title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 9. septembra 2004 vo veci C-304/01: Španielske kráľovstvo proti Komisii Európskych spoločenstiev (Spoločná rybárska politika — Nariadenie (ES) č. 1162/2001 — Obnova násady merlúzy — Kontrola činností rybárskych lodí — Voľba právneho základu — Zásada nediskriminácie — Povinnosť odôvodnenia)

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 9. septembra 2004
   vo veci C-304/01: Španielske kráľovstvo proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Spoločná rybárska politika - Nariadenie (ES) č. 1162/2001 - Obnova násady merlúzy - Kontrola činností rybárskych lodí - Voľba právneho základu - Zásada nediskriminácie - Povinnosť odôvodnenia)
   (2004/C 262/01)
   Jazyk konania: španielčina
   Vo veci C-304/01, Španielske kráľovstvo (splnomocnený zástupca: N. Díaz Abad) proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: T. van Rijn a S. Pardo Quintillán), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti v súlade s článkom 230 ES zo dňa 2. augusta 2001, Súdny dvor (druhá komora) v zložení: predseda komory C. W. A. Timmermans (spravodajca), sudcovia: C. Gulmann, J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues a N. Colneric, generálny advokát: J. Kokott, tajomník: M. Múgica Arzamendi, hlavný referent, vyhlásil dňa 9. septembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 289 z 13.10 2001


title: Vec C-418/14: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 2. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu – Poľsko) – ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna/Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spotrebné dane — Smernica 2003/96/ES — Odstupňované sadzby spotrebnej dane na pohonné hmoty a palivá — Podmienka uplatňovania sadzby na palivá — Podávanie mesačného súpisu vyhlásení, že kúpené výrobky sú určené na vykurovanie — Uplatnenie sadzby spotrebnej dane stanovenej pre pohonné hmoty v prípade nepodania tohto súpisu — Zásada proporcionality)

text:
               8.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/7

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 2. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu – Poľsko) – ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna/Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu
   (Vec C-418/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spotrebné dane - Smernica 2003/96/ES - Odstupňované sadzby spotrebnej dane na pohonné hmoty a palivá - Podmienka uplatňovania sadzby na palivá - Podávanie mesačného súpisu vyhlásení, že kúpené výrobky sú určené na vykurovanie - Uplatnenie sadzby spotrebnej dane stanovenej pre pohonné hmoty v prípade nepodania tohto súpisu - Zásada proporcionality))
   (2016/C 287/08)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna

      Žalovaný: Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu

      Výrok rozsudku

   Smernica Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny, zmenená a doplnená smernicou Rady 2004/75/ES z 29. apríla 2004, ako aj zásada proporcionality sa majú vykladať v tom zmysle, že:

               —

               nebránia vnútroštátnej právnej úprave, v zmysle ktorej predajcovia palív sú povinní podať v stanovenej lehote mesačný súpis vyhlásení kupujúcich, podľa ktorých sú kúpené výrobky určené na vykurovanie, a

               —

               bránia vnútroštátnej právnej úprave, v zmysle ktorej v prípade nepodania takéhoto súpisu v stanovenej lehote sa na predané palivo uplatní sadzba dane stanovená pre pohonné hmoty, aj keď sa zistilo, že určenie tohto výrobku na vykurovanie nevyvoláva pochybnosti.

      (1)  Ú. v. EÚ C 462, 22.12.2014.


title: Vec C-435/14: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bari – Taliansko) – trestné konanie proti Maurovi Barlettovi (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Rovnaké prejudiciálne otázky — Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ — Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb — Hazardné hry — Vnútroštátna právna úprava — Reorganizácia systému udeľovania koncesií prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia ich platnosti — Nové verejné obstarávanie — Koncesie platné kratšie ako predchádzajúce koncesie — Bezodplatné postúpenie užívania vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania hry a prijímania stávok — Obmedzenie — Naliehavé dôvody všeobecného záujmu — Proporcionalita)

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/5

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bari – Taliansko) – trestné konanie proti Maurovi Barlettovi
   (Vec C-435/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Rovnaké prejudiciálne otázky - Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa - Slobodné poskytovanie služieb - Hazardné hry - Vnútroštátna právna úprava - Reorganizácia systému udeľovania koncesií prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia ich platnosti - Nové verejné obstarávanie - Koncesie platné kratšie ako predchádzajúce koncesie - Bezodplatné postúpenie užívania vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania hry a prijímania stávok - Obmedzenie - Naliehavé dôvody všeobecného záujmu - Proporcionalita))
   (2016/C 270/06)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Bari

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Mauro Barletta

      Výrok

               1.

               Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ, ako aj zásady rovnosti zaobchádzania a efektivity sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave týkajúcej sa hazardných hier, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá z dôvodu reorganizácie systému prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia platnosti koncesií stanovuje vyhlásenie nového verejného obstarávania týkajúceho sa udelenia koncesií platných kratšie ako predchádzajúce koncesie.

               2.

               Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnemu reštriktívnemu ustanoveniu, akým je ustanovenie dotknuté vo veci samej, ktoré ukladá koncesionárovi hazardných hier, aby pri ukončení činnosti z dôvodu uplynutia platnosti koncesie bezodplatne postúpil užívanie vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania hry a prijímania stávok, pokiaľ toto obmedzenie ide nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie týmto ustanovením skutočne sledovaného cieľa, čo prináleží posúdiť všeobecnému súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 448, 15.12.2014.


title: Vec C-76/12: Žaloba podaná 13. februára 2012 — Európska komisia/Francúzska republika

text:
               5.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 133/16

         Žaloba podaná 13. februára 2012 — Európska komisia/Francúzska republika
   (Vec C-76/12)
   2012/C 133/29
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: W. Roels a C. Soulay, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si tým, že ponechala v platnosti daňový režim, ktorý oslobodzuje od dane dividendy vyplácané francúzskou spoločnosťou investičným fondom so sídlom vo Francúzsku napriek tomu, že rovnaké dividendy rozdeľované investičným fondom so sídlom v inom členskom štáte Európskej únie alebo Európskeho hospodárskeho priestoru podliehajú zrážkovej dani, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 63 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a z článku 40 Dohody o Európskom hospodárskom priestore,

               —

               zaviazať Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia vo svojej žalobe napáda rozdielne daňové zaobchádzanie s dividendami vyplácanými francúzskymi spoločnosťami podnikom kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP) v závislosti od toho, či tieto PKIPCP sú alebo nie sú usadené vo Francúzsku. Jedným z prvkov daňového režimu PKIPCP so sídlom vo Francúzsku je nezdaňovanie dividend rozdeľovaných francúzskymi spoločnosťami. Naopak podľa článku 119a ods. 2 všeobecného daňového zákona sa zrážková daň uplatňuje na dividendy rozdeľované francúzskymi spoločnosťami v prospech PKIPCP nerezidentov. Komisia sa domnieva, že rozdielne daňové zaobchádzanie uplatňované na PKIPCP rezidentov a PKIPCP nerezidentov napriek tomu, že tieto podniky sa nachádzajú v objektívne porovnateľnej situácii, bez ohľadu na štát ich sídla, predstavuje prekážku voľného pohybu kapitálu, a že táto prekážka nie je odôvodnená účinnosťou daňovej kontroly ako ani nevyhnutnosťou zabezpečiť vyvážené rozdelenie daňovej právomoci.
   Komisia pripomína, že v ustálenej judikatúre, obsiahnutej najmä v rozsudkoch Komisia/Taliansko (rozsudok z 19. novembra 2009, C-540/07) a Komisia/Nemecko (rozsudok z 20. októbra 2011, C-284/09), Súdny dvor rozhodol, že členské štáty si tým, že na dividendy vyplácané spoločnostiam so sídlom v iných členských štátoch uplatnili menej priaznivý daňový režim než je režim uplatňovaný na dividendy vyplácané spoločnostiam rezidentom bez toho, aby toto rozdielne zaobchádzanie bolo odôvodnené objektívne odlišnými situáciami alebo naliehavými dôvodmi verejného záujmu, nesplnili povinnosti, ktoré im vyplývajú v súlade so zásadou voľného pohybu kapitálu.


title: Vec C-264/11 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  19. júla 2012 — Kaimer GmbH & Co. Holding KG, Sanha Kaimer GmbH & Co. KG, Sanha Italia Srl/Európska komisia (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartel — Sankcia — Odvetvie medených tvaroviek a tvaroviek zo zliatiny medi — Dôkazná hodnota vyhlásení v rámci politiky zhovievavosti)

text:
               29.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/14

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 19. júla 2012 — Kaimer GmbH & Co. Holding KG, Sanha Kaimer GmbH & Co. KG, Sanha Italia Srl/Európska komisia
   (Vec C-264/11 P) (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartel - Sankcia - Odvetvie medených tvaroviek a tvaroviek zo zliatiny medi - Dôkazná hodnota vyhlásení v rámci politiky zhovievavosti)
   2012/C 295/22
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Kaimer GmbH & Co. Holding KG, Sanha Kaimer GmbH & Co. KG, Sanha Italia Srl (v zastúpení: J. Brück, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: V. Bottka a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 24. marca 2011 — Kaimer a i./Komisia (T-379/06), ktorým Všeobecný súd čiastočne zamietol žalobu žalobkýň o neplatnosť rozhodnutia Komisie K(2006) 4180 z 20. septembra 2006 v konečnom znení týkajúceho sa konania podľa článku 81 Zmluvy ES a podľa článku 53 Dohody o EHP ohľadom kartelu v odvetví medených tvaroviek a tvaroviek zo zliatiny medi alebo subsidiárne zníženia pokuty uloženej žalobkyniam — Skreslenie dôkazov — Nesprávne posúdenie dôkaznej hodnoty vyhlásení v rámci politiky zhovievavosti — Porušenie článkov 6 a 47 Charty základných práv Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Kaimer GmbH & Co. Holding KG, Sanha Kaimer GmbH & Co. KG a Sanha Italia Srl sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.9.2011.


title: Vec C-390/07: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  10. decembra 2009 — Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Životné prostredie — Smernica 91/271/EHS — Čistenie komunálnych odpadových vôd — Článok 3 ods. 1 a 2, článok 5 ods. 1 až 3 a 5 a prílohy I a II — Neidentifikovanie citlivých oblastí — Pojem eutrofizácie — Kritériá — Dôkazné bremeno — Relevantný deň pre preskúmanie dôkazov — Zavedenie povinností zberu — Náročnejšie čistenie komunálnych odpadových vôd pochádzajúcich z veľkých aglomerácií)

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/4

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. decembra 2009 — Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-390/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Smernica 91/271/EHS - Čistenie komunálnych odpadových vôd - Článok 3 ods. 1 a 2, článok 5 ods. 1 až 3 a 5 a prílohy I a II - Neidentifikovanie citlivých oblastí - Pojem eutrofizácie - Kritériá - Dôkazné bremeno - Relevantný deň pre preskúmanie dôkazov - Zavedenie povinností zberu - Náročnejšie čistenie komunálnych odpadových vôd pochádzajúcich z veľkých aglomerácií)
   2010/C 24/05
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: S. Pardo Quintillán a H. van Vliet, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: C. Gibbs a V. Jackson, splnomocnení zástupcovia, D. Anderson QC a S. Ford, Barrister)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes a M. J. Lois, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Článok 3 ods. 1 a 2, článok 5 ods. 1, 2, 3 a 5 a príloha II smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd (Ú. v. ES L 135, s. 40; Mim. vyd. 15/002, s. 26) — Neidentifikovanie určitých oblastí, ktoré mali byť označené za citlivé z dôvodu eutrofizácie, a nerealizovanie prísnejšieho čistenia vypúšťaných komunálnych odpadových vôd z aglomerácií s ekvivalentom viac ako 10 000 obyvateľov do citlivých oblastí alebo do oblastí, ktoré mali byť identifikované ako citlivé

      Výrok rozsudku

               1.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska tým, že nerealizovalo prísnejšie čistenie vypúšťaných komunálnych odpadových vôd pochádzajúcich z Craigavonu (čističky v Ballynacor a Bullay’s Hill), ako aj z Magherafeltu, nesplnilo svoje povinnosti v zmysle článku 5 ods. 2, 3 a 5 smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd.

               2.

               Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska.

               4.

               Portugalská republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 283, 24.11.2007.


title: Vec C-419/13: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 22. januára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Art & Allposters International BV/Stichting Pictoright (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Duševné vlastníctvo — Autorské právo a s nimi súvisiace práva — Smernica 2001/29/ES — Článok 4 — Právo šírenia — Pravidlo vyčerpania — Pojem „objekt“ — Prenos vyobrazenia diela chráneného autorským právom z papierového plagátu na maliarske plátno — Nahradenie nosiča — Vplyv na vyčerpanie)

text:
               30.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/6

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 22. januára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Art & Allposters International BV/Stichting Pictoright
      (Vec C-419/13) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Duševné vlastníctvo - Autorské právo a s nimi súvisiace práva - Smernica 2001/29/ES - Článok 4 - Právo šírenia - Pravidlo vyčerpania - Pojem „objekt“ - Prenos vyobrazenia diela chráneného autorským právom z papierového plagátu na maliarske plátno - Nahradenie nosiča - Vplyv na vyčerpanie))
      (2015/C 107/07)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Art & Allposters International BV

         Žalovaná: Stichting Pictoright

         Výrok rozsudku

      Článok 4 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti sa má vykladať v tom zmysle, že pravidlo vyčerpania distribučného práva sa neuplatňuje na situáciu, ak sa po tom, čo bola rozmnoženina diela chráneného autorským právom uvedená na trh Európskej únie so súhlasom držiteľa autorských práv, nahradil jej nosič, napríklad, ak sa táto rozmnoženina nachádzajúca sa na papierovom plagáte preniesla na plátno a je znovu uvedená na trh v novej forme.

         (1)  Ú. v. EÚ C 325, 9.11.2013.


title: Vec T-182/09: Žaloba podaná 4. mája 2009 — Budapesti Erőmű/Komisia

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/52

         Žaloba podaná 4. mája 2009 — Budapesti Erőmű/Komisia
   (Vec T-182/09)
   2009/C 180/97
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Budapesti Erőmű Rt. (Budapešť, Maďarská republika) (v zastúpení: M. Powell, solicitor, C. Arhold, K. Struckmann a A. Hegyi, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej Komisie zo 4. júna 2008 vo veci štátnej pomoci C 41/05 v rozsahu, v akom sa týka PPA uzavretých žalobcom,

               —

               priznať žalobcovi nárok na náhradu trov konania,

               —

               prijať iné alebo ďalšie opatrenia, ktoré Súd prvého stupňa považuje za potrebné.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca sa domáha zrušenia rozhodnutia Komisie K(2008) 2223 v konečnom znení zo 4. júna 2008, ktoré vyhlásilo za nezlučiteľnú so spoločným trhom pomoc poskytnutú maďarskými orgánmi v prospech niektorých výrobcov elektrickej energie formou dlhodobých dohôd o nákupe elektrickej energie (Power Purchase Agreement, ďalej len „PPA“) uzatvorených pred pristúpením Maďarskej republiky k Európskej únii medzi prevádzkovateľom siete Magyar Villamos Müvek Rt. (ďalej len „MVM“) vlastneným maďarským štátom a týmito výrobcami [Štátna pomoc C 41/2005 (ex NN 49/2005) — Maďarské uviaznuté náklady]. Žalobca je v napadnutom rozhodnutí označený za príjemcu štátnej pomoci a uvedené rozhodnutie nariaďuje Maďarsku, aby vymohlo túto štátnu pomoc spolu s úrokmi od žalobcu.
   Svojim prvým žalobným dôvodom žalobca tvrdí, že Komisia sa nesprávne domnievala, že opatrenia musia byť posúdené v čase pristúpenia Maďarska k Európskej únii. Komisia mala namiesto toho posúdiť, či PPA obsahovali štátnu pomoc v súvislosti so skutkovými alebo právnymi okolnosťami, ktoré boli čase ich uzavretia. Žalobca okrem toho tvrdí, že Komisia porušila článok 87 ods. 1 ES a že sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď sa domnievala, že PPA poskytujú hospodársku výhodu. Žalobca navyše tvrdí, že Komisia nesprávne uplatnila zmluvu o pristúpení Maďarska, ako aj článok 1 písm. b) a v) nariadenia č. 659/1999 (1).
   Okrem toho žalobca tvrdí, že v rozpore s predpokladmi Komisie nedošlo k skresleniu hospodárskej súťaže a že príloha IV Zmluvy o pristúpení nestanovuje taxatívnym spôsobom všetky štátne pomoci, ktoré je možné považovať za existujúce pomoci, ale stanovuje len výnimku zo zásady, že všetky predprístupové opatrenia pomoci sú per se existujúce pomoci. Okrem toho žalobca tvrdí, že bol porušený článok 87 ods. 3 ES, keďže existujú výnimky zo štátnej pomoci na kombinovanú výrobu elektrickej energie, bol porušený článok 86 ods. 2 ES, článok 88 ods. 1 a 3 ES, ako aj článok 14 nariadenia č. 659/1999, čo sa týka vymáhania individuálnej existujúcej pomoci.
   Svojim druhým žalobným dôvodom žalobca tvrdí, že Komisia nemala právomoc na posúdenie dotknutých PPA, pretože boli uzavreté pred pristúpením Maďarska k Európskej únii.
   Žalobca svojim tretím žalobným dôvodom tvrdí, že Komisia porušila základné formálne náležitosti, ako je právo byť vypočutý a povinnosť vykonať náležité a nestranné preskúmanie. Žalobca navyše uvádza, že Komisia porušila podstatné formálne požiadavky, keď vykonala spoločné posúdenie PPA bez toho, aby sa zamerala na najdôležitejšie ustanovenia každého PPA samostatne. Podľa žalobcu mala Komisia na posúdenie, či PPA obsahujú štátnu pomoc, zistiť, či poskytujú výrobcom hospodársku výhodu a že preto je absolútne nevyhnutné preskúmať každý PPA samostatne. Okrem toho tvrdí, že posúdenie vykonané Komisiou bolo neprimerané pre správne posúdenie otázky, či veľké množstvo samostatných opatrení predstavuje štátnu pomoc. Ak môžu byť PPA považované za existujúce režimy štátnej pomoci, Komisia mala postupovať prostredníctvom konania o príslušných opatreniach podľa článku 88 ods. 1 ES a článku 18 nariadenia č. 659/1999.
   Svojim štvrtým žalobným dôvodom žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje povinnosť odôvodnenia, stanovenú článkom 253 ES.
   Napokon svojim piatym žalobným dôvodom žalobca tvrdí, že Komisia zneužila svoje právomoci, ktoré má podľa práva štátnej pomoci, keď v konaní podľa článku 88 ods. 2 ES prijala zamietavé rozhodnutie, ktorým stanovila povinnosť skončiť PPA bez toho, aby stanovila ich hospodársku výhodu.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339)


title: Vec F-26/11: Žaloba podaná 8. marca 2011 — ZZ/Rada

text:
               18.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/21

         Žaloba podaná 8. marca 2011 — ZZ/Rada
   (Vec F-26/11)
   2011/C 179/35
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia nezaradiť žalobcu do zoznamu osôb povýšených do platovej triedy AD13 pri povyšovaní v roku 2010, ako aj zaviazanie žalovanej na náhradu nemajetkovej ujmy, ktorú utrpel žalobca

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu nezaradiť žalobcu do zoznamu osôb povýšených do platovej triedy AD13 pri povyšovaní v roku 2010, ako toto rozhodnutie vyplýva z oznámenia zamestnancom č. 80/10 z 26. apríla 2010 a z oznámenia zamestnancom č. 81/10 z 26. mája 2010,

               —

               zrušiť v prípade potreby rozhodnutie menovacieho orgánu, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobcu,

               —

               zrušiť v prípade potreby rozhodnutie o povýšení úradníkov platovej triedy AD12 do platovej triedy AD13 pri povyšovaní v roku 2010 (oznámenie zamestnancom č. 80/10 z 26. apríla 2010 a oznámenie zamestnancom č. 81/10 z 26. mája 2010),

               —

               zaviazať žalovanú, aby žalobcovi zaplatila sumu 150 000 eur ako náhradu spôsobenej nemajetkovej ujmy,

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.


title: Vec F-122/05: Žaloba podaná  21. decembra 2005  – Economidis/Komisia

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/53

         Žaloba podaná 21. decembra 2005 – Economidis/Komisia
   (Vec F-122/05)
   (2006/C 60/98)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Ioannis Economidis (Woluwé-St-Etienne, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie, ktorým bol S. Hogan menovaný na pracovné miesto vedúceho oddelenia „RTD.F.5 – Biotechnológia a aplikovaná genomika“,

               —

               zrušiť rozhodnutie o zamietnutí kandidatúry žalobcu na toto pracovné miesto,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, ktorý je úradníkom Komisie, namieta zamietnutie svojej kandidatúry orgánom povereným menovaním na miesto vedúceho oddelenia „RTD.F.5 – Biotechnológia a aplikovaná genomika“ (oznámenie COM/R/7012/04).
   Na podporu svojich návrhov sa dovoláva nezákonnosti postupu prijímania do zamestnania, porušenia článku 29 ods. 1 a článku 31 Služobného poriadku, porušenia povinnosti odôvodniť rozhodnutie, ako aj na zrejmého omylu v posúdení.
   Žalobca konkrétne tvrdí, že:

               —

               orgán poverený menovaním tým, že neurčil platovú triedu obsadzovaného pracovného miesta, neinformoval uchádzačov dostatočne presným spôsobom o povahe podmienok požadovaných pre obsadenie pracovného miesta, aby im tým umožnil posúdiť, či podajú alebo nepodajú svoju kandidatúru,

               —

               odôvodnenie poskytnuté Komisiou nie je dostatočné, pretože neumožňuje ani žalobcovi preskúmať dôvodnosť rozhodnutia, ani sudcovi Spoločenstva vykonať súdnu kontrolu,

               —

               napadnuté rozhodnutia obsahujú zjavný omyl v posúdení v tom, že vybraný uchádzač nemal všetku požadovanú všeobecnú a osobitnú kvalifikáciu na rozdiel od žalobcu, ktorého profesijné skúsenosti dokazujú vysokú kompetenciu, najmä v oblasti manažmentu.


title: Vec T-224/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. októbra 2011 — Association belge des consommateurs test-achats/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Koncentrácie — Belgický energetický trh — Rozhodnutie vyhlasujúce koncentráciu za zlučiteľnú so spoločným trhom — Záväzky v priebehu prvej fázy preskúmania — Rozhodnutie, ktorým sa zamietlo čiastočné postúpenie preskúmania koncentrácie na vnútroštátne orgány — Žaloba o neplatnosť — Spotrebiteľské združenie — Záujem na konaní — Nezačatie konania o dôkladnom preskúmaní — Procesné práva — Neprípustnosť“ )

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. októbra 2011 — Association belge des consommateurs test-achats/Komisia
   (Vec T-224/10) (1)

   (Hospodárska súťaž - Koncentrácie - Belgický energetický trh - Rozhodnutie vyhlasujúce koncentráciu za zlučiteľnú so spoločným trhom - Záväzky v priebehu prvej fázy preskúmania - Rozhodnutie, ktorým sa zamietlo čiastočné postúpenie preskúmania koncentrácie na vnútroštátne orgány - Žaloba o neplatnosť - Spotrebiteľské združenie - Záujem na konaní - Nezačatie konania o dôkladnom preskúmaní - Procesné práva - Neprípustnosť)
   2011/C 347/48
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Association belge des consommateurs test-achats ASBL (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: A. Fratini a F. Filpo, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: N. Khan, A. Antoniadis a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Électricité de France (EDF) (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: pôvodne C. Lazarus, A. Amsellem a A. Fontanille, neskôr C. Lazarus a A. Creus Carreras, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutí Komisie K(2009) 9059 a K(2009) 8954 z 12. novembra 2009, jedného, ktorým sa vyhlasuje koncentrácia za zlučiteľnú so spoločným trhom (vec COMP/M.5549 — EDF/Segebel) na základe nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. ES L 24, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 40), a druhého, ktorým sa zamieta návrh príslušných belgických orgánov na čiastočné postúpenie tejto veci v súlade s článkom 9 tohto nariadenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Association belge des consommateurs test-achats ASBL znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

               3.

               Électricité de France (EDF) znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 31.7.2010.


title: Vec F-7/16: Žaloba podaná 4. februára 2016 – ZZ/Komisia

text:
               25.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/38

         Žaloba podaná 4. februára 2016 – ZZ/Komisia
   (Vec F-7/16)
   (2016/C 145/47)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: C. Mourato, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie o znížení sumy náhrady vyplácanej žalobcovi, ktorý bol zamestnaný na základe pracovnej zmluvy na dobu neurčitú podľa belgického práva, a o stanovení vymáhania nadmerne vyplatených súm

      Návrhy žalobcu

               —

               Ako hlavný návrh zrušenie záznamu Komisie (PMO) z 9. apríla 2015 (PMO) určeného žalobcovi, ako aj následných výplatných listín, ktorými sa uplatňuje, a pokiaľ je to potrebné, aj záznamu z 12. decembra 2014, ako aj následných výplatných listín, pokiaľ ide o prepočet jeho mesačnej náhrady, konkrétnejšie:

                           —

                           Záznamu z 9. apríla 2015 Európskej komisie (Úrad pre správu a úhradu individuálnych nárokov, PMO/1 – Odmeny a správa individuálnych peňažných nárokov) určeného žalobcovi,

                           —

                           Výplatných listín žalobcu 04/2015 a 06/2015 a nasledujúcich výplatných listín, ktoré obsahujú zrážku vo výške 208,30 € (kód DPN – Splácanie dlhu) a ďalších nasledujúcich výplatných listín,

                           —

                           Predbežného záznamu z 12. decembra 2014 Európskej komisie (Úrad pre správu a úhradu individuálnych nárokov, PMO/1 – Odmeny a správa individuálnych peňažných nárokov) určeného žalobcovi,

                           —

                           Výplatných listín žalobcu 12/2014 a 03/2015.

               —

               Subsidiárne zrušenie záznamov a výplatných listín v rozsahu, v akom sa nimi uplatňujú so spätnou účinnosťou zrážky z odmien poberaných žalobcom do 9. apríla 2015,

               —

               V každom prípade zaviazanie žalovanej na náhradu trov tohto konania.


title: Vec T-157/04: Žaloba podaná dňa 22. apríla 2004 Joel De Bry proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               26.6.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 168/12

         Žaloba podaná dňa 22. apríla 2004 Joel De Bry proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-157/04)
   (2004/C 168/22)
   Jazyk konania: francúzština
   Joel De Bry, bytom Woluwe-St-Lambert (Belgicko), zastúpený Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noel Louis a Etienne Marchal, advokátmi, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal 22. apríla 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie, ktorým sa vypracoval posudok o služobnom postupe žalobcu počas obdobia od 1. júla do 31. decembra 2002;

               —

               zaviazal žalovaného nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné argumenty
   Na podporu svojej žaloby žalobca predovšetkým uvádza, že bol hodnotený osobou s rovnakou triedou zaradenia ako má on sám, uchádzajúcou sa zároveň s ním o povýšenie. Táto skutočnosť zakladá, podľa žalobcu, u jeho hodnotiaceho konflikt záujmov. Hodnotiaci o tomto neinformoval, v rozpore s článkom 14 štatútu, orgán poverený menovaním.
   Žalobca ďalej tvrdí, že existuje nejednotnosť medzi hodnotením napadnutého posudku a ohodnotení, ktoré obdržal. Poukazuje tak na porušenie povinnosti odôvodniť rozhodnutie ako aj porušenie práv na obhajobu, najmä vo vzťahu k poznámke hodnotiaceho týkajúcej sa údajného nedodržiavania pracovného času zo strany žalobcu.


title: Vec T-237/11: Žaloba podaná 4. mája 2011 — Lidl Stiftung/ÚHVT — Lactimilk (BELLRAM)

text:
               9.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 204/25

         Žaloba podaná 4. mája 2011 — Lidl Stiftung/ÚHVT — Lactimilk (BELLRAM)
   (Vec T-237/11)
   2011/C 204/46
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemecko) (v zastúpení: T. Träger, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Lactimilk, SA (Madrid, Španielsko)

      Návrhy

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 1. marca 2011 vo veci R 1154/2009-4, a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „BELLRAM“ pre výrobky patriace do triedy 29 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 5 074 281.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: španielska obrazová ochranná známka „RAM“ č. 2414439 pre výrobky patriace do triedy 29, španielska obrazová ochranná známka „Ram“ č. 98550 pre výrobky patriace do triedy 29, španielska slovná ochranná známka „RAM“ č. 151890 pre výrobky patriace do triedy 29.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.
   V rámci prvého dôvodu žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore s článkom 63 ods. 2 a článkami 75 a 76 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva (ďalej len „NOZS“) a porušuje jej právo byť vypočutá, keďže odvolací senát nevyzval účastníkov konania, aby sa vyjadrili k jeho zámeru nahradiť príslušný namietaný zápis.
   Vo svojom druhom žalobnom dôvode žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 41 NOZS v spojitosti s pravidlom 15 ods. 2 písm. f) vykonávacieho nariadenia, keďže odvolací senát zohľadnil výrobky, ktoré v oznámení o námietke a v rámci lehoty na podanie námietky neboli riadne označené.
   Vo svojom treťom žalobnom dôvode žalobkyňa uvádza, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 42 ods. 2, článok 42 ods. 3 a článok 15 NOZS, keďže odvolací senát riadne neposúdil rozsah zapísaných výrobkov vo vzťahu k predloženým dôkazom o používaní.
   Vo svojom štvrtom žalobnom dôvode žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 76 NOZS v spojitosti s pravidlom 50 ods. 1 a pravidlom 19 ods. 1 a 3 vykonávacieho nariadenia, keďže odvolací senát nesprávne zohľadnil vyššiu rozlišovaciu spôsobilosť skoršej ochrannej známky.
   Nakoniec v rámci piateho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 8 ods. 1 písm. b) NOZS, keďže sa odvolací senát nesprávne domnieval, že medzi výrobkami existuje veľká podobnosť. Pokiaľ ide o podobnosť označení, odvolací senát neusúdil, že označenia nie sú podobné alebo sú len vzdialene podobné, vzhľadom na jednotnú povahu „BELLRAM“ v španielskom jazyku. Označenia „BELLRAM“ a „RAM“ nie sú zameniteľné, pretože výrobky si sú len vzdialene podobné a označenia nie sú podobné alebo sú len vzdialene podobné.


title: Vec T-374/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. júla 2011 — Aldi Einkauf/ÚHVT — Illinois Tools Works (TOP CRAFT) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky TOP CRAFT — Skoršie národné obrazové ochranné známky Krafft — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] — Riadne používanie skorších ochranných známok — Článok 43 ods. 2 nariadenia č. 40/94 (teraz článok 42 ods. 2 nariadenia č. 207/2009) a pravidlo 22 nariadenia (ES) č. 2868/95“ ]

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/32

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2011 — Aldi Einkauf/ÚHVT — Illinois Tools Works (TOP CRAFT)
   (Vec T-374/08) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky TOP CRAFT - Skoršie národné obrazové ochranné známky Krafft - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] - Riadne používanie skorších ochranných známok - Článok 43 ods. 2 nariadenia č. 40/94 (teraz článok 42 ods. 2 nariadenia č. 207/2009) a pravidlo 22 nariadenia (ES) č. 2868/95)
   2011/C 252/74
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemecko) (v zastúpení: N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks a C. Fürsen, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: R. Pethke, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Illinois Tools Works, Inc. (Glenview, Spojené štáty)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 25. júna 2008 (vec R 952/2007-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Illinois Tools Works, Inc., a Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 25. júna 2008 (vec R 952/2007-2) týkajúce sa námietkového konania medzi Illinois Tools Works, Inc., a Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 313, 6.12.2008.


title: Vec F-78/13: Žaloba podaná 23. augusta 2013 — ZZ/ESVČ

text:
               5.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 291/7

         Žaloba podaná 23. augusta 2013 — ZZ/ESVČ
   (Vec F-78/13)
   2013/C 291/09
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: J.-N. Louis, A. Coolen a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o preložení žalobcu zo zastúpenia v Burundi do sídla ESVČ v Bruseli

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie vysokej zástupkyne Európskej únie z 15. júla 2013, že žalobca bude v záujme služby s okamžitou účinnosťou preložený na pracovné miesto MDR.C v Bruseli,

               —

               určiť, že ESVČ sa prijatím napadnutého rozhodnutia dopustila nadväzujúcich chýb v službe, a že tieto chyby zakladajú zodpovednosť Únie,

               —

               určiť, že napadnuté rozhodnutie spôsobuje žalobcovi a jeho manželke vážnu ujmu,

               —

               úradne to zaznamenať,

               —

               zaviazať ESVČ na náhradu trov konania.


title: Vec C-418/04: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  13. decembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 79/409/EHS — Ochrana voľne žijúceho vtáctva — Články 4 a 10 — Prebratie a uplatňovanie — IBA 2000 — Hodnota — Kvalita údajov — Kritériá — Miera voľnej úvahy — Smernica 92/43/EHS — Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín — Článok 6 — Prebratie a uplatňovanie)

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/3

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 13. decembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko
   (Vec C-418/04) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 79/409/EHS - Ochrana voľne žijúceho vtáctva - Články 4 a 10 - Prebratie a uplatňovanie - IBA 2000 - Hodnota - Kvalita údajov - Kritériá - Miera voľnej úvahy - Smernica 92/43/EHS - Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín - Článok 6 - Prebratie a uplatňovanie)
   (2008/C 51/06)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Doherty a M. van Beek, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Írsko (v zastúpení: D. O'Hagan, splnomocnení zástupca, E. Cogan, Barrister, G. Hogan SC)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovaného: Helénska republika (v zastúpení: E. Skandalou, splnomocnená zástupkyňa), Španielske kráľovstvo, (v zastúpení: N. Díaz Abad, splnomocnená zástupkyňa)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článkov 4 a 10 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (Ú. v. ES L 103, s. 1; Mim. vyd. 15/001, s. 98) – Porušenie článku 6 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102)
   Výrok rozsudku

               1.

               Írsko si tým, že:

                           —

                           od 6. apríla 1981 neklasifikovalo v súlade s článkom 4 ods. 1 a 2 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva, zmenenej a doplnenej smernicou Komisie 97/49/ES z 29. júla 1997, všetky územia, ktoré sú podľa počtu a veľkosti najvhodnejšie pre druhy uvedené v prílohe I tejto smernice, s výnimkou území určených na zabezpečenie ochrany husi bieločelej grónskej (Anser albifrons flavirostris), ako aj pre pravidelne sa vyskytujúce sťahovavé druhy, ktoré nie sú uvedené v prílohe I, s výnimkou území určených na zabezpečenie ochrany cíbika chochlatého (Vanellus vanellus), kalužiaka červenonohého (Tringa totanus), močiarnice mekotavej (Gallinago gallinago) a hvizdáka veľkého (Numenius arquata),

                           —

                           od 6. apríla 1981 nezabezpečilo uplatnenie ustanovení článku 4 ods. 4 prvej vety smernice 79/409, zmenenej a doplnenej smernicou 97/49, na oblasti vyžadujúce si klasifikáciu ako osobitne chránené územia podľa uvedenej smernice,

                           —

                           úplne a správne neprebralo a neuplatňovalo ustanovenia článku 4 ods. 4 druhej vety smernice 79/409, zmenenej a doplnenej smernicou 97/49,

                           —

                           neprijalo všetky potrebné opatrenia na dosiahnutie súladu s ustanoveniami článku 6 ods. 2 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín, pokiaľ ide o všetky osobitne chránené územia klasifikované podľa článku 4 ods. 1 smernice 79/409, zmenenej a doplnenej smernicou 97/49, alebo uznané podľa článku 4 ods. 2 tejto smernice,

                           —

                           neprijalo všetky potrebné opatrenia na dosiahnutie súladu s ustanoveniami článku 6 ods. 2 smernice 92/43, pokiaľ ide o použitie všetkých lokalít, ktoré majú spadať do pôsobnosti tohto článku, na rekreačné účely,

                           —

                           neprijalo všetky potrebné opatrenia na dosiahnutie súladu s ustanoveniami článku 6 ods. 3 a 4 smernice 92/43, pokiaľ ide o plány,

                           —

                           neprijalo všetky potrebné opatrenia na dosiahnutie súladu s ustanoveniami článku 6 ods. 3 smernice 92/43, pokiaľ ide o povolenie projektov akvakultúry,

                           —

                           neprijalo všetky potrebné opatrenia na dosiahnutie súladu s ustanoveniami článku 6 ods. 2 až 4 smernice 92/43, pokiaľ ide o údržbu odvodňovacích kanálov na osobitne chránenom území Glen Lough, a

                           —

                           neprijalo všetky potrebné opatrenia na dosiahnutie súladu s ustanoveniami článku 10 smernice 79/409, zmenenej a doplnenej smernicou 97/49,

                     nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 4 ods. 1, 2 a 4 a článku 10 smernice 79/409, zmenenej a doplnenej smernicou 97/49, ako aj z článku 6 ods. 2 až 4 smernice 92/43.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Írsko je povinné nahradiť trovy konania.

               4.

               Helénska republika a Španielske kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 8.1.2005.


title: Vec T-275/09: Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. júla 2011 — Sepracor Pharmaceuticals/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Humánne lieky — Účinná látka eszopiclone — Povolenie na uvedenie na trh — Neuznanie kvality novej účinnej látky — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Neprípustnosť“ )

text:
               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/17

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. júla 2011 — Sepracor Pharmaceuticals/Komisia
   (Vec T-275/09) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Humánne lieky - Účinná látka eszopiclone - Povolenie na uvedenie na trh - Neuznanie kvality novej účinnej látky - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť)
   2011/C 282/31
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd (Dublin, Írsko) (v zastúpení: I. Dodds-Smith, solicitor, D. Anderson, QC, a J. Stratford, barrister)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne A. Sipos, neskôr M. Wilderspin a M. Šimerdová, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť rozhodnutia, ktoré obsahoval list Komisie žalobkyni zo 6. mája 2009 v rámci konania o povolenie na uvedenie na trh liečiva Lunivia, v rozsahu, v akom sa týka kvalifikácie účinnej látky eszopiclone

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Sepracor Pharmaceuticals (Ireland) Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 220, 12.9.2009.


title: Vec T-649/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. októbra 2015 – TrekStor/ÚHVT (SmartTV Station) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SmartTV Station — Absolútne dôvody zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Článok 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 23. októbra 2015 – TrekStor/ÚHVT (SmartTV Station)
   (Vec T-649/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SmartTV Station - Absolútne dôvody zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Článok 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 414/34)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: TrekStor Ltd (Hong-Kong, Čína) (v zastúpení: O. Spieker a M. Alber, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne M. Fischer, neskôr G. Schneider a A. Schifko, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 1. októbra 2013 (vec R 128/2013-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia SmartTV Station ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               TrekStor Ltd znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

      (1)  Ú. v. EÚ C 39, 8.2.2014.


title: Vec T-120/10: Žaloba podaná 8. marca 2010 — ClientEarth a i./Komisia

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/42

         Žaloba podaná 8. marca 2010 — ClientEarth a i./Komisia
   (Vec T-120/10)
   2010/C 134/71
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ClientEarth (Londýn, Spojené kráľovstvo), Transport & Environment (Brusel, Belgicko), European Environmental Bureau (Brusel, Belgicko) a BirdLife International (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Hockman QC, barrister)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcov

               —

               určiť, že žalovaná porušila nariadenie (ES) č. 1049/2001 (1) a nariadenie (ES) 1367/2006 (2),

               —

               určiť, že dôvody na odmietnutie prístupu k dokumentu podľa článku 4 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1049/2001 musia byť oznámené písomnou odpoveďou v lehote stanovenej v rámci dvojstupňového správneho konania, alebo nemôžu byť použité ako dôvody na uplatnenie výnimky, na ktorú je možné sa odvolávať v rámci zákonnej obrany, a nemôžu byť ani súdom preskúmané,

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie z 9. februára 2010 [SG.E3/MM/psi-Ares (2010)70321], ktorým Komisia oznámila svoj úmysel neposkytnúť žalobcom prístup k niektorým dokumentom obsahujúcim informácie o životnom prostredí,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť bezodkladne a bez ďalších úprav v súlade s článkom 10 nariadenia (ES) č. 1049/2001 poskytnúť prístup ku všetkým požadovaným dokumentom označeným počas jej preskúmania žiadosti z 15. októbra 2009, a potvrdzujúcej žiadosti zo 17. decembra 2009 a ku všetkým dokumentom vyhotoveným počas preskúmania, a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania žalobcov, vrátane trov konania prípadných vedľajších účastníkov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobcovia v súlade s článkom 263 ZFEÚ domáhajú zrušenia rozhodnutia Komisie z 9. februára 2010, ktorým žalovaná oznámila svoj úmysel neposkytnúť žalobcom prístup k niektorým dokumentom obsahujúcim informácie o životnom prostredí týkajúce sa emisií skleníkových plynov pochádzajúcich z výroby biopalív, ktoré Komisia pripravila a/alebo použila podľa smernice 2009/28/ES (3).
   Žalobcovia na podporu svojej žaloby uvádzajú tieto dôvody:

               Po prvé tvrdia, že došlo k porušeniu článku 8 nariadenia (ES) č. 1049/2001 tým, že im nebol v stanovenej lehote poskytnutý prístup k dokumentom ani oznámené dôvody jeho odmietnutia. Žiadosť bola predložená 15. októbra 2009. Žalovaná rozhodla o čiastočnom zamietnutí žiadosti, pričom poskytla štyri dokumenty a odmietla prístup k približne dvesto dokumentom. Žalobcovia napadli dôvody zamietnutia žiadosti. Dňa 9. februára 2010, v deň uplynutia lehoty stanovenej v nariadení Komisia odmietla poskytnúť prístup k zvyšným dokumentom a neoznámila ani žiadne platné dôvody neposkytnutia prístupu.

               Po druhé tvrdia, že bol porušený článok 7 ods. 1 a článok 8 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1049/2001 tým, že im neboli oznámené podrobné dôvody s ohľadom na odmietnutie prístupu ku každému jednotlivému dokumentu. Na to, aby sa mohla uplatniť výnimka, musia byť podrobné dôvody zamietnutia prístupu ku každému jednotlivému dokumentu oznámené písomnou odpoveďou v stanovenej lehote. Dňa 9. februára 2010, v deň uplynutia lehoty stanovenej v nariadení Komisia odmietla poskytnúť zvyšné dokumenty a neuviedla ani podrobné dôvody odmietnutia prístupu, ako to vyžaduje nariadenie a judikatúra.

               Okrem toho sa žalobcovia odvolávajú na porušenie článku 4 nariadenia (ES) č. 1049/2001 pre nevykonanie konkrétneho a samostatného posúdenia obsahu každého dokumentu. Komisia je povinná vykonať konkrétne a samostatné posúdenie obsahu každého dokumentu pri určení, či sa na dokument alebo niektorú jeho časť vzťahuje výnimka zo všeobecného pravidla, podľa ktorého by všetky dokumenty mali byť prístupné. Dňa 9. februára 2010, v deň uplynutia lehoty stanovenej v nariadení Komisia pripustila, že toto preskúmanie sa voči požadovaným dokumentom nevykonalo, a v rozsahu v akom sa vykonalo, nebolo žalobcom sprístupnené.

               Navyše žalobcovia tvrdia, že neoprávneným uplatnením výnimky podľa článku 4 ods. 3 došlo k porušeniu článku 4 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1049/2001 a článku 6 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1367/2006. Komisia pôvodne uplatnila výnimku podľa článku 4 ods. 3 na približne dvesto dokumentov. Dňa 9. februára 2010, v deň uplynutia lehoty stanovenej v nariadení, Komisia dokumenty nesprístupnila. Na uplatnenie výnimky podľa článku 4 ods. 3 však Komisia musí preukázať, že zverejnenie dokumentu alebo v ňom uvedenej informácie by mohlo vážne narušiť jej rozhodovací proces. Žalobcovia tvrdia, že dokumenty obsahujúce informácie o životnom prostredí týkajúce sa emisií do životného prostredia by vážne nenarušili rozhodovací proces Komisie a že v rozsahu, v akom by sa na takýto dokument alebo informáciu mohla uplatniť výnimka, vždy prevažuje verejný záujem na jeho zverejnení.

               Žalobcovia zároveň tvrdia, že došlo k porušeniu článku 4 ods. 6 nariadenia (ES) č. 1049/2001 z dôvodu neupravenia dokumentov. Ak Komisia odmietne zverejniť požadované dokumenty, musí zvážiť prípadnú úpravu tých častí, na ktoré by sa vzťahovala výnimka, a uvoľniť na zverejnenie zostávajúce časti dokumentov. Žalobcovia tvrdia, že Komisia nezvážila a nevykonala úpravu, a teda odmietla prístup k informáciám alebo častiam dokumentov, ktoré mali byť sprístupnené.

               Napokon žalobcovia tvrdia, že žalovaná porušila článok 4 ods. 7 nariadenia (ES) č. 1049/2001 tým, že nestanovila obdobie, v priebehu ktorého sa uplatňuje výnimka podľa článku 4 ods. 3. Ak Komisia odmietne predložiť požadované dokumenty alebo ich časti, musí stanoviť obdobie, v priebehu ktorého sa uplatňuje výnimka. Žalobcovia tvrdia, že Komisia nezvážila ani nestanovila obdobie, v priebehu ktorého je možné dovolávať sa inak platného nároku na uplatnenie výnimky.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 264, s. 13).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES (Ú. v. EÚ L 140, s. 16).


title: Vec T-548/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  26. novembra 2012 — MIP Metro/ÚHVT — Real Seguros (real,- QUALITY) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Výmaz skorších národných ochranných známok — Zastavenie konania“ )

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/47

         Uznesenie Všeobecného súdu z 26. novembra 2012 — MIP Metro/ÚHVT — Real Seguros (real,- QUALITY)
   (Vec T-548/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Výmaz skorších národných ochranných známok - Zastavenie konania)
   2013/C 26/93
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: J.-C. Plate a R. Kaase, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Real Seguros, SA (Porto, Portugalsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. augusta 2011 (vec R 114/2011-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Real Seguros, SA a MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Účastníci konania znášajú svoje vlastné trovy konania pred Všeobecným súdom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 7.1.2012.


title: Vec T-324/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  2. októbra 2009 — Estónsko/Komisia [ Poľnohospodárstvo — Spoločná organizácia trhov — Prechodné opatrenia, ktoré majú byť prijaté z dôvodu pristúpenia nových členských štátov — Nariadenie (ES) č. 832/2005 stanovujúce prechodné opatrenia v sektore cukru — Žaloba o neplatnosť — Kolegialita — Pojem zásoby — Okolnosti, za ktorých sa vytvorili zásoby — Odôvodnenie — Riadna správa veci verejných — Dobrá viera — Zákaz diskriminácie — Právo vlastniť majetok — Proporcionalita ]

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/37

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 2. októbra 2009 — Estónsko/Komisia
   (Vec T-324/05) (1)

   („Poľnohospodárstvo - Spoločná organizácia trhov - Prechodné opatrenia, ktoré majú byť prijaté z dôvodu pristúpenia nových členských štátov - Nariadenie (ES) č. 832/2005 stanovujúce prechodné opatrenia v sektore cukru - Žaloba o neplatnosť - Kolegialita - Pojem ‚zásoby‘ - Okolnosti, za ktorých sa vytvorili zásoby - Odôvodnenie - Riadna správa veci verejných - Dobrá viera - Zákaz diskriminácie - Právo vlastniť majetok - Proporcionalita“)
   2009/C 282/69
   Jazyk konania: estónčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Estónska republika (v zastúpení: L. Uibo, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne L. Visaggio a E. Randvere, neskôr T. van Rijn, H. Tserepa-Lacombe a E. Randvere, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Lotyšská republika (v zastúpení pôvodne E. Balode-Buraka, L. Ostrovska a K. Drēviņa, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie nariadenia Komisie (ES) č. 832/2005 z 31. mája 2005 o určení nadbytočných množstiev cukru, izoglukózy a fruktózy pre Českú republiku, Estónsko, Cyprus, Lotyšsko, Litvu, Maďarsko, Maltu, Poľsko, Slovinsko a Slovensko (Ú. v. EÚ L 138, s. 3)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Estónska republika je povinná nahradiť trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vznikli Komisii Európskych spoločenstiev.

               3.

               Lotyšská republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 271, 29.10.2005.


title: Vec C-263/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta Domstolen (Švédsko) 19. júna 2008 – Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening/Stockholms kommun

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/34

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Högsta Domstolen (Švédsko) 19. júna 2008 – Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening/Stockholms kommun
   (Vec C-263/08)
   (2008/C 209/51)
   Jazyk konania: švédčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Högsta Domstolen
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Djurgården-Lilla Värtans Miljöskyddsförening

      Druhý účastník odvolacieho konania: Stockholms kommun genom dess marknämnd
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa bod 10 prílohy II smernice Rady 85/337/EHS (1) vykladať tak, že zahŕňa vodohospodárske činnosti, pri ktorých sa odvádza prenikajúca podzemná voda z tunela vysokonapäťového elektrického vedenia a spätne privádza do pôdy alebo horniny s cieľom nahradiť prípadný úbytok podzemných vôd, vrátane výstavby a prevádzkovania zariadení na odvádzanie a privádzanie vody?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Vyžaduje článok 10a smernice o posudzovaní vplyvov na životné prostredie, podľa ktorého musí mať dotknutá verejnosť za určitých podmienok právo domáhať sa preskúmania rozhodnutia súdom alebo iným nezávislým a nestranným orgánom, a teda právo napadnúť hmotno-právnu a procesnú zákonnosť rozhodnutia, aj to, aby dotknutá verejnosť bola oprávnená napadnúť rozhodnutie súdu o vydaní povolenia v prípade, ak dotknutá verejnosť mala možnosť zúčastniť sa na súdnom konaní o vydaní povolenia a vyjadriť sa k veci?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú a druhú prejudiciálnu otázku: Majú sa článok 1 ods. 2, článok 6 ods. 4 a článok 10a smernice o posudzovaní vplyvov na životné prostredie vykladať tak, že členský štát môže stanoviť rozličné požiadavky vo vzťahu k dotknutej verejnosti v zmysle článku 6 ods. 4, resp. článku 10a, v dôsledku ktorých malé združenia na ochranu životného prostredia pôsobiace na miestnej úrovni sú oprávnené zúčastniť sa na rozhodovacom konaní podľa článku 6 ods. 4 v prípade projektov, ktoré majú pravdepodobne závažné vplyvy na životné prostredie v oblasti, v ktorej združenie pôsobí, avšak nie sú oprávnené podať opravný prostriedok v zmysle článku 10a?

      (1)  Smernica Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248).


title: Vec C-80/05 P: Odvolanie podané dňa 18. februára 2005 (faxom/e-mailom zo 16. februára 2005): Glunz AG a OSB Deutschland GmbH proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (štvrtá rozšírená komora) z 1. decembra 2004 vo veci T-27/02, Kronofrance S.A. proti Komisii Európskych spoločenstiev, podporovanej Glunz AG a OSB Deutschland GmbH

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/16

         Odvolanie podané dňa 18. februára 2005 (faxom/e-mailom zo 16. februára 2005): Glunz AG a OSB Deutschland GmbH proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (štvrtá rozšírená komora) z 1. decembra 2004 vo veci T-27/02, Kronofrance S.A. proti Komisii Európskych spoločenstiev, podporovanej Glunz AG a OSB Deutschland GmbH
   (Vec C-80/05 P)
   (2005/C 106/31)
   Jazyk konania: nemčina
   Glunz AG a OSB Deutschland GmbH podali dňa 18. februára 2005 (faxom/e-mailom zo 16. februára 2005) odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (štvrtá rozšírená komora) z 1. decembra 2004 vo veci T-27/02, Kronofrance S.A. proti Komisii Európskych spoločenstiev, podporovanej Glunz AG a OSB Deutschland GmbH. Odvolateľa zastupuje Dr. Hans-Jörg Niemeyer, Rechtsanwalt, z advokátskej kancelárie Hengeler Mueller, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (štvrtá rozšírená komora) z 1. decembra 2004 vo veci T-27/02 (1) a žalobu zamietol,

               2.

               eventuálne zrušil napadnutý rozsudok a vec vrátil Súdu prvého stupňa,

               3.

               zaviazal žalovaného v konaní na prvom stupni nahradiť trovy konania.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Napadnutý rozsudok Súdu prvého stupňa má byť zrušený z týchto dôvodov:

               —

               Súd porušil článok 87 ods. 3 ES tým, že nesprávne vyložil multisektoriálny rámec regionálnej pomoci na podporu veľkých investičných zámerov a nerešpektoval pri tom právo voľnej úvahy, ktoré má Komisia pri formulovaní a použití tohto rámca Spoločenstva. Navyše je ekonomické hodnotenie Súdu, podľa ktorého pomoc pri klesajúcom trhu jednoznačne vytvára značné riziká skreslenia hospodárskej súťaže, aj keď v predmetnom sektore nie je nadbytok kapacít, nesprávne.

               —

               Súd priznal žalobcovi aktívnu legitimáciu na podanie žaloby na základe chybného výkladu článku 230 ods. 4 ES a pripustil tým žalobu. Žalobca nie je spornou pomocou priamo a osobne dotknutý, lebo medzi ním a odvolateľom neexistuje súťažný vzťah.

               —

               Súd porušil článok 64 rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev. Mal opatreniami na zabezpečenie priebehu konania lepšie objasniť skutkový stav veci, aby zistil skutočnosti, ktoré majú zakladať aktívnu legitimáciu žalobcu.

               —

               Súd porušil článok 230 ods. 2 ES tým, že vo svojom rozsudku išiel nad rámec žalobných dôvodov uvedených v žalobe.

      (1)  Ú. v. ES C 31, 5.2.2005.


title: Vec C-222/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením College van Beroep voor het bedrijfsleven zo 17. mája 2005, ktorý súvisí s konaním: 1. J. van der Weerd, 2. Maatschap Van der Bijl, 3. J. W. Schoonhoven proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením College van Beroep voor het bedrijfsleven zo 17. mája 2005, ktorý súvisí s konaním: 1. J. van der Weerd, 2. Maatschap Van der Bijl, 3. J. W. Schoonhoven proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Vec C-222/05)
   (2005/C 193/21)
   Jazyk konania: holandčina
   College van Beroep voor het bedrijfsleven (Holandsko) podal uznesením zo 17. mája 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: 1. J. van der Weerd, 2. Maatschap Van der Bijl, 3. J. W. Schoonhoven proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 20. mája 2005.
   College van Beroep voor het bedrijfsleven žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1)

               Existuje podľa práva Spoločenstva povinnosť ex offo preskúmať dôvody, ktoré sú odvodené zo smernice 85/511/EHS (1), t. j. preskúmať dôvody, ktoré nepatria do základu sporu?

               2)

               V prípade kladnej odpovede na otázku 1:
               Má povinnosť členských štátov, vyplývajúca z článku 11 ods. 1 prvej zarážky v spojení s článkom 13 ods. 1 druhej zarážky smernice 85/511/EHS, zabezpečiť, aby laboratórne vyšetrenia na dôkaz slintačky a krívačky boli vykonávané v národnom laboratóriu, ktoré je uvedené v prílohe B smernice 85/511/EHS, priamy účinok?

               3.

                           a)

                           Má sa článok 11 ods. 1 smernice 85/511/EHS vykladať v tom zmysle, že z okolnosti, že výskyt slintačky a krívačky bol zistený laboratóriom, ktoré nie je uvedené v prílohe B smernice 85/511/EHS, sa majú vyvodiť právne dôsledky?

                           b)

                           V prípade kladnej odpovede na otázku 3 a):
                           Je cieľom článku 11 ods. 1 smernice 85/511/EHS ochrana záujmov jednotlivcov ako sú žalobcovia v konaní vo veci samej? Ak nie, môžu sa jednotlivci ako sú žalobcovia v konaní vo veci samej odvolávať na prípadné porušenie povinností vyplývajúcich orgánom členských štátov z týchto ustanovení?

                           c)

                           V prípade, že z odpovede na otázku 3 b) vyplynie, že sa jednotlivci môžu odvolávať na článok 11 ods. 1 smernice 85/511/EHS:
                           Aké právne dôsledky treba vyvodiť zo zistenia výskytu slintačky a krívačky laboratóriom, ktoré nie je uvedené v prílohe B smernice 85/511/EHS?

               4.

               Má sa príloha B smernice 85/511/EHS so zreteľom na ustanovenia článkov 11 a 13 tejto smernice vykladať v tom zmysle, že uvedenie „Centraal Diergeneeskundig Instituut, Lelystad“ sa môže alebo musí vzťahovať aj na ID-Lelystad B.V.?

               5.

               V prípade, že z odpovedí na predchádzajúce otázky vyplynie, že výskyt slintačky a krívačky môže byť zistený laboratóriom, ktoré nie je uvedené v prílohe B smernice 85/511/EHS, alebo že príloha B smernice sa má vykladať v tom zmysle, že uvedenie „Centraal Diergeneeskundig Instituut, Lelystad“ sa môže alebo musí vzťahovať aj na ID-Lelystad B.V.:
               Má sa smernica 85/511/EHS vykladať v tom zmysle, že stanovuje, že vnútroštátny správny orgán poverený rozhodovaním je viazaný výsledkami vyšetrenia laboratória, ktoré je uvedené v prílohe B smernice 85/511/EHS, alebo ak z odpovede na otázku 3 a) vyplynie, že správny orgán môže svoje opatrenia na boj proti slintačke a krívačke opierať aj o výsledky laboratória, ktoré nie je uvedené v prílohe B smernice 85/511/EHS, je viazaný výsledkami posledne menovaného laboratória, alebo patrí určenie jeho právomocí do procesnej autonómie členského štátu, a sudca, ktorý ma rozhodovať v konaní vo veci samej, má preskúmať, či príslušné ustanovenia platia nezávisle od toho, či laboratórne vyšetrenia sa vykonávajú na základe povinností práva Spoločenstva alebo vnútroštátneho práva, ako aj či uplatnenie vnútroštátneho rámca procesného práva veľmi nesťažujú alebo prakticky neznemožňujú vykonanie právnych predpisov Spoločenstva?

               6.

               V prípade, že z odpovede na otázku 5 vyplynie, že viazanosť vnútroštátnych orgánov výsledkom laboratória je stanovená smernicou 85/511/EHS:
               Sú vnútroštátne orgány bezpodmienečne viazané výsledkami vyšetrenia, uskutočneného laboratóriom na dôkaz slintačky a krívačky? Ak nie, aký priestor pre voľnú úvahu ponecháva smernica 85/511/EHS vnútroštátnym orgánom?

      (1)  Smernica Rady 85/511/EHS z 18. novembra 1985, ktorou sa zavádzajú opatrenia spoločenstva na kontrolu slintačky a krívačky (Ú. v. ES L 315, s. 11)


title: Vec C-504/15: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. apríla 2016 – (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Frosinone – Taliansko) – trestné konanie proti Antoniovi Paolovi Contimu (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Zhodné prejudiciálne otázky — Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ — Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb — Hazardné hry — Rozsudok Súdneho dvora, ktorým bola vyhlásená za nezlučiteľnú s právom Únie vnútroštátna právna úprava o koncesiách na činnosti zberu stávok — Reorganizácia systému prostredníctvom nového výberového konania — Bezodplatné postúpenie užívania hmotného a nehmotného majetku držaného vo vlastníctve a predstavujúceho sieť riadenia a zberu stávkových hier — Obmedzenie — Naliehavé dôvody všeobecného záujmu — Proporcionalita)

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/12

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. apríla 2016 – (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Frosinone – Taliansko) – trestné konanie proti Antoniovi Paolovi Contimu
   (Vec C-504/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Zhodné prejudiciálne otázky - Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa - Slobodné poskytovanie služieb - Hazardné hry - Rozsudok Súdneho dvora, ktorým bola vyhlásená za nezlučiteľnú s právom Únie vnútroštátna právna úprava o koncesiách na činnosti zberu stávok - Reorganizácia systému prostredníctvom nového výberového konania - Bezodplatné postúpenie užívania hmotného a nehmotného majetku držaného vo vlastníctve a predstavujúceho sieť riadenia a zberu stávkových hier - Obmedzenie - Naliehavé dôvody všeobecného záujmu - Proporcionalita))
   (2016/C 270/15)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Frosinone

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Antonio Paolo Conti

      Výrok

   Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia reštriktívnemu vnútroštátnemu ustanoveniu, ako je ustanovenie vo veci samej, ktoré stanovuje koncesionárovi hazardných hier povinnosť bezodplatne postúpiť právo na používanie hmotného a nehmotného majetku držaného vo vlastníctve, ktorý tvorí sieť riadenia a zberu stávkových hier, pri ukončení činnosti z dôvodu uplynutia konečného termínu platnosti koncesie, v rozsahu v akom toto obmedzenie zachádza nad rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie cieľa, ktorý toto ustanovenie sleduje, čo prislúcha posúdiť vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 406, 7.12.2015.


title: Vec T-549/12: Uznesenie Všeobecného súdu z  3. septembra 2013 — Nemeco/ÚHVT — Coca-Cola (NU)

text:
               16.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 336/30

         Uznesenie Všeobecného súdu z 3. septembra 2013 — Nemeco/ÚHVT — Coca-Cola (NU)
   (Vec T-549/12) (1)

   2013/C 336/65
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 2.3.2013.


title: Vec C-194/08: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  1. júla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof — Rakúsko) — Susanne Gassmayr/Bundesminister für Wissenschaft und Forschung (Sociálna politika — Smernica 92/85/EHS — Vykonanie opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a zdravia tehotných a dojčiacich pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode v práci — Článok 5 ods. 3 a článok 11 body 1 až 3 — Priamy účinok — Tehotná pracovníčka oslobodená od práce počas tehotenstva — Pracovníčka na materskej dovolenke — Právo na vyplácanie príplatku za služobnú pohotovosť)

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/4

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 1. júla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof — Rakúsko) — Susanne Gassmayr/Bundesminister für Wissenschaft und Forschung
   (Vec C-194/08) (1)

   (Sociálna politika - Smernica 92/85/EHS - Vykonanie opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a zdravia tehotných a dojčiacich pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode v práci - Článok 5 ods. 3 a článok 11 body 1 až 3 - Priamy účinok - Tehotná pracovníčka oslobodená od práce počas tehotenstva - Pracovníčka na materskej dovolenke - Právo na vyplácanie príplatku za služobnú pohotovosť)
   2010/C 234/06
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Susanne Gassmayr

      Žalovaný: Bundesminister für Wissenschaft und Forschung

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verwaltungsgerichtshof — Výklad článku 11 bodov 1, 2 a 3 smernice Rady 92/85/EHS z 19. októbra 1992 o zavedení opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok (Ú. v. ES L 348, s. 1; Mim. vyd. 05/002, s. 110) — Priamy účinok — Nárok pracovníčky na zachovanie vyplácania nepaušálneho príplatku za služobnú pohotovosť mimo pracovnej doby počas dôb zákazu výkonu práce tehotných pracovníčok a/alebo počas materskej dovolenky („Journaldienstzulage“)

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 11 body 1 až 3 smernice Rady 92/85/EHS z 19. októbra 1992 o zavedení opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok (desiata samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) má priamy účinok a spôsobuje vznik práv v prospech jednotlivcov, ktoré si títo jednotlivci môžu uplatniť voči členskému štátu, ktorý neprebral túto smernicu do vnútroštátneho práva alebo ktorý ju prebral nesprávne, pričom tieto práva je vnútroštátny súd povinný chrániť.

               2.

               Článok 11 bod 1 smernice 92/85 sa má vykladať v tom zmysle, že v rozpore s ním nie je vnútroštátna právna úprava stanovujúca, že tehotná pracovníčka dočasne oslobodená od práce z dôvodu svojho tehotenstva má právo na odmenu ekvivalentnú priemernej mzde, ktorú dostávala počas referenčného obdobia predchádzajúceho jej tehotenstvu, s výnimkou príplatku za služobnú pohotovosť.

               3.

               Článok 11 body 2 a 3 smernice 92/85 sa má vykladať v tom zmysle, že v rozpore s ním nie je vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje, že pracovníčka na materskej dovolenke má právo na odmenu ekvivalentnú priemernej mzde, ktorú dostávala počas referenčného obdobia predchádzajúceho začiatku jej materskej dovolenky, s výnimkou príplatku za služobnú pohotovosť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 197, 2.8.2008.


title: Vec C-228/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg (Nemecko) 19. mája 2006 – Mehmet Soysal, Cengiz Salkim, Ibrahim Savatli/Spolková republika Nemecko, prizvaný: Bundesagentur für Arbeit (Spolková pracovná agentúra)

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg (Nemecko) 19. mája 2006 – Mehmet Soysal, Cengiz Salkim, Ibrahim Savatli/Spolková republika Nemecko, prizvaný: Bundesagentur für Arbeit (Spolková pracovná agentúra)
   (Vec C-228/06)
   (2006/C 190/13)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Oberverwaltungsgericht Berlin-Brandenburg
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Mehmet Soysal, Cengiz Salkim, Ibrahim Savatli

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Prizvaný: Bundesagentur für Arbeit (Spolková pracovná agentúra)
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Treba článok 41 ods. 1 dodatkového protokolu k Asociačnej dohode medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom z 23. novembra 1970 (1) vykladať tak, že obmedzením voľného pohybu služieb je, ak turecký štátny príslušník, ktorý pracuje ako vodič nákladného vozidla prihláseného v Nemecku pre turecký podnik medzinárodnej prepravy, musí mať pre cestu do Nemecka schengenské vízum podľa § 4 ods. 1, § 6 AufenthG (zákon o pobyte cudzincov) z 30. júla 2004 a článku 1 ods. 1 nariadenia (ES) 539/2001 (2), zatiaľ čo v momente vstupu dodatkového protokolu do platnosti mohol pricestovať do Spolkovej republiky Nemecko bez víza?

               2.

               Ak na prvú otázku odpovie Súdny dvor kladne, musí byť článok 41 ods. 1 dodatkového protokolu vykladaný tým spôsobom, že v prvom bode uvedený turecký štátny príslušník nepotrebuje pre vstup na územie Nemecka vízum?

      (1)  Ú. v. ES L 293, s. 4; Mim. vyd. 02/001, s. 192.

      (2)  Ú. v. ES L 81, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 65.


title: Vec C-189/11: Žaloba podaná 20. apríla 2011 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/16

         Žaloba podaná 20. apríla 2011 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-189/11)
   2011/C 186/27
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Lozano Palacios a C. Soulay, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že:

                           —

                           uplatňovalo osobitnú úpravu týkajúcu sa cestovných kancelárií v niektorých prípadoch, keď cestovné služby boli predané inej osobe než cestujúcemu,

                           —

                           vylúčilo z uplatňovania uvedenej osobitnej úpravy predaje verejnosti zo strany malých cestovných kancelárií vystupujúcich pod svojím vlastným menom zájazdov organizovaných veľkými cestovnými kanceláriami,

                           —

                           povolilo cestovným kanceláriám za určitých podmienok uvádzať na faktúre celkovú čiastku nezodpovedajúcu DPH skutočne vyberanej od zákazníka a povolilo zákazníkom v okamihu, keď sa stávajú platiteľmi dane, odpočítať túto celkovú čiastku od splatnej DPH, a

                           —

                           povolilo cestovným kanceláriám v prípade, keď sa odvolávajú na osobitnú úpravu, určiť globálne daňový základ tejto dane pre každé zdaňovacie obdobie,

                     nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 306 až 310, 226, 168, 169 a 73 smernice Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia zastáva názor, že uplatňovanie osobitnej úpravy týkajúcej sa cestovných kancelárií zo strany Španielskeho kráľovstva takým spôsobom, že táto osobitná úprava sa neobmedzovala na služby cestujúcim, ako stanovuje smernica, ale že pokrývala tiež operácie uskutočňované medzi cestovnými kanceláriami, porušuje ustanovenia právnej úpravy v oblasti DPH.
   Okrem toho, vylúčenie z tejto osobitnej úpravy predajov pre verejnosť zo strany malých cestovných kancelárií vystupujúcich pod svojím vlastným menom zájazdov organizovaných veľkými cestovnými kanceláriami, smernica ani neupravuje, keďže tieto činnosti podľa Komisie nepochybne spadajú medzi činnosti, na ktoré sa vzťahuje osobitná úprava.
   Komisia zastáva názor, že smernicu o DPH porušujú tiež španielske právne predpisy, ktoré povoľujú cestovným kanceláriám bez toho, aby to malo nejaké opodstatnenie v smernici, uvádzať na faktúre celkovú čiastku DPH nezodpovedajúcu DPH skutočne vyberanej od zákazníka, ako aj predpisy, ktoré povoľujú zákazníkom v okamihu, keď sa stávajú platiteľmi dane, odpočítať túto celkovú čiastku od splatnej DPH, a aj predpisy umožňujúce cestovným kanceláriám v prípade, keď sa odvolávajú na osobitnú úpravu, určiť globálne daňový základ tejto dane pre každé zdaňovacie obdobie.

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec C-580/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 17. novembra 2016 – Firma Hans Bühler KG

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 17. novembra 2016 – Firma Hans Bühler KG
   (Vec C-580/16)
   (2017/C 078/12)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Firma Hans Bühler KG

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 141 písm. c) smernice 2006/112/ES (1), od ktorého závisí – podľa článku 42 (v spojení s článkom 197) smernice 2006/112 – neuplatnenie článku 41 ods. 1 tejto smernice, vykladať v tom zmysle, že podmienka, ktorá je tam uvedená, nie je splnená, keď je zdaniteľná osoba usadená a evidovaná na účely dane z pridanej hodnoty v tom členskom štáte, z ktorého odosiela alebo prepravuje tovar, a to aj v prípade, keď táto zdaniteľná osoba používa na konkrétne nadobudnutie tovaru v rámci Spoločenstva identifikačné číslo pre DPH iného členského štátu?

               2.

               Treba články 42 a 265 v spojení s článkom 263 smernice 2006/112/ES vykladať v tom zmysle, že len súhrnný výkaz podaný v stanovenej lehote vedie k neuplatniteľnosti článku 41 ods. 1 tejto smernice?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec C-172/16: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 21. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Düsseldorf – Nemecko) – Ljiljana Kammerer, Frank Kammerer/Swiss International Air Lines AG

text:
               5.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 454/20

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 21. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Düsseldorf – Nemecko) – Ljiljana Kammerer, Frank Kammerer/Swiss International Air Lines AG
      (Vec C-172/16) (1)

      (2016/C 454/38)
      Jazyk konania: nemčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 211, 13.6.2016.


title: Vec F-133/06: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 4. novembra 2008 – Marcuccio/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Návrh na vrátenie osobných vecí — Rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti v inom jazyku ako materinskom jazyku úradníka — Oneskorená žaloba — Zjavná neprípustnosť)

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/45

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 4. novembra 2008 – Marcuccio/Komisia
   (Vec F-133/06) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Návrh na vrátenie osobných vecí - Rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti v inom jazyku ako materinskom jazyku úradníka - Oneskorená žaloba - Zjavná neprípustnosť)
   (2009/C 6/90)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)
   Predmet veci
   Na jednej strane zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým sa zamieta žiadosť žalobcu o doručenie do jeho súčasného bydliska hnuteľných vecí predtým ponechaných v služobnom byte, ktorý mu bol pridelený v Angole, a na druhej strane žaloba o náhradu škody
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Luigi Marcuccio je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 22.9.2007, s. 18.


title: Vec C-133/10: Žaloba podaná 15. marca 2010 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo

text:
               5.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/15

         Žaloba podaná 15. marca 2010 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-133/10)
   2010/C 148/23
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: V. Peere a K. Walkerová, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2005/81/ES z 28. novembra 2005, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 80/723/EHS o transparentnosti finančných vzťahov medzi členskými štátmi a verejnoprávnymi podnikmi a finančnej transparentnosti určitých podnikov (1), a v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice 2005/81/ES uplynula 19. decembra 2006. Ku dňu podania tejto žaloby však žalovaný ešte neprijal všetky opatrenia potrebné na prebratie smernice, alebo v každom prípade o nich neinformoval Komisiu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 312, s. 47.


title: Vec F-78/06: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 19. decembra 2006 – Suhadolnik/Súdny dvor (Úradníci — Prijímanie do zamestnania — Vymenovanie — Skúšobná lehota — Úradník v skúšobnej lehote — Vymenovanie do stálej služby — Zaradenie do platovej triedy a platového stupňa — Prechodné opatrenia podľa prílohy XIII služobného poriadku — Prípustnosť žaloby)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/49

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 19. decembra 2006 – Suhadolnik/Súdny dvor
   (Vec F-78/06) (1)

   (Úradníci - Prijímanie do zamestnania - Vymenovanie - Skúšobná lehota - Úradník v skúšobnej lehote - Vymenovanie do stálej služby - Zaradenie do platovej triedy a platového stupňa - Prechodné opatrenia podľa prílohy XIII služobného poriadku - Prípustnosť žaloby)
   (2006/C 331/110)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Simona Suhadolnik (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: S. Rodrigues, A. Jaume a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaný: Súdny dvor Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Schauss, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Arpio a I. Sulce, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Jednak zrušenie rozhodnutia Súdneho dvora z 22. júla 2005 o vymenovaní žalobkyne do stálej služby a jej zaradení do platovej triedy podľa článku 12 ods. 3 prílohy XIII služobného poriadku a platového stupňa podľa nového znenia článku 32 služobného poriadku a jednak žiadosť o preradenie, ako aj návrh na náhradu škody
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 237, 30.9.2006, s. 17.


title: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 15. decembra 2004 vo veci C-272/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof): Hauptzollamt Neubrandenburg proti Jens Christian Siig (Colný kódex Spoločenstva — Vznik colného dlhu — Režim dočasného použitia — Výmena ťahača návesov)

text:
               19.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/8

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   z 15. decembra 2004
   vo veci C-272/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof): Hauptzollamt Neubrandenburg proti Jens Christian Siig (1)

   (Colný kódex Spoločenstva - Vznik colného dlhu - Režim dočasného použitia - Výmena ťahača návesov)
   (2005/C 45/15)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-272/03, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Bundesfinanzhof (Nemecko) z 13. mája 2003 a doručený 24. júna 2003 Súdnemu dvoru, ktorý súvisí s konaním: Hauptzollamt Neubrandenburg proti Jens Christian Siig, podnikajúci pod obchodným menom „Internatiole Transport“ Export-Import, Súdny dvor (piata komora), v zložení: predsedkyňa piatej komory R. Silva de Lapuerta, sudcovia C. Gulmann a R. Schintgen (spravodajca), generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 15. decembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Články 718 ods. 3 písm. d) a 670 písm. p), nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993 zavádzajúceho ustanovenia pre vykonávanie nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 ustanovujúceho colný kódex Spoločenstva, treba vykladať tak, že zakazujú použitie ťahača návesov registrovaného mimo colného územia Spoločenstva na prepravu návesu z miesta v rámci colného územia Spoločenstva, kde je naložený, na iné miesto v rámci colného územia Spoločenstva, kde je odstavený len nato, aby bol neskôr iným ťahačom návesov prepravený k príjemcovi tovaru, ktorý má sídlo mimo colného územia Spoločenstva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 213, 6.9.2003


title: Vec C-477/10 P: Odvolanie podané 27. septembra 2010 : Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) zo 7. júla 2010 vo veci T-111/07, Agrofert Holding a.s./Európska komisia

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/22

         Odvolanie podané 27. septembra 2010: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) zo 7. júla 2010 vo veci T-111/07, Agrofert Holding a.s./Európska komisia
   (Vec C-477/10 P)
   ()
   2010/C 328/39
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: B. Smulders, P. Costa de Oliveira, V. Bottka, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Agrofert Holding a.s., Švédske kráľovstvo, Fínska republika, Dánske kráľovstvo, Polski Koncern Naftowy Orlen SA

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka sa domáha, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu (prvá komora) zo 7. júla 2010 vo veci T-111/07, Agrofert Holding a.s./Komisia,

               —

               s konečnou platnosťou rozhodol o veciach, ktoré sú predmetom tohto odvolania a

               —

               zaviazal žalobcu vo veci T-111/07, aby nahradil trovy konania, ktoré Komisii vzniknú v tejto veci a v tomto odvolacom konaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Toto odvolanie sa týka výkladu výnimiek z práva na prístup k dokumentom súvisiacich s a) ochranou účelu inšpekcií, vyšetrovania a kontroly (ďalej len „výnimka vyšetrovania“), b) ochranou obchodných záujmov fyzickej alebo právnickej osoby (ďalej len „výnimka obchodných záujmov“), c) ochranou rozhodovacieho procesu Komisie (ďalej len „výnimka rozhodovacieho procesu“) a d) ochranou právneho poradenstva (ďalej len „výnimka právneho poradenstva“). Tieto výnimky sú uvedené v článku 4 ods. 2 tretej zarážke, článku 4 ods. 2 prvej zarážke, článku 4 ods. 3 druhom pododseku a v článku 4 ods. 2 druhej zarážke nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (1) (ďalej len „nariadenie 1049/2001“).
   Konkrétne sa toto odvolanie týka uplatnenia týchto výnimiek na dokumenty v spise Komisie týkajúcom sa kontroly fúzií podľa nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 (2) (ďalej len „nariadenie o fúziách“).
   Komisia zastáva názor, že Všeobecný súd sa v napadnutom rozsudku dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri výklade uvedených výnimiek, keď neprihliadol na špecifické znaky postupov v práve hospodárskej súťaže a záruky, ktoré nariadenie o fúziách ponúka podnikom zúčastneným na konaní o fúzii. Všeobecný súd vo svojom rozsudku najmä nevytvoril skutočnú a harmonickú rovnováhu medzi dvoma právnymi režimami, ktoré sa mohli uplatniť v tejto veci. Namiesto toho nesprávne interpretoval pravidlá o prístupe k dokumentom, a tým znemožnil uplatnenie pravidiel fúzií.
   Prvá otázka predložená Súdnemu dvoru sa týka rozsahu povinnosti služobného tajomstva stanovenej v nariadení o fúziách a článku 339 ZFEÚ na účely rozsahu výnimiek z práva na prístup, najmä výnimiek „vyšetrovania“ a „obchodných záujmov“.
   Druhá otázka predložená Súdnemu dvoru sa týka záveru Všeobecného súdu, že v tejto veci neexistovali nijaké mimoriadne okolnosti, ktoré by viedli k odmietnutiu prístupu k dokumentom a že Komisia nebola povinná konkrétne a individuálne preskúmať každý požadovaný dokument a podrobne odôvodniť zamietnutie v súvislosti s obsahom každého požadovaného dokumentu.
   Tretia otázka sa týka reštriktívneho výkladu výnimky „vyšetrovania“, podľa ktorého sa táto výnimka neuplatňuje po tom, čo Komisia prijme rozhodnutie o ukončení správneho konania o kontrole fúzií.
   Štvrtá otázka predložená Súdnemu dvoru sa týka rozsahu povinnosti odôvodnenia na účely preukázania rizika zverejnenia najmä pri ochrane „obchodných záujmov“, „rozhodovacieho procesu“ a „právneho poradenstva“.
   Piata a posledná otázka sa týka výkladu pravidiel týkajúcich sa čiastočného prístupu. Komisia zastáva názor, že na to, aby mohla efektívne viesť šetrenia v oblasti fúzií, musí dodržiavať povinnosti, ktoré jej ukladá nariadenie o fúziách, najmä povinnosti súvisiace so služobným tajomstvom, bez ohľadu na to, že jej rozhodnutie je konečné. Okrem toho podľa judikatúry, ak procesné predpisy upravujúce určitú oblasť činnosti poskytujú ochranu niektorým dokumentom, napríklad interným dokumentom Komisie, treba uznať, že na také dokumenty sa vzťahuje všeobecná domnienka zákazu prístupu podľa nariadenia 1049/2001. Rozsudok Všeobecného súdu spochybnil spôsobilosť Komisie viesť šetrenia v tento oblasti, ako aj práva jednotlivých účastníkov konania, ktorí jej predložili dokumenty a cieľom tohto odvolania je umožniť Súdnemu dvoru, aby objasnil správny prístup.
   Komisia preto podáva toto odvolanie, aby Súdny dvor mal možnosť rozhodnúť o zásadných otázkach, ktoré rozsudok Všeobecného súdu vyvolal a aby prijal koherentný a jednotný výklad dvoch dotknutých právnych nástrojov.

      (1)  Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. ES L 24, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 40.)