title: Vec C-43/12: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo  6. mája 2014 – Európska komisia/Európsky parlament, Rada Európskej únie (Žaloba o neplatnosť — Smernica 2011/82/EÚ — Cezhraničná výmena informácií o deliktoch na úseku bezpečnosti cestnej premávky — Voľba právneho základu — Článok 87 ods. 2 písm. a) ZFEÚ — Článok 91 ZFEÚ — Zachovanie účinkov smernice v prípade zrušenia)

text:
               30.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 202/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. mája 2014 – Európska komisia/Európsky parlament, Rada Európskej únie
   (Vec C-43/12) (1)

   ((Žaloba o neplatnosť - Smernica 2011/82/EÚ - Cezhraničná výmena informácií o deliktoch na úseku bezpečnosti cestnej premávky - Voľba právneho základu - Článok 87 ods. 2 písm. a) ZFEÚ - Článok 91 ZFEÚ - Zachovanie účinkov smernice v prípade zrušenia))
   2014/C 202/02
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: T. van Rijn a R. Troosters, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaní: Európsky parlament (v zastúpení: F. Drexler, A. Troupiotis a K. Zejdová, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie (v zastúpení: J. Monteiro a E. Karlsson, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovaných: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: J.-C. Halleux a T. Materne, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci S. Rodrigues a F. Libert, avocats), Írsko (v zastúpení: E. Creedon, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci N. Travers, BL), Maďarsko (v zastúpení: M. Z. Fehér, K. Szíjjártó a K. Molnár, splnomocnení zástupcovia), Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna a M. Szpunar, splnomocnení zástupcovia), Slovenská republika (v zastúpení: B. Ricziová, splnomocnená zástupkyňa), Švédske kráľovstvo (v zastúpení: A. Falk a C. Stege, splnomocnené zástupkyne), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: C. Murrell a S. Behzadi-Spencer, splnomocnené zástupkyne, za právnej pomoci J. Maurici a J. Holmes, barristers)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť – Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/82/EÚ z 25. októbra 2011, ktorou sa zjednodušuje cezhraničná výmena informácií o deliktoch na úseku bezpečnosti cestnej premávky (Ú. v. EÚ L 288, s. 1) – Výber právneho základu – Nahradenie navrhovaného právneho základu v oblasti spoločnej dopravnej politiky iným právnym základom, ktorý spadá do oblasti policajnej spolupráce – Cieľ spočívajúci v zlepšení bezpečnosti cestnej premávky – Zachovanie účinkov smernice v prípade jej zrušenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/82/EÚ z 25. októbra 2011, ktorou sa zjednodušuje cezhraničná výmena informácií o deliktoch na úseku bezpečnosti cestnej premávky, sa zrušuje.

               2.

               Účinky smernice 2011/82 sú zachované, až kým v primeranej lehote, ktorá nesmie presiahnuť dvanásť mesiacov odo dňa vyhlásenia tohto rozsudku, nenadobudne účinnosť nová smernica založená na vhodnom právnom základe, teda na článku 91 ods. 1 písm. c) ZFEÚ.

               3.

               Európsky parlament a Rada Európskej únie sú povinné nahradiť trovy konania.

               4.

               Belgické kráľovstvo, Írsko, Maďarsko, Poľská republika, Slovenská republika, Švédske kráľovstvo, ako aj Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 98, 31.3.2012.


title: Vec T-579/12: Žaloba podaná 30. decembra 2012 — Komisia/Siemens

text:
               2.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/24

         Žaloba podaná 30. decembra 2012 — Komisia/Siemens
   (Vec T-579/12)
   2013/C 63/50
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a W. Mölls, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Siemens AG (Mníchov, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd

               —

               zaviazal Siemens AG zaplatiť žalobkyni 671 234 eur s úrokmi vo výške 5 % nad základnou úrokovou sadzbou od podania žaloby v zmysle § 247 BGB,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza, že má na základe zmluvy uzatvorenej so žalovanou právo požadovať náhradu škody za dodatočné výdavky vyplývajúce z oneskoreného späťvzatia poskytnutých materiálov. Takáto náhrada škody sa má zaplatiť aj podľa nemeckého práva uplatniteľného na túto zmluvu, presnejšie podľa § 304, ako aj podľa § 280 a § 286 BGB.


title: Vec T-267/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  20. septembra 2011 — Land Wien/Komisia ( Jadrová energia — Návrh na začatie konania — Žaloba o neplatnosť — Rozhodnutie Komisie, ktorým sa zastavilo konanie o sťažnosti týkajúcej sa projektu rozšírenia blokov jadrovej elektrárne — Žaloba na nečinnosť — Neposkytnutie všetkých požadovaných dokumentov týkajúcich sa tohto projektu Komisiou — Formálne náležitosti — Článok 44 ods. 1 písm. c) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu — Neprípustnosť )

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/22

         Uznesenie Všeobecného súdu z 20. septembra 2011 — Land Wien/Komisia
   (Vec T-267/10) (1)

   (Jadrová energia - Návrh na začatie konania - Žaloba o neplatnosť - Rozhodnutie Komisie, ktorým sa zastavilo konanie o sťažnosti týkajúcej sa projektu rozšírenia blokov jadrovej elektrárne - Žaloba na nečinnosť - Neposkytnutie všetkých požadovaných dokumentov týkajúcich sa tohto projektu Komisiou - Formálne náležitosti - Článok 44 ods. 1 písm. c) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu - Neprípustnosť)
   2011/C 340/45
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Land Wien (Rakúsko) (v zastúpení: W.-G. Schärf, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Oliver, M. Patakia a G. Wilms, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Na jednej strane zrušenie rozhodnutia Komisie z 25. marca 2010, ktorým sa zastavilo konanie o sťažnosti žalobkyne týkajúcej sa dokončenia tretieho a štvrtého bloku jadrovej elektrárne Mochovce (Slovenská republika), ako aj na strane druhej návrh na určenie nečinnosti Komisie v zmysle článku 265 ZFEÚ, pretože žalobkyni neboli poskytnuté všetky požadované dokumenty týkajúce sa tohto projektu, čím došlo k porušeniu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003. s. 331)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Land Wien je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 234, 28.8.2010.


title: Vec T-407/09: Žaloba podaná 9. októbra 2009 — Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft/Komisia

text:
               19.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/32

         Žaloba podaná 9. októbra 2009 — Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft/Komisia
   (Vec T-407/09)
   2009/C 312/54
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH (Neubrandenburg, Nemecko) (v zastúpení: M. Núñez Müller a J. Dammann, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 29. júla 2009 (D/53320),

               —

               subsidiárne určiť, že Komisia porušila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 88 ES a z nariadenia (ES) č. 659/1999 tým, že nezačala konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 88 ods. 2,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa napáda rozhodnutie Komisie D/53320 z 29. júla 2009 týkajúce sa konania CP 141/2007 — Nemecko, možné poskytnutie štátnej pomoci v súvislosti s privatizáciou bytov v Neubrandenburgu. V tomto rozhodnutí Komisia zastáva predbežný názor, že zmluvy, ktoré uzavrela žalobkyňa v súvislosti s privatizáciou verejných bytov v Neubrandenburgu, ktoré sú na podnet žalobkyne predmetom sťažnosti, neobsahujú štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 ES.
   Subsidárne navrhuje žalobkyňa určiť, že Komisia porušila povinnosti tým, že nezačala konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 88 ods. 2 ES.
   Na odôvodnenie žaloby o zrušenie žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.
   Po prvé žalobkyňa tvrdí, že sa napadnuté rozhodnutie musí zrušiť, keďže Komisia nezačala konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 88 ods. 2 ES napriek tomu, že počas predbežného preskúmania začatého podaním sťažnosti žalobkyňou narazila na významné ťažkosti pri posudzovaní zlučiteľnosti sporných opatrení so spoločným trhom. Po druhé Komisia porušila článok 87 ods. 1 ES konštatovaním, že sporné zmluvy neobsahujú štátnu pomoc. Ďalej Komisia zneužila svoju diskrečnú právomoc. Napokon žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 253 ES tým, že je nedostatočne odôvodnené.
   Na odôvodnenie subsidiárne podanej žaloby o nečinnosti žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.
   Po prvé žalobkyňa v tejto súvislosti uvádza, že Komisia napriek formálnej výzve žalobkyne podľa článku 232 ods. 2 ES nekonala napriek tomu, že podľa článku 88 ods. 2 ES bola zaviazaná na začatie konania vo veci formálneho zisťovania z dôvodu ťažkostí, ktoré sa objavili v predbežnom preskúmaní pri posudzovaní sporných zmlúv. Po druhé žalobkyňa tvrdí, že Komisia okrem toho porušila článok 4 ods. 4 nariadenia (ES) č. 659/1999 (1) tým, že nezačala konanie, pretože počas predbežného preskúmania mala pochybnosti o zlučiteľnosti sporných zmlúv so spoločným trhom. Po tretie žalobkyňa tvrdí, že Komisia porušila rozdelenie právomocí medzi Komisiou a vnútroštátnymi súdmi vo veci kontroly štátnej pomoci stanovené v článkoch 87 a 88 ES, keďže konanie vo veci zisťovania odloží, kým sa neukončí paralelne prebiehajúce konanie medzi žalobkyňou a príjemcom štátnej pomoci na vnútroštátnom súde.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku [88] Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec T-121/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. septembra 2016 – PT Pelita Agung Agrindustri/Rada („Dumping — Dovoz bionafty s pôvodom v Indonézii — Konečné antidumpingové clo — Článok 2 ods. 5 nariadenia (ES) č. 1225/2009 — Normálna hodnota — Výrobné náklady“)

text:
               24.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. septembra 2016 – PT Pelita Agung Agrindustri/Rada
   (Vec T-121/14) (1)

   ((„Dumping - Dovoz bionafty s pôvodom v Indonézii - Konečné antidumpingové clo - Článok 2 ods. 5 nariadenia (ES) č. 1225/2009 - Normálna hodnota - Výrobné náklady“))
   (2016/C 392/30)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: PT Pelita Agung Agrindustri (Medan, Indonézia) (v zastúpení: F. Graafsma a J. Cornelis, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne S. Boelaert, neskôr H. Marcos Fraile, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci R. Bierwagen a C. Hipp, advokáti)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: J.-F. Brakeland, M. França a A. Stobiecka-Kuik, splnomocnení zástupcovia) a European Biodiesel Board (EBB) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: O. Prost a M.-S. Dibling, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na vyhlásenie neplatnosti vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1194/2013 z 19. novembra 2013, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo uložené na dovoz bionafty s pôvodom v Argentíne a Indonézii (Ú. v. EÚ L 315, 2013, s. 2), v rozsahu, v akom ukladá žalobkyni antidumpingové clo

      Výrok

               1.

               Články 1 a 2 vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1194/2013 z 19. novembra 2013, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo uložené na dovoz bionafty s pôvodom v Argentíne a Indonézii (Ú. v. EÚ L 315, 2013, s. 2), sa zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú PT Pelita Agung Agrindustri.

               2.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila PT Pelita Agung Agrindustri.

               3.

               Európska komisia a European Biodiesel Board (EBB) znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 112, 14.4.2014.


title: Vec T-332/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. marca 2008 – ESN/Komisia ( Verejné zmluvy na poskytnutie služieb — Verejné obstarávanie Spoločenstva — Poskytnutie služieb týkajúcich sa vývoja a poskytovania podporných služieb pre informačnú službu Spoločenstva pre výskum a vývoj (CORDIS) — Zamietnutie ponuky uchádzača — Zásada rovnosti zaobchádzania s uchádzačmi a zásada transparentnosti — Dodržanie kritérií hodnotenia ponúk určených v súťažných podkladoch )

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/22

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. marca 2008 – ESN/Komisia
   (Vec T-332/03) (1)

   („Verejné zmluvy na poskytnutie služieb - Verejné obstarávanie Spoločenstva - Poskytnutie služieb týkajúcich sa vývoja a poskytovania podporných služieb pre informačnú službu Spoločenstva pre výskum a vývoj (CORDIS) - Zamietnutie ponuky uchádzača - Zásada rovnosti zaobchádzania s uchádzačmi a zásada transparentnosti - Dodržanie kritérií hodnotenia ponúk určených v súťažných podkladoch“)
   (2008/C 107/35)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: European Service Network (ESN) SA (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: R. Steichen a P.-E. Partsch, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení:L. Parpala a E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh žalobkyne na zrušenie rozhodnutia o zadaní zmluvy, ktorá bola predmetom verejného obstarávania ENTR/02/55 – CORDIS lot č. 1 Komisie, týkajúcej sa vývoja a poskytovania podporných služieb pre informačnú službu Spoločenstva pre výskum a vývoj (CORDIS)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               European Service Network (ESN) SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 289, 29.11.2003.


title: Vec C-207/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Højesteret (Dánsko) 30. apríla 2010 — Paranova Danmark A/S, Paranova Pack A/S/Merck Sharp & Dohme Corp., Merck Sharp & Dohme a Merck Sharp & Dohme BV

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Højesteret (Dánsko) 30. apríla 2010 — Paranova Danmark A/S, Paranova Pack A/S/Merck Sharp & Dohme Corp., Merck Sharp & Dohme a Merck Sharp & Dohme BV
   (Vec C-207/10)
   2010/C 179/38
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Højesteret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľky: Paranova Danmark A/S, Paranova Pack A/S

      Odporkyne: Merck Sharp & Dohme Corp., Merck Sharp & Dohme a Merck Sharp & Dohme BV

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 7 ods. 2 prvej smernice Rady 89/104/EHS (1) z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok a súvisiaca judikatúra, najmä rozsudky Súdneho dvora vo veciach Hoffmann-La Roche (2) (102/77, Zb. s. 1139), Pfizer (3) (1/81, Zb. s. 2913) a Bristol-Myers Squibb a i. (4), (C-427/93, C-429/93 a C-436/93, Zb. s. I-3457), vykladať v tom zmysle, že majiteľ ochrannej známky môže na základe týchto ustanovení zabrániť tomu, aby spoločnosť súbežného dovozcu uvádzajúca lieky na trh, ktorá je držiteľkou povolenia na uvádzanie liekov na trh pre daný liek v členskom štáte, predávala tento liek s informáciou, že úpravu balenia lieku uskutočňuje spoločnosť uvádzajúca lieky na trh, hoci pre túto spoločnosť vykonáva fyzickú úpravu balenia iná spoločnosť — spoločnosť uskutočňujúca úpravu balenia — ktorej spoločnosť uvádzajúca lieky na trh zadáva pokyny na nákup a úpravu balenia lieku, na podrobný dizajn balenia lieku a na iné požiadavky súvisiace s liekom, a ktorá je držiteľkou povolenia na uskutočňovanie úpravy balenia a opätovne uvádza ochrannú známku na novom balení počas úpravy balenia?

               2.

               Má pre zodpovedanie otázky 1 význam, že možno predpokladať, že nedochádza ku klamaniu spotrebiteľa alebo konečného používateľa v súvislosti s pôvodom lieku a že títo nenadobudnú dojem, že majiteľ ochrannej známky zodpovedá za úpravu balenia, vďaka tomu, že súbežný dovozca na balení uvedie názov výrobcu, ako aj uvedené označenie podniku zodpovedného za úpravu balenia?

               3.

               Má pre zodpovedanie otázky 1 význam iba riziko, že spotrebiteľ alebo konečný používateľ môže byť zavádzaný, aby predpokladal, že za úpravu balenia zodpovedá majiteľ ochrannej známky, alebo sú relevantné aj iné okolnosti týkajúce sa majiteľa ochrannej známky, napríklad: a) že subjekt, ktorý v skutočnosti vykonáva nákup a úpravu balenia a opätovne uvádza ochrannú známku majiteľa ochrannej známky na balení lieku, tým potenciálne nezávisle porušuje práva majiteľa ochrannej známky, ktoré z nej vyplývajú, a že to môže byť spôsobené faktormi, za ktoré subjekt fyzicky vykonávajúci úpravu balenia zodpovedá; že b) úpravou balenia sa mení pôvodný stav výrobku; alebo že c) výrobok s upraveným balením sa prezentuje tak, že možno predpokladať, že poškodí dobrú povesť ochrannej známky alebo jej majiteľa?

               4.

               Ak v rámci odpovede na otázku 3 Súdny dvor dospeje k záveru, že je tiež relevantné prihliadať na skutočnosť, že spoločnosť uskutočňujúca úpravu balenia potenciálne nezávisle porušuje práva majiteľa ochrannej známky, ktoré z nej vyplývajú, od Súdneho dvora sa žiada, aby uviedol, či je pre túto odpoveď relevantné, že spoločnosť uvádzajúca lieky na trh a spoločnosť uskutočňujúca úpravu balenia, ktoré patria súbežnému dovozcovi, podľa vnútroštátneho práva spoločne a nerozdielne zodpovedajú za porušenie práv majiteľa ochrannej známky, ktoré z nej vyplývajú?

               5.

               Má pre zodpovedanie otázky 1 význam skutočnosť, že súbežný dovozca, ktorý je držiteľom povolenia na uvádzanie liekov na trh a uviedol sa ako subjekt zodpovedný za úpravu balenia, v čase upovedomenia majiteľa ochrannej známky pred plánovaným predajom lieku s upraveným balením, patrí do rovnakej skupiny ako spoločnosť, ktorá vykonala úpravu balenia (sesterská spoločnosť)?

               6.

               Má pre zodpovedanie otázky 1 význam, že spoločnosť uskutočňujúca úpravu balenia je v príbalovom letáku uvedená ako výrobca?

      (1)  Ú. v. ES L 40, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92.

      (2)  Rozsudok z 23. mája 1978.

      (3)  Rozsudok z 3. decembra 1981.

      (4)  Rozsudok z 11. júla 1996.


title: Vec T-419/13: Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. mája 2014 – Unión de Almacenistas de Hierros de España/Komisia [ „Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkajúce sa dvoch španielskych konaní v oblasti hospodárskej súťaže — Implicitné zamietnutie prístupu — Výslovné rozhodnutie prijaté po podaní žaloby — Zastavenie konania“ ]

text:
               30.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 202/22

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. mája 2014 – Unión de Almacenistas de Hierros de España/Komisia
   (Vec T-419/13) (1)

   ([„Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkajúce sa dvoch španielskych konaní v oblasti hospodárskej súťaže - Implicitné zamietnutie prístupu - Výslovné rozhodnutie prijaté po podaní žaloby - Zastavenie konania“])
   2014/C 202/28
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Unión de Almacenistas de Hierros de España (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: A. Creus Carreras, A. Valiente Martin a C. Maldonado Márquez, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Baquero Cruz a F. Clotuche-Duvieusart, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie implicitného rozhodnutia Komisie, ktorým bol žalobkyni odmietnutý prístup k niektorým dokumentom týkajúcim sa korešpondencie, ktorú si medzi sebou vymenili Komisia a španielska Národná komisia pre hospodársku súťaž („Comisión Nacional de la Competencia“) v súvislosti s dvomi vnútroštátnymi konaniami, ktoré začala Comisión Nacional de la Competencia

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Konanie o návrhoch na vstup vedľajšieho účastníka do konania sa zastavuje.

               3.

               Európska komisia znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Unión de Almacenistas de Hierros de España.

               4.

               Spolková republika Nemecko a Španielske kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 304, 19.10.2013.


title: Vec T-566/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. septembra 2016 – Excalibur City/EUIPO – Ferrero (MERLIN’S KINDERWELT) („Ochranná známka Európskej Únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie MERLIN’S KINDERWELT — Skoršia národná slovná ochranná známka KINDER — Relatívny dôvod zmietnutia — Neexistencia podobnosti označení — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/43

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. septembra 2016 – Excalibur City/EUIPO – Ferrero (MERLIN’S KINDERWELT)
   (Vec T-566/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej Únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie MERLIN’S KINDERWELT - Skoršia národná slovná ochranná známka KINDER - Relatívny dôvod zmietnutia - Neexistencia podobnosti označení - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 402/50)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Excalibur City s.r.o. (Znojmo, Česká republika) (v zastúpení: E. Engin-Deniz, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Simandlova a A. Folliard-Monguiral, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Ferrero SpA (Alba, Taliansko) (v zastúpení: L. Ghedina a F. Jacobacci, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo zo 16. júla 2015 (vec R 1617/2014-1), ktoré sa týka námietkového konania medzi Ferrero a Excalibur City

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo zo 16. júla 2015 (vec R 1617/2014-1) sa mení tak, že odvolanie podané na odvolací senát proti Excalibur City s.r.o. je dôvodné, a preto sa námietka musí zamietnuť.

               2.

               EUIPO znáša svoje trovy konania a trovy konania Excalibur City.

               3.

               Ferrero SpA znáša svoje trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 398, 30.11.2015.


title: Vec F-79/09: Žaloba podaná 22. septembra 2009 — Schlienger/Komisia

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/66

         Žaloba podaná 22. septembra 2009 — Schlienger/Komisia
   (Vec F-79/09)
   2009/C 282/126
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Marc Schlienger (Muchamiel, Španielsko) (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, avocats)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet a opis sporu

   Návrh na zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu z 15. decembra 2008, doručeného 16. januára 2009, o zamietnutí žiadosti žalobcu o uznanie choroby, ktorou trpí, ako choroby z povolania v zmysle článku 73 služobného poriadku, a v prípade potreby návrh na zrušenie rozhodnutia z 11. júna 2009 o zamietnutí sťažnosti žalobcu
   Návrh na náhradu škody vo výške 12 000 eur za vzniknutú nemajetkovú ujmu.

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 15. decembra 2008, doručené 16. januára 2009, o zamietnutí žiadosti žalobcu o uznanie choroby, ktorou trpí, ako choroby z povolania v zmysle článku 73 služobného poriadku,

               —

               v prípade potreby zrušiť rozhodnutie z 11. júna 2009 o zamietnutí sťažnosti,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu škody vo výške 12 000 eur za vzniknutú nemajetkovú ujmu,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec C-517/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Španielsko) 2. novembra 2010 — María Luisa Gómez Cueto/Administración del Estado

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Španielsko) 2. novembra 2010 — María Luisa Gómez Cueto/Administración del Estado
   (Vec C-517/10)
   ()
   2011/C 30/28
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Canarias

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: María Luisa Gómez Cueto

      Žalovaná: Administración del Estado

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vzťahuje sa smernica Rady 1999/70/ES (1) z 28. júna 1999 na zamestnancov orgánov verejnej správy, ktorí sú vo verejnom orgáne v služobnom pomere úradníckeho typu?

               2.

               V prípade kladnej odpovede, je vnútroštátny zákon, ktorý nerozšíril retroaktívne účinky právnej normy, ktorou sa vykonáva ustanovenie uvedenej smernice, k dátumu, ku ktorému mala byť smernica prebratá do vnútroštátneho práva, v rozpore s právom Spoločenstva?

      (1)  Smernica o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003. s. 368).


title: Vec T-620/16: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. októbra 2016 – Orthema Service/EUIPO (Gehen wie auf Wolken) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Gehen wir auf Wolken — Ochranná známka tvorená reklamným sloganom — Absolútny dôvod zamietnutia — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Žaloba, ktorá je zjavne bez právneho základu“)

text:
               5.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 454/26

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. októbra 2016 – Orthema Service/EUIPO (Gehen wie auf Wolken)
      (Vec T-620/16) (1)

      ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Gehen wir auf Wolken - Ochranná známka tvorená reklamným sloganom - Absolútny dôvod zamietnutia - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Žaloba, ktorá je zjavne bez právneho základu“))
      (2016/C 454/47)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Orthema Service GmbH (Rotkreuz, Švajčiarsko) (v zastúpení: M. Gail, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 1. septembra 2015 (vec R 404/2015-4) týkajúcemu sa prihlášky na zápis slovného označenia Gehen wir auf Wolken ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Orthema Service GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 7, 11.1.2016.


title: Vec T-169/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  2. decembra 2008 – Longevity Health Products/ÚHVT – Hennig Arzneimittel (Cellutrim) ( Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Spoločenstva Cellutrim — Skoršia vnútroštátna slovná ochranná známka Cellidrin — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne bez zjavného právneho základu )

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/46

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 2. decembra 2008 – Longevity Health Products/ÚHVT – Hennig Arzneimittel (Cellutrim)
   (Vec T-169/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva Cellutrim - Skoršia vnútroštátna slovná ochranná známka Cellidrin - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne bez zjavného právneho základu“)
   (2009/C 44/81)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Longevity Health Product, Inc. (Nassau, Bahamy) (v zastúpení: J. Korab, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Hennig Arzneimittel GmbH & Co. KG (Flörsheim, Nemecko) (S. Ziegler, C. Kleiner a F. Dehn, advokáti)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. marca 2007 (vec R 1123/2006-1) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Celltech Pharma GmbH & Co. KG, neskôr Hennig Arzneimittel GmbH & Co. KG a Longevity Health Products, Inc.
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Longevity Health Products, Inc. je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 7.7.2007.


title: Vec C-127/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof te Antwerpen (Belgicko) 11. marca 2011 — Aldegonda van den Booren/Rijksdienst voor Pensioenen

text:
               21.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof te Antwerpen (Belgicko) 11. marca 2011 — Aldegonda van den Booren/Rijksdienst voor Pensioenen
   (Vec C-127/11)
   2011/C 152/27
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Arbeidshof te Antwerpen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Aldegonda van den Booren

      Žalovaná: Rijksdienst voor Pensioenen

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je článok 52 § 1 kráľovského nariadenia o všeobecnom systéme starobných a pozostalostných dôchodkov zamestnancov z 21. decembra 1967, na základe ktorého sa zníži pozostalostný dôchodok v dôsledku zvýšenia starobného dôchodku podľa všeobecného zákona o starobných dôchodkoch z 31. mája 1956 z dôvodu rovnakého zaobchádzania s mužmi a so ženami zavedeného zákonom z 28. marca 1985, v súlade s právom Spoločenstva, konkrétne s článkom 46a nariadenia (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva (1)?

               2.

               Je článok 52 § 1 kráľovského nariadenia o všeobecnom systéme starobných a pozostalostných dôchodkov zamestnancov z 21. decembra 1967 v súlade s právom Spoločenstva, konkrétne s článkom 10 a článkami 39 až 42 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva z 25. marca 1957, ak sa ustanovenie článku 52 § 1 kráľovského nariadenia vykladá tým spôsobom, že starobný dôchodok poberaný na základe všeobecného zákona o starobných dôchodkoch z 31. mája 1956 sa považuje za starobný dôchodok v zmysle tohto ustanovenia alebo za výhodu, ktorá ho nahradzuje, pričom v prípade nesúladu s právom Spoločenstva sa nesmie článok 52 § 1 kráľovského nariadenia o všeobecnom systéme starobných a pozostalostných dôchodkov zamestnancov z 21. decembra 1967 uplatniť?

      (1)  Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35.


title: Vec C-303/14: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 25. júna 2015 – Európska komisia/Poľská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nariadenie (ES) č. 842/2006 — Odborná príprava a osvedčenie — Sankcie — Nariadenia (ES) č. 303/2008, (ES) č. 304/2008, (ES) č. 305/2008, (ES) č. 306/2008, (ES) č. 307/2008 a (ES) č. 308/2008)

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/16

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 25. júna 2015 – Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-303/14) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Nariadenie (ES) č. 842/2006 - Odborná príprava a osvedčenie - Sankcie - Nariadenia (ES) č. 303/2008, (ES) č. 304/2008, (ES) č. 305/2008, (ES) č. 306/2008, (ES) č. 307/2008 a (ES) č. 308/2008))
   (2015/C 279/19)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: K. Mifsud-Bonnici a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca)

      Výrok rozsudku

               1.

               Poľská republika si tým, že Európskej komisii neoznámila požadované informácie o certifikačných orgánoch vydávajúcich osvedčenia zamestnancom a spoločnostiam, ani názvy osvedčení vydávaných zamestnancom a spoločnostiam vykonávajúcim činnosti s určitými fluórovanými skleníkovými plynmi, ani vnútroštátne opatrenia týkajúce sa sankcií za porušenie ustanovení nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 842/2006 zo 17. mája 2006 o určitých fluórovaných skleníkových plynoch, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 5 ods. 2 a článku 13 ods. 2 tohto nariadenia, z článku 12 ods. 3 nariadenia Komisie (ES) č. 303/2008 z 2. apríla 2008, ktorým sa podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 842/2006 ustanovujú minimálne požiadavky a podmienky vzájomného uznávania osvedčení spoločností a zamestnancov v súvislosti so stacionárnymi chladiacimi zariadeniami, klimatizačnými zariadeniami a tepelnými čerpadlami obsahujúcimi určité fluórované skleníkové plyny, z článku 12 ods. 3 nariadenia Komisie (ES) č. 304/2008 z 2. apríla 2008, ktorým sa podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 842/2006 ustanovujú minimálne požiadavky a podmienky vzájomného uznávania udeľovania osvedčení spoločnostiam a zamestnancom v súvislosti so stacionárnymi systémami požiarnej ochrany a hasiacimi prístrojmi obsahujúcimi určité fluórované skleníkové plyny, z článku 7 ods. 1 nariadenia Komisie (ES) č. 305/2008 z 2. apríla 2008, ktorým sa podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 842/2006 ustanovujú minimálne požiadavky a podmienky vzájomného uznávania udeľovania osvedčení zamestnancom vykonávajúcim zber určitých fluórovaných skleníkových plynov z rozvodní vysokého napätia, z článku 6 ods. 1 nariadenia Komisie (ES) č. 306/2008 z 2. apríla 2008, ktorým sa podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 842/2006 ustanovujú minimálne požiadavky a podmienky vzájomného uznávania udeľovania osvedčení zamestnancom vykonávajúcim zber rozpúšťadiel na báze určitých fluórovaných skleníkových plynov zo zariadení, z článku 4 ods. 2 nariadenia Komisie (ES) č. 307/2008 z 2. apríla 2008, ktorým sa podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 842/2006 ustanovujú minimálne požiadavky na programy odbornej prípravy a podmienky vzájomného uznávania osvedčení o odbornej príprave zamestnancov v súvislosti s klimatizačnými systémami v určitých motorových vozidlách obsahujúcich určité fluórované skleníkové plyny, ako aj z článku 1 nariadenia Komisie (ES) č. 308/2008 z 2. apríla 2008, ktorým sa podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 842/2006 ustanovuje formulár oznámenia o programoch členských štátov týkajúcich sa odbornej prípravy a udeľovania osvedčení.

               2.

               Poľská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 409, 17.11.2014.


title: Vec T-838/16: Žaloba podaná 30. novembra 2016 – BP/FRA

text:
               6.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/38

         Žaloba podaná 30. novembra 2016 – BP/FRA
   (Vec T-838/16)
   (2017/C 038/51)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: BP (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: E. Lazar, lawyer)

      Žalovaná: Agentúra Európskej únie pre základné práva (FRA)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               nariadil žalovanej nahradiť žalobcovi majetkovú a nemajetkovú ujmu, ktorú utrpel na základe nesprávneho spracovania a úniku osobných údajov a iných viacerých nezrovnalostí, ktoré vznikli v konaniach žalobcu nadväzujúcich na jeho žiadostí o prístup k dokumentom podľa nariadenia č. 1049/2001 a jeho žiadostí o prístup k informáciám podľa článku 13 nariadenia č. 45/2001,

               —

               nariadil žalovanej nahradiť žalobcovi majetkovú a nemajetkovú ujmu, ktorú utrpel na základe porušení viacerých pravidiel, ktorých cieľom je priznať práva jednotlivcom,

               —

               nariadil žalovanej nahradiť žalobcovi majetkovú a nemajetkovú ujmu, ktorú utrpel na základe nesprávneho konania žalovanej pri výkone rozsudku vo veci T-658/13P,

               —

               nariadil žalovanej nahradiť žalobcovi jeho morálnu ujmu,

               —

               nariadil žalovanej zaplatiť materiálnu škodu,

               —

               nariadil žalovanej nahradiť žalobcovi právne náklady, ktoré mu vznikli pred začatím konania,

               —

               nariadil žalovanej nahradiť úroky z omeškania z prípadne uloženej sumy,

               —

               nariadil žalovanej nahradiť všetky trovy konania, a to aj v prípade, že bude návrh zamietnutý.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení pravidiel, ktorých cieľom je priznať práva jednotlivcom, vrátane, medzi inými, porušenia pravidiel na ochranu osobných údajov stanovených v článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 v spojení s článkom 4 ods. 4 toho istého nariadenia a s vykonávacími ustanoveniami nariadenia č. 1049/2001, porušenia článku 8 Európskeho dohovoru o ľudských právach (EDĽP), porušenia pravidiel na ochranu osobných údajov stanovených v rôznych článkoch nariadenia č 45/2001 a vo vykonávacích ustanoveniach nariadenia č. 45/2001, a porušenia povinnosti starostlivosti.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení povinnosti dôverného zaobchádzania, ktorá viedla k úniku osobných údajov žalobcu tretím osobám a tlači, a na zneužití právomoci a vážnom a zjavnom porušení náležitej starostlivosti počas spracovávania osobitných údajov žalobcu.


title: Vec C-460/15: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 19. januára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin – Nemecko) – Schaefer Kalk GmbH & Co. KG/Bundesrepublik Deutschland (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné prostredie — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Európskej únii — Smernica 2003/87/ES — Plán monitorovania — Nariadenie (EÚ) č. 601/2012 — Článok 49 ods. 1 a bod 10 prílohy IV — Výpočet emisií zariadenia — Odpočítanie prevedeného oxidu uhličitého (CO2) — Vyňatie CO2 použitého na výrobu vyzrážaného uhličitanu vápenatého — Platnosť vyňatia)

text:
               6.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 70/6

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 19. januára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin – Nemecko) – Schaefer Kalk GmbH & Co. KG/Bundesrepublik Deutschland
   (Vec C-460/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Európskej únii - Smernica 2003/87/ES - Plán monitorovania - Nariadenie (EÚ) č. 601/2012 - Článok 49 ods. 1 a bod 10 prílohy IV - Výpočet emisií zariadenia - Odpočítanie prevedeného oxidu uhličitého (CO2) - Vyňatie CO2 použitého na výrobu vyzrážaného uhličitanu vápenatého - Platnosť vyňatia))
   (2017/C 070/08)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Schaefer Kalk GmbH & Co. KG

      Žalovaná: Bundesrepublik Deutschland

      Výrok rozsudku

   Ustanovenia článku 49 ods. 1 druhej vety nariadenia Komisie (EÚ) č. 601/2012 z 21. júna 2012 o monitorovaní a nahlasovaní emisií skleníkových plynov podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES a bodu 10 B prílohy IV tohto nariadenia sú neplatné v rozsahu, v akom do emisií zo zariadenia na kalcináciu vápna systematicky zahŕňajú oxid uhličitý (CO2) prevedený do iného zariadenia na účely výroby vyzrážaného uhličitanu vápenatého, a to bez ohľadu na to, či dochádza alebo nedochádza k uvoľňovaniu tohto oxidu uhličitého do atmosféry.

      (1)  Ú. v. EÚ C 389, 23.11.2015.


title: Vec C-238/11: Žaloba podaná 19. mája 2011 — Francúzska republika/Európsky parlament

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/13

         Žaloba podaná 19. mája 2011 — Francúzska republika/Európsky parlament
   (Vec C-238/11)
   2011/C 226/25
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: E. Belliard, G. de Bergues a A. Adam, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť uznesenie Európskeho parlamentu z 9. marca 2011 týkajúce sa rozvrhu zasadnutí Parlamentu na rok 2013,

               —

               zaviazať Európsky parlament na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jediný žalobný dôvod založený na jednej strane na porušení protokolu č. 6 o umiestnení sídel inštitúcií a niektorých orgánov, úradov a agentúr a útvarov Európskej únie pripojeného k ZEÚ a ZFEÚ a protokolu č. 3 o umiestnení sídel inštitúcií a niektorých orgánov, úradov a agentúr a útvarov Európskej únie pripojeného k Zmluve o ESAE a na druhej strane na nerešpektovaní rozsudku Súdneho dvora z 1. októbra 1997, Francúzsko/Parlament (C-345/95, Zb. s. I-5235).
   Tým, že Európsky parlament stanovil, že dve z dvanástich mesačných plenárnych zasadnutí, ktoré sa každoročne musia konať v Štrasburgu, budú skrátené zo 4 na 2 dni a budú sa v roku 2013 konať počas jedného týždňa v októbri, sa Európsky parlament podľa francúzskej vlády usiluje obísť pravidlo, podľa ktorého sa dvanásť mesačných plenárnych zasadnutí, vrátane zasadnutia k rozpočtu, musí konať v Štrasburgu. Napadnuté uznesenie v skutočnosti vedie k zrušeniu jedného z dvanástich mesačných plenárnych zasadnutí, ktoré sa musia každoročne konať v Štrasburgu. Jediným cieľom tohoto uznesenia je teda skrátiť dobu prítomnosti európskych poslancov v sídle Európskeho parlamentu, čo nie je odôvodnené požiadavkou vnútornej organizácie práce tejto inštitúcie.


title: Spojené veci C-97/13 a C-214/13: Uznesenie Súdneho dvora (veľká komora) z  3. februára 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Tribunalul Sibiu, Curtea de Apel Bucureşti – Rumunsko) – Silvia Georgiana Câmpean/Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Mediaş, Administraţia Fondului pentru Mediu (C-97/13), Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Alexandria/George Ciocoiu (C-214/13) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Vnútroštátne zdanenie — Článok 110 ZFEÚ — Daň za znečistenie životného prostredia vyberaná pri prvom prihlásení motorových vozidiel do evidencie — Neutralita dane vo vzťahu k dovezeným ojazdeným vozidlám a vo vzťahu k podobným vozidlám, ktoré sa už nachádzajú na vnútroštátnom trhu)

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/16

         Uznesenie Súdneho dvora (veľká komora) z 3. februára 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Tribunalul Sibiu, Curtea de Apel Bucureşti – Rumunsko) – Silvia Georgiana Câmpean/Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Mediaş, Administraţia Fondului pentru Mediu (C-97/13), Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Alexandria/George Ciocoiu (C-214/13)
   (Spojené veci C-97/13 a C-214/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Vnútroštátne zdanenie - Článok 110 ZFEÚ - Daň za znečistenie životného prostredia vyberaná pri prvom prihlásení motorových vozidiel do evidencie - Neutralita dane vo vzťahu k dovezeným ojazdeným vozidlám a vo vzťahu k podobným vozidlám, ktoré sa už nachádzajú na vnútroštátnom trhu))
   2014/C 175/19
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunalul Sibiu, Curtea de Apel Bucureşti

      Účastníci konania

      Žalobcovia (kyne): Silvia Georgiana Câmpean (C-97/13), Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Alexandria (C-214/13)

      Žalovaní (é): Administraţia Finanţelor Publice a Municipiului Mediaş, Administraţia Fondului pentru Mediu (C-97/13), George Ciocoiu (C-214/13)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunalul Sibiu, Curtea de Apel Bucureşti – Daň za znečisťujúce emisie z motorových vozidiel pri ich prvom prihlásení do evidencie alebo prvom prepise vlastníckeho práva – Výnimka pre vozidlá, na ktoré sa uplatňovali predchádzajúce dane – Možnosť súdnou cestou vymôcť vrátenie dane, ktorej podliehali tieto posledné uvedené vozidlá – Prípadné odradenie od uvedenia do prevádzky ojazdených motorových vozidiel zakúpených v iných členských štátoch – Súlad vnútroštátnej právnej úpravy s článkom 110 ZFEÚ

      Výrok

   Článok 110 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni daňovému režimu, akým je daňový režim stanovený a následne obmedzený vnútroštátnou právnou úpravou, ktorá je predmetom sporov vo veci samej, na základe ktorej členský štát zaťažuje motorové vozidlá daňou za znečistenie životného prostredia, ktorá je upravená takým spôsobom, že v tomto členskom štáte odrádza od uvedenia do prevádzky ojazdených motorových vozidiel zakúpených v iných členských štátoch, avšak neodrádza od nákupu ojazdených vozidiel s rovnakým vekom a opotrebovaním na vnútroštátnom trhu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 4.5.2013.

      Ú. v. EÚ C 189, 29.6.2013.


title: Vec T-405/11: Žaloba podaná 29. júla 2011 — Axa Mediterranean/Komisia

text:
               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/40

         Žaloba podaná 29. júla 2011 — Axa Mediterranean/Komisia
   (Vec T-405/11)
   2011/C 282/75
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Axa Mediterranean Holding, SA (Palma de Mallorca, Španielsko) (v zastúpení: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero a M. Muñoz de Juan, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že návrh na vykonanie dôkazu je prípustný a vyhovel mu,

               —

               určil, že uplatnené žalobné dôvody o neplatnosť sú prípustné a vyhovel im,

               —

               zrušil článok 1 ods. 1 rozhodnutia v rozsahu, v akom stanovuje, že článok 12 ods. 5 TRLIS obsahuje prvky štátnej pomoci,

               —

               subsidiárne zrušil článok 1 ods. 1 rozhodnutia v rozsahu, v akom stanovuje, že článok 12 ods. 5 TRLIS obsahuje prvky štátnej pomoci, keď sa uplatňuje na nadobudnutia podielov, ktoré znamenajú prevzatie kontroly,

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 rozhodnutia v rozsahu, v akom uplatňuje príkaz na vymáhanie pomoci poskytnutej na operácie uskutočnené predtým, než bolo rozhodnutie, ktoré je predmetom tejto žaloby, uverejnené v konečnom znení v Úradnom vestníku Európskej únie,

               —

               subsidiárne zrušil článok 1 ods. 1 a v dôsledku toho článok 4 rozhodnutia v rozsahu, v akom odkazuje na operácie uskutočnené v Mexiku a Turecku, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba smeruje proti rozhodnutiu Komisie K(2010) 9566 z 12. januára 2011 o odpisovaní finančného goodwillu na daňové účely pri nadobúdaní podielu v zahraničných subjektoch.
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú totožné so žalobnými dôvodmi a hlavnými tvrdeniami vo veci T-399/11, Banco de Santander a Santusa Holding/Komisia.


title: Vec T-637/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 31. mája 2017 – Alma-The Soul of Italian Wine/EUIPO – Miguel Torres (SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie VIÑA SOL — Relatívny dôvod zamietnutia — Zásah do rozlišovacej spôsobilosti — Neexistencia podobnosti označení — Článok 8 odsek 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               17.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 231/22

         Rozsudok Všeobecného súdu z 31. mája 2017 – Alma-The Soul of Italian Wine/EUIPO – Miguel Torres (SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE)
   (Vec T-637/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie SOTTO IL SOLE ITALIANO SOTTO il SOLE - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie VIÑA SOL - Relatívny dôvod zamietnutia - Zásah do rozlišovacej spôsobilosti - Neexistencia podobnosti označení - Článok 8 odsek 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 231/26)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Alma-The Soul of Italian Wine LLLP, (Coral Gables, Florida, Spojené štáty) (v zastúpení: F. Terrano, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedès, Španielsko) (v zastúpení: J. Güell Serra, advokát)

      Predmet veci

   Návrh podaný proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 3. septembra 2015 (vec R 356/2015-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Miguel Torres a Alma-The Soul of Italian Wine

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 3. septembra 2015 (vec R 356/2015-2) sa zrušuje.

               2.

               EUIPO je povinný znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Alma-The Soul of Italian Wine LLLP.

               3.

               Miguel Torres, SA znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 27, 25.1.2016.


title: Vec T-269/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  5. júna 2014 – Brune/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Prijímanie do zamestnania — Verejné výberové konanie — Nezapísanie do zoznamu úspešných uchádzačov — Nové rozhodnutie Komisie prijaté po zrušení Súdom pre verejnú službu — Neúčasť na ústnej skúške“ )

text:
               21.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 5. júna 2014 – Brune/Komisia
   (Vec T-269/13) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Prijímanie do zamestnania - Verejné výberové konanie - Nezapísanie do zoznamu úspešných uchádzačov - Nové rozhodnutie Komisie prijaté po zrušení Súdom pre verejnú službu - Neúčasť na ústnej skúške“))
   2014/C 235/22
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Markus Brune (Bonn, Nemecko) (v zastúpení: H. Mannes, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 21. marca 2013, vydaného vo veci Brune/Komisia (F-94/11, zatiaľ neuverejnený v Zbierke) a smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Markus Brune znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec T-86/12: Žaloba podaná 21. februára 2012 — Robert Group/ÚHVT — Hardford (Pierre Robert)

text:
               21.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/32

         Žaloba podaná 21. februára 2012 — Robert Group/ÚHVT — Hardford (Pierre Robert)
   (Vec T-86/12)
   2012/C 118/53
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pierre Robert Group AS (Oslo, Nórsko) (v zastúpení: E. Ullberg a M. Plogell, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Hardford AB (Limhamn, Švédsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 7. decembra 2011 vo veci R 2463/2010-1 a následne nariadil ÚHVT vyhodnotiť dôkaz podaný žalobkyňou týkajúci sa existencie, platnosti a rozsahu skoršej ochrannej známky,

               —

               alebo subsidiárne zmenil vlastným rozhodnutím rozhodnutie prvého odvolacieho senátu a zamietol zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 8541849 „Pierre Robert“ a

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania vrátane trov konania, ktoré vznikli v konaní pred námietkovým oddelením a v konaní pred prvým odvolacím senátom ÚHVT.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „Pierre Robert“ pre tovary a služby zaradené do tried 3, 5 a 44 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 8541849.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: prihláška švédskej obrazovej ochrannej známky „Pierre Robert“ č. 166274 pre tovary zaradené do tried 3, 5 a 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie pravidla 50 ods. 1 nariadenia Komisie č. 2868/95 a článku 76 ods. 8 a článku 8 ods. 2 písm. c) nariadenia Rady č. 207/2009 tým, že odvolací senát i) zanedbal svoje práva preskúmať skutočnosti na základe vlastnej iniciatívy a zobrať do úvahy skutočnosti, ktoré môžu zjavne ovplyvniť výsledok konania o námietke; ii) sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď nevzal do úvahy skutočnosť, že „Pierre Robert“ je známa ochranná známka; iii) sa dopustil chyby, keď nevzal do úvahy dôkaz, Prílohu I, ktorý bol podaný v spojení s podaním námietky; iv) sa dopustil chyby, keď neprijal osvedčenie od Švédskeho patentovaného a registračného úradu, ktoré bolo podané pred vydaním rozhodnutia námietkového oddelenia.


title: Vec T-235/15: Žaloba podaná 15. mája 2015 – Pari Pharma/EMA

text:
               6.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/26

         Žaloba podaná 15. mája 2015 – Pari Pharma/EMA
   (Vec T-235/15)
   (2015/C 221/35)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pari Pharma GmbH (Starnberg, Nemecko) (v zastúpení: M. Epping, a W. Rehmann, lawyers)

      Žalovaná: Európska agentúra pre lieky

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej agentúry pre lieky („EMA“) ASK-11351 (Vantobra) z 24. apríla 2015 v rozsahu, v akom tretím osobám sprístupňuje hodnotiacu správu CHMP o podobnosti VANTOBRA s Cayston a TOBI Podhaler (EMA/CHMP/702525/2014) a hodnotiacu správu CHMP o klinickej nadradenosti TOBI Podhaler (EMA/CHMP/778270/2014 v súlade s nariadením (ES) č. 1049/2001 (1),

               —

               zakázal EMA poskytnúť prístup k dokumentom uvedeným v prvej zarážke,

               —

               subsidiárne, zrušil rozhodnutie EMA ASK-11351 (Vantobra) z 24. apríla 2015 v rozsahu, v akom tretím osobám sprístupňuje (i) hodnotiacu správu CHMP o klinickej nadradenosti TOBI Podhaler (EMA/CHMP/778270/2014) bez dodatočných textových úprav na strane 9 (vyššia respiračná tolerancia Vantobra v porovnaní s TOBI Podhaler), stranách 11 až 12 a 14 (extrapolácia tolerancie od TOBI k Vantobra), stranách 17 až 19 (stanovisko žalobkyne Q1 a posúdenie odpovede) a stranách 19 až 23 (stanovisko žalobkyne Q.2, posúdenie odpovede, 3. závery a odporúčania) tak ako sú uvedené v prílohe A1 a (ii) hodnotiacu správu CHMP o podobnosti VANTOBRA s Cayston a TOBI Podhaler (EMA/CHMP/702525/2014) bez dodatočných textových úprav na stranách 9 až 10, oddiel 2.3 (terapeutická indikácia, 1) údaje z prieskumu v danej oblasti) a stranách 11 až 12, oddiel 2.3 (terapeutická indikácia, 2) rozhovor s lekármi v centrách pre cystickú fibrózu), tak ako sú uvedené v prílohe A2 a zakázal EMA sprístupniť vyššie uvedené dokumenty bez textových úprav vyplývajúcich z prílohy A1 a prílohy A2 a

               —

               uložil EMA povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jeden žalobný dôvod.
   Žalobkyňa tvrdí, že rozhodnutie EMA je v rozpore s nariadením (ES) č. 1049/2001 a z tohto dôvodu zasahuje do základných práv a slobôd žalobkyne, najmä pokiaľ ide o ochranu súkromia a súkromnej korešpondencie podľa článku 7 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“), článku 8 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd zo 4. novembra 1950 a článku 339 ZFEÚ, o slobodu podnikania podľa článku 16 Charty a o vlastnícke práva k predmetom duševného vlastníctva podľa článku 17 ods. 2 Charty. Žalobkyňa uvádza, že (i) sprístupnenie údajov by akémukoľvek súťažiteľovi umožnilo jednoducho využiť údaje a informácie, ktoré žalobkyňa poskytla s cieľom získať povolenie na uvedenie na trh jej vlastného výrobku s obsahom tobramycínu, bez ďalších investícií, čo by viedlo k ohrozeniu obchodných zámerov žalobkyne a (ii) že neexistuje nijaký prevyšujúci verejný záujem na sprístupnení týchto dokumentov.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec T-42/08: Žaloba podaná 24. januára 2008 – Shetland Islands Council/Komisia

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/35

         Žaloba podaná 24. januára 2008 – Shetland Islands Council/Komisia
   (Vec T-42/08)
   (2008/C 92/71)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Shetland Islands Council (v zastúpení: E. Whiteford, barrister, R. Murray, solicitor, a R. Thompson, QC)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť článok 1 ods. 2 a články 3, 4 a 5 rozhodnutia a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa je orgán verejnej moci, ktorý rybárskemu sektoru vyplatil určité sumy v rámci dvoch všeobecných opatrení pomoci nazvaných „Pomoc odvetviu rybolovu a spracovania rýb“ a „Pomoc odvetvia chovu rýb“, ktoré pozostávali z rôznych typov schém pomoci. Komisia zistila, že pomoc, ktorú Spojené kráľovstvo prijalo na základe „Schémy modernizácie rybárskych lodí“, bola nezlučiteľná so spoločným trhom v rozsahu, v akom sa týkala pomoci priznanej na modernizáciu projektov týkajúcich sa kapacity v oblasti tonáže a výkonu.
   Svojím návrhom žalobkyňa podľa článku 230 ES navrhuje čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie C 37/2006 (ex NN 91/2005) z 13. novembra 2007, ktoré sa týka „Schémy modernizácie rybárskych lodí“ prijatej v Spojenom kráľovstve. Žalobkyňa požaduje najmä zrušenie článku 1 ods. 2 a článkov 3, 4 a 5 napadnutého rozhodnutia z týchto dôvodov:

               1.

               Komisia sa údajne dopustila omylu, keď uviedla, že platby určené na výmenu alebo zlepšenie motorov, ktoré nemajú vplyv na hrubú tonáž alebo výkon lodí, „sa týkajú kapacity v oblasti tonáže a výkonu“ v zmysle článku 9 ods. 1 písm. c) bodu i) nariadenia č. 2792/1999 (1), a preto sú nezlučiteľné so spoločným trhom.

               2.

               Komisia sa dopustila omylu, keď uviedla, že vrátenie vyplatených súm je zlučiteľné s:

                           a)

                           článkom 14 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 (2) a

                           b)

                           všeobecnými zásadami právnej istoty, ochrany legitímnej dôvery a rovnosti zaobchádzania.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2792/1999 zo 17. decembra 1999, ktorým sa ustanovujú presné predpisy a opatrenia týkajúce sa štrukturálnej pomoci spoločenstva v sektore rybného hospodárstva (Ú. v. ES L 337, s. 10; Mim. vyd. 04/004, s. 179).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec C-372/10: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 16. februára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny — Poľsko) — Pak-Holdco Sp zoo/Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu (Dane — Nepriame dane z tvorby a zvýšenia základného imania — Kapitálová daň vyrubovaná kapitálovým spoločnostiam — Povinnosť členského štátu zohľadniť smernice, ktoré v čase pristúpenia tohto štátu už neboli v účinnosti — Vyňatie sumy aktív patriacich kapitálovej spoločnosti, ktoré sú určené na zvýšenie základného imania a na ktoré už bola uplatnená kapitálová daň, z daňového základu)

text:
               31.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/7

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 16. februára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny — Poľsko) — Pak-Holdco Sp zoo/Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu
   (Vec C-372/10) (1)

   (Dane - Nepriame dane z tvorby a zvýšenia základného imania - Kapitálová daň vyrubovaná kapitálovým spoločnostiam - Povinnosť členského štátu zohľadniť smernice, ktoré v čase pristúpenia tohto štátu už neboli v účinnosti - Vyňatie sumy aktív patriacich kapitálovej spoločnosti, ktoré sú určené na zvýšenie základného imania a na ktoré už bola uplatnená kapitálová daň, z daňového základu)
   2012/C 98/08
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Pak-Holdco Sp zoo

      Žalovaný: Dyrektor Izby Skarbowej w Poznaniu

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Naczelny Sąd Administracyjny — Výklad článku 5 ods. 3 prvej zarážky a článku 7 ods. 1 smernice Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania (Ú. v. ES L 249, s. 25; Mim. vyd. 09/001, s. 11), ako aj smernice Rady 73/79/EHS z 9. apríla 1973 (Ú. v. ES L 103, s. 13) a smernice Rady 73/80/EHS z 9. apríla 1973 (Ú. v. ES L 103, s. 15), ktorými sa mení smernica 69/335 EHS — Kapitálová daň vyberaná od kapitálových spoločností — Povinnosť členského štátu zohľadniť smernice, ktoré v čase pristúpenia tohto štátu k Európskej únii už neplatili

      Výrok rozsudku

               1.

               V prípade štátu, ktorý ako Poľská republika pristúpil 1. mája 2004 k Európskej únii, a pokiaľ akt o pristúpení tohto štátu k Európskej únii alebo iný akt Európskej únie nestanovuje výnimky, článok 7 ods. 1 smernice Rady 69/335/EHS zo 17. júla 1969 o nepriamych daniach z tvorby a navyšovania základného imania, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 85/303/EHS z 10. júna 1985, sa má vykladať v tom zmysle, že povinné oslobodenie, ktoré je v ňom stanovené, sa vzťahuje len na transakcie patriace do pôsobnosti tejto smernice, v znení zmien a doplnení, ktoré boli k 1. júlu 1984 v uvedenom štáte oslobodené od kapitálovej dane alebo zdanené touto daňou so zníženou sadzbou vo výške 0,50 % alebo nižšou sadzbou.

               2.

               Článok 5 ods. 3 prvá zarážka smernice 69/335, ktorý vylučuje zo základu dane „čiastku aktív patriacich kapitálovému podniku, ktorá je určená na zvýšenie kapitálu a ktorá už podliehala kapitálovej dani“, sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje nezávisle od toho, či ide o aktíva kapitálovej spoločnosti, ktorej základné imanie je zvýšené, alebo o aktíva inej spoločnosti, na základe ktorých došlo k zvýšeniu tohto základného imania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 288, 23.10.2010.


title: Vec T-349/05: Žaloba podaná  13. septembra 2005  – Ott a i./Komisia

text:
               10.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/12

         Žaloba podaná 13. septembra 2005 – Ott a i./Komisia
   (Vec T-349/05)
   (2005/C 315/22)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Martial Ott (Oberanven, Luxembursko), Fernando Lopez Tola (Luxemburg, Luxemburské veľkovojvodstvo), Francis Weiler (Itzig, Luxembursko) (v zastúpení: G. Bounéou, F. Frabetti, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť zoznam úradníkov povýšených za hodnotiace obdobie roku 2004 (1), keďže tento zoznam neobsahuje mená žalobcov, ako aj prípadne prípravné akty tohto rozhodnutia,

               —

               subsidiárne zrušiť pridelenie bodov pre povýšenie za hodnotiace obdobie roku 2004, najmä v súvislosti s odporúčaním výborov pre povýšenie,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody uvádzané žalobcami sú totožné s žalobnými dôvodmi uvádzanými žalobcami vo veci T-327/05.

      (1)  Zoznam uverejnený v administratívnych informáciách č. 130 - z 30.11.2004.


title: Vec C-427/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  28. februára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Ireland — Írsko) — Margaret Kenny a i./Minister for Justice, Equality and Law Reform a i. (Článok 141 ES — Smernica 75/117/EHS — Rovnosť odmeňovania pracovníkov mužského a ženského pohlavia — Nepriama diskriminácia — Objektívne odôvodnenie — Podmienky)

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/13

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 28. februára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Ireland — Írsko) — Margaret Kenny a i./Minister for Justice, Equality and Law Reform a i.
   (Vec C-427/11) (1)

   (Článok 141 ES - Smernica 75/117/EHS - Rovnosť odmeňovania pracovníkov mužského a ženského pohlavia - Nepriama diskriminácia - Objektívne odôvodnenie - Podmienky)
   2013/C 114/18
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Ireland

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Margaret Kenny, Patricia Quinn, Nuala Condon, Eileen Norton, Ursula Ennis, Loretta Barrett, Joan Healy, Kathleen Coyne, Sharon Fitzpatrick, Breda Fitzpatrick, Sandra Hennelly, Marian Troy, Antoinette Fitzpatrick, Helena Gatley

      Žalovaní: Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Finance, Commissioner of An Garda Síochána

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — High Court of Ireland — Výklad článku 157 ZFEÚ a smernice Rady 75/117/EHS z 10. februára 1975 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa uplatňovania zásady rovnakej odmeny pre mužov a ženy (Ú. v. ES L 45, s. 19; Mim. vyd. 05/001, s. 179) [nahradená smernicou 2006/54/ES] — Pojem objektívneho odôvodnenia pri zjavnej nepriamej diskriminácii medzi pracovníkmi mužského a ženského pohlavia vo verejnej službe — Kritériá

      Výrok rozsudku

   Článok 141 ES a smernica Rady 75/117/EHS z 10. februára 1975 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa uplatňovania zásady rovnakej odmeny pre mužov a ženy sa majú vykladať v tom zmysle, že:

               —

               pracovníci vykonávajú rovnakú prácu alebo prácu rovnakej hodnoty, ak sa s ohľadom na všetky aspekty, akými sú povaha práce, požiadavky na vzdelanie a pracovné podmienky, možno domnievať, že sa nachádzajú v porovnateľnej situácii, pričom posúdenie tejto skutočnosti prináleží vnútroštátnemu súdu,

               —

               v rámci nepriamej diskriminácie v odmeňovaní prináleží zamestnávateľovi, aby poskytol objektívne odôvodnenie týkajúce sa zisteného rozdielu v odmeňovaní medzi pracovníkmi, ktorí sa považujú za diskriminovaných, a referenčnými osobami,

               —

               odôvodnenie zamestnávateľa týkajúce sa rozdielu v odmeňovaní nasvedčujúcemu diskriminácii na základe pohlavia sa musí vzťahovať na referenčné osoby, ktoré vnútroštátny súd pri konštatovaní uvedeného rozdielu zohľadnil z dôvodu, že ich situácia je vyjadrená spoľahlivými štatistickými údajmi zahrnujúcimi dostatočný počet osôb, ktoré nevyjadrujú čisto náhodné alebo prechodné javy a javia sa ako všeobecne významné,

               —

               vnútroštátny súd môže popri ostatných skutočnostiach, ktoré mu umožňujú posúdiť, či sú rozdiely v odmenách dvoch skupín pracovníkov spôsobené objektívnymi faktormi, ktoré vôbec nesúvisia s diskrimináciou na základe pohlavia a okrem toho sú v súlade so zásadou proporcionality, zohľadniť aj záujem na dobrých pracovných vzťahoch.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 22.10.2011.


               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/33

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2016 – Othman/Rada
   (Vec T-464/15) (1)

   (2016/C 410/50)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 337, 12.10.2015.


title: Vec C-489/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Berlin (Nemecko) 17. septembra 2015 – CTL Logistics GmbH/DB Netz AG

text:
               7.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 406/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Berlin (Nemecko) 17. septembra 2015 – CTL Logistics GmbH/DB Netz AG
   (Vec C-489/15)
   (2015/C 406/18)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: CTL Logistics GmbH

      Žalovaná: DB Netz AG

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa úprava európskeho práva, predovšetkým článok 30 ods. 1 prvá veta, článok 30 ods. 2, článok 30 ods. 3, článok 30 ods. 5 prvý pododsek a článok 30 ods. 6 smernice 2001/14/ES (1) vykladať tak, že vrátenie poplatkov za použitie infraštruktúry, ktoré boli medzi prevádzkovateľom infraštruktúry a žiadateľom dohodnuté alebo určené v rámcovej zmluve, je vylúčené, ak nie je uplatnené v predpísanom konaní pred národným regulačným orgánom, ktoré bolo preskúmané v príslušnom súdnom konaní?

               2.

               Má sa úprava európskeho práva, predovšetkým článok 30 ods. 1 prvá veta, článok 30 ods. 2, článok 30 ods. 3, článok 30 ods. 5 prvý pododsek a článok 30 ods. 6 smernice 2001/14/ES vykladať tak, že žiadať vrátenie poplatkov za používanie infraštruktúry, ktoré boli medzi prevádzkovateľom infraštruktúry a žiadateľom dohodnuté alebo určené v rámcovej zmluve, je vylúčené, pokiaľ sa týmito poplatkami predtým nezaoberal národný regulačný orgán?

               3.

               Je preskúmanie primeranosti poplatkov za používanie infraštruktúry v občianskoprávnom konaní na základe vnútroštátnej občianskoprávnej úpravy, ktorá pri jednostrannom určení poplatkov jednou zo strán umožňuje súdu tieto poplatky preskúmať z hľadiska ich primeranosti a prípadne rozhodnúť o ich výške vlastným rozhodnutím v rámci voľnej úvahy, zlučiteľné s požiadavkami práva Únie, ktoré zaväzujú prevádzkovateľa infraštruktúry dodržiavať všeobecné kritériá na určovanie poplatkov, akými sú prikázanie náhrady nákladov (článok 6 ods. 1 smernice 2001/14/ES) alebo zohľadnenie kritérií únosnosti trhu (článok 8 ods. 1 smernice 2001/14/ES)?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na tretiu prejudiciálnu otázku: Musia občianskoprávne súdy v rámci svojej voľnej úvahy dodržiavať kritériá smernice 2001/14/ES na určenie poplatkov za používanie infraštruktúry, a ak áno, ktoré?

               5.

               Je preskúmanie primeranosti poplatkov v občianskoprávnom konaní na základe vnútroštátnej právnej úpravy, uvedenej v tretej prejudiciálnej otázke, zlučiteľné s právom Únie v rozsahu, v akom občianskoprávne súdy, odchylne od všeobecných zásad spoplatňovania a výšky poplatkov prevádzkovateľa železníc, určia poplatky, bez ohľadu na to, že prevádzkovateľ železníc je zaviazaný právom Únie na nediskriminačné rovnaké zaobchádzanie so všetkými osobami s právom prístupu (článok 4 ods. 5 smernice 2001/14/ES)?

               6.

               Je preskúmanie primeranosti poplatkov prevádzkovateľa infraštruktúry v občianskoprávnom konaní zlučiteľné s právom Únie, ak právo Únie vychádza z právomoci regulačného orgánu rozhodovať v prípade rozdielnych názorov prevádzkovateľa infraštruktúry a osoby s právom prístupu na poplatky za používanie infraštruktúry alebo na výšku alebo štruktúru poplatkov za používanie infraštruktúry, ktoré má alebo by mala osoba s právom prístupu zaplatiť (článok 30 ods. 5 tretí pododsek smernice 2001/14/ES), a regulačný orgán by vzhľadom na potenciálne veľký počet sporov pred rozličnými občianskoprávnymi súdmi už viac nemohol zabezpečiť jednotné uplatňovanie práva regulujúceho oblasť železničnej dopravy (článok 30 ods. 3 smernice 2001/14/ES)?

               7.

               Je zlučiteľné s právom Únie, predovšetkým článkom 4 ods. 1 smernice 2001/14/ES, ak vnútroštátne predpisy vyžadujú, aby zúčtovanie všetkých poplatkov za používanie infraštruktúry prevádzkovateľom infraštruktúry bolo založené výlučne na individuálnych nákladoch?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/14/ES z 26. februára 2001 o prideľovaní kapacity železničnej infraštruktúry, vyberaní poplatkov za používanie železničnej infraštruktúry a bezpečnostnej certifikácii (Ú. v. ES L 075, s. 29; Mim. vyd. 07/005, s. 404).


title: Vec C-269/15: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 26. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie – Belgicko) – Rijksdienst voor Pensioenen/Willem Hoogstad (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálne zabezpečenie — Nariadenie (EHS) č. 1408/71 — Článok 4 — Vecná pôsobnosť — Zrážky zo zákonných starobných dôchodkov, ako aj z ostatných doplnkových plnení — Článok 13 — Určenie príslušnej právnej úpravy — Bydlisko v inom členskom štáte)

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/17

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 26. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie – Belgicko) – Rijksdienst voor Pensioenen/Willem Hoogstad
   (Vec C-269/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálne zabezpečenie - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 - Článok 4 - Vecná pôsobnosť - Zrážky zo zákonných starobných dôchodkov, ako aj z ostatných doplnkových plnení - Článok 13 - Určenie príslušnej právnej úpravy - Bydlisko v inom členskom štáte))
   (2017/C 006/21)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van Cassatie

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Rijksdienst voor Pensioenen

      Žalovaný: Willem Hoogstad

      za účasti: Rijksinstituut voor ziekte- en invaliditeitsverzekering

      Výrok rozsudku

   Článok 13 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneným a doplneným nariadením Rady (ES) č. 1606/98 z 29. júna 1998, bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide v spore vo veci samej, ktorá stanovuje výber príspevkov, ktoré majú priamu a dostatočne relevantnú spojitosť so zákonmi, ktoré upravujú časti sociálneho zabezpečenia vymenované v článku 4 uvedeného nariadenia, z dávok pochádzajúcich zo systémov doplnkových dôchodkov, hoci príjemca týchto doplnkových dôchodkov nemá bydlisko v tomto členskom štáte a na základe článku 13 ods. 2 písm. f) toho istého uvedeného nariadenia podlieha právnym predpisom v oblasti sociálneho zabezpečenia členského štátu, v ktorom má bydlisko.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 21.9.2015.


title: Vec C-334/04: Žaloba podaná dňa 30. júla 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike

text:
               25.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/8

         Žaloba podaná dňa 30. júla 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike
   (Vec C-334/04)
   (2004/C 239/14)
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Maria Patakia a Michel Van Beek, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 30. júla 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Helénskej republike.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor preskúmal, či Helénska republika neporušila svoje povinnosti vyplývajúce z článku 4 odsekov 1 a 2 smernice Rady 79/409/EHS zo dňa 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva tým, že

               za osobitné chránené územia (OCHÚ) určila časťou a celkovou rozlohou zreteľne menšie plochy ako časti a celkové rozlohy, ktoré spĺňajú predpoklady pre zaradenie v zmysle článku 4 smernice,

               OCHÚ určila rozlohou zreteľne menšou, než sú rozlohy príslušných oblastí podľa IBA 2000, spĺňajúce predpoklady pre označenie ako OCHÚ,

               neurčila OCHÚ pre mnohé druhy vtákov, uvedených v prílohe I smernice 79/409 alebo označuje za OCHÚ také územie, v ktorom nie sú dotknuté druhy dostatočne zastúpené,

               neurčila OCHÚ pre mnohé sťahovavé druhy vtáctva alebo určila za OCHÚ také územie, v ktorom sporné druhy nie sú dostatočne zastúpené.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora Európskych spoločenstiev zaväzuje článok 4 odseky 1 a 2 smernice 79/409/EHS o ochrane voľne žijúceho vtáctva členské štáty, aby prijali osobitnú právnu úpravu pre osobitné chránené územia, ktorá predovšetkým zabezpečí zachovanie a rozmnožovanie druhov uvedených v prílohe I smernice.
   Práve v zmysle judikatúry ale aj podľa stanoviska Komisie sa pojmom „Oblasť s výskytom významného druhu vtáctva“ (Important Birds Aeras – IBA) označuje významná vedecká základňa.
   Podľa tohto zoznamu (pojmového vymedzenia) musí v Grécku 186 oblastí zostať zaradených ako OCHÚ.
   Ku dňu podania žaloby vyhlásila Helénska republika iba 151 OCHÚ, čo je menšia rozloha ako určuje (zoznam) IBA 2000.
   Tieto OCHÚ nie sú vyhlásené v zmysle ornitologických kritérií v súlade s článkom 4 smernice.
   Grécke štátne územie je z ornitologického hľadiska významné pre mnohé voľne žijúce druhy vtákov uvedených v prílohe I smernice, ku ktorým patria svetovo ohrozené druhy. Predmetné druhy nie sú v Helénskej republike dostatočne chránené v rámci existujúcich OCHÚ.


title: Vec C-213/10: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  19.apríla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Litva) — F-Tex SIA/Lietuvos-Anglijos UAB „Jadecloud-Vilma“ [Súdna spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (ES) č. 1346/2000 — Článok 3 ods. 1 — Pojem žaloba, ktorá súvisí s konkurzným konaním a je s ním úzko spätá — Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Článok 1 ods. 1 a článok 1 ods. 2 písm. b) — Pojmy „občianska a obchodná vec“ a  „konkurz“ — Žaloba podaná na základe postúpenia práva na odporovanie právnemu úkonu zo strany správcu konkurznej podstaty]

text:
               9.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 19.apríla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Litva) — F-Tex SIA/Lietuvos-Anglijos UAB „Jadecloud-Vilma“
   (Vec C-213/10) (1)

   (Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (ES) č. 1346/2000 - Článok 3 ods. 1 - Pojem žaloba, ktorá súvisí s konkurzným konaním a je s ním úzko spätá - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Článok 1 ods. 1 a článok 1 ods. 2 písm. b) - Pojmy „občianska a obchodná vec“ a „konkurz“ - Žaloba podaná na základe postúpenia práva na odporovanie právnemu úkonu zo strany správcu konkurznej podstaty)
   2012/C 165/04
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: F-Tex SIA

      Žalovaná: Lietuvos Anglijos UAB „Jadecloud Vilma“

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Výklad článku 3 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní (Ú. v. ES L 160, s. 1; Mim. vyd. 19/01, s. 191) a článku 1 ods. 2 písm. b) a článku 2 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. EÚ L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42) — Medzinárodná príslušnosť na rozhodnutie o odporovacej žalobe veriteľa, ktorá priamo vyplýva z konkurzného konania alebo s takýmto konaním úzko súvisí — Kompetenčný spor medzi súdom, na ktorom prebieha konkurzné konanie a súdom bydliska žalovanej — Odporovacia žaloba podaná jediným veriteľom spoločnosti, ktorá je v konkurze, po začatí konkurzného konania v inom členskom štáte, ako v tom, v ktorom prebieha konkurzné konanie, potom ako mu konkurzný správca postúpil pohľadávky spoločnosti voči tretím osobám

      Výrok rozsudku

   Článok 1 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že žaloba podaná proti tretej osobe zo strany žalobcu konajúceho na základe postúpenia pohľadávky odsúhlaseného správcom konkurznej podstaty určeným v rámci konkurzného konania, ktorej predmetom je právo na odporovanie právnemu úkonu, ktoré má tento správca konkurznej podstaty na základe vnútroštátneho zákona uplatniteľného na toto konanie, spadá pod pojem občianske a obchodné veci v zmysle tohto ustanovenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 195, 17.7.2010.


title: Vec C-273/07: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  26. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2005/51/ES — Verejné zákazky — Postupy verejného obstarávania)

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/9

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 26. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-273/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2005/51/ES - Verejné zákazky - Postupy verejného obstarávania)
   (2008/C 92/14)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Stromsky a D. Kukovec, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: C. Schiltz, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie v stanovenej lehote všetkých predpisov potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2005/51/ES zo 7. septembra 2005, ktorou sa mení a dopĺňa príloha XX k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES a príloha VIII k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES o verejnom obstarávaní (Ú. v. EÚ L 257, s. 127)
   Výrok rozsudku

               1.

               Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2005/51/ES zo 7. septembra 2005, ktorou sa mení a dopĺňa príloha XX k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES a príloha VIII k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES o verejnom obstarávaní, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 8.9.2007.


title: Vec C-50/12 P: Odvolanie podané 1. februára 2012 : Kendrion NV proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 16. novembra 2011 vo veci T-54/06, Kendrion/Komisia

text:
               17.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/14

         Odvolanie podané 1. februára 2012: Kendrion NV proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 16. novembra 2011 vo veci T-54/06, Kendrion/Komisia
   (Vec C-50/12 P)
   2012/C 80/20
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Kendrion NV (v zastúpení: P. Glazener a T. Ottervanger, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               v celom rozsahu alebo čiastočne zrušil rozsudok na základe uvedených odvolacích dôvodov,

               —

               v celom rozsahu alebo čiastočne zrušil rozhodnutie, pokiaľ sa týka odvolateľky,

               —

               zrušil alebo znížil pokutu uloženú odvolateľke,

               —

               subsidiárne vrátil vec Všeobecnému súdu na opätovné rozhodnutie s prihliadnutím na právny názor Súdneho dvora,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov tohto konania, ako aj trov konania na Všeobecnom súde.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

                     Prvým odvolacím dôvodom
                   sa namieta, že sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho posúdenia práva Únie a svoj rozsudok rozporne a nedostatočne odôvodnil, keď rozhodol, že Komisia právne dostatočne preukázala, z akého dôvodu uložila spoločnosti Kendrion vyššiu pokutu ako spoločnosti Fardem.

               2.

                     Druhým odvolacím dôvodom
                   sa namieta, že Všeobecný súd pri preskúmaní otázky, či Komisia mohla vychádzať z toho, že spoločnosť Kendrion zodpovedá solidárne za pokutu, ktorá bola uložená jej bývalej dcérskej spoločnosti Fardem, sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a pochybil pri konkrétnom posudzovaní dôkazov, čím sa dopustil procesných chýb. V tomto rozsudku Všeobecný súd nesprávne rozdelil dôkazné bremeno, zjavne nezohľadnil skutočnosti a zjavne nesprávne posúdil dôkazové prostriedky. Okrem toho nedostatočne odôvodnil svoje úvahy a nedostatočne sa vyjadril k tvrdeniam spoločnosti Kendrion.

               3.

               V
                     treťom odvolacom dôvode
                   spoločnosť Kendrion odmieta konštatovania napadnutého rozsudku, ktorými sa Všeobecný súd zaoberal druhým, štvrtým a piatym žalobným dôvodom spoločnosti Kendrion a tieto žalobné dôvody zamietol. Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia práva Únie, keď vychádzal z toho, že materskej spoločnosti Kendrion, ktorá sa nezúčastnila porušovania, možno uložiť samostatnú pokutu, ktorá je vyššia ako pokuta, ktorá bola uložená dcérskej spoločnosti Fardem, ktorá sa porušenia dopustila. Všeobecný súd okrem toho porušil zásadu rovnosti zaobchádzania a svoj názor odôvodnil rozporne a nedostatočne.

               4.

               V
                     štvrtom odvolacom dôvode
                   spoločnosť Kendrion tvrdí, že Všeobecný súd nesprávne odmietol ako „neúčinné“ tvrdenie spoločnosti Kendrion, podľa ktorého konanie na Všeobecnom súde trvalo neprimerane dlho. Zdá sa, že Všeobecný súd teda zastáva názor, že nemá právomoc rozhodovať o nezrovnalostiach v konaní vedenom pred ním. Aj keby bola pravda, že Všeobecný súd nemá právomoc z dôvodu pridlhého trvania vlastného konania znížiť pokutu, je v každom prípade povinnosťou Súdneho dvora rozhodnúť o tomto bode, ktorý je zásadný pre právnu istotu, a vyvodiť z neho potrebné dôsledky.


title: Vec F-131/11: Žaloba podaná 2. decembra 2011 — ZZ/Komisia

text:
               3.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/23

         Žaloba podaná 2. decembra 2011 — ZZ/Komisia
   (Vec F-131/11)
   2012/C 65/42
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o prevode práv na dôchodok nadobudnutých pred nástupom do služobného pomeru na Komisii na základe prepočítaného návrhu, ktorý predložil Úrad pre správu a úhradu individuálnych nárokov (PMO)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie z 15. júna 2011, ktorým sa zrušuje a nahrádza návrh na prevod práv na dôchodok žalobcu na základe jeho žiadosti podľa článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku, v ktorej bol uvedený nový návrh vypočítaný podľa VVU prijatých 3. marca 2011,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-659/16: Žaloba podaná 20. decembra 2016 – Európska komisia/Rada Európskej únie

text:
               6.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/20

         Žaloba podaná 20. decembra 2016 – Európska komisia/Rada Európskej únie
   (Vec C-659/16)
   (2017/C 038/26)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouquet, E. Paasivirta a Ch. Hermes, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobkyne

               —

               čiastočne zrušiť rozhodnutie Rady z 10. októbra 2016 prijaté v Oznámení bod „I/A“ o prijatí stanoviska Únie k 35.temu výročnému zasadnutiu Komisie pre ochranu živých antarktických morských zdrojov (CCAMLR) (Hobart, Austrália, od 17. do 28. októbra 2016), pokiaľ ide o vytvorenie troch chránených morských oblastí a vytvorenie osobitných výskumných oblastí (Dokumenty 12523/16 a 12445/16),

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia navrhuje, aby Súdny dvor zrušil rozhodnutie Rady z 10. októbra 2016 v rozsahu, v akom Rada rozhodla, že návrhy Komisie pre ochranu živých antarktických morských zdrojov, pokiaľ ide o vytvorenie troch chránených morských oblastí vo Weddellovom mori, Rossovom mori a Východnej Antarktíde, a systému osobitných výskumných oblastí, budú predložené alebo podporené v mene Únie a členských štátov namiesto ich predloženia alebo podpory výlučne v mene Únie.
   Komisia tvrdí, že v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie považuje právomoc v predmetnej oblasti za spoločnú, v dôsledku čoho by mal byť dokument na rokovanie prijatý na základe konsenzu a predložený v mene Únie a jej členských štátov, je protiprávne, a to tým, že bráni Komisii predložiť tento dokument výlučne v mene Únie v rozpore s výlučnou právomocou Únie v tejto oblasti (a s právomocou Komisie zastupovať Úniu).
   Komisia predkladá dva žalobné dôvody na podporu svojej žaloby o neplatnosť napadnutého rozhodnutia.
   V prvom rade Komisia tvrdí, že Rada tým, že prijala napadnutý akt porušila výlučnú právomoc Únie v oblasti zachovania živých morských zdrojov, ako je stanovená v článku 3 ods. 1 bode d) ZFEÚ (prvý žalobný dôvod). Po prvé sa Komisia domnieva, že Rada v napadnutom akte nezohľadnila právny kontext dotknutého opatrenia, a to ani v rámci Dohovoru o zachovaní živých antarktických morských zdrojov, ani v rámci Únie. Po druhé sa Komisia domnieva, že Rada nezohľadnila cieľ a obsah tohto opatrenia.
   V druhom rade (subsidiárne) Komisia tvrdí, že aj keby sa opatrenie nepovažovalo za opatrenie na zachovanie morských biologických zdrojov v zmysle článku 3 ods. 1 písm. d) ZFEÚ, prijatím napadnutého aktu Rada v každom prípade porušila výlučnú právomoc Únie, keďže Únia má výlučnú vonkajšiu právomoc v tejto oblasti, pretože zamýšľané pravidlo môže mať vplyv na pravidlá Únie alebo zmeniť ich dosah v zmysle článku 3 ods. 2 ZFEÚ (druhý žalobný dôvod). Po prvé sa Komisia domnieva, že Rada nezohľadnila, že zamýšľané opatrenie môže mať vplyv alebo zmeniť dve nariadenia sekundárneho práva [nariadenie (ES) č. 600/2004 a nariadenie (ES) č. 601/2004]. Po druhé sa Komisia domnieva, že Rada nezohľadnila ovplyvnenie alebo pozmenenie rámcového stanoviska Únie z júna 2014.


title: Vec T-263/05: Žaloba podaná 18. júla 2005: The Procter & Gamble Company proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/54

         Žaloba podaná 18. júla 2005: The Procter & Gamble Company proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-263/05)
   (2005/C 217/111)
   Jazyk konania: angličtina
   The Procter & Gamble Company, so sídlom v Cincinnati, Ohio (USA), v zastúpení: G. Kuipers, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal 18. júla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. mája 2005 (Vec R 845/2004-1) v rozsahu, v akom v ňom bolo rozhodnuté, že ochranná známka nespĺňa podmienky uvedené v článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94,

               —

               zaviazal ÚHVT nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovaná ochranná známka:

               Trojrozmerná ochranná známka pozostávajúca zo štvorcovej tablety bielej farby s fialovým kvetinovým vzorom so štyrmi lupienkami pre tovary v triede 3 (Pracie a bieliace prípravky a iné pracie prostriedky, prípravky na umývanie, čistenie a starostlivosť o riad, mydlá, ...) – prihláška č. 1 683 713

               Rozhodnutie prieskumového pracovníka:

               Zamietnutie prihlášky

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zamietnutie odvolania

               Dôvody žaloby:

               Porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94