title: Vec T-15/10 R II: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  8. septembra 2010 — Noko Ngele/Komisia ( „Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Návrh na nariadenie predbežných opatrení — Nový návrh — Neprípustnosť“ )

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/41

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 8. septembra 2010 — Noko Ngele/Komisia
      (Vec T-15/10 R II)
      (Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Nový návrh - Neprípustnosť)
      (2010/C 288/79)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Mariyus Noko Ngele (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: F. Sabakunzi, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Bordes, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      V podstate návrh na vyhlásenie nezákonnosti zápisnice Komisie (2009) 1874 v konečnom znení z 27. mája 2009, v rozsahu, v akom sa zdá, že Komisia prijala rozhodnutie o poskytnutí právnej pomoci jednému so svojich bývalých členov a viacerým svojim zamestnancom

         Výrok uznesenia

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne v konaní vo veci samej.


title: Vec C-633/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 3. decembra 2013 — Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji z siedzibą w Warszawie/Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

text:
               8.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/7

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 3. decembra 2013 — Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji z siedzibą w Warszawie/Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej
      (Vec C-633/13)
      (2014/C 71/11)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Najwyższy

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji z siedzibą w Warszawie

         Žalovaný: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 13 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/19/ES zo 7. marca 2002 o prístupe a prepojení elektronických komunikačných sietí a pridružených prostriedkov (prístupová smernica) (1) vykladať v tom zmysle, že v rámci povinností týkajúcich sa kontroly cien môžu národné regulačné orgány uložiť operátorom, ktorí majú významný vplyv na trhu, povinnosť neuplatňovať neprimerane vysoké sadzby za ukončenie volania v telefónnej sieti týchto operátorov?

         (1)  Ú. v. ES L 108, s. 7; Mim. vyd. 13/029, s. 323.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 26. mája 2005 vo veci C-132/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Consiglio di Stato): Ministero della Salute proti Coordinamento delle associazioni per la difesa dell'ambiente e dei diritti degli utenti e dei consumatori (Codacons), Federconsumatori (Nariadenie (ES) č. 1139/98 — Článok 2 ods. 2 písm. b) — Dodatočná povinnosť označovania potravín — Povinné uvedenie prítomnosti materiálov pochádzajúcich z určitých geneticky modifikovaných organizmov (GMO) — Geneticky modifikované bôby sóje a kukurice — Výnimka z povinnosti v prípade náhodnej prítomnosti neprekračujúcej určitú tolerovanú úroveň — Potraviny určené pre výživu — Dojčatá a malé deti — Uplatniteľnosť výnimky — Zásada obozretnosti)

text:
               29.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/2

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 26. mája 2005
   vo veci C-132/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Consiglio di Stato): Ministero della Salute proti Coordinamento delle associazioni per la difesa dell'ambiente e dei diritti degli utenti e dei consumatori (Codacons), Federconsumatori (1)

   (Nariadenie (ES) č. 1139/98 - Článok 2 ods. 2 písm. b) - Dodatočná povinnosť označovania potravín - Povinné uvedenie prítomnosti materiálov pochádzajúcich z určitých geneticky modifikovaných organizmov (GMO) - Geneticky modifikované bôby sóje a kukurice - Výnimka z povinnosti v prípade náhodnej prítomnosti neprekračujúcej určitú tolerovanú úroveň - Potraviny určené pre výživu - Dojčatá a malé deti - Uplatniteľnosť výnimky - Zásada obozretnosti)
   (2005/C 271/04)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci C-132/03, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Consiglio di Stato (Taliansko) z 28. januára 2003 a doručený Súdnemu dvoru 25. marca 2003, ktorý súvisí s konaním: Ministero della Salute proti Coordinamento delle associazioni per la difesa dell'ambiente e dei diritti degli utenti e dei consumatori (Codacons), Federconsumatori, za účasti: Lega delle Cooperative, Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari (AIIPA), Adusbef,, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans (spravodajca), sudcovia C. Gulmann, a R. Schintgen, generálny advokát: P. Léger, tajomník: M. Múgica Arzamendi, hlavná referentka, vyhlásil 26. mája 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Článok 2 ods. 2 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 1139/98 z 26. mája 1998 o povinnom uvedení údajov iných, ako sú údaje stanovené v smernici 79/112/EHS na označení určitých potravín vyrobených z geneticky modifikovaných organizmov, v znení nariadenia Komisie (ES) č. 49/2000 z 10. januára 2000, musí byť vykladaný v tom zmysle, že ním zavedená výnimka z povinnosti upravenej v článku 2 ods. 1 a 3 toho istého nariadenia uviesť na označení potravín prítomnosť látky pochádzajúcej z určitých GMO v prípade, ak takáto prítomnosť vyplýva z náhodnej kontaminácie a nepresahuje maximálny prah 1 %, sa uplatní tiež na potraviny určené pre zvláštnu výživu dojčiat a malých detí.

      (1)  Ú. v. EÚ C 135, 7.6.2003.


title: Vec F-81/10: Žaloba podaná 24. septembra 2010 — Praskevicius/Parlament

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/66

         Žaloba podaná 24. septembra 2010 — Praskevicius/Parlament
   (Vec F-81/10)
   ()
   2010/C 301/108
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Vidas Praskevicius (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: P. Nelissen Grade a G. Leblanc, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia žalovaného nezaradiť žalobcu na zoznam úradníkov povýšených do platovej triedy AD6 pri povyšovaní za rok 2009 a návrh na náhradu spôsobenej nemajetkovej ujmy

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 21. júna 2010 o zamietnutí sťažnosti žalobcu,

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 24. novembra 2009, oznámené 2. decembra 2009, nezaradiť žalobcu na zoznam úradníkov povýšených do platovej triedy AD6 pri povyšovaní za rok 2009,

               —

               určiť menovaciemu orgánu následky vyplývajúce zo zrušenia napadnutých rozhodnutí, predovšetkým zaradenie do platovej triedy AD6, ako aj spätnú účinnosť povýšenia do platovej triedy AD6 ku dňu, ku ktorému malo byť účinné, t. j. k 1. januáru 2009,

               —

               priznať žalobcovi 500 eur ako náhradu spôsobenej nemajetkovej ujmy,

               —

               zaviazať Európsky parlament na náhradu trov konania.


title: Vec C-273/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 4. júna 2012 — Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l’agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières/Harry Winston SARL

text:
               4.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 4. júna 2012 — Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l’agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières/Harry Winston SARL
   (Vec C-273/12)
   2012/C 235/17
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovatelia kasačného opravného prostriedku: Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l’agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières

      Odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Harry Winston SARL

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 206 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (1), vykladať v tom zmysle, že krádež tovaru prepusteného do režimu colného uskladňovania, ktorá nastala za okolností prejednávaného prípadu, predstavuje nenahraditeľnú stratu tovaru a prípad vyššej moci s tým následkom, že v takom prípade sa žiaden colný dlh pri dovoze nepovažuje za vzniknutý?

               2.

               Môže krádež tovaru držaného v režime colného uskladňovania spôsobiť vznik zdaniteľnej udalosti a daňovej povinnosti z hľadiska dane z pridanej hodnoty na základe článku 71 smernice [Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty] (2)?

      (1)  Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307.

      (2)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec C-1/15 SA: Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 21. septembra 2015 – La Chaine hôtelière La Frontière, Shotef SPRL/Európska komisia (Návrh na povolenie zriadiť súdne zabezpečenie pohľadávky voči Európskej komisii)

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/16

         Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 21. septembra 2015 – La Chaine hôtelière La Frontière, Shotef SPRL/Európska komisia
   (Vec C-1/15 SA) (1)

   ((Návrh na povolenie zriadiť súdne zabezpečenie pohľadávky voči Európskej komisii))
   (2016/C 038/23)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: La Chaine hôtelière La Frontière, Shotef SPRL (v zastúpení: J.-Y. Steyt, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Aresu, splnomocnený zástupca)

      Výrok

               1.

               Návrh sa zamieta.

               2.

               La Chaine hôtelière La Frontière, Shotef SPRL je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 73, 2.3.2015.


title: Vec C-195/05: Žaloba podaná 2. mája 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/25

         Žaloba podaná 2. mája 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike
   (Vec C-195/05)
   (2005/C 182/46)
   Jazyk konania: taliančina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: M. Konstantinidis, člen právneho servisu Komisie, a G. Bambara, z foro di Milano, podala 2. mája 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Talianskej republike.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Talianska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú na základe článku 1 (a) smernice 75/442/EHS (1) v znení smernice 91/156/ES (2), keďže prijala účinné usmernenia platné na celom vnútroštátnom území, prejavujúce sa obzvlášť prostredníctvom metodického usmernenia Ministerstva životného prostredia z 28. júna 1998 a metodického usmernenia Ministerstva zdravotníctva z 22. júla 2002, také, ktoré vylučujú zo sféry pôsobnosti oblasti odpadov vyradené potravinárske výrobky, ktoré majú svoj pôvod v poľnohospodárskom a potravinárskom priemysle a ktoré sú určené pre výrobu krmív; keďže prostredníctvom článku 23 zákona č. 179 z 31. júla 2002 vylúčila z oblasti pôsobnosti právnej úpravy upravujúcej odpady zostatky pochádzajúce z príprav v kuchyni akéhokoľvek druhu, pevných, varených a surových potravín, ktoré nevstupujú do dodávateľského distribučného reťazca a ktoré sú určené na stavbu útulkov pre choré zvieratá.

               2)

               zaviazal Taliansku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Európska Komisia tvrdí, že Talianska republika prijala účinné usmernenia platné na celom vnútroštátnom území také, ktoré vylučujú zo sféry pôsobnosti oblasti odpadov vyradené potravinárske výrobky, ktoré majú svoj pôvod v poľnohospodárskom a potravinárskom priemysle a ktoré sú určené pre výrobu krmív a vylúčila z oblasti pôsobnosti právnej úpravy upravujúcej odpady zostatky pochádzajúce z príprav v kuchyni akéhokoľvek druhu, pevných, varených a surových potravín, ktoré nevstupujú do dodávateľského distribučného reťazca a ktoré sú určené na stavbu útulkov pre choré zvieratá a tým si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú na základe článku 1 (a) smernice 75/442/EHS v znení smernice 91/156/ES.

      (1)  Ú. v. ES L 194, 25.7.1975, s. 39.

      (2)  Ú. v. ES L 78, 26.3.1991, s. 32.


title: Vec T-447/08: Žaloba podaná 29. septembra 2008 – FIFA/ÚHVT – Ferrero (WORLD CUP GERMANY)

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/51

         Žaloba podaná 29. septembra 2008 – FIFA/ÚHVT – Ferrero (WORLD CUP GERMANY)
   (Vec T-447/08)
   (2008/C 313/91)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Fédération Internationale de Football Association (FIFA) (Zürich, Švajčiarsko) (v zastúpení: D. Alexander, QC, A. Barav, barrister, R. Buchel a C. Rassmann, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Ferrero OHG mbH (Stadtallendorf, Nemecko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 30. júna 2008 vo veci R 1469/2005-1 čiastočne alebo v plnom rozsahu a

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „WORLD CUP GERMANY“ pre tovary a služby v triedach 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 16, 18, 19, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41 a 42 – zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 2 152 635.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia výmazového oddelenia.

      Dôvody žaloby: i) porušenie článkov 73 a 74 ods. 1 nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát pri svojom rozhodnutí vychádzal najmä z článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady č. 40/94, teda z ustanovenia, na ktoré sa neodvolával ani ďalší účastník konania pred odvolacím senátom, ani výmazové oddelenie; ii) subsidiárne porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady č. 40/94, pretože odvolací senát neprihliadol na celkový dojem, aký zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je ako celok predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti, vyvoláva u priemerného spotrebiteľa, a neuplatnil relevantné právo na posúdenie opisného charakteru ochrannej známky pre označované tovary a/alebo služby; iii) porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď konštatoval, že zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti, nemá potrebnú rozlišovaciu spôsobilosť.


title: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  27. októbra 2005  vo veci C-387/03: Helénska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev (EPUZF — Zúčtovanie výdavkov — Hospodárske roky 1999 a 2000 — Sektory vína, olivového oleja a hovädzieho a teľacieho mäsa)

text:
               24.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/3

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   z 27. októbra 2005
   vo veci C-387/03: Helénska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (EPUZF - Zúčtovanie výdavkov - Hospodárske roky 1999 a 2000 - Sektory vína, olivového oleja a hovädzieho a teľacieho mäsa)
   (2005/C 330/06)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vo veci C-387/03, Helénska republika, (splnomocnení zástupcovia: I. Chalkias a E. Svolopoulou) proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnená zástupkyňa: M. Condou-Durande, za právnej pomoci N. Korogiannakis), ktorej predmetom je žaloba o neplatnosť na základe článku 230 ES, Súdny dvor (štvrtá komora), v zložení: predseda K. Lenaerts, vykonávajúci funkciu predsedu štvrtej komory (spravodajca), sudcovia E. Juhász a M. Ilešič, generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: H. von Holstein, zástupca tajomníka, vyhlásil 27. októbra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 264, 1.11.2003.


title: Vec C-50/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Ivrea (Taliansko) 4. februára 2011 — trestné konanie proti Luckymu Emegorovi

text:
               9.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Ivrea (Taliansko) 4. februára 2011 — trestné konanie proti Luckymu Emegorovi
   (Vec C-50/11)
   2011/C 113/14
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Ivrea

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Lucky Emegor

      Prejudiciálna otázka

   Bránia články 15 a 16 smernice 2008/115/ES (1), vzhľadom na zásadu lojálnej spolupráce a potrebného účinku smerníc, možnosti, aby štátny príslušník tretieho štátu, ktorého pobyt na území štátu je protiprávny, mohol byť postihnutý trestom odňatia slobody až na štyri roky v prípade nedodržania prvého príkazu policajného riaditeľa na vycestovanie z územia štátu do piatich dní od jeho oznámenia a trestom odňatia slobody od jedného až do piatich rokov v prípade nedodržania ďalších príkazov, pričom je zároveň súdna polícia povinná pristúpiť k väzbe z dôvodu pristihnutia pri trestnom čine len v dôsledku nedostatočnej spolupráce pri konaní o vyhostení a najmä len v dôsledku nedodržania administratívneho príkazu na vycestovanie?

      (1)  Ú. v. EÚ L 348, s. 98.


title: Vec C-435/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bari (Taliansko) 22. septembra 2014 – trestné konanie proti Maurovi Barlettovi

text:
               15.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 448/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bari (Taliansko) 22. septembra 2014 – trestné konanie proti Maurovi Barlettovi
   (Vec C-435/14)
   (2014/C 448/06)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Bari

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Mauro Barletta

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa článok 49 a nasl. ZFEÚ a článok 56 a nasl. ZFEÚ, ako sú vyložené v rozsudku Súdneho dvora Európskej únie č. 72 zo 16. februára 2012 [v spojených veciach C-72/10 a C-77/10], vykladať v tom zmysle, že bránia vyhláseniu verejného obstarávania týkajúceho sa udelenia koncesií platných kratšie ako boli licencie udeľované v minulosti v prípade, keď bolo toto verejné obstarávanie vyhlásené z dôvodu nápravy následkov nezákonného vylúčenia určitého počtu prevádzkovateľov zo skorších verejných obstarávaní?

               2.

               Majú sa článok 49 a nasl. ZFEÚ a článok 56 a nasl. ZFEÚ, ako sú vyložené v uvedenom rozsudku Súdneho dvora Európskej únie, vykladať v tom zmysle, že bránia možnosti, aby bola kratšia doba platnosti koncesií udeľovaných vo verejnom obstarávaní ako bola doba platnosti koncesií udeľovaných v minulosti dostatočne odôvodnená požiadavkou rovnakého uplynutia doby platnosti koncesií?

               3.

               Majú sa článok 49 a nasl. ZFEÚ a článok 56 a nasl. ZFEÚ, ako sú vyložené v uvedenom rozsudku Súdneho dvora Európskej únie, vykladať v tom zmysle, že bránia ustanoveniu vyžadujúcemu bezplatné postúpenie použitia hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania a zberu hry, v prípade ukončenia činnosti z dôvodu uplynutia doby platnosti koncesie alebo z dôvodu rozhodnutia o zániku alebo odobratí?


title: Vec C-627/10: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  11. júla 2013 — Európska komisia/Slovinská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Doprava — Smernica 91/440/EHS — Rozvoj železníc Spoločenstva — Smernica 2001/14/ES — Prideľovanie kapacity železničnej infraštruktúry — Článok 6 ods. 3 a príloha II smernice 91/440 — Článok 14 ods. 2 smernice 2001/14 — Manažér infraštruktúry — Účasť na zostavovaní cestovných poriadkov siete — Riadenie dopravy — Článok 6 ods. 2 až 5 smernice 2001/14 — Neexistencia opatrení určených na podnecovanie manažéra infraštruktúry k znižovaniu nákladov spojených s poskytovaním infraštruktúry a úrovne prístupových poplatkov — Článok 7 ods. 3 a článok 8 ods. 1 smernice 2001/14 — Náklady, ktoré sú priamo vynaložené na prevádzku vlaku — Článok 11 smernice 2001/14 — Systém zvyšovania výkonnosti)

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/6

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 11. júla 2013 — Európska komisia/Slovinská republika
   (Vec C-627/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Doprava - Smernica 91/440/EHS - Rozvoj železníc Spoločenstva - Smernica 2001/14/ES - Prideľovanie kapacity železničnej infraštruktúry - Článok 6 ods. 3 a príloha II smernice 91/440 - Článok 14 ods. 2 smernice 2001/14 - Manažér infraštruktúry - Účasť na zostavovaní cestovných poriadkov siete - Riadenie dopravy - Článok 6 ods. 2 až 5 smernice 2001/14 - Neexistencia opatrení určených na podnecovanie manažéra infraštruktúry k znižovaniu nákladov spojených s poskytovaním infraštruktúry a úrovne prístupových poplatkov - Článok 7 ods. 3 a článok 8 ods. 1 smernice 2001/14 - Náklady, ktoré sú priamo vynaložené na prevádzku vlaku - Článok 11 smernice 2001/14 - Systém zvyšovania výkonnosti)
   2013/C 252/08
   Jazyk konania: slovinčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: H. Støvlbæk, D. Kukovec a M. Žebre, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Slovinská republika (v zastúpení: N. Pintar Gosenca, A. Vran a J. Kampoš, splnomocnené zástupkyne)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek a T. Müller, splnomocnení zástupcovia), Španielske kráľovstvo (v zastúpení: S. Centeno Huerta, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprebratie v stanovenej lehote všetkých ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu s článkom 6 ods. 3 a prílohou II smernice Rady 91/440/EHS z 29. júla 1991 o rozvoji železníc spoločenstva (Ú. v. ES L 237, s. 25; Mim. vyd. 07/001, s. 341), v znení zmien a doplnení, ako aj s článkom 6 ods. 2 až 5, článkom 7 ods. 3, článkom 8 ods. 1, článkom 11, článkom 14 ods. 2 a článkom 30 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/14/ES z 26. februára 2001 o prideľovaní kapacity železničnej infraštruktúry a vyberaní poplatkov za používanie železničnej infraštruktúry (Ú. v. ES L 75, s. 29; Mim. vyd. 07/005, s. 404)

      Výrok rozsudku

               1.

               Slovinská republika si tým, že neprijala opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s:

                           —

                           článkom 6 ods. 3 a prílohou II smernice Rady 91/440/EHS z 29. júla 1991 o rozvoji železníc spoločenstva, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/51/ES z 29. apríla 2004, ako aj s článkom 14 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/14/ES z 26. februára 2001 o prideľovaní kapacity železničnej infraštruktúry, vyberaní poplatkov za používanie železničnej infraštruktúry a bezpečnostnej certifikácii, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/49/ES z 29. apríla 2004, a

                           —

                           článkom 6 ods. 2 až 5, článkom 7 ods. 3, článkom 8 ods. 1, ako aj článkom 11 smernice 2001/14, zmenenej a doplnenej smernicou 2004/49,

                     nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedených ustanovení.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európska komisia, Slovinská republika, Česká republika a Španielske kráľovstvo znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 103, 2.4.2011.


title: Vec T-570/15: Žaloba podaná 29. septembra 2015 – Federcaccia della Regione Liguria a i./Komisia

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/55

         Žaloba podaná 29. septembra 2015 – Federcaccia della Regione Liguria a i./Komisia
   (Vec T-570/15)
   (2015/C 381/66)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Federcaccia della Regione Liguria (Genova, Taliansko), Matteo Anfossi (Taggia, Taliansko), Associazione dei Migratoristi Italiani per la conservazione dell’ambiente naturale (ANUU) – LIGURIA (Genova), Alessio Piana (Cremolino, Taliansko), Giovanno Bordo (Bargagli, Taliansko), Maria Teresa Esposito (Bargagli), Ezio Giacomo Isola (Davagna, Taliansko), Luca Fossardi (Recco, Taliansko), Adriano Zanni (Valbrevenna, Taliansko), Luigi Marco Tiscornia (Ne, Taliansko), Andrea Campanile (Cassano Spinola, Taliansko) (v zastúpení: A. Bruni, A. Mozzati a P. Balletti, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               určil a rozhodol, že Európska komisia nepreskúmala počiatočné údaje Key Concepts získané z Talianska týkajúce sa začiatku sťahovania pred rozmnožovaním sluky lesnej, drozda plavého a drozda čvíkotavého v porovnaní s rovnakými údajmi získanými z Francúzska, a nesplnila tak povinnosť spracovať nadnárodné údaje súvisiace s týmito tromi sťahovanými druhmi na geograficky a klimaticky homogénnych územiach,

               —

               určil a rozhodol, že Európska komisia neaktualizovala talianske údaje Key Concepts týkajúce sa začiatku sťahovania pred rozmnožovaním u sluky lesnej, drozda plavého a drozda čvíkotavého, prispôsobila ich rovnakým francúzskym údajom, ktoré považovala za správne a legitímne, a aby určila, že aj v Taliansku začína sťahovanie pred hniezdením v druhej polovici februára,

               —

               určil a rozhodol, že Európska komisia navrhla bez platných a správnych údajov zaviesť v Taliansku, najmä v Ligúrii, neodôvodnené obmedzenie lovu sluky lesnej, drozda plavého a drozda čvíkotavého v porovnaní s tým, čo je povolené vo Francúzsku a najmä na Korzike a v južnom Francúzsku, s tým, že v Ligúrii bol zákaz obdobia lovu uvedených troch sťahovavých vtákov presunutý na 20. Januára,

               —

               určil a rozhodol o protiprávnosti konania EU PILOT 6955/14/ENVI z dôvodu rozdielneho zaobchádzania s členskými štátmi alebo regiónmi členských štátov, ako aj o neexistencii platných údajov, keďže Európska komisia začala toto konanie len proti Taliansku bez toho, aby postupovala rovnako proti Francúzsku a bez toho, aby pristúpila k aspoň minimálnemu predbežnému vyšetrovaniu na účely získania skutočností, z ktorých by vyplynulo, že skutočný začiatok sťahovania pred rozmnožovaním u sluky lesnej, drozda plavého a drozda čvíkotavého je na Korzike a v južnom Francúzsku o mesiac neskôr (20. februára) v porovnaní so začiatkom tohto sťahovania pred rozmnožovaním v Ligúrii (20. januára),

               —

               určil a rozhodol, že Európska komisia protiprávne nekonala na formálnu výzvu zo 16. júna 2015 podanú žalobcami a okrem toho určil a rozhodol, že list Európskej komisie z 9. septembra 2015 č. ENV.D.2/MC-GM/vf/Ares(2015)3758354 bol vyhýbavý,

               —

               uložil Európskej komisii povinnosť, aby upravila talianske údaje Key Concepts týkajúce sa začiatku sťahovania pred rozmnožovaním u sluky lesnej, drozda plavého a drozda čvíkotavého podľa rovnakých údajov Key Concepts z Francúzska, a určila tak začiatok tohto sťahovania na druhú polovicu februára,

               —

               v každom prípade uložil Európskej komisii povinnosť, aby upravila talianske údaje Key Concepts týkajúce sa začiatku sťahovania pred rozmnožovaním u sluky lesnej, drozda plavého a drozda čvíkotavého v porovnaní s rovnakými francúzskymi údajmi súvisiacimi s Korzikou a južným Francúzskom, a určila u nich za začiatok sťahovania pred rozmnožovaním druhú polovicu februára,

               —

               uložil Európskej komisii za jej omisívne konanie a oneskorenie povinnosť nahradiť škodu spôsobenú žalovaným poľovníckymi združeniami, a to vo výške sumy, ktorú Všeobecný súd bude považovať za primeranú a spravodlivú.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobcovia na podporu svojich tvrdení uvádzajú žalobné dôvody a hlavné tvrdenia, ktoré sú rovnaké ako sú žalobné dôvody a tvrdenia už uvedené vo veci T-562/15.


title: Vec T-82/06: Žaloba podaná  14. marca 2006  – Apple Computer International/Komisia

text:
               6.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/26

         Žaloba podaná 14. marca 2006 – Apple Computer International/Komisia
   (Vec T-82/06)
   (2006/C 108/47)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Apple Computer International (Cork, Írsko) (v zastúpení: G. Breen, solicitor, P. Sreenan, SC, B. Quigley, BL)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               vysloviť, že zatriedenie uvedené v bode 2 prílohy k nariadeniu Komisie (ES) č. 2171/2005 v skutočnosti predstavuje rozhodnutie, ktoré sa priamo a osobne týka žalobcu, hoci je vydané formou nariadenia,

               —

               zrušiť nariadenie Komisie (ES) č. 2171/2005 týkajúce sa zatriedenia určitých druhov tovaru do kombinovanej nomenklatúry (Ú. v. EÚ L 346, s. 7) v rozsahu, v akom zatrieďuje farebný monitor z tekutých kryštálov popísaný v bode 2 tabuľky v prílohe tohto nariadenia pod KN kód 8528 21 90,

               —

               vysloviť, že monitory, ktoré spĺňajú technické parametre uvedené v bode 2 prílohy napadnutého nariadenia, sú správne zatriedené v položke 8471 kombinovanej nomenklatúry,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnuté nariadenie zatrieďuje štyri monitory z tekutých kryštálov (LCD) do dvoch rôznych KN kódov kombinovanej nomenklatúry. Žalobca poznamenáva, že hoci prístroj uvedený v bode 2 prílohy k napadnutému nariadeniu (ďalej len „prístroj“) nie je označený ako výrobok žalobcu, uvádzané technické parametre a popis jednoznačne identifikujú výrobok ako Apple 20 „LCD.
   Žalobca tvrdí, že Komisia tým, že zatriedila jeho 20“ LCD do položky 8528, porušila nariadenie Rady (EHS) č. 2658/87 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (1) a dopustila sa zjavnej chyby vo výklade pravidiel Spoločenstva o colnom zatrieďovaní.
   Žalobca tvrdí, že prístroj vyhovuje podľa položky 8471 vyloženej v poznámke 5 ku kapitole 84 kombinovanej nomenklatúry kritériám na zatriedenie ako „jednotka“ stroja na automatické spracovanie údajov, teda jeho základným alebo hlavným použitím je automatické spracovanie údajov a navyše nie je schopný vykonávať iné špeciálne funkcie ako spracovanie údajov. Podľa žalobcu preto zatriedenie pod položku 8528 predstavuje zjavnú chybu vo výklade pravidiel Spoločenstva o colnom zatrieďovaní.
   Žalobca napokon uvádza, že napadnuté zatriedenie je v priamom rozpore s rozsudkom Súdneho dvora vo veci C-11/93 Siemens Nixdorf/Hauptzollamt Augsburg, Zb. 1994, s. I-1945.

      (1)  Ú. v. ES L 256, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382.


title: Vec C-644/13 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. januára 2017 – Villeroy et Boch SAS/Európska komisia (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartely — Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandsky a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore — Koordinácia cien a výmena citlivých obchodných informácií — Jediné porušenie — Dôkaz — Pokuty — Neobmedzená právomoc — Primeraná lehota — Proporcionalita)

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/9

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. januára 2017 – Villeroy et Boch SAS/Európska komisia
   (Vec C-644/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandsky a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore - Koordinácia cien a výmena citlivých obchodných informácií - Jediné porušenie - Dôkaz - Pokuty - Neobmedzená právomoc - Primeraná lehota - Proporcionalita))
   (2017/C 104/15)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Villeroy et Boch SAS (v zastúpení: J. Philippe, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre, L Malferrari a F. Ronkes Agerbeek, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Villeroy & Boch SAS je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 45, 15.2.2014.


title: Vec T-660/11: Žaloba podaná 30. decembra 2011 — Polytetra/ÚHVT — EI du Pont de Nemours (POLYTETRAFLON)

text:
               3.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/15

         Žaloba podaná 30. decembra 2011 — Polytetra/ÚHVT — EI du Pont de Nemours (POLYTETRAFLON)
   (Vec T-660/11)
   2012/C 65/29
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Polytetra GmbH (Mönchengladbach, Nemecko) (v zastúpení: R. Schiffer, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: EI du Pont de Nemours and Company (Wilmington, Spojené štáty)

      Návrhy

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 29. septembra 2011 vo veci R 2005/2010-1, a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „POLYTETRAFLON“ pre výrobky a služby patriace do tried 1, 11, 17 a 40 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 6131015.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka Spoločenstva č. 432120 „TEFLON“ zapísaná okrem iného pre výrobky a služby patriace do tried 1, 11, 17 a 40.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie sporného rozhodnutia a zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b), článku 15 ods. 1, článku 42 ods. 2 a 3 nariadenia Rady č. 207/2009, keďže dovolací senát nesprávne usúdil, že existuje nebezpečenstvo zámeny medzi prihlasovanou ochrannou známkou a skoršou ochrannou známkou a že bolo preukázané riadne používanie skoršej ochrannej známky.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo dňa 7. septembra 2004 vo veci C-127/02 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Raad van State): Landelijke Vereniging tot Behoud van de Waddenzee, Nederlandse Vereniging tot Bescherming van Vogels proti Staatssecretaris van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij (Smernica 92/43/EHS — Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín — Pojmy „plán“ alebo „projekt“ — Odhad dosahov určitých plánov a projektov na chránenú lokalitu)

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/2

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   zo dňa 7. septembra 2004
   vo veci C-127/02 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Raad van State): Landelijke Vereniging tot Behoud van de Waddenzee, Nederlandse Vereniging tot Bescherming van Vogels proti Staatssecretaris van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij (1)

   (Smernica 92/43/EHS - Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín - Pojmy „plán“ alebo „projekt“ - Odhad dosahov určitých plánov a projektov na chránenú lokalitu)
   (2004/C 262/03)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci C-127/02, predmetom ktorej je návrh zo dňa 8. apríla 2002 na začatie konania o prejudiciálnej otázke podľa článku 234 ES podaný Raad van State(Holandsko) rozhodnutím zo dňa 27. marca 2002 v konaní Landelijke Vereniging tot Behoud van de Waddenzee, Nederlandse Vereniging tot Bescherming van Vogels proti Staatssecretaris van Landbouw, Natuurbeheer en Visserij, Súdny dvor (veľká komora), v zložení V. Skouris, predseda, P. Jann, C. W. A. Timmermans, C. Gulmann (spravodajca), J.-P. Puissochet a J. N. Cunha Rodrigues, predsedovia komôr, R. Schintgen, S. von Bahr a R. Silva de Lapuerta, sudcovia, generálny advokát: J. Kokott, tajomník: M.-F. Contet, hlavný referent, vyhlásil dňa 7. septembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Mechanický lov srdcoviek, vykonávaný dlhé roky, pre ktorý ale sa každoročne vydáva povolenie na obmedzené obdobie, čo zakaždým predstavuje nový odhad tak možnosti vykonávať túto činnosť, ako aj lokality kde bude vykonávaný, spadá pod pojem „plán“ alebo „projekt“ v zmysle článku 6 odsek 3 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín.

               2.

               Článok 6 odsek 3 smernice 92/43 zavádza postup, cieľom ktorého je za pomoci predbežnej kontroly zabezpečiť, aby plán alebo projekt nie priamo súvisiaci alebo nevyhnutný pre správu dotknutej lokality, avšak s možným významným dopadom na ňu, bol povolený iba ak nepredstavuje zásah do jej celistvosti, zatiaľ čo článok 6 odsek 2 uvedenej smernice stanovuje povinnosť všeobecnej ochrany spočívajúcej vo vylúčení poškodzovania ako aj narúšania, ktoré by mohli mať významný vplyv z hľadiska cieľov smernice a nemôže sa použiť súčasne s odsekom 3 toho istého článku.

               3.

                           a)

                           Prvá veta článku 6 odseku 3 smernice 92/43 sa musí vykladať v tom zmysle, že každý plán alebo projekt nie priamo súvisiaci alebo nevyhnutný pre správu lokality podlieha primeranému odhadu jeho dosahov na ňu z pohľadu cieľov jej ochrany, pokiaľ na základe objektívnych skutočností nemožno vylúčiť, že bude mať pravdepodobne na túto lokalitu významný vplyv, a to buď samostatne alebo v spojení s inými plánmi alebo projektmi.

                           b)

                           Na základe prvej vety článku 6 odsek 3 smernice 92/43 pokiaľ existuje nebezpečenstvo, že plán alebo projekt nie priamo súvisiaci alebo nevyhnutný pre správu určitej lokality, môže ohroziť ciele jej ochrany, musí byť považovaný za taký, ktorý môže mať na ňu významný dopad. Posúdenie uvedeného nebezpečenstva sa musí vykonať s ohľadom na charakteristické vlastnosti a podmienky životného prostredia lokality dotknutej takýmto plánom alebo projektom.

               4.

               Podľa článku 6 odsek 3 smernice 92/43 primeraný odhad dosahu plánu alebo projektu na dotknutú lokalitu predpokladá, že pred jeho schválením musia byť zistené, za využitia najlepších vedeckých poznatkov v danej oblasti, všetky aspekty plánu alebo projektu, ktoré môžu samostatne alebo v spojení s inými plánmi alebo projektmi ovplyvniť ciele ochrany tejto lokality. Príslušné vnútroštátne orgány s prihliadnutím na primeraný odhad dosahov mechanického lovu srdcoviek na dotknutú lokalitu z pohľadu cieľov jej ochrany, povolia túto činnosť iba za podmienky, že získajú istotu, že táto činnosť nebude mať škodlivé účinky na celistvosť tejto lokality. Tak je tomu aj v prípade, ak neexistuje z vedeckého hľadiska žiadna dôvodná pochybnosť o neprítomnosti takýchto účinkov.

               5.

               Pokiaľ je vnútroštátny súd vyzvaný, aby preveril oprávnenosť povolenia plánu alebo projektu v zmysle článku 6 odsek 3 smernice 92/43, môže overiť, či medze voľného uváženia príslušných vnútroštátnych orgánov určené týmto ustanovením boli dodržané, i keď toto ustanovenie nebolo prevzaté do právneho poriadku dotknutého členského štátu napriek uplynutiu lehoty, ktorá na to bola určená.

      (1)  Ú. v. ES C 16 z 29.6.2002


title: Vec T-3/15: Žaloba podaná 6. januára 2015 – K-Swiss/ÚHVT (Paralelné pruhy na topánke)

text:
               23.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/53

         Žaloba podaná 6. januára 2015 – K-Swiss/ÚHVT (Paralelné pruhy na topánke)
   (Vec T-3/15)
   (2015/C 065/72)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: K-Swiss, Inc. (Westlake Village, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: R. Niebel a M. Hecht, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu týkajúci sa obrazovej ochrannej známky (zobrazenie piatich paralelných pruhov umiestnených na bočnej strane športovej topánky) – medzinárodný zápis č. 932 758.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. októbra 2014 vo veci R 1093/2014-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a článku 76 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-556/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 3. marca 2017 – GX/Komisia („Verejná služba — Výberové konania — Oznámenie o výberovom konaní — Verejné výberové konanie EPSO/AD/248/13 — Rozhodnutie o nezapísaní mena žalobcu na zoznam úspešných uchádzačov — Žaloba zjavne bez právneho základu“)

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/46

         Uznesenie Všeobecného súdu z 3. marca 2017 – GX/Komisia
   (Vec T-556/16) (1)

   ((„Verejná služba - Výberové konania - Oznámenie o výberovom konaní - Verejné výberové konanie EPSO/AD/248/13 - Rozhodnutie o nezapísaní mena žalobcu na zoznam úspešných uchádzačov - Žaloba zjavne bez právneho základu“))
   (2017/C 144/63)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: GX (v zastúpení: G.-M. Enache, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Gattinara a F. Simonetti, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podaný podľa článku 270 ZFEÚ a smerujúci jednak proti rozhodnutiu výberovej komisie verejného výberového konania EPSO/AD/248/13 z 20. augusta 2014 o nezapísaní mena žalobcu na zoznam úspešných uchádzačov, a jednak smerujúci k náhrade škody a nemajetkovej ujmy, ktorú žalobca údajne utrpel v dôsledku tohto rozhodnutia

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               GX je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 279, 24.8.2015 (vec pôvodne zaregistrovaná pred Súdom pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-89/15 a postúpená Všeobecnému súdu Európskej únie 1.9.2016).


title: Vec C-565/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 4. novembra 2015 – Hans-Peter Ofenböck

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 4. novembra 2015 – Hans-Peter Ofenböck
   (Vec C-565/15)
   (2016/C 038/35)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Sťažovateľ: Hans-Peter Ofenböck

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“, ďalej len „smernica 2005/29/ES“) (1), uplatneniu vnútroštátneho právneho predpisu, ktorý z časového hľadiska obmedzuje možnosť prevádzkovateľov čerpacích staníc meniť ceny pohonných hmôt tým spôsobom, že dovoľuje stanovenie vyššie predajnej ceny iba jedenkrát za deň?

               2.

               Pokiaľ odpoveď na prvú otázku nie je jednoznačne kladná, ale v zmysle judikatúry Súdneho dvora by sa pri preskúmaní prípustnosti takéhoto obmedzenia podľa ustanovení článkov 5 až 9 smernice 2005/29/ES mali zohľadniť okolnosti konkrétneho prípadu:
               Ktoré kritériá by sa mali zohľadniť pri konkrétnom preskúmaní prípustnosti takéhoto obmedzenia podľa ustanovení článkov 5 až 9 smernice 2005/29/ES, ktoré je nevyhnutné podľa rozsudku Súdneho dvora vo veci C-540/08, v prípade právnej úpravy obmedzenia možnosti zvýšenia spotrebiteľských cien?

      (1)  Ú. v. EÚ L 149, s. 22.


title: Vec T-728/16: Žaloba podaná 14. októbra 2016 – Tuerck/Komisia

text:
               19.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 475/18

         Žaloba podaná 14. októbra 2016 – Tuerck/Komisia
   (Vec T-728/16)
   (2016/C 475/28)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sabine Tuerck (Woluwe-Saint-Pierre, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd
   rozhodol a vyhlásil, že:

               —

               rozhodnutie z 10. decembra 2015 o potvrdení prevedenia dôchodkových práv žalobkyne sa zrušuje,

               —

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 7 ods. 1 všeobecných vykonávacích ustanovení (VVU) k článkom 11 a 12 prílohy VIII služobného poriadku týkajúcich sa prevedenia dôchodkových práv z 3. marca 2011. Tohto porušenia sa dopustil menovací orgán pri výpočte odpočítateľnej čiastky predstavujúcej zhodnotenie kapitálu medzi dňom žiadosti o prevod a skutočným dňom prevodu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku tým, že menovací orgán retroaktívne zohľadnil povýšenie žalobkyne na účely stanovenia jej základného platu k dátumu žiadosti o prevod jej dôchodkových práv.


title: Vec C-479/04: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret uznesením zo dňa 16. novembra 2004 vo vzťahu ku konaniu Laserdisken ApS proti Kulturministeriet

text:
               5.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret uznesením zo dňa 16. novembra 2004 vo vzťahu ku konaniu Laserdisken ApS proti Kulturministeriet
   (Vec C-479/04)
   (2005/C 31/14)
   Jazyk konania: dánčina
   Østre Landsret (Dánsko) podal uznesením zo dňa 16. novembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania vo vzťahu ku konaniu Laserdisken ApS proti Kulturministeriet, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 19. novembra 2004.
   Østre Landsret žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Je článok 4 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (1) neplatný?

               2.

               Bráni článok 4 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti členskému štátu v tom, aby ponechal inštitút zániku práv ich medzinárodným vyčerpaním vo svojej právnej úprave?

         Druhá otázka smeruje k vyjasneniu, či sa môže členský štát, ktorý chce slobode prejavu a prístupu občanov ku kultúrnym statkom udeliť väčšiu váhu ako snahe chrániť vnútroštátnych nositeľov práv proti konkurencii, odchýliť od článku 4 ods. 2?

      (1)  Ú. v. ES L 167 zo dňa 22.06.2001, s. 10


title: Vec C-31/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 20. januára 2010 — Minerva Kulturreisen GmbH/Finanzamt Freital

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 20. januára 2010 — Minerva Kulturreisen GmbH/Finanzamt Freital
   (Vec C-31/10)
   2010/C 100/27
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa a navrhovateľka v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Minerva Kulturreisen GmbH

      Žalovaný a odporca v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Finanzamt Freital

      Prejudiciálna otázka

   Vzťahuje sa „osobitná právna úprava pre cestovné kancelárie“ v článku 26 smernice 77/388/EHS (1) aj na izolovaný predaj vstupeniek do opery cestovnou kanceláriou bez poskytovania ďalších služieb?

      (1)  Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Vec C-113/05 P: Odvolanie podané 4. marca 2005: European Federation for Cosmetic Ingredients (EFfCI) proti uzneseniu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) z 10. decembra 2004 vo veci T-196/03, European Federation for Cosmetic Ingredients (EFfCI) proti Európskemu parlamentu a Rade Európskej únie

text:
               14.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 115/13

         Odvolanie podané 4. marca 2005: European Federation for Cosmetic Ingredients (EFfCI) proti uzneseniu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) z 10. decembra 2004 vo veci T-196/03, European Federation for Cosmetic Ingredients (EFfCI) proti Európskemu parlamentu a Rade Európskej únie
   (Vec C-113/05 P)
   (2005/C 115/24)
   Jazyk konania: angličtina
   European Federation for Cosmetic Ingredients (EFfCI), so sídlom v Bruseli (Belgicko), podala 4. marca 2005 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti uzneseniu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) z 10. decembra 2004 vo veci T-196/03 (1), European Federation for Cosmetic Ingredients (EFfCI) proti Európskemu parlamentu a Rade Európskej únie. Odvolateľa zastupuje K. Van Maldegem a C. Mereu, právnici.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               vyhlásil toto odvolanie za prípustné a dôvodné;

               —

               zrušil uznesenie Súdu prvého stupňa z 10 decembra 2004 vo veci T-196/03;

               —

               vyhlásil návrhy odvolateľa vo veci T-196/03 za prípustné;

               —

               rozhodol vo veci samej alebo postúpil vec Súdu prvého stupňa na rozhodnutie vo veci samej a

               —

               zaviazal Európsky parlament a Radu Európskej únie nahradiť trovy oboch konaní.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia

               1.

               Odvolateľ napáda odsek 16 napadnutého uznesenia, ktorým sa zamieta jeho návrh na preskúmanie veci samej predtým ako sa rozhodne o prípustnosti alebo alternatívne návrh na prijatie rozhodnutia potom, ako sa vyhlási rozsudok v hlavnom konaní. Žalobca tvrdí, že toto zamietnutie je nezákonné, pretože Súd prvého stupňa nesprávne vykladá článok 14 ods. 4 rokovacieho poriadku a porušuje princíp efektívnosti a povinnosti odôvodnenia. Súd prvého stupňa mal vyložiť článok 114 ods. 4 rokovacieho poriadku extenzívne a s ohľadom na okolnosti veci, v súlade s princípom efektívnosti. Odvolateľ tiež tvrdí, že Súd prvého stupňa porušil svoju povinnosť odôvodnenia, tým, že zamietnutie vysvetlil len v tom zmysle, že „na to, aby rozhodol o návrhoch, má dostatok informácií z dokumentov v spise“.

               2.

               Odvolateľ tvrdí, že Súd prvého stupňa sa dopustil právnej chyby tým, že zamietol návrhy odvolateľa a dospel k záveru, že:

                           a)

                           účinky napadnutého opatrenia porušujúce hospodársku súťaž neodlišujú odvolateľa od ostatných podnikov. Odvolateľ tvrdí, že ostatné podniky, ktoré nezásobujú kozmetický sektor, alebo ktoré zásobujú výlučne kozmetický sektor a netestujú svoje ingrediencie na zvieratách alebo nepoužívajú látky CMR, sú v inej situácii ako je odvolateľ. Odvolateľ ďalej tvrdí, že Súd prvého stupňa nesprávne vykladá podstatu veci Extramet.

                           b)

                           odvolateľ nepoukazuje na žiadne záväzné ustanovenia, nadradené napadnutému opatreniu, na základe ktorých by boli Parlament a Rada povinní vziať do úvahy negatívne účinky napadnutého opatrenia: odvolateľ tvrdí, že článok 3 písm. g) ES je záväzným ustanovením, podľa ktorého sú Parlament a Rada povinní zabezpečiť, aby hospodárska súťaž na vnútornom trhu nebola narušená.

                           c)

                           patenty odvolateľa nie sú takej povahy, že by ich obchodné používanie bolo vzhľadom na napadnuté opatrenie okamžite a definitívne nezákonné, z čoho by vyplývalo, že odvolateľa sa napadnuté opatrenie priamo týka. Odvolateľ tvrdí, že skutočnosť, že napadnuté opatrenie ho zbavilo vlastníctva jeho patentovaného (exkluzívneho) práva, sa ho v zmysle veci Codorniú priamo týka.

                           d)

                           tvrdenie odvolateľa, že je priamo dotknutý vzhľadom na jeho účasť v konaní, ktoré viedlo k prijatiu napadnutého rozhodnutia na základe článku 13 smernice 76/768 a na jeho účasť na prijatí napadnutého opatrenia, je neprípustné: odvolateľ tvrdí, že Súd prvého stupňa dospel k nesprávnemu záveru, že článok 13 sa vzťahuje len na individuálne opatrenia, keďže zo smernice 76/768 nevyplýva možnosť prijatia takýchto opatrení.

               3.

               Okrem toho odvolateľ tvrdí, že Súd prvého stupňa porušil právo na úplnú a efektívnu súdnu ochranu a právo na spravodlivý súd. Odvolateľ tvrdí, že jeho právo na úplnú a efektívnu súdnu ochranu malo mať za následok minimálne konanie vo veci samej a nie zamietnutie aktívnej legitimácie odvolateľa len na základe formálnych dôvodov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184, 2.8.2003, s. 50.


title: Vec C-233/14: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 2. júna 2016 – Európska komisia/Holandské kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Články 18, 20 a 21 ZFEÚ — Občianstvo Únie — Právo na pohyb a pobyt — Diskriminácia z dôvodu štátnej príslušnosti — Príspevok na cestovné náklady poskytovaný študentom, ktorí sú štátnymi príslušníkmi daného štátu — Smernica 2004/38/ES — Článok 24 ods. 2 — Výnimka zo zásady rovnosti zaobchádzania — Príspevok na výživu počas štúdia pozostávajúci zo študijných štipendií alebo pôžičiek — Rozsah — Formálne požiadavky návrhu na začatie konania — Koherentné uvedenie výhrad)

text:
               8.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 2. júna 2016 – Európska komisia/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-233/14) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Články 18, 20 a 21 ZFEÚ - Občianstvo Únie - Právo na pohyb a pobyt - Diskriminácia z dôvodu štátnej príslušnosti - Príspevok na cestovné náklady poskytovaný študentom, ktorí sú štátnymi príslušníkmi daného štátu - Smernica 2004/38/ES - Článok 24 ods. 2 - Výnimka zo zásady rovnosti zaobchádzania - Príspevok na výživu počas štúdia pozostávajúci zo študijných štipendií alebo pôžičiek - Rozsah - Formálne požiadavky návrhu na začatie konania - Koherentné uvedenie výhrad))
   (2016/C 287/04)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. van Beek a C. Gheorghiu, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. Bulterman a C. Schillemans, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 245, 28.7.2014.


title: Spojené veci C-443/14 a C-444/14: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 1. marca 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – Kreis Warendorf/Ibrahim Alo (C-443/14) a Amira Osso/Region Hannover (C-444/14) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dohovor o právnom postavení utečencov, podpísaný v Ženeve 28. júla 1951 — Články 23 a 26 — Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Smernica 2011/95/EÚ — Normy týkajúce sa obsahu medzinárodnej ochrany — Postavenie vyplývajúce z doplnkovej ochrany — Článok 29 — Sociálna ochrana — Podmienky prístupu — Článok 33 — Sloboda pohybu v hostiteľskom členskom štáte — Pojem — Obmedzenia — Podmienka miesta pobytu na určitom mieste — Rozdielne zaobchádzanie — Porovnateľnosť situácií — Vyvážené rozdelenie rozpočtovej záťaže medzi územné správne celky — Dôvody vyplývajúce z politiky v oblasti migrácie a integrácie)

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/10

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 1. marca 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – Kreis Warendorf/Ibrahim Alo (C-443/14) a Amira Osso/Region Hannover (C-444/14)
   (Spojené veci C-443/14 a C-444/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dohovor o právnom postavení utečencov, podpísaný v Ženeve 28. júla 1951 - Články 23 a 26 - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Smernica 2011/95/EÚ - Normy týkajúce sa obsahu medzinárodnej ochrany - Postavenie vyplývajúce z doplnkovej ochrany - Článok 29 - Sociálna ochrana - Podmienky prístupu - Článok 33 - Sloboda pohybu v hostiteľskom členskom štáte - Pojem - Obmedzenia - Podmienka miesta pobytu na určitom mieste - Rozdielne zaobchádzanie - Porovnateľnosť situácií - Vyvážené rozdelenie rozpočtovej záťaže medzi územné správne celky - Dôvody vyplývajúce z politiky v oblasti migrácie a integrácie))
   (2016/C 156/13)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Kreis Warendorf (C-443/14), Amira Osso (C-444/14)

      Žalovaní: Ibrahim Alo (C-443/14), Region Hannover (C-444/14)

      za účasti: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht (C-443/14 a C-444/14)

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 33 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ z 13. decembra 2011 o normách na oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany, o jednotnom postavení utečencov alebo osôb oprávnených na doplnkovú ochranu a o obsahu poskytovanej ochrany sa má vykladať v tom zmysle, že podmienka miesta pobytu uložená osobám oprávneným na doplnkovú ochranu, akými sú osoby, o ktoré ide vo veci samej, predstavuje obmedzenie slobody pohybu zaručenej týmto článkom, aj keď toto opatrenie nezakazuje tejto osobe voľne sa pohybovať v rámci územia členského štátu, ktorý poskytol túto ochranu, a dočasne sa zdržiavať na tomto území mimo miesta vymedzeného podmienkou miesta pobytu.

               2.

               Články 29 a 33 smernice 2011/95 sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia uloženiu takej podmienky miesta pobytu, o akú ide vo veci samej, osobe oprávnenej na doplnkovú ochranu, ktorá poberá určité osobitné sociálne dávky, s cieľom dosiahnuť primerané rozdelenie záťaže vyplývajúcej z vyplácania týchto dávok medzi rôzne príslušné inštitúcie v danej oblasti, ak uplatniteľná vnútroštátna právna úprava nestanovuje uloženie takéhoto opatrenia v prípade utečencov, štátnych príslušníkov tretej krajiny zdržiavajúcich sa legálne v dotknutom členskom štáte z iných ako humanitárnych alebo politických dôvodov alebo dôvodov vyplývajúcich z medzinárodného práva alebo v prípade štátnych príslušníkov tohto členského štátu, ktorí poberajú uvedené dávky.

               3.

               Článok 33 smernice 2011/95 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni uloženiu takej podmienky miesta pobytu, o akú ide v sporoch vo veci samej, osobe oprávnenej na doplnkovú ochranu, ktorá poberá určité osobitné sociálne dávky s cieľom uľahčenia integrácie štátnych príslušníkov tretích krajín v členskom štáte, ktorý poskytuje takúto ochranu, keď uplatniteľná vnútroštátna právna úprava nestanovuje uloženie takéhoto opatrenia štátnym príslušníkom tretích krajín, ktorí sa legálne zdržiavajú v tomto členskom štáte z iných ako humanitárnych alebo politických dôvodov alebo dôvodov vyplývajúcich z medzinárodného práva a poberajú uvedené dávky, ak sa osoby oprávnené na doplnkovú ochranu nenachádzajú v objektívne porovnateľnej situácii, vzhľadom na tento cieľ, so situáciou štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa legálne zdržiavajú na území dotknutého členského štátu z iných ako humanitárnych alebo politických dôvodov alebo dôvodov vyplývajúcich z medzinárodného práva, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 439, 8.12.2014.


title: Vec T-652/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. júna 2016 – AF Steelcase/EUIPO („Verejné zákazky na služby — Verejné obstarávanie — Dodávka a montáž nábytku a príslušenstva v budovách EUIPO — Zamietnutie ponuky uchádzača — Žaloba o neplatnosť — Rozhodnutie o zadaní zákazky — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť — Povinnosť odôvodnenia — Zásada riadnej správy vecí verejných — Proporcionalita — Režim vylúčenia ponúk — Mimozmluvná zodpovednosť — Majetková ujma — Nemajetková ujma“)

text:
               8.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. júna 2016 – AF Steelcase/EUIPO
   (Vec T-652/14) (1)

   ((„Verejné zákazky na služby - Verejné obstarávanie - Dodávka a montáž nábytku a príslušenstva v budovách EUIPO - Zamietnutie ponuky uchádzača - Žaloba o neplatnosť - Rozhodnutie o zadaní zákazky - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť - Povinnosť odôvodnenia - Zásada riadnej správy vecí verejných - Proporcionalita - Režim vylúčenia ponúk - Mimozmluvná zodpovednosť - Majetková ujma - Nemajetková ujma“))
   (2016/C 287/23)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: AF Steelcase, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: S. Rodríguez Bajón a A. Gómez-Acebo Dennes, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: pôvodne N. Bambara a M. Paolacci, neskôr N. Bambara a J. Crespo Carrillo, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Jednak návrh, založený na článku 263 ZFEÚ, na zrušenie rozhodnutia EUIPO z 8. júla 2014 o zamietnutí ponuky predloženej žalobkyňou v rámci verejného obstarávania týkajúceho sa dodávky a montáže nábytku a príslušenstva v budovách EUIPO (Ú. v. EÚ 2014/S 023-035020) a rozhodnutí súvisiacich s rozhodnutím o zamietnutí ponuky žalobkyne, vrátane prípadne rozhodnutia o zadaní zákazky, ako aj návrh na navrátenie verejného obstarávania do štádia pred prijatím rozhodnutia z 8. júla 2014, a jednak návrh, založený na článku 268 ZFEÚ, na náhradu ujmy, ktorá žalobkyni údajne vznikla

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               AF Steelcase, SA, je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 380, 27.10.2014.


title: Vec C-277/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien (Rakúsko) 3. júna 2010 — Martin Luksan/Petrus van der Let

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien (Rakúsko) 3. júna 2010 — Martin Luksan/Petrus van der Let
   (Vec C-277/10)
   ()
   2010/C 246/31
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Handelsgericht Wien

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Martin Luksan

      Žalovaný: Petrus van der Let

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa ustanovenia práva Európskej únie v oblasti autorského práva a práv s ním súvisiacich, najmä ustanovenia článku 2 ods. 2, článkov 5 a 6 smernice 92/100 (1), článku 1 ods. 5 smernice 93/83 (2) a článku 2 ods. 1 smernice 93/98 (3) v spojení s článkom 4 smernice 92/100, článkom 2 smernice 93/83 a článkami 2 a 3, ako aj článkom 5 ods. 2 písm. b) smernice 2001/29 (4), vykladať v tom zmysle, že majetkové práva na rozmnožovanie, vysielanie cez satelit a na iné verejné šírenie formou sprístupňovania verejnosti patria v každom prípade na základe zákona bezprostredne (originálne) hlavnému režisérovi kinematografického alebo audiovizuálneho diela alebo ďalším, členským štátom určeným autorom filmu, a nie bezprostredne (originálne) a výlučne výrobcovi filmu; odporujú právu Európskej únie tie zákony členských štátov, ktoré zo zákona priznávajú majetkové práva k dielu bezprostredne (originálne) a výlučne výrobcovi filmu?

         V prípade kladnej odpovede na otázku 1:

               2a.

               Ponecháva právo Európskej únie členským štátom možnosť stanoviť zákonnú domnienku postúpenia majetkových práv v zmysle bodu 1, ktoré patria hlavnému režisérovi kinematografického diela alebo audiovizuálneho diela alebo ďalším, členským štátom určeným autorom filmu na výrobcu filmu, a to aj v súvislosti s inými majetkovými právami než nájomné a výpožičné právo a — v prípade kladnej odpovede — majú sa dodržiavať podmienky uvedené v článku 2 ods. 5 a 6 smernice 92/100 v spojení s článkom 4 tejto smernice?

               2b.

               Má sa originálne vlastníctvo práva vo vzťahu k hlavnému režisérovi kinematografického diela alebo audiovizuálneho diela alebo vo vzťahu k ďalším, členským štátom určeným autorom filmu uplatňovať aj na nároky na primeranú odmenu garantovanú členským štátom, ako je odmena za tzv. nenahratý nosič záznamu v zmysle § 42b rakúskeho autorského zákona (UrhG), resp. na nároky na spravodlivé vyrovnanie v zmysle článku 5 ods. 2 písm. b) smernice 2001/29?

         V prípade kladnej odpovede na otázku 2b:

               3.

               Ponecháva právo Európskej únie členským štátom možnosť stanoviť zákonnú domnienku postúpenia nárokov na odmenu vo vzťahu k nárokom v zmysle bodu 2, ktoré patria hlavnému režisérovi kinematografického diela alebo audiovizuálneho diela alebo ďalším, členským štátom určeným autorom filmu, na výrobcu filmu a — v prípade kladnej odpovede — majú sa dodržiavať podmienky uvedené v článku 2 ods. 5 a 6 smernice 92/100 v spojení s článkom 4 tejto smernice?

         V prípade kladnej odpovede na otázku 3:

               4.

               Je ustanovenie zákona členského štátu v súlade s vyššie uvedenými ustanoveniami práva Európskej únie v oblasti autorského práva a práv s ním súvisiacich, podľa ktorého hlavnému režisérovi kinematografického diela alebo audiovizuálneho diela alebo ďalším, členským štátom určeným autorom filmu síce priznáva právo na polovicu zákonných nárokov na odmenu, toto právo je však možné zmeniť, a preto sa ho možno vzdať?

      (1)  Smernica Rady 92/100/EHS z 19. novembra 1992 o nájomnom práve a výpožičnom práve a o určitých právach súvisiacich s autorskými právami v oblasti duševného vlastníctva; Ú. v. ES L 346, s. 61; Mim. vyd. 17/001, s. 120.

      (2)  Smernica Rady 93/83/EHS z 27. septembra 1993 o koordinácii určitých pravidiel týkajúcich sa autorského práva a príbuzných práv pri satelitnom vysielaní a káblovej retransmisii; Ú. v. ES L 248, s. 15; Mim. vyd. 17/001, s. 134.

      (3)  Smernica Rady č. 93/98/EHS z 29. októbra 1993 o zosúladení lehoty ochrany autorského práva a niektorých príbuzných práv, Ú. v. ES L 290, s. 9; Mim. vyd. 17/001, s. 141. Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/116/ES z 12. decembra 2006 o lehote ochrany autorského práva a niektorých súvisiacich práv (kodifikované znenie); Ú. v. EÚ L 372, s. 12.

      (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti; Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230.


title: Vec C-139/05: Žaloba podaná 29. marca 2005: Španielske kráľovstvo proti Rade Európskej únie

text:
               14.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 115/17

         Žaloba podaná 29. marca 2005: Španielske kráľovstvo proti Rade Európskej únie
   (Vec C-139/05)
   (2005/C 115/30)
   Jazyk konania: španielčina
   Španielske kráľovstvo, v zastúpení: Enrique Braquehais Conesa, Abogado del Estado, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podalo 29. marca 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Rade Európskej únie.
   Španielske kráľovstvo navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               zrušil nariadenie Rady (ES) č. 27/2005 (1) z 22. decembra 2004, ktorým sa na rok 2005 stanovujú príležitosti na rybolov a príslušné podmienky pre určité násadové ryby a skupiny násadových rýb, uplatniteľné vo vodách Spoločenstva a pre plavidlá Spoločenstva vo vodách, v ktorých sa vyžaduje obmedzovanie úlovkov v rozsahu, v akom neprideľuje Španielsku kvóty pre príležitosti na rybolov vo vodách Severného mora, ktoré boli rozdelené pred jeho pristúpením,

               2.

               zaviazal žalovanú nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú totožné, ako vo veci C-133/04 (2).

      (1)  Ú. v. EÚ L 12 zo 14.1.2005, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ C 106 z 30.4.2004, s. 38.


title: Vec T-183/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  10. októbra 2012 — Sviluppo Globale/Komisia ( „Verejné zákazky na služby — Verejné obstarávanie — Poskytnutie technickej pomoci vláde Sýrie — Zamietnutie kandidatúry — Povinnosť odôvodnenia“ )

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/31

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. októbra 2012 — Sviluppo Globale/Komisia
   (Vec T-183/10) (1)

   (Verejné zákazky na služby - Verejné obstarávanie - Poskytnutie technickej pomoci vláde Sýrie - Zamietnutie kandidatúry - Povinnosť odôvodnenia)
   2012/C 366/59
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Sviluppo Globale GEIE (Rím, Taliansko) (v zastúpení: F. Sciaudone, R. Sciaudone a A. Neri, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Erlbacher, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci P. Manzini, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie zo 14. februára 2010 vylučujúceho žiadosť o účasť predloženú žalobcom v rámci užšieho verejného obstarávania EUROPEAID/129038/C/SER/SYR (Ú. v. EÚ 2009/S 223-319862), ktorého cieľom bolo poskytnutie služieb technickej pomoci pre sýrsku vládu zameraných na rozvoj procesu decentralizácie a miestneho rozvoja

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie zo 14. februára 2010 vylučujúce žiadosť o účasť predloženú žalobcom v rámci užšieho verejného obstarávania EUROPEAID/129038/C/SER/SYR (Ú. v. EÚ 2009/S 223-319862), ktorého cieľom bolo poskytnutie služieb technickej pomoci pre sýrsku vládu zameraných na rozvoj procesu decentralizácie a miestneho rozvoja, sa ruší.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Sviluppo Globale GEIE.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 3.7.2010.


title: Vec C-530/14 P: Uznesenie Súdneho dvora (druhá komora) z 22. októbra 2015 – Európska komisia/Helénska republika (Odvolanie — Štátna pomoc — Grécke kasína — Režim upravujúci 80 % daň zo vstupného v rôznych výškach — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Pojem „štátna pomoc“ — Výhoda — Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/15

         Uznesenie Súdneho dvora (druhá komora) z 22. októbra 2015 – Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-530/14 P) (1)

   ((Odvolanie - Štátna pomoc - Grécke kasína - Režim upravujúci 80 % daň zo vstupného v rôznych výškach - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Pojem „štátna pomoc“ - Výhoda - Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné))
   (2016/C 038/21)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouchagiar a P. J. Loewenthal, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Helénska republika (v zastúpení: K. Boskovits a P. Mylonopoulos, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2015.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. októbra 2004 vo veci T-61/02, Commerzbank AG proti Komisii Európskych spoločenstiev (Hospodárska súťaž — Článok 81 ES — Dohoda o určení cien a spôsobov účtovania služieb pri výmene valút — Nemecko — Rozsudok pre zmeškanie)

text:
               18.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/14

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   zo 14. októbra 2004
   vo veci T-61/02, Commerzbank AG proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Hospodárska súťaž - Článok 81 ES - Dohoda o určení cien a spôsobov účtovania služieb pri výmene valút - Nemecko - Rozsudok pre zmeškanie)
   (2004/C 314/37)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci T-61/02, Commerzbank AG, so sídlom vo Frankfurte nad Mohanom (Nemecko), v zastúpení: H. Satzky, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, proti Komisii Európskych spoločenstiev, predmetom ktorej je návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2003/25/ES z 11. decembra 2001 vo veci konania začatého podľa článku 81 ES [Vec COMP/E-1/37.919 (ex 37.391) – Bankové poplatky za prepočet mien eurozóny – Nemecko] (Ú. v. ES 2003, L 15, s. 1), Súd prvého stupňa (piata komora), v zložení: predseda P. Lindh, sudcovia R. García-Valdecasas a J. D. Cooke, tajomník: H. Jung, vyhlásil dňa 14. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Rozhodnutie Komisie 2003/25/ES z 11. decembra 2001 vo veci konania začatého podľa článku 81 ES [Vec COMP/E-1/37.919 (ex 37.391) – Bankové poplatky za prepočet mien eurozóny – Nemecko] sa zrušuje v rozsahu, v akom sa vzťahuje na žalobcu.

               2.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 109 zo 4.5.2002


title: Vec C-4/13: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 6. novembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Agentur für Arbeit Krefeld – Familienkasse/Susanne Fassbender-Firman (Sociálne zabezpečenie — Nariadenie (EHS) č. 1408/71 — Rodinné dávky — Pravidlá v prípade súbehu nároku na rodinné dávky)

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/3

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 6. novembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Agentur für Arbeit Krefeld – Familienkasse/Susanne Fassbender-Firman
   (Vec C-4/13) (1)

   ((Sociálne zabezpečenie - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 - Rodinné dávky - Pravidlá v prípade súbehu nároku na rodinné dávky))
   (2015/C 007/03)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Agentur für Arbeit Krefeld – Familienkasse

      Žalovaná: Susanne Fassbender-Firman

      Výrok rozsudku

   Článok 76 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1606/98 z 29. júna 1998, sa má vykladať v tom zmysle, že oprávňuje členský štát zamestnania, aby vo svojej právnej úprave stanovil, že príslušný orgán pozastaví nárok na rodinné dávky v prípade nepodania žiadosti o rodinné dávky v členskom štáte bydliska. Za týchto okolností, ak členský štát zamestnania upraví takéto pozastavenie nároku na rodinné dávky vo svojej vnútroštátnej právnej úprave, príslušný orgán je povinný uplatniť toto pozastavenie na základe tohto článku 76 ods. 2, pokiaľ sú splnené podmienky jeho uplatnenia stanovené touto právnou úpravou, pričom v tomto ohľade nemá voľnú úvahu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 101, 6.4.2013.


title: Vec T-523/11: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  15. decembra 2011 — Maxima Grupė/ÚHVT — Bodegas Maximo (MAXIMA PREMIUM)

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/33

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 15. decembra 2011 — Maxima Grupė/ÚHVT — Bodegas Maximo (MAXIMA PREMIUM)
   (Vec T-523/11) (1)

   2012/C 49/60
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda Všeobecného súdu nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 355, 3.12.2011.


title: Vec C-60/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen (Švédsko) 3. februára 2016 – Mohammad Khir Amayry/Migrationsverket

text:
               29.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 111/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen (Švédsko) 3. februára 2016 – Mohammad Khir Amayry/Migrationsverket
   (Vec C-60/16)
   (2016/C 111/19)
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Kammarrätten i Stockholm – Migrationsöverdomstolen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Mohammad Khir Amayry

      Žalovaná: Migrationsverket

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Pokiaľ žiadateľ o azyl nie je zaistený v čase, keď zodpovedný členský štát súhlasí s jeho prevzatím, ale je zaistený neskôr – na základe toho, že až vtedy sa usúdi, že existuje značné riziko úteku dotknutej osoby – môže sa šesťtýždňová lehota podľa článku 28 ods. 3 nariadenia č. 604/2013 v takej situácii počítať odo dňa zaistenia osoby alebo začína plynúť iným dňom, a ak áno, akým?

               2.

               Bráni článok 28 nariadenia v situácii, keď žiadateľ o azyl nie je zaistený v čase, keď zodpovedný členský štát súhlasí s jeho prevzatím, uplatneniu vnútroštátnej právnej úpravy, podľa ktorej v Švédsku cudzinec nemôže byť pred výkonom [odovzdania] zaistený po dobu viac ako dvoch mesiacov, pokiaľ neexistujú závažné dôvody na to, aby bol zaistený dlhšie, a pokiaľ také závažné dôvody existujú, cudzinec môže byť zaistený najviac tri mesiace alebo najviac dvanásť mesiacov, ak je pravdepodobné, že výkon rozhodnutia potrvá dlhšie z dôvodu nedostatočnej spolupráce cudzinca, alebo ak sa čaká na získanie potrebných podkladov?

               3.

               Ak sa konanie o výkone rozhodnutia začne odznova, keď pominie odkladný účinok odvolania alebo preskúmania (porovnaj článok 27 ods. 3), začína plynúť nová šesťtýždňová lehota na uskutočnenie odovzdania, alebo sa musí započítať napríklad počet dní, počas ktorých už osoba bola zaistená po tom, čo zodpovedný členský štát súhlasil s jej prevzatím alebo prijatím späť?

               4.

               Je relevantná skutočnosť, že žiadateľ o azyl, ktorý podal odvolanie proti rozhodnutiu o odovzdaní, sám nepožiadal o odklad výkonu rozhodnutia o odovzdaní, kým sa nerozhodlo o odvolaní (porovnaj článok 27 ods. 3 písm. c) a článok 27 ods. 4)?


title: Vec C-615/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 9. marca 2017 – Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) Bhd/Európska komisia (Odvolanie — Kartely — Svetový trh s elektrónkami pre obrazovky televízorov a počítačov — Dohody a zosúladené postupy v oblasti cien, rozdelenia trhov a zákazníkov a obmedzenia výroby — Pokuty — Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 — Bod 13 — Určenie hodnoty predaja, s ktorým porušenie súvisí)

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/10

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 9. marca 2017 – Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) Bhd/Európska komisia
   (Vec C-615/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Kartely - Svetový trh s elektrónkami pre obrazovky televízorov a počítačov - Dohody a zosúladené postupy v oblasti cien, rozdelenia trhov a zákazníkov a obmedzenia výroby - Pokuty - Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 - Bod 13 - Určenie hodnoty predaja, s ktorým porušenie súvisí))
   (2017/C 144/13)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Samsung SDI Co. Ltd, Samsung SDI (Malaysia) Bhd (v zastúpení: M. Struys, A. Fall, L. Eskenazi a C. Erol, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: A. Biolan, G. Meessen a H. van Vliet, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Samsung SDI Co. Ltd a Samsung SDI (Malaysia) Bhd sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 27, 25.1.2016.


title: Vec C-271/08: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  15. júla 2010 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernice 92/50/EHS a 2004/18/ES — Verejné zákazky na poskytnutie služieb — Podnikové dôchodkové zabezpečenie zamestnancov komunálnej verejnej služby — Priame uzatváranie zmlúv s poisťovacími inštitúciami uvedenými v kolektívnej zmluve uzavretej medzi sociálnymi partnermi bez vyhlásenia zadávacieho konania na úrovni Únie)

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 15. júla 2010 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-271/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernice 92/50/EHS a 2004/18/ES - Verejné zákazky na poskytnutie služieb - Podnikové dôchodkové zabezpečenie zamestnancov komunálnej verejnej služby - Priame uzatváranie zmlúv s poisťovacími inštitúciami uvedenými v kolektívnej zmluve uzavretej medzi sociálnymi partnermi bez vyhlásenia zadávacieho konania na úrovni Únie)
   2010/C 246/02
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Wilms a D. Kukovec, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma a N. Graf Vitzthum, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: B. Weis Fogh a C. Pilgaard Zinglersen, splnomocnení zástupcovia), Švédske kráľovstvo (v zastúpení: A. Falk a A. Engman, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 8 v spojení s hlavami III až VI smernice Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb (Ú. v. ES L 209, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 322) a článku 20 v spojení s článkami 23 až 55 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132) — Prax komunálnych správnych orgánov a obecných podnikov spočívajúca v priamom uzatváraní zmlúv skupinového dôchodkového poistenia bez vyhlásenia zadávacieho konania

      Výrok rozsudku

               1.

               Spolková republika Nemecko si z dôvodu, že komunálne správne orgány a obecné podniky zamestnávajúce v roku 2004 viac ako 4 505 zamestnancov, v roku 2005 viac ako 3 133 zamestnancov, ako aj v rokoch 2006 a 2007 viac ako 2 402 zamestnancov uzatvárali zmluvy na poskytnutie služieb podnikového dôchodkového zabezpečenia s inštitúciami alebo podnikmi uvedenými v § 6 kolektívnej zmluvy, týkajúcej sa prevedenia časti odmeny na starobné dôchodkové sporenie pre zamestnancov komunálnej verejnej služby (Tarifvertrag zur Entgeltungwandlung für Arbeitnehmer im Kommunalen öffentlichen Dienst), priamo bez vyhlásenia zadávacieho konania na úrovni Európskej únie, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývali až do 31. januára 2006 z článku 8 v spojení s hlavami III až VI smernice Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb, a od 1. februára 2006 z článku 20 v spojení s článkami 23 až 55 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európska komisia, Spolková republika Nemecko, Dánske kráľovstvo a Švédske kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 30.8.2008.


title: Vec C-18/07: Uznesenie predsedu tretej komory Súdneho dvora z  28. januára 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kammarrätten i Jönköping – Švédsko) – Mattias Jalkhed/Jordbruksverket

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/30

         Uznesenie predsedu tretej komory Súdneho dvora z 28. januára 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kammarrätten i Jönköping – Švédsko) – Mattias Jalkhed/Jordbruksverket
   (Vec C-18/07) (1)

   (2008/C 171/50)

      Jazyk konania: švédčina

   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 56, 10.3.2007.


title: Vec C-577/08: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  29. júla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof te Antwerpen — Belgicko) — Rijksdienst voor Pensioenen/Elisabeth Brouwer (Rovnosť zaobchádzania s mužmi a so ženami v oblasti sociálneho zabezpečenia — Smernica 79/7/EHS — Cezhraniční pracovníci — Výpočet dôchodku)

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/3

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 29. júla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof te Antwerpen — Belgicko) — Rijksdienst voor Pensioenen/Elisabeth Brouwer
   (Vec C-577/08) (1)

   (Rovnosť zaobchádzania s mužmi a so ženami v oblasti sociálneho zabezpečenia - Smernica 79/7/EHS - Cezhraniční pracovníci - Výpočet dôchodku)
   2010/C 246/04
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Arbeidshof te Antwerpen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Rijksdienst voor Pensioenen

      Odporkyňa: Elisabeth Brouwer

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Arbeidshof te Antwerpen — Výklad článku 4 ods. 1 smernice Rady 79/7/EHS z 19. decembra 1978 o postupnom vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach súvisiacich so sociálnym zabezpečením (Ú. v. ES L 6, s. 24; Mim. vyd. 05/001, s. 215) — Vnútroštátna právna úprava, ktorá na účely výpočtu starobného dôchodku cezhraničných pracovníkov stanovuje nižšie paušálne a fiktívne denné mzdy pre ženy ako pre mužov

      Výrok rozsudku

   Článok 4 ods. 1 smernice Rady 79/7/EHS z 19. decembra 1978 o postupnom vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach súvisiacich so sociálnym zabezpečením bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej sa výpočet starobného dôchodku cezhraničných pracovníčok za obdobie od roku 1984 do roku 1994 zakladal na fiktívnych a/alebo paušálnych denných mzdách, ktoré boli, pokiaľ ide o rovnakú prácu alebo prácu rovnakej hodnoty, nižšie ako fiktívne a/alebo paušálne denné mzdy stanovené pre cezhraničných pracovníkov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009.


title: Vec C-681/13: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 16. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Diageo Brands BV/Simiramida-04 EOOD (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Uznávanie a výkon rozsudkov — Dôvody zamietnutia — Porušenie verejného poriadku členského štátu, v ktorom sa žiada o uznanie — Rozhodnutie súdu iného členského štátu, ktoré je v rozpore s právom Únie v oblasti ochranných známok — Smernica 2004/48/ES — Dodržiavanie práv duševného vlastníctva — Trovy konania)

text:
               21.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/6

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 16. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Diageo Brands BV/Simiramida-04 EOOD
   (Vec C-681/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Uznávanie a výkon rozsudkov - Dôvody zamietnutia - Porušenie verejného poriadku členského štátu, v ktorom sa žiada o uznanie - Rozhodnutie súdu iného členského štátu, ktoré je v rozpore s právom Únie v oblasti ochranných známok - Smernica 2004/48/ES - Dodržiavanie práv duševného vlastníctva - Trovy konania))
   (2015/C 311/07)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Diageo Brands BV

      Žalovaný: Simiramida-04 EOOD

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 34 bod 1 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že skutočnosť, že rozhodnutie vydané v členskom štáte je v rozpore s právom Únie, neodôvodňuje, aby toto rozhodnutie nebolo uznané v inom členskom štáte z dôvodu, že porušuje verejný poriadok tohto posledného uvedeného štátu, pretože uvedené nesprávne právne posúdenie nepredstavuje zjavné porušenie právnej normy považovanej za podstatnú v právnom poriadku Únie, a teda v právnom poriadku členského štátu, v ktorom sa žiada o uznanie, alebo práva uznaného ako základné v týchto právnych poriadkoch. O takú situáciu nejde v prípade nesprávneho posúdenia, ktoré má vplyv na uplatnenie ustanovenia, akým je článok 5 ods. 3 smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok, zmenenej a doplnenej Dohodou o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992.
               Ak súd skúma prípadnú existenciu zjavného porušenia verejného poriadku štátu, v ktorom sa žiada o uznanie, súd tohto štátu musí zohľadniť skutočnosť, že s výnimkou osobitných okolností, ktoré by sťažovali alebo znemožnili uplatnenie opravných prostriedkov v členskom štáte pôvodu, osoby podliehajúce súdnej právomoci musia v tomto členskom štáte použiť všetky dostupné prostriedky nápravy s cieľom včas predísť takémuto porušeniu.

               2.

               Článok 14 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje na trovy konania vzniknuté účastníkom konania v rámci žaloby o náhradu škody podanej v členskom štáte na účely náhrady škody spôsobenej zhabaním vykonaným v inom členskom štáte, ktorého predmetom bolo predísť porušeniu práva duševného vlastníctva, ak vzniká v rámci tejto žaloby o náhradu škody otázka uznania rozhodnutia vydaného v tomto druhom členskom štáte, ktoré konštatuje nedôvodnosť tohto zhabania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 8.3.2014.


title: Vec T-140/17: Žaloba podaná 6. marca 2017 – Kampete/Rada

text:
               24.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/31

         Žaloba podaná 6. marca 2017 – Kampete/Rada
   (Vec T-140/17)
   (2017/C 129/46)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Ilunga Kampete (Kinshasa, Demokratická republika Kongo) (v zastúpení: O. Okito, avocat)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               rozhodol o zrušení nariadenia (EÚ) 2016/2230, ktorým sa vykonáva rozhodnutie Rady (SZBP) 2016/2231 z 12. decembra 2016, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike, a mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/788/SZBP v rozsahu, v akom sa týka pána Ilungu Kampeteho,

               —

               nariadil, že Rada znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania žalobcu ako aj všetkých vedľajších účastníkov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody, ktoré sú v podstate zhodné alebo podobné so žalobnými dôvodmi uvedenými v rámci veci T-139/17, Kibelisa/Rada.