týka prihláška ochrannej známky Spoločenstva.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               ATB Norte, SL, Bricocenter Italia a ÚHVT znášajú svoje vlastné trovy konania, ktoré im vznikli v priebehu konania na Všeobecnom súde.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Vec C-283/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. decembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – ASML Netherlands BV/Semiconductor Industry Services GmbH (SEMIS) (Právomoc, uznávanie a výkon rozsudkov v občianskych a obchodných veciach — Nariadenie ES č. 44/2001 — Uznávanie a výkon — Článok 34 bod 2 — Rozsudok pre zmeškanie — Dôvod zamietnutia — Pojem žalovaný nezúčastnený na konaní, ktorý môže začať konanie, v ktorom by napadol rozsudok — Nedoručenie rozsudku)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/12

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. decembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – ASML Netherlands BV/Semiconductor Industry Services GmbH (SEMIS)
   (Vec C-283/05) (1)

   (Právomoc, uznávanie a výkon rozsudkov v občianskych a obchodných veciach - Nariadenie ES č. 44/2001 - Uznávanie a výkon - Článok 34 bod 2 - Rozsudok pre zmeškanie - Dôvod zamietnutia - Pojem žalovaný nezúčastnený na konaní, ktorý „môže“ začať konanie, v ktorom by napadol rozsudok - Nedoručenie rozsudku)
   (2006/C 331/19)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Oberster Gerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: ASML Netherlands BV

      Žalovaný: Semiconductor Industry Services GmbH (SEMIS)
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Oberster Gerichtshof – Výklad článku 34 bodu 2 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, 2001, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42) – Uznanie rozsudku pre zmeškanie – Možnosť žalovaného nezúčastneného na konaní začať konanie, v ktorom by napadol rozsudok – Neexistencia riadneho doručenia
   Výrok rozsudku
   Článok 34 bod 2 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že žalovaný „môže“ začať konanie, v ktorom by napadol rozsudok pre zmeškanie proti nemu, len ak skutočne spoznal obsah tohto rozsudku prostredníctvom jeho doručenia v dostatočnom čase, aby si mohol zabezpečiť obhajobu pred sudcom členského štátu pôvodu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 229, 17.9.2005.