title: Vec F-5/10: Žaloba podaná 19. januára 2010 — Clarke/ÚHVT

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/54

         Žaloba podaná 19. januára 2010 — Clarke/ÚHVT
   (Vec F-5/10)
   2010/C 63/96
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nicole Clarke (Alicante, Španielsko) (v zastúpení: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Predmet a opis sporu

   Na jednej strane zrušenie klauzuly v zmluve žalobkyne, ktorá stanovuje automatické ukončenie pracovného pomeru pre prípad, že by žalobkyňa v externom výberovom konaní uskutočnenom pre ÚHVT nebola vybraná, na druhej strane vyhlásenie, že výberové konania OHIM/AD/01/07, OHIM/AD/02/07, OHMI/AST/01/07 a OHIM/AST/02/02 nemajú žiadne účinky na zmluvu žalobkyne. Okrem toho návrh na náhradu škody

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť list ÚHVT z 12. marca 2009 a v ňom obsiahnuté rozhodnutia ÚHVT, podľa ktorých pracovný pomer žalobkyne skončí po uplynutí 8-mesačnej výpovednej doby, ktorá začína plynúť 16. marca 2009 na základe konštatovania, že pracovný pomer žalobkyne s ÚHVT naďalej trvá bez toho, aby jej bola daná výpoveď. V rozsahu, v akom to Súd považuje za potrebné, žalobkyňa ďalej navrhuje, aby Súd zrušil listy ÚHVT z 3. augusta 2009 (prerušenie lehoty) a z 9. októbra 2009 (zamietnutie sťažnosti), ktoré žalobkyňa kvalifikuje ako nesamostatné.

               —

               zrušiť klauzulu o ukončení v článku 5 pracovnej zmluvy žalobkyne s ÚHVT alebo ju vyhlásiť za neplatnú, subsidiárne,
               vyhlásiť, že sa ukončenie pracovného pomeru žalobkyne ani v budúcnosti nemôže opierať o klauzulu o ukončení v jej pracovnej zmluve,
               subsidiárne konštatovať, že výberové konania uvedené v liste ÚHVT z 12. marca 2009 neboli v žiadnom prípade spôsobilé vyvolať negatívne účinky z klauzuly o ukončení.

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu škody žalobkyni v primeranej, Súdom určenej výške za morálne a nehmotné škody spôsobené žalobkyni vyhláseniami, ktoré sú uvedené v bode 1 návrhov.

               —

               pre prípad, že by skutočná činnosť žalobkyne v dobe rozhodnutia Súdu alebo zaplatenia dlžných odmien žalobkyni od ÚHVT bola napriek ďalšej existencii pracovného pomeru z dôvodu protiprávneho konania už ukončená:
               zaviazať ÚHVT na náhradu materiálnej škody žalobkyni v plnej výške — určením povinnosti ÚHVT, aby žalobkyňu naďalej zamestnával za doterajších podmienok a začlenil ju späť do služby — najmä prostredníctvom zaplatenia všetkých prípadne dlžných odmien a všetkých ostatných výdavkov žalobkyne spôsobených protiprávnym konaním ÚHVT (znížených o poberanú podporu v nezamestnanosti).
               Subsidiárne pre prípad, že z právnych alebo skutočných dôvodov v danej situácií nedôjde k opätovnému začleneniu žalobkyne do služby alebo ďalšiemu zamestnaniu za doterajších podmienok, zaviazať ÚHVT na náhradu nehmotnej škody, ktorá vznikla žalobkyni protiprávnym ukončením jej činnosti vo výške rozdielu medzi jej životným príjmom, ktorý možno skutočne očakávať, a životným príjmom, ktorý by žalobkyňa dosiahla, pokiaľ by zmluva naďalej plynula, zohľadnením penzijných dávok a iných nárokov.

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.


title: Vec T-9/10: Žaloba podaná 8. januára 2010 — Evropaïki Dynamiki/Komisia

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/34

         Žaloba podaná 8. januára 2010 — Evropaïki Dynamiki/Komisia
   (Vec T-9/10)
   2010/C 80/57
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis a M. Dermitzakis, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Úradu pre vydávanie úradných publikácií Európskych spoločenstiev (OPOCE) o zamietnutí ponuky žalobcu predloženej v rámci verejného obstarávania VO 10224 na „Poskytovanie elektronického uverejňovania dokumentov“ (1) Časť 2, ktoré bolo žalobcovi oznámené listom z 29. októbra 2009 a všetky ďalšie súvisiace rozhodnutia OPOCE vrátane rozhodnutia o uzavretí zmlúv s úspešnými uchádzačmi,

               —

               zrušiť rozhodnutie OPOCE o uzavretí zmlúv so Siveco/Intrasoft a s Engineering/Intrasofitn v rámci vyššie uvedeného verejného obstarávania Časť 3, ktoré bolo žalobcovi oznámené listom z 29. októbra 2009, v prípade, že sa jedna spoločnosť priamo alebo nepriamo podieľa na oboch rámcových zmluvách,

               —

               zaviazať žalovanú, aby žalobcovi zaplatila náhradu škody na úrovni hodnoty dotknutého verejného obstarávania vo výške 260 760 EUR,

               —

               zaviazať žalovanú, aby žalobcovi nahradila trovy konania a iné výdavky vynaložené v súvislosti s touto žalobou, a to aj v prípade zamietnutia tejto žaloby.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   V tejto veci žalobca navrhuje zrušenie rozhodnutia žalovanej o zamietnutí jeho ponuky predloženej v rámci verejného obstarávania na služby elektronického uverejňovania (VO 10224) (Časť 2) a o uzavretí zmluvy s úspešným uchádzačom (Časť 2 a 3). Žalobca ďalej požaduje náhradu údajnej škody utrpenej v súvislosti s týmto verejným obstarávaním.
   Na podporu svojich návrhov uvádza dva žalobné dôvody.
   Po prvé žalobca tvrdí, že žalovaná sa dopustila viacerých zjavne nesprávnych posúdení a že odmietla poskytnúť dostatočné odôvodnenie alebo vysvetlenie žalobcovi, čím porušila rozpočtové pravidlá (2) a vykonávacie predpisy k nim, ako aj smernicu 2004/18/ES (3) a článok 253 ES.
   Po druhé žalobca tvrdí, že žalovaná sa dopustila viacerých zjavne nesprávnych posúdení a neuviedla odôvodnenie v súvislosti so žalobcovou ponukou, keďže negatívne hodnotenia uvedené hodnotiacou komisiou boli nejasné, nepodložené, nesprávne a nedôvodné.

      (1)  Ú. v. EÚ 2009/S 109-156511.

      (2)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 248, s. 1).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132).


title: Vec C-374/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Bundesgerichtshof z  21. júla 2005 , ktorý súvisí s konaním: Gintec International Import-Export GmbH proti Verband Sozialer Wettbewerb e.V.

text:
               10.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Bundesgerichtshof z 21. júla 2005, ktorý súvisí s konaním: Gintec International Import-Export GmbH proti Verband Sozialer Wettbewerb e.V.
   (Vec C-374/05)
   (2005/C 315/21)
   Jazyk konania: nemčina
   Bundesgerichtshof podal uznesením z 21. júla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Gintec International Import-Export GmbH proti Verband Sozialer Wettbewerb e.V. a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 12. októbra 2005.
   Bundesgerichtshof žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Stanovujú ustanovenia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník Spoločenstva o humánnych liekoch (1) v znení smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/27/ES z 31. marca 2004, ktorá ju mení a dopĺňa (2), ohľadne vyjadrení tretích osôb – neodborníkov a reklamy s losovaním, nielen minimálnu, ale konečnú maximálnu úroveň zákazov reklamy pre verejnosť na lieky?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:

                           a)

                           Ide o neprimeraný alebo klamlivý odkaz na „tvrdenie vyliečenia“ v zmysle článku 90 písm. j) smernice 2001/83/ES, keď osoba, ktorá robí reklamu, reprodukuje výsledok prieskumu vyjadrení tretích osôb – neodborníkov ako paušálne pozitívne celkové hodnotenie ponúkaného lieku bez priradenia tohto hodnotenia k určitým terapeutickým indikáciám?

                           b)

                           Vyplýva z absencie výslovného zákazu reklamy s losovaním v smernici 2001/83/ES skutočnosť, že táto je v zásade dovolená, alebo obsahuje článok 87 ods. 3 smernice 2001/83/ES všeobecnú skutkovú podstatu, ktorá môže odôvodniť zákaz internetovej reklamy s mesačným losovaním ceny malej hodnoty?

               3.

               Má sa na položené otázky obdobne odpovedať pokiaľ ide o smernicu Rady 92/28/EHS z 31. marca 1992 o reklame liekov na humánne použitie (3)?

      (1)  Ú. v. ES L 311, s. 67.

      (2)  Ú. v. EÚ L 136, s. 34.

      (3)  Ú. v. ES L 113, s. 13.


title: Vec T-300/05: Žaloba podaná 21. júla 2005 – Cyperská republika/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               29.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/19

         Žaloba podaná 21. júla 2005 – Cyperská republika/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec T-300/05)
   (2005/C 271/38)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cyperská republika [v zastúpení: Petros Kliridis]

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť nariadenie č. 651/2001 (1),

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnuté nariadenie mení a dopĺňa nariadenie č. 60/2004 (2) ustanovujúce prechodné opatrenia v sektore cukru z dôvodu pristúpenia nových členských krajín. Žalobkyňa zrušenie tohto nariadenia odôvodňuje po prvé tým, že Komisia nebola oprávnená na jeho prijatie. Konkrétne žalobkyňa tvrdí, že podľa článku 41 aktu o pristúpení z roku 2003 je Komisia oprávnená prijať prechodné opatrenia, ak sú takéto prechodné opatrenia nevyhnutné na zmiernenie prechodu z režimu pred pristúpením nových členských štátov do režimu po uplatnení spoločnej poľnohospodárskej politiky. Žalobkyňa však tvrdí, že Komisia nepreukázala, že prijaté opatrenia boli nevyhnutné, a preto nebola oprávnená na ich prijatie. Žalobkyňa taktiež tvrdí, že článok 41 aktu o pristúpení jasne stanovuje, že oprávnené je prijatie len takých opatrení, ktoré sú v prospech členských štátov. Podľa žalobkyne však opatrenia prijaté novým nariadením nie sú v prospech členských štátov, ale naopak, záťažou pre ne.
   V rovnakej súvislosti žalobkyňa tvrdí, že uvedené odôvodnenia sú nedostatočné, pretože neobjasňujú v dostatočnej miere z akých dôvodov bolo napadnuté nariadenie prijaté. Žalobkyňa ďalej uvádza porušenie zásady proporcionality vzhľadom k tomu, že podľa jej názoru Komisia nepreukázala, že bolo potrebné prijatie akéhokoľvek opatrenia, zatiaľ čo mohla v každom prípade prijať iné opatrenia na zabránenie vytvorenia nadbytočného množstva cukru v nových členských štátoch bez toho, aby prijala opatrenia uvedené v napadnutom nariadení.
   Navyše, žalobkyňa uvádza, že napadnuté nariadenie porušuje zásadu zákazu retroaktivity právnych ustanovení, pretože ukladá povinnosti vzťahujúce sa na množstvá, ktoré boli už nahromadené pred jeho vstupom do platnosti.
   Nakoniec, žalobkyňa tvrdí, že Komisia porušila zásadu rovnakého zaobchádzania a zákazu diskriminácie, pretože podľa názoru žalobkyne napadnuté nariadenie stanovuje rozdielne zaobchádzanie s podnikmi nových členských štátov a s podnikmi starých členských štátov vo vzťahu k následkom pri podobnej, ak nie pri rovnakej situácii.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 651/2005 z 28. apríla 2005 ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 60/2004 ustanovujúce prechodné opatrenia v sektore cukru z dôvodu pristúpenia Českej republiky, Estónska, Cypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Poľska, Slovinska a Slovenska do Európskej únie (Ú. v. EÚ L 108, 29.4.2005, s. 3)

      (2)  Ú. v. EÚ L 9, 15.1.2004, s. 8.


title: Vec C-395/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 19. augusta 2014 – Vodafone GmbH/Spolková republika Nemecko

text:
               20.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 19. augusta 2014 – Vodafone GmbH/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-395/14)
   2014/C 372/15
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Vodafone GmbH

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 7 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) (1) vykladať v tom zmysle, že národný regulačný orgán, ktorý uložil prevádzkovateľovi s významným vplyvom na trhu povinnosť poskytovať služby ukončovania volaní v mobilných sieťach a pri rešpektovaní postupu stanoveného v uvedenej smernici podrobil poplatky, ktoré sa za to požadujú, povinnosti povolenia, je povinný pred každým povolením konkrétne navrhnutých poplatkov opätovne uskutočniť postup podľa článku 7 ods. 3 smernice 2002/21/ES?

      (1)  Ú. v. ES L 108, s. 33; Mim. vyd. 13/029.


title: Vec C-165/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 3. apríla 2017 – Morgan Stanley & Co International plc/Ministre de l’Économie et des Finances

text:
               3.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 3. apríla 2017 – Morgan Stanley & Co International plc/Ministre de l’Économie et des Finances
   (Vec C-165/17)
   (2017/C 213/26)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľka: Morgan Stanley & Co International plc

      Odporca: Ministre de l'Économie et des Finances

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ak sú výdavky, ktoré vznikli pobočke so sídlom v prvom členskom štáte, spojené výlučne s uskutočnením transakcií jej ústredia v druhom členskom štáte, majú sa ustanovenia článku 17 ods. 2, 3 a 5 a článku 19 ods. 1 šiestej smernice 77/388/EHS (1), prevzaté v článkoch 168 a 169 a článkoch 173 až 175 smernice 2006/112/ES (2), vykladať v tom zmysle, že vyžadujú, aby členský štát pobočky uplatnil na tieto výdavky odpočítateľnú pomernú časť pobočky určenú na základe transakcií, ktoré uskutočnila v štáte, v ktorom je registrovaná, ako aj pravidlá uplatniteľné v tomto štáte, alebo odpočítateľnú pomernú časť ústredia alebo tiež špecifickú odpočítateľnú pomernú časť kombinujúcu pravidlá uplatniteľné v členských štátoch, v ktorých sú registrované pobočka a ústredie, a to najmä s prihliadnutím na prípadnú existenciu režimu voľby zdaňovania transakcií daňou z pridanej hodnoty?

               2.

               Aké pravidlá sa majú uplatniť v osobitnom prípade, keď sú výdavky, ktoré vznikli pobočke, spojené s uskutočnením jej transakcií v členskom štáte, v ktorom je registrovaná a súčasne s uskutočnením transakcií ústredia, najmä z hľadiska pojmu „všeobecné náklady“ a „odpočítateľná pomerná časť“?

      (1)  Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977, o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (77/388/EHS) (Ú. v. ES L 145, 1977, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).

      (2)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec F-51/13: Žaloba podaná 25. mája 2013 — ZZ a i./EIF

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/26

         Žaloba podaná 25. mája 2013 — ZZ a i./EIF
   (Vec F-51/13)
   (2013/C 226/35)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a i. (v zastúpení: L. Levi, advokát)

      Žalovaný: Európsky investičný fond

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutí uvedených na výplatných listinách za február 2013, ktoré stanovujú ročné zvýšenie platov iba vo výške 1,8 % za rok 2013, a zrušenie následných výplatných listín. Ďalej následný návrh na uloženie povinnosti inštitúcii zaplatiť údajne utrpenú majetkovú a nemajetkovú ujmu

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie uvedené na výplatných listinách žalobcov za február 2013, ktoré stanovuje ročné zvýšenie platov iba vo výške 1,8 % za rok 2013, a v dôsledku toho zrušiť aj podobné rozhodnutia v následných výplatných listinách,

               —

               zaviazať žalovaného zaplatiť ako náhradu majetkovej ujmy (i) zostávajúcu časť platu zodpovedajúcu uplatneniu ročného zvýšenia za rok 2013, t. j. o 1,8 %, za obdobie od 1. januára 2013 do 31. decembra 2013; (ii) zostávajúcu časť platu zodpovedajúcu dôsledkom uplatnenia ročného zvýšenia o 1,8 % za rok 2013 na sumu platov vyplácaných od januára 2014; (iii) úroky z omeškania na zostávajúce časti platov až do okamihu úplného zaplatenia dlžných súm, pričom uplatnená sadzba úrokov z omeškania sa má vypočítať na základe sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou pre hlavné operácie refinancovania platnej počas príslušného obdobia, zvýšenej o tri percentuálne body, a (iv) náhradu škody spôsobenú stratou kúpnej sily,

               —

               zaviazať žalovaného zaplatiť každému žalobcovi 1 000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.


title: Vec C-535/09 P: Odvolanie podané 18. decembra 2009 : Estónska republika proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) z  2. októbra 2009 vo veci T-324/05, Estónsko/Komisia

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/28

         Odvolanie podané 18. decembra 2009: Estónska republika proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) z 2. októbra 2009 vo veci T-324/05, Estónsko/Komisia
   (Vec C-535/09 P)
   2010/C 63/46
   Jazyk konania: estónčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Estónska republika (v zastúpení: L. Uibo)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Lotyšská republika

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok v celom rozsahu,

               —

               vyhovieť žalobným návrhom podaným na prvom stupni.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Estónska republika zastáva názor, že rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (ďalej len „Súd“) sa má zrušiť z týchto dôvodov:

               1.

               Súd skreslil dôkazy a nesprávne uplatnil zásadu kolegiality stanovenú v článku 219 ES.

               2.

               Súd nesprávne vyložil akt o pristúpení a nariadenie č. 60/2004 (1).

                           a)

                           Súd nesprávne vyložil článok 6 nariadenia č. 60/2004 tým, že zastával pozíciu, že pod pojem „zásoby“ spadajú v zmysle tohto ustanovenia aj zásoby domácností.

                                       —

                                       Súd definoval cieľ nariadenia č. 60/2004 a prílohy IV kapitoly 4 č. 2 aktu o pristúpení príliš reštriktívne ako zabránenie „každému“ narušeniu.

                                       —

                                       Súd nesprávne vyložil článok 7 ods. 1 a článok 6 nariadenia č. 60/2004 tým, že členským štátom uložil povinnosť odstrániť nadmerné zásoby cukru, pre ktorú neexistuje právny základ.

                           b)

                           Súd nesprávne vyložil článok 6 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 60/2004 tým, že neprípustne obmedzil jeho rozsah pôsobnosti a vyňal z neho okolnosti, za ktorých boli vytvorené estónske zásoby cukru.

                                       —

                                       Súd nesprávne posúdil a skreslil dôkazy, keď posudzoval estónske tvrdenie, že vytvorenie domácich zásob hrá v konzumácií a kultúre Estóncov dôležitú úlohu.

                                       —

                                       Súd nesprávne posúdil oprávnené estónske očakávania, ktoré vznikli v súvislosti s prísľubmi, ktoré dala Komisia v rámci rokovaní o pristúpení.

                                       —

                                       Súd nesprávne posúdil príspevok EÚ k vytvoreniu zásob.

               3.

               Súd neprávom zaujal stanovisko, že Komisia neporušila povinnosť odôvodnenia.

               4.

               Súd neprávom zaujal stanovisko, že Komisia neporušila zásadu legitímnej dôvery.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 60/2004 zo 14. januára 2004, ktorým sa ustanovujú prechodné opatrenia v sektore cukru z dôvodu pristúpenia Českej republiky, Estónska, Cypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Poľska, Slovinska a Slovenska (Ú. v. EÚ L 9, s. 8; Mim. vyd. 03/042, s. 125).


title: Vec C-449/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d'instance d'Orléans (Francúzsko) 12. augusta 2013 — CA Consumer Finance/Ingrid Bakkaus a i.

text:
               26.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d'instance d'Orléans (Francúzsko) 12. augusta 2013 — CA Consumer Finance/Ingrid Bakkaus a i.
   (Vec C-449/13)
   2013/C 313/20
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal d'instance d'Orléans

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: CA Consumer Finance

      Žalovaní: Ingrid Bakkaus, Charline Bonato, rodená Savary, Florian Bonato

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere (1) vykladať v tom zmysle, že prináleží veriteľovi, aby preukázal, že si správne a úplne splnil povinnosti pri uzatváraní a plnení zmluvy o úvere, ktoré mu vyplývajú z vnútroštátnych predpisov, ktorými sa preberá táto smernica?

               2.

               Bráni smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere tomu, aby správne a úplné splnenie povinností veriteľa bolo možné preukázať len prostredníctvom štandardného ustanovenia uvedeného v zmluve o úvere, podľa ktorého spotrebiteľ potvrdzuje splnenie povinností veriteľa, ktoré nie je potvrdené listinami, ktoré veriteľ vyhotovil a odovzdal dlžníkovi?

               3.

               Má sa článok 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby sa overenie úverovej bonity spotrebiteľa uskutočnilo len na základe informácií uvedených spotrebiteľom bez toho, aby tieto informácie boli skutočne overené inými údajmi?

               4.

               Má sa článok 5 ods. 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere vykladať v tom zmysle, že veriteľ mohol poskytnúť spotrebiteľovi primerané vysvetlenie len vtedy, ak predtým overil jeho finančnú situáciu a jeho potreby?

                           —

                           Má sa článok 5 ods. 6 smernice 2008/48/ES vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby primerané vysvetlenie poskytnuté spotrebiteľovi vyplývalo len zo zmluvných informácií uvedených v zmluve o úvere, bez vyhotovenia osobitného dokumentu?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS (Ú. v. EÚ L 133, s. 66).


title: Vec C-42/09: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  2. decembra 2009 — Európska komisia/Talianska republika

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/28

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 2. decembra 2009 — Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-42/09) (1)

   2010/C 51/48

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 21.3.2009.


title: Vec T-401/11 P: Rozsudok Všeobecného súdu z  10. júla 2014 – Missir Mamachi di Lusignano/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Mimozmluvná zodpovednosť — Osobná ujma blízkych osôb zosnulého úradníka — Ujma, ktorú utrpel úradník pred svojou smrťou — Právomoci Všeobecného súdu a Súdu pre verejnú službu — Pravidlo zhody medzi žiadosťou o náhradu škody a sťažnosťou proti rozhodnutiu o zamietnutí tejto žiadosti“ )

text:
               1.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. júla 2014 – Missir Mamachi di Lusignano/Komisia
   (Vec T-401/11 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Mimozmluvná zodpovednosť - Osobná ujma blízkych osôb zosnulého úradníka - Ujma, ktorú utrpel úradník pred svojou smrťou - Právomoci Všeobecného súdu a Súdu pre verejnú službu - Pravidlo zhody medzi žiadosťou o náhradu škody a sťažnosťou proti rozhodnutiu o zamietnutí tejto žiadosti“))
   2014/C 292/36
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Livio Missir Mamachi di Lusignano, konajúci vo vlastnom mene a súčasne ako zákonný zástupca dedičov Alessandra Missira Mamachiho di Lusignana, svojho syna a bývalého úradníka Európskej komisie (Kerkhove Avelgem, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne F. Di Gianni, R. Antonini, G. Coppo a A. Scalini, neskôr F. Di Gianni, G. Coppo a A. Scalini, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: D. Martin, B. Eggers a L. Pignataro-Nolin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 12. mája 2011, Missir Mamachi di Lusignano/Komisia (F-50/09, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), a smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 12. mája 2011, Missir Mamachi di Lusignano/Komisia (F-50/09), sa zrušuje.

               2.

               Vec F-50/09 sa predkladá Všeobecnému súdu, aby o nej rozhodol ako prvostupňový súd na základe článkov 268 ZFEÚ a 340 ZFEÚ.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011.


title: Vec F-11/11: Žaloba podaná 9. februára 2011 — Bouillez a i./Rada

text:
               7.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/30

         Žaloba podaná 9. februára 2011 — Bouillez a i./Rada
   (Vec F-11/11)
   2011/C 139/56
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Vincent Bouillez (Overijse, Belgicko) a i. (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu, ktorým bolo rozhodnuté nepovýšiť žalobcov do vyššej platovej triedy v rámci povyšovania za rok 2010

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie Rady z 3. novembra 2010, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcov,

               —

               ak to bude potrebné, zrušiť rozhodnutia, ktorými bolo rozhodnuté nepovýšiť žalobcov do vyššej platovej triedy v rámci povyšovania za rok 2010,

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.


title: Vec C-38/10: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 6. septembra 2012 — Európska komisia/Portugalská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Článok 49 ZFEÚ — Daňová právna úprava — Premiestnenie daňového domicilu — Premiestnenie aktív — Okamžitá daň pri odchode)

text:
               17.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/2

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 6. septembra 2012 — Európska komisia/Portugalská republika
   (Vec C-38/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 49 ZFEÚ - Daňová právna úprava - Premiestnenie daňového domicilu - Premiestnenie aktív - Okamžitá daň pri odchode)
   2012/C 355/02
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal, G. Braga da Cruz a P. Guerra e Andrade, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes a J. Menezes Leitão, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: C. Vang, splnomocnený zástupca), Spolková republika Nemecko (v zastúpení: C. Blaschke a K. Petersen, splnomocnení zástupcovia), Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. Muñoz Pérez a A. Rubio González, splnomocnení zástupcovia), Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a N. Rouam, splnomocnení zástupcovia), Holandské kráľovstvo (v zastúpení: C. Wissels a M. de Ree, splnomocnené zástupkyne), Fínska republika (v zastúpení: J. Heliskoski, splnomocnený zástupca), Švédske kráľovstvo (v zastúpení: A. Falk a S. Johannesson, splnomocnené zástupkyne), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: S. Hathaway a A. Robinson, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 49 ZFEÚ a článku 31 EHP — Daňové ustanovenia, podľa ktorých podniky, ktoré premiestňujú svoje daňové sídlo mimo územia Portugalska, alebo ktoré premiestňujú svoje aktíva do iného štátu, musia okamžite zaplatiť daň z odchodu

      Výrok rozsudku

               1.

               Portugalská republika si tým, že prijala a zachovala v platnosti články 76 A a 76 B portugalského zákona o dani z príjmu právnických osôb (Código do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Colectivas), podľa ktorých sa v prípade premiestnenia registrovaného sídla a miesta skutočného vedenia portugalskej spoločnosti do iného členského štátu alebo úplného či čiastočného premiestnenia aktív portugalskej stálej prevádzkarne spoločnosti, ktorá nie je usadená v Portugalsku, z Portugalska do iného členského štátu, okamžite zdaňujú latentné kapitálové zisky týkajúce sa daných aktív, zatiaľ čo latentné kapitálové zisky z transakcií, ktoré majú čisto vnútroštátny charakter, sa okamžite nezdaňujú, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 49 ZFEÚ.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Portugalská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 27.3.2010.


title: Vec C-103/05: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  13. júla 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – Reisch Montage AG/Kiesel Baumaschinen Handels GmbH (Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Článok 6 bod 1 — Pluralita žalovaných — Žaloba podaná v členskom štáte proti osobe v konkurze s bydliskom v tomto štáte a ďalšiemu žalovanému s bydliskom v inom členskom štáte — Neprípustnosť žaloby proti osobe v konkurze — Právomoc súdu, na ktorý bola podaná žaloba vo vzťahu k ďalšiemu žalovanému)

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/12

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 13. júla 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – Reisch Montage AG/Kiesel Baumaschinen Handels GmbH
   (Vec C-103/05) (1)

   (Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Článok 6 bod 1 - Pluralita žalovaných - Žaloba podaná v členskom štáte proti osobe v konkurze s bydliskom v tomto štáte a ďalšiemu žalovanému s bydliskom v inom členskom štáte - Neprípustnosť žaloby proti osobe v konkurze - Právomoc súdu, na ktorý bola podaná žaloba vo vzťahu k ďalšiemu žalovanému)
   (2006/C 224/21)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Oberster Gerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Reisch Montage AG

      Žalovaný: Kiesel Baumaschinen Handels GmbH
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Oberster Gerichtshof – Výklad článku 6 bodu 1 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, 2001, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42) – Pluralita žalovaných – Žaloba podaná v zmluvnom štáte proti osobe s bydliskom v tomto štáte a ďalšiemu žalovanému s bydliskom v inom zmluvnom štáte – Neprípustnosť žaloby proti tejto osobe v konkurze – Právomoc súdu, na ktorý bola podaná žaloba, proti ďalšiemu žalovanému
   Výrok rozsudku
   Článok 6 bod 1 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v takom zmysle, že v situácii, ako je vo veci samej, sa na toto ustanovenie možno odvolať v žalobe podanej v členskom štáte proti žalovanému s bydliskom v tomto štáte a ďalšiemu žalovanému s bydliskom v inom členskom štáte, aj keď je táto žaloba už v čase jej podania považovaná podľa vnútroštátnej právnej úpravy vo vzťahu k prvému žalovanému za neprípustnú.

      (1)  Ú. v. EÚ C 132, 28.5.2005.


title: Vec T-136/13: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. januára 2014 — Hanwha SolarOne a i./Parlament a i.

text:
               8.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/28

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. januára 2014 — Hanwha SolarOne a i./Parlament a i.
      (Vec T-136/13) (1)

      (2014/C 71/52)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 123, 27.4.2013.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  19. januára 2006  vo veci C-547/03 P: Asian Institute of Technology (AIT) proti Komisii Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Program Asia-Invest — Výzva na predkladanie ponúk — Zmluva — Článok 111 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa — Zjavná neprípustnosť — Nedostatok právneho záujmu na konaní — Článok 64 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa — Opatrenia na zabezpečenie priebehu konania — Výzva na predloženie dokumentov — Výzva účastníkom konania, aby sa v písomnej forme vyjadrili k niektorým aspektom konania)

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 19. januára 2006
   vo veci C-547/03 P: Asian Institute of Technology (AIT) proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Odvolanie - Program Asia-Invest - Výzva na predkladanie ponúk - Zmluva - Článok 111 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa - Zjavná neprípustnosť - Nedostatok právneho záujmu na konaní - Článok 64 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa - Opatrenia na zabezpečenie priebehu konania - Výzva na predloženie dokumentov - Výzva účastníkom konania, aby sa v písomnej forme vyjadrili k niektorým aspektom konania)
   (2006/C 74/02)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-547/03 P, ktorej predmetom je odvolanie podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora, podané 22. decembra 2003, Asian Institute of Technology (AIT), so sídlom v Pathumthani (Thajsko), (v zastúpení: H. Teissier du Cros, advokát), ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P.-J. Kuijper a B. Schöfer, splnomocnení zástupcovia), Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia J. Makarczyk, R. Silva de Lapuerta, P. Kūris a G. Arestis (spravodajca), generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: K. Sztranc, referentka, vyhlásil 19. januára 2006 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Asian Institute of Technology (AIT) je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 47, 21.2.2004.


title: Vec T-139/10: Žaloba podaná 26. marca 2010 — Milux/ÚHVT (REFLUXCONTROL)

text:
               5.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/39

         Žaloba podaná 26. marca 2010 — Milux/ÚHVT (REFLUXCONTROL)
   (Vec T-139/10)
   2010/C 148/65
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Milux Holding SA (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: J. Bojs, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 13. januára 2010 vo veci R 1134/2009-4, a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „REFLUXCONTROL“ pre tovary a služby patriace do triedy 9, 10 a 44.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie nariadenia Rady č. 207/2009, pretože odvolací senát nesprávne uplatnil zásadu zákazu diskriminácie na skutkové okolnosti tejto veci; subsidiárne porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009, pretože odvolací senát prijal nesprávny záver, že prihlasovaná ochranná známka nemá dostatočnú vnútornú rozlišovaciu spôsobilosť.


title: Vec F-51/08 RENV: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  13. decembra 2011 — Stols/Rada (Verejná služba — Úradníci — Vrátenie veci súdu po zrušení rozhodnutia — Povýšenie — Povyšovanie za rok 2007 — Porovnávacie hodnotenie zásluh — Zjavne nesprávne posúdenie — Absencia — Dôvody rozhodnutia — Nadbytočný dôvod — Neúčinný dôvod)

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/43

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 13. decembra 2011 — Stols/Rada
   (Vec F-51/08 RENV) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Vrátenie veci súdu po zrušení rozhodnutia - Povýšenie - Povyšovanie za rok 2007 - Porovnávacie hodnotenie zásluh - Zjavne nesprávne posúdenie - Absencia - Dôvody rozhodnutia - Nadbytočný dôvod - Neúčinný dôvod)
   2012/C 32/84
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Willem Stols (Halsteren, Holandsko) (v zastúpení: S. Rodrigues, A. Blot a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu o nezaradení žalobcu do zoznamu osôb povyšovaných do platovej triedy AST 11 na základe povyšovania za rok 2007

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba, ktorú podal P. Stols, sa zamieta.

               2.

               P. Stols znáša vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vznikli Rade Európskej únie vo veci F-51/08.

               3.

               P. Stols a Rada Európskej únie znášajú každý vlastné trovy konania, ktoré vznikli vo veci T-175/09 P a v tomto konaní.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 19.7.2008, s. 34.


               17.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 50/5

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdneho dvora EZVO predložená súdom Oslo tingrett 12. októbra 2010 vo veci Philip Morris Norway AS a Staten/Helse- og omsorgsdepartementet
   (Vec E-16/10)
   2011/C 50/05
   Listom z 12. októbra 2010, ktorý bol doručený na podateľňu Súdneho dvora EZVO 19. októbra 2010, požiadal súd Oslo tingrett (okresný súd v Osle) Súdny dvor EZVO o poradné stanovisko vo veci Philip Morris Norway AS v Staten v/Helse- og omsorgsdepartementet k týmto otázkam:

               1.

               Má článok 11 Dohody o EHP rozumieť tak, že znamená, že všeobecný zákaz viditeľného vystavovaia tabakových výrobkov predstavuje opatrenie s rovnakým účinkom ako množstvové obmedzenie voľného pohybu tovaru?

               2.

               Za predpokladu, že ide o obmedzenie, ktoré kritériá by boli rozhodujúce na to, aby sa určilo, či by bol zákaz vystavovania – založený na cieli zníženia spotreby tabaku širokou verejnosťou a najmä mladými ľuďmi – vhodný a nevyhnutný so zreteľom na verejné zdravie?


title: Vec C-438/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bacău (Rumunsko) 13. septembra 2010 — Lilia Druțu/Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bacău (Rumunsko) 13. septembra 2010 — Lilia Druțu/Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău
   (Vec C-438/10)
   ()
   2010/C 328/23
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Bacău

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Lilia Druțu

      Žalovaní: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău

      Prejudiciálne otázky

               1.

               … Bráni článok 110 ods. 1 ZFEÚ (pôvodne článok 90 ES) uloženiu takej vnútroštátnej dane, ktorá je podmienkou prvého zápisu motorových vozidiel, ktoré už boli zapísané do evidencie v členskom štáte Európskej únie, do evidencie v Rumunsku, zatiaľ čo motorové vozidlá, ktoré už sú zapísané do evidencie v Rumunsku, môžu byť predmetom prevodu bez tejto dane?

               2.

               Keďže článok 110 ods. 2 ZFEÚ má za cieľ odstrániť prvky, ktorými sa ochraňuje vnútroštátny trh a ktoré porušujú zásady hospodárskej súťaže upravujúce trh Spoločenstva, predstavuje zavedenie niektorých oslobodení od povinnosti platenia dane zo znečistenia, ktoré sa vzťahujú aj na motorové vozidlá domácej výroby, opatrenie slúžiace na ochranu vnútroštátneho sektoru výroby motorových vozidiel?


title: Vec T-49/05: Žaloba podaná dňa 31. januára 2005: Reckitt Benckiser N.V. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/27

         Žaloba podaná dňa 31. januára 2005: Reckitt Benckiser N.V. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-49/05)
   (2005/C 106/59)
   Jazyk konania: angličtina
   Reckitt Benckiser N.V., so sídlom v Hoofddorp (Holandsko), v zastúpení: G.S.P. Vos, advokát, podal dňa 31. januára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie vydané 11. novembra 2004 druhým odvolacím senátom Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory),

               —

               povolil zápis ochrannej známky Spoločenstva 2 792 554,

               —

               zaviazal Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovaná ochranná známka:

               Trojrozmerná ochranná známka zhodná s obrysmi výrobku v tvare obdĺžnikovej tablety pozostávajúcej z vonkajšej modrej vrstvy s červenými bodkami, v ktorých sú zapustené žiariace perleťové guľky, a z vnútornej bielej vrstvy so zelenými bodkami pre výrobky tried 1 (zmäkčovadlá vody atď.) a 3 (pracie prípravky atď.)

               Rozhodnutie prieskumového pracovníka:

               Zamietnutie prihlášky

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zamietnutie odvolania

               Žalobné dôvody:

               Nesprávne uplatnenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1)

               Nesprávne uplatnenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20.12.1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1).


title: Vec T-84/06: Žaloba podaná  13. marca 2006  – Onderlinge Waarborgmaatschappij Azivo Algemeen Ziekenfonds De Volharding/Komisia

text:
               6.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/27

         Žaloba podaná 13. marca 2006 – Onderlinge Waarborgmaatschappij Azivo Algemeen Ziekenfonds De Volharding/Komisia
   (Vec T-84/06)
   (2006/C 108/48)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Onderlinge Waarborgmaatschappij Azivo Algemeen Ziekenfonds De Volharding U.A. (L'Aia, Holandsko) (v zastúpení: G. van der Wal a T. Boesman, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 3. mája 2005, vo veciach N 541/2004 a N 542/2004,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa je zdravotná poisťovňa so 150 000 poistencami. Žalobkyňa už počas dlhšej doby dosahuje záporné výsledky v porovnaní s inými zdravotnými poisťovňami z dôvodu, že jej poistenci sú vo všeobecnosti najväčšími spotrebiteľmi zdravotných služieb vzhľadom na zdravotné poistenie poskytované v Holandsku. Podľa žalobkyne sú tieto záporné výsledky spôsobené chybným vyrovnávacím systémom.
   Svojou žalobou žalobkyňa napáda rozhodnutie Komisie (1), ktorým v zmysle článkov 87 ES a 88 ES povolila opatrenia oznámenej pomoci Holandska v rámci nového systému zdravotného poistenia. Tieto opatrenia štátnej pomoci sa týkajú zachovania finančných rezerv týchto zdravotných poisťovní a vyrovnávacieho systému rizík (2).
   Podľa žalobkyne Komisia nesprávne posúdila fungovanie vyrovnávacieho systému rizík a nevykonala dostatočnú analýzu. Žalobkyňa tvrdí, že rozhodnutie je z týchto dôvodov v rozpore s článkom 86 ods. 2 ES, odôvodnenie je nezrozumiteľné alebo aspoň neadekvátne.
   Žalobkyňa sa okrem iného domnieva, že Komisia sa dopustila pochybenia, keď na základe článku 86 ods. 2 ES povolila vyrovnávací systém rizík. Z dôvodu chybného vyrovnávacieho systému rizík bude týmto poisťovniam pridelená náhrada v skutočnosti oveľa vyššia ako bude potrebné na úhradu nákladov za záväzky služieb vo verejnom záujme, pričom z rovnakého dôvodu sa rôznym iným poisťovniam neposkytnú dostatočné náhrady.
   Žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na zložitosť tejto oznámenej pomoci, mala Komisia vykonať formálne vyšetrovanie podľa článku 88 ods. 2 ES. V skutočnosti počas predbežnej fázy vyšetrovania podľa článku 88 ods. 3 ES bolo pre Komisiu značne problematické určiť súlad pomoci so spoločným trhom, keďže nedisponovala potrebnými informáciami.
   Na záver žalobkyňa uvádza, že prijatím napadnutého rozhodnutia Komisia pochybila, keď nezohľadnila tú skutočnosť, že nový systém holandskej zdravotnej pomoci je nezlučiteľný so smernicou o neživotnom poistení (3) a s článkami 43 ES a 49 ES. Odvoláva sa na osobitné ustanovenia nového systému zdravotnej pomoci týkajúce sa zákazu rozdielov v príjmoch a na povinnosť prijať vyrovnávací systém rizík. Žalobkyňa okrem iného zdôrazňuje, že Komisia sa dopustila pochybenia a porušila článok 253 ES, keď neodôvodnila, prečo sa domnieva, že oznámená pomoc nie je v rozpore s treťou smernicou o neživotnom poistení, s článkami 43 ES a 49 ES v spojení s článkami 87 ES a 86 ods. 2 ES.

      (1)  Ú. v. EÚ C 324, s. 30.

      (2)  Pomoc N 541/2004 a N 542/2004.

      (3)  Smernica Rady 92/49/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa priameho poistenia s výnimkou životného poistenia a o zmene a doplnení smerníc 73/239/EHS a 88/357/EHS (tretia smernica o neživotnom poistení) (Ú. v. ES L 228, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 346).


title: Vec C-235/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 25. apríla 2016 – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)/Consejo de Gobierno del Principado de Asturias

text:
               18.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 25. apríla 2016 – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)/Consejo de Gobierno del Principado de Asturias
   (Vec C-235/16)
   (2016/C 260/29)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso-Administrativo, Sección Segunda

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Consejo de Gobierno del Principado de Asturias

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 49 a 54 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bránia existencii regionálnej dane, ktorá sa vyberá z využívania veľkých obchodných prevádzok, ktorých úžitková plocha na vystavovanie a predaj verejnosti je minimálne 4 000 m2, z dôvodu ich vplyvu na územie, životné prostredie a oblasť mestského obchodu v tomto regióne, ale ktorá sa uplatňuje bez ohľadu na to, či sa tieto obchodné prevádzky nachádzajú mimo konsolidovanej urbanistickej oblasti alebo v rámci nej, a väčšinou sa týka podnikov z iných členských štátov, s prihliadnutím na to, že: i) sa nedotýka obchodníkov, ktorí vlastnia viaceré samostatné alebo spoločné obchodné prevádzky s úžitkovou plochou na vystavovanie a predaj verejnosti menšou ako 4 000 m2 bez ohľadu na to, aký je súčet úžitkovej plochy na vystavovanie a predaj verejnosti všetkých ich prevádzok, a ii) neuplatňuje sa na samostatné veľké obchodné prevádzky, ktorých úžitková plocha na vystavovanie a predaj verejnosti neprevyšuje 10 000 m2, ak sa v nich vykonávajú jedine a výlučne činnosti týkajúce sa záhradníctva, predaja vozidiel, stavebných materiálov, strojov a priemyselných súčiastok?

               2.

               Má sa článok 107 ods. 1 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že neuplatnenie astúrskej IGEC na samostatné alebo spoločné obchodné prevádzky s úžitkovou plochou na vystavovanie a predaj verejnosti menšou ako 4 000 m2 a na samostatné veľké obchodné prevádzky, ktorých úžitková plocha na vystavovanie a predaj verejnosti neprevyšuje 10 000 m2, ak sa v nich vykonávajú jedine a výlučne činnosti týkajúce sa záhradníctva, predaja vozidiel, stavebných materiálov, strojov a priemyselných súčiastok, predstavuje zakázanú štátnu pomoc podľa tohto ustanovenia?


title: Vec T-63/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  3. októbra 2012 — Jurašinović/Rada [ „Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Žiadosť o prístup k niektorým dokumentom sprostredkovaným s Medzinárodným trestným tribunálom pre bývalú Juhosláviu v rámci určitého konania — Zamietnutie prístupu — Riziko narušenia ochrany medzinárodných vzťahov — Riziko narušenia ochrany súdnych konaní a právnych stanovísk“ ]

text:
               17.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. októbra 2012 — Jurašinović/Rada
   (Vec T-63/10) (1)

   (Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Žiadosť o prístup k niektorým dokumentom sprostredkovaným s Medzinárodným trestným tribunálom pre bývalú Juhosláviu v rámci určitého konania - Zamietnutie prístupu - Riziko narušenia ochrany medzinárodných vzťahov - Riziko narušenia ochrany súdnych konaní a právnych stanovísk)
   2012/C 355/49
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Ivan Jurašinović (Angers, Francúzsko) (v zastúpení: N. Amara-Lebret, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne C. Fekete a K. Zieleśkiewicz, neskôr C. Fekete a J. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Predovšetkým návrh na zrušenie rozhodnutia Rady zo 7. decembra 2009, ktorým bol žalobcovi odmietnutý prístup k rozhodnutiam týkajúcich sa poskytnutia dokumentov Medzinárodnému trestnému tribunálu pre bývalú Juhosláviu, o ktorých zaslanie požiadal v rámci konania s A. Gotovinom a ku všetkým dokumentom, ktoré si v tejto súvislosti medzi sebou vymenili inštitúcie Európskej únie a uvedený súdny orgán, vrátane prípadných príloh, najmä pôvodných žiadostí o poskytnutie dokumentov, ktoré predložil uvedený súdny orgán, ako aj advokáti A. Gotovinu

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Rady Európskej únie zo 7. decembra 2009, ktorým bol žalobcovi odmietnutý prístup k rozhodnutiam týkajúcich sa poskytnutia dokumentov Medzinárodnému trestnému tribunálu pre bývalú Juhosláviu a ktoré požiadal v rámci konania s A. Gotovinom a ku všetkým dokumentom, ktoré si v tejto súvislosti medzi sebou vymenili inštitúcie Európskej únie a uvedený súdny orgán, vrátane prípadných príloh, najmä pôvodných žiadostí o poskytnutie dokumentov, ktoré predložil uvedený súdny orgán, ako aj advokáti A. Gotovina, sa zrušuje v rozsahu, v akom zamieta prístup ku korešpondencii medzi Radou a uvedeným súdnym orgánom, ako aj k iným dokumentom, než sú správy, ktoré vypracovali pozorovateľské misie Európskeho spoločenstva, priložených k tejto korešpondencii.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010.


title: Vec T-223/10: Žaloba podaná 20. mája 2010 — Regione Puglia/Komisia

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/56

         Žaloba podaná 20. mája 2010 — Regione Puglia/Komisia
   (Vec T-223/10)
   2010/C 179/95
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Regione Puglia (Bari, Taliansko) (v zastúpení: F. Brunelli, A. Aloia, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť oznámenie o dlhu č. 3241001630 z 26. februára 2010 vydanom Európskou komisiou,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania vrátane paušálnej náhrady všeobecných trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba je namierená proti oznámeniu o dlhu z 26. februára 2010 vydanom žalovanou v rozhodnutí K(2009) 10350 z 22. decembra 2009 týkajúcom sa čiastočného zrušenia príspevku Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) určeného pre operačný program POR Puglia Obiettivo 1 2000 — 2006. Toto rozhodnutie bolo napadnuté Regione Puglia a Talianskom, a to vo veci T-84/10 (1), resp. T-117/10 (2).
   Na podporu svojich návrhov žalobca uvádza:

               —

               nezákonnosť rozhodnutia K(2009) 10350 z 22. decembra 2009 na základe žalobných dôvodov a hlavných tvrdení, ktoré už boli spomenuté vo veci T-84/10,

               —

               porušenie článku 7 ods. 2 nariadenia Komisie (ES) č. 448/2001 z 2. marca 2001, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá pre vykonávanie nariadenia Rady (ES) č. 1260/1999, pokiaľ ide o postup vykonávania úprav financovania pomoci poskytovanej zo štrukturálnych fondov (3), teda článku, ktorý stanovuje zvýšenie o 1,5 % v porovnaní s úrokovou sadzbou, ktorú používa Európska centrálna banka pre svoje hlavné operácie refinancovania v rozsahu, v akom napadnuté oznámenie o dlhu stanovuje, že sa má použiť úroková sadzba uverejnená v Úradnom vestníku EÚ 1. apríla 2010 zvýšená o 3,5 %.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, s. 58.

      (2)  Zatiaľ neuverejnený v Zbierke.

      (3)  Ú. v. ES L 64, s. 13; Mim. vyd. 14/001, s. 155.


title: Vec C-437/15 P: Odvolanie podané 10. augusta 2015 Úradom pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 4. júna 2015 vo veci T-222/14, Deluxe Laboratories/ÚHVT (Deluxe)

text:
               19.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/9

         Odvolanie podané 10. augusta 2015 Úradom pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 4. júna 2015 vo veci T-222/14, Deluxe Laboratories/ÚHVT (Deluxe)
   (Vec C-437/15 P)
   (2015/C 346/11)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: S. Palmero Cabezas, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania: Deluxe Laboratories, Inc.

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               zaviazať žalobkyňu na náhradu trov konania pred Všeobecným súdom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   ÚHVT sa domnieva, že napadnutý rozsudok musí byť zrušený z dôvodu, že Všeobecný súd porušil ustanovenie prvej vety článku 75 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva (1) v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. b) a ods. 2 tohto nariadenia z dôvodov podrobnejšie uvedených nižšie, ktoré možno zhrnúť takto:

               1.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keďže vylúčil možnosť všeobecného odôvodnenia v súvislosti s rôznymi výrobkami a službami, keď vnímanie označenia s ohľadom na každý z nich je jednotné a teda odôvodnenie týkajúce sa každého z nich sa zdá byť nemenné.

               2.

               Uloženie povinnosti, aby ÚHVT opakoval systematicky rovnaké odôvodnenie pre každý z výrobkov alebo služieb alebo rovnaké kategórie výrobkov alebo služieb by znamenalo zmeniť povinnosť odôvodnenia na čisto formálnu povinnosť.

               3.

               Odvolací senát výslovne určil dôvody, pre ktoré by bolo označenie vzťahu k akémukoľvek z dotknutých výrobkov alebo služieb vnímané iba ako údaj o vysokej kvalite tohto výrobku alebo služby.

               4.

               Postačuje, ak výrobky a služby majú spoločnú charakteristiku, aby bolo možné použiť jedno odôvodnenie v súvislosti so všetkými, ak označenie nemá v dôsledku tejto charakteristiky rozlišovaciu spôsobilosť. V prejednávanej veci je touto spoločnou charakteristikou to, že každý z dotknutých výrobkov alebo služieb bez výnimky môže mať vyššiu alebo nižšiu kvalitu, takže údaj o vysokej kvalite by bol vnímaný v súvislosti s každým z nich ako čisto predajný argument.

               5.

               Všeobecný súd pochybil tým, že nesprávne vyložil pojem „dostatočne homogénna“ kategória výrobkov alebo služieb, ktorý zaviedla judikatúra, v dôsledku čoho bezdôvodne obmedzil kritériá posúdenia tohto pojmu. V prejednávanej veci spoločná charakteristika konštatovaná odvolacím senátom umožňuje usúdiť, že dotknuté výrobky a služby tvoria dostatočne homogénnu kategóriu, ktorá umožňuje všeobecné odôvodnenie.

               6.

               Napadnutý rozsudok nie je v súlade s existujúcou judikatúrou, konkrétne s uznesením z 11. decembra 2014, C-253/14 P, FTI Touristik GmbH/ÚHVT (BigXtra), EU:C:2014:2445.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec T-189/13: Žaloba podaná 3. apríla 2013 — PP Nature-Balance Lizenz/Komisia

text:
               8.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/20

         Žaloba podaná 3. apríla 2013 — PP Nature-Balance Lizenz/Komisia
   (Vec T-189/13)
   2013/C 164/36
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: PP Nature-Balance Lizenz GmbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: M. Ambrosius, Rechsanwalt)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Európskej komisie K(2013) 369 final z 21. januára 2013 o povolení účinnej látky „tolperison“ ako humánneho lieku podľa článku 31 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES,
               subsidiárne zrušil vykonávacie nariadenie Európskej komisie K(2013) 369 final z 21. januára 2013 v rozsahu, v akom členským štátom ukladá povinnosť vyškrtnúť liečebnú indikáciu „bolestivé svalové kŕče, najmä v dôsledku ochorení chrbtice a paraxiálnych kĺbov“ z povolení pre tolperison vo forme pre perorálnu liečbu a upraviť povolenia príslušným spôsobom,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 116 smernice 2001/83/ES (1)

                           —

                           V tejto súvislosti sa okrem iného uplatňuje, že základom napadnutého rozhodnutia je nesprávne posúdenie kritéria neexistujúcej terapeutickej účinnosti. Žalobkyňa okrem toho tvrdí, že pri posúdení vzťahu medzi úžitkom a rizikom pri tolperisone v perorálnej forme boli použité nesprávne kritériá.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 10a a prílohy I smernice 2001/83/ES

                           —

                           Žalobkyňa uvádza, že napadnuté rozhodnutie nezohľadňuje pri posúdení účinnosti, bezpečnosti, ako aj vzťahu medzi úžitkom a rizikom kritériá obsiahnuté v článku 10a, ako aj v prílohe I smernice 2001/83/ES. Podľa názoru žalobkyne sa aj v tejto súvislosti napadnuté rozhodnutie zakladá na použití nesprávnych kritérií pri posudzovaní.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality, ako aj článku 22a ods. 1 písm. b) smernice 2001/83/ES

                           —

                           Žalobkyňa v rámci tretieho žalobného dôvodu uvádza, že namiesto zmeny dotknutých povolení s okamžitým účinkom sa malo ako miernejší prostriedok nariadiť vypracovať štúdiu účinnosti v zmysle článku 22a ods. 1 písm. b) smernice 2001/83/ES. Žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa s touto možnosťou dostatočne nezaoberala a že túto možnosť odmietol vedecký výbor pre humánne lieky EMA z dôvodov, ktoré nie sú právne únosné.

      (1)  Smernica 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník Spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69).


title: Vec C-275/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  26. októbra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Sigmaringen – Nemecko) – Alois Kibler jun./Spolková krajina Bádensko – Württembursko (Mlieko a mliečne výrobky — Článok 5c nariadenia (EHS) č. 804/68 — Dodatočný poplatok v sektore mlieka a mliečnych výrobkov — Nariadenia (EHS) č. 857/84, 590/85 a 1546/88 — Prevod referenčného množstva po vrátení časti hospodárstva — Prenajímateľ, ktorý nie je výrobcom mlieka alebo mliečnych výrobkov — Dobrovoľne vypovedaná poľnohospodárska nájomná zmluva)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/15

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. októbra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Sigmaringen – Nemecko) – Alois Kibler jun./Spolková krajina Bádensko – Württembursko
   (Vec C-275/05) (1)

   (Mlieko a mliečne výrobky - Článok 5c nariadenia (EHS) č. 804/68 - Dodatočný poplatok v sektore mlieka a mliečnych výrobkov - Nariadenia (EHS) č. 857/84, 590/85 a 1546/88 - Prevod referenčného množstva po vrátení časti hospodárstva - Prenajímateľ, ktorý nie je výrobcom mlieka alebo mliečnych výrobkov - Dobrovoľne vypovedaná poľnohospodárska nájomná zmluva)
   (2006/C 326/30)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Verwaltungsgericht Sigmaringen
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Alois Kibler jun.

      Žalovaná: Spolková krajina Bádensko – Württembursko
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Verwaltungsgericht Sigmaringen – Výklad článku 7 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 857/84 z 31. marca 1984 o stanovení všeobecných pravidiel uplatňovania poplatku podľa článku 5c nariadenia (EHS) č. 804/68 v sektore mlieka a mliečnych výrobkov [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 90, s. 13), zmeneného a doplneného nariadením Rady (EHS) č. 590/85 z 26. februára 1985 (Ú. v. ES L 68, s. 1), ako aj článku 7 pododsekov 2, 3 a 4 nariadenia Komisie (EHS) č. 1546/88 z 3. júna 1988 o spôsoboch uplatňovania ďalších poplatkov uvedených v článku 5c nariadenia (EHS) č. 804/68 [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 139, s. 12) – Prevzatie časti mliekarenského podniku prenajatého vlastníkom, ktorý sám nie je výrobcom mlieka – Prevod referenčného množstva, ktoré sa k nemu viaže
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 7 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 857/84 z 31. marca 1984, ktorým sa prijímajú všeobecne platné pravidlá uplatňovania poplatku uvedeného v článku 5c nariadenia (EHS) č. 804/68 v sektore mlieka a mliečnych výrobkov, zmeneného a doplneného nariadením Rady (EHS) č. 590/85 z 26. februára 1985, a článok 7 ods. 1 pododseky 2, 3 a 4 nariadenia Komisie (EHS) č. 1546/88 z 3. júna 1988 o spôsobe uplatňovania dodatočného poplatku uvedeného v článku 5c nariadenia (EHS) č. 804/68 sa majú vykladať v tom zmysle, že v prípade vrátenia prenajatej časti hospodárstva neprejde na ňu pripadajúce referenčné množstvo na prenajímateľa, ak tento nie je výrobcom mlieka, nezamýšľa sa takejto výrobe venovať a nemá v úmysle prenajať dotknutý podnik výrobcovi mlieka.

               2.

               Článok 7 ods. 1 nariadenia č. 857/84, zmeneného a doplneného nariadením č. 590/85, a článok 7 ods. 1 pododsek 4 nariadenia č. 1546/88 odporujú tomu, aby referenčné množstvo zostalo v rukách nájomcu pri ukončení nájomnej zmluvy, ak bola táto zmluva vypovedaná dobrovoľne.

      (1)  Ú. v. EÚ C 229, 17.9.2005.


title: Vec T-112/06: Žaloba podaná  7. apríla 2006  – Inter-IKEA/ÚHVT

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/46

         Žaloba podaná 7. apríla 2006 – Inter-IKEA/ÚHVT
   (Vec T-112/06)
   (2006/C 131/86)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Inter-IKEA Systems BV (Delft, Holandsko) (v zastúpení: Jonas Gulliksson a Jens Olsson, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Walter Waibel
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie, a

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov tohto konania, ako aj konania o vyhlásenie neplatnosti na ÚHVT.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka „idea“ pre tovary a služby v triedach 16, 20 a 42 (zápis ochrannej známky Spoločenstva číslo 283 952).
   Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: Walter Waibel.
   Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: Inter-IKEA Systems BV.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: viaceré obrazové a slovné ochranné známky Spoločenstva a národné ochranné známky pre tovary a služby v triedach 16, 20 a 42.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: neplatnosť ochrannej známky „idea“.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 52 ods. 1 písm. a) a článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady 40/94.


title: Vec C-212/12: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 7. mája 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Düsseldorf — Nemecko) — Helmut Butz, Christel Bachman-Butz, Frederike Butz/Société Air France SA

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/57

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 7. mája 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Düsseldorf — Nemecko) — Helmut Butz, Christel Bachman-Butz, Frederike Butz/Société Air France SA
   (Vec C-212/12) (1)

   2013/C 225/112
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 287, 22.9.2012.


title: Vec T-502/08: Žaloba podaná 21. novembra 2008 – Volkswagen/ÚHVT – Deutsche BP (SunGasoline)

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/48

         Žaloba podaná 21. novembra 2008 – Volkswagen/ÚHVT – Deutsche BP (SunGasoline)
   (Vec T-502/08)
   (2009/C 44/84)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemecko) (v zastúpení: H.-P. Schrammek, C. Drzymalla a S. Risthaus, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Deutsche BP AG (Gelsenkirchen, Nemecko)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 19. septembra 2008 vo veci odvolania R 513/2007-4 a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „SunGasoline“ pre výrobky a služby zaradené do tried 4, 7, 12, 35, 37 a 39 (prihláška č. 3 418 647).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Deutsche BP AG.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: nemecká slovná ochranná známka „GASOLIN“ pre výrobky zaradené do triedy 4.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie odvolaniu pre určité tovary triedy 4.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 15 ods. 2 písm. b) v spojení s článkom 43 ods. 2 nariadenia č. 40/94 (1), pretože nebolo dostatočne preukázané používanie ochrannej známky, ktorá je základom námietky, zabezpečujúce jej ochranu a porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94, pretože neexistuje pravdepodobnosť zámeny kolidujúcich ochranných známok.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec T-157/14: Žaloba podaná 28. feburára 2014 – JingAo Solar a i./Rada

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/33

         Žaloba podaná 28. feburára 2014 – JingAo Solar a i./Rada
   (Vec T-157/14)
   2014/C 159/45
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: JingAo Solar Co. Ltd (Ningjin, Čína), Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd (Šanghaj, Čína), Yangzhou JA Solar Technology Co. Ltd (Yangzhou, Čína), Hefei JA Solar Technology Co. Ltd (Hefei, Čína), Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd (Šanghaj) a JA Solar GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: A. Willems, S. De Knop a J. Charles, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú,

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1238/2013 z 2. decembra 2013, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky (Ú. v. EÚ L 325, s. 1) v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že inštitúcie stanovením antidumpingových opatrení na fotovoltické moduly na báze kryštalického kremíka a hlavné komponenty odosielané z Čínskej ľudovej republiky, hoci v oznámení o začatí konania sa uvádzali len fotovoltické moduly na báze kryštalického kremíka a hlavné komponenty s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, porušili článok 5 ods. 10 a 11 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 (1).

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že inštitúcie stanovením antidumpingových opatrení na fotovoltické moduly, ktoré neboli predmetom antidumpingového vyšetrovania, porušili články 1 a 17 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že inštitúcie uplatnením metódy, ktorá sa netýka trhovej ekonomiky, na výpočet dumpingového rozpätia výrobkov z krajín s trhovou ekonomikou porušili článok 2 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že inštitúcie tým, že uskutočnili jediné vyšetrovanie pre dva odlišné výrobky (t. j. fotovoltické moduly na báze kryštalického kremíka a články), porušili článok 1 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že inštitúcie tým, že nepreskúmali žiadosti žalobkýň o zaobchádzanie za podmienok v trhovej ekonomike, porušili článok 2 ods. 7 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na tvrdení, inštitúcie tým, že osobitne nevyčíslili ujmu spôsobenú priemyslu Únie dumpingovým dovozom aj ostatnými známymi okolnosťami, a v dôsledku toho stanovili clo vo výške, ktorá presahuje to, čo je nevyhnutné na náhradu ujmy priemyslu Únie spôsobenej dumpingovým dovozom, porušili článok 3 a článok 9 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, s. 51).


title: Vec C-288/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Köln (Nemecko) 3. júla 2006 – Deutsche Post AG/Spolková republika Nemecko, vedľajší účastník konania: Citipost Gesellschaft für Kurier- und Postdienstleistungen mbH Hannover

text:
               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Köln (Nemecko) 3. júla 2006 – Deutsche Post AG/Spolková republika Nemecko, vedľajší účastník konania: Citipost Gesellschaft für Kurier- und Postdienstleistungen mbH Hannover
   (Vec C-288/06)
   (2006/C 261/12)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Verwaltungsgericht Köln
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Deutsche Post AG

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Vedľajší účastník konania: Citipost Gesellschaft für Kurier- und Postdienstleistungen mbH Hannover
   Prejudiciálna otázka
   Má sa článok 47 ods. 2 v spojení s článkom 95 ES a v spojení s článkom 12 piatou zarážkou v spojení s článkom 7 ods. 1 smernice 97/67/ES (1) v znení smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/39/ES vykladať tak, že ak poskytovateľ univerzálnych služieb uplatňuje osobitné sadzby pre obchodných zákazníkov, ktorí odovzdávajú predtriedené poštové zásielky do prepravnej siete na iných miestach prepravného reťazca ako na prístupových miestach, je tento poskytovateľ povinný uplatňovať tieto osobitné sadzby aj voči podnikom, ktoré vyberajú poštu u odosielateľov a odovzdávajú ju do prepravnej siete predtriedenú na rovnakom prístupovom mieste a za rovnakých podmienok ako obchodní zákazníci, bez toho, aby to mohol poskytovateľ univerzálnych služieb odmietnuť s poukazom na to, že je povinný poskytovať všeobecné služby?

      (1)  Ú. v. ES L 176, s. 21; Mim. vyd. 06/004, s. 316.


title: Vec T-299/13: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. marca 2017 – El Corte Inglés/EUIPO – AATC Trading (ALIA)

text:
               6.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/33

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. marca 2017 – El Corte Inglés/EUIPO – AATC Trading (ALIA)
   (Vec T-299/13) (1)

   (2017/C 178/48)
   Jazyk konania: španielčina
   Predsedníčka prvej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 215, 27.7.2013.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo  6. októbra 2005  vo veci C-243/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (DPH — Odpočet dane zaplatenej na vstupe — Vybavenie financované prostredníctvom dotácií)

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/2

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   zo 6. októbra 2005
   vo veci C-243/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (1)

   (DPH - Odpočet dane zaplatenej na vstupe - Vybavenie financované prostredníctvom dotácií)
   (2005/C 296/03)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-243/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnený zástupca: E. Traversa, za právnej pomoci N. Coutrelis, advokát) proti Francúzskej republike (splnomocnení zástupcovia: G. de Bergues a C. Jurgensen-Mercier), ktorú v konaní podporuje Španielske kráľovstvo (splnomocnená zástupkyňa: N. Díaz Abad), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 6. júna 2003, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia J.-P. Puissochet, S. von Bahr (spravodajca), J. Malenovský a U. Lõhmus, generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: R. Grass, vyhlásil 6. októbra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Zavedením osobitného pravidla obmedzujúceho právo na odpočet DPH týkajúcej sa nákupu tovaru určeného na vybavenie, z dôvodu, že tento nákup bol financovaný prostredníctvom dotácií, si Francúzska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z práva Spoločenstva, a najmä z článkov 17 a 19 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia.

               2.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 19.7.2003.


title: Vec C-4/11: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. novembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hessischer Verwaltungsgerichsthof — Nemecko) — Bundesrepublik Deutschland/Kaveh Puid [Azyl — Charta základných práv Európskej únie — Článok 4 — Nariadenie (ES) č. 343/2003 — Článok 3 ods. 1 a 2 — Určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o azyl podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov — Články 6 až 12 — Kritériá určenia zodpovedného členského štátu — Článok 13 — Zostatkové ustanovenie]

text:
               11.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. novembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hessischer Verwaltungsgerichsthof — Nemecko) — Bundesrepublik Deutschland/Kaveh Puid
   (Vec C-4/11) (1)

   (Azyl - Charta základných práv Európskej únie - Článok 4 - Nariadenie (ES) č. 343/2003 - Článok 3 ods. 1 a 2 - Určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o azyl podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov - Články 6 až 12 - Kritériá určenia zodpovedného členského štátu - Článok 13 - Zostatkové ustanovenie)
   2014/C 9/02
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hessischer Verwaltungsgerichsthof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Bundes republik Deutschland

      Žalovaný: Kaveh Puid

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hessischer Verwaltungsgerichtshof — Výklad článku 3 ods. 2 prvej vety nariadenia Rady (ES) č. 343/2003 z 18. februára 2003 ustanovujúceho kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o azyl podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov (Ú. v. EÚ L 50, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 109) — Povinnosť členského štátu prebrať zodpovednosť za posúdenie žiadosti o azyl na základe článku 3 ods. 2 nariadenia (ES) č. 343/2003 v prípade hroziaceho porušenia základných práv žiadateľa a/alebo neuplatnenia minimálnych noriem stanovených smernicami 2003/9/ES a 2005/85/ES členským štátom zodpovedným za posúdenie žiadosti na základe kritérií stanovených uvedeným nariadením

      Výrok rozsudku

   Ak členské štáty nemôžu nevedieť, že systémové zlyhania azylového konania a podmienok prijatia žiadateľov o azyl v členskom štáte pôvodne označenom za zodpovedný v zmysle kritérií stanovených v kapitole III nariadenia Rady (ES) č. 343/2003 z 18. februára 2003 ustanovujúceho kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o azyl podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov predstavujú vážne a preukázané dôvody domnievať sa, že žiadateľ o azyl bude vystavený skutočnému nebezpečenstvu neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania v zmysle článku 4 Charty základných práv Európskej únie, čoho preverenie prislúcha vnútroštátnemu súdu, členský štát pristupujúci k určeniu zodpovedného členského štátu je povinný neodovzdať žiadateľa o azyl do členského štátu pôvodne označeného za zodpovedný a okrem prípadu, že využije možnosť sám preskúmať žiadosť, je povinný pokračovať v skúmaní kritérií uvedenej kapitoly s cieľom overiť, či iný členský štát môže byť označený za zodpovedný v zmysle niektorého z týchto kritérií, alebo, ak to tak nie je, v zmysle článku 13 rovnakého nariadenia.
   Naproti tomu v takejto situácii nemožnosť odovzdať žiadateľa o azyl do členského štátu pôvodne označeného za zodpovedný sama osebe neznamená, že členský štát pristupujúci k určeniu zodpovedného členského štátu je povinný sám preskúmať žiadosť o azyl na základe článku 3 ods. 2 nariadenia č. 343/2003.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 26.3.2011.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  10. novembra 2005  vo veci C-307/03: Talianska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev (EPUZF — Zúčtovanie výkazov — Rozhodnutie 2003/364/ES — Poľnohospodárske plodiny — Kontroly na mieste — Vrátenie pomoci poskytnutej na neuplatniteľné plochy — Falošné prehlásenia)

text:
               14.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/2

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 10. novembra 2005
   vo veci C-307/03: Talianska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (EPUZF - Zúčtovanie výkazov - Rozhodnutie 2003/364/ES - Poľnohospodárske plodiny - Kontroly na mieste - Vrátenie pomoci poskytnutej na neuplatniteľné plochy - Falošné prehlásenia)
   (2006/C 10/02)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci C-307/03, ktorej predmetom je žaloba o neplatnosť podľa článku 230 ES, podaná 18. júla 2003, Talianska republika (splnomocnení zástupcovia: I. M. Braguglia a M. Fiorilli) proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: C. Cattabriga a L. Visaggio), Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann (spravodajca), sudcovia J. N. Cunha Rodrigues, K. Lenaerts, E. Juhász a M. Ilešič, generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: R. Grass, vyhlásil 10. novembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 20.9.2003.


title: Vec C-31/10: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  9. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Minerva Kulturreisen GmbH/Finanzamt Freital (Šiesta smernica o DPH — Článok 26 — Osobitná úprava týkajúca sa cestovných kancelárií a usporiadateľov zájazdov — Pôsobnosť — Predaj vstupeniek do opery bez poskytovania ďalších služieb)

text:
               19.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/15

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 9. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Minerva Kulturreisen GmbH/Finanzamt Freital
   (Vec C-31/10) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 26 - Osobitná úprava týkajúca sa cestovných kancelárií a usporiadateľov zájazdov - Pôsobnosť - Predaj vstupeniek do opery bez poskytovania ďalších služieb)
   2011/C 55/27
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Minerva Kulturreisen GmbH

      Žalovaný: Finanzamt Freital

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesfinanzhof — Výklad článku 26 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Osobitná právna úprava pre cestovné kancelárie — Predaj vstupeniek do opery bez poskytovania ďalších služieb

      Výrok rozsudku

   Článok 26 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa má vykladať v tom zmysle, že sa neuplatní na samostatný predaj vstupeniek do opery prostredníctvom cestovnej kancelárie bez poskytovania cestovných služieb.

      (1)  Ú. v. EÚ C 100, 17.4.2010.


title: Vec T-120/14: Žaloba podaná 18. februára 2014 – PT Ciliandra Perkasa/Rada

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/58

         Žaloba podaná 18. februára 2014 – PT Ciliandra Perkasa/Rada
   (Vec T-120/14)
   2014/C 112/76
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: PT Ciliandra Perkasa (Západná Jakarta, Indonézia) (v zastúpení: F. Graafsma a J. Cornelis, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1194/2013 z 19. novembra 2013, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo uložené na dovoz bionafty s pôvodom v Argentíne a Indonézii (Ú. v. EÚ L 315, s. 2) v rozsahu, v akom ukladá žalobkyni povinnosť zaplatiť antidumpingové clo, a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že Rada a Komisia (ďalej len „inštitúcie“) sa dopustili zjavne nesprávneho posúdenia, keď rozhodli, že predajné ceny surového palmového oleja (ďalej len „CPO“) žalobkyne sú skreslené. Presnejšie inštitúcie nezohľadnili, že žalobkyňa je v plnej miere vertikálne integrovaným výrobcom bionafty, a že teda nijaký údajný účinok systému rozdielnej vývoznej dane na ňu nemá vplyv. Navyše sa inštitúcie dopustili zjavne nesprávneho posúdenia, keď jednak nedospeli k záveru, že žalobkyňa a s ňou spojení dodávatelia CPO predstavujú jeden a ten istý subjekt, a to na všetky praktické, ale i právne účely, a jednak rozhodli, že nákupné ceny CPO od s ňou spojených spoločností neprebiehali za trhové ceny.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že antidumpingová dohoda WTO neumožňuje úpravu cien len z toho dôvodu, že tieto ceny sú nižšie než na iných trhoch, alebo že sú „skreslené“ v dôsledku zásahov vlády. Článok 2 ods. 5 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, s. 51, ďalej len „základné nariadenie“), by sa teda mal považovať za neuplatniteľný, pretože stanovuje takúto možnosť upraviť náklady.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že úprava cien CPO v prejednávanom prípade predstavuje porušenie článku 2 ods. 5 základného nariadenia. Presnejšie žalobkyňa uvádza tieto tvrdenia:

                           —

                           chýba nevyhnutný dôkaz, na ktorého základe bolo rozhodnuté, že ceny CPO na indonézskom trhu sú skreslené, a teda inštitúcie sa dopustili zjavne nesprávneho posúdenia, keď rozhodli, že ceny CPO na indonézskom trhu sú skreslené,

                           —

                           inštitúcie svojím rozhodnutím použiť referenčnú vývoznú cenu na úpravu cien nevykonali úpravu ceny na „rozumnom základe“, ako vyplýva z článku 2 ods. 5 základného nariadenia, a/alebo na základe „zo zdrojov, ktoré nie sú ovplyvnené touto deformáciou“, a

                           —

                           článok 2 ods. 5 základného nariadenia neumožňuje upraviť ceny v situáciách, ak sú ceny jednoducho údajne „nízke“.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že Rada pri stanovení primeraného ziskového rozpätia nesplnila právnu povinnosť stanovenú v článku 2 ods. 6 písm. c) základného nariadenia. Podľa tohto článku sa totiž vyžaduje, že výška primeraného zisku nemôže presiahnuť zisk bežne dosahovaný inými vývozcami alebo výrobcami z predaja výrobkov tej istej všeobecnej kategórie na domácom trhu krajiny pôvodu.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tom, že inštitúcie nezohľadnili informácie a tvrdenia, ktoré predložila žalobkyňa v priebehu vyšetrovania. Týmto svojím konaním porušili nielen povinnosť starostlivosti a riadnej správy vecí verejných tým, že nevykonali podrobné a nestranné preskúmanie všetkých relevantných dôkazov, ktoré im boli predložené, ale porušili aj povinnosť stanovenú v článku 20 ods. 5 základného nariadenia, ako aj povinnosť odôvodnenia stanovenú v článku 253 Zmluvy o ES (článok 296 ZFEÚ).


title: Vec T-170/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  8. mája 2009 — Opus Arte UK/ÚHVT — Arte (OPUS ARTE)

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/50

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 8. mája 2009 — Opus Arte UK/ÚHVT — Arte (OPUS ARTE)
   (Vec T-170/07) (1)

   2009/C 153/95

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 170, 21.7.2007.


title: Vec C-354/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação de Évora (Portugalsko) 13. júla 2015 – Andrew Marcus Henderson/Novo Banco SA

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação de Évora (Portugalsko) 13. júla 2015 – Andrew Marcus Henderson/Novo Banco SA
   (Vec C-354/15)
   (2015/C 302/31)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal da Relação de Évora

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Andrew Marcus Henderson

      Žalovaný: Novo Banco SA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               V prípade, že portugalský súd, ktorý rozhoduje v občianskom súdnom konaní vedenom proti občanovi s bydliskom v inom členskom štáte Európskej únie, nariadil doručenie písomnosti tomuto občanovi na účely uvedeného konania doporučeným listom s potvrdením o doručení, a nedošlo k vráteniu príslušného potvrdenia o doručení, portugalský súd vzhľadom na nariadenie [ES/1393/2007] (1) a zásady, z ktorých toto nariadenie vychádza, sa môže domnievať, že toto doručenie písomnosti bolo vykonané, na základe listín predložených poštovým podnikom krajiny bydliska adresáta písomnosti, ktoré preukazujú odovzdanie doporučeného listu s potvrdením o doručení adresátovi?

               2.

               Uplatnenie článku 230 portugalského občianskeho súdneho poriadku v prípade uvedenom v prvej otázke odporuje nariadeniu a zásadám, z ktorých nariadenie vychádza?

               3.

               Uplatnenie článku 191 ods. 2 portugalského občianskeho súdneho poriadku v prejednávanom spore odporuje nariadeniu a zásadám, z ktorých nariadenie vychádza?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1393/2007 z 13. novembra 2007 o doručovaní súdnych a mimosúdnych písomností v občianskych a obchodných veciach v členských štátoch („doručovanie písomností“) a o zrušení nariadenia Rady (ES) č. 1348/2000 (Ú. v. EÚ L 324, s. 79).


title: Vec T-656/13: Žaloba podaná 10. decembra 2013 — The Smiley Company/ÚHVT (Tvar keksu)

text:
               1.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/10

         Žaloba podaná 10. decembra 2013 — The Smiley Company/ÚHVT (Tvar keksu)
   (Vec T-656/13)
   2014/C 61/18
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Smiley Company SPRL (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: A. Freitag, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 8. októbra 2013 vo veci R 997/2013-4,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: trojrozmerná ochranná známka zobrazujúca tvar keksu s usmiatou tvárou pre tovary zaradené do tried 29 a 30 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 11133683.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: čiastočné zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec C-303/09: Žaloba podaná 30. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               24.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/11

         Žaloba podaná 30. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-303/09)
   2009/C 256/20
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Flynn a E. Righini, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Talianska republika tým, že v stanovenej lehote neprijala všetky potrebné opatrenia na zrušenie režimu pomoci, ktorý bol vyhlásený rozhodnutím Komisie 2005/315/ES z 20. októbra 2004 o režime pomoci, ktorú uplatňovala Talianska republika v prospech podnikov, ktoré realizovali investície v obciach postihnutých prírodnými katastrofami v roku 2002 [oznámené 22. októbra 2004 K(2004) 3893, Ú. v. EÚ L 100, 20. 4. 2005, s. 46] a na vymáhanie pomoci od príjemcov, ktorá im bola poskytnutá na základe uvedeného režimu si nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej ukladajú články 2, 5 a 6 uvedeného rozhodnutia a Zmluva ES,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota, v rámci ktorej mala Talianska republika zrušiť režim pomoci a vymôcť neoprávnene poskytnutú pomoc uplynula po dvoch mesiacoch od oznámenia rozhodnutia. Talianske orgány po viac ako štyroch rokoch musia ešte vymôcť viac ako 25 % poskytnutej pomoci, na ktorú vydali platobný výmer a musia oznámiť Komisii čiastku pomoci, ktorá sa vyplatila príjemcom, ktorí nemali prednostný nárok čerpať prostriedky z uvedeného režimu.


title: Vec T-132/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  28. apríla 2014 – Deweerdt a i./Dvor audítorov

text:
               24.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/38

         Uznesenie Všeobecného súdu z 28. apríla 2014 – Deweerdt a i./Dvor audítorov
   (Vec T-132/13) (1)

   2014/C 194/52
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 123, 27.4.2013.