title: Rozsudok Súdneho dvora z 19. júna 2015 vo veci E-19/14 – Dozorný úrad EZVO/Nórske kráľovstvo (Nevykonanie rozsudku Súdneho dvora o určení nesplnenia povinností členským štátom – článok 33 SCA – Opatrenia na vykonanie rozsudku Súdneho dvora)

text:
               7.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 3/4

         ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA
   z 19. júna 2015
   vo veci E-19/14
   Dozorný úrad EZVO/Nórske kráľovstvo
   (Nevykonanie rozsudku Súdneho dvora o určení nesplnenia povinností členským štátom – článok 33 SCA – Opatrenia na vykonanie rozsudku Súdneho dvora)
   (2016/C 3/05)
   Vo veci E-19/14, Dozorný úrad EZVO/Nórske kráľovstvo – ŽIADOSŤ, aby súd vyhlásil, že Nórske kráľovstvo si tým, že neprijalo v stanovenej lehote opatrenia potrebné na zabezpečenie súladu s rozsudkom zo 16. júla 2012 vo veci E-9/11 Dozorný úrad EZVO/Nórsko, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 33 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení Dozorného úradu a súdneho dvora, súd v zložení Carl Baudenbacher, predseda a sudca spravodajca, Per Christiansen a Páll Hreinsson, sudcovia, vyniesli 19. júna 2015 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Súd EZVO týmto:

               1.

               Vyhlasuje, že Nórske kráľovstvo si tým, že ku dňu uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku, ktoré zaslal Dozorný úrad EZVO Nórskemu kráľovstvu podľa článku 31 ods. 2 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, neprijalo opatrenia potrebné na zabezpečenie súladu s rozsudkom Súdu EZVO zo 16. júla 2012 vo veci E-9/11 Dozorný úrad EZVO/Nórske kráľovstvo, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 33 danej dohody.

               2.

               Nariaďuje Nórskemu kráľovstvu uhradiť trovy tohto konania.


title: Vec C-101/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Cluj (Rumunsko) 19. februára 2016 – SC Paper Consult SRL/Direcția Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca, Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bistrița Năsăud

text:
               17.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Cluj (Rumunsko) 19. februára 2016 – SC Paper Consult SRL/Direcția Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca, Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bistrița Năsăud
   (Vec C-101/16)
   (2016/C 175/09)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Cluj

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: SC Paper Consult SRL

      Odporcovia: Direcția Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca, Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bistrița Năsăud

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni smernica 2006/112/ES (1) vnútroštátnemu právnemu predpisu, na základe ktorého sa zdaniteľnej osobe zamieta právo na odpočítanie DPH, a to s odôvodnením, že subjekt na vstupe, ktorý vyhotovil faktúru, kde sa uvádzajú výdavky a DPH, vyhlásila daňová správa za nečinného platiteľa dane?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku, bráni smernica 2006/112/ES, za podmienok uvedených v prvej otázke, vnútroštátnemu právnemu predpisu, na základe ktorého daňovému orgánu stačí, aby mohol zamietnuť právo na odpočítanie DPH, ak sa v sídle Agenția Națională de Administrare Fiscală vyvesí zoznam platiteľov dane vyhlásených za nečinných a zároveň sa tento zoznam uverejní na internetovej stránke Agenția Națională de Administrare Fiscală v sekcii Informácie verejnosti – Informácie o hospodárskych subjektoch?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec T-254/16: Žaloba podaná 19. mája 2016 – Steel Invest & Finance (Luxembourg)/Komisia

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/42

         Žaloba podaná 19. mája 2016 – Steel Invest & Finance (Luxembourg)/Komisia
   (Vec T-254/16)
   (2016/C 251/48)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Steel Invest & Finance (Luxembourg) SA (Strassen, Luxembursko) (v zastúpení: E. van den Broucke, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               konštatoval, že Európska komisia sa dopustila viacerých zjavne nesprávnych posúdení a porušila svoju povinnosť odôvodniť kvalifikáciu existencie zvýhodnenia na základe pôžičky, ktorú poskytol Foreign Strategic Investment Holding spoločnosti Steel Invest & Finance (Luxemburg) ako v rámci analýzy porovnateľnosti pôžičiek Sumitomo a Rabobank tak aj v rámci uplatnenia Oznámenia z roku 2008 o referenčných sadzbách,

         subsidiárne:

               —

               konštatoval, že Európska komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia zlučiteľnosti pôžičky, ktorú poskytol Foreign Strategic Investment Holding spoločnosti Steel Invest & Finance (Luxemburg), pretože sa domnievala, že Oznámenie z roku 2009 o stanovení dočasného rámca pre opatrenia štátnej pomoci na podporu prístupu k financovaniu v období súčasnej finančnej a hospodárskej krízy sa neuplatní,

         v každom prípade z tohto dôvodu:

               —

               rozhodol, že článok 1 písm. e) rozhodnutia Európskej komisie C(2016) 94 z 20. januára 2016 a štátnej pomoci SA.33926 2013/C poskytnutej Belgickom v prospech Duferco je neplatný,

               —

               rozhodol, že články 2 až 4 rozhodnutia v rozsahu v akom sa týkajú pôžičky, ktorú poskytol Foreign Strategic Investment Holding spoločnosti Steel Invest & Finance (Luxemburg) sú neplatné,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na neexistencii výhody poskytnutej pôžičkou Foreign Strategic Investment Holding spoločnosti Steel Invest & Finance (Luxemburg) a na nesprávnom posúdení, ktorého sa mala dopustiť Komisia tým, že považovala predmetnú pôžičku za štátnu pomoc.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení, ktorého sa mala dopustiť Komisia pokiaľ išlo o uplatnenie Oznámenia – Dočasného rámca Spoločenstva pre opatrenia štátnej pomoci na podporu prístupu k financovaniu v období súčasnej finančnej a hospodárskej krízy (Ú. v. EÚ C 83, 2009, s. 1).


title: Vec T-161/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 22. septembra 2015 – First Islamic Investment Bank/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Nesprávne posúdenie — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obhajobu — Právo na účinnú súdnu ochranu — Proporcionalita“)

text:
               9.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/22

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. septembra 2015 – First Islamic Investment Bank/Rada
   (Vec T-161/13) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Nesprávne posúdenie - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obhajobu - Právo na účinnú súdnu ochranu - Proporcionalita“))
   (2015/C 371/24)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: First Islamic Investment Bank Ltd (Labuan, Malajzia) (v zastúpení: B. Mettetal a C. Wucher-North, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: Á. de Elera-San Miguel Hurtado a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Rady 2012/829/SZBP z 21. decembra 2012, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 356, s. 71) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1264/2012 z 21. decembra 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 356, s. 55) a návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie ponechať reštriktívne opatrenia týkajúce sa žalobkyne

      Výrok rozsudku

               1.

               Zrušujú sa, v rozsahu, v akom sa týkajú First Islamic Investment Bank Ltd:

                           —

                           bod I prílohy rozhodnutia Rady 2012/829/SZBP z 21. decembra 2012, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu,

                           —

                           bod I prílohy vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1264/2012 z 21. decembra 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               First Islamic Investment Bank znáša polovicu svojich trov konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli Rade Európskej Únie. Rada znáša polovicu svojich vlastných trov konania a je povinná nahradiť polovicu trov, ktoré vznikli First Islamic Investment Bank.

      (1)  Ú. v. EÚ C 141, 18.5.2013.


title: Vec C-20/12: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  20. júna 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif — Luxembursko) — Elodie Giersch, Benjamin Marco Stemper, Julien Taminiaux, Xavier Renaud Hodin, Joëlle Hodin/Luxemburské veľkovojvodstvo [Voľný pohyb osôb — Rovnosť zaobchádzania — Sociálne výhody — Nariadenie (EHS) č. 1612/68 — Článok 7 ods. 2 — Finančná podpora na vysokoškolské štúdium — Podmienka bydliska v členskom štáte poskytujúcom podporu — Zamietnutie poskytnutia podpory študentom, ktorí sú občanmi Únie, ale nemajú bydlisko v dotknutom členskom štáte, ktorých otec alebo matka v uvedenom členskom štáte pracuje ako cezhraničný pracovník — Nepriama diskriminácia — Odôvodnenie — Cieľ zvýšiť podiel rezidentov, ktorí sú držiteľmi vysokoškolského diplomu — Primeranosť — Proporcionalita]

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/24

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 20. júna 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif — Luxembursko) — Elodie Giersch, Benjamin Marco Stemper, Julien Taminiaux, Xavier Renaud Hodin, Joëlle Hodin/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-20/12) (1)

   (Voľný pohyb osôb - Rovnosť zaobchádzania - Sociálne výhody - Nariadenie (EHS) č. 1612/68 - Článok 7 ods. 2 - Finančná podpora na vysokoškolské štúdium - Podmienka bydliska v členskom štáte poskytujúcom podporu - Zamietnutie poskytnutia podpory študentom, ktorí sú občanmi Únie, ale nemajú bydlisko v dotknutom členskom štáte, ktorých otec alebo matka v uvedenom členskom štáte pracuje ako cezhraničný pracovník - Nepriama diskriminácia - Odôvodnenie - Cieľ zvýšiť podiel rezidentov, ktorí sú držiteľmi vysokoškolského diplomu - Primeranosť - Proporcionalita)
   2013/C 225/39
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal administratif

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Elodie Giersch, Benjamin Marco Stemper, Julien Taminiaux, Xavier Renaud Hodin, Joëlle Hodin

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo

      Za účasti: Didier Taminiaux

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal administratif (Luxembursko) — Výklad článku 7 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 1612/68 z 15. októbra 1968 o slobode pohybu pracovníkov v rámci spoločenstva (Ú. v. EÚ L 257, s. 2; Mim. vyd. 05/001; s. 15) — Prípustnosť vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá podmieňuje finančnú pomoc na vysokoškolské štúdiá podmienkou bydliska, ktorá sa uplatňuje tak na vnútroštátnych študentov, ako aj na študentov, ktorí sú príslušníkmi iného členského štátu — Sociálna výhoda v zmysle už citovaného nariadenia — Rozdielne zaobchádzanie medzi deťmi vnútroštátnych pracovníkov a deťmi migrujúcich pracovníkov — Odôvodnenie

      Výrok rozsudku

   Článok 7 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 1612/68 z 15. októbra 1968 o slobode pohybu pracovníkov v rámci spoločenstva, zmeneného a doplneného smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004, sa má vykladať v tom zmysle, že mu v zásade odporuje právna úprava členského štátu, o akú ide vo veci samej, ktorá podmieňuje poskytnutie finančnej podpory na vysokoškolské štúdium bydliskom študenta v tomto členskom štáte a stanovuje rozdielne zaobchádzanie s osobami, ktoré bývajú v dotknutom členskom štáte, a osobami, ktoré v tomto členskom štáte nebývajú a sú deťmi cezhraničných pracovníkov vykonávajúcich činnosť v uvedenom členskom štáte, predstavujúce nepriamu diskrimináciu.
   Hoci cieľ zvýšiť podiel rezidentov, ktorí sú držiteľmi vysokoškolského diplomu, aby sa tak podporil rozvoj hospodárstva toho istého členského štátu, predstavuje legitímny cieľ, ktorým takéto rozdielne zaobchádzanie možno odôvodniť, a hoci podmienka bydliska, akú stanovuje vnútroštátna právna úprava vo veci samej, je vhodná na zabezpečenie dosiahnutia uvedeného cieľa, takáto podmienka presahuje to, čo je na dosiahnutie ňou sledovaného cieľa nevyhnutné, keďže bráni tomu, aby sa zohľadnili iné prvky potenciálne preukazujúce skutočnú úroveň väzby žiadateľa o uvedenú finančnú podporu so spoločnosťou alebo s trhom práce dotknutého členského štátu, ako napríklad skutočnosť, že jeden z rodičov, ktorý má voči študentovi naďalej vyživovaciu povinnosť, je cezhraničným pracovníkom, ktorý má v tomto členskom štáte dlhodobé zamestnanie a už v ňom značne dlhý čas pracoval.

      (1)  Ú. v. EÚ C 98, 31.3.2012.


title: Vec T-327/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. decembra 2015 – Compagnie des fromages & Richesmonts/ÚHVT – Grupo Lactalis Iberia (Zobrazenie motívu červenobielej čipky) („Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Spoločenstva zobrazujúca motív červenobielej čipky — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/45

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. decembra 2015 – Compagnie des fromages & Richesmonts/ÚHVT – Grupo Lactalis Iberia (Zobrazenie motívu červenobielej čipky)
   (Vec T-327/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Spoločenstva zobrazujúca motív červenobielej čipky - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 027/55)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Compagnie des fromages & Richesmonts (Puteaux, Francúzsko) (v zastúpení: T. Mollet-Viéville a T. Cuche, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne V. Melgar, neskôr J. Crespo Carillo, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Grupo Lactalis Iberia SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: D. Masson, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. marca 2014 (R 1295/2012-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásení neplatnosti medzi Grupo Lactalis Iberia SA a Compagnie des fromages & Richesmonts

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Compagnie des fromages & Richesmonts je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 21.7.2014.


title: Vec C-312/08: Uznesenie predsedu piatej komory Súdneho dvora z  2. apríla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

text:
               18.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 167/7

         Uznesenie predsedu piatej komory Súdneho dvora z 2. apríla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-312/08) (1)

   2009/C 167/15

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 30.8.2008.


title: Vec T-425/17: Žaloba podaná 3. júla 2017 – Capo d’Anzio/Komisia

text:
               21.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 277/57

         Žaloba podaná 3. júla 2017 – Capo d’Anzio/Komisia
   (Vec T-425/17)
   (2017/C 277/82)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Capo d’Anzio SpA (Anzio, Taliansko) (v zastúpení: S. Carloni, avvocato)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               na základe článku 263 ZFEÚ zrušil rozhodnutie Komisie C(2017) 2953 final z 28. apríla 2017 týkajúce sa vrátenia sumy 193 120 eur (spolu s úrokmi z omeškania), ktorá bola predtým poskytnutá žalobkyni ako predbežné financovanie v rámci dohody o grante LIFE10 ENV/IT/000369 — LCA4PORTS.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza:

               1.

               Dňa 14. októbra 2011 podpísala spoločnosť Capo d’Anzio dohodu o grante LIFE10 ENV/IT/000369, na základe ktorej jej Európska komisia poskytla grant (vo výške 45,94 % z celkovej sumy, maximálnej do výšky 485 300 eur) v rámci návrhu štúdie týkajúcej sa environmentálnej udržateľnosti plánovaného rozvoja Porto di Anzio (prístav Anzio) podľa projektu výstavby, obnovy a rozšírenia schváleného príslušnými verejnoprávnymi orgánmi.

               2.

               V priebehu výkonu činností stanovených projektom Komisia konštatovala, hoci na začiatku boli dodržané zmluvné a zákonné pravidlá v celom rozsahu, nesplnenie určitých formálnych požiadaviek, čo ju viedlo k prerušeniu projektu a neskôr k tomu, že napadnutým rozhodnutím požadovala vrátenie poskytnutých súm.

               3.

               Žalobkyňa namieta porušenie pravidiel upravených v článku 11 a nasl. spoločných ustanovení, ktoré upravujú postupy, ktoré treba dodržať v prípade prerušenia projektu a následného ukončenia dohody o grante a v prípade požadovania vrátenia súm predbežného financovania.

               4.

               Komisia v prejednávanom prípade uznáva, že obdržala oznámenia od spoločnosti Capo d’Anzio, ktoré preukazovali, že jej ekonomické a finančné ťažkosti sú len dočasné, a v ktorých bolo výslovne uvedené, že tieto ťažkosti vyplývajú z protiprávnych konaní a skutočností, na ktoré nemala vplyv.

               5.

               Capo d’Anzio konzistentne a svedomito tieto ťažkosti, ktoré jej nemožno pričítať, oznamovala, pričom nakoniec v memorande z 2. novembra 2015 a v následnom memorande zo 7. decembra 2015 žiadala, aby sa na tieto ťažkosti pri prijímaní rozhodnutí súvisiacich so zmluvou prihliadlo a požiadala o stretnutie na účely vysvetlenia svojich dôvodov, pričom sa výslovne zaviazala, že v každom prípade vráti sumy predbežného financovania v prípade, ak by nakoniec nebola schopná dodať požadovanú správu o projekte.

               6.

               Komisia namiesto toho, aby zohľadnila poskytnuté odôvodnenia a vyžiadala si ďalšie vysvetlenia na to, aby žalobkyni umožnila uplatniť svoje právo na obranu, ktorého sa dovolávala, uplatnila všeobecné ustanovenia a správanie Capo d’Anzio dala na roveň so zavineným nesplnením povinností.

               7.

               Spoločnosť Capo d’Anzio mala mať nárok na požadované stretnutie s Komisiou na preukázanie toho, že sa nedopustila zavineného nesplnenia povinností a uplatniť tak svoje právo, aby ju nepriaznivo neovplyvnila situácia, ktorú jej nemožno pripísať.

               8.

               Správanie Komisie tak viedlo k obmedzeniu práv Capo d’Anzio a k porušeniu všeobecných právnych zásad, ktoré ukončenie zmlúv podmieňujú existenciou zavineného nesplnenia povinností.

               9.

               Toto porušenie procesných a hmotnoprávnych pravidiel viedlo k nespravodlivému napadnutému rozhodnutiu, ktorým sa požadovalo vrátenie čiastočne poskytnutého financovania bez ohľadu na skutočnosť, že Capo d’Anzio v podstate riadne použila sumy získané od Komisie na zaplatenie odborníkov zodpovedných za implementáciu projektu, pričom toto rozhodnutie primárne vychádzalo z čisto formálnej skutočnosti, že Capo d’Anzio nedodalo správu o uskutočnených činnostiach včas.


title: Vec C-100/06: Žaloba podaná  21. februára 2006  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/20

         Žaloba podaná 21. februára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu
   (Vec C-100/06)
   (2006/C 86/39)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: B. Schima a J. Hottiaux, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 21. februára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Luxemburskému veľkovojvodstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Luxemburské veľkovojvodstvo neprijatím všetkých zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení nevyhnutných na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2003/66/ES z 3. júla 2003, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 94/2/ES vykonávajúca smernicu Rady 92/75/EHS, pokiaľ ide o označovanie elektrických chladničiek a mrazničiek pre domácnosť a ich kombinácií energetickými štítkami (1), a v každom prípade tým, že ich neoznámením Komisii si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice;

               2.

               zaviazal Luxemburské veľkovojvodstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2003/66/ES uplynula 30. júna 2004.

      (1)  Ú. v. ES L 170, s. 10; Mim. vyd. 13/031, s. 306.


title: Vec F-41/10: Žaloba podaná 7. júna 2010 — Bermejo Garde/EHSV

text:
               31.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/55

         Žaloba podaná 7. júna 2010 — Bermejo Garde/EHSV
   (Vec F-41/10)
   ()
   2010/C 209/88
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Moises Bermejo Garde (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi, advokát)

      Žalovaný: Európsky hospodársky a sociálny výbor

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie viacerých rozhodnutí týkajúcich sa zastavenia s okamžitým účinkom výkonu funkcií žalobcu ako vedúceho právneho oddelenia, jeho preradenia na Riaditeľstvo logistiky a zamietnutia jeho formálnej žiadosti o podporu, ako aj žiadosti o náhradu škody a s tým spojené úroky

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie riaditeľa EHSV č. 88/10 A z 3. marca 2010, ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobcu zo 7. decembra 2009 a rozhodnuté o jeho preradení do inej služby,

               —

               zrušiť doplnok rozhodnutia č. 88/10 z 25. marca 2010,

               —

               zrušiť rozhodnutie č. 133/10 A z 24. marca 2010 o zastavení s okamžitým účinkom výkonu funkcií žalobcu ako vedúceho právneho oddelenia a o jeho preradení ako vedúceho oddelenia do iného odboru s účinnosťou od 6. apríla 2010,

               —

               zrušiť rozhodnutie riaditeľa EHSV č. 184/10 A z 13. apríla 2010, ktorým bol žalobca preradený na Riaditeľstvo logistiky, pričom toto rozhodnutie nadobudlo účinnosť 6. apríla 2010,

               —

               priznať náhradu škody a úroky,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.


title: Vec C-172/09: Uznesenie predsedníčky šiestej komory Súdneho dvora z  10. marca 2010 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               5.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/23

         Uznesenie predsedníčky šiestej komory Súdneho dvora z 10. marca 2010 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-172/09) (1)

   2010/C 148/37

      Jazyk konania: poľština

   Predsedníčka šiestej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 167, 18.7.2009.


title: Spojené veci C-131/13, C-163/13 a C-164/13: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  18. decembra 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Staatssecretaris van Financiën/Schoenimport „Italmoda“ Mariano Previti vof (C-131/13), Turbu.com BV (C-163/13), Turbu.com Mobile Phone’s BV (C-164/13)/Staatssecretaris van Financiën (Návrhy na začatie prejudiciálneho konania — DPH — Šiesta smernica — Prechodný režim obchodu medzi členskými štátmi — Tovar odoslaný alebo prepravený v rámci Spoločenstva — Podvod spáchaný v členskom štáte doručenia — Zohľadnenie podvodu v členskom štáte odoslania — Zamietnutie uplatnenia práv na odpočet, oslobodenie alebo vrátenie — Absencia ustanovení vnútroštátneho práva)

text:
               23.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/4

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 18. decembra 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Staatssecretaris van Financiën/Schoenimport „Italmoda“ Mariano Previti vof (C-131/13), Turbu.com BV (C-163/13), Turbu.com Mobile Phone’s BV (C-164/13)/Staatssecretaris van Financiën
   (Spojené veci C-131/13, C-163/13 a C-164/13) (1)

   ((Návrhy na začatie prejudiciálneho konania - DPH - Šiesta smernica - Prechodný režim obchodu medzi členskými štátmi - Tovar odoslaný alebo prepravený v rámci Spoločenstva - Podvod spáchaný v členskom štáte doručenia - Zohľadnenie podvodu v členskom štáte odoslania - Zamietnutie uplatnenia práv na odpočet, oslobodenie alebo vrátenie - Absencia ustanovení vnútroštátneho práva))
   (2015/C 065/05)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovatelia: Staatssecretaris van Financiën (C-131/13), Turbu.com BV (C-163/13), Turbu.com Mobile Phone’s BV (C-164/13)

      Odporcovia: Schoenimport „Italmoda“ Mariano Previti vof (C-131/13), Staatssecretaris van Financiën (C-163/13 a C-164/13)

      Výrok rozsudku

               1.

               Prejudiciálne otázky, ktoré Hoge Raad der Nederlanden položil vo veciach C-163/13 a C-164/13, sú neprípustné.

               2.

               Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenená a doplnená smernicou Rady 95/7/ES z 10. apríla 1995, sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátnym orgánom a súdom prináleží zamietnuť zdaniteľnej osobe pri dodaní v rámci Spoločenstva uplatnenie práva na odpočet dane z pridanej hodnoty, práva na oslobodenie od tejto dane alebo práva na vrátenie tejto dane, a to aj ak neexistujú ustanovenia vnútroštátneho práva upravujúce takéto zamietnutie, ak sa na základe objektívnych okolností preukázalo, že táto zdaniteľná osoba vedela alebo mala vedieť, že transakciou uvedenou ako základ dotknutého práva sa podieľala na podvode v oblasti dane z pridanej hodnoty, ku ktorému došlo v rámci reťazca dodaní.

               3.

               Šiesta smernica 77/388, zmenená a doplnená smernicou 95/7, sa má vykladať v tom zmysle, že zdaniteľnej osobe, ktorá vedela alebo mala vedieť, že transakciou, ktorú uvádza ako na základ svojho práva na odpočet dane z pridanej hodnoty, práva na oslobodenie od tejto dane alebo práva na vrátenie tejto dane, sa zúčastnila na podvode v oblasti dane z pridanej hodnoty, ku ktorému došlo v rámci reťazca dodaní, možno zamietnuť uplatnenie týchto práv bez ohľadu na skutočnosť, že k tomuto podvodu došlo v inom členskom štáte, ako je členský štát, v ktorom sa požiadalo o uplatnenie týchto práv, a že táto zdaniteľná osoba v tomto druhom členskom štáte dodržala formálne podmienky stanovené vnútroštátnymi právnymi predpismi na uplatnenie uvedených práv.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 15.6.2013.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 26. mája 2005 vo veci C-43/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Bundesfinanzhof): Finanzamt Arnsberg proti Stadt Sundern (Šiesta smernica o DPH — Článok 25 — Spoločná paušálna úprava pre poľnohospodárskych výrobcov — Nájom poľovných revírov v rámci mestského lesného hospodárstva — Pojem „poskytovanie poľnohospodárskych služieb“)

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/14

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   z 26. mája 2005
   vo veci C-43/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Bundesfinanzhof): Finanzamt Arnsberg proti Stadt Sundern (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 25 - Spoločná paušálna úprava pre poľnohospodárskych výrobcov - Nájom poľovných revírov v rámci mestského lesného hospodárstva - Pojem „poskytovanie poľnohospodárskych služieb“)
   (2005/C 182/27)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-43/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Bundesfinanzhof (Nemecko) z 27. novembra 2003 a doručený Súdnemu dvoru 4. februára 2004, ktorý súvisí s konaním: Finanzamt Arnsberg proti Stadt Sundern, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas (spravodajca), sudcovia A. Borg Barthet, A. La Pergola, J. Malenovský a A. Ó Caoimh, generálny advokát: P. Léger, tajomník: R. Grass, vyhlásil 26. mája 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Článok 25 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, treba vykladať tak, že spoločná paušálna úprava pre poľnohospodárskych výrobcov sa uplatní výlučne na dodanie poľnohospodárskych výrobkov a poskytovanie poľnohospodárskych služieb, ktoré sú definované v odseku 2 tohto článku a že na iné plnenia uskutočňované poľnohospodárskym výrobcom s paušálnou sadzbou sa vzťahuje všeobecná úprava šiestej smernice.

               2)

               Článok 25 ods. 2 piatu zarážku šiestej smernice v spojení s jej prílohou B treba vykladať tak, že nájom poľovných revírov poľnohospodárskym výrobcom s paušálnou sadzbou nie je poskytovaním poľnohospodárskych služieb v zmysle tejto smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 85, 3.4.2004.


title: Vec C-303/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 30. mája 2016 – Solar Electric Martinique/Ministre des finances et des comptes publics

text:
               8.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 30. mája 2016 – Solar Electric Martinique/Ministre des finances et des comptes publics
   (Vec C-303/16)
   (2016/C 287/19)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľka: Solar Electric Martinique

      Odporca: Ministre des finances et des comptes publics

      Prejudiciálna otázka

   Sú predaj a inštalácia fotovoltaických panelov a ohrievačov vody na domy alebo na účely zabezpečovania dodávok elektrickej energie alebo teplej vody do domov jednorazovou činnosťou, ktorá má charakter stavebných prác v zmysle článku 5 ods. 5 a článku 6 ods. 1 šiestej smernice zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu (1), teraz článku 14 ods. 3 a článku 24 ods. 1 smernice z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (2)?

      (1)  Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, 1977, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).

      (2)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec C-433/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Handens Tingsrätt z  21. novembra 2005 , ktorý súvisí s konaním: Åklagaren proti Lars Sandström

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Handens Tingsrätt z 21. novembra 2005, ktorý súvisí s konaním: Åklagaren proti Lars Sandström
   (Vec C-433/05)
   (2006/C 36/48)
   Jazyk konania: švédčina
   Handens Tingsrätt (Švédsko) podal uznesením z 21. novembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Åklagaren proti Lars Sandström a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 5. decembra 2005.
   Handens Tingsrätt žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

                           a)

                           Bráni smernica 2003/44/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 16. júna 2003, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 94/25/ES o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa rekreačných plavidiel, vnútroštátnym predpisom, ktoré zakazujú používanie vodných skútrov inde, ako na verejných vodných cestách a vodných plochách, pre ktoré miestne orgány vydali povolenie podľa článku 3 ods. 1 nariadenia o vodných skútroch (1993:1053, v znení 2004:607)?

                           b)

                           Je možné povoliť taký zákaz, aký je uvedený v otázke 1 a), len vtedy, ak miestne úrady pri posudzovaní otázky udelenia povolenia podľa článku 3 ods. 1 splnili požiadavku, aby sa povolenie vždy vydalo pre oblasť, ktorá spĺňa kritériá uvedené v článku 3 ods. 1 až 3 nariadenia o vodných skútroch?

               2.

               Bránia články 28 a 30 ES takým vnútroštátnym predpisom zakazujúcim používanie súkromného vodného skútra, aké sú uvedené v otázke 1 a) všeobecne alebo len za okolností uvedených v otázke 1 b) vyššie?

               3.

               Bez ohľadu na vyššie uvedené, bráni nesplnenie povinnosti informovať Komisiu Európskych spoločenstiev o prijatí nového zákazu vodných skútrov 20. júna 2004 podľa smernice 83/189/EHS a smernice 98/34/ES takým vnútroštátnym predpisom, aké sú uvedené vyššie?


title: Vec C-196/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Taliansko) 7. apríla 2016 – Comune di Corridonia/Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche (Taliansko) 7. apríla 2016 – Comune di Corridonia/Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente
   (Vec C-196/16)
   (2016/C 251/06)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Comune di Corridonia

      Žalovaní: Provincia di Macerata, Provincia di Macerata Settore 10 – Ambiente

      Prejudiciálna otázka

   Je s ohľadom na ustanovenia článku 191 ZFEÚ a článku 2 smernice 2011/92/EÚ (1) zlučiteľné s právom Únie, aby sa po realizácii projektu vykonal skríning týkajúci sa nutnosti posúdenia vplyvov na životné prostredie (a prípadne PVŽP), keď príslušné povolenie zrušil vnútroštátny súd z dôvodu, že daný projekt nebol predmetom skríningu o nutnosti posúdenia vplyvov na životné prostredie, keďže tento skríning sa vylúčil na základe vnútroštátneho predpisu, ktorý bol v rozpore s právom Únie?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ z 13. decembra 2011 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. EÚ L 26, 2012, s. 1)


title: Vec C-589/14: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 29. októbra 2015 – Európska komisia/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Slobodné poskytovanie služieb — Voľný pohyb kapitálu — Úroky vzťahujúce sa k pohľadávkam, ktoré nie sú predstavované cennými papiermi — Vyberanie zrážkovej dane z hnuteľného majetku — Investičné spoločnosti so sídlom v Belgicku, ktoré sú príjemcami týchto úrokov — Investičné spoločnosti, ktoré sú príjemcami týchto úrokov, so sídlom v inom členskom štáte alebo v treťom štáte, ktorý je stranou Dohovoru o EHP — Rozdielne zaobchádzanie — Dôkazné bremeno — Úroky vzťahujúce sa k pohľadávkam, ktoré sú predstavované belgickými cennými papiermi — Zdanenie takýchto úrokov, ak sú tieto cenné papiere uložené alebo zapísané na účte finančnej inštitúcie so sídlom v inom členskom štáte alebo v treťom štáte, ktorý je stranou Dohovoru o EHP — Oslobodenie od dane, ak sú cenné papiere uložené alebo zapísané na účte finančnej inštitúcie so sídlom v Belgicku)

text:
               21.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 429/6

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 29. októbra 2015 – Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-589/14) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Slobodné poskytovanie služieb - Voľný pohyb kapitálu - Úroky vzťahujúce sa k pohľadávkam, ktoré nie sú predstavované cennými papiermi - Vyberanie zrážkovej dane z hnuteľného majetku - Investičné spoločnosti so sídlom v Belgicku, ktoré sú príjemcami týchto úrokov - Investičné spoločnosti, ktoré sú príjemcami týchto úrokov, so sídlom v inom členskom štáte alebo v treťom štáte, ktorý je stranou Dohovoru o EHP - Rozdielne zaobchádzanie - Dôkazné bremeno - Úroky vzťahujúce sa k pohľadávkam, ktoré sú predstavované belgickými cennými papiermi - Zdanenie takýchto úrokov, ak sú tieto cenné papiere uložené alebo zapísané na účte finančnej inštitúcie so sídlom v inom členskom štáte alebo v treťom štáte, ktorý je stranou Dohovoru o EHP - Oslobodenie od dane, ak sú cenné papiere uložené alebo zapísané na účte finančnej inštitúcie so sídlom v Belgicku))
   (2015/C 429/08)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. -F. Brakeland a W. Roels, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: J.-C. Halleux a M. Jacobs, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 56 ZFEÚ a článku 36 Dohody o Európskom hospodárskom priestore, keď zachovalo v platnosti ustanovenia, podľa ktorých podliehajú úroky vzťahujúce sa k pohľadávkam predstavovaným belgickými cennými papiermi výberu zrážkovej dani z hnuteľného majetku, ak sú tieto cenné papiere uložené alebo zapísané na účte finančnej inštitúcii so sídlom v inom členskom štáte Európskej únie ako je Belgické kráľovstvo alebo v treťom štáte, ktorý je stranou Dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992, pričom tieto úroky sú oslobodené od zrážkovej dani z hnuteľného majetku, ak sú cenné papiere uložené alebo zapísané na účte finančnej inštitúcii so sídlom v Belgicku.

               2.

               V zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európska komisia a Belgické kráľovstvo znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 73, 2.3.2015.


title: Vec T-247/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2013 — FairWild Foundation/ÚHVT — Wild (FAIRWILD) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačené Európske spoločenstvo — Slovná ochranná známka FAIRWILD — Skoršia slovná ochranná známka WILD — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/33

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2013 — FairWild Foundation/ÚHVT — Wild (FAIRWILD)
   (Vec T-247/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačené Európske spoločenstvo - Slovná ochranná známka FAIRWILD - Skoršia slovná ochranná známka WILD - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 114/53
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: FairWild Foundation (Weinfelden, Švajčiarsko) (v zastúpení: P. Neuwald a S. Müller, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: K. Klüpfel, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Rudolf Wild GmbH & Co. KG (Eppelheim, Nemecko) (v zastúpení: A. Franke, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. marca 2011 (vec R 1014/2010-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Rudolf Wild GmbH & Co. KG a FairWild Foundation

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               FairWild Foundation je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 238, 13.8.2011.


title: Vec C-322/11: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. novembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus — Fínsko) — konanie začaté na návrh K (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Články 63 ZFEÚ a 65 ZFEÚ — Voľný pohyb kapitálu — Daňová právna úprava členského štátu, ktorá neumožňuje odpočítať príslušnú stratu z predaja nehnuteľnosti nachádzajúcej sa v inom členskom štáte od zisku pochádzajúceho z prevodu cenných papierov v členskom štáte zdanenia)

text:
               11.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. novembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus — Fínsko) — konanie začaté na návrh K
   (Vec C-322/11) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Články 63 ZFEÚ a 65 ZFEÚ - Voľný pohyb kapitálu - Daňová právna úprava členského štátu, ktorá neumožňuje odpočítať príslušnú stratu z predaja nehnuteľnosti nachádzajúcej sa v inom členskom štáte od zisku pochádzajúceho z prevodu cenných papierov v členskom štáte zdanenia)
   2014/C 9/03
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein hallinto-oikeus

      Konanie začaté na návrh

   K

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Korkein hallinto-oikeus — Výklad článkov 63 ZFEÚ a 65 ZFEÚ — Voľný pohyb kapitálu — Vnútroštátna daňová právna úprava, ktorá neumožňuje osobe s neobmedzenou daňovou povinnosťou odpočítať stratu z predaja nehnuteľnosti nachádzajúcej sa v inom členskom štáte zo zisku z prevodu cenných papierov v členskom štáte zdanenia

      Výrok rozsudku

   Článkom 63 ZFEÚ a 65 ZFEÚ neodporuje daňová právna úprava členského štátu, ako je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá daňovníkovi s bydliskom v tomto členskom štáte, ktorý tam má zároveň neobmedzenú daňovú povinnosť na daň z príjmov, neumožňuje odpočítať straty z prevodu nehnuteľnosti nachádzajúcej sa v inom členskom štáte od ziskov z prevodu hnuteľného majetku zdaniteľných v prvom členskom štáte, hoci by to za určitých podmienok bolo možné, ak by sa nehnuteľnosť nachádzala v prvom členskom štáte.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 27.8.2011.


title: Vec C-426/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Verwaltungsgerichtshof z  22. novembra 2005 , ktorý súvisí s konaním: Tele2 UTA Telecommunication GmbH proti Telekom-Control-Kommission

text:
               28.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Verwaltungsgerichtshof z 22. novembra 2005, ktorý súvisí s konaním: Tele2 UTA Telecommunication GmbH proti Telekom-Control-Kommission
   (Vec C-426/05)
   (2006/C 22/17)
   Jazyk konania: nemčina
   Verwaltungsgerichtshof podal uznesením z 22. novembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Tele2 UTA Telecommunication GmbH proti Telekom-Control-Kommission a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 1. decembra 2005.
   Verwaltungsgerichtshof žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Je potrebné článok 4 a 16 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) (1) vykladať tak, že pod pojmom „zúčastnené“ alebo „zainteresované“ strany je potrebné rozumieť aj tie strany, ktoré na relevantnom trhu vystupujú ako konkurujúce si podniky, a ktorým neboli v rámci postupu analýzy trhu uložené, ponechané alebo zmenené osobitné normatívne povinnosti?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
               Je článok 4 smernice 2002/21/ES prekážkou vnútroštátneho právneho predpisu, ktorý vymedzuje, že v rámci postupu analýzy trhu je takouto stranou výlučne ten podnik, ktorému boli uložené, zmenené alebo zrušené osobitné normatívne povinnosti?

      (1)  Ú. v. ES L 108, s. 33; Mim. vyd. 13/029, s. 349.


title: Vec T-2/05: Žaloba podaná dňa 4. januára 2005: ReckittBenckiser N.V. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               19.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/22

         Žaloba podaná dňa 4. januára 2005: ReckittBenckiser N.V. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-2/05)
   (2005/C 69/40)
   Jazyk konania: angličtina
   ReckittBenckiser N.V., so sídlom v Hoofddorp (Holandsko), podal dňa 4. januára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu. Žalobcu zastupuje G.S.P. Vos, advokát.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie odvolacieho senátu ÚHVT,

               —

               povolil zápis prihlášky ochrannej známky Spoločenstva č. 1 155 712,

               —

               zaviazal ÚHVT nahradiť trovy konania v súlade s článkom 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva:

               Trojrozmerná ochranná známka v tvare bielo-modrej obdĺžnikovej tablety s bielym oválnym stredom pre výrobky tried 1 a 3 (chemikálie používané v priemysle, bieliace prípravky a iné látky na čistenie bielizne,...) – prihláška č. 1 155 712

               Rozhodnutie prieskumového pracovníka:

               Zamietnutie prihlášky

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zamietnutie odvolania

               Žalobné dôvody:

               Porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94


title: Vec T-718/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. novembra 2015 – Hong Kong Group/ÚHVT – WE Brand (W E) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva W E — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva WE — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/53

         Rozsudok Všeobecného súdu z 30. novembra 2015 – Hong Kong Group/ÚHVT – WE Brand (W E)
   (Vec T-718/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva W E - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva WE - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 027/68)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hong Kong Group Oy (Vantaa, Fínsko) (v zastúpení: J.-H. Spåre, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Bonne, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: WE Brand Sàrl (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: R. van Oerle a E. de Groot, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. augusta 2014 (vec R 2305/2013-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami WE Brand Sàrl a Hong Kong Group Oy

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 4. augusta 2014 (vec R 2305/2013-2) týkajúce sa námietkového konania medzi spoločnosťami WE Brand Sàrl a Hong Kong Group Oy, a zhodnutie námietkového oddelenia ÚHVT z 30. septembra 2013 sa zrušujú.

               2.

               Žaloba sa zamieta.

               3.

               ÚHVT a WE Brand znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Hong Kong Group, vrátane trov konania, ktoré nevyhnutne vynaložila Hong Kong Group na účely konania pred odvolacím senátom (ÚHVT).

      (1)  Ú. v. EÚ C 431, 1.12.2014.


title: Vec T-661/11: Žaloba podaná 21. decembra 2011 — Taliansko/Komisia

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/32

         Žaloba podaná 21. decembra 2011 — Taliansko/Komisia
   (Vec T-661/11)
   2012/C 49/57
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrh

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie K(2011) 7105 zo 14. októbra 2011 v rozsahu, v akom vylučuje z financovania Spoločenstva a ukladá na ťarchu rozpočtu Talianskej republiky určité výdavky vynaložené v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Napadnuté rozhodnutie v prejednávanej veci je výsledkom dvoch vyšetrovaní vykonaných Komisiou, ktorých predmetom bola výroba mlieka v rokoch 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006 a 2006/2007, a navrhuje v tejto súvislosti opravu celkového financovania v neprospech Talianska vo výške 85 625 455 eur.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza:

               a)

               porušenie a/alebo nesprávne uplatnenie článku 11 nariadenia (ES) č. 885/2006 (1) z 21. júna 2006 a usmernení na výpočet finančných následkov pri príprave rozhodnutia o schválení účtovnej závierky Záručnej sekcie EPUZF, doc. VI/5330/97, prijatého 23. decembra 1997, ako aj porušenie článku 230 Zmluvy ES z dôvodu zneužitia právomoci.

         V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že uplatnenie paušálnej opravy v tomto prípade by malo byť prehodnotené, pretože bolo možné po uskutočnení kontrol, aj keď niektoré boli vykonané oneskorene, zistiť prípadné „nahlásenia nižšieho množstva“ a uložiť autorom takýchto nepravdivých hlásení sankcie, a tak prípadne vybrať splatné dodatočné poplatky, čím by sa zabránilo ekonomickým škodám na ťarchu Spoločenstva z dôvodu nedostatočných príjmov.

               b)

               porušenie a/alebo nesprávne uplatnenie článkov 21 a 22 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 595/2004 (2) z 30. marca 2004.

         V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že uplatniteľná právna úprava týkajúca sa kontroly prijímateľov nesúvisí s počtom kontrol, ale s percentom mlieka, ktoré podlieha kontrole a musí predstavovať najmenej 40 % mlieka nahláseného pred opravou za dotknuté obdobie. Je totiž zjavné, že riziko pre systém financovania EPUZF úzko súvisí s množstvom celkového mlieka vyprodukovaného každým členským štátom. Riziko ujmy Spoločenstva z dôvodu neplatenia dodatočného poplatku treba posudzovať práve z tohto objemu.

               c)

               Porušenie a/alebo nesprávne uplatnenie už citovaného článku 11 nariadenia (ES) č. 885/2006 z 21. júna 2006 a usmernení na výpočet finančných následkov pri príprave rozhodnutia o schválení účtovnej závierky Záručnej sekcie EPUZF, doc. VI/5330/97, prijatého 23. decembra 1997, ako aj porušenie zásady proporcionality a porušenie článku 230 Zmluvy ES z dôvodu zneužitia právomoci.

         Pre žalovaný štát Komisia uplatnila percentuálnu finančnú opravu k odhadu možného prekročenia kvót a následného poplatku, pričom spočítala prekročenie vnútroštátnej produkcie a rozdelila ho tak, aby ho mohla prideliť jednotlivým regiónom podliehajúcim kontrole účtovnej závierky. Takýto spôsob uplatnenia konceptu paušálnej opravy hraničí so svojvôľou a následne vedie k porušeniu zásady proporcionality.

               d)

               Nakoniec sa žalobkyňa dovoláva porušenia a/alebo nesprávneho uplatnenia článku 253 Zmluvy ES z dôvodu nedostatku odôvodnenia.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 885/2006 z 21. júna 2006, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005, pokiaľ ide o akreditáciu platobných agentúr a iných orgánov a zúčtovania EPZF a EPFRV (Ú. v. EÚ L 171, s. 90).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 595/2004 z 30. marca 2004, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1788/2003, ktorým sa stanovujú poplatky v sektore mlieka a mliečnych výrobkov (Ú. v. EÚ L 94, s. 22; Mim. vyd. 03/043, s. 333).


title: Vec T-656/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. júna 2016 – Peri/EUIPO (Tvar šalovacieho zámku) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Európskej únie — Tvar šalovacieho zámku — Absolútny dôvod zamietnutia — Označenie tvorené výlučne tvarom tovaru, ktorý je nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku — Článok 7 ods. 1 písm. e) ii) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               8.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/20

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. júna 2016 – Peri/EUIPO (Tvar šalovacieho zámku)
   (Vec T-656/14) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Európskej únie - Tvar šalovacieho zámku - Absolútny dôvod zamietnutia - Označenie tvorené výlučne tvarom tovaru, ktorý je nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku - Článok 7 ods. 1 písm. e) ii) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 287/24)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Peri GmbH (Weißenhorn, Nemecko) (v zastúpení: A. Bognár a M. Eck, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 26. júna 2014 (vec R 1178/2013-1) týkajúcemu sa prihlášky trojrozmernej ochrannej známky Európskej únie tvorenej tvarom šalovacieho zámku

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Peri GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 388, 3.11.2014.


title: Vec T-587/10: Žaloba podaná 29. decembra 2010 — Interspeed/Komisia

text:
               19.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/17

         Žaloba podaná 29. decembra 2010 — Interspeed/Komisia
   (Vec T-587/10)
   2011/C 89/40
   Jazyk konania: slovinčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Interspeed Holding Kompanija, A.D. (Belehrad, Srbská republika) (v zastúpení: Marko Bošnjak, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu škody z titulu ušlého zisku, zníženia hodnoty majetku žalobcu v celkovej výške 131 879 601 eur spolu s príslušenstvom, vo forme úrokov za každý deň počnúc dňom podania tejto žaloby až do zaplatenia celej sumy,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou podanou na základe článkov 256 ZFEÚ a 268 ZFEÚ sa žalobkyňa domáha náhrady škody z titulu ušlého zisku a zníženia hodnoty majetku žalobcu v celkovej výške 131 879 601 eur spolu s príslušenstvom vo forme úrokov za každý deň počnúc dňom podania tejto žaloby až do zaplatenia celej sumy, stanovených vo výške úrokovej sadzby, ktorú uplatňovala Európska centrálna banka na hlavné finančné operácie, zvýšenej o dva percentuálne body, náhrady trov právneho zastúpenia a iné výdavky vynaložené žalobcom v súvislosti s týmto konaním.
   V prípade, ak Všeobecný súd nevyhovie návrhu žalobcu, žalobca navrhuje, pokiaľ ide o trovy konania, aby v zmysle článku 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, súd zaviazal každého z účastníkov na náhradu vlastných trov konania.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tieto dôvody:

               V prvom rade žalobca tvrdí, že Európska agentúra pre obnovu (ďalej len „EAR“) sa dopustila protiprávneho konania tým, že:

                           —

                           19. decembra 2006 vyhlásila verejné obstarávanie,

                                       —

                                       22. decembra 2006 uverejnila oznam o výbere na realizáciu zákazky na hraničnom priechode Preševo,

                                       —

                                       uzavrela 10. mája 2007 zmluvu na realizáciu zákazky na hraničnom priechode Preševo č. 04SEO 1105004,

                                       —

                                       zaplatila za koncepciu projektu rekonštrukcie hraničného prechodu Preševo,

                                       —

                                       vybrala ako subjekt poverený realizáciou zákazky spoločnosť Putevi Užice A.D. a zaplatila jej za realizáciu,

                                       —

                                       vybrala a poverila dohľadom nad vykonaním rekonštrukcie spoločnosť EGI S BCEOM International s.a. a zaplatila jej za túto činnosť sumu 180 850 eur na základe zmluvy o rekonštrukcii č. 06SERO 1102/008-1713 81 zo 16. decembra 2008 a zmluvy č. 04SERO 1105/00 1-162954 z 24. septembra 2004 v celkovej zmluvnej hodnote 606 276,39 eur,

                                       —

                                       nakúpila vybavenie hraničného priechodu (kontajnery, zátarasy, atď.),

                                       —

                                       podieľala sa na rekonštrukcii ako investor, koordinovala a monitorovala svoju investíciu cez svoju belehradskú pobočku.

               Žalobca tiež tvrdí, že v dôsledku uvedeného konania EAR nezákonným konaním spôsobila ujmu legitímnym a právom zaručeným očakávaniam a nárokom, ktoré si žalobca mohol uplatňovať až do decembra 2007(pokiaľ ide o sklad) a do 7. mája 2009 (pokiaľ ide o nároky vo vzťahu ku colnému terminálu určenému pre tovar), a ktoré sú spolu vyjadrením práva pokojne užívať svoj majetok, ako jedného zo základných práv zaručených, okrem iného, článkom 1 prvého protokolu k Dohovoru Rady Európy o ochrane ľudských práv a základných slobôd.

               Žalobca uvádza, že citované konanie EAR je zjavným a vážnym porušením všeobecných právnych zásad, konkrétne v danej veci zásada legitímnej dôvery, právo pokojne užívať svoj majetok, zásada proporcionality a zásada transparentnosti. Rozsah spôsobenej ujmy preukazuje podľa žalobcu zjavný a závažný charakter porušenia.

               Po druhé žalobca tvrdí, že v dôsledku správania sa EAR utrpel finančnú ujmu z titulu

                           —

                           ušlého zisku z dôvodu nemožnosti poberať príjem z colného terminálu určeného pre tovar — ujma vo výške 56 838 141 eur,

                           —

                           ušlého zisku z dôvodu nemožnosti poberať príjem zo skladu na hraničnom priechode Preševo — ujma vo výške 46 800 000 eur,

                           —

                           ušlého zisku z dôvodu nemožnosti poberať príjem z nájmov a iných ziskov obchodného centra v bezprostrednej blízkosti hraničného priechodu Preševo — ujma vo výške 46 681 600 eur.

               Po tretie žalobca tvrdí, že ujma, ktorú utrpel, je nepochybne dôsledkom „rekonštrukčných činností“ v oblasti hraničného priechodu Preševo, navrhnutých a realizovaných EAR.

               Žalobca okrem iného uvádza, že EAR vedela v plnom rozsahu o skutočnosti, že žalobca mal vyššie uvedené práva v oblasti hraničného prechodu Preševo, a teda žalovaná vedome porušila práva žalobcu.


title: Vec C-516/15 P: Odvolanie podané 24. septembra 2015: Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 15. júla 2015 vo veci T-47/10: Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV, Akcros Chemicals Ltd/Európska komisia

text:
               7.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 406/22

         Odvolanie podané 24. septembra 2015: Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 15. júla 2015 vo veci T-47/10: Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV, Akcros Chemicals Ltd/Európska komisia
   (Vec C-516/15 P)
   (2015/C 406/23)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals GmbH, Akzo Nobel Chemicals BV (v zastúpení: C. Swaak, R. Wesseling, advocaten)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Akcros Chemicals Ltd

      Návrhy odvolateliek

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 15. júla 2015 vo veci T-47/10 v rozsahu, v akom uvádza, že pokuty pôvodne uložené Akzo Nobel Chemicals GmbH a Akzo Nobel Chemicals B.V. za ich účasť na porušení sa naďalej po zrušení týchto pokút Všeobecným súdom môžu pripísať Akzo Nobel N.V., a

               —

               zrušiť rozhodnutie z roku 2009 v rozsahu, v akom stanovuje účasť Akzo Nobel Chemicals GmbH a Akzo Nobel Chemicals B.V. na porušení a najmä článok 1 ods. 1 písm. b) a článok 1 ods. 2 písm. b), a

               —

               zrušiť rozhodnutie z roku 2009 v rozsahu, v akom pripisuje zodpovednosť a/alebo pokutu Akzo Nobel N.V. z dôvodu nedovoleného konania Akzo Nobel Chemicals GmbH a Akzo Nobel Chemicals B.V. a najmä článok 1 ods. 1 písm. a) za obdobie od 24. februára 1987 do 28. júna 1993 a článok 1 ods. 2 písm. a) za obdobie od 11. septembra 1991 do 28. júna 1993 a/alebo článok 2 ods. 6 a ods. 23, alternatívne

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 15. júla 2015 vo veci T-47/10 a vrátiť vec Všeobecnému súdu na rozhodnutie vo veci, a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov odvolacieho konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľky uvádzajú, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri uplatnení pravidiel týkajúcich sa zodpovednosti materských spoločností, keď prijal záver, že zodpovednosť za pokuty pôvodne uložené dcérskym spoločnostiam, ale zrušené Všeobecným súdom, napriek tomu možno pripísať Akzo Nobel N.V.
   V situácii ako je v prejednávanej veci, kde je zodpovednosť materskej spoločnosti čisto odvodená zo zodpovednosti dcérskych spoločností, zodpovednosť materskej spoločnosti nemôže presahovať zodpovednosť, za ktorú v konečnom dôsledku zodpovedajú jej dcérske spoločnosti. V dôsledku toho zrušenie pokút uložených Akzo Nobel Chemicals GmbH a Akzo Nobel Chemicals B.V. malo viesť k zrušeniu pokuty uloženej Akzo Nobel N.V.
   Je to o to viac relevantné v tejto veci, kde zrušenie pokút uložených Akzo Nobel Chemicals GmbH a Akzo Nobel Chemicals B.V. malo tiež viesť k zrušeniu celého rozhodnutia voči týmto dvom právnym subjektom.
   V roku 2011 v nadväznosti na rozsudok Súdneho dvora vo veci ArcelorMittal bola Komisia konfrontovaná so skutočnosťou, že jej právomoc uložiť pokutu Elementis a Ciba/BASF bola časovo obmedzená. Komisia sa potom rozhodla zrušiť celé svoje rozhodnutie z roku 2009 v rozsahu, v akom je adresované akémukoľvek právnemu subjektu z týchto dvoch skupín spoločností.
   Pokiaľ by Komisia prijala rovnaký prístup vo vzťahu k Akzo Nobel Chemicals GmbH a Akzo Nobel Chemicals B.V., ktoré boli v rovnakom postavení, Komisia by mala zrušiť svoje rozhodnutie uvádzajúce, že tieto subjekty sa zúčastnili na porušení v prvom rade. Pokiaľ by sa s týmito situáciami malo zaobchádzať rovnako, otázka pripísania zodpovednosti by nikdy nevznikla, keďže neexistovala potreba právneho základu pre pripísanie akejkoľvek zodpovednosti za pokutu pre Akzo Nobel N.V. v prvom rade.


title: Vec C-349/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 25. júna 2013 — Minister Finansów/Oil Trading Poland sp. z o.o. w Szczecinie

text:
               21.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 25. júna 2013 — Minister Finansów/Oil Trading Poland sp. z o.o. w Szczecinie
   (Vec C-349/13)
   2013/C 274/07
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Minister Finansów

      Žalovaná: Oil Trading Poland sp. z o.o. w Szczecinie

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa článok 3 ods. 3 smernice Rady 92/12/EHS z 25. februára 1992 o všeobecných systémoch pre výrobky podliehajúce spotrebnej dani a o vlastníctve, pohybe a monitorovaní takýchto výrobkov (1), v znení neskorších predpisov, ako aj analogický článok 1 ods. 3 [prvý pododsek] písm. a) a [druhý] pododsek smernice Rady 2008/118/ES zo 16. decembra 2008 o všeobecnom systéme spotrebných daní a o zrušení smernice 92/12/EHS (2) vykladať v tom zmysle, že tieto ustanovenia nebránia členskému štátu v tom, aby z mazacích olejov, na ktoré sa vzťahujú číselné znaky kombinovanej nomenklatúry 2710 19 71 až 2710 19 99 a ktoré sa používajú na iné účely než ako motorové a vykurovacie palivo, podľa pravidiel platných pre harmonizovanú spotrebnú daň, vyberal spotrebnú daň zo spotreby energetických výrobkov?

      (1)  Ú. v. ES L 76, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 179.

      (2)  Ú. v. EÚ L 9, s. 12.


title: Vec C-487/07: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  18. júna 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené kráľovstvo) — L’Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie/Bellure NV, Malaika Investments Ltd, konajúca pod obchodným menom Honey pot cosmetic & Perfumery Sales ), Starion International Ltd (Smernica 89/104/EHS — Ochranné známky — Článok 5 ods. 1 a 2 — Použitie v porovnávacej reklame — Právo zakázať toto použitie — Neoprávnene získaný prospech z dobrého mena — Poškodenie funkcií ochrannej známky — Smernica 84/450/EHS — Porovnávacia reklama — Článok 3a ods. 1 písm. g) a h) — Podmienky prípustnosti porovnávacej reklamy — Neoprávnene získaný prospech z dobrého mena ochrannej známky — Predstavovanie tovaru ako imitácie alebo kópie)

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/6

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 18. júna 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené kráľovstvo) — L’Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie/Bellure NV, Malaika Investments Ltd, konajúca pod obchodným menom „Honey pot cosmetic & Perfumery Sales“), Starion International Ltd
   (Vec C-487/07) (1)

   (Smernica 89/104/EHS - Ochranné známky - Článok 5 ods. 1 a 2 - Použitie v porovnávacej reklame - Právo zakázať toto použitie - Neoprávnene získaný prospech z dobrého mena - Poškodenie funkcií ochrannej známky - Smernica 84/450/EHS - Porovnávacia reklama - Článok 3a ods. 1 písm. g) a h) - Podmienky prípustnosti porovnávacej reklamy - Neoprávnene získaný prospech z dobrého mena ochrannej známky - Predstavovanie tovaru ako imitácie alebo kópie)
   2009/C 180/09
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: L’Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie

      Žalované: Bellure NV, Malaika Investments Ltd, konajúca pod obchodným menom „Honey pot cosmetic & Perfumery Sales“), Starion International Ltd

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Court of Appeal, Civil Division — Výklad článku 5 ods. 1 písm. a) a b) prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92) a článku 3a ods. 1 písm. g) a h) smernice Rady 84/450/EHS z 10. septembra 1984 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa klamlivej reklamy (Ú. v. ES L 250, s. 17; Mim. vyd. 15/001, s. 227), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 97/55/ES zo 6. októbra 1997 (Ú. v. ES L 290, s. 18; Mim. vyd. 15/003, s. 365) — Používanie obchodníkom v reklame na svoj tovar alebo služby ochrannej známky vo vlastníctve súťažiteľa na porovnanie vlastností, a najmä vône, svojho tovaru s vlastnosťami, a najmä vôňou, tovaru uvádzaného na trh súťažiteľom

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 5 ods. 2 prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok sa má vykladať v tom zmysle, že existencia neoprávnene získaného prospechu z rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena ochrannej známky v zmysle tohto ustanovenia nie je podmienená existenciou pravdepodobnosti zámeny, ani existenciou nebezpečenstva ujmy na rozlišovacej spôsobilosti alebo ujmy dobrému menu ochrannej známky, či všeobecnejšie ujmy spôsobenej jej majiteľovi. Prospech vyplývajúci z použitia treťou osobou označenia podobného ochrannej známke s dobrým menom je získaný neoprávnene touto treťou osobou z uvedenej rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena, keď sa tým táto osoba pokúša využiť ochrannú známku s dobrým menom, aby ťažila z jej príťažlivosti, dobrej povesti a prestíže, a využila bez finančnej náhrady obchodné úsilie vyvíjané majiteľom ochrannej známky na vytvorenie a udržiavanie jej obrazu.

               2.

               Článok 5 ods. 1 písm. a) smernice 89/104 sa má vykladať v tom zmysle, že majiteľ zapísanej ochrannej známky môže zakázať použitie treťou osobou v porovnávacej reklame, ktorá nespĺňa všetky podmienky prípustnosti uvedené v článku 3a ods. 1 smernice Rady 84/450/EHS z 10. septembra 1984 o klamlivej a porovnávacej reklame, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 97/55/ES zo 6. októbra 1997, označenia zhodného s touto ochrannou známkou pre tovary alebo služby zhodné s tými, pre ktoré bola uvedená ochranná známka zapísaná, a to aj vtedy, ak toto použitie nespôsobuje ujmu základnej funkcii ochrannej známky, ktorou je označovanie pôvodu tovarov alebo služieb, za podmienky, že uvedené použitie spôsobuje ujmu alebo môže spôsobiť ujmu niektorej z ostatných funkcií ochrannej známky.

               3.

               Článok 3a ods. 1 smernice 84/450, zmennej a doplnenej smernicou 97/55, sa má vykladať v tom zmysle, že inzerent, ktorý v porovnávacej reklame explicitne či implicitne informuje, že tovar, ktorý uvádza na trh, predstavuje imitáciu tovaru označeného všeobecne známou ochrannou známkou, predstavuje „tovary alebo služby ako imitácie alebo kópie“ v zmysle tohto článku 3a ods. 1 písm. h). Prospech dosiahnutý inzerentom vďaka takejto protiprávnej porovnávacej reklame musí byť považovaný za „získaný neoprávnene“ zo všeobecnej známosti tejto ochrannej známky v zmysle uvedeného článku 3a ods. 1 písm. g).

      (1)  Ú. v. EÚ C 8, 12.1.2008.


title: Vec T-46/17: Žaloba podaná 26. januára 2017 – TDH Group/EUIPO – Comercial de Servicios Agrigan (Pet Cuisine)

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/39

         Žaloba podaná 26. januára 2017 – TDH Group/EUIPO – Comercial de Servicios Agrigan (Pet Cuisine)
   (Vec T-46/17)
   (2017/C 078/54)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: TDH Group (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: D. Chen, lawyer)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Comercial de Servicios Agrigan, SA (Huesca, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 1 203 373 týkajúci sa obrazovej ochrannej známky Európskej únie obsahujúcej slovné prvky „Pet Cuisine“.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 10. novembra 2016 vo veci R 685/2016-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-213/12: Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. júna 2013 — Elitaliana/Eulex Kosovo ( „Žaloba o neplatnosť — Verejné obstarávanie služieb — Zadávacie konanie — Podpora misie Eulex v Kosove helikoptérou — Odmietnutie ponuky uchádzača — Neexistencia postavenia žalovaného subjektu — Neprípustnosť“ )

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/80

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. júna 2013 — Elitaliana/Eulex Kosovo
   (Vec T-213/12) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Verejné obstarávanie služieb - Zadávacie konanie - Podpora misie Eulex v Kosove helikoptérou - Odmietnutie ponuky uchádzača - Neexistencia postavenia žalovaného subjektu - Neprípustnosť)
   2013/C 225/178
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Elitaliana SpA (Rím, Taliansko) (v zastúpení: R. Colagrande, advokát)

      Žalovaná: Eulex Kosovo (Priština, Kosovo) (v zastúpení: G. Brosadola Pontotti, solicitor)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie opatrení prijatých Eulex Kosovo v rámci zadávacieho konania, v ktorom bola zákazka „EuropeAid/131516/D/SER/XK — Podpora misie Eulex v Kosove helikoptérou (PROC/272/11)“ zadaná inému uchádzačovi a návrh, aby bola Eulex Kosovo zaviazaná na náhradu škody vzniknutej tým, že uvedená zákazka nebola zadaná žalobkyni

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Elitaliana SpA je povinná nahradiť trovy konania vrátane trov v konaní o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 200, 7.7.2012.


title: Vec T-434/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. septembra 2013 — Europäisch-Iranische Handelsbank/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obhajobu — Právo na účinnú súdnu ochranu — Zjavne nesprávne posúdenie — Právo vlastniť majetok — Proporcionalita“ )

text:
               19.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/16

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. septembra 2013 — Europäisch-Iranische Handelsbank/Rada
   (Vec T-434/11) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obhajobu - Právo na účinnú súdnu ochranu - Zjavne nesprávne posúdenie - Právo vlastniť majetok - Proporcionalita)
   2013/C 304/26
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Europäisch-Iranische Handelsbank AG (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne S. Ashley, S. Gadhia, solicitors, H. Hohmann, advokát, D. Wyatt, QC, a R. Blakeley, barrister, neskôr S. Ashley, H. Hohmann, D. Wyatt, R. Blakeley, S. Jeffrey a A. Irvine, solicitors)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: F. Naert a R. Liudvinaviciute-Cordeiro, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne E. Paasivirta a S. Boelaert, neskôr E. Paasivirta a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia) a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: S. Behzadi-Spencer, A. Robinson a C. Murrell, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Swift, QC, a R. Palmer, barrister)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie, po prvé, rozhodnutia Rady 2011/299/SZBP z 23. mája 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 136, s. 65), po druhé, vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 503/2011 z 23. mája 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 136, s. 26), po tretie, rozhodnutia Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 71), po štvrté, vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 11), a po piate, nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1), a to v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobkyne.

      Výrok rozsudku

               1.

               Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 503/2011 z 23. mája 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, a rozhodnutie Rady 2011/299/SZBP z 23. mája 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, sa zrušujú v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú spoločnosti Europäisch-Iranische Handelsbank AG.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Europäisch-Iranische Handelsbank znáša tri pätiny vlastných trov konania a je povinná nahradiť tri pätiny trov konania Rady Európskej únie.

               4.

               Rada znáša dve pätiny vlastných trov konania a je povinná nahradiť dve pätiny trov konania Europäisch-Iranische Handelsbank.

               5.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska a Európska komisia znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011.


title: Vec T-304/04: Žaloba podaná dňa 22. júla 2004: Talianska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               9.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/27

         Žaloba podaná dňa 22. júla 2004: Talianska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-304/04)
   (2004/C 251/51)
   Jazyk konania: taliančina
   Talianska republika, v zastúpení: Antonio Cingolo, avvocato dello Stato, podala 22. júla 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil konečné rozhodnutie Komisie č. C(2004) 1812 z 19. mája 2004 o vyhlásení nezákonnosti, s povinnosťou vrátiť, pomoci poskytnutých Talianskom (v zmysle zákona č. 394 z 1981) vo forme zníženia úrokov v prospech WAM s.p.a. pre sumu 104 313,20 eúr splatných od 24. apríla 1996 a pre sumu 106 366,60 eúr splatných od 9. novembra 2000 (štátna pomoc č. C 4/2003 (predtým NN 102/2002);

               —

               zrušil každý ďalší akt, o ktorom sa vie alebo, ktorého existencia sa predpokladá a následne zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Talianska republika napadla na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev konečné rozhodnutie Komisie č. C(2004) 1812 z 19. mája 2004 o vyhlásení nezákonnosti, s povinnosťou vrátiť, pomocí poskytnutých Talianskom (v zmysle zákona č. 394 z 1981) vo forme zníženia úrokov v prospech WAM s.p.a. pre sumu 104 313,20 eúr splatných od 24. apríla 1996 a pre sumu 106 366,60 eúr splatných od 9. novembra 2000 (štátna pomoc č. C 4/2003 (predtým NN 102/2002). Zákon č. 394 z 1981 podporuje osobitne talianske podniky, ktoré plánujú založiť pobočky, obchodné zastúpenia, obchody a sklady.
   Na podporu svojich tvrdení, žalobkyňa poukazuje na skutočnosť, že:

               A)

               došlo k porušeniu podstatných formálnych náležitostí z dôvodu porušenia práva na obhajobu, zásady transparentnosti, zásady byť vypočutý, tým, že Komisia nikdy nepredložila kópiu oznámenia, ktorým začala konanie proti Talianskej republike;

               B)

               došlo k porušeniu podstatných formálnych náležitostí z dôvodu porušenia práva na obhajobu a nedostatku odôvodnenia pri vyšetrovaní, tým, že Komisia opomenula vykonať v oznámení a v nesledujúcich aktoch nevyhnutné šetrenia prostredníctvom právomocí, ktoré jej zveruje nariadenie č. 659/99 (1);

               C)

               Komisia nesprávne posúdila skutkový stav a porušila článku 1 písm. b nariadení Komisie č. 69/2001 (2) a č. 70/2001 (3), tým, že chybne kvalifikovala pomoc, ktorá sa označuje ako „pomoc pri vývoze“;

               D)

               došlo k porušeniu zásad dôvery a bona fidei, tým, že Komisia nenapadla oznámenie o pomoci, napriek tomu, že toto bola informovaná o vnútroštátnom zákone č. 394/1981. Naopak ciele sporných pomoci neboli priamo spojené s vývozom, ale s internacionalizáciou prostredníctvom stanovenia stálych výrobných základov v zahraničí;

               E)

               došlo k porušeniu článku 87 a nasl. Zmluvy ES a porušeniu povinnosti odôvodnenia. V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že Komisia v napadnutom rozhodnutí neuvádza dôvod, prečo predmetná štátna pomoc, jednotlivá a v takom malom rozsahu, je spôsobilá ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi. Komisia takisto nevysvetľuje, na základe akých skutočností, by mala táto pomoc predstavovať hrozbu skreslenia hospodárskej súťaže v rámci Spoločenstva, najmä vo vzťahu k takejto finančne zabezpečenej pomoci;

               F)

               došlo k porušeniu článku 4 nariadenia č. 69/2001 a k porušeniu povinnosti odôvodniť tým, že Komisia retroaktívne uplatnila toto ustanovenie na daný skutkový stav, ktorý vznikol za účinnosti predchádzajúcej právnej úpravy;

               G)

               došlo k porušeniu povinnosti odôvodniť, k nelogickosti, porušeniu zásady rovnosti a ku chybnému uplatneniu nariadení č. 69/01 a 70/01 tým, že Komisia posúdila sumu návratky poskytnutej na základe kritérií, ktoré neboli relevantné a boli chybné.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES.

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 69/2001 z 12. januára 2001 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy ES pri pomoci de minimis (Ú. v. ES L z 13.1.2001, s. 30)

      (3)  Nariadenie Komisie (ES) č. 71/2001 z 12. januára 2001 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy ES na štátnu pomoc malým a stredným podnikom (Ú. v. ES L 10 z 13.1.2001, s. 33)


title: Vec C-32/11: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. marca 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága — Maďarsko) — Allianz Hungária Biztosító Zrt., Generali-Providencia Biztosító Zrt., Gépjármű Márkakereskedők Országos Szövetsége, Magyar Peugeot Márkakereskedők Biztosítási Alkusz Kft., Paragon-Alkusz Zrt., právny nástupca Magyar Opelkereskedők Bróker Kft./Gazdasági Versenyhivatal (Hospodárska súťaž — Článok 101 ods. 1 ZFEÚ — Uplatňovanie analogickej vnútroštátnej právnej úpravy — Právomoc Súdneho dvora — Dvojstranné dohody uzatvorené medzi poisťovňami a autoopravovňami týkajúce sa hodinových sadzieb za opravy — Zvýšené sadzby v závislosti od počtu zmlúv o poistení, ktoré uzatvoria tieto autoopravovne konajúce ako poisťovací agent pre poisťovňu — Pojem „dohoda, ktorá má za cieľ obmedzovanie hospodárskej súťaže“ )

text:
               18.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. marca 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága — Maďarsko) — Allianz Hungária Biztosító Zrt., Generali-Providencia Biztosító Zrt., Gépjármű Márkakereskedők Országos Szövetsége, Magyar Peugeot Márkakereskedők Biztosítási Alkusz Kft., Paragon-Alkusz Zrt., právny nástupca Magyar Opelkereskedők Bróker Kft./Gazdasági Versenyhivatal
   (Vec C-32/11) (1)

   (Hospodárska súťaž - Článok 101 ods. 1 ZFEÚ - Uplatňovanie analogickej vnútroštátnej právnej úpravy - Právomoc Súdneho dvora - Dvojstranné dohody uzatvorené medzi poisťovňami a autoopravovňami týkajúce sa hodinových sadzieb za opravy - Zvýšené sadzby v závislosti od počtu zmlúv o poistení, ktoré uzatvoria tieto autoopravovne konajúce ako poisťovací agent pre poisťovňu - Pojem „dohoda, ktorá má za cieľ obmedzovanie hospodárskej súťaže“)
   2013/C 141/03
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Allianz Hungária Biztosító Zrt., Generali-Providencia Biztosító Zrt., Gépjármű Márkakereskedők Országos Szövetsége, Magyar Peugeot Márkakereskedők Biztosítási Alkusz Kft., Paragon-Alkusz Zrt., právny nástupca Magyar Opelkereskedők Bróker Kft.

      Žalovaný: Gazdasági Versenyhivatal

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága — Výklad článku 101 ods. 1 ZFEÚ — Dvojstranné dohody uzatvorené medzi poisťovňou a niektorými autoopravovňami, na základe ktorých je hodinová sadzba za opravu, ktorú uhrádza týmto autoopravovniam poisťovňa, závislá od počtu a percentuálneho podielu poistných zmlúv uzavretých touto poisťovňou prostredníctvom autoopravovní konajúcich ako poisťovací agenti — Vnútroštátna právna úprava používajúca pojem, ktorý je zhodný s pojmom práva Únie — Pojem „dohoda, ktorá má za cieľ vylučovanie, obmedzovanie alebo skresľovanie hospodárskej súťaže na vnútornom trhu“

      Výrok rozsudku

   Článok 101 ods. 1 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že dvojstranné dohody, ktoré uzavreli spoločnosti poskytujúce poistenie automobilov s predajcami automobilov vykonávajúcimi činnosť autoopravovní alebo so združením týchto predajcov, ktoré sa týkajú hodinových sadzieb hradených poisťovňou za opravu vozidiel v nej poistených a podľa ktorých tieto sadzby závisia okrem iného od počtu a podielu zmlúv o poistení, ktoré uzatvoril predajca ako poisťovací agent v prospech tejto poisťovne, je možné považovať za obmedzovanie hospodárskej súťaže „z hľadiska cieľa“ v zmysle tohto ustanovenia, ak v nadväznosti na individuálne a konkrétne preskúmanie znenia a cieľa týchto dohôd, ako aj právneho a hospodárskeho kontextu, do ktorého sú vložené, sa tieto dohody zdajú svojou povahou škodlivé pre riadne fungovanie hospodárskej súťaže na obidvoch dotknutých trhoch.

      (1)  Ú. v. EÚ C 145, 14.5.2011.


title: Pridelenie sudcov do komôr

text:
               9.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/12

         Pridelenie sudcov do komôr
   (2004/C 251/23)
   Dňa 13. septembra 2004 Súd prvého stupňa rozhodol zriadiť v rámci svojej vnútornej štruktúry päť komôr zložených z piatich sudcov a päť komôr zložených z troch sudcov na obdobie od 13. septembra 2004 do 30. septembra 2005. Do týchto komôr pridelil sudcov takto:
   I. rozšírená komora, zasadajúca v zložení piatich sudcov:
   pán Vesterdorf, predseda Súdu prvého stupňa, pán Cooke, pán García-Valdecasas, pani Labucka a pani Trstenjak, sudcovia
   1. komora, zasadajúca v zložení troch sudcov:
   pán Cooke, predseda komory, pán García-Valdecasas, pani Labucka a pani Trstenjak, sudcovia
   II. rozšírená komora, zasadajúca v zložení piatich sudcov:
   pán Pirrung, predseda komory, pán Meij, pán Forwood, pani Pelikánová a pán Papasavvas, sudcovia
   2. komora, zasadajúca v zložení troch sudcov:
   pán Pirrung, predseda komory

               a)

               pán Meij a pani Pelikánová, sudcovia

               b)

               pán Forwood a pán Papasavvas, sudcovia

         III. rozšírená komora, zasadajúca v zložení piatich sudcov:
   pán Jaeger, predseda komory, pani Tiili, pán Azizi, pani Cremona a pán Czúcz, sudcovia
   3. komora, zasadajúca v zložení troch sudcov:
   pán Jaeger, predseda komory

               a)

               pani Tiili a pán Czúcz, sudcovia

               b)

               pán Azizi a pani Cremona, sudcovia

         IV. rozšírená komora, zasadajúca v zložení piatich sudcov:
   pán Legal, predseda komory, pani Lindh, pán Mengozzi, pani Wiszniewska-Białecka a pán Vadapalas, sudcovia
   4. komora, zasadajúca v zložení troch sudcov:
   pán Legal, predseda komory

               a)

               pani Lindh a pán Vadapalas, sudcovia

               b)

               pán Mengozzi a pani Wiszniewska-Białecka, sudcovia

         V. rozšírená komora, zasadajúca v zložení piatich sudcov:
   pán Vilaras, predseda komory, pani Martins Ribeiro, pán Dehousse, pán Šváby a pani Jürimäe, sudcovia
   5. komora, zasadajúca v zložení troch sudcov:
   pán Vilaras, predseda komory

               a)

               pani Martins Ribeiro a pani Jürimäe, sudkyne

               b)

               pán Dehousse a pán Šváby, sudcovia

         V prvej komore zasadajúcej v zložení troch sudcov budú sudcovia, ktorí majú zasadať s predsedom komory tak, aby vytvorili zloženie troch sudcov, určení podľa rozpisu poradia stanoveného podľa článku 6 rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa a tak, aby tým nebolo dotknutá prepojenosť právnych vecí. V druhej a piatej komore zasadajúcej v zložení troch sudcov bude predseda komory zasadať buď so sudcami uvedenými pod písmenom a), alebo so sudcami uvedenými pod písmenom b) a to podľa zloženia, do ktorého bude patriť sudca–spravodajca. Vo veciach, v ktorých bude predseda komory sudcom-spravodajcom, bude predseda komory striedavo zasadať so sudcami jedného i druhého zloženia v poradí zapísania vecí do registra a tak, aby tým nebola dotknutá prepojenosť vecí.
   Veci, v ktorých bol sudca-spravodajca pridelený do inej komory v nadväznosti na zmenu zloženia komôr, budú nanovo pridelené s účinnosťou od 13. septembra komore, do ktorej od tohto dátumu patrí sudca-spravodajca.
   Vo veciach, v ktorých bola do 13. septembra 2004 ukončená písomná časť konania a v ktorých sa konalo alebo bolo vytýčené pojednávanie v ústnej časti konania, budú komory naďalej zasadať v predchádzajúcom zložení pre účely ústnej časti konania, porady sudcov a rozsudku.
   Zloženie veľkej komory
   Dňa 13. septembra 2004 rozhodol Súd prvého stupňa v súlade s článkom 10 odsek 1 rokovacieho poriadku, že na obdobie od 13. septembra 2004 do 30. septembra 2005 budú veľkú komoru tvoriť pán predseda Vesterdorf, páni predsedovia komôr Jaeger, Pirrung, Vilaras a Legal, sudcovia rozšírenej komory, ktorí by boli v danej veci rozhodovali, keby bola táto vec pridelená komore zloženej z piatich sudcov, ako i štyria sudcovia určení predsedom Súdu prvého stupňa podľa rozpisu spomedzi sudcov každej z ostatných komôr v poradí, ktoré majú títo sudcovia v rámci svojich komôr podľa počtu odslúžených rokov v súlade s článkom 6 rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa.
   Vo veciach, v ktorých bola do 13. septembra 2004 ukončená písomná časť konania a v ktorých sa konalo alebo bolo vytýčené pojednávanie v ústnej časti konania pred veľkou komorou, bude táto naďalej zasadať v predchádzajúcom zložení pre účely ústnej časti konania, porady sudcov a rozsudku.
   Plénum
   Dňa 13. septembra 2004 rozhodol Súd prvého stupňa v súlade s článkom 32 odsek 1 druhý pododsek rokovacieho poriadku, že ak je po menovaní generálneho advokáta podľa článku 17 rokovacieho poriadku párny počet sudcov zasadajúcich v plenárnom zložení Súdu prvého stupňa, vopred vytvorený rozpis, podľa ktorého predseda Súdu prvého stupňa určuje sudcu, ktorý sa nezúčastní na rozhodovaní vo veci, má opačné poradie ako to, ktoré majú sudcovia podľa počtu odslúžených rokov v súlade s článkom 6 rokovacieho poriadku okrem prípadu, ak by takto určený sudca bol sudcom-spravodajcom. V takomto prípade bude určený sudca, ktorý je v poradí bezprostredne pred ním.
   Určenie sudcu nahrádzajúceho predsedu Súdu prvého stupňa na rozhodovanie o predbežných opatreniach
   Dňa 13. septembra 2004 bol rozhodnutím Súdu prvého stupňa v súlade s článkom 106 rokovacieho poriadku pán sudca García-Valdecasas vymenovaný za náhradníka predsedu Súdu prvého stupňa na rozhodovanie o predbežných opatreniach v prípade jeho neprítomnosti alebo iných prekážok v práci na obdobie od 13. septembra 2004 do 30. septembra 2005.
   Kritériá pridelenia vecí komorám
   Dňa 13. septembra 2004 Súd prvého stupňa v súlade s článkom 12 rokovacieho poriadku stanovil nasledujúce pravidlá prideľovania vecí komorám v období od 13. septembra 2004 do 30. septembra 2005:

               1.

               Veci sa prideľujú hneď po podaní žaloby a bez toho, aby tým bolo dotknuté neskoršie uplatnenie článkov 14 a 51 rokovacieho poriadku, komorám zloženým z troch sudcov.

               2.

               Veci sa prideľujú komorám podľa štyroch rôznych rozpisov striedania, ktoré sa vytvárajú podľa poradia zápisu vecí v registri kancelárie Súdu prvého stupňa:

                           —

                           veci týkajúce sa vykonávania pravidiel hospodárskej súťaže vzťahujúcich sa na podniky, pravidlá týkajúce sa štátnych pomocí a pravidlá týkajúce sa opatrení na ochranu obchodného styku;

                           —

                           veci uvedené v článku 236 zmluvy ES a článku 152 zmluvy ESAE;

                           —

                           veci týkajúce sa práv duševného vlastníctva uvedené v článku 130 odsek 1 rokovacieho poriadku;

                           —

                           všetky ostatné veci.

         V rámci týchto rozpisov striedania sa prvá komora pri každom piatom striedaní nezohľadní.
   Predseda Súdu prvého stupňa bude môcť rozhodnúť odchylne od týchto rozpisov striedania v záujme zohľadnenia spojitosti určitých vecí alebo s cieľom zabezpečiť vyrovnané rozdelenie pracovného zaťaženia.


title: Vec T-81/08: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  29. apríla 2009 — Enercon/ÚHVT (E-ship) [ Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva E-Ship — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94 ]

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/40

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 29. apríla 2009 — Enercon/ÚHVT (E-ship)
   (Vec T-81/08) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva E-Ship - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   2009/C 141/83
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Enercon GmbH (Aurich, Nemecko) (v zastúpení: R. Böhm a V. Henke, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Schäffner, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) zo 4. decembra 2007 (vec R 319/2007-1) týkajúce sa prihlášky označenia E-Ship ako ochrannú známku Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Enercon GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 26.4.2008.


title: Vec C-288/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Der Unabhängige Finanzsenat, Aussenstelle Wien zo dňa 28. júna 2004 vo veci AB proti Finanzamt für den 6., 7. und 15. Bezirk

text:
               9.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/3

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Der Unabhängige Finanzsenat, Aussenstelle Wien zo dňa 28. júna 2004 vo veci AB proti Finanzamt für den 6., 7. und 15. Bezirk
   (Vec C-288/04)
   (2004/C 251/04)
   Der Unabgängige Finanzsenat, Aussenstelle Wien (Rakúsko) uznesením z 28. júna 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci AB proti Finanzamt für den 6., 7. und 15. Bezirk, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 6. júla 2004.
   Der Unabgängige Finanzsenat, Aussenstelle Wien žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1)

               Je v rozpore s článkom 13 odseku 1 Protokolu o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev zdanenie platov, miezd a pôžitkov, ktoré spoločenstvo poskytuje svojim úradníkom a ostatným zamestnancom iba vtedy, ak Európske spoločenstvá využijú svoje právo vyrubiť daň?

               2)

               Je v rozpore s článkom 16 odseku 2 Protokolu o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev zdanenie platov, miezd a pôžitkov, ktoré spoločenstvo poskytuje svojim úradníkom a ostatným zamestnancom iba vtedy, ak je úradník alebo iný zamestnanec uvedený v oznámení v zmysle spomenutého článku; a oprávňuje oznámenie účinné na základe tohto článku finančné úrady členského štátu automaticky, aby vykonávali právo vyrubiť daň ohľadne úradníkov a ostatných zamestnancov, ktorí v tomto oznámení nie sú uvedení a taktiež ohľadne zamestnancov, ktorých považuje Európske spoločenstvo za miestnych zamestnancov?