title: Vec T-116/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  24. septembra 2008 – Oakley/ÚHVT – Venticinque (O STORE) ( Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Spoločenstva O STORE — Skoršia národná slovná ochranná známka THE O STORE — Porovnanie služieb poskytovaných v rámci maloobchodu so zodpovedajúcimi tovarmi — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 — Návrh vedľajšieho účastníka konania na zmenu rozhodnutia — Článok 134 ods. 3 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa )

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/36

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 24. septembra 2008 – Oakley/ÚHVT – Venticinque (O STORE)
   (Vec T-116/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva O STORE - Skoršia národná slovná ochranná známka THE O STORE - Porovnanie služieb poskytovaných v rámci maloobchodu so zodpovedajúcimi tovarmi - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 - Návrh vedľajšieho účastníka konania na zmenu rozhodnutia - Článok 134 ods. 3 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa“)
   (2008/C 285/64)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Oakley, Inc. (One Icon, Foothill Ranch, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Huth-Dierig a M. Nentwig, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Venticinque Ltd (Hailsham, East Sussex, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: D. Caneva, advokát)
   Predmet veci
   Žaloba proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. januára 2006 (spojené veci R 682/2004-1 a R 685/2004-1), týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Venticinque Ltd a Oakley, Inc.
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Oakley, Inc., je povinná nahradiť trovy konania s výnimkou trov konania vedľajšieho účastníka.

               3.

               Venticinque Ltd znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 154, 1.7.2006.


title: Vec F-26/10: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  28. septembra 2011 — AZ/Komisia (Verejná služba — Povýšenie — Povyšovanie v roku 2009 — Schopnosť pracovať v treťom jazyku — Existencia disciplinárneho konania — Vylúčenie z povyšovania)

text:
               10.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 362/23

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 28. septembra 2011 — AZ/Komisia
   (Vec F-26/10) (1)

   (Verejná služba - Povýšenie - Povyšovanie v roku 2009 - Schopnosť pracovať v treťom jazyku - Existencia disciplinárneho konania - Vylúčenie z povyšovania)
   2011/C 362/39
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: AZ (Thionville, Francúzsko) (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Martin a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia, ktorým žalobca nebol povýšený v roku 2009, a zaviazanie Komisie zaplatiť mu určitú sumu z titulu náhrady nemajetkovej ujmy

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               AZ znáša všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 3.7.2010, s. 58.


title: Vec C-364/06: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  24. mája 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2002/15/ES — Organizácia pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/5

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 24. mája 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-364/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2002/15/ES - Organizácia pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2007/C 155/08)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: N. Yerrell, splnomocnený zástupca)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: C. Schiltz, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie v stanovenej lehote ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/15/ES z 11. marca 2002 o organizácii pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave (Ú. v. EÚ L 80, s. 35; Mim. vyd. 05/004, s. 224)
   Výrok rozsudku

               1.

               Neprijatím v stanovenej lehote všetkých zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení nevyhnutných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady z 11. marca 2002 o organizácii pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave, si Luxemburské veľkovojvodstvo nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 249, 14.10.2006.


title: Vec C-377/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Dolj (Rumunsko) 26. júla 2010 — Adrian Băilă/Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu București

text:
               9.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Dolj (Rumunsko) 26. júla 2010 — Adrian Băilă/Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu București
   (Vec C-377/10)
   ()
   2010/C 274/17
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunalul Dolj

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Adrian Băilă

      Žalované: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu București

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 110 prvý odsek ZFEÚ (pôvodný článok 90 ES), vykladať tak, že zakazuje členskému štátu stanoviť poplatok, ktorý by mal vlastnosti dane za znečistenie upravenej mimoriadnym nariadením vlády č. 50/2008, v znení mimoriadneho nariadenia vlády č. 218/2008, od ktorej sú oslobodené motorové vozidlá kategórie M1 s emisnou triedou Euro 4 a zdvihovým objemom motora neprevyšujúcim 2 000 cm3, ako aj všetky motorové vozidlá kategórie N1 s emisnou triedou Euro 4, ktoré boli prvýkrát zaregistrované v Rumunsku alebo v inom členskom štáte v období od 15. decembra 2008 do 31. decembra 2009, pričom sa však táto daň uplatňuje na podobné alebo konkurenčné ojazdené motorové vozidlá pochádzajúce z iných členských štátov a zaregistrované pred 15. decembrom 2008, a môže tak uvedená daň predstavovať vnútroštátne zdanenie výrobkov z iných členských štátov, ktoré je nepriamo diskriminačné v porovnaní so zdanením domácich výrobkov a slúži na ochranu domácej výroby nových motorových vozidiel?

               2.

               Má sa článok 110 prvý odsek ZFEÚ (pôvodný článok 90 ES), vykladať tak, že zakazuje členskému štátu stanoviť poplatok, ktorý by mal vlastnosti dane za znečistenie upravenej mimoriadnym nariadením vlády č. 50/2008, v znení mimoriadneho nariadenia vlády č. 218/2008, od ktorej sú oslobodené motorové vozidlá kategórie M1 s emisnou triedou Euro 4 a zdvihovým objemom motora neprevyšujúcim 2 000 cm3, ako aj všetky motorové vozidlá kategórie N1 s emisnou triedou Euro 4, ktoré boli prvýkrát zaregistrované v Rumunsku alebo v inom členskom štáte v období od 15. decembra 2008 do 31. decembra 2009, pričom sa však táto daň uplatňuje na motorové vozidlá s technickými vlastnosťami odlišnými od tých uvedených vyššie, ktoré boli zaregistrované v rovnakom období v iných členských štátoch, a môže tak uvedená daň predstavovať vnútroštátne zdanenie výrobkov z iných členských štátov, ktoré je nepriamo diskriminačné v porovnaní so zdanením domácich výrobkov a slúži na ochranu domácej výroby nových motorových vozidiel?


title: Vec C-474/10: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  20. októbra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal in Northern Ireland — Spojené kráľovstvo) — Department of the Environment for Northern Ireland/Seaport (NI) Ltd, Magherafelt district Council, F P McCann (Developments) Ltd, Younger Homes Ltd, Heron Brothers Ltd, G Small Contracts, Creagh Concrete Products Ltd (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2001/42/ES — Článok 6 — Určenie orgánu, ktorého sa môžu týkať vplyvy na životné prostredie vyplývajúce z vykonávania plánov a programov, na účely konzultácie — Možnosť konzultačného orgánu vypracovať plány a programy — Povinnosť určiť odlišný orgán — Podrobnosti týkajúce sa informovanosti a konzultácie s orgánmi a verejnosťou)

text:
               10.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 362/10

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 20. októbra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal in Northern Ireland — Spojené kráľovstvo) — Department of the Environment for Northern Ireland/Seaport (NI) Ltd, Magherafelt district Council, F P McCann (Developments) Ltd, Younger Homes Ltd, Heron Brothers Ltd, G Small Contracts, Creagh Concrete Products Ltd
   (Vec C-474/10) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2001/42/ES - Článok 6 - Určenie orgánu, ktorého sa môžu týkať vplyvy na životné prostredie vyplývajúce z vykonávania plánov a programov, na účely konzultácie - Možnosť konzultačného orgánu vypracovať plány a programy - Povinnosť určiť odlišný orgán - Podrobnosti týkajúce sa informovanosti a konzultácie s orgánmi a verejnosťou)
   2011/C 362/14
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal in Northern Ireland

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Department of the Environment for Northern Ireland

      Žalovaní: Seaport (NI) Ltd, Magherafelt district Council, F P McCann (Developments) Ltd, Younger Homes Ltd, Heron Brothers Ltd, G Small Contracts, Creagh Concrete Products Ltd

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Court of Appeal in Northern Ireland — Výklad článku 6 ods. 2, 3 a 4 smernice 2001/42/ES Európskeho parlamentu a Rady z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie (Ú. v. ES L 197, s. 30; Mim. vyd. 15/006, s. 157) — Určenie orgánu, ktorého sa môžu týkať vplyvy na životné prostredie vyplývajúce z vykonávania plánov a programov, na účely konzultácie — Podrobnosti týkajúce sa informovanosti a konzultácie s orgánmi a verejnosťou

      Výrok rozsudku

               1.

               Za takých okolností, o aké ide vo veci samej, článok 6 ods. 3 smernice 2001/42/ES Európskeho parlamentu a Rady z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie neukladá povinnosť, aby bol zriadený alebo určený iný konzultačný orgán v zmysle tohto ustanovenia, ak sa v rámci orgánu spravidla povereného konzultáciou v oblasti životného prostredia, ktorý bol takto určený, uskutočnilo oddelenie funkcií tak, aby interný administratívny útvar tohto orgánu mal skutočnú autonómiu, ktorá najmä znamená, že sú mu poskytnuté vlastné administratívne a ľudské prostriedky, a je tak schopný plniť úlohy zverené konzultačným orgánom v zmysle tohto článku 6 ods. 3, a najmä objektívnym spôsobom poskytovať svoje stanovisko k plánu alebo programu pripravovanému orgánom, s ktorým je spojený.

               2.

               Článok 6 ods. 2 smernice 2001/42 sa má vykladať v tom zmysle, že nevyžaduje, aby lehoty, v ktorých určené orgány a dotknutá alebo potenciálne dotknutá verejnosť v zmysle odsekov 3 a 4 tohto článku musia mať príležitosť vyjadriť svoje stanovisko k návrhu daného plánu alebo programu, ako aj k správe o vplyvoch na životné prostredie, boli presne stanovené vo vnútroštátnej právnej úprave, ktorou sa preberá táto smernica, a v dôsledku toho uvedený odsek 2 nebráni tomu, aby takéto lehoty boli stanovené v každom jednotlivom prípade orgánom, ktorý plán alebo program vypracúva. V poslednom uvedenom prípade však ten istý odsek 2 vyžaduje, aby na účely konzultácie s týmito orgánmi alebo s touto verejnosťou o návrhu daného plánu alebo programu bola skutočne stanovená postačujúca lehota, ktorá by poskytla týmto subjektom skutočnú príležitosť, aby v primeranej lehote vyjadrili svoje stanovisko k tomuto návrhu plánu alebo programu, ako aj k správe o vplyvoch uvedeného plánu alebo programu na životné prostredie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 13, 15.1.2011.


title: Veci F-39/10 a F-39/10 R: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  28. septembra 2010 — De Roos-Le Large/Komisia

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/68

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 28. septembra 2010 — De Roos-Le Large/Komisia
   (Veci F-39/10 a F-39/10 R)
   ()
   2011/C 30/136
   Jazyk konania: holandčina
   Predseda Súdu pre verejnú službu Európskej únie nariadil výmaz veci.


title: Vec T-0148/04: Žaloba podaná dňa 26. apríla 2004 TQ3 Travel Solutions proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               10.7.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/10

         Žaloba podaná dňa 26. apríla 2004 TQ3 Travel Solutions proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-0148/04)
   (2004/C 179/21)
   Jazyk konania: francúzsky
   TQ3 Travel Solutions, so sídlom Mechelen (Belgicko), zastúpený P. Rusen Ergec a P. Kim Möris, advokáti, podal 26. apríla 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               Zrušil rozhodnutie Komisie z 24. februára 2004, ktorým upovedomil žalobcu o zamietnutí jeho ponuky pre Časť 1 verejnej súťaže č. ADMIN/D1/PR/2003/131;

               —

               Zrušil rozhodnutie Komisie, ktorým pridelila Časť 1 spoločnosti Carlson Wagonlit Travels, o ktorom sa žalobca dozvedel z listu Komisie zo 16. marca 2004;

               —

               Vyslovil, že nezákonné konanie Komisie spôsobilo porušenie práva, ktoré zakladá zodpovednosť Komisie voči žalobcovi;

               —

               Odkázal žalobcu pred Komisiu, aby sa pristúpilo k vyčísleniu škody;

               —

               zaviazal Komisiu nahradiť všetky trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné argumenty
   V nadväznosti na užšiu verejnú súťaž vyhlásenú 20. októbra 2003 na „Služby cestovnej kancelárie“ (1), a na konanie o pridelení zákazky Komisia rozhodla neprideliť zákazku žalobcovi, ale spoločnosti Carlson Wagonlit Travels.
   Žalobca uvádza dva identické žalobné dôvody proti týmto rozhodnutiam, pri prijatí ktorých Komisia zjavne pochybila pri hodnotení ponúk.
   Prvý žalobný dôvod spočíva v tvrdení žalobcu, že Komisia sa dopustila zjavnej chyby pri hodnotení, keď usúdila, že ponuka spoločnosti Carlson Wagonlit Travels nebola neprimerane nízka; žalobca ďalej odvoláva na nezákonnosť vyplývajúcu z nerešpektovania povinnosti vyplývajúcej Komisii z článku 146 nariadenia ES č. 2342/2002 Komisie zo dňa 23. decembra 2003 (2), ktoré ukladá európskej inštitúcii povinnosť požadovať vhodné upresnenia ohľadne tvorby ponuky.
   Druhý žalobný dôvod sa týka zjavného pochybenia Komisie pri hodnotení kvalitatívnej stránky ponúk, keďže ponuke spoločnosti Carlson Wagonlit Travels priznala najvyššie hodnotenie za kvalitu ponúkaných služieb, pričom však táto ponuka nemohla zaručiť vyhovujúcu kvalitu daných služieb.

      (1)  Výzva č. ADMIN/D1PR/2003131 (Ú. v. S 143)

      (2)  Nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2342/2002 z 23. decembra 2002, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá pre vykonanie nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o finančnom nariadení uplatniteľnom na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev


title: Vec F-80/09: Žaloba podaná 26. septembra 2009 — Lenz/Komisia

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/66

         Žaloba podaná 26. septembra 2009 — Lenz/Komisia
   (Vec F-80/09)
   2009/C 282/127
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Erika Lenz (Osnabrück, Nemecko) (v zastúpení: J. Römer a V. Lenz, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet a opis sporu

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie zo 4. mája 2009 o nepokrytí nákladov na liečbu žalobkyne „Heilpraktiker“ (liečiteľom)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie žalovanej zo 4. mája 2009 vo forme rozhodnutia o odvolaní z 8. júla 2009 a uložiť žalovanej, aby nahradila žalobkyni 85 % nákladov na liečiteľa vo výške 297 eur, v predmetnom prípade teda vo výške 253 eur,

               —

               určiť, že žalovaná je povinná nahradiť žalobkyni všetky liečebné náklady vo forme honorárov liečiteľa, ktoré vznikli po 1. apríli 2009,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania, ako aj nákladov na právne zastúpenie žalobkyne vzniknutých pred súdnym konaním a počas neho.


title: Vec T-376/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. mája 2017 – KK/EASME („Rámcový program pre výskum a inováciu Horizon 2020 — Výzva na predkladanie návrhov v rámci pracovného programu na roky 2014 – 2015 — Program podpory inovácií v MSP — Rozhodnutie EASME vyhlasujúce návrh za neprípustný — Pravidlo ‚jedinej ponuky‘ — Postup prehodnotenia posúdenia — Dočasná nedostupnosť elektronického portálu na predkladanie ponúk — Nesprávne posúdenie — Porušenie procesných predpisov — Mimozmluvná zodpovednosť“)

text:
               3.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/28

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. mája 2017 – KK/EASME
   (Vec T-376/15) (1)

   ((„Rámcový program pre výskum a inováciu Horizon 2020 - Výzva na predkladanie návrhov v rámci pracovného programu na roky 2014 – 2015 - Program podpory inovácií v MSP - Rozhodnutie EASME vyhlasujúce návrh za neprípustný - Pravidlo ‚jedinej ponuky‘ - Postup prehodnotenia posúdenia - Dočasná nedostupnosť elektronického portálu na predkladanie ponúk - Nesprávne posúdenie - Porušenie procesných predpisov - Mimozmluvná zodpovednosť“))
   (2017/C 213/37)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: KK (v zastúpení: J.-P. Spitzer, advokát)

      Žalovaná: Výkonná agentúra pre malé a stredné podniky (EASME) (v zastúpení: A. Pallares Allueva a E. Fierro Sedano, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Duron a D. Waelbroeck, avocats)

      Predmet veci

   Návrh podľa článku 263 ZFEÚ smerujúci k zrušeniu rozhodnutia EASME z 15. júna 2015, ktorým sa zamietol návrh predložený žalobcom v reakcii na výzvu na predkladanie návrhov a súvisiacich činností v rámci pracovných programov na roky 2014 – 2015 spadajúcich pod program Horizont 2020 – rámcový program pre výskum a inováciu (2014 – 2020) a výskumný a vzdelávací program Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu (2014 – 2018), ktorý prispieva k programu Horizont 2020 (Ú. v. EÚ C 361, 2013, s. 9) a na druhej strane, návrh podľa článku 268 ZFEÚ o náhradu škody, ktorú žalobca týmto zamietnutím údajne utrpel

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               KK je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 4.7.2016.


title: Vec T-159/07: Žaloba podaná 7. mája 2007 – COFAC/Komisia

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/36

         Žaloba podaná 7. mája 2007 – COFAC/Komisia
   (Vec T-159/07)
   (2007/C 155/66)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobca: COFAC – Cooperativa de Formação e Animação Cultural, crl (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: Luís Gomes, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť, v zmysle článku 230 ES, rozhodnutie Komisie D(2004)24253 z 9. novembra 2004, ktorým sa znižuje suma pomoci z Európskeho sociálneho fondu (ESF) poskytnutá žalobcovi na základe rozhodnutia K(87) 0860 z 30. apríla 1987 (spis č. 870927P1),

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú analogické so žalobnými dôvodmi a hlavnými tvrdeniami uvedenými vo veci T-158/07.


title: Vec F-41/13: Žaloba podaná 8. mája 2013 — ZZ a i./EIB

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/60

         Žaloba podaná 8. mája 2013 — ZZ a i./EIB
   (Vec F-41/13)
   2013/C 207/104
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a i. (v zastúpení: L. Levi, avocat)

      Žalovaná: Európska investičná banka

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutí obsiahnutých vo výplatných listinách za mesiac február 2013, stanovujúce ročnú úpravu platov vo výške 1,8 % pre rok 2013, informačných oznámení, ktoré žalovaná adresovala žalobcom 5. februára 2013 a 15. februára 2013 a zrušenie neskorších výplatných listín. Ďalej zaviazanie inštitúcie na náhradu údajne vzniknutej majetkovej a nemajetkovej ujmy

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie obsiahnuté vo výplatnej listine žalobcov za mesiac február 2013, rozhodnutie stanovujúce ročnú úpravu platov vo výške 1,8 % pre rok 2013, a teda zrušiť podobné rozhodnutia obsiahnuté v neskorších výplatných listinách a pokiaľ to bude potrebné, zrušiť dve informačné oznámenia, ktoré žalovaná adresovala žalobcom 5. februára 2013 a 15. februára 2013,

               —

               zaviazať žalovanú na zaplatenie každému žalobcovi, ako náhradu majetkovej škody, i) doplatku platu vo výške zodpovedajúcej uplatneniu ročnej úpravy platov pre rok 2013, teda zvýšenie o 1,8 % za obdobie od 1. januára 2013 do 31. decembra 2013; ii) doplatku platu zodpovedajúceho dôsledkom uplatnenia ročnej úpravy vo výške 1,8 % pre rok 2013 pre sumy platov, ktoré budú vyplácané od januára 2014; iii) úrokov z omeškania zo splatných doplatkov platov až do úplného zaplatenia dlžných súm, výška úrokov z omeškania, ktorá sa má uplatniť, sa vypočíta na základe úrokovej sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou pre hlavné refinančné operácie platnej počas predmetného obdobia, zvýšenej o tri percentuálne body, a iv) náhrady škody z dôvodu straty kúpnej sily, pričom celková majetková škoda je predbežne ohodnotená pre každého žalobcu na sumu vo výške 30 000 eur,

               —

               zaviazať žalovanú na zaplatenie každému žalobcovi sumy vo výške 1 000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy,

               —

               zaviazať EIB na náhradu trov konania.


title: Vec T-322/04: Žaloba podaná dňa 5. augusta 2004: Colgate-Palmolive Company proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT)

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/49

         Žaloba podaná dňa 5. augusta 2004: Colgate-Palmolive Company proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT)
   (Vec T-322/04)
   (2004/C 262/92)
   Jazyk konania: španielčina
   Spoločnosť Colgate-Palmolive Company so sídlom v New Yorku (Spojené Štáty), v zastúpení advokátov: Enrique Armijo Chávarri a Antonio Castán Pérez-Gómez, podala 5. augusta 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT).
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo dňa 18. mája 2004 vydané vo veci R 0076/2004-2; a

               —

               zaviazal OAMI nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovaná ochranná známka:

               Slovná ochranná známka „SIMPLY WHITE“- Žiadosť č. 2688315.

               Výrobky alebo služby:

               Prípravky na čistenie zubov, zubná pasta, ústne vody (Trieda 3).

               Rozhodnutie napadnuté pred odvolacím senátom:

               Zamietnutie prihlášky prieskumovým pracovníkom.

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zamietnutie odvolania.

               Žalobné dôvody:

               Nesprávny výklad čl. 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 40/94.


title: Vec T-122/11: Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. septembra 2011 — Yao N’Dré/Rada

text:
               29.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/28

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. septembra 2011 — Yao N’Dré/Rada
   (Vec T-122/11) (1)

   2011/C 319/60
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 130, 30.4.2011.


title: Vec C-374/06: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  13. decembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf – Nemecko) – BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH/Hauptzollamt Bielefeld (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daňové ustanovenia — Harmonizácia právnych predpisov — Smernica 92/12/EHS — Výrobky podliehajúce spotrebnej dani — Kontrolné známky — Protiprávne vyradenie z režimu podmienečného oslobodenia od dane — Krádež — Uvedenie do daňového voľného behu v členskom štáte, kde došlo ku krádeži — Nevrátenie sumy za kontrolné známky iného členského štátu, nalepené na ukradnutých výrobkoch)

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/21

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 13. decembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf – Nemecko) – BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH/Hauptzollamt Bielefeld
   (Vec C-374/06) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daňové ustanovenia - Harmonizácia právnych predpisov - Smernica 92/12/EHS - Výrobky podliehajúce spotrebnej dani - Kontrolné známky - Protiprávne vyradenie z režimu podmienečného oslobodenia od dane - Krádež - Uvedenie do daňového voľného behu v členskom štáte, kde došlo ku krádeži - Nevrátenie sumy za kontrolné známky iného členského štátu, nalepené na ukradnutých výrobkoch)
   (2008/C 51/34)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Finanzgericht Düsseldorf
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: BATIG Gesellschaft für Beteiligungen mbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Bielefeld
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Finanzgericht Düsseldorf – Výklad smernice Rady 92/12/EHS z 25. februára 1992 o všeobecnom systéme, držbe, preprave a kontrole tovarov podliehajúcich spotrebným daniam (Ú. v. ES L 76, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 179) – Odmietnutie zo strany členského štátu vrátenia sumy zaplatenej za nadobudnutie kontrolných známok nalepených na tabakové výrobky, ktoré boli protiprávne vyradené z režimu podmienečného oslobodenia od dane v inom členskom štáte, čím vznikla povinnosť zaplatiť spotrebnú daň v tomto inom členskom štáte – Krádež cigariet
   Výrok rozsudku
   So smernicou Rady 92/12/EHS z 25. februára 1992 o všeobecnom systéme, držbe, preprave a kontrole tovarov podliehajúcich spotrebným daniam, zmenenou a doplnenou nariadením Rady (ES) č. 807/2003 zo 14. apríla 2003 o prispôsobení rozhodnutiu 1999/468/ES ustanovení týkajúcich sa výborov, ktoré pomáhajú Komisii pri uplatňovaní jej vykonávacích právomocí stanovených v právnych aktoch Rady prijatých v súlade s konzultačným postupom (jednohlasnosť), nie je v rozpore právna úprava členského štátu, ktorá neumožňuje vrátenie sumy zaplatenej za nadobudnutie kontrolných známok vydaných týmto členským štátom, keď tieto kontrolné známky boli nalepené na výrobky podliehajúce spotrebnej dani predtým, ako došlo k ich uvedeniu do voľného daňového obehu v uvedenom členskom štáte, pričom tieto výrobky boli ukradnuté v inom členskom štáte, čím vznikla povinnosť zaplatiť spotrebnú daň v tomto inom členskom štáte a nebol predložený dôkaz, že ukradnuté výrobky neboli predané v členskom štáte, ktorý vydal uvedené kontrolné známky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: Vec C-638/13 P: Odvolanie podané 4. decembra 2013 : Roca proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 16. septembra 2013 vo veci T-412/10, Roca/Komisia

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/29

         Odvolanie podané 4. decembra 2013: Roca proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 16. septembra 2013 vo veci T-412/10, Roca/Komisia
   (Vec C-638/13 P)
   2014/C 52/52
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Roca (v zastúpení: P. Vidal Martínez, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               vyhovieť tvrdeniam, ktoré uvádza Roca v tomto odvolaní,

               —

               čiastočne zrušiť rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 vo veci T-412/10,

               —

               vyhovieť návrhom, ktoré formulovala Roca znížením pokuty, ktorá jej bola uložená,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania, ktoré vznikli Roca v tomto konaní, ako aj v konaní vo veci T-412/10 v rozsahu týkajúcom sa odvolacích dôvodov.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

                     Prvý odvolací dôvod
                   založený na porušení povinnosti odôvodnenia, zásad zákazu diskriminácie a rovnosti zaobchádzania vo vzťahu k posúdeniu menšej závažnosti porušovania zo strany Roca odvodzovaného z užšej škály výrobkov, ktorých sa týkalo porušovanie, a skresleniu skutkových okolností považovaných v rozhodnutí za preukázané.

               2.

                     Druhý odvolací dôvod
                   založený na nesprávnom právnom posúdení pri uplatnení judikatúry Súdneho dvora Európskej únie a porušení zásad rovnosti zaobchádzania a ochrany legitímnej dôvery pri uplatnení usmernení k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 1/2003 (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 210, 2006, s. 2.


title: Vec C-429/11 P: Odvolanie podané 18. augusta 2011 : Gosselin Group NV, predtým Gosselin World Wide Moving NV proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 16. júna 2011 v spojených veciach T-208/08 a T-209/08, Gosselin Group NV a Stichting Administratiekantoor Portielje/Európska komisia

text:
               12.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/8

         Odvolanie podané 18. augusta 2011: Gosselin Group NV, predtým Gosselin World Wide Moving NV proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 16. júna 2011 v spojených veciach T-208/08 a T-209/08, Gosselin Group NV a Stichting Administratiekantoor Portielje/Európska komisia
   (Vec C-429/11 P)
   2011/C 331/13
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Gosselin Group NV, predtým Gosselin World Wide Moving NV (v zastúpení: F. Wijckmans a H. Burez, advocaten)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia a Stichting Administratiekantoor Portielje

      Návrhy odvolateľky

               —

               i) zrušiť rozsudok (1) v rozsahu, v akom Všeobecný súd tvrdí, že napádané praktiky svojou povahou obmedzujú hospodársku súťaž bez toho, aby bolo potrebné preukázať obmedzujúce účinky na hospodársku súťaž, a ii) zrušiť rozhodnutie (2) (v zmenenom a doplnenom znení v rozsahu, v akom sa týka odvolateľky), pretože neobsahuje dôkaz o dôsledky pre hospodársku súťaž u praktík, za ktoré má byť zodpovedná odvolateľka,

               —

               subsidiárne i) zrušiť rozsudok v rozsahu, v akom Všeobecný súd tvrdí, že Komisia sa výnimočne môže opierať o alternatívnu podmienku v bode 53 pokynov k pojmu ovplyvnenie obchodu medzi štátmi (3) bez výslovného vymedzenia významu pojmu trh v zmysle bodu 55 týchto pokynov; a ii) zrušiť rozhodnutie (v zmenenom a doplnenom znení v rozsahu, v akom sa týka odvolateľky), pretože Komisia v rozhodnutí dostatočne nepreukázala, že praktiky citeľne narušili hospodársku súťaž medzi členskými štátmi,

               —

               subsidiárne i) zrušiť rozsudok v rozsahu, v akom Všeobecný súd tvrdí, že Komisia nebola povinná pri posudzovaní závažnosti protiprávneho konania, ani v rámci poľahčujúcich okolností zohľadniť skutočnosť, že odvolateľka sa nepodieľala na písomných dohodách o cenách a na rokovaniach, a ii) zrušiť rozhodnutie (v zmenenom a doplnenom znení v rozsahu, v akom sa týka odvolateľky) z tých istých dôvodov,

               —

               subsidiárne i) zrušiť rozsudok v rozsahu, v akom Všeobecný súd opierajúc sa najmä o dolnú hranicu 15 % uplatňuje sadzbu 17 % príslušných predajov bez zohľadnenia všetkých 30 relevantných okolností a ii) zrušiť rozhodnutie (v zmenenom a doplnenom znení v rozsahu, v akom sa týka odvolateľky) z tých istých dôvodov,

               —

               subsidiárne i) zrušiť rozsudok v rozsahu, v akom Všeobecný súd tvrdí, že účasť odvolateľky od 31. januára 1992 do 30. októbra 1993 nie je premlčaná; ii) zrušiť rozhodnutie (v zmenenom a doplnenom znení v rozsahu, v akom sa týka odvolateľky) v rozsahu, v akom počíta pokutu uloženú odvolateľke podľa jej účasti od 31. januára 1992 do 30. októbra 1993 a iii) podľa toho znížiť výšku pokuty,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania podľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu odvolania Gosselin Group NV uvádza, že Všeobecný súd porušil právo Únie tým, že z právneho hľadiska nesprávne kvalifikoval skutkové okolnosti, ktoré zistil (predstierané ponuky a provízie) v dohodách o cenách a praktikách týkajúcich sa rozdelenia trhu; minimálne rozsudok je z tohto hľadiska nedostatočne odôvodnený.
   Subsidiárne Gosselin Group NV tvrdí, že Všeobecný súd:

               —

               pri posúdení citeľných účinkov predmetných praktík na obchod medzi členskými štátmi porušil pravidlo, že Komisia musí dodržiavať vlastné pokyny,

               —

               pri posúdení poľahčujúcich okolností v súvislosti so stanovením výšky pokuty porušil zásadu osobnej povahy zodpovednosti, ako aj porušil pravidlo, že Komisia musí dodržiavať vlastné pokyny,

               —

               pri stanovení základnej výšky pokuty porušil povinnosť odôvodnenia, zásadu osobnej povahy zodpovednosti a porušil pravidlo, že Komisia musí dodržiavať vlastné pokyny. V prvej časti tvrdí, že Všeobecný súd sa nesprávne domnieval, že Komisia sa mohla odvolávať na bod 23 usmernení k metóde stanovenia pokút (4). V druhej časti tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keďže vychádzal z minimálnej hranice 15 % hodnoty predajov, ktorá je v zásade minimálnou hranicou pre pokutu pri závažných obmedzeniach hospodárskej súťaže. V tretej časti tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keďže hranica 17 % je rovná, alebo takmer rovná hranici 15 % a z toho vyvodil záver, že všetky relevantné okolnosti nemusia byť zohľadnené,

               —

               porušil článok 25 nariadenia č.°1/2003 (5) tým, že rozhodol, že účasť Gosselin NV na sporných praktikách od 31. januára 1992 do 30. októbra 1993 nie je premlčaná.

      (1)  Rozsudok Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 16. júna 2011 v spojených veciach T-208/08 a T-209/08, Gosselin Group NV a Stichting Administratiekantoor Portielje/Európska komisia (ďalej len „rozsudok“).

      (2)  Rozhodnutie Komisie K(2008) 926 v konečnom znení z 11. marca 2008 týkajúce sa konania podľa článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38.543 — Medzinárodné sťahovacie služby) (ďalej len „rozhodnutie“).

      (3)  Pokyny k pojmu ovplyvnenie obchodu medzi štátmi v článkoch 81 ES a 82 ES Zmluvy (Ú. v. EÚ C 101, 2004, s. 81).

      (4)  Usmernenia k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 1/2003 (Ú. v. EÚ C 210, 2006, s. 2).

      (5)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 ES a 82 ES (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec C-478/04: Žaloba podaná dňa 16. novembra 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike

text:
               5.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/6

         Žaloba podaná dňa 16. novembra 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike
   (Vec C-478/04)
   (2005/C 31/13)
   Jazyk konania: taliančina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Minas Konstantinidis a Giuseppe Bambara, splnomocnení zástupcovia, podala dňa 16. novembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Talianskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor určil, že:

               —

                           a)

                           neprijatím potrebných opatrení na zabezpečenie toho, aby nebezpečné odpady uložené na skládke Cà di Capri (Verona) boli zhodnotené alebo zneškodnené bez ohrozenia ľudského zdravia alebo bez použitia postupov či metód, ktoré by mohli poškodiť životné prostredie,

                           b)

                           neprijatím potrebných opatrení, aby držiteľ nebezpečných odpadov uložených na tejto skládke tieto odpady odovzdal súkromnému alebo verejnému zariadeniu, ktoré odpad zbiera alebo podniku, ktorý vykonáva činnosti uvedené v prílohách II A a II B smernice, alebo sám zabezpečil zhodnotenie alebo zneškodnenie odpadov v súlade s ustanoveniami Spoločenstva,

                           c)

                           neprijatím potrebných opatrení, pokiaľ ide o túto skládku, nachádzajúcu sa v mieste kde je zložený (skládka) nebezpečný odpad, na vykonanie súpisu a identifikácie tohto odpadu a na to, aby sa nezmiešavali rôzne kategórie odpadov alebo nebezpečné odpady s ostatnými odpadmi,

                     si Talianska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 4 a 8 smernice 75/442/EHS (1) o odpadoch, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 91/156/EHS (2) z 18. marca 1991 a článku 2 ods. 1, 2 smernice 91/689/EHS o nebezpečných odpadoch.

               —

               zaviazal Taliansku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia tvrdí, že z dôvodov uvedených v predložených návrhoch, pokiaľ ide o Cà di Capri (Verona) si Talianska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice 75/442/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou 91/156/EHS a rovnako zo smernice 91/689/EHS.

      (1)  Ú. v. ES L 194 zo dňa 25.7.1975, s. 39

      (2)  Ú. v. ES L 78 zo dňa 26.3.1991, s. 32


title: Vec T-449/15: Žaloba podaná 30. júla 2015 – Satkirit Holdings/ÚHVT – Advanced Mailing Solutions (luvo)

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/44

         Žaloba podaná 30. júla 2015 – Satkirit Holdings/ÚHVT – Advanced Mailing Solutions (luvo)
   (Vec T-449/15)
   (2015/C 320/61)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Satkirit Holdings Ltd (Douglas, Ostrov Man) (v zastúpení: M. Vanhegan, QC)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Advanced Mailing Solutions Ltd (East Kilbride, Spojené kráľovstvo)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „luvo“ – prihláška č. 11 244 324.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 21. mája 2015 vo veci R 877/2014-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               zamietol námietku Advanced Mailing Solutions,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania pred odvolacím senátom a Všeobecným súdom.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-90/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 16. februára 2017 – Hansen & Rosenthal KG, H&R Wax Company Vertrieb GmbH/Európska komisia (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh s parafínovými voskami a nemecký trh s parafínovým gáčom — Určenie cien a rozdelenie trhov — Dôkaz o porušení — Neobmedzená právomoc — Skreslenie dôkazov — Povinnosť odôvodnenia — Nariadenie (ES) č. 1/2003 — Článok 23 ods. 2 — Výpočet výšky pokuty — Zásada zákonnosti — Usmernenia k metóde stanovovania pokút z roku 2006 — Zásada proporcionality)

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/4

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 16. februára 2017 – Hansen & Rosenthal KG, H&R Wax Company Vertrieb GmbH/Európska komisia
   (Vec C-90/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh s parafínovými voskami a nemecký trh s parafínovým gáčom - Určenie cien a rozdelenie trhov - Dôkaz o porušení - Neobmedzená právomoc - Skreslenie dôkazov - Povinnosť odôvodnenia - Nariadenie (ES) č. 1/2003 - Článok 23 ods. 2 - Výpočet výšky pokuty - Zásada zákonnosti - Usmernenia k metóde stanovovania pokút z roku 2006 - Zásada proporcionality))
   (2017/C 112/05)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Hansen & Rosenthal KG, H&R Wax Company Vertrieb GmbH (v zastúpení: J. Schulte, M. Dallmann a K. Künstner, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: R. Sauer, C. Vollrath a L. Wildpanner, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Böhlke, Rechtsanwalt)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Hansen & Rosenthal KG a H&R Wax Company Vertrieb GmbH sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 146, 4.5.2015.


title: Vec C-184/11: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  13. mája 2014 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Rozsudok Súdneho dvora určujúci nesplnenie povinnosti — Nevykonanie — Článok 260 ZFEÚ — Štátna pomoc — Vymáhanie — Protiprávny režim pomoci, nezlučiteľný s vnútorným trhom — Individuálna pomoc priznaná v rámci tohto režimu — Peňažné sankcie)

text:
               7.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 13. mája 2014 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-184/11) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Rozsudok Súdneho dvora určujúci nesplnenie povinnosti - Nevykonanie - Článok 260 ZFEÚ - Štátna pomoc - Vymáhanie - Protiprávny režim pomoci, nezlučiteľný s vnútorným trhom - Individuálna pomoc priznaná v rámci tohto režimu - Peňažné sankcie))
   2014/C 212/02
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: C. Urraca Caviedes a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Článok 260 ZFEÚ – Nevykonanie rozsudku Súdneho dvora zo 14. decembra 2006 v spojených veciach C-485/03 až C-490/03, Komisia/Španielsko (Zb. s. I-11887) – Návrh na uloženie penále

      Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky potrebné opatrenia na vykonanie rozsudku Komisia/Španielsko (C-485/03 až C-490/03, EU:C:2006:777) do dátumu, ku ktorému uplynula lehota stanovená v odôvodnenom stanovisku vydanom 26. júna 2008 Európskou komisiou, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 260 ods. 1 ZFEÚ.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné zaplatiť Európskej komisii na účet „Vlastné zdroje Európskej únie“ paušálnu pokutu vo výške 30 miliónov eur.

               3.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 186, 25.6.2011.


title: Vec C-219/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 11. mája 2011 — BrainProducts GmbH/Bio Semi V.O.F. a i.

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 11. mája 2011 — BrainProducts GmbH/Bio Semi V.O.F. a i.
   (Vec C-219/11)
   2011/C 232/24
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: BrainProducts GmbH

      Žalovaní: Bio Semi V.O.F., Antonius Pieter Kuiper, Robert Jan Gerard Honsbeek, Alexander Coenraad Metting van Rijn

      Prejudiciálna otázka

   Je predmet, ktorý výrobca určil na aplikáciu na človeka na účely skúmania fyziologického procesu, zdravotníckou pomôckou v zmysle článku 1 ods. 2 písm. a) tretej zarážky smernice 93/42/EHS (1) iba v tom prípade, keď je zameraný na lekársky účel?

      (1)  Smernica Rady č. 93/42/EHS zo 14. júna 1993 o zdravotníckych pomôckach (Ú. v. ES L 169, s. 1; Mim. vyd. 13/012 s. 82), naposledy zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/47/ES z 5. septembra 2007 (Ú. v. EÚ L 247, s. 21).


title: Vec T-306/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  21. marca 2014 – Yusef/Komisia (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika  — Obmedzujúce opatrenia namierené proti osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, so sieťou Al Káida a s Talibanom  — Nariadenie (ES) č. 881/2002  — Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov osoby po jej zaradení na zoznam zostavený orgánom Organizácie Spojených národov  — Výbor pre sankcie  — Následné zaradenie do prílohy I nariadenia č. 881/2002  — Odmietnutie Komisie vymazať toto zaradenie  — Žaloba na nečinnosť  — Základné práva  — Právo byť vypočutý, právo na účinné súdne preskúmanie a právo na ochranu vlastníckeho práva)

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/31

         Rozsudok Všeobecného súdu z 21. marca 2014 – Yusef/Komisia
   (Vec T-306/10) (1)

   ((Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia namierené proti osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, so sieťou Al Káida a s Talibanom - Nariadenie (ES) č. 881/2002 - Zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov osoby po jej zaradení na zoznam zostavený orgánom Organizácie Spojených národov - Výbor pre sankcie - Následné zaradenie do prílohy I nariadenia č. 881/2002 - Odmietnutie Komisie vymazať toto zaradenie - Žaloba na nečinnosť - Základné práva - Právo byť vypočutý, právo na účinné súdne preskúmanie a právo na ochranu vlastníckeho práva))
   2014/C 142/39
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Hani El Sayyed Elsebai Yusef (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: pôvodne E. Grieves, barrister, a H. Miller, solicitor, neskôr E. Grieves, H. Miller, P. Moser, QC, a R. Graham, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: E. Paasivirta, M. Konstantinidis a T. Scharf, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne E. Finnegan a R. Szostak, neskôr E. Finnegan, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh týkajúci sa určenia podľa článku 265 ZFEÚ, že Komisia protiprávne opomenula stiahnuť nariadenie Komisie (ES) č. 1629/2005 z 5. októbra 2005, ktorým sa päťdesiatyštvrtýkrát mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 881/2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám a subjektom spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al Qaida a Talibanom a zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 467/2001 (Ú. v. EÚ L 260, s. 9), v rozsahu, v akom sa tento právny akt týka žalobcu

      Výrok rozsudku

               1.

               Európska komisia si tým, že nenapravila procesnoprávne a hmotnoprávne nedostatky, ktoré sa týkajú zmrazenia finančných prostriedkov Haniho El Sayyed Elsebai Yusefa, nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo Zmluvy o FEÚ a nariadenia Rady (ES) č. 881/2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám a subjektom spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al Qaida a Talibanom a zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 467/2001.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania H. Yusefa, ako aj sumy vopred zaplatené pokladňou Všeobecného súdu z titulu právnej pomoci.

               4.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 25.9.2010.


title: Vec C-351/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením High Court of Justice (Anglicko a Wales), Chancery Division zo dňa 22. júla 2004 vo veci Ikea Wholesale Ltd proti Commissioners of Customs and Excise

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/18

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením High Court of Justice (Anglicko a Wales), Chancery Division zo dňa 22. júla 2004 vo veci Ikea Wholesale Ltd proti Commissioners of Customs and Excise
   (Vec C-351/04)
   (2004/C 262/31)
   High Court of Justice (Anglicko a Wales), Chancery Division uznesením z 22. júla 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci Ikea Wholesale Ltd proti Commissioners of Customs and Excise, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 16. augusta 2004.
   High Court of Justice žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               i)

               vzhľadom na zistenia komisie DSB WTO v jej správe z 30. októbra 2000, bod 7.2 písm. g) a h), WT/DS1414/R a zistenia odvolacieho orgánu DSB WTO v jeho rozhodnutí z 1. marca 2002, body 86 až 87, WT/DS1141/AB/R, je nariadenie Rady (ES) č. 2398/97 z 28. novembra 1997 o uložení konečných antidumpingových ciel na dovozy bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúce z Egypta, Indie a Pakistanu (1) ako celok, alebo jeho časť, nezlučiteľné s právom Spoločenstva v tom, že:

                           a)

                           použilo nesprávnu metodológiu pri výpočte súm pre predajné, všeobecné a administratívne výdavky, a pre zisky, v rozpore s článkom 2 odsek 6 písm. a) nariadenia Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (2) v znení neskorších predpisov, a článku 2.2.2 ii) Antidumpingovej dohody;

                           b)

                           použilo nesprávnu metodológiu, ktorá zahŕňa prax „nulovania“ pri stanovení existencie dumpingových rozpätí, pri porovnávaní normálnej hodnoty z vývoznou cenou, v rozpore s článkom 2 odsek 11 nariadenia 384/96 a článku 2.4.2 Antidumpingovej dohody; a/alebo

                           c)

                           nevyhodnotilo všetky príslušné škodlivé činitele, ktoré majú vplyv na stav výrobného odvetvia Spoločenstva a pochybilo pri určovaní ujmy pre výrobné odvetvie Spoločenstva, ak sa spolieha na dôkazy získané od spoločností, ktoré nie sú súčasťou výrobného odvetvia Spoločenstva, v rozpore s článkom 3 odsek 5 nariadenia 384/96 a článku 3.4 Antidumpingovej dohody?

               ii)

               sú všetky alebo niektoré z nasledujúcich nariadení:

                           a)

                           nariadenie Rady č. 1644/2001, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 2398/97 o uložení konečných antidumpingových opatrení na dovozy bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúce z Egypta, Indie a Pakistanu a o pozastavení jeho účinnosti vo vzťahu k dovozom pochádzajúcim z Indie (3);

                           b)

                           nariadenie Rady 160/2002, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 2398/97 o uložení konečných antidumpingových ciel na dovozy bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúce z Egypta, Indie a Pakistanu a o skončení konania vo vzťahu k dovozom pochádzajúcim z Pakistanu (4);

                           c)

                           nariadenie Rady (ES) č. 696/2002 o potvrdení konečných antidumpingových ciel na dovozy bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúce z Indie, ktoré boli uložené nariadením (ES) č. 2398/97 v znení zmien a doplnení a pozastavenia platnosti vykonaných nariadením Rady (ES) č. 1644/2001 (5);

                     nezlučiteľné s právom Spoločenstva (vrátane článku 1, článku 7 odsek 1 a článku 9 odsek 4 nariadenia 384/96 v zmysle článkov 1, 7.1 a 9 Antidumpingovej dohody), pokiaľ ide o to, že i) boli prijaté na základe prehodnotenia informácií zhromaždených počas obdobia prvotného prešetrovania, pričom toto prehodnotenie preukázalo, že počas prvotného obdobia prešetrovania nedošlo k žiadnemu dumpingu alebo len k dumpingu nižších úrovní; ale ii) vyššie uvedené nariadenia nezabezpečujú vrátenie súm, ktoré už boli vyplatené na základe nariadenia 2398/97?

               iii)

               sú nariadenia 1664/2001, 160/2002 a 696/2002 okrem toho nezlučiteľné s článkom 7 odsek 2 a článkom 9 odsek 4 nariadenia 384/96 a zásadou proporcionality, pokiaľ dovoľujú takú úroveň antidumpingových ciel, za obdobie pred ich účinnosťou, ktorá nie je prísne proporcionálna vo vzťahu k objemu dumpingu alebo ujmy, ktoré má clo kompenzovať?

               iv)

               líšia sa odpovede na vyššie uvedené otázky vo vzťahu k dovozom z Indie oproti dovozom z Pakistanu, s ohľadom na:

                           a)

                           konania uskutočnené pred DSB WTO; a/alebo

                           b)

                           zistenia Komisie premietnuté v nariadeniach 1664/2001, 160/2002 a 696/2002?

               v)

               vo svetle odpovedí na vyššie uvedené otázky:

                           a)

                           musí vnútroštátny colný orgán vrátiť všetky antidumpingové clá alebo ich časť, ktoré vybral na základe nariadenia 2398/97; a

                           b)

                           ak áno, komu a za akých podmienok by malo byť vrátenie uskutočnené?

      (1)  Ú. v. ES L 332, 4.12.1997, s. 1

      (2)  Ú. v. ES L 56, 6.3.1996, s. 1

      (3)  Ú. v. ES L 219, 14.8.2001, s. 1

      (4)  Ú. v. ES L 26, 30.1.2002, s. 1

      (5)  Ú. v. ES L 109, 25.4.2002, s. 1


title: Vec C-564/14 P: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 13. septembra 2016 – Raffinerie Heide GmbH/Európska komisia (Odvolanie — Životné prostredie — Smernica 2003/87/ES — Článok 10a — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov — Prechodné ustanovenia týkajúce sa harmonizovaného prideľovania bezplatných kvót od roku 2013 — Rozhodnutie 2011/278/EÚ — Vnútroštátne vykonávacie opatrenia, ktoré predložila Spolková republika Nemecko — Odmietnutie zápisu určitých zariadení na zoznamy zariadení, ktorým sa emisné kvóty pridelia bezplatne — Ustanovenie, ktoré sa vzťahuje na prípady s „nadmernými ťažkosťami“ — Výkonné právomoci Komisie)

text:
               5.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 454/7

      Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 13. septembra 2016 – Raffinerie Heide GmbH/Európska komisia
      (Vec C-564/14 P) (1)

      ((Odvolanie - Životné prostredie - Smernica 2003/87/ES - Článok 10a - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov - Prechodné ustanovenia týkajúce sa harmonizovaného prideľovania bezplatných kvót od roku 2013 - Rozhodnutie 2011/278/EÚ - Vnútroštátne vykonávacie opatrenia, ktoré predložila Spolková republika Nemecko - Odmietnutie zápisu určitých zariadení na zoznamy zariadení, ktorým sa emisné kvóty pridelia bezplatne - Ustanovenie, ktoré sa vzťahuje na prípady s „nadmernými ťažkosťami“ - Výkonné právomoci Komisie))
      (2016/C 454/14)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Raffinerie Heide GmbH (v zastúpení: U. Karpenstein a C. Eckart, Rechtsanwälte)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: C. Hermes, E. White a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Raffinerie Heide GmbH je povinná znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

         (1)  Ú. v. EÚ C 34, 2.2.2015.


title: Vec C-357/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) 7. septembra 2009 — Said Šamilovič Kadzojev/Ministerstvo na vatrešnite raboti

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/46

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad Sofia-grad (Bulharsko) 7. septembra 2009 — Said Šamilovič Kadzojev/Ministerstvo na vatrešnite raboti
   (Vec C-357/09)
   2009/C 267/79
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen sad Sofia-grad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Said Šamilovič Kadzojev

      Žalovaný: Ministerstvo na vatrešnite raboti

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 15 ods. 5 a 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území (1) vykladať v tom zmysle, že:

                           a)

                           pokiaľ vnútroštátne právo členského štátu až do prebratia požiadaviek tejto smernice nestanovilo žiadne požiadavky týkajúce sa maximálnej dĺžky doby zaistenia ani dôvody jeho predĺženia a pri preberaní smernice nebola stanovená spätná účinnosť nových ustanovení, sú uvedené ustanovenia smernice uplatniteľné až od okamihu prebratia požiadaviek smernice do vnútroštátneho práva členským štátom a majú účinky iba pre túto dobu;

                           b)

                           smernicou stanovená dĺžka doby zaistenia v špecializovanom zariadení na účely odsunu nezahrňuje dobu, počas ktorej právne ustanovenie výslovne zakazovalo výkon rozhodnutia o odsune z členského štátu, keďže na žiadosť štátneho príslušníka tretej krajiny prebiehalo azylové konanie, aj keď sa dotknutá osoba počas tohto konania aj naďalej zdržiavala v tomto špecializovanom zariadení, ak to pripúšťa vnútroštátne právo členského štátu?

               2.

               Má sa článok 15 ods. 5 a 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území vykladať v tom zmysle, že v smernici stanovená doba zaistenia v špecializovanom zariadení na účely odsunu nezahrňuje dobu, počas ktorej právne ustanovenie výslovne zakazovalo výkon rozhodnutia o odsune z členského štátu, keďže na základe žaloby proti tomuto rozhodnutiu sa začalo konanie napriek tomu, že sa dotknutá osoba počas tohto konania aj naďalej zdržiavala v tomto špecializovanom zariadení, pokiaľ nemala platný preukaz totožnosti, a z toho vyplývali pochybnosti o jej totožnosti, a pokiaľ nemala prostriedky na obživu a správala sa agresívne?

               3.

               Má sa článok 15 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území vykladať v tom zmysle, že neexistuje odôvodnený predpoklad na odsun, ak:

                           a)

                           v čase súdneho preskúmavania zaistenia štát, ktorého je dotknutá osoba štátnym príslušníkom, jej odmietol vydať cestovný doklad na účely návratu, a aj napriek úsiliu správnych orgánov členského štátu v tom čase neexistovala dohoda s treťou krajinou o readmisii;

                           b)

                           v čase súdneho preskúmavania zaistenia existovala dohoda o readmisii medzi Európskym spoločenstvom a štátom, ktorého je dotknutá osoba štátnym príslušníkom, členský štát sa ale z dôvodu existencie nového dôkazu — rodného listu dotknutej osoby — neodvolával na túto dohodu, za predpokladu, že dotknutá osoba nechce byť vrátená;

                           c)

                           v článku 15 ods. 6 smernice stanovené možnosti predĺženia dĺžky doby zaistenia sa vyčerpali a ak v čase súdneho preskúmavania zaistenia dotknutej osoby podľa článku 15 ods. 6 písm. b) smernice neexistovala dohoda s treťou krajinou o readmisii?

               4.

               Má sa článok 15 ods. 4 a 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území vykladať v tom zmysle, že ak sa pri preskúmavaní zaistenia štátneho príslušníka tretej krajiny na účely odsunu zistí, že neexistuje odôvodnený predpoklad na jeho odsun a že sa vyčerpali možnosti predĺženia zaistenia:

                           a)

                           nemá sa nariadiť jeho bezodkladné prepustenie, ak sú súčasne splnené tieto podmienky: dotknutá osoba nemá platné preukazy totožnosti bez ohľadu na ich dobu platnosti, z čoho vyplývajú pochybnosti o jej totožnosti, správa sa agresívne, nemá prostriedky na svoju obživu a neexistuje tretia osoby, ktorá sa zaviazala jej poskytnúť obživu;

                           b)

                           je nutné v rámci rozhodovania o prepustení posúdiť, či štátny príslušník tretej krajiny v súlade s požiadavkami vnútroštátneho práva členského štátu disponuje potrebnými prostriedkami na pobyt na území členského štátu a či má adresu, na ktorej môže bývať?

      (1)  Ú. v. EÚ L 348, s. 98.


title: Vec C-581/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Salerno (Taliansko) 16. novembra 2016 – trestné konanie proti Nicole Turco

text:
               19.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Salerno (Taliansko) 16. novembra 2016 – trestné konanie proti Nicole Turco
   (Vec C-581/16)
   (2017/C 195/10)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Salerno

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Nicola Turco
   Súdny dvor (siedma komora) uznesením zo 4. apríla 2017 rozhodol:

               1.

               Články 49 a 56 ZFEÚ ako aj zásady rovnosti zaobchádzania a efektivity sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave týkajúcej sa hazardných hier, akou je právna úprava vo veci samej, ktorá z dôvodu reorganizácie systému prostredníctvom zjednotenia dátumu uplynutia platnosti koncesií stanovuje vyhlásenie nového verejného obstarávania týkajúceho sa udelenia koncesií platných kratšie ako predchádzajúce koncesie.

               2.

               Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnemu reštriktívnemu ustanoveniu, akým je ustanovenie dotknuté vo veci samej, ktoré ukladá koncesionárovi hazardných hier, aby pri ukončení činnosti z dôvodu uplynutia platnosti koncesie bezodplatne postúpil užívanie vlastneného hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania a zberu hier, pokiaľ toto obmedzenie ide nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie skutočne sledovaného cieľa týmto ustanovením, čo prináleží posúdiť všeobecnému súdu.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. marca 2005 vo veci T-160/03, AFCon Management Consultants a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev (Program TACIS — Verejné obstarávanie — Nezrovnalosti v postupe výberu úspešného uchádzača — Žaloby o náhradu škody)

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/25

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   zo 17. marca 2005
   vo veci T-160/03, AFCon Management Consultants a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Program TACIS - Verejné obstarávanie - Nezrovnalosti v postupe výberu úspešného uchádzača - Žaloby o náhradu škody)
   (2005/C 132/46)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci T-160/03, AFCon Management Consultants, so sídlom v Bray (Írsko), Patrick Mc Mullin, bydliskom v Bray, Seamus O'Grady, bydliskom v Bray, v zastúpení: B. O'Connor, solicitor a I. Carreño, advokát proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: J. Enegren a F. Hoffmeister, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je žaloba o náhradu škody, údajne spôsobenej nezrovnalosťami v postupe verejného obstarávania projektu financovaného z programu TACIS („Projekt FDRUS 9902 – Agricultural extension services in South Russia“), Súd prvého stupňa (piata komora), v zložení: predsedkyňa komory P. Lindh, sudcovia R. García-Valdecasas a J. D. Cooke, tajomník: D. Christensen, vyhlásil dňa 17. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Komisia je povinná zaplatiť AFConu sumu 48 605 eur, spolu s úrokmi z omeškania počítanými od dňa vyhlásenia tohto rozsudku až do jej úplného zaplatenia. Sadzba úrokov z omeškania, ktorá sa má uplatniť, sa vypočíta na základe sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou pre hlavné refinančné operácie, platnej v rozhodujúcom období, zvýšenej o dva body. Výška úrokov z omeškania sa vypočíta na základe metódy zložených úrokov.

               2)

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3)

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 200, 23.8.2003


title: Vec T-243/13: Žaloba podaná 30. apríla 2013 — ICT/Komisia

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/39

         Žaloba podaná 30. apríla 2013 — ICT/Komisia
   (Vec T-243/13)
   2013/C 171/79
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Industrie Cartarie Tronchetti SpA (ICT) (Borgo a Mozzano, Taliansko) (v zastúpení: J.-M. Leprêtre a N. Chahid-Nouraï, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               s okamžitým účinkom zrušil na základe článku 263 ZFEÚ smernicu Komisie 2013/2/EÚ zo 7. februára 2013, ktorou sa mení a dopĺňa príloha I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov, v rozsahu, v akom sa do zoznamu príkladov obalov pridávajú navíjacie rúrky neslúžiace na priemyselné účely,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza šesť žalobných dôvodov, ktoré sú v podstatnej časti zhodné alebo podobné s dôvodmi uvedenými v rámci veci T-202/13, Group’Hygiène/Komisia.


title: Vec C-25/09: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  25. februára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság — Maďarská republika) — Sió-Eckes Kft./Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve [Spoločná poľnohospodárska politika — Nariadenie (ES) č. 2201/96 — Spoločná organizácia trhu s výrobkami zo spracovaného ovocia a zeleniny — Nariadenie (ES) č. 1535/2003 — Systém pomoci v sektore výrobkov zo spracovaného ovocia a zeleniny — Spracované výrobky — Broskyne v sirupe a/alebo v prírodnej ovocnej šťave — Hotové výrobky]

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/7

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 25. februára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság — Maďarská republika) — Sió-Eckes Kft./Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Vec C-25/09) (1)

   (Spoločná poľnohospodárska politika - Nariadenie (ES) č. 2201/96 - Spoločná organizácia trhu s výrobkami zo spracovaného ovocia a zeleniny - Nariadenie (ES) č. 1535/2003 - Systém pomoci v sektore výrobkov zo spracovaného ovocia a zeleniny - Spracované výrobky - Broskyne v sirupe a/alebo v prírodnej ovocnej šťave - Hotové výrobky)
   2010/C 100/10
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sió-Eckes Kft.

      Žalovaný: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Fővárosi Bíróság (Maďarsko) — Výklad článku 2 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 2201/96 z 28. októbra 1996 o spoločnej organizácii trhu s výrobkami zo spracovaného ovocia a zeleniny (Ú. v. ES L 297, s. 29; Mim. vyd. 3/020, s. 83), článku 2 bodu 1 nariadenia Komisie (ES) č. 1535/2003 z 29. augusta 2003, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na uplatňovanie nariadenia Rady (ES) č. 2201/96 o systéme pomoci pre výrobky z ovocia a zeleniny (Ú. v. ES L 218, s. 14; Mim. vyd. 3/039, s. 555) a článku 3 nariadenia Komisie (EHS) č. 2320/89 z 28. júla 1989 o minimálnych požiadavkách na kvalitu broskýň v náleve a broskýň v prírodnej ovocnej šťave na uplatňovanie programu pestovateľskej pomoci (Ú. v. ES L 220, s. 54; Mim. vyd. 3/009, s. 136) — Dreň z broskýň vyrobená v rámci systému pomoci pre priemysel spracujúci ovocie a zeleninu — Použiteľnosť tohto systému pomoci na výrobky z broskýň vo forme, ktorá nie je uvedená v nariadení Komisie (EHS) č. 2320/89, ako aj na polotovary, ktoré vznikajú v určitej fáze výroby a sú určené na ďalšie spracovanie

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 2201/96 z 28. októbra 1996 o spoločnej organizácii trhu s výrobkami zo spracovaného ovocia a zeleniny, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 386/2004 z 1. marca 2004, sa má vykladať v tom zmysle, že systém pomoci uvedený v tomto ustanovení sa môže vzťahovať na výrobok, ktorý na jednej strane patrí pod niektorý z číselných znakov KN uvedených v prílohe I tohto nariadenia v znení zmien a doplnení, vrátane číselného znaku KN 2008 70 92, a ktorý na strane druhej zodpovedá definícii „broskyne v sirupe a/alebo v prírodnej ovocnej šťave“ v zmysle uvedeného nariadenia v spojení s nariadením Komisie (ES) č. 1535/2003 z 29. augusta 2003, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na uplatňovanie nariadenia Rady (ES) č. 2201/96 o systéme pomoci pre výrobky z ovocia a zeleniny, zmeneným a doplneným nariadením č. 386/2004, a s nariadením Komisie (EHS) č. 2320/89 z 28. júla 1989 o minimálnych požiadavkách na kvalitu broskýň v náleve a broskýň v prírodnej ovocnej šťave na uplatňovanie programu pestovateľskej pomoci, zmeneným a doplneným nariadením Komisie (ES) č. 996/2001 z 22. mája 2001.

               2.

               Výrobok získaný v rozličných etapách spracovania broskýň môže byť považovaný za hotový výrobok v zmysle nariadení č. 2201/96 a č. 1535/2003 v znení zmien a doplnení pod podmienkou, že má vlastnosti uvedené v článku 2 bode 1 nariadenia č. 1535/2003 v znení zmien a doplnení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 4.4.2009.


title: Vec C-250/15: Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) z 3. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – Belgicko) – Vivium SA/Belgische Staat (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Skutkový a právny kontext sporu vo veci samej — Neexistencia dostatočných spresnení — Zjavná neprípustnosť)

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/11

         Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) z 3. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen – Belgicko) – Vivium SA/Belgische Staat
   (Vec C-250/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Skutkový a právny kontext sporu vo veci samej - Neexistencia dostatočných spresnení - Zjavná neprípustnosť))
   (2015/C 381/13)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Vivium SA

      Žalovaný: Belgische Staat

      Výrok

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgicko) rozhodnutím z 13. mája 2015 (vec C-250/15) je zjavne neprípustný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 10.8.2015.


title: Vec T-160/11: Žaloba podaná 18. marca 2011 — Petroci/Rada

text:
               7.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/26

         Žaloba podaná 18. marca 2011 — Petroci/Rada
   (Vec T-160/11)
   2011/C 139/49
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Petroci Holding (Abidžan, Pobrežie Slonoviny) (v zastúpení: M. Ceccaldi, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2011/18/SZBP a nariadenie Rady (EÚ) č. 25/2011 zo 14. januára 2011, ktorými sa ukladajú určité osobitné obmedzujúce opatrenia namierené proti určitým osobám a subjektom, v rozsahu, v akom sa týkajú spoločnosti PETROCI,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvedené žalobcom sa v podstatnej časti zhodujú alebo sú podobné s tými, ktoré sa uvádzajú vo veci T-142/11, SIR/Rada.


title: Vec C-343/10: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 14. apríla 2011 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 91/271/EHS — Znečisťovanie a poškodzovanie — Čistenie komunálnych odpadových vôd — Články 3 a 4)

text:
               18.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/6

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 14. apríla 2011 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-343/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 91/271/EHS - Znečisťovanie a poškodzovanie - Čistenie komunálnych odpadových vôd - Články 3 a 4)
   2011/C 179/08
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: S. Pardo Quintillán, splnomocnený zástupca)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: F. Díez Moreno, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 3 a 4 smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd (Ú. v. ES L 135, s. 40; Mim. vyd. 15/002, s. 26)

      Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že nezabezpečilo

                           —

                           zber komunálnych odpadových vôd aglomerácií s populačným koeficientom viac ako 15 000 Valle de Güimar, Noreste (Valle Guerra), Valle de la Orotava Arenys de Mar, Alcossebre a Cariño podľa článku 3 smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd, ako aj

                           —

                           čistenie komunálnych odpadových vôd aglomerácií s populačným koeficientom viac ako 15 000 Arroyo de la Miel, Arroyo de la Víbora, Estepota (San Pedro de Alcántara), Alhaurín el Grande, Coín, Barbate, Chipiona, Isla Cristina, Matalascañas, Nerja, Tarifa, Torrox Costa, Vejer de la Frontera, Gijón-Este, Llanes, Valle de Güimar, Noreste (Valle Guerra), Los Llanos de Aridane, Arenys de Mar, Pineda de Mar, Ceuta, Alcossebre, Benicarló, Elx (Arenales), Peñíscola, Teulada Moraira (Rada Moraira), Vinaròs, A Coruña, Cariño, Tui, Vigo, Aguiño Carreira-Ribeira, Baiona, Noia, Santiago, Viveiro a Irún (Hondarribia) podľa článku 4 ods. 1 a 3, resp. 4 smernice 91/271,

                     nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 234, 28.8.2010.


title: Vec T-174/04: Žaloba podaná dňa 6. mája 2004 Petrotub S.A. proti Rade Európskej únie

text:
               10.7.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/16

         Žaloba podaná dňa 6. mája 2004 Petrotub S.A. proti Rade Európskej únie
   (Vec T-174/04)
   (2004/C 179/32)
   Jazyk konania: angličtina
   Petrotub S.A., so sídlom v Roman, Rumunsko, zastúpená A.L. Merckx, právnikom, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal 6. mája 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Rade Európskej únie.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil článok 1 nariadenia Rady (ES) č. 235/2004 z 10. februára 2004, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 2320/97, ktorým sa ukladá definitívne antidumpingové clo na dovoz určitých bezšvových rúr a potrubí zo železa alebo nelegovanej ocele s pôvodom, inter alia, v Rumunsku, pokiaľ ide o dovozy výrobkov vyrobených spoločnosťami Petrotub S.A. a Republica S.A (1) do Európskeho spoločenstva.

               —

               zaviazal žalovaného nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné argumenty
   Napadnuté nariadenie bolo prijaté Radou v snahe vyhovieť rozsudku Súdneho dvora Európskych spoločenstiev z 9. januára 2003 vo veci C-76/00 P. Týmto rozsudkom bol zrušený rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. decembra 1999 v spojených veciach T-33/98 a T-34/98 Petrotub a Republica proti Rade (2), a nariadenie Rady (ES) č. 2320/1997 zo 17. novembra 1997, ktorým sa ukladá definitívne antidumpingové clo na dovoz určitých bezšvových rúr a potrubí zo železa alebo nelegovanej ocele s pôvodom, inter alia, v Rumunsku, pokiaľ ide o dovozy výrobkov vyrobených spoločnosťami Petrotub S.A. a Republica S.A do Európskeho spoločenstva.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza, že Rada prekročila svoje rozhodovacie právomoci podľa článku 233 ES, keď vykonala rozsudok spôsobom, ktorý porušuje článok 6, odseky 1 a 9 a článok 2, odsek 11 nariadenia (ES) č. 384/96 (3). Konkrétnejšie, žalobca tvrdí, že došlo k porušeniu článku 6, odsek 9, keďže napadnuté nariadenie bolo prijaté na základe počiatočného prieskumu, aj keď od jeho začatia už uplynulo viac ako 15 mesiacov. Okrem toho bol článok 6, odsek 1 porušený v tom, že prijaté antidumpingové clo sa už nezakladalo na informácii týkajúcej sa obdobia najmenej šiestich mesiacov priamo predchádzajúcich začatiu konania. Žalobca taktiež tvrdí, že napadnuté nariadenie neobsahuje dostatočné odôvodnenie, prečo boli prvé dve metódy výpočtu dumpingového rozpätia, ustanovené v článku 2, odsek 11 nariadenia č. 384/96, odmietnuté v prospech tretej metódy. Na základe toho žalobca tvrdí, že napadnuté nariadenie taktiež porušuje článok 2, odsek 11 nariadenia č. 384/1996, ako aj článok 253 ES.

      (1)  Ú. v. ES L 40, 12.2.2004, s. 12.

      (2)  [1999] Zb.-II 3837

      (3)  Ú. v. ES L 56, 6.3.1996, s. 1.


title: Vec C-314/11 P: Odvolanie podané 24. júna 2011 : Európska komisia proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z  13. apríla 2011 vo veci T-320/09, Planet AE/Komisia

text:
               13.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/12

         Odvolanie podané 24. júna 2011: Európska komisia proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 13. apríla 2011 vo veci T-320/09, Planet AE/Komisia
   (Vec C-314/11 P)
   2011/C 238/18
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: F. Dintilhac a D. Triantafyllou)

      Ďalší účastník konania: Planet AE

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť uznesenie Všeobecného súdu z 13. apríla 2011 vo veci T-320/09,

               —

               vyhlásiť žalobu za neprípustnú,

               —

               zaviazať odporkyňu v odvolacom konaní na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   —   Nesprávny výklad rozhodnutia 2008/969
   Druh registrácie odporkyne v EWS (systém včasného varovania), ktorý (na rozdiel od iných registrácií) spočíva iba na podozreniach, nemá žiadne iné dôsledky okrem opatrení na sprísnenie monitorovania (článok 16 rozhodnutia), ktoré voči odporkyni nevyvolávajú záväzné účinky. Uznesenie nesprávne zamieňa sporné registrácie s inými druhmi registrácie, ktoré majú odlišné dôsledky.
   —   Absencia podstatnej zmeny právneho postavenia odporkyne z dôvodu napádanými registrácií
   Samotné monitorovanie subjektu, ktorý bol zaregistrovaný, ako také nemení jeho právne postavenie.
   —   Odporkyňa nie je napádanými registráciami priamo dotknutá
   O všetkých prijatých opatreniach slobodne rozhodol zodpovedný povoľujúci úradník po porade a prerokovaní s odporkyňou a jej bankou. Registrácie nemajú priamy a automatický účinok. Priama dotknutosť je však nevyhnutnou podmienkou prípustnosti (článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ).
   —   Nepreskúmanie relevantných tvrdení a dôkazov týkajúcich sa priamej dotknutosti
   Hoci boli vyššie uvedené porady a rokovania uvedené v žalobe, Všeobecný súd ich v rozpore so zásadami nestrannosti a objektívnosti nezohľadnil.
   —   Chýbajúce odôvodnenie
   Napadnuté uznesenie nespresňuje, v čom spočíva „nepriaznivá zmena“ postavenia žalobkyne, ktorá nebola zbavená finančnej výhody, ale oslobodená od povinnosti rozdeliť platby.
   To platí aj pokiaľ ide o účinky dotknutých špecifických registrácií, ktorých záväzný charakter nie je nijako vysvetlený.
   —   Zámena opravných prostriedkov
   Postavenie odporkyne v skupine sa týka uzavretia zmluvy. Ako neoddeliteľná súčasť zmluvného rámca mohla byť predmetom arbitrážnej doložky (článok 272 ZFEÚ), ale nie predmetom žaloby o neplatnosť, pretože dotknuté opravné prostriedky existujú nezávisle popri sebe.
   —   Porušenie zmluvnej slobody a zásady konsenzu
   Komisia jednak nie je povinná sa zaväzovať bez toho, aby prijala preventívne opatrenia, jednak odporkyňa súhlasila s konečným zmluvným rámcom. Všeobecný súd teda nesprávne vyžaduje právne základy, vypočúvania, atď., ktoré sú potrebné v prípade „sankcií“ a ktoré nie sú zlučiteľné s rovnosťou zmluvných strán.
   —   Nesprávna kvalifikácia registrácií ako rozhodnutí
   Registrácie v EWS predstavujú opatrenia internej povahy, preventívne opatrenia podľa zásady riadneho finančného hospodárenia (článok 27 rozpočtového nariadenia), ktoré boli stanovené v rozhodnutí 2008/969 ako interné pravidlá Komisie (pozri článok 51 rozpočtového nariadenia) na informačné účely a používanie zodpovednými povoľujúcimi úradníkmi tejto inštitúcie. Sporné registrácie okrem toho nemôžu byť spájané s registráciami vedúcimi k vylúčeniu z konania, pretože v prejednávanej veci bola zmluva uzatvorená s odporkyňou.
   —   Závislosť prípustnosti od dôvodnosti žaloby
   Všeobecný súd odôvodňuje svoje uznesenie potrebou preskúmať právomoc Komisie prijať rozhodnutie 2008/969. Otázka právomoci sa však týka dôvodnosti žaloby a nemôže určovať jej prípustnosť.


title: Vec T-297/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo  14. marca 2014 – Buzzi Unicem/Komisia ( „Hospodárska súťaž  — Správne konanie  — Rozhodnutie o žiadosti o informácie  — Potreba požadovaných informácií  — Zásada riadnej správy vecí verejných  — Povinnosť odôvodnenia  — Proporcionalita“ )

text:
               5.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 135/31

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. marca 2014 – Buzzi Unicem/Komisia
   (Vec T-297/11) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Správne konanie - Rozhodnutie o žiadosti o informácie - Potreba požadovaných informácií - Zásada riadnej správy vecí verejných - Povinnosť odôvodnenia - Proporcionalita“))
   2014/C 135/37
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Buzzi Unicem SpA (Casale Monferrato, Taliansko) (v zastúpení: C. Osti a A. Prastaro, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne B. Gencarelli, L. Malferrari a C. Hödlmayr, neskôr L. Malferrari a C. Hödlmayr, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Merola, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2011) 2356 v konečnom znení z 30. marca 2011 týkajúceho sa konania podľa článku 18 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 (vec 39520 – cement a výrobky súvisiace s cementom)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Buzzi Unicem SpA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 30.7.2011.


title: Spojené veci C-14/15 a C-116/15: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 22. septembra 2016 – Európsky parlament/Rada Európskej únie (Žaloba o neplatnosť — Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach — Automatizovaná výmena údajov — Registrácia vozidiel — Daktyloskopické údaje — Právny rámec uplatniteľný po nadobudnutí platnosti Lisabonskej zmluvy — Prechodné ustanovenia — Odvodený právny základ — Rozlišovanie legislatívnych aktov a vykonávacích opatrení — Konzultácia Európskeho parlamentu — Podnet členského štátu alebo Európskej komisie — Pravidlá hlasovania)

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/11

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 22. septembra 2016 – Európsky parlament/Rada Európskej únie
   (Spojené veci C-14/15 a C-116/15) (1)

   ((Žaloba o neplatnosť - Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach - Automatizovaná výmena údajov - Registrácia vozidiel - Daktyloskopické údaje - Právny rámec uplatniteľný po nadobudnutí platnosti Lisabonskej zmluvy - Prechodné ustanovenia - Odvodený právny základ - Rozlišovanie legislatívnych aktov a vykonávacích opatrení - Konzultácia Európskeho parlamentu - Podnet členského štátu alebo Európskej komisie - Pravidlá hlasovania))
   (2016/C 419/13)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Európsky parlament (v zastúpení: F. Drexler, A. Caiola a M. Pencheva, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M.-M. Joséphidès, K. Michoel a K. Pleśniak, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze a A. Lippstreu, splnomocnení zástupcovia), Švédske kráľovstvo (v zastúpení: A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, N. Otte Widgren, E. Karlsson a L. Swedenborg, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Rady 2014/731/EÚ z 9. októbra 2014 o začatí automatizovanej výmeny údajov o evidencii vozidiel na Malte, rozhodnutie Rady 2014/743/EÚ z 21. októbra 2014 o začatí automatizovanej výmeny údajov o evidencii vozidiel na Cypre, rozhodnutie Rady 2014/744/EÚ z 21. októbra 2014 o začatí automatizovanej výmeny údajov o evidencii vozidiel v Estónsku a rozhodnutie Rady 2014/911/EÚ zo 4. decembra 2014 o začatí automatizovanej výmeny daktyloskopických údajov s Lotyšskom, sa zrušujú.

               2.

               Účinky rozhodnutí 2014/731, 2014/743, 2014/744 a 2014/911 zostávajú zachované tak dlho, pokým nadobudnú účinnosť nové akty, ktoré ich majú nahradiť.

               3.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

               4.

               Spolková republika Nemecko a Švédske kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 96, 23.3.2015.

      Ú. v. EÚ C 146, 4.5.2015.


title: Vec C-321/06: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 14. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2002/14/ES — Informovanie a porady so zamestnancami — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/14

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 14. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-321/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2002/14/ES - Informovanie a porady so zamestnancami - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2007/C 183/22)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Enegren a G. Rozet)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: C. Schiltz, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/14/ES z 11. marca 2002, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre informovanie a porady so zamestnancami v Európskom spoločenstve (Ú. v. ES L 80, s. 29; Mim. vyd. 05/004, s. 219) v stanovenej lehote
   Výrok rozsudku

               1.

               Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že v stanovenej lehote neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/14/ES z 11. marca 2002, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre informovanie a porady so zamestnancami v Európskom spoločenstve, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006.


title: Vec C-160/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 7. apríla 2015 – GS Media BV/Sanoma Media Netherlands BV a i.

text:
               22.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 7. apríla 2015 – GS Media BV/Sanoma Media Netherlands BV a i.
   (Vec C-160/15)
   (2015/C 205/26)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: GS Media BV

      Odporkyne v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Sanoma Media Netherlands BV, Playboy Enterprises International Inc., Britt Geertruida Dekker

      Prejudiciálne otázky

               1.a)

               Ide o „verejný prenos“ v zmysle článku 3 ods. 1 smernice 2011/29 (1), keď iná osoba ako nositeľ autorských práv prostredníctvom hypertextového odkazu na internetovej stránke, ktorú prevádzkuje, odkáže na internetovú stránku prevádzkovanú treťou osobou, ktorá je všeobecne prístupná používateľom internetu a na ktorej bolo dielo sprístupnené bez súhlasu držiteľa práv?

               1.b)

               Je v tejto súvislosti relevantné, či sa dielo verejne nesprístupnilo skôr aj iným spôsobom bez súhlasu nositeľa práv?

               1.c)

               Je dôležité, či subjekt, ktorý vložil hypertextový odkaz, vedel alebo musel vedieť o chýbajúcom súhlase nositeľa práv s vložením diela na internetovú stránku uvedenú v prejudiciálnej otázke 1. a), a prípadne o okolnosti, že dielo nebolo ani predtým so súhlasom nositeľa práv verejne sprístupnené iným spôsobom?

               2.a)

               V prípade zápornej odpovede na prejudiciálnu otázku 1. a): Ide napriek tomu v tomto prípade o verejný prenos alebo oň môže ísť v prípade, ak si internetovú stránku, na ktorú odkazuje hypertextový odkaz, a teda aj dielo, môžu vo všeobecnosti, hoci nie jednoducho, vyhľadať používatelia internetu, takže vloženie hypertextového odkazu vo vysokej miere zjednodušuje nájdenie diela?

               2.b)

               Je pri odpovedi na prejudiciálnu otázku 2. a) relevantné, či subjekt, ktorý vložil hypertextový odkaz, vedel alebo musel vedieť o skutočnosti, že internetovú stránku, na ktorú odkazuje hypertextový odkaz, nemôžu používatelia internetu ľahko nájsť?

               3.

               Existujú iné okolnosti, ktoré treba zohľadniť pri odpovedi na otázku, či ide o verejný prenos v prípade, keď sa hypertextovým odkazom vytvorí prístup k dielu, ktoré predtým nebolo verejne sprístupnené bez súhlasu nositeľa práv?

      (1)  Smernica 2001/29/ES Európskeho parlamentu a Rady z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230).


title: Vec C-602/13: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 11. júna 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia – Španielsko) – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA/Fernando Quintano Ujeta, María Isabel Sánchez García (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 93/13/EHS — Zmluvný vzťah medzi podnikateľom a spotrebiteľom — Hypotekárna zmluva — Ustanovenie o úrokoch z omeškania — Doložka o predčasnom splatení — Konanie o výkone hypotekárneho záložného práva — Zníženie sumy úrokov — Právomoc vnútroštátneho súdu)

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/2

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 11. júna 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia – Španielsko) – Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA/Fernando Quintano Ujeta, María Isabel Sánchez García
   (Vec C-602/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 93/13/EHS - Zmluvný vzťah medzi podnikateľom a spotrebiteľom - Hypotekárna zmluva - Ustanovenie o úrokoch z omeškania - Doložka o predčasnom splatení - Konanie o výkone hypotekárneho záložného práva - Zníženie sumy úrokov - Právomoc vnútroštátneho súdu))
   (2015/C 320/02)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de Primera Instancia

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria,

      Žalovaní: Fernando Quintano Ujeta, María Isabel Sánchez García

      Výrok

               1.

               Článok 6 ods. 1 a článok 7 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby vnútroštátne ustanovenia stanovili zníženie úrokov z omeškania v rámci zmluvy o hypotekárnom úvere, pokiaľ uvedené vnútroštátne ustanovenia:

                           —

                           sa netýkajú posúdenia zo strany súdu, ktorý prejednáva návrh na výkon rozhodnutia týkajúceho sa hypotéky, a ktorý rozhodne o „zneužívajúcej“ povahe ustanovenia o úrokoch z omeškania, a

                           —

                           nepredstavujú prekážku, aby súd uvedené ustanovenie zrušil, pokiaľ konštatuje jeho „zneužívajúcu“ povahu v zmysle článku 3 ods. 1 uvedenej smernice.

               2.

               Smernica 93/13 sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ vnútroštátny súd konštatuje „zneužívajúcu“ povahu, v zmysle článku 3 ods. 1 smernice 93/13, ustanovení zmluvy medzi spotrebiteľom a podnikateľom, okolnosť, že uvedené ustanovenie nebolo vykonané, nemôže sama osebe byť prekážkou, aby vnútroštátny súd vyvodil všetky dôsledky „zneužívajúcej“ povahy uvedeného ustanovenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 1.2.2014.


title: Vec T-178/16: Žaloba podaná 22. apríla 2016 – Policolor/EUIPO – CWS-Lackfabrik Conrad W. Schmidt (Policolor)

text:
               13.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/65

      Žaloba podaná 22. apríla 2016 – Policolor/EUIPO – CWS-Lackfabrik Conrad W. Schmidt (Policolor)
      (Vec T-178/16)
      (2016/C 211/80)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Policolor SA (Bukurešť, Rumunsko) (v zastúpení: M. Comanescu, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: CWS-Lackfabrik Conrad W. Schmidt GmbH & Co. KG (Düren-Merken, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „Policolor“ – prihláška č. 10 277 176.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 29. januára 2016 vo veci R 346/2015-1.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zmenil napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu,

                  —

                  v dôsledku toho zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  zrušil rozhodnutie námietkového oddelenia EUIPO zo 16. decembra 2014 vo veci námietky č. B 1 991 457,

                  —

                  zamietol námietku vedľajšieho účastníka konania voči zápisu ochrannej známky Európskej únie č. 10 277 176,

                  —

                  uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom EUIPO nahradiť trovy konania vrátane trov konania, ktoré vznikli v konaní pred odvolacím senátom.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

                  —

                  porušenie článku 75 ods. 1 nariadenia č. 2015/2424.