title: Vec T-234/11 P: Odvolanie podané 28. apríla 2011 : Oscar Orlando Arango Jaramillo a i. proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu zo 4. februára 2011 vo veci F-34/10, Arango Jaramillo a i./EIB

text:
               16.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/27

         Odvolanie podané 28. apríla 2011: Oscar Orlando Arango Jaramillo a i. proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu zo 4. februára 2011 vo veci F-34/10, Arango Jaramillo a i./EIB
   (Vec T-234/11 P)
   2011/C 211/58
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Oscar Orlando Arango Jaramillo (Luxemburg, Luxembursko), Maria Esther Badiola (Luxemburg), Marcella Bellucci (Luxemburg), Stefan Bidiuc (Grevenmacher, Luxembursko), Raffaella Calvi (Schuttrange, Luxembursko), Maria José Cerrato (Luxemburg), Sara Confortola (Verona, Taliansko), Carlos D’Anglade (Luxemburg), Nuno Da Fonseca Pestana Ascenso Pires (Luxemburg), Andrew Davie (Medernach, Luxembursko), Marta De Sousa e Costa Correia (Itzig, Luxembursko), Nausica Di Rienzo (Luxemburg), José Manuel Fernandez Riveiro (Sandweiler, Luxembursko), Eric Gällstad (Rameldange, Luxembursko), Andres Gavira Etzel (Luxemburg), Igor Greindl (Canach, Luxembursko), José Doramas Jorge Calderon (Luxemburg), Monica Lledo Moreno (Sandweiler), Antonio Lorenzo Ucha (Luxemburg), Juan Antonio Magaña-Campos (Luxemburg), Petia Manolova (Bereldange, Luxembursko), Ferran Minguella Minguella (Gonderange, Luxembursko), Barbara Mulder-Bahovec (Luxemburg), István Papp (Luxemburg), Stephen Richards (Blaschette, Luxembursko), Lourdes Rodriguez Castellanos (Sandweiler), Daniela Sacchi (Mondorf-les-Bains, Luxembursko), Maria Teresa Sousa Coutinho da Silveira Ramos (Almargem do Bispo, Portugalsko), Isabelle Stoffel (Mondorf-les-Bains), Fernando Torija (Luxemburg), Maria del Pilar Vargas Casasola (Luxemburg), Carolina Vento Sánchez (Luxemburg), Pé Verhoeven (Brusel, Belgicko), Sabina Zajc (Contern, Luxembursko); a Peter Zajc (Contern) (v zastúpení: B. Cortese a C. Cortese, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska investičná banka

      Návrhy

   Odvolatelia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté uznesenie, zamietol námietku neprípustnosti EIB vo veci F-34/10 a vrátil vec späť Súdu pre verejnú službu, aby rozhodol o veci samej, ako aj o trovách konania v súlade s návrhmi podanými žalobcami v prvostupňovom konaní,

               —

               subsidiárne, vzhľadom na novú skutočnosť v právnych otázkach uvedených v rámci tohto odvolania, rozdelil trovy konania medzi účastníkov konania tak, ako to požaduje spravodlivé zaobchádzanie.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania, odvolatelia uvádzajú tri odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod, ktorý je rozdelený na tri časti, sa zakladá na nesprávnom právnom posúdení pri určení primeranej lehoty uplatniteľnej na podanie žaloby v sporoch medzi EIB a jej zamestnancami.

                           —

                           V prvej časti odvolatelia Súdu pre verejnú službu vytýkajú, že judikatúre týkajúcej sa lehôt na podanie žalôb zamestnancami EIB, priznal význam, ktorý je s ňou v rozpore, keď de facto nezohľadnil primeranú lehotu z hľadiska jej flexibilnej a otvorenej povahy v súvislosti s konkrétnym začatím zváženia záujmov, a nahradil ju striktnou a všeobecnou trojmesačnou vykonávacou lehotou.

                           —

                           V druhej časti odvolatelia tvrdia, že pokiaľ ide o spory medzi EIB a jej zamestnancami, žiadna lehota nie je stanovená vo vykonávajúcich textoch, zatiaľ čo Súd pre verejnú službu analogicky uplatnil lehotu troch mesiacov a desať dní stanovenú v článku 91 Služobného poriadku úradníkov, ako aj v článku 100 ods. 3 rokovacieho poriadku.

                           —

                           V tretej časti odvolatelia poukazujú na porušenie zásady proporcionality, ako aj porušenie ich práva na účinnú súdnu ochranu, pretože Súd pre verejnú službu neodôvodnene kvalifikoval lehotu uvedenú odvolateľmi, ktorí meškali len niekoľko sekúnd v porovnaní s referenčnou lehotou, ktorá sa uplatňuje v rámci služobných vzťahov.

               2.

               Druhý odvolací dôvod, ktorý bol uvedený subsidiárne, sa zakladá na nesprávnom právnom posúdení pri výklade uplatnenia procesných noriem s prihliadnutím na zásadu nepredvídateľných okolností.

               3.

               Tretí odvolací dôvod, ktorý bol uvedený subsidiárne, sa zakladá na skreslení dôkazov preukazujúcich existenciu nepredvídateľnej skutočnosti a na porušení pravidiel týkajúcich sa dokazovania a zabezpečenia priebehu konania.


title: Vec T-73/16 P: Uznesenie Všeobecného súdu z 3. mája 2017 – De Nicola/EIB („Odvolanie — Verejná služba — Zamestnanci EIB — Psychické obťažovanie — Mimozmluvná zodpovednosť — Nesprávne právne posúdenie — Zjavne nedôvodné odvolanie“)

text:
               3.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/30

         Uznesenie Všeobecného súdu z 3. mája 2017 – De Nicola/EIB
   (Vec T-73/16 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Zamestnanci EIB - Psychické obťažovanie - Mimozmluvná zodpovednosť - Nesprávne právne posúdenie - Zjavne nedôvodné odvolanie“))
   (2017/C 213/40)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembursko) (v zastúpení: G. Ferabecoli, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európska investičná banka (EIB) (v zastúpení: pôvodne G. Nuvoli a T. Gilliams, neskôr G. Nuvoli a G. Faedo, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, avocat)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (samosudca) z 18. decembra 2015, De Nicola/EIB (F-37/12, EU:F:2015:162), týkajúce sa čiastočného zrušenia tohto rozsudku

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Carlo De Nicola znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej investičnej banke (EIB) v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 4.4.2016.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 8. júla 2004 v spojených veciach C-502/01 a C-31/02 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Sozialgericht Hannover a Sozialgericht Aachen): Silke Gaumain-Cerri proti Kaufmännische Krankenkasse –Pflegekasse a Maria Barth proti Landesversicherungsanstalt (Sociálne zabezpečenie — voľný pohyb zamestnancov — zmluva ES — nariadenie (EHS) č. 1408/71 — plnenia určené na pokrytie rizika odkázanosti — prevzatie povinnosti platenia príspevkov na dôchodkové poistenie pre tretiu osobu poskytujúcu starostlivosť o odkázanú osobu prostredníctvom poistenia pre prípad odkázanosti)

text:
               28.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 8. júla 2004
   v spojených veciach C-502/01 a C-31/02 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Sozialgericht Hannover a Sozialgericht Aachen): Silke Gaumain-Cerri proti Kaufmännische Krankenkasse –Pflegekasse a Maria Barth proti Landesversicherungsanstalt (1)

   (Sociálne zabezpečenie - voľný pohyb zamestnancov - zmluva ES - nariadenie (EHS) č. 1408/71 - plnenia určené na pokrytie rizika odkázanosti - prevzatie povinnosti platenia príspevkov na dôchodkové poistenie pre tretiu osobu poskytujúcu starostlivosť o odkázanú osobu prostredníctvom poistenia pre prípad odkázanosti)
   (2004/C 217/02)
   Predbežné znenie, konečné znenie bude uverejnené v Zbierke rozhodnutí Súdneho dvora
   V spojených veciach C-502/01 a C-31/02, predmetom ktorých sú návrhy predložené Súdnemu dvoru v súlade s článkom 234 ES Sozialgericht Hannover (Nemecko)(C-502/01) a Sozialgericht Aachen (Nemecko)(C-31/02), ktorým navrhujú, vo vzťahu ku konaniam začatým pred vnútroštátnymi súdmi medzi Silke Gaumain-Cerri a Maria Barth a Kaufmännische Krankenkasse –Pflegekasse, Landesversicherungsanstalt Rheinprovinz, aby v prejudiciálnom konaní rozhodol o výklade ustanovení zmluvy ES a sekundárneho práva týkajúceho sa voľného pohybu občanov únie a najmä Nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva v znení zmenenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996 (Ú. v. ES 1997, L 28, s. 1), Súdny dvor (druhá komora) v zložení: C. W. A. Timmermans, predseda, J.-P. Puissochet (spravodajca) a R. Schintgen, F. Macken a N. Colneric, sudcovia, generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 8.júla 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Také plnenie, akým je prevzatie povinnosti odvádzať príspevky na dôchodkové poistenie pre tretiu osobu, ktorá za okolností vecí samých poskytuje pre osobu odkázanú na pomoc úkony domácej starostlivosti, a to prostredníctvom organizácie poskytujúcej poistenie pre prípad odkázanosti, je plnením pri ochorení v prospech osoby odkázanej na pomoc, na ktoré sa vzťahuje Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva v znení zmenenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996.

               2.

               Pokiaľ ide o také plnenia ako plnenia nemeckého poistenia pre prípad odkázanosti, poskytované za okolností vecí samých poistencovi s bydliskom na území príslušného členského štátu alebo osobe s bydliskom na území iného členského štátu, ktorá je ako rodinný príslušník zamestnanca zahrnutá do toho poistenia, je zmluva, najmä článok 17 ES ako aj nariadenie č. 1408/71 v znení zmenenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 v rozpore s tým, že prevzatie povinnosti odvádzať príspevky na dôchodkové poistenie príslušníka členského štátu, ktorý vykonáva úlohy tretej osoby poskytujúcej starostlivosť príjemcovi týchto plnení, je odopreté príslušnou organizáciou z dôvodu, že táto tretia osoba alebo uvedený príjemca majú bydlisko v inom členskom štáte ako príslušný štát.

      (1)  Ú. v. ES C 84 zo 6.4.2002.

      Ú. v. ES C 109 zo 4.5.2002.


title: Vec C-176/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 29. apríla 2008 – Kamil Hasan/Spolková republika Nemecko

text:
               2.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 197/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 29. apríla 2008 – Kamil Hasan/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-176/08)
   (2008/C 197/05)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesverwaltungsgericht
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Kamil Hasan

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 11 ods. 1 písm. e) smernice Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 (1) vykladať v tom zmysle, že bez ohľadu na článok 1 časti C bodu 5 druhej vety Ženevského dohovoru o právnom postavení utečencov z 28. júla 1951 (Ženevský dohovor) zaniká postavenie utečenca už vtedy, keď zanikla oprávnená obava utečenca pred prenasledovaním v zmysle článku 2 písm. c) smernice, na základe ktorej došlo k priznaniu postavenia utečenca a keď už ani z iných dôvodov nemusí mať obavy z prenasledovania v zmysle článku 2 písm. c) smernice?

               2.

               V prípade, ak je potrebné na prvú otázku odpovedať záporne: je predpokladom zániku postavenia utečenca podľa článku 11 ods. 1 písm. e) smernice okrem iného skutočnosť, že v krajine, ktorej je utečenec štátnym príslušníkom:

                           a)

                           existuje ochrana poskytnutá aktérom ochrany v zmysle článku 7 ods. 1 smernice, a pritom stačí, že zabezpečenie ochrany je možné iba s pomocou medzinárodných ozbrojených jednotiek;

                           b)

                           nehrozí utečencovi žiadne vážne bezprávie v zmysle článku 15 smernice, ktoré vedie k priznaniu postavenia doplnkovej ochrany podľa článku 18 smernice, a/alebo

                           c)

                           bezpečnostná situácia je stabilná a všeobecné životné podmienky zabezpečujú existenčné minimum?

               3.

               V situácii, keď zanikli doterajšie okolnosti, na základe ktorých bolo dotknutej osobe priznané postavenie utečenca, majú sa nové odlišné okolnosti odôvodňujúce obavy z prenasledovania posudzovať:

                           a)

                           na základe kritéria pravdepodobnosti, ktoré sa uplatňuje pre priznanie postavenia utečenca, alebo sa v prospech dotknutej osoby uplatní iné kritérium;

                           b)

                           pri zohľadnení uľahčeného dokazovania podľa článku 4 ods. 4 smernice?

      (1)  Ú. v. EÚ L 304, s. 12; Mim. vyd. 19/007, s. 96.


               27.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 20/1

         (2007/C 20/01)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 310, 16.12.2006

      Ú. v. EÚ C 294, 2.12.2006

      Ú. v. EÚ C 281, 18.11.2006

      Ú. v. EÚ C 261, 28.10.2006

      Ú. v. EÚ C 249, 14.10.2006

      Ú. v. EÚ C 237, 30.9.2006

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex:http://eur-lex.europa.eu


title: Vec T-635/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. decembra 2016 – Tuum/EUIPO – Thun (TUUM) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie TUUM — Skoršia národná ochranná známka THUN — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/29

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. decembra 2016 – Tuum/EUIPO – Thun (TUUM)
   (Vec T-635/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie TUUM - Skoršia národná ochranná známka THUN - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 022/39)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tuum Srl (San Giustino, Taliansko) (v zastúpení: B. Saguatti, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník konania pred Všeobecným súdom: Thun SpA (Bolzano, Taliansko) (v zastúpení: L. Sergi a G. Muscas, avocats)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 3. septembra 2015 (vec R 2624/2014-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Thun a Tuum

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 3. septembra 2015 (vec R 2624/2014-1) sa zrušuje.

               2.

               Námietka sa zamieta.

               3.

               EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli spoločnosti Tuum Srl tak pred Všeobecným súdom, ako aj pred odvolacím senátom.

               4.

               Spoločnosť Thun SpA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli spoločnosti Tuum tak pred Všeobecným súdom, ako aj pred odvolacím senátom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 16, 18.1.2016.


title: Spojené veci C-578/10 až C-580/10: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  26. apríla 2012 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Staatssecretaris van Financiën/L.A.C. van Putten (C-578/10), P. Mook (C-579/10), G. Frank (C-580/10) (Články 18 ES a 56 ES — Motorové vozidlá — Používanie osobného motorového vozidla požičaného v členskom štáte, ktoré je zaevidované v inom členskom štáte — Zdanenie tohto motorového vozidla v prvom členskom štáte pri jeho prvom použití na vnútroštátnych cestných komunikáciách)

text:
               16.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 174/10

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 26. apríla 2012 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Staatssecretaris van Financiën/L.A.C. van Putten (C-578/10), P. Mook (C-579/10), G. Frank (C-580/10)
   (Spojené veci C-578/10 až C-580/10) (1)

   (Články 18 ES a 56 ES - Motorové vozidlá - Používanie osobného motorového vozidla požičaného v členskom štáte, ktoré je zaevidované v inom členskom štáte - Zdanenie tohto motorového vozidla v prvom členskom štáte pri jeho prvom použití na vnútroštátnych cestných komunikáciách)
   2012/C 174/13
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Staatssecretaris van Financiën

      Žalovaní: L.A.C. van Putten (C-578/10), P. Mook (C-579/10), G. Frank (C-580/10)

      Predmet veci

   Návrhy na začatie prejudiciálneho konania — Hoge Raad der Nederlanden — Výklad článku 18 ES (teraz článok 21 ZFEÚ) — Vnútroštátna právna úprava, ktorá ukladá daň z registrácie za prvé použitie motorového vozidla na vnútroštátnych cestných komunikáciách — Daňová povinnosť, ktorá vznikla osobe s bydliskom v predmetnom členskom štáte, ktorá si požičala motorové vozidlo zaevidované v inom členskom štáte od rezidenta tohto iného štátu na súkromné používanie na krátke obdobie v prvom uvedenom členskom štáte

      Výrok rozsudku

   Článok 56 ES sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, ktorá jeho rezidentom, ktorí si požičali vozidlo zaevidované v inom členskom štáte od rezidenta tohto iného štátu, ukladá pri prvom použití tohto vozidla na vnútroštátnych cestných komunikáciách zaplatenie celej dane bežne splatnej pri zaevidovaní vozidla v prvom členskom štáte bez zohľadnenia dĺžky používania uvedeného vozidla na cestných komunikáciách a bez toho, aby tieto osoby mohli uplatniť právo na oslobodenie od dane alebo vrátenie dane, ak uvedené vozidlo nie je ani určené predovšetkým na trvalé používanie na území prvého členského štátu, ani nie je v skutočnosti týmto spôsobom používané.

      (1)  Ú. v. EÚ C 72, 5.3.2011.


title: Vec F-128/15: Žaloba podaná 22. septembra 2015 – ZZ/Komisia

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/80

         Žaloba podaná 22. septembra 2015 – ZZ/Komisia
   (Vec F-128/15)
   (2015/C 398/95)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ZZ (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie o nepovýšení žalobkyne do platovej triedy AD8 v rámci povyšovania v roku 2014 a náhrada údajne vzniknutej nemajetkovej ujmy

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu zo 14. novembra 2014 o nepovýšení žalobkyne v rámci povyšovania v roku 2014,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu nemajetkovej ujmy vo výške 15  000 eur,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec F-16/06: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  23. septembra 2008 – Augenault a i./Rada

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/68

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 23. septembra 2008 – Augenault a i./Rada
   (Vec F-16/06) (1)

   (2008/C 301/135)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 96, 22.4.2006, s. 38.


title: Vec C-152/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 24. marca 2017 – Consorzio Italian Management a Catania Multiservizi SpA/Rete Ferroviaria Italiana SpA

text:
               3.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 24. marca 2017 – Consorzio Italian Management a Catania Multiservizi SpA/Rete Ferroviaria Italiana SpA
   (Vec C-152/17)
   (2017/C 213/25)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Consorzio Italian Management a Catania Multiservizi SpA

      Odporkyňa: Rete Ferroviaria Italiana SpA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je výklad vnútroštátnych právnych predpisov, ktorý vylučuje zmenu cien v zmluvách týkajúcich sa tzv. osobitných odvetví, s osobitným zreteľom na zmluvy, ktorých predmet je odlišný od predmetov uvedených v tejto smernici, ale sú s týmito predmetmi spojené vzťahom účelnosti, v súlade s právom Európskej únie (najmä s článkom 3 ods. 3 ZEÚ, článkom 26, článkami 56 až 58 a článkom 101 ZFEÚ a článkom 16 Charty základných práv Európskej únie) a so smernicou 2004/17? (1).

               2.

               Je smernica 2004/17 (ak sa predpokladá, že dôsledkom jej uplatňovania je vylúčenie zmeny cien vo všetkých zmluvách uzavretých a vykonávaných v rámci takzvaných osobitných odvetví) v súlade so zásadami Európskej únie (najmä s článkom 3 ods. 1 ZEÚ, článkom 26 a článkami 56 až 58 a článkom 101 ZFEÚ a článkom 16 Charty základných práv Európskej únie) vzhľadom na „nespravodlivosť, neprimeranosť, porušovanie zmluvnej rovnováhy, a tým aj pravidiel efektívneho trhu“?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb (Ú. v. EÚ L 134, 2004, s. 1; Mim. vyd. 06/007, s. 19).


title: Vec C-599/10: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  29. marca 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky — Slovensko) — SAG ELV Slovensko, a. s., FELA Management AG, ASCOM (Schweiz) AG, Asseco Central Europe, a. s., TESLA STROPKOV, akciová spoločnosť, Autostrade per l’Italia SpA, EFKON AG, Stalexport Autostrady SA/Úrad pre verejné obstarávanie (Verejné zákazky — Smernica 2004/18/ES — Výberové konania — Užšia súťaž — Posúdenie ponuky — Žiadosti verejného obstarávateľa o objasnenie ponuky — Podmienky)

text:
               26.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/7

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 29. marca 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky — Slovensko) — SAG ELV Slovensko, a. s., FELA Management AG, ASCOM (Schweiz) AG, Asseco Central Europe, a. s., TESLA STROPKOV, akciová spoločnosť, Autostrade per l’Italia SpA, EFKON AG, Stalexport Autostrady SA/Úrad pre verejné obstarávanie
   (Vec C-599/10) (1)

   (Verejné zákazky - Smernica 2004/18/ES - Výberové konania - Užšia súťaž - Posúdenie ponuky - Žiadosti verejného obstarávateľa o objasnenie ponuky - Podmienky)
   2012/C 151/13
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: SAG ELV Slovensko, a. s., FELA Management AG, ASCOM (Schweiz) AG, Asseco Central Europe, a. s., TESLA STROPKOV, akciová spoločnosť, Autostrade per l’Italia SpA, EFKON AG, Stalexport Autostrady SA

      Žalovaný: Úrad pre verejné obstarávanie

      Za účasti: Národná diaľničná spoločnosť a.s.

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Najvyšší súd Slovenskej republiky — Výklad smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132), a najmä jej článkov 2, 51, ako aj 55 — Prípadná povinnosť verejného obstarávateľa požiadať v prípade potreby o objasnenie ponuky — Rozsah tejto povinnosti

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 55 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby sa má vykladať v tom zmysle, že vyžaduje, aby vnútroštátna právna úprava obsahovala ustanovenie, akým je § 42 ods. 3 zákona č. 25/2006 o verejnom obstarávaní v znení uplatniteľnom vo veci samej, ktorý v podstate zakotvuje, že ak uchádzač navrhne neobvykle nízku cenu, verejný obstarávateľ ho má písomne požiadať o objasnenie ponúkanej ceny. Prináleží vnútroštátnemu súdu, aby preveril vzhľadom na všetky prvky v spise, ktorý mu bol predložený, či žiadosť o objasnenie umožnila dotknutému uchádzačovi dostatočne vysvetliť základné charakteristické parametre jeho ponuky.

               2.

               Článok 55 smernice 2004/18 bráni stanovisku verejného obstarávateľa, ktorý tvrdí, že nemusí žiadať, aby uchádzač vysvetlil neobvykle nízku cenu.

               3.

               Článok 2 smernice 2004/18 nebráni tomu, aby sa vo vnútroštátnej právnej úprave vyskytovalo ustanovenie, akým je § 42 ods. 2 uvedeného zákona č. 25/2006, podľa ktorého verejný obstarávateľ v podstate môže žiadať písomne od uchádzačov, aby objasnili svoju ponuku, avšak bez toho, aby požadoval alebo prijal akúkoľvek zmenu ponuky. Pri výkone povinnosti posúdenia, ktorú má teda verejný obstarávateľ, mu prináleží, aby zaobchádzal s rôznymi uchádzačmi rovnoprávne a lojálne, tak, aby sa na konci výberového konania a vzhľadom na jeho výsledok nemohlo zdať, že žiadosť o objasnenie neoprávnene zvýhodnila alebo znevýhodnila uchádzača alebo uchádzačov, ktorým bola adresovaná táto žiadosť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 72, 5.3.2011.


title: Vec C-121/09: Žaloba podaná 1. apríla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/29

         Žaloba podaná 1. apríla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-121/09)
   2009/C 141/51
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: W. Wils a C. Cattabriga, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Talianska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 7 smernice Rady 90/314/EHS, (1)

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Talianska republika tým, že stanovila lehotu troch mesiacov od ukončenia cesty na podanie žiadosti o úhradu zo záručného fondu pre nadobúdateľa balíka turistických služieb, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 7 smernice 90/314.

               2.

               Článok 7 smernice 90/314 stanovuje, že organizátor a/alebo maloobchodník, ako zmluvná strana musí dostatočne preukázať, že v prípade platobnej neschopnosti alebo úpadku je zabezpečená tak refundácia peňazí, ktoré už boli zaplatené, ako aj repatriácia spotrebiteľa. Podľa výkladu stanoveného v judikatúre Spoločenstva toto ustanovenie ukladá členským štátom povinnosť dosiahnuť výsledok spočívajúci v tom, že nadobúdateľ balíka cestovných služieb má právo na účinnú ochranu voči riziku platobnej neschopnosti alebo úpadku organizátorov, a najmä na vrátenie zaplatených súm a na repatriáciu.

               3.

               Článok 8 umožňuje členským štátom prijať prísnejšie opatrenia, ale iba vtedy, keď poskytujú väčšiu ochranu spotrebiteľa.

               4.

               V prejednávanom prípade má sporná talianska úprava podľa informácií, ktoré predložili vnútroštátne orgány počas konania o nesplnení povinnosti, za cieľ zabezpečiť možnosť vrátenia súm zaplatených spotrebiteľmi do rozpočtu štátu a následne ochraňovať tak hospodárske záujmy štátu viac, ako zabezpečiť väčšiu ochranu nadobúdateľov balíkov cestovných služieb.

               5.

               Napriek tomu, že Komisia chápe záujem Talianska na zabezpečení riadneho fungovania záručného fondu tým, že zjednodušuje postup pri podaní žiadosti o vrátenie peňazí z fondu oproti postupu vymáhania zaplatených súm od organizátora turistických služieb, nazdáva sa, že uvedené opatrenie tým, že stanovuje lehotu na podanie žiadosti o úhradu, stanovuje požiadavku, ktorá môže spôsobiť, že spotrebiteľ bude zbavený záruk stanovených v smernici 90/314.

               6.

               Je pravda, ako tvrdia talianske orgány, že spotrebiteľ môže podať žiadosť o úhradu z fondu hneď, ako má vedomie o okolnostiach, ktoré ohrozujú výkon zmluvy. Na využitie tejto možnosti je však potrebné, aby mal vedomie o týchto okolnostiach. Ak sa však v skutočnosti vylúčia prípady, v ktorých je jednoduché dozvedieť sa o úpadku organizátora cestovných služieb, pretože bol vyhlásený súdom, vo väčšine prípadov spotrebiteľ nevie, aká je presná majetková situácia tohto organizátora. Z tohto dôvodu je normálne, aby sa spotrebiteľ v prvom rade obrátil na organizátora s cieľom dosiahnuť vrátenie zaplatených súm tak, že mu zašle list, prípadne upozornenie a nakoniec výzvu. Týmto spôsobom vzniká riziko, že trojmesačná lehota stanovená v článku 5 ministerského dekrétu č. 349/1999 už v okamihu podania žiadosti o úhradu zo záručného fondu ubehla, v dôsledku čoho spotrebiteľ stratí právo na vrátenie zaplatených súm.

               7.

               S cieľom napraviť napadnuté nesplnenie povinnosti v prejednávanom konaní talianske orgány oznámili, že chcú lehotu na podanie žiadosti o úhradu z fondu predĺžiť z troch na dvanásť mesiacov, pričom nakoniec oznámili, že ju chcú zrušiť.

               8.

               Okrem toho uvedené orgány uverejnili v úradnom vestníku Talianskej republiky oznámenie, ktorého cieľom bolo informovať potenciálnych záujemcov o tom, že pokiaľ bude predmetná lehota zrušená, s cieľom zabezpečiť ochranu spotrebiteľov, sa môžu žiadosti o úhradu z garančného fondu podať kedykoľvek.

               9.

               Komisia sa nazdáva, že uvedené opatrenia, napriek tomu, že predstavujú chvályhodný pokus o nápravu dôsledkov napadnutého porušenia, nie sú dostatočné na odstránenie rizika, že nadobúdateľ balíku cestovných služieb nebude môcť využiť právo na účinnú ochranu v prípade úpadku organizátora.

               10.

               S cieľom zabezpečiť právnu istotu v plnom rozsahu a jednotlivcom umožniť úplné poznanie dosahu ich práv a dovolávanie sa týchto práv na súdoch, musia sa ustanovenia smernice uplatňovať účinne, špecificky a s nevyvrátiteľnou jasnosťou, a nie prostredníctvom bežnej správnej praxe, ktorá je vzhľadom na jej samotnú podstatu svojvoľne zmeniteľná vnútroštátnou verejnou správou.

               11.

               Skutočnosť, že v talianskej právnej úprave existuje jednak ustanovenie, ktoré nebolo nikdy formálne zrušené a ktoré pod hrozbou časového obmedzenia stanovuje trojmesačnú lehotu na podanie žiadosti o úhradu z fondu, a jednak oznámenie verejnej správy, v ktorom sa vyzýva, aby sa uvedená lehota nezohľadňovala, vedie k zjavnej situácii právnej neistoty pre nadobúdateľov balíkov cestovných služieb.

      (1)  Smernica Rady 90/314/EHS z 13. júna 1990 o balíku cestovných, dovolenkových a výletných služieb (Ú. v. ES L 158, s. 59; Mim. vyd. 13/10, s. 132).


title: Vec T-444/09: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. mája 2012 — La City/ÚHVT — Bücheler a Ewert (citydogs) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Vymenovanie nového zástupcu — Nečinnosť žalobkyne — Zastavenie konania“ )

text:
               14.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/7

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. mája 2012 — La City/ÚHVT — Bücheler a Ewert (citydogs)
   (Vec T-444/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Vymenovanie nového zástupcu - Nečinnosť žalobkyne - Zastavenie konania)
   2012/C 209/11
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: La City (La Courneuve, Francúzsko) (v zastúpení: pôvodne S. Bénoliel-Claux, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne S. Schäffner a R. Pethke, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastníci v konaní pred Všeobecným súdom: Andreas Bücheler a Konstanze Ewert (Engelskirchen, Nemecko) (v zastúpení: G. Würtenberger a R. Kunze, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. augusta 2009 (vec R 233/2008-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi La City na jednej strane a Andreasom Büchelerom a Konstanze Ewertovou na druhej strane

      Výrok

               1.

               Konanie o tejto žalobe sa zastavuje.

               2.

               La City, Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), ako aj Andreas Bücheler a Konstanze Ewertová znášajú každý vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 11, 16.1.2010.


title: Vec C-251/14: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – György Balázs/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aproximácia právnych predpisov — Kvalita naftových palív — Dodatočné kvalitatívne požiadavky vnútroštátnej technickej špecifikácie v porovnaní s právom Únie)

text:
               7.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 406/8

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – György Balázs/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága
   (Vec C-251/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Kvalita naftových palív - Dodatočné kvalitatívne požiadavky vnútroštátnej technickej špecifikácie v porovnaní s právom Únie))
   (2015/C 406/07)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Kecskeméti Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: György Balázs

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 4 ods. 1 a článok 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/70/ES z 13. októbra 1998 týkajúcej sa kvality benzínu a naftových palív, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/12/ES, zmenenej a doplnenej nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 z 29. septembra 2003, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby členský štát vo svojom vnútroštátnom práve stanovil nad rámec požiadaviek tejto smernice ďalšie kvalitatívne požiadavky, akými sú požiadavky týkajúce sa teploty vzplanutia vo veci samej, na uvádzanie naftových palív na trh, keďže nejde o technickú špecifikáciu naftových palív týkajúcu sa ochrany zdravia a životného prostredia v zmysle uvedenej smernice.

               2.

               Článok 1 body 6 a 11 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, ako aj pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2006/96/ES z 20. novembra 2006, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby členský štát stanovil záväznosť vnútroštátnej normy, akou je maďarská norma MSZ EN 590:2009 vo veci samej.

               3.

               Článok 1 bod 6 smernice 98/34, zmenenej a doplnenej smernicou 2006/96, sa má vykladať v tom zmysle, že nevyžaduje, aby bola norma v zmysle uvedeného ustanovenia sprístupnená v úradnom jazyku dotknutého členského štátu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 8.9.2014.


title: Vec T-482/15: Žaloba podaná 24. augusta 2015 – Ahrend Furniture/Komisia

text:
               12.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 337/40

         Žaloba podaná 24. augusta 2015 – Ahrend Furniture/Komisia
   (Vec T-482/15)
   (2015/C 337/45)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ahrend Furniture (Zaventem, Belgicko) (v zastúpení: A. Lepièce, V. Dor a S. Engelen, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               nariadil zrušenie rozhodnutia Komisie z neznámeho dátumu, ktorým bola položka č. 1 verejného obstarávania výzvy na predkladanie ponúk č. OIB.DR.2/PO/2014/055/622 – „Dodávka nábytku“ inému uchádzačovi,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nesprávnych posúdeniach skutkových okolností a nesprávnych právnych posúdeniach, ktorých sa dopustila žalovaná pri kvalitatívnej a technickej analýze ponuky žalobkyne.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na neoznámení žalobkyni, napriek jej žiadostiam v tomto zmysle, skutočností týkajúcich sa finančného vyhodnotenia ponúk.


title: Vec C-507/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofia grad (Bulharsko) 26. septembra 2016 – „Еntertainment Balgaria System“ ЕООD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno-osiguritelna praktika“ – Sofia

text:
               28.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 441/13

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofia grad (Bulharsko) 26. septembra 2016 – „Еntertainment Balgaria System“ ЕООD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno-osiguritelna praktika“ – Sofia
      (Vec C-507/16)
      (2016/C 441/16)
      Jazyk konania: bulgarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Administrativen săd Sofia grad

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa:„Еntertainment Balgaria System“ ЕООD

         Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno-osiguritelna praktika“ – Sofia

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 214 smernice 2006/112 (1) vykladať v tom zmysle, že v súvislosti s právom na odpočet dane z pridanej hodnoty na vstupe treba pripísať rôzny význam prípadom registrácie na účely tejto dane, resp. bráni tomu, aby členské štáty pripisovali prípadom registrácie rozdielny význam, ako je to v prípade § 97a a § 70 ods. 4 ZDDS?

                  2.

                  Majú sa článok 168 písm. a) a článok 169 písm. a) smernice 2006/112 vykladať v tom zmysle, že osoba, ktorá je zaregistrovaná podľa článku 214 ods. 1 písm. e) smernice, nemá žiadne právo na odpočet dane na vstupe, ktorú vyúčtovala za služby, ktoré prijala a uskutočnila ich zdaniteľná osoba z iného členského štátu, keď tieto služby používa na poskytovanie služieb v iných členských štátoch a ostatné hmotnoprávne a procesnoprávne podmienky uplatnenia práva na odpočet dane na vstupe sú splnené?

                  3.

                  Majú sa článok 168 písm. a) a článok 169 písm. a) smernice 2006/112 vykladať v tom zmysle, že bránia takému vnútroštátnemu predpisu, akým je § 70 ods. 4 ZDDS, podľa ktorého osobe zaregistrovanej na účely DPH na základe článku 214 ods. 1 písm. d) alebo e), a nie na základe článku 214 ods. 1 písm. a) smernice, nevzniká v žiadnom prípade právo na odpočet dane na vstupe?

         (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec C-298/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 18. júna 2015 – „Borta“ UAB/VĮ Klaipėdos valstybinio jūrų uosto direkcija

text:
               21.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 18. júna 2015 – „Borta“ UAB/VĮ Klaipėdos valstybinio jūrų uosto direkcija
   (Vec C-298/15)
   (2015/C 311/24)
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v kasačnom konaní:„Borta“ UAB

      Odporca v kasačnom konaní: VĮ Klaipėdos valstybinio jūrų uosto direkcija

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Treba ustanovenia článkov 37, 38, 53 a 54 smernice 2004/17 (1) chápať a vykladať, či už spoločne alebo samostatne (ale bez obmedzenia na uvedené ustanovenia), v tom zmysle, že:

                           a)

                           bránia vnútroštátnej úprave, podľa ktorej, ak sú na účely splnenia zákazky na práce prizvaní subdodávatelia, hlavnú prácu stanovenú verejným obstarávateľom musí vykonať samotný dodávateľ?

                           b)

                           bránia systému zakotvenému v súťažných podkladoch, ktorý sa týka kumulácie odborných spôsobilostí dodávateľov, akým je napríklad systém uvedený verejným obstarávateľom v napadnutom ustanovení súťažných podkladov, ktorý vyžaduje, aby časť predstavujúca odbornú spôsobilosť príslušného hospodárskeho subjektu (partnera v spoločnom podniku) zodpovedala tej časti konkrétnej práce, ktorú daný subjekt pri plnení zákazky zadanej v rámci verejného obstarávania skutočne vykoná?

               2.

               Treba ustanovenia článkov 10, 46 a 47 smernice 2004/17 chápať a vykladať, či už spoločne alebo samostatne (ale bez obmedzenia na uvedené ustanovenia, v tom zmysle, že:

                           a)

                           zásada rovnakého zaobchádzania s dodávateľmi a zásada transparentnosti nie sú porušené v prípade, že verejný obstarávateľ:

                                       —

                                       najprv v súťažných podkladoch stanoví všeobecnú možnosť kumulácie odborných spôsobilostí dodávateľov, ale neuvedie režim vykonávania tejto možnosti,

                                       —

                                       následne, v priebehu postupu verejného obstarávania, podrobnejšie vymedzí požiadavky upravujúce posúdenie kvalifikácií dodávateľov tak, že stanoví určité obmedzenia kumulácie odborných spôsobilostí dodávateľov,

                                       —

                                       z dôvodu tohto podrobnejšieho vymedzenia obsahu kvalifikačných požiadaviek predĺži lehotu na predkladanie ponúk a uvedené predĺženie uverejní v Úradnom vestníku?

                           b)

                           obmedzenie kumulácie spôsobilostí dodávateľov nemusí byť jasne uvedené vopred, ak je dané obmedzenie predvídateľné a opodstatnené vzhľadom na osobitnú povahu činností verejného obstarávateľa a osobitné znaky zákazky zadávanej v rámci verejného obstarávania?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb (Ú. v. EÚ L 134, s. 1; Mim. vyd. 06/007, s. 19).


title: Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únieÚ. v. EÚ C 69, 19.3.2005

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/46

         (2005/C 82/80)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v
         Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 69, 19.3.2005

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 57, 5.3.2005

      Ú. v. EÚ C 45, 19.2.2005

      Ú. v. EÚ C 31, 5.2.2005

      Ú. v. EÚ C 19, 22.1.2005

      Ú. v. EÚ C 6, 8.1.2005

      Ú. v. EÚ C 314, 18.12.2004

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Vec T-242/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  1. februára 2007 – Komisia/IAMA Consulting ( Program Esprit — Financovanie Spoločenstvom — Protinávrh podaný uplatnením arbitrážnej doložky — Vrátenie nadmernej pomoci poskytnutej Komisiou )

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/17

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 1. februára 2007 – Komisia/IAMA Consulting
   (Vec T-242/04) (1)

   („Program Esprit - Financovanie Spoločenstvom - Protinávrh podaný uplatnením arbitrážnej doložky - Vrátenie nadmernej pomoci poskytnutej Komisiou“)
   (2007/C 69/41)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. de March, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Žalovaná: IAMA Consulting Srl (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: pôvodne V. Salvatore, neskôr P. Sorteni, advokáti)
   Predmet veci
   Návrh Komisie smerujúci k zaviazaniu IAMA Consulting Srl na vrátenie súm, ktoré jej Komisia neoprávnene vyplatila v rámci výkonu zmlúv Regis 22337 a Refiag 23200, patriacich do programu Spoločenstva Esprit
   Výrok rozsudku

               1.

               IAMA Consulting Srl je povinná zaplatiť Komisii, pokiaľ ide o zmluvu Refiag, sumu 31 757 EUR zvýšenú o úroky z omeškania vo výške 4,78530 EUR za deň od 16. mája 2004 až do konečného zostatku, od ktorej je potrebné odpočítať sumy, ktoré medzitým IAMA zaplatila, a pokiaľ ide o zmluvu Regis, sumu 164 345 EUR zvýšenú o úroky z omeškania vo výške 24,76432 EUR za deň od 16. mája 2004 až do konečného zostatku, od ktorej je potrebné odpočítať sumy, ktoré medzitým IAMA zaplatila.

               2.

               IAMA Consulting znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli Komisii.

               3.

               Komisia znáša polovicu svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 47, 21.2.2004 (pôvodne vec C-517/03).


title: Vec C-59/15: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 1. decembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Provinciale di Catanzaro – Taliansko) – Esse Di Emme Costruzioni srl/Tribunale Amministrativo Regionale della Calabria, Ministero della Giustizia – Dipartimento Affari di Giustizia, Ministero dell'Economia e delle Finanze

text:
               29.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/10

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 1. decembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Provinciale di Catanzaro – Taliansko) – Esse Di Emme Costruzioni srl/Tribunale Amministrativo Regionale della Calabria, Ministero della Giustizia – Dipartimento Affari di Giustizia, Ministero dell'Economia e delle Finanze
   (Vec C-59/15) (1)

   (2016/C 078/11)
   Jazyk konania: taliančina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 138, 27.4.2015.


title: Vec C-17/15 P: Odvolanie podané 19. januára 2015: Eugen Popp a Stefan M. Zech proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) zo 6. novembra 2014 vo veci T-463/12, Eugen Popp a Stefan M. Zech/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               7.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 406/13

         Odvolanie podané 19. januára 2015: Eugen Popp a Stefan M. Zech proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) zo 6. novembra 2014 vo veci T-463/12, Eugen Popp a Stefan M. Zech/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-17/15 P)
   (2015/C 406/13)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Eugen Popp a Stefan M. Zech (v zastúpení: A. Kockläuner a O. Nilgen, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Müller-Boré & Partner Patentanwälte
   Súdny dvor Európskej únie (šiesta komora) uznesením z 26. októbra 2015 zamietol odvolanie a rozhodol, že odvolatelia znášajú svoje vlastné trovy konania.


title: Rozsudok Súdu z  30. novembra 2012 vo veci E-19/11 – Vín Tríó ehf./Islandský štát (Voľný pohyb tovaru – Prípustnosť – Dotknuté výrobky – články 11 a 16 Dohody o EHP – Štátne monopoly obchodného charakteru – Pravidlá týkajúce sa existencie a fungovania monopolov – Pravidlá výberu výrobkov – Odmietnutie predaja alkoholických nápojov, ktoré obsahujú stimulujúce látky, ako napríklad kofeín – Diskriminácia medzi domácimi a dovážanými výrobkami – Neexistencia domácej výroby)

text:
               14.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 75/15

         ROZSUDOK SÚDU
   z 30. novembra 2012
   vo veci E-19/11
   Vín Tríó ehf./Islandský štát
   (Voľný pohyb tovaru – Prípustnosť – Dotknuté výrobky – články 11 a 16 Dohody o EHP – Štátne monopoly obchodného charakteru – Pravidlá týkajúce sa existencie a fungovania monopolov – Pravidlá výberu výrobkov – Odmietnutie predaja alkoholických nápojov, ktoré obsahujú stimulujúce látky, ako napríklad kofeín – Diskriminácia medzi domácimi a dovážanými výrobkami – Neexistencia domácej výroby)
   2013/C 75/08
   Vo veci E-19/11 Vín Tríó ehf./Islandský štát – ŽIADOSŤ, ktorú Héraðsdómur Reykjavíkur (okresný súd v Reykjavíku) podal na Súd EZVO podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného orgánu a súdu o poradné stanovisko k otázke, či články 11 a 16 Dohody o EHP bránia, aby štátny monopol v oblasti maloobchodného predaja alkoholu odmietol prijať na predaj vo svojich maloobchodných predajniach alkoholické nápoje obsahujúce stimulujúce látky, ako napr. kofeín, Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen (sudca – spravodajca) a Páll Hreinsson, sudcovia, vyniesol 30. novembra 2012 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

               Nie je v rozpore s článkom 16 ods. 1 Dohody o EHP, ak štát EHP stanovuje v právnych predpisoch alebo prostredníctvom administratívnych aktov, že subjekt vykonávajúci štátny monopol v oblasti maloobchodného predaja alkoholu môže odmietnuť prijať na predaj vo svojich predajniach alkoholické nápoje obsahujúce stimulujúce látky, ako napr. kofeín.

               Takéto pravidlo výberu sa však musí na domáce a dovážané alkoholické nápoje obsahujúce stimulujúce látky uplatňovať rovnakým spôsobom. Ak, ako v tomto prípade, neexistuje domáca výroba a pravidlo výberu nemá za cieľ ochranu domácej výroby podobných výrobkov, nemôže sa to považovať za znevýhodnenie hospodárskych subjektov alebo výrobkov z iných štátov EHP.


title: Vec C-352/08: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  20. mája 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Modehuis A. Zwijnenburg BV/Staatssecretaris van Financiën (Aproximácia právnych predpisov — Smernica 90/434/EHS — Spoločný systém zdaňovania pri zlúčeniach, rozdeleniach, prevodoch majetku a výmene akcií týkajúcich sa spoločností rôznych členských štátov — Článok 11 ods. 1 písm. a) — Uplatniteľnosť na daň z prevodu a prechodu)

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 20. mája 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Modehuis A. Zwijnenburg BV/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-352/08) (1)

   (Aproximácia právnych predpisov - Smernica 90/434/EHS - Spoločný systém zdaňovania pri zlúčeniach, rozdeleniach, prevodoch majetku a výmene akcií týkajúcich sa spoločností rôznych členských štátov - Článok 11 ods. 1 písm. a) - Uplatniteľnosť na daň z prevodu a prechodu)
   2010/C 179/06
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Modehuis A. Zwijnenburg BV

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Výklad článku 11 ods. 1 písm. a) smernice Rady z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania pri zlúčeniach, rozdeleniach, prevodoch majetku a výmene akcií týkajúcich sa spoločností rôznych členských štátov (Ú. v. ES L 225, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 142) — Pojem daňový podvod a daňový únik — Operácia, ktorej cieľom je vyhnúť sa vnútroštátnej dani, na ktorú sa nevzťahuje zákaz vyberania zakotvený smernicou

      Výrok rozsudku

   Článok 11 ods. 1 písm. a) smernice Rady 90/434/EHS z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania pri zlúčeniach, rozdeleniach, prevodoch majetku a výmene akcií týkajúcich sa spoločností rôznych členských štátov sa má vykladať v tom zmysle, že zvýhodnenia, ktoré táto smernica zavádza, nemožno odoprieť daňovníkovi, ktorý sa chcel právnou konštrukciou v podobe zlúčenia podnikov vyhnúť vybratiu dane, o akú ide vo veci samej, teda dani z prechodu a prevodu, keďže táto daň nepatrí do pôsobnosti tejto smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 285, 8.11.2008.


title: Vec C-209/17 P: Odvolanie podané 21. apríla 2017: NG proti uzneseniu Všeobecného súdu (prvá rozšírená komora) z 28. februára 2017 vo veci T-193/16, NG/Európska rada

text:
               17.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 231/13

         Odvolanie podané 21. apríla 2017: NG proti uzneseniu Všeobecného súdu (prvá rozšírená komora) z 28. februára 2017 vo veci T-193/16, NG/Európska rada
   (Vec C-209/17 P)
   (2017/C 231/17)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: NG (v zastúpení: P. O’Shea, BL, I. Whelan, BL, B. Burns, solicitor)

      Ďalší účastník: Európska rada

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil v plnom rozsahu uznesenie Všeobecného súdu z 28. februára 2017, ktorým Všeobecný súd rozhodol, že žaloba sa odmieta pre nedostatok právomoci Všeobecného súdu rozhodnúť o žalobe,

               —

               vydal konečné rozhodnutie o merite tohto odvolania a rozhodol, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že nemá právomoc rozhodnúť o žalobe a uložil žalovanej vo veci T-193/16 povinnosť nahradiť trovy konania žalobcu v konaní pred Všeobecným súdom a pred Súdnym dvorom Európskej únie,

               —

               vrátil otázky, ktoré vznikli v tomto konaní, Všeobecnému súdu, aby o nich rozhodol s pokynom, že je povinný rozhodnúť, že má právomoc rozhodnúť o žalobe.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Nedostatok odôvodnenia.

               2.

               Nedostatok riadneho posúdenia otázky, či sporná dohoda bola v skutočnosti rozhodnutím žalovanej.

               3.

               Ignorovanie relevantných skutkových otázok.

               4.

               Nezohľadnenie predložených dôkazov.

               5.

               Nedostatok uceleného preskúmania a posúdenia zásadných otázok.

               6.

               Nevykonanie ďalšieho relevantného skúmania.

               7.

               Rozhodnutie bez dostatočných informácií.

               8.

               Porušenie zásad stanovených Súdnym dvorom vo veci C-294/83.


title: Vec T-209/11 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  21. júna 2011 — MB System/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Štátna pomoc — Povinnosť vymáhania — Návrh na odklad výkonu — Naliehavosť — Zváženie záujmov“ )

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/33

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 21. júna 2011 — MB System/Komisia
   (Vec T-209/11 R)
   (Predbežné opatrenie - Štátna pomoc - Povinnosť vymáhania - Návrh na odklad výkonu - Naliehavosť - Zváženie záujmov)
   2011/C 252/77
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: MB System GmbH & Co. KG (Nordhausen, Nemecko) (v zastúpení: G. Brüggen, M. Ackermann a C. Geiert, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Erlbacher a T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočný odklad výkonu rozhodnutia Komise K(2010) 8289 v konečnom znení zo 14. decembra 2010 týkajúceho sa štátnej pomoci C 38/2005 (ex NN 52/2004) Nemecka v prospech skupiny Biria

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-304/14: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 13. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) Londýn – Spojené kráľovstvo) – Secretary of State for the Home Department/CS (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Občianstvo Únie — Článok 20 ZFEÚ — Štátny príslušník tretieho štátu, ktorý má vo svojej starostlivosti maloleté dieťa, ktoré je občanom Únie — Právo na pobyt v členskom štáte, ktorého štátnym príslušníkom je dieťa — Odsúdenie rodiča dieťaťa za trestný čin — Rozhodnutie o vyhostení rodiča, v dôsledku ktorého je nepriamo vyhostené dotknuté dieťa)

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/3

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 13. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) Londýn – Spojené kráľovstvo) – Secretary of State for the Home Department/CS
   (Vec C-304/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Občianstvo Únie - Článok 20 ZFEÚ - Štátny príslušník tretieho štátu, ktorý má vo svojej starostlivosti maloleté dieťa, ktoré je občanom Únie - Právo na pobyt v členskom štáte, ktorého štátnym príslušníkom je dieťa - Odsúdenie rodiča dieťaťa za trestný čin - Rozhodnutie o vyhostení rodiča, v dôsledku ktorého je nepriamo vyhostené dotknuté dieťa))
   (2016/C 419/03)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) Londýn

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Secretary of State for the Home Department

      Žalovaná: CS

      Výrok rozsudku

   Článok 20 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, podľa ktorej musí byť štátny príslušník tretieho štátu, ktorý bol v minulosti odsúdený za trestný čin, vyhostený z územia tohto členského štátu do daného tretieho štátu, hoci tento štátny príslušník má vo svojej starostlivosti maloleté dieťa, ktoré je štátnym príslušníkom tohto členského štátu a zdržiava sa v ňom od svojho narodenia bez toho, aby využilo svoje právo voľného pohybu, pokiaľ by toto dieťa muselo v dôsledku vyhostenia dotknutej osoby opustiť územie Európskej únie, čím by bolo zbavené možnosti skutočne využívať podstatnú časť práv, ktoré mu vyplývajú z postavenia občana Únie. Za výnimočných okolností však členský štát môže prijať opatrenie na vyhostenie pod podmienkou, že toto opatrenie je založené na osobnom správaní tohto štátneho príslušníka tretieho štátu, ktoré musí predstavovať skutočnú, existujúcu a dostatočne vážnu hrozbu ovplyvňujúcu jeden zo základných záujmov spoločnosti tohto členského štátu, a že pri jeho prijatí boli zohľadnené jednotlivé dotknuté záujmy, čo musí overiť vnútroštátny súd.

      (1)  Ú. v. EÚ C 315, 15.9.2014.


title: Vec T-701/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. januára 2017 – Stock Polska/EUIPO – Lass & Steffen (LUBELSKA) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie LUBELSKA — Skoršia národná slovná ochranná známka Lubeca — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Úroveň pozornosti verejnosti — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               27.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. januára 2017 – Stock Polska/EUIPO – Lass & Steffen (LUBELSKA)
   (Vec T-701/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie LUBELSKA - Skoršia národná slovná ochranná známka Lubeca - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Úroveň pozornosti verejnosti - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 063/36)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Stock Polska sp. z o.o. (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: T. Gawrylczyk, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Rajh, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Lass & Steffen GmbH Wein- und Spirituosen-Import (Lübeck, Nemecko) (v zastúpení: R. Kunz-Hallstein, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 24. septembra 2015 (vec R 1788/2014-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Lass & Steffen Wein- und Spirituosen-Import a Stock Polska

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Stock Polska sp. z.o.o. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 1.2.2016.


title: Vec F-109/15: Žaloba podaná 28. júla 2015 – ZZ/Parlament

text:
               5.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/36

         Žaloba podaná 28. júla 2015 – ZZ/Parlament
   (Vec F-109/15)
   (2015/C 328/33)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: C. Wolff, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, ktorým sa žalobcovi neschválil príspevok na usídlenie

      Návrhy žalobcu

   Žalobca navrhuje

               —

               zrušiť rozhodnutie vedúceho „oddelenia pre individuálne nároky a odmeny“ z 12. decembra 2014 a rozhodnutie žalovaného z 20. apríla 2015,

               —

               zaviazať žalovaného vyplatiť príspevok na usídlenie vo výške 21  688,20 eura spolu so zákonnými úrokmi odo dňa podania návrhu,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.


title: Vec C-147/09: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  29. apríla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Wien — Rakúsko) — Ronald Seunig/Maria Hölzel

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/30

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 29. apríla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Wien — Rakúsko) — Ronald Seunig/Maria Hölzel
   (Vec C-147/09) (1)

   ()
   2010/C 234/51
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 153, 4.7.2009.


title: Vec T-154/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  10. decembra 2013 — Jiangsu Jiasheng Photovoltaic Technology/Komisia

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/45

         Uznesenie Všeobecného súdu z 10. decembra 2013 — Jiangsu Jiasheng Photovoltaic Technology/Komisia
   (Vec T-154/13) (1)

   2014/C 45/81
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 123, 27.4.2013.


title: Vec C-319/15: Uznesenie Súdneho dvora (druhá komora) z 23. marca 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour administrative d'appel de Paris – Francúzsko) – Overseas Financial Limited, Oaktree Finance Limited/Ministre de l’Économie, de l’Industrie et du Numérique (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Zastavenie konania)

text:
               18.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/13

         Uznesenie Súdneho dvora (druhá komora) z 23. marca 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour administrative d'appel de Paris – Francúzsko) – Overseas Financial Limited, Oaktree Finance Limited/Ministre de l’Économie, de l’Industrie et du Numérique
   (Vec C-319/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Zastavenie konania))
   (2016/C 260/17)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour administrative d'appel de Paris

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Overseas Financial Limited, Oaktree Finance Limited

      Odporca: Ministre de l’Économie, de l’Industrie et du Numérique

      Výrok

   Konanie o návrhu na začatie prejudiciálneho konania podanom rozhodnutím z 22. júna 2015 Cour administrative d'appel de Paris (Francúzsko) sa zastavuje.

      (1)  Ú. v. EÚ C 279, 24.8.2015.


title: Vec C-379/10: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  24. novembra 2011 — Európska komisia/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Všeobecná zásada o zodpovednosti členských štátov za porušenie práva Únie jedným z ich súdnych orgánov rozhodujúcim v poslednom stupni — Vylúčenie akejkoľvek zodpovednosti za výklad právnych pravidiel alebo posúdenie skutkových okolností a dôkazov uskutočnených súdom rozhodujúcim v poslednom stupni — Obmedzenie zodpovednosti štátu vnútroštátnym zákonodarcom na prípady úmyselného protiprávneho konania alebo hrubej nedbanlivosti, ktorých sa dopustil taký súd)

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/14

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 24. novembra 2011 — Európska komisia/Talianska republika
      (Vec C-379/10) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Všeobecná zásada o zodpovednosti členských štátov za porušenie práva Únie jedným z ich súdnych orgánov rozhodujúcim v poslednom stupni - Vylúčenie akejkoľvek zodpovednosti za výklad právnych pravidiel alebo posúdenie skutkových okolností a dôkazov uskutočnených súdom rozhodujúcim v poslednom stupni - Obmedzenie zodpovednosti štátu vnútroštátnym zákonodarcom na prípady úmyselného protiprávneho konania alebo hrubej nedbanlivosti, ktorých sa dopustil taký súd)
      (2012/C 25/21)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Pignataro a M. Nolin, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, G. De Bellis, avvocato dello Stato)

         Predmet veci

      Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie všeobecnej zásady o zodpovednosti členských štátov za porušenie práva Únie jedným z ich súdnych orgánov rozhodujúcim v poslednom stupni — Zodpovednosť obmedzená iba na prípady úmyselného protiprávneho konania a hrubej nedbanlivosti

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Talianska republika si tým,

                              —

                              že vylúčila akúkoľvek zodpovednosť Talianskej republiky za škody spôsobené jednotlivcom porušením práva Únie jedným z jej súdnych orgánov rozhodujúcim v poslednom stupni, pokiaľ toto porušenie vyplýva z výkladu právnych pravidiel alebo posúdenia skutkových okolností a dôkazov uskutočnených týmto súdom, a

                              —

                              že túto zodpovednosť obmedzila iba na prípady úmyselného protiprávneho konania a hrubej nedbanlivosti,

                        podľa článku 2 odsekov 1 a 2 zákona č. 117 o náhrade škody spôsobenej pri výkone súdnej právomoci a občianskoprávnej zodpovednosti magistrátu [legge n. 117 (sul) risarcimento dei danni cagionati nell’ esercizio delle funzioni giudiziarie e responsabilità civile dei magistrati] z 13. apríla 1988, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú na základe všeobecnej zásady o zodpovednosti členských štátov za porušenie práva Únie jedným z ich súdnych orgánov rozhodujúcim v poslednom stupni.

                  2.

                  Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010.


title: Vec F-88/14: Žaloba podaná 2. septembra 2014 – ZZ a i./Komisia

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/48

         Žaloba podaná 2. septembra 2014 – ZZ a i./Komisia
   (Vec F-88/14)
   (2015/C 007/55)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a i. (v zastúpení: Sébastien Orlandi, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Vyhlásenie o neuplatniteľnosti článku 6 prílohy X Služobného poriadku úradníkov, zmeneného a doplneného článkom 1 bodom 70 nariadenia č. 1023/2013 v rozsahu, v akom od 1. januára 2014 znížil počet dní ročnej dovolenky žalobcov, ako aj zrušenie jednotlivých rozhodnutí, ktorými im bol znížený počet dní ročnej dovolenky

      Návrhy žalobcov

               —

               vyhlásiť článok 6 prílohy X služobného poriadku za protiprávny,

               —

               zrušiť rozhodnutia o znížení počtu dní ročnej dovolenky žalobcov s účinnosťou od roku 2014,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec C-128/15: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 11. januára 2017 – Španielske kráľovstvo/Rada Európskej únie (Žaloba o neplatnosť — Rybolov — Nariadenie (EÚ) č. 1380/2013 — Nariadenie (EÚ) č. 1367/2014 — Platnosť — Rybolovné možnosti — Prístup predbežnej opatrnosti — Relatívna stabilita rybolovných činností — Zásada proporcionality — Zásada rovnosti zaobchádzania — Dlhochvost tuponosý a dlhochvost berglax)

text:
               27.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/2

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 11. januára 2017 – Španielske kráľovstvo/Rada Európskej únie
   (Vec C-128/15) (1)

   ((Žaloba o neplatnosť - Rybolov - Nariadenie (EÚ) č. 1380/2013 - Nariadenie (EÚ) č. 1367/2014 - Platnosť - Rybolovné možnosti - Prístup predbežnej opatrnosti - Relatívna stabilita rybolovných činností - Zásada proporcionality - Zásada rovnosti zaobchádzania - Dlhochvost tuponosý a dlhochvost berglax))
   (2017/C 063/02)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Rubio González a L. Banciella Rodríguez-Miñón, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. Westerhof Löfflerová, A. de Gregorio Merino a F. Florindo Gijón, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia, (v zastúpení: A. Bouquet, I. Galindo Martín a A. Stobiecka-Kuik, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Španielskemu kráľovstvu sa ukladá povinnosť nahradiť trovy konania.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 11.5.2015.


title: Vec C-287/07: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  23. apríla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Verejné zmluvy — Smernica 2004/17/ES — Postupy verejného obstarávania vo vodnom, energetickom, dopravnom odvetví a v odvetví poštových služieb — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 23. apríla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-287/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Verejné zmluvy - Smernica 2004/17/ES - Postupy verejného obstarávania vo vodnom, energetickom, dopravnom odvetví a v odvetví poštových služieb - Neprebratie v stanovenej lehote)
   2009/C 141/06
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Stromsky, D. Kukovec a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: D. Haven a J.-C. Halleux, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprebratie všetkých ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb (Ú. v. EÚ L 134, s. 1; Mim. vyd. 05/007, s. 19) v stanovenej lehote

      Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že

                           —

                           neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na úplné a správne prebratie článku 1 ods. 2 písm. b), c) druhého pododseku a d) a ods. 13 druhého pododseku, článku 14 ods. 4, článku 17 ods. 10 písm. a) a c), článku 34 ods. 8, článku 36 ods. 2, článku 39 ods. 2, článku 45 ods. 1 a 3 písm. a) a c), článku 48 ods. 1 až 4 a ods. 6 písm. c), článku 49 ods. 2 druhej zarážky a ods. 3 až 5, článku 50 ods. 1 prvého pododseku písm. c), článku 52 ods. 1, článku 57 ods. 1 druhého pododseku písm. d) a e), a ods. 3 prvej vety, ako aj článku 65 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb, a

                           —

                           neprijalo v stanovenej lehote zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkom 9, článkom 34 ods. 2, článkom 52 ods. 3 a článkom 57 ods. 3 druhou vetou smernice 2004/17,
                           nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 8.9.2007.


title: Vec C-283/10: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  24. novembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Înalta Curte de Casație și Justiție — Rumunsko) — Circul Globus București (Circ & Variete Globus București)/Uniunea Compozitorilor și Muzicologilor din România — Asociația pentru Drepturi de Autor — U.C.M.R. — A.D.A (Aproximácia právnych predpisov — Autorské práva a s nimi súvisiace práva — Smernica 2001/29/ES — Článok 3 — Pojem „verejný prenos diela pre verejnosť, ktorá je prítomná na mieste, kde tento prenos vzniká“ — Verejný prenos hudobných diel bez zaplatenia odmeny zodpovedajúcej týmto právam organizácii kolektívnej správy autorských práv — Uzavretie zmlúv o prevode majetkových práv s autormi diel — Pôsobnosť smernice 2001/29)

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/10

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 24. novembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Înalta Curte de Casație și Justiție — Rumunsko) — Circul Globus București (Circ & Variete Globus București)/Uniunea Compozitorilor și Muzicologilor din România — Asociația pentru Drepturi de Autor — U.C.M.R. — A.D.A
      (Vec C-283/10) (1)

      (Aproximácia právnych predpisov - Autorské práva a s nimi súvisiace práva - Smernica 2001/29/ES - Článok 3 - Pojem„verejný prenos diela pre verejnosť, ktorá je prítomná na mieste, kde tento prenos vzniká“ - Verejný prenos hudobných diel bez zaplatenia odmeny zodpovedajúcej týmto právam organizácii kolektívnej správy autorských práv - Uzavretie zmlúv o prevode majetkových práv s autormi diel - Pôsobnosť smernice 2001/29)
      (2012/C 25/15)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Înalta Curte de Casație și Justiție

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Circul Globus București (Circ & Variete Globus București)

         Žalovaná: Uniunea Compozitorilor și Muzicologilor din România — Asociația pentru Drepturi de Autor — U.C.M.R. — A.D.A

         Predmet veci

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Înalta Curte de Casație și Justiție — Výklad článku 3 ods. 1 smernice 2001/29/ES Európskeho parlamentu a Rady z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230) — Verejný prenos hudobných diel bez zaplatenia odmeny zodpovedajúcej týmto právam organizácii kolektívnej správy autorských práv — Uzavretie zmlúv o prevode majetkových práv s autormi diel — Pojem „verejný prenos diela pre verejnosť, ktorá je prítomná na mieste, kde tento prenos vzniká“ — Pôsobnosť citovanej smernice

         Výrok rozsudku

      Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti, a presnejšie jej článok 3 ods. 1, sa má vykladať v tom zmysle, že sa týka výlučne verejného prenosu pre verejnosť, ktorá nie je prítomná na mieste, kde tento prenos vzniká, pričom je vylúčený akýkoľvek priamy prenos diela jeho priamym verejným predvedením alebo predstavením uskutočneným akýmkoľvek spôsobom na verejne prístupnom mieste.

         (1)  Ú. v. EÚ C 234, 28.8.2010.


title: Vec T-244/13: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. júla 2014 – Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Životné prostredie — Smernica 94/62/ES — Obaly a odpady z obalov — Smernica 2013/2/EÚ — Rúrky, tuby a valce, na ktorých je ovinutý pružný materiál — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť“ )

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/58

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. júla 2014 – Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica/Komisia
   (Vec T-244/13) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Životné prostredie - Smernica 94/62/ES - Obaly a odpady z obalov - Smernica 2013/2/EÚ - Rúrky, tuby a valce, na ktorých je ovinutý pružný materiál - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“))
   2014/C 315/98
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J.-M. Leprêtre a N. Chahid-Nouraï, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Alcover San Pedro a J.-F. Brakeland, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie smernice Komisie 2013/2/EÚ zo 7. februára 2013, ktorou sa mení a dopĺňa príloha I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov (Ú. v. EÚ L 37, s. 10) v rozsahu, v akom Komisia zapísala do zoznamu príkladov, na ktoré sa uplatňujú kritéria spresňujúce pojem „obaly“ rúrky, tuby a valce, okolo ktorých je ovinutý pružný materiál okrem tých, ktoré sú súčasťou výrobných zariadení a ktoré nie sú používané na prezentáciu výrobku ako predajnej jednotky

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 15.6.2013.


title: Vec T-342/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  2. decembra 2011 — Bard/ÚHVT — Braun Melsungen (PERFIX)

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/42

         Uznesenie Všeobecného súdu z 2. decembra 2011 — Bard/ÚHVT — Braun Melsungen (PERFIX)
   (Vec T-342/09) (1)

   2012/C 32/83
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 256, 24.10.2009.


title: Vec F-59/07: Žaloba podaná 15. júna 2007 – Feral/Výbor regiónov

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/51

         Žaloba podaná 15. júna 2007 – Feral/Výbor regiónov
   (Vec F-59/07)
   (2007/C 199/99)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Pierre-Alexis Feral (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M.-A. Lucas, advokát)

      Žalovaný: Výbor regiónov Európskej únie (VR)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie riaditeľa administratívy a generálneho tajomníka VR z 26. júla 2006 o vrátení súm vyplatených žalobcovi na základe opravného koeficientu uplatňovaného na časť odmien prevedenú do Francúzska v období od marca 2003 do mája 2005,

               —

               zrušiť rozhodnutie riaditeľa administratívy VR zo 4. decembra 2006, ktoré stanovuje túto sumu na 3 600,16 eur,

               —

               uložiť VR povinnosť nahradiť žalobcovi sumu 3 600,16 eur vrátane ročných úrokov z omeškania vo výške 8 % od dátumu vrátenia až do úplného zaplatenia,

               —

               uložiť VR povinnosť zaplatiť žalobcovi sumu, ktorá mu mala byť zaplatená na základe opravného koeficientu uplatňovaného na časť odmien, ktorá mala byť od júna 2005 prevedená do Francúzska vrátane ročných úrokov z omeškania vo výške 8 % od dátumu vrátenia až do úplného zaplatenia,

               —

               uložil VR povinnosť od dátumu rozsudku obnoviť prevody časti odmien žalobcu do Francúzska upravenej o opravný koeficient uplatniteľný pre tento štát,

               —

               zaviazal VR na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Prvý žalobný dôvod spočíva v porušení článku 85 služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev (ďalej len „služobný poriadok“), článku 2 druhého odseku poslednej zarážky pravidiel upravujúcich podmienky prevodu časti odmien úradníkov Európskeho spoločenstva (ďalej len „spoločné pravidlá“) a bodov 2 a 4 záverov vedúcich pracovníkov administratívy č. 204/92 z 3. decembra 1992. Žalobca sa domnieva, že VR dospel k nesprávnemu záveru, že prevod časti jeho odmien do Francúzska na základe článku 17 ods. 2 prílohy VII služobného poriadku na jeho účet stavebného sporenia (ďalej len „stavebné sporenie“) nebol oprávnený, keďže bola zrušená horná hranica tohto účtu v dôsledku platieb na účet sporenia. Osobitne uvádza, že spoločné pravidlá nevyžadujú, aby prevody zodpovedali povinným platbám a zrušenie hornej hranice zodpovedalo ustálenej praxi v bankovej oblasti v súlade s francúzskou právnou úpravou stavebného sporenia, na ktorú sa závery vedúcich pracovníkov administratívy odvolávajú.
   Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 85 služobného poriadku v tom zmysle, že VR dospel k záveru, že protiprávnosť dotknutých prevodov bola natoľko zjavná, že žalobca vzhľadom na svoju kvalifikáciu právnika o nej vedel alebo prinajmenšom o nej mohol vedieť. V tejto súvislosti sa žalobca domnieva, že: i) vzhľadom na závery vedúcich pracovníkov administratívy sa jeho stavebné sporenie javilo ako zodpovedajúce pojmu stavebného sporenia v zmysle spoločných pravidiel; ii) operácia zrušenia hornej hranice, ktorú vykonal, sa javila ako zlučiteľná s týmito pravidlami; iii) jeho spis sa zdal byť úplný a v súlade s právnymi predpismi v nadväznosti na kontroly uskutočnené v decembri 2003 a v decembri 2004; iv) keďže mu bol obmedzený prístup k jeho osobnému spisu, nemohol sa oboznámiť s obsahom dokumentov, čo bolo potrebné ku kontrole oprávnenosti prevodov.


title: Vec T-466/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  19. októbra 2012 — Ellinika Nafpigeia a Hoern/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Stavba lodí — Pomoc poskytnutá gréckymi orgánmi v prospech lodenice — Opatrenia určené na vykonanie rozhodnutia Komisie ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú a nariaďuje sa jej vymáhanie — Neprípustnosť“ )

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/46

         Uznesenie Všeobecného súdu z 19. októbra 2012 — Ellinika Nafpigeia a Hoern/Komisia
   (Vec T-466/11) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Stavba lodí - Pomoc poskytnutá gréckymi orgánmi v prospech lodenice - Opatrenia určené na vykonanie rozhodnutia Komisie ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú a nariaďuje sa jej vymáhanie - Neprípustnosť)
   2013/C 26/91
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Ellinika Nafpigeia AE (Skaramagka, Grécko) a Hoern Beteiligungs GmbH (Kiel, Nemecko) (v zastúpení: K Chrysogonos a A. Mitsis, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Stromsky a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie listu Komisie K(2010) 8274 v konečnom znení z 1. decembra 2010 týkajúceho sa „štátnej pomoci CR 16/2004 — výkon zamietavého rozhodnutia a vymáhanie štátnej pomoci poskytnutej spoločnosti Ellinika Nafpigeia AE — odvolávanie sa Grécka na článok 346 ods. 1 písm. b) ZFEÚ a na konanie podľa článku 348 ods. 1 ZFEÚ“, doplneného listinami a inými prvkami zo spisu, s ktorými sa žalobkyne čiastočne oboznámili v júni 2011

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Konanie o návrhu Nafpigikes kai viomichanikes epicheiriseis Elefsinas na vstup vedľajšieho účastníka do konania sa zastavuje.

               3.

               Ellinika Nafpigeia AE a 2. Hoern Beteiligungs GmbH znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

               4.

               Nafpigikes kai viomichanikes epicheiriseis Elefsinas, ktorá podala návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania, znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 331, 12.11.2011.


title: Vec C-150/07: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  22. januára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Oneskorené platenie vlastných zdrojov — Úroky z omeškania v prípade oneskoreného platenia vlastných zdrojov — Pravidlá zaúčtovania — Režim ATA)

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 22. januára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-150/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Oneskorené platenie vlastných zdrojov - Úroky z omeškania v prípade oneskoreného platenia vlastných zdrojov - Pravidlá zaúčtovania - Režim ATA)
   (2009/C 69/06)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Wilms a M. Afonso, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, J. A. Anjos a C. Guerra Santos, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článkov 2, 6 ods. 2, 9, 10 a 11 nariadenia Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 z 29. mája 1989, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 88/376/EHS, Euratom o systéme vlastných zdrojov Spoločenstiev [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 155, s. 1) – Odmietnutie zaplatiť úroky z omeškania v prípade oneskoreného platenia vlastných zdrojov v rámci režimu ATA – Pravidlá zaúčtovania
   Výrok rozsudku

               1.

               Portugalská republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2, 6 ods. 2, 9, 10 a 11 nariadenia Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 z 29. mája 1989, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 88/376/EHS, Euratom o systéme vlastných zdrojov Spoločenstiev [neoficiálny preklad] tým, že odmietla zaplatiť Komisii úroky z omeškania splatné v dôsledku omeškania s platením vlastných zdrojov v rámci režimu ATA.

               2.

               Vo zvyšku sa žaloba zamieta.

               3.

               Portugalská republika znáša vlastné trovy konania a zaväzuje sa na náhradu troch štvrtín trov konania Komisie Európskych spoločenstiev.

               4.

               Komisia Európskych spoločenstiev znáša zvyšok svojich trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 117, 26.5.2007.


title: Vec T-93/16: Žaloba podaná 26. februára 2016 – Rheinmetall Waffe Munition/EUIPO (VANGUARD)

text:
               18.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 136/43

         Žaloba podaná 26. februára 2016 – Rheinmetall Waffe Munition/EUIPO (VANGUARD)
   (Vec T-93/16)
   (2016/C 136/59)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rheinmetall Waffe Munition GmbH (Südheide, Nemecko) (v zastúpení: J. Schmidt, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: Medzinárodný zápis ochrannej známky „VANGUARD“ s označením Európskej únie – prihláška č. 11 166 003.

      Napadnuté rozhodnutie: Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 19. novembra 2015 vo veci R 69/2015-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-679/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg (Nemecko) 17. decembra 2015 – Ultra-Brag AG/Hauptzollamt Lörrach

text:
               29.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 111/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg (Nemecko) 17. decembra 2015 – Ultra-Brag AG/Hauptzollamt Lörrach
   (Vec C-679/15)
   (2016/C 111/06)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Ultra-Brag AG

      Žalovaný: Hauptzollamt Lörrach

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 202 ods. 3 prvá zarážka Colného kódexu (nariadenie Rady [EHS] č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (1), ďalej len „CK“) vykladať v tom zmysle, že právnická osoba ako osoba, ktorá takýto tovar doviezla sa podľa článku 202 ods. 3 prvej zarážky CK stane dlžníkom, ak dôvodom nezákonného dovozu je konanie niektorého z jej zamestnancov v rámci jeho právomoci, ktorý nie je jej zákonným zástupcom?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:
               Má sa článok 202 ods. 3 druhá zarážka CK vykladať v tom zmysle, že

                           a)

                           právnická osoba sa zúčastňuje na nezákonnom dovoze (aj vtedy), ak niektorý z jej zamestnancov, ktorý nie je jej zákonným zástupcom, spolupracoval v rámci svojej právomoci na tomto dovoze a

                           b)

                           v prípade právnických osôb zúčastnených na nezákonnom dovoze treba vzhľadom k subjektívnemu znaku skutkovej podstaty, totiž, že „si boli vedomé alebo si mali byť vedomé“, zohľadniť fyzickú osobu, ktorú právnická osoba v tejto veci zamestnáva, aj keď v tejto súvislosti nejde o zákonného zástupcu právnickej osoby?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú alebo druhú prejudiciálnu otázku:
               Má sa článok 212a CK vykladať v tom zmysle, že pri posudzovaní, či správanie zúčastnenej osoby má znaky podvodného konania alebo hrubej nedbanlivosti, treba v prípade právnických osôb zohľadniť výlučne správanie právnickej osoby, resp. jej orgánov alebo jej treba pripísať správanie niektorej fyzickej osoby, ktorú zamestnáva a ktorá sa vecou zaoberá v rámci plnenia svojich úloh?

      (1)  Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307.


title: Vec T-479/16: Žaloba podaná 30. augusta 2016 – Colgate-Palmolive/EUIPO (AROMASENSATIONS)

text:
               17.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/22

         Žaloba podaná 30. augusta 2016 – Colgate-Palmolive/EUIPO (AROMASENSATIONS)
   (Vec T-479/16)
   (2016/C 383/31)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Colgate-Palmolive Co. (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Zintler, A. Stolz, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „AROMASENSATIONS“ – prihláška č. 14 198 824.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. júna 2016 vo veci R 2482/2015-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie, ktorým sa zamieta odvolanie v rozsahu, v akom bolo založené na článku 7 ods. 1 písm. b),

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie zásad rovnosti zaobchádzania a riadnej správy vecí verejných.


title: Vec T-182/13: Žaloba podaná 28. marca 2013 — Moallem Insurance/Rada

text:
               8.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/19

         Žaloba podaná 28. marca 2013 — Moallem Insurance/Rada
   (Vec T-182/13)
   2013/C 164/35
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Moallem Insurance Co. (Teherán, Irán) (v zastúpení: D. Luff, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil odsek 18 prílohy k rozhodnutiu Rady 2012/829/SZBP z 21. decembra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 356, s. 71),

               —

               zrušil odsek 18 vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1264/2012 z 21. decembra 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 356, s. 55),

               —

               určil, že článok 12 rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 (1) a článok 35 nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 (2) sa neuplatňujú na žalobkyňu,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov tohto konania žalobkyne.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza deväť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Súdny dvor má právomoc preskúmať jednak odsek 21 oddiel B prílohy rozhodnutia Rady 2010/644/SZBP a odsek 21 oddiel B prílohy VIII nariadenia Rady (EÚ) č. 961/2010, ako aj rozhodnutie z 28. októbra 2010 a ich súlad so všeobecnými zásadami európskeho práva.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že špecifický dôvod na zaradenie spoločnosti Moallem na zoznam je nesprávny a požiadavky článku 20 ods. 1 rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP (ktorý bol následne zmenený článkom 1 ods. 7 rozhodnutia Rady 2012/35/SZBP z 23. januára 2012, článkom 1 ods. 8 rozhodnutia Rady 2012/635/SZBP z 25. októbra 2012 a článkom 1 ods. 2 rozhodnutia Rady 2012/829/SZBP z 21. decembra 2012), a požiadavky stanovené v článku 23 ods. 2 nariadenia Rady (EU) č. 267/2012 (ktorý bol následne zmenený článkom 1 ods. 11 nariadenia Rady č. 1263/2012 z 21. decembra 2012) nie sú splnené.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na tom, že rozhodnutie Rady 2012/829/SZBP z 21. decembra 2012 a vykonávacie nariadenie Rady (EU) č. 1264/2012 z 21. decembra nie sú dostatočne odôvodnené. Porušujú právo spoločnosti Moallem na obhajobu a jej právo na spravodlivý proces, pretože Rada nikdy neodpovedala na jej list zo 6. februára 2013 a spoločnosti Moallem nebol poskytnutý prístup k spisu Rady.

               4.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Rada porušila článok 24 ods. 3 a článok 24 ods. 4 rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP a článok 46 ods. 3 a článok 46 ods. 4 nariadenia Rady č. 267/2012. Článok 24 ods. 3 rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP a článok 46 ods. 3 nariadenia Rady (EU) č. 267/2012 požadujú, aby Rada svoje rozhodnutie oznámila a doručila, vrátane dôvodov zaradenia na zoznam, a článok 24 ods. 4 rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP a článok 46 ods. 4 nariadenia Rady (EU) č. 267/2012 upravujú preskúmanie rozhodnutí, ak sú predložené pripomienky.

               5.

               Piaty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Rada pri posudzovaní situácie spoločnosti Moallem porušila zásadu riadnej správy.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Rada pri posudzovaní situácie spoločnosti Moallem porušila zásadu legitímnych očakávaní.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod sa zakladá na tom, že by sa článok 12 rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP a článok 35 nariadenia Rady (EU) č. 267/2012 z 23. marca 2012 nemali uplatniť na spoločnosť Moallem, pretože sú v rozpore so zásadou proporcionality zakotvenou v článku 5 ods. 4 Zmluvy o Európskej únii (ZEÚ).

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod sa zakladá na tom, že nariadenie Rady (EU) č. 267/2012, v znení neskorších zmien, na základe ktorého bola prijatá sporná príloha vykonávacieho nariadenia Rady (EU) č. 1264/2012 z 21. decembra 2012, je v rozpore s článkom 215 ods. 2 a 3 ZFEÚ, ktorý je jeho právnym základom, a s článkom 40 ZEÚ.

               9.

               Deviaty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že rozhodnutie Rady 2010/413/SZBP a nariadenie Rady (EU) č. 267/2012 boli prijaté v rozpore so zásadou rovného zaobchádzania a so zásadou zákazu diskriminácie.

      (1)  Rozhodnutie Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39).

      (2)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1).