title: Vec C-423/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden 29. októbra 2009 — Staatssecretaris van Financiën/X

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden 29. októbra 2009 — Staatssecretaris van Financiën/X
   (Vec C-423/09)
   2010/C 24/36
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Staatssecretaris van Financiën

      Ďalšia účastníčka konania: X

      Prejudiciálna otázka

   Na základe akých kritérií sa má určiť, či treba zeleninu (hlávky cesnaku), ktorá bola v určitej miere vysušená, ale nie je zbavená (takmer) všetkej tekutiny a dováža sa chladená, zaradiť do podpoložky 0703 20 00 KN alebo do podpoložky 0712 90 90 KN?


title: Vec T-329/13: Žaloba podaná 4. júna 2013 — Chatzithoma a Chatzithoma/Komisia a Európska centrálna banka

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/33

         Žaloba podaná 4. júna 2013 — Chatzithoma a Chatzithoma/Komisia a Európska centrálna banka
   (Vec T-329/13)
   2013/C 252/56
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Petros Chatzithoma (Lefkosia, Cyprus) a Elenitsa Chatzithoma (Lefkosia, Cyprus) (v zastúpení: E. Efstathiou, K. Efstathiou a K. Liasidou, advokáti)

      Žalované: Európska centrálna banka a Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               zrušil rozhodnutie Eurogroup z 25. marca 2013, ktoré nadobudlo svoju konečnú podobu prostredníctvom rozhodnutia guvernéra Cyperskej centrálnej banky ako zmocnenca a/alebo zástupcu Európskeho systému centrálnych bánk z 29. marca 2013, K.D.P [regulačný správy akt] 104/2013, ktorým sa rozhodlo o „predaji niektorých prevádzok“ Cyprus Popular Bank Public Co Ltd a ktoré v podstate predstavuje spoločné rozhodnutie Európskej centrálnej banky a Európskej komisie,

               —

               subsidiárne vyhlásil, že vyššie uvedené rozhodnutie Eurogroup v podstate predstavuje spoločné rozhodnutie Európskej centrálnej banky a/alebo Európskej komisie, a to bez ohľadu na jeho podobu a formu,

               —

               zaviazal Európsku centrálnu banku a/alebo Európsku komisiu na náhradu trov tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú štyri žalobné dôvody.

               1.

               Svojím prvým žalobným dôvodom žalobcovia tvrdia, že napadnuté rozhodnutie je neplatné, keďže rozhodnutie ide nad rámec právomocí, ktoré boli Zmluvou o Európskej únii zverené Európskej centrálnej banke a Európskej komisii, čo znamená, že ide o akt, ktorý tieto dve inštitúcie prijali ultra vires.

               2.

               Svojím druhým žalobným dôvodom žalobcovia tvrdia, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore s právom na rešpektovanie vlastníctva, ktoré je chránené článkom 1 prvého protokolu Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a článkom 14 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv, ako ho potvrdzuje Charta základných práv Európskej únie.

               3.

               Svojím tretím žalobným dôvodom žalobcovia tvrdia, že napadnuté rozhodnutie je zjavne nedôvodné, nemá nijaký právny základ a je v rozpore so zásadou proporcionality.

               4.

               Svojím štvrtým žalobným dôvodom žalobcovia tvrdia, že napadnuté rozhodnutie je takisto v rozpore so všeobecne uznávanými právnymi zásadami zavedenými v práve Európskej únie, a konkrétne so zásadou, že nikto sa nemôže spoliehať na svoje vlastné opomenutie, aby získal výhodu a/alebo odôvodnil nesprávne a/alebo nezákonné konanie.


title: Vec C-41/14: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 26. februára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – Christie’s France SNC/Syndicat national des antiquaires (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2001/84/ES — Článok 1 — Duševné vlastníctvo — Dražba pôvodných umeleckých diel — Odmena z ďalšieho predaja v prospech autora pôvodného umeleckého diela — Subjekt povinný zaplatiť odmenu z ďalšieho predaja — Kupujúci alebo predávajúci — Zmluvná výnimka)

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/19

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 26. februára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – Christie’s France SNC/Syndicat national des antiquaires
   (Vec C-41/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2001/84/ES - Článok 1 - Duševné vlastníctvo - Dražba pôvodných umeleckých diel - Odmena z ďalšieho predaja v prospech autora pôvodného umeleckého diela - Subjekt povinný zaplatiť odmenu z ďalšieho predaja - Kupujúci alebo predávajúci - Zmluvná výnimka))
   (2015/C 138/24)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Christie’s France SNC

      Žalovaný: Syndicat national des antiquaires

      Výrok rozsudku

   Článok 1 ods. 4 smernice 2001/84/ES Európskeho parlamentu a Rady z 27. septembra 2001 o práve ďalšieho predaja v prospech autora pôvodného umeleckého diela sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby sa osoba povinná zaplatiť odmenu z ďalšieho predaja, ktorú takto určila vnútroštátna právna úprava, bez ohľadu na to, či ide o predávajúceho alebo odborníka na trh s umením, mohla s akoukoľvek ďalšou osobu – vrátane kupujúceho – dohodnúť, že táto ďalšia osoba v konečnom dôsledku znáša v celom rozsahu alebo sčasti náklady na odmenu z ďalšieho predaja, pokiaľ sa také zmluvné dojednanie nijako nedotkne povinností ani zodpovednosti, ktoré má vo vzťahu k autorovi osoba povinná zaplatiť odmenu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 7.4.2014.


title: Vec F-105/14: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 22. apríla 2015 – ED/ENISA (Verejná služba — Dočasný zamestnanec — Výberové konanie — Rozhodnutie o zamietnutí kandidatúry vo fáze predbežného výberu po preskúmaní výberovou komisiou — Nepodanie sťažnosti proti rozhodnutiu o zamietnutí kandidatúry v lehote stanovenej služobným poriadkom — Žiadosť o informácie — Odpoveď orgánu oprávneného uzatvárať pracovné zmluvy bez preskúmania rozhodnutia o zamietnutí kandidatúry — Podanie sťažnosti proti tejto odpovedi — Nedodržanie konania pred podaním žaloby — Zjavná neprípustnosť — Článok 81 rokovacieho poriadku)

text:
               8.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/32

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 22. apríla 2015 – ED/ENISA
   (Vec F-105/14) (1)

   ((Verejná služba - Dočasný zamestnanec - Výberové konanie - Rozhodnutie o zamietnutí kandidatúry vo fáze predbežného výberu po preskúmaní výberovou komisiou - Nepodanie sťažnosti proti rozhodnutiu o zamietnutí kandidatúry v lehote stanovenej služobným poriadkom - Žiadosť o informácie - Odpoveď orgánu oprávneného uzatvárať pracovné zmluvy bez preskúmania rozhodnutia o zamietnutí kandidatúry - Podanie sťažnosti proti tejto odpovedi - Nedodržanie konania pred podaním žaloby - Zjavná neprípustnosť - Článok 81 rokovacieho poriadku))
   (2015/C 190/37)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ED (v zastúpení: S. A. Pappas, avocat)

      Žalovaná: Agentúra Európskej únie pre sieťovú a informačnú bezpečnosť (v zastúpení: A. Ryan, splnomocnený zástupca, D. Waelbroeck a A. Duron, avocats)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia neprijať kandidatúru žalobkyne na miesto právnika („legal officer“) na základe oznámenia o voľnom pracovnom mieste ENISA-TA-AD-2013-05

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               ED znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Agentúra Európskej únie pre sieťovú a informačnú bezpečnosť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 7, 12.1.2015, s. 53.


title: Vec C-48/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  19. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus — Fínsko) — Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö/A Oy (Priame dane — Sloboda usadiť sa — Voľný pohyb kapitálu — Dohoda o EHP — Články 31 a 40 — Smernica 2009/133/ES — Pôsobnosť — Výmena akcií medzi spoločnosťou so sídlom v členskom štáte a spoločnosťou so sídlom v treťom štáte, ktorý je zmluvným štátom Dohody o EHP — Zamietnutie daňovej výhody — Dohovor o vzájomnej administratívnej spolupráci v oblasti daní)

text:
               29.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/8

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 19. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus — Fínsko) — Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö/A Oy
   (Vec C-48/11) (1)

   (Priame dane - Sloboda usadiť sa - Voľný pohyb kapitálu - Dohoda o EHP - Články 31 a 40 - Smernica 2009/133/ES - Pôsobnosť - Výmena akcií medzi spoločnosťou so sídlom v členskom štáte a spoločnosťou so sídlom v treťom štáte, ktorý je zmluvným štátom Dohody o EHP - Zamietnutie daňovej výhody - Dohovor o vzájomnej administratívnej spolupráci v oblasti daní)
   2012/C 295/12
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Žalovaný: A Oy

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Korkein hallinto-oikeus — Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Korkein hallinto-oikeus — Články 31 a 40 Dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992 (Ú. v. ES L 1, s. 3) — Výklad smernice 2009/133/ES Rady z 19. októbra 2009 o spoločnom systéme zdaňovania, uplatniteľnom pri zlučovaní, rozdeľovaní, čiastočnom rozdeľovaní, prevode aktív a výmene akcií spoločností rôznych členských štátov a pri premiestnení sídla SE alebo SCE medzi členskými štátmi (Ú. v. EÚ L 310, s. 34) — Pôsobnosť uvedenej smernice — Výmena akcií medzi akciovou spoločnosťou so sídlom v jednom členskom štáte Európskej únie a spoločnosťou so sídlom v treťom štáte, ktorý je členom EHP (Nórsko) — Otázka rovnosti týchto transakcií z daňového hľadiska s výmenou akcií medzi vnútroštátnymi spoločnosťami alebo spoločnosťami so sídlom v členských štátoch

      Výrok rozsudku

   Článok 31 Dohody o EHP bráni právnemu predpisu členského štátu, ktorý pokladá výmenu akcií medzi spoločnosťou so sídlom na území tohto členského štátu a spoločnosťou so sídlom na území tretieho štátu, ktorý je zmluvným štátom tejto dohody, za zdaniteľný predaj akcií, pričom takáto operácia by bola z daňového hľadiska neutrálna, ak by sa týkala výlučne tuzemských spoločností alebo spoločností so sídlom v iných členských štátoch, keďže medzi uvedeným členským štátom a uvedeným tretím štátom existuje dohovor o vzájomnej administratívnej pomoci v oblasti daní, ktorý stanovuje rovnako účinnú výmenu informácií medzi vnútroštátnymi orgánmi, ako je výmena informácií stanovená ustanoveniami smernice Rady 77/799/EHS z 19. decembra 1977 o vzájomnej pomoci príslušných úradov členských štátov v oblasti priamych daní a smernice Rady 2011/16/EÚ z 15. februára 2011 o administratívnej spolupráci v oblasti daní a zrušení smernice 77/799/EHS, pričom overiť to patrí do právomoci vnútroštátneho súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 103, 2.4.2011.


title: Vec T-384/08: Žaloba podaná 11. septembra 2008 – Elliniki Nafpigokataskevastiki a i./Komisia

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/48

         Žaloba podaná 11. septembra 2008 – Elliniki Nafpigokataskevastiki a i./Komisia
   (Vec T-384/08)
   (2008/C 301/82)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyne: Elliniki Nafpigokataskevastiki AE Chartofylakeiou (Skaramangas, Grécko), Howaldtswerke-Deutsche Werft GmbH (Kiel, Nemecko) a ThyssenKrupp Marine Systems AG (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: U. Soltész, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy

               —

               zrušiť článok 16 rozhodnutia Komisie z 2. júla 2008 o opatreniach č. C 16/2004 (ex NN29/2004, CP 71/2002 a CP 133/2005), ktoré prijalo Grécko v prospech Hellenic Shipyards a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyne svojou žalobou navrhujú čiastočne zrušiť rozhodnutie Komisie K(2008) 3118 v konečnom znení z 2. júla 2008 o šestnástich opatreniach prijatých Gréckom v prospech Hellenic Shipyards SA (ďalej len „HSY“), najmä zrušiť článok 16 tohto rozhodnutia, v ktorom Komisia rozhodla, že záruka náhrady škody, ktorú poskytla predchádzajúca majiteľka HSY, Hellenic Bank of Industrial Development (ďalej len „ETVA“) konzorciu (1), ktoré HSY získala na základe zmluvy o kúpe akcií (Howaldtswerke-Deutsche Werft (2) a Ferrostaal), pre prípad, že by HSY vrátila štátnu pomoc, predstavuje protiprávnu štátnu pomoc a musí byť okamžite ukončená.
   Žalobkyne uvádzajú, že Komisia sa nesprávne domnievala, že záruka náhrady škody v zmluve o privatizácii bola poskytnutá v čase, kedy ETVA bola vo vlastníctve štátu. Podľa žalobkýň bola totiž záruka náhrady škody záväzne dohodnutá až po privatizácii ETVA, čím predstavuje opatrenie dohodnuté medzi súkromnými osobami, ktoré nemožno pripísať Grécku, a ktoré teda nemožno považovať za štátnu pomoc.
   Žalobkyne ďalej uvádzajú, že je nesprávne tvrdenie Komisie, že obidve samostatné ustanovenia v prílohe zmluvy o kúpe akcií predstavujú jednotný mechanizmus, ktorým bola HSY zvýhodnená. Obidve záruky boli podľa žalobkýň totiž poskytnuté nezávisle od seba. Okrem toho žalobkyne tvrdia, že Komisia sa nesprávne domnievala, že záruka náhrady škody zvýhodnila HSY, keďže zo skutkových okolnosti vyplýva, že za takto zvýhodnený subjekt možno považovať iba Piraeus Bank.
   Žalobkyne uvádzajú, že Komisia neprávom vychádzala z toho, že HSY získala ekonomický prospech v dôsledku záruky náhrady škody, ktorá je i) bežným ustanovením v súkromnom práve; ii) bola poskytnutá po starostlivom preskúmaní, a iii) je v súlade s konaním súkromného predajcu.
   Ďalej uvádzajú, že Komisia nesprávne uplatnila článok 88 ods. 2 ES a článok 14 ods. 1 nariadenia (ES) č. 659/1999, keďže od Elliniki Nafpigokataskevastiki, ktorá nebola subjektom zvýhodneným štátnou pomocou, požadovala ukončenie záruky náhrady škody.
   Žalobkyne sa tiež domnievajú, že tvrdenie Komisie o obchádzaní potrebného účinku vrátenia štátnej pomoci spočíva na nesprávnej domnienke, že k obchádzaniu dochádza samotným poskytnutím záruk náhrady škody.
   Napokon Komisia nesprávne uplatnila článok 296 ES, ktorý HSY nedovoľuje vykonávať v určitom rozsahu súkromno-právnu činnosť, ktorá podporuje udržanie prevádzky celej lodenice.

      (1)  Toto konzorcium založilo Elliniki Nafpigokataskevastiki s cieľom účasti holdingu v HSY.

      (2)  ThyssenKrupp Marine Systems je 100 %-ným vlastníkom HDW, pričom v roku 2005 získala tiež akcie Ferrostaal v Elliniki Nafpigokataskevastiki.


title: Vec T-469/09: Žaloba podaná 23. novembra 2009 — Helénska republika/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/62

         Žaloba podaná 23. novembra 2009 — Helénska republika/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec T-469/09)
   2010/C 24/109
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: I. Chalkias a S. Papaïoannou)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie Komisie v plnom rozsahu,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Vo svojej žalobe proti rozhodnutiu Komisie K(2009) 7044 v konečnom znení z 24. septembra 2009, ktorým „sa z financovania Spoločenstvom vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV)“ (Ú. v. EÚ L 257, s. 28), Helénska republika, pokiaľ ide o finančné opravy v jej neprospech, uvádza nasledujúce dva žalobné dôvody smerujúce k zrušeniu.
   Prvým žalobným dôvodom smerujúcim k zrušeniu, ktorý sa týka odvetvia spracovania ovocia a zeleniny (paradajky), žalobkyňa tvrdí, že došlo k nesprávnemu výkladu a použitiu článku 28 ods. 1 písm. f), článku 28 ods. 2, článku 31 ods. 1 a ods. 2 a článku 3 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1535/2003 (1), ako aj hlavných zásad AGRI VI 5330/97, 17933/2000 a 63983/2002 o finančných opravách vzhľadom k tomu, že v tomto odvetví boli všetky kľúčové kontroly vykonané dostatočne a boli zistené vady iba v doplňujúcich kontrolách vedľajšej dôležitosti.
   Druhým žalobným dôvodom smerujúcim k zrušeniu, ktorý sa týka odvetvia verejných zásob ryže, sa žalobkyňa dovoláva toho, že oprava bola uložená na neplatnom právnom základe, lebo Európska komisia podala nesprávny výklad článkov 4 a 6 nariadenia (ES) č. 2148/1996 (2), a subsidiárne toho, že bola porušená zásada proporcionality.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1535/2003 z 29. augusta 2003, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na uplatňovanie nariadenia Rady (ES) č. 2201/96 o systéme pomoci pre výrobky z ovocia a zeleniny (Ú. v. EÚ L 218, s. 14; Mim. vyd. 03/039, s. 555).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2148/96 z 8. novembra 1996 ustanovujúce pravidlá pre hodnotenie a monitorovanie verejných intervenčných zásob poľnohospodárskych produktov (Ú. v. ES L 288, s. 6; Mim. vyd. 03/020, s. 27).


title: Vec T-263/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  15. decembra 2005  – BIC/ÚHVT ( Ochranná známka Spoločenstva — Trojrozmerná ochranná známka vyjadrená v tvare elektrického zapaľovača — Absolútny dôvod zamietnutia — Rozlišovacia spôsobilosť — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 — Rozlišovacia spôsobilosť nadobudnutá používaním — Článok 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/38

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. decembra 2005 – BIC/ÚHVT
   (Vec T-263/04) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Trojrozmerná ochranná známka vyjadrená v tvare elektrického zapaľovača - Absolútny dôvod zamietnutia - Rozlišovacia spôsobilosť - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 - Rozlišovacia spôsobilosť nadobudnutá používaním - Článok 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2006/C 60/75)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: BIC SA (Clichy, Francúzsko) (v zastúpení: M.-P. Escande a A. Guillemin, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 6. apríla 2004 (vec R 469/2003-4) týkajúceho sa zápisu trojrozmernej ochrannej známky vyjadrenej v tvare kamienkového zapaľovača ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 9.10.2004.


title: Vec T-526/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  5. októbra 2011 — PAKI Logistics/ÚHVT (PAKI) [ Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva PAKI — Absolútny dôvod zamietnutia — Ochranná známka v rozpore s verejným poriadkom alebo dobrými mravmi — Článok 7 ods. 1 písm. f) nariadenia (ES) č. 207/2009 ]

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 5. októbra 2011 — PAKI Logistics/ÚHVT (PAKI)
   (Vec T-526/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva PAKI - Absolútny dôvod zamietnutia - Ochranná známka v rozpore s verejným poriadkom alebo dobrými mravmi - Článok 7 ods. 1 písm. f) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2011/C 340/34
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: PAKI Logistics GmbH (Ennepetal, Nemecko) (v zastúpení: M. Bergermann, P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt a J. Vogtmeier, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: pôvodne S. Behzadi-Spencer, neskôr F. Penlington, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci S. Malynicz, barrister)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 23. októbra 2009 (vec R 1805/2007-1), týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia PAKI ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               PAKI Logistics GmbH znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

               3.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 27.3.2010.


title: Vec C-666/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Noord-Holland (Holandsko) 14. decembra 2015 – X, GoPro Coöperatief UA/Inspecteur van de Belastingdienst Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond

text:
               21.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Noord-Holland (Holandsko) 14. decembra 2015 – X, GoPro Coöperatief UA/Inspecteur van de Belastingdienst Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond
   (Vec C-666/15)
   (2016/C 106/13)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Noord-Holland

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: X, GoPro Coöperatief UA

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Treba vysvetlivky Komisie k podpoložke 8525 80 30 a k podpoložkám 8525 80 91 a 8525 80 99 kombinovanej nomenklatúry vykladať v tom zmysle, že o „jednotlivý záznam s dĺžkou najmenej 30 minút“ ide aj vtedy, keď sa v režime „video record“ zaznamenávajú videosekvencie dlhšie ako 30 minút, ale ukladajú sa v samostatných súboroch, pričom dĺžka každého z nich nepresiahne 30 minút, a osoba, ktorá chce prehrať súbor, musí pri prehrávaní samostatne otvoriť každý súbor so sekvenciou kratšou ako 30 minút, avšak existuje možnosť spojiť videosekvencie, ktoré tieto súbory obsahujú, v počítači pomocou softvéru, ktorý dodáva GoPro, a uložiť v počítači v jedinom súbore ako jeden videofilm s trvaním viac ako 30 minút?

               2.

               Bráni zaradeniu kamkordérov, ktoré môžu zaznamenávať signál z externých zdrojov, do podpoložky 8525 80 99 KN skutočnosť, že tento signál nemožno prehrávať na externom televíznom prijímači alebo externom monitore, pretože pri uvedených kamkordéroch, napr. GoPro Hero 3 Silver Edition, možno na externej obrazovke alebo monitore prehrávať len tie súbory, ktoré sa zaznamenali vlastnou šošovkou týchto kamkordérov?


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 21. septembra 2004 vo veci T-104/02: Société française de transports Gondrand Frères SA proti Komisii Európskych spoločenstiev (Vrátenie dovozného cla — Článok 1 odsek 3 nariadenia (ES) č. 3319/94 — Pojem „špeciálna situácia“ v zmysle článku 905 nariadenia (EHS) č. 2454/93 — Antidumpingové clo postihujúce dovozy roztokov močoviny a dusičnanu amónneho z Poľska — Priama fakturácia dovozcu)

text:
               20.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/15

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 21. septembra 2004
   vo veci T-104/02: Société française de transports Gondrand Frères SA proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Vrátenie dovozného cla - Článok 1 odsek 3 nariadenia (ES) č. 3319/94 - Pojem „špeciálna situácia“ v zmysle článku 905 nariadenia (EHS) č. 2454/93 - Antidumpingové clo postihujúce dovozy roztokov močoviny a dusičnanu amónneho z Poľska - Priama fakturácia dovozcu)
   (2004/C 284/30)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-104/02, Société française de transports Gondrand Frères SA, so sídlom v Paríži (Francúzsko), v zastúpení: M. Famchon, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxembursku, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: C. Durand, B. Stromsky a X. Lewis, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je žiadosť o zrušení konečného rozhodnutia Komisie C(2002) 24 zo dňa 14. januára 2002, v ktorom sa konštatuje, že vrátenie dovozného cla nie je v špeciálnej situácii opodstatnené, Súd prvého stupňa (piata rozšírená komora), v zložení: predseda P. Lindh, sudcovia R. García-Valdecasas, J. D. Cooke, P. Mengozzi a M. E. Martins Ribeiro, tajomník: I. Natsinas, vyhlásil dňa 21. septembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný uhradiť vlastné trovy konania a taktiež trovy Komisie.

      (1)  Ú. v. ES C 156 z 29.6.2002


title: Vec C-584/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 19. novembra 2013 — Directeur général des finances publiques, Mapfre warranty SpA/Mapfre asistencia compania internacional de seguros y reaseguros, Directeur général des finances publiques

text:
               1.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 19. novembra 2013 — Directeur général des finances publiques, Mapfre warranty SpA/Mapfre asistencia compania internacional de seguros y reaseguros, Directeur général des finances publiques
   (Vec C-584/13)
   2014/C 31/05
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolatelia: Directeur général des finances publiques, Mapfre warranty SpA

      Odporcovia: Mapfre asistencia compania internacional de seguros y reaseguros, Directeur général des finances publiques

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa článok 2 a článok 13 B písm. a) šiestej smernice Rady 77/388/EHS (1) zo 17. mája 1977 vykladať v tom zmysle, že plnenie spočívajúce v tom, že hospodársky subjekt nezávislý od predajcu ojazdených vozidiel po zaplatení paušálnej sumy zabezpečuje opravy mechanických porúch niektorých súčiastok ojazdených vozidiel, patrí do kategórie poistných plnení oslobodených od dane z pridanej hodnoty, alebo naopak, do kategórie poskytovania služieb?

      (1)  Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977, o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Vec C-694/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 21. decembra 2015 – Vigilanza Privata Turris Srl/Questore di Napoli

text:
               21.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 21. decembra 2015 – Vigilanza Privata Turris Srl/Questore di Napoli
   (Vec C-694/15)
   (2016/C 106/24)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Vigilanza Privata Turris Srl

      Odporca: Questore di Napoli

      Prejudiciálne otázky

               1.

               [Vylučuje] rozsudok Komisia/Taliansko (C-465/05, EU:C:2007:781), v ktorom Súdny dvor konštatoval, že Talianska republika porušila zásady uvedené v článkoch 43 ES a 49 ES (právo usadiť sa a slobodné poskytovanie služieb), tým že stanovila, že:

                           a)

                           výkon činnosti pracovníka súkromnej bezpečnostnej služby sa viaže na podmienku predchádzajúceho zloženia prísahy vernosti Talianskej republike;

                           b)

                           činnosť súkromnej bezpečnostnej služby môže byť poskytovateľmi služieb so sídlom v inom členskom štáte vykonávaná len na základe povolenia s územnou pôsobnosťou, vydaného prefektom, bez toho, aby boli zohľadnené povinnosti, ktorým títo poskytovatelia už podliehajú v členskom štáte pôvodu;

                           c)

                           uvedené povolenie má len obmedzenú územnú platnosť a jeho vydanie sa viaže na zohľadnenie počtu a veľkosti súkromných bezpečnostných služieb, ktoré už vykonávajú činnosť na predmetnom území;

                           d)

                           súkromné bezpečnostné služby musia mať prevádzkarne vo všetkých provinciách, v ktorých prevádzkujú svoju činnosť;

                           e)

                           pracovníci uvedených súkromných bezpečnostných služieb musia mať individuálne povolenie na výkon bezpečnostnej činnosti, bez toho, aby boli zohľadnené kontroly a previerky už vykonané v členskom štáte pôvodu;

                           g)

                           súkromné bezpečnostné služby musia zamestnávať minimálny a/alebo maximálny počet pracovníkov, aby získali povolenie;

                           h)

                           predmetné súkromné bezpečnostné služby musia zložiť peňažnú zábezpeku v miestnej pokladnici zábezpek a záruk;

                           i)

                           ceny služieb súkromných bezpečnostných služieb sú stanovené v povolení prefekta v rámci stanovenej pohyblivej hranice;
                           právomoc provinčného orgánu verejnej bezpečnosti (policajného riaditeľa) stanoviť také podmienky prevádzky, aké boli napadnuté v prejednávanej veci[, ktoré] zavádzajú povinnosť využívať minimálny počet pracovníkov (dvoch) pokiaľ ide o operácie týkajúce sa určitých služieb?

               2.

               Aj keď ide o novú otázku, natoľko je podobná, aby by viedla k rovnakému rozhodnutiu, pokiaľ ide o články 43 ES a 49 ES?


title: Vec C-208/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Navarra (Španielsko) 25. apríla 2014 – Antonia Valdivia Reche/Banco de Valencia S.A.

text:
               14.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Navarra (Španielsko) 25. apríla 2014 – Antonia Valdivia Reche/Banco de Valencia S.A.
   (Vec C-208/14)
   2014/C 223/08
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Audiencia Provincial de Navarra

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Antonia Valdivia Reche

      Odporkyňa v odvolacom konaní: Banco de Valencia S.A.

      Prejudiciálna otázka

   Ak je zmluvná podmienka, ktorá stanovila sadzbu úrokov z omeškania vo výške 29 %, považovaná za nekalú, ukladá článok 6 smernice 13/1993 (1) vnútroštátnemu súdu povinnosť vyhlásiť jej neúčinnosť bez toho, aby mal možnosť zmeniť dohodnutú úrokovú sadzbu, aj keď o to niektorý z povinných spotrebiteľov výslovne požiadal?

      (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec T-211/11: Žaloba podaná 11. apríla 2011 — Timab Industries a CFPR/Komisia

text:
               18.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/18

         Žaloba podaná 11. apríla 2011 — Timab Industries a CFPR/Komisia
   (Vec T-211/11)
   2011/C 179/31
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Timab Industries (Dinard, Francúzsko) a Cie financière et de participations Roullier (CFPR) (Saint-Malo, Francúzsko) (v zastúpení: N. Lenoir, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne navrhujú zrušenie rozhodnutia Komisie z 1. februára 2011 o zamietnutí prístupu k určitým dokumentom Komisie týkajúcim sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore, ktoré súvisí s kartelom na európskom trhu s fosfátmi používanými na výživu zvierat (vec COMP/38.866).
   Na podporu svojej žaloby, žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení a zjavne nesprávnom posúdení článku 4 ods. 3 druhého pododseku nariadenia č. 1049/2001 (1) z dôvodu, že požadované dokumenty nie sú stanoviská, ale rozhodnutia, pri ktorých nie je preukázané, že ich sprístupnenie by mohlo predstavovať vážny zásah do rozhodovacieho procesu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení a zjavne nesprávnom posúdení článku 4 ods. 2 prvej zarážky nariadenia č. 1049/2001 z dôvodu, že požadované dokumenty neobsahujú nijaký taký obchodne citlivý údaj, ktorý by bránil ich hoci len čiastočnému sprístupneniu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení a zjavne nesprávnom posúdení článku 4 ods. 2 tretej zarážky nariadenia č. 1049/2001 z dôvodu, že Komisia sa odvolávala na negatívny zásah do inšpekcií, vyšetrovania a kontroly.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Výmaz veci T-174/03

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/60

         Výmaz veci T-174/03 (1)

   (2004/C 262/111)

      Jazyk konania: francúzština

   Uznesením zo 6. júla 2004 predseda prvej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-174/03: Franco Cozzani proti Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184 z 2.8.2003


title: Vec C-542/12: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z  8. mája 2013 — (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Pordenone — Taliansko) — trestné konanie proti Fidenatovi Giorgiovi [Článok 99 rokovacieho poriadku — Smernica 2002/53/ES — Spoločný katalóg odrôd poľnohospodárskych rastlinných druhov — Geneticky modifikované organizmy (GMO) registrované v spoločnom katalógu — Nariadenie (ES) č. 1829/2003 — Článok 20 — Existujúce výrobky — Smernica 2001/18/ES — Článok 26a — Opatrenia na predchádzanie neúmyselnej prítomnosti geneticky modifikovaných organizmov]

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/52

         Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 8. mája 2013 — (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Pordenone — Taliansko) — trestné konanie proti Fidenatovi Giorgiovi
   (Vec C-542/12) (1)

   (Článok 99 rokovacieho poriadku - Smernica 2002/53/ES - Spoločný katalóg odrôd poľnohospodárskych rastlinných druhov - Geneticky modifikované organizmy (GMO) registrované v spoločnom katalógu - Nariadenie (ES) č. 1829/2003 - Článok 20 - Existujúce výrobky - Smernica 2001/18/ES - Článok 26a - Opatrenia na predchádzanie neúmyselnej prítomnosti geneticky modifikovaných organizmov)
   2013/C 225/93
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Pordenone

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Fidenato Giorgio

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale di Pordenone — Výklad smernice 2001/18/ES Európskeho parlamentu a Rady z 12. marca 2001 o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia a o zrušení smernice Rady 90/220/EHS (Ú. v. ES L 106, s. 1; Mim. vyd. 15/006, s. 77) — Vnútroštátne predpisy podriaďujúce plodiny GMO, ktoré sú uvedené v Spoločnom európskom katalógu odrôd, povoľovaciemu konaniu na predchádzanie neúmyselnej prítomnosti geneticky modifikovaných organizmov v iných plodinách (zásada spoločnej existencie)

      Výrok

   Právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že pestovanie geneticky modifikovaných organizmov, akými sú odrody kukurice MON 810, nemôže podliehať vnútroštátnemu povoľovaciemu konaniu, ak je používanie týchto odrôd a obchodovanie s nimi povolené podľa článku 20 nariadenia (ES) č. 1829/2003 Európskeho parlamentu a Rady z 22. septembra 2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivách a uvedené odrody boli registrované v spoločnom katalógu odrôd poľnohospodárskych rastlinných druhov stanovenom smernicou Rady 2002/53/ES z 13. júna 2002 o spoločnom katalógu odrôd poľnohospodárskych rastlinných druhov, zmenenou a doplnenou nariadením č. 1829/2003. Článok 26a smernice 2001/18/ES Európskeho parlamentu a Rady z 12. marca 2001 o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia a o zrušení smernice Rady 90/220/EHS, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/27/ES z 11. marca 2008, sa má vykladať v tom zmysle, že neumožňuje členskému štátu všeobecne brániť pestovaniu takýchto geneticky modifikovaných organizmov na jeho území z dôvodu, že získanie vnútroštátneho povolenia predstavuje opatrenie na zabezpečenie spoločnej existencie na predchádzanie neúmyselnej prítomnosti geneticky modifikovaných organizmov v iných plodinách.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 2.3.2013.


title: Vec C-449/07: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  3. apríla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/22

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 3. apríla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-449/07) (1)

   (2008/C 142/39)

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 283, 24.11.2007.


title: Vec C-125/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Commissione tributaria provinciale di Roma (Taliansko) 10. marca 2017 – Luigi Bisignani/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma

text:
               3.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Commissione tributaria provinciale di Roma (Taliansko) 10. marca 2017 – Luigi Bisignani/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma
   (Vec C-125/17)
   (2017/C 213/21)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Commissione tributaria provinciale di Roma

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Luigi Bisignani

      Žalovaný: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale 1 di Roma

      Prejudiciálna otázka

   Bránia článok 64 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), v spojení s predchádzajúcim článkom 63 a nasledujúcim článkom 65, ako aj smernica Rady 2011/16/EÚ z 15. februára 2011 (1) v rozsahu, v akom tieto ustanovenia umožňujú, aby vo vnútroštátnych právnych poriadkoch ostali zachované obmedzenia platné k 31. decembru 1993, týkajúce sa pohybu kapitálu z alebo do tretích krajín, a to s cieľom zabrániť možnej strate príjmov pre členské štáty a zhromaždiť dôkazy o nedovolenej alebo nezákonnej povahe transakcií, pri ktorých sa zdá, že porušujú daňové právne predpisy alebo predstavujú ich zneužitie, pričom na základe zásad subsidiarity a proporcionality podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii rozlišujú daňových poplatníkov podľa miesta bydliska/sídla alebo podľa miesta, kde investovali kapitál, vnútroštátnej právnej úprave, ktorou sa na základe článku 9 prvého odseku písm. c) a d) zákona č. 97 zo 6. augusta 2013 [Legge europea 2013 (zákon o prebratí legislatívy EÚ z roku 2013)] s konečnou platnosťou zrušila (nie opätovne vymedzila), aspoň v súlade s výkladom, na ktorý sa odvolávajú obaja účastníci konania, skutková podstata daňového správneho deliktu, ktorú stanovili a sankcionovali články 4 a 5 zákonného dekrétu č. 167 z 28. júna 1990, zmeneného na zákon, so zmenami a doplneniami, zákonom č. 227 zo 4. augusta 1990, navyše bez rozlíšenia v rámci rôznych prípadov pohybu kapitálu medzi členskými štátmi Únie a medzi členskými štátmi a štátmi alebo územiami s nízkym zdanením?

      (1)  Smernica Rady 2011/16/EÚ z 15. februára 2011 o administratívnej spolupráci v oblasti daní a zrušení smernice 77/799/EHS (Ú. v. EÚ L 64, 2011, s. 1)


title: Vec T-277/11: Žaloba podaná 30. mája 2011 — Hotel Reservation Service Robert Ragge/ÚHVT — Promotora Imperial (iHotel)

text:
               13.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/19

         Žaloba podaná 30. mája 2011 — Hotel Reservation Service Robert Ragge/ÚHVT — Promotora Imperial (iHotel)
   (Vec T-277/11)
   2011/C 238/35
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hotel Reservation Service Robert Ragge GmbH (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: M. Koch, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Promotora Imperial, SA (Pozuelo de Alarcón, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu z 24. februára 2011 (vec R 832/2010-1) tak, aby sa vyhovelo hlavnému odvolaniu a zrušila námietka č. B 1458571; uložil namietateľovi náhradu trov konania vynaložených v námietkovom a odvolacom konaní a v zostávajúcej časti rozhodnutie zachoval,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „iHotel“ pre tovary a služby zaradené do tried 35, 39, 41, 42 a 43 — prihláška č. 6912877.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Promotora Imperial, SA.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka Spoločenstva „i-hotel“ pre tovary a služby zaradené do tried 16, 41 a 43.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, keďže medzi oboma kolidujúcimi ochrannými známkami neexistuje pravdepodobnosť zámeny. Odvolací senát nesprávne posúdil, že dotknuté tovary a služby, ako aj kolidujúce ochranné známky, sú podobné.


title: Vec C-92/14: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  3. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Judecătoria Câmpulung – Rumunsko) – Liliana Tudoran, Florin Iulian Tudoran, Ilie Tudoran/SC Suport Colect SRL (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernice 93/13/EHS a 2008/48/ES — Časová a vecná pôsobnosť — Skutkový stav pred vstupom Rumunska do Európskej únie — Charta základných práv Európskej únie — Vykonanie práva Únie — Neexistencia — Zjavný nedostatok právomoci — Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ — Zjavná neprípustnosť)

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/33

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 3. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Judecătoria Câmpulung – Rumunsko) – Liliana Tudoran, Florin Iulian Tudoran, Ilie Tudoran/SC Suport Colect SRL
   (Vec C-92/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernice 93/13/EHS a 2008/48/ES - Časová a vecná pôsobnosť - Skutkový stav pred vstupom Rumunska do Európskej únie - Charta základných práv Európskej únie - Vykonanie práva Únie - Neexistencia - Zjavný nedostatok právomoci - Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ - Zjavná neprípustnosť))
   2014/C 315/53
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Judecătoria Câmpulung

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Liliana Tudoran, Florin Iulian Tudoran, Ilie Tudoran

      Žalovaná: SC Suport Colect SRL

      Výrok

   Smernica Rady 93/13/CEE z 5. apríla 1993 o nekalých zmluvných podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, ako aj smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách a spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS sa v spore vo veci samej neuplatňujú.
   Okrem toho na jednej strane Súdny dvor Európskej únie zjavne nemá právomoc rozhodnúť o tretej otázke predloženej Judecătoria Câmpulung (Rumunsko) rozhodnutím z 25. februára 2014; na druhej strane piata prejudiciálna otázka predložená tým istým súdom je zjavne neprípustná.

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, 12.5.2014.


title: Vec C-120/06: Odvolanie podané  27. februára 2006 : Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio SpA (FIAMM), Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Technologies Inc (FIAMM Technologies) proti rozsudku Súdu prvého stupňa zo  14. decembra 2005  vo veci T-69/00, Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchio Spa (FIAMM) a Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchi Technologies, Inc. (Fiamm Technologies)/Rada Európskej únie a Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               6.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/6

         Odvolanie podané 27. februára 2006: Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio SpA (FIAMM), Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Technologies Inc (FIAMM Technologies) proti rozsudku Súdu prvého stupňa zo 14. decembra 2005 vo veci T-69/00, Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchio Spa (FIAMM) a Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchi Technologies, Inc. (Fiamm Technologies)/Rada Európskej únie a Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-120/06)
   (2006/C 108/10)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Odvolatelia: Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio SpA (FIAMM), Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Technologies Inc (FIAMM Technologies) (v zastúpení: I. Van Bael, F. Di Gianni a A. Cevese, avvocati)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie a Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľov

               —

               pokiaľ to umožňuje skutkový stav, rozhodnúť vo veci tak, že sa prizná odvolateľom právo na náhradu škody vyplývajúce zo zodpovednosti ďalších účastníkov konania z protiprávneho konania alebo konania v súlade s právom,

               —

               v každom prípade zaviazať ďalších účastníkov konania na náhradu trov odvolacieho konania a trov konania na prvom stupni,

               —

               subsidiárne, určiť spravodlivé odškodnenie v prospech odvolateľa z dôvodu neprimerane dlhého trvania konania pred Súdom prvého stupňa,

               —

               prijať ďalšie opatrenia potrebné pre zabezpečenie spravodlivosti.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ uvádza, že napadnuté rozhodnutie obsahuje vady, keďže vôbec nie je odôvodnené vo vzťahu k jednému z hlavných uvádzaných dôvodov, čo v danom prípade znamená, že odvolateľ má právo dovolávať sa rozhodnutia Odvolacieho orgánu Svetovej obchodnej organizácie, ktorým sa, na účely konania o náhrade škody, preukáže nelegálnosť konania Spoločenstva.


title: Vec C-2/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte Suprema di Cassazione (Taliansko) 2. januára 2008 – Amministrazione dell'economia e delle finanze, Agenzia delle entrate/Fallimento Olimpiclub Srl

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte Suprema di Cassazione (Taliansko) 2. januára 2008 – Amministrazione dell'economia e delle finanze, Agenzia delle entrate/Fallimento Olimpiclub Srl
   (Vec C-2/08)
   (2008/C 79/26)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Corte Suprema di Cassazione
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Amministrazione dell'economia e delle finanze, Agenzia delle entrate

      Odporca: Fallimento Olimpiclub Srl
   Prejudiciálna otázka
   Odporuje právu Spoločenstva uplatnenie ustanovenia vnútroštátneho práva, akým je ustanovenie článku 2909 [talianskeho] občianskeho zákonníka, ktoré stanovuje zásadu res iudicata, keď uplatnenie tohto ustanovenia môže potvrdiť rozhodnutie, ktoré je v rozpore s právom Spoločenstva a marí jeho uplatňovanie, a to nielen v oblasti štátnej pomoci, ale aj v iných oblastiach (pozri v tomto zmysle rozsudok z 18. júla 2007, Lucchini, C-119/05), najmä v oblasti DPH a v konaniach zneužívajúcich právo určených na získanie neoprávnených daňových úspor, osobitne s ohľadom aj na pravidlá vnútroštátneho práva, ako sú vykladané týmto súdom, podľa ktorých má v daňových sporoch „giudicato esterno“ (rozsudok vyhlásený vo vzťahu k rovnakým účastníkom konania v predchádzajúcich konaniach), pokiaľ sa zistenie týka základného bodu spoločného s inými vecami, záväzné účinky, aj keď bol vydaný vo vzťahu k inému daňovému obdobiu?


title: Pridelenie pána O'Higginsa do komôr

text:
               11.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/2

         Pridelenie pána O'Higginsa do komôr
   (2008/C 260/02)
   V nadväznosti na začatie výkonu funkcie sudcu pána O'Higginsa Súd prvého stupňa na plenárnom zasadnutí 17. septembra 2008 rozhodol zmeniť rozhodnutia plenárneho zasadnutia z 25. septembra 2007 a z 8. júla 2008 o pridelení sudcov do komôr.
   Na obdobie od 17. septembra 2008 do 30. septembra 2008 a následne na obdobie od 1. októbra 2008 do 31. augusta 2010 sú pridelení do:
   tretej rozšírenej komory zloženej z piatich sudcov:
   pán Azizi, predseda komory, pani Cremona, pani Labucka, pán Frimodt Nielsen a pán O'Higgins, sudcovia,
   štvrtej rozšírenej komory zloženej z piatich sudcov:
   pán Czúcz, predseda komory, pani Cremona, pani Labucka, pán Frimodt Nielsen a pán O'Higgins, sudcovia,
   štvrtej komory zloženej z troch sudcov:
   pán Czúcz, predseda komory,
   pani Labucka, sudkyňa,
   pán O'Higgins, sudca.


title: Vec C-50/15 P: Odvolanie podané 6. februára 2015: Kurt Hesse proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 27. novembra 2014 vo veci T-173/11, Kurt Hesse a Lutter & Partner GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/33

         Odvolanie podané 6. februára 2015: Kurt Hesse proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 27. novembra 2014 vo veci T-173/11, Kurt Hesse a Lutter & Partner GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-50/15 P)
   (2015/C 138/45)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Kurt Hesse (v zastúpení: M. Krogmann, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Lutter & Partner GmbH, Dr. Ing. h. c. F. Porsche AG

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 27. novembra 2014 (vec T-173/11),

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu z 11. januára 2011 (vec R0306/2010-4) a zamietnuť námietku proti prihláške ochrannej známky Spoločenstva č. 5723 432 zo 16. februára 2007.
               Subsidiárne

               —

               vrátiť vec na prejedanie Všeobecnému súdu Európskej únie.

         Okrem toho odvolateľ navrhuje

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ zakladá svoje odvolanie na nasledujúcich dôvodoch:

               1.

               Nesprávne nezohľadnenie faktorov podobnosti výrobkov podľa článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva (ďalej len „nariadenie č. 207/2009“) (1).
               Odvolateľ napadol záver Všeobecného súdu, že odvolací senát správne zastával názor, že „mobilné navigačné zariadenie, najmä družicové navigačné zariadenie“ na jednej strane a výrobky, ktorých sa týkajú namietané ochranné známky na druhej strane, sú si navzájom podobné. Všeobecný súd pri posudzovaní podobnosti nezohľadnil podstatné znaky, ako je druh dotknutých výrobkov, ich výroba, predaj, spôsoby distribúcie a obchody. Pri plnom zohľadnení a správnom zvážení všetkých relevantných faktorov by sa malo dospieť k záveru, že výrobky si nie sú podobné.

               2.

               Skreslenie skutkových okolností a nesprávne použitie ochrany dobrého mena podľa článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009
               Všeobecný súd nesprávne ponechal bez námietok záver odvolacieho senátu, že ochranná známka „Carrera“ je známa značnej časti verejnosti. Odvolací senát založil svoj názor najmä na jednotlivých aspektoch odborného posudku. Zásadné výsledky posudku označil odvolací senát a Všeobecný súd nesprávne za „bezcenné“ a prehliadol aj ďalšie podstatné faktory. Rozhodnutie Všeobecného súdu sa tak zakladá na podstatnom skreslení skutkových okolností a dôkazných prostriedkov.

               3.

               Nesprávny predpoklad „prenosu image“ podľa článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009
               Všeobecný súd nesprávne ponechal bez námietok názor odvolacieho senátu, že v prípade prihlasovanej ochrannej známky navrhovateľa „Carrera“ existuje nebezpečenstvo „prenosu image“. Odvolací senát predpokladal, že všetky výrobky zahrnuté v prihlasovanej ochrannej známke by mohli byť „zabudované do motorových vozidiel a mohli by v nich byť využívané“. Z toho vyplýva „sociálny zvyk“, na základe ktorého „sa zhoduje“ používanie prihlasovaných výrobkov na jednej strane a motorových vozidiel na druhej strane. V skutočnosti je to tak, že samotná skutočnosť, že prihlasované výrobky sú zabudovávané do motorových vozidiel a môžu v nich byť využívané, nemôže zakladať žiadny „sociálny zvyk“ a nemôže viesť ani k prenosu image. V tejto súvislosti odvolací senát a Všeobecný súd neodôvodnili zrozumiteľne svoje rozhodnutie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-220/06: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  18. decembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo – Španielsko) – Asociación Profesional de Empresas de Reparto y Manipulado de Correspondencia/Administración General del Estado (Verejné zmluvy — Liberalizácia poštových služieb — Smernice 92/50/EHS a 97/67/ES — Články 43 ES, 49 ES a 86 ES — Vnútroštátna právna úprava, ktorá orgánom verejnej správy umožňuje uzatvárať mimo rámca pravidiel verejného obstarávania dohody týkajúce sa tak vyhradených, ako aj nevyhradených poštových služieb s verejnoprávnou spoločnosťou, ktorá je v danom členskom štáte poskytovateľom univerzálnej poštovej služby)

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/15

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 18. decembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo – Španielsko) – Asociación Profesional de Empresas de Reparto y Manipulado de Correspondencia/Administración General del Estado
   (Vec C-220/06) (1)

   (Verejné zmluvy - Liberalizácia poštových služieb - Smernice 92/50/EHS a 97/67/ES - Články 43 ES, 49 ES a 86 ES - Vnútroštátna právna úprava, ktorá orgánom verejnej správy umožňuje uzatvárať mimo rámca pravidiel verejného obstarávania dohody týkajúce sa tak vyhradených, ako aj nevyhradených poštových služieb s verejnoprávnou spoločnosťou, ktorá je v danom členskom štáte poskytovateľom univerzálnej poštovej služby)
   (2008/C 51/25)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Asociación Profesional de Empresas de Reparto y Manipulado de Correspondencia

      Žalovaný: Administración General del Estado
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo – Výklad smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/67/ES z 15. decembra 1997 o spoločných pravidlách rozvoja vnútorného trhu poštových služieb spoločenstva a zlepšovaní kvality služieb (Ú. v. ES L 15, s. 14; Mim. vyd. 06/003, s. 71), zmenenej a doplnenej smernicou 2002/39/ES (Ú. v. ES L 176, s. 21; Mim. vyd. 06/004, s. 316) – Dohoda uzavretá medzi orgánom verejnej správy a verejnoprávnou akciovou spoločnosťou mimo rámca pravidiel verejného obstarávania, ktorej predmetom je najmä poskytovanie poštových služieb, vrátane tých, ktoré nie sú vyhradené poskytovateľovi univerzálnej poštovej služby
   Výrok rozsudku

               1.

               Právo Spoločenstva treba vykladať v tom zmysle, že nie je prekážkou takej právnej úpravy členského štátu, ktorá orgánom verejnej správy umožňuje mimo rámca pravidiel verejného obstarávania zveriť poskytovanie poštových služieb vyhradených v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 97/67/ES z 15. decembra 1997 o spoločných pravidlách rozvoja vnútorného trhu poštových služieb spoločenstva a zlepšovaní kvality služieb jednej verejnoprávnej akciovej spoločnosti, ktorej základné imanie je úplne vo vlastníctve štátu a ktorá je v danom štáte poskytovateľom univerzálnej poštovej služby.

               2.

               Smernicu Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb, zmenenú a doplnenú smernicou Komisie 2001/78/ES z 13. septembra 2001, treba vykladať v tom zmysle, že je prekážkou takej právnej úpravy členského štátu, ktorá orgánom verejnej správy umožňuje mimo rámca pravidiel verejného obstarávania zveriť poskytovanie služieb, ktoré nie sú v zmysle smernice 97/67 vyhradené, verejnoprávnej akciovej spoločnosti, ktorej základné imanie je úplne vo vlastníctve štátu a ktorá je v danom štáte poskytovateľom univerzálnej poštovej služby, pokiaľ dohody, na ktoré sa táto právna úprava vzťahuje,

                           —

                           dosahujú príslušnú prahovú hodnotu, ako je stanovená v článku 7 ods. 1 smernice 92/50, zmenenej a doplnenej smernicou 2001/78, a

                           —

                           sú zmluvami v zmysle článku 1 písm. a) smernice 92/50, zmenenej a doplnenej smernicou 2001/78, uzavretými písomne a majúcimi odplatný charakter,

                     čo sú skutočnosti, ktoré musí preveriť vnútroštátny súd.

               3.

               Články 43 ES, 49 ES a 86 ES, ako aj zásady rovnosti zaobchádzania, zákazu diskriminácie na základe štátnej príslušnosti a transparentnosti sa musia vykladať v tom zmysle, že sú prekážkou takej právnej úpravy členského štátu, ktorá orgánom verejnej správy umožňuje mimo rámca pravidiel verejného obstarávania zveriť poskytovanie služieb, ktoré nie sú v zmysle smernice 97/67 vyhradené, verejnoprávnej akciovej spoločnosti, ktorej základné imanie je úplne vo vlastníctve štátu a ktorá je v danom štáte poskytovateľom univerzálnej poštovej služby, pokiaľ dohody, na ktoré sa táto právna úprava vzťahuje,

                           —

                           nedosahujú príslušnú prahovú hodnotu, ako je stanovená v článku 7 ods. 1 smernice 92/50, zmenenej a doplnenej smernicou 2001/78, a

                           —

                           nie sú v skutočnosti jednostranným správnym aktom stanovujúcim povinnosti len na strane poskytovateľa univerzálnej poštovej služby, t. j. aktom, ktorý by bol značne vzdialený bežným podmienkam obchodnej ponuky tejto spoločnosti,

                     čo sú skutočnosti, ktoré musí preveriť vnútroštátny súd.

      (1)  Ú. v. EÚ C 178, 29.7.2006.


title: Spojené veci C-231/11 P až C-233/11 P: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  10. apríla 2014 – Európska komisia/Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Nuova Magrini Galileo SpA (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartel — Trh s projektmi týkajúcimi sa rozvádzačov izolovaných plynom — Solidárna zodpovednosť za zaplatenie pokuty — Pojem podnik — Zásada osobnej zodpovednosti a zásada individualizácie trestov a sankcií — Neobmedzená právomoc Všeobecného súdu — Zásada ne ultra petita — Zásada proporcionality a zásada rovnosti zaobchádzania)

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/2

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 10. apríla 2014 – Európska komisia/Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Nuova Magrini Galileo SpA
   (Spojené veci C-231/11 P až C-233/11 P) (1)

   ((Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartel - Trh s projektmi týkajúcimi sa rozvádzačov izolovaných plynom - Solidárna zodpovednosť za zaplatenie pokuty - Pojem podnik - Zásada osobnej zodpovednosti a zásada individualizácie trestov a sankcií - Neobmedzená právomoc Všeobecného súdu - Zásada ne ultra petita - Zásada proporcionality a zásada rovnosti zaobchádzania))
   2014/C 175/02
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Európska komisia (v zastúpení: A. Antoniadis, R. Sauer a N. von Lingen, splnomocnení zástupcovia) (C-231/11 P), Siemens Transmission & Distribution Ltd (C-232/11 P), Siemens Transmission & Distribution SA, Nuova Magrini Galileo SpA (C-233/11 P) (v zastúpení: H. Wollmann a F. Urlesberger, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Nuova Magrini Galileo SpA (v zastúpení: H. Wollmann a F. Urlesberger, Rechtsanwälte), Európska komisia (v zastúpení: A. Antoniadis, R. Sauer a N. von Lingen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 3. marca 2011, Siemens Österreich a i./Komisia (spojené veci T-122/07 až T-124/07), ktorého predmetom je návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 6762 v konečnom znení z 24. januára 2007 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 ES a článku 53 Dohody EHP (vec COMP/F/38.899 – Rozvádzače izolované plynom), ako aj subsidiárne návrh na zníženie pokuty uloženej odvolateľkám

      Výrok rozsudku

               1.

               Bod 2 výroku rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 3. marca 2011, Siemens Österreich a i./Komisia (T-122/07 až T-124/07), sa zrušuje v rozsahu, v akom ruší článok 2 písm. j) a k) rozhodnutia Komisie K(2006) 6762 v konečnom znení z 24. januára 2007 o začatí konania podľa článku [81 ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F/38.899 – Rozvádzače izolované plynom).

               2.

               Bod 3 prvá zarážka výroku rozsudku Všeobecného súdu z 3. marca 2011, Siemens Österreich a i./Komisia (T-122/07 až T-124/07), sa zrušuje.

               3.

               Bod 3 druhá až štvrtá zarážka výroku rozsudku Všeobecného súdu z 3. marca 2011, Siemens Österreich a i./Komisia (T-122/07 až T-124/07), sa zrušuje v rozsahu, v akom zahŕňa určenie podielov súm pokuty, ktoré boli solidárne uložené žalobkyniam na prvom stupni.

               4.

               V zostávajúcej časti sa odvolania zamietajú.

               5.

               Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA a Nuova Magrini Galileo SpA sa zaväzujú na náhradu trov odvolacieho konania vo veci C-231/11 P.

               6.

               Siemens Transmission & Distribution Ltd sa zaväzuje na náhradu trov odvolacieho konania vo veci C-232/11 P.

               7.

               Európska Komisia sa zaväzuje na náhradu trov odvolacieho konania vo veci C-233/11 P.

               8.

               Trovy konania vzťahujúce sa k prvostupňovému konaniu zostávajú rozdelené v súlade s bodmi 5 až 7 výroku rozsudku Všeobecného súdu z 3. marca 2011, Siemens Österreich a i./Komisia (T-122/07 až T-124/07).

      (1)  Ú. v. EÚ C 204, 9.7.2011.


title: Vec F-38/13: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 29. apríla 2016 – Zajdel-Syryczyńska/Komisia

text:
               20.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/46

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 29. apríla 2016 – Zajdel-Syryczyńska/Komisia
   (Vec F-38/13) (1)

   (2016/C 222/62)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013, s. 59.


title: Vec C-324/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajowa Izba Odwoławcza (Poľsko) 7. júla 2014 – PARTNER Apelski Dariusz/Zarząd Oczyszczania Miasta

text:
               29.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 339/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajowa Izba Odwoławcza (Poľsko) 7. júla 2014 – PARTNER Apelski Dariusz/Zarząd Oczyszczania Miasta
   (Vec C-324/14)
   2014/C 339/03
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Krajowa Izba Odwoławcza

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: PARTNER Apelski Dariusz

      Žalovaný: Zarząd Oczyszczania Miasta

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 48 ods. 3 v spojení s článkom 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (1) (ďalej len „smernica 2004/18/ES“) vykladať v tom zmysle, že ak sa v ňom hovorí, že hospodársky subjekt sa môže, „ak to prichádza do úvahy“, spoľahnúť na využitie spôsobilosti iných subjektov, majú sa tým na mysli všetky prípady, v ktorých tento hospodársky subjekt nemá kvalifikáciu požadovanú obstarávateľom a chcel by sa spoliehať na takúto spôsobilosť iných subjektov? Má sa takisto odkaz, že hospodársky subjekt sa môže spoliehať na zdroje iných subjektov len v prípade, „ak to prichádza do úvahy“, považovať za obmedzenie, podľa ktorého takéto odvolávanie sa môže nastať len výnimočne a nemôže byť pravidlom pri dokazovaní kvalifikácie hospodárskych subjektov v rámci konania o zadávaní verejných zákaziek?

               2.

               Má sa článok 48 ods. 3 v spojení s článkom 2 smernice 2004/18/ES vykladať v tom zmysle, že spoliehanie sa hospodárskeho subjektu na využitie spôsobilosti iných subjektov v rámci ich odbornosti a skúsenosti „bez ohľadu na právnu povahu vzťahov, ktoré s nimi má“, ako aj spoliehanie sa na to, že tieto subjekty majú“ k dispozícii zdroje“, znamená, že počas realizácie zákazky hospodársky subjekt nemusí mať s týmito subjektmi žiadne vzťahy alebo môže mať s nimi veľmi vlažné a neurčité vzťahy, t. j. môže vykonať zákazku samostatne (bez účasti iného subjektu) alebo takáto účasť môže spočívať v „poradenstve, „konzultáciách“, „školení“ a pod.? Alebo sa má článok 48 ods. 3 vykladať v tom zmysle, že subjekt, na ktorého spôsobilosti sa spolieha hospodársky subjekt, musí skutočne a osobne vykonať zákazku v rozsahu, v akom boli deklarované jeho spôsobilosti?

               3.

               Má sa článok 48 ods. 3 v spojení s článkom 2 smernice 2004/18/ES vykladať v tom zmysle, že hospodársky subjekt, ktorý má vlastné skúsenosti, ale v menšom rozsahu, ako by chcel preukázať obstarávateľovi (napr. nepostačujúcom na predloženie ponuky na všetky časti zákazky), sa môže odvolať ešte aj na spôsobilosti iných subjektov s cieľom zlepšiť svoje vyhliadky v konaní o zadávaní verejnej zákazky?

               4.

               Má sa článok 48 ods. 3 v spojení s článkom 2 smernice 2004/18/ES vykladať v tom zmysle, že obstarávateľ v oznámení o vyhlásení zadávacieho konania alebo v špecifikácii podstatných podmienok verejnej zákazky môže (alebo dokonca je povinný) stanoviť zásady, podľa ktorých sa hospodársky subjekt môže spoľahnúť na využitie spôsobilosti iných subjektov, napr. akým spôsobom sa iný subjekt musí zúčastniť na realizácii zákazky, akým spôsobom možno vzájomne spájať schopnosti hospodárskeho subjektu a iného subjektu, či iný subjekt bude spolu s hospodárskym subjektom solidárne zodpovedný za riadne zrealizovanie zákazky v rozsahu, v akom sa hospodársky subjekt odvolal na jeho spôsobilosť?

               5.

               Umožňuje zásada rovnakého a nediskriminačného zaobchádzania s hospodárskymi subjektmi uvedená v článku 2 smernice 2004/18/ES takéto odvolávanie sa na spôsobilosti iného subjektu, o ktorých sa hovorí v článku 48 ods. 3, v rámci ktorého dochádza k spájaniu spôsobilostí dvoch alebo viacerých subjektov, ktoré nemajú spôsobilosti v oblasti odbornosti a skúseností, ktoré požaduje verejný obstarávateľ?

               6.

               Umožňuje teda zásada rovnakého a nediskriminačného zaobchádzania s hospodárskymi subjektmi uvedená v článku 2 smernice 2004/18/ES taký výklad článku 44 a článku 48 ods. 3 smernice 2004/18/ES, podľa ktorého splnenie podmienok účasti v konaní stanovených verejným obstarávateľom môže byť len formálne z hľadiska účasti v konaní a bez ohľadu na skutočné kvalifikácie hospodárskeho subjektu?

               7.

               Umožňuje zásada rovnakého a nediskriminačného zaobchádzania s hospodárskymi subjektmi uvedená v článku 2 smernice 2004/18/ES, aby v prípade, keď je prípustné predloženie ponuky na časť zákazky, hospodársky subjekt po predložení ponúk, napr. v rámci doplnenia alebo objasnenia dokumentov, oznámil, na ktorú časť zákazky sa vzťahujú ním uvádzané zdroje, ktoré slúžia na preukázanie splnenia podmienky účasti v konaní?

               8.

               Umožňuje zásada rovnakého a nediskriminačného zaobchádzania s hospodárskymi subjektmi, ako aj zásada transparentnosti uvedené v článku 2 smernice 2004/18/ES vyhlásiť aukciu za neplatnú a opakovať elektronickú aukciu v prípade, keď sa podstatným spôsobom neuskutočnila riadne, napríklad neboli na ňu pozvané všetky hospodárske subjekty, ktoré predložili prípustné ponuky?

               9.

               Umožňuje zásada rovnakého a nediskriminačného zaobchádzania s hospodárskymi subjektmi, ako aj zásada transparentnosti uvedené v článku 2 smernice 2004/18/ES zadať zákazku hospodárskemu subjektu, ktorého ponuka bola vybraná v takejto aukcii bez jej opakovania, v prípade, keď nemožno zistiť, či by účasť opomenutého hospodárskeho subjektu ovplyvnila výsledok aukcie?

               10.

               Je dovolené si vypomôcť pri výklade ustanovení smernice 2004/18/ES obsahom ustanovení a preambuly smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES napriek tomu, že neuplynula lehota na jej prebratie, ako výkladovou pomôckou v rozsahu, v akom táto smernica objasňuje isté zámery a úmysly zákonodarcu Únie a neodporuje ustanoveniam smernice 2004/18/ES?

      (1)  Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132.


title: Vec C-336/14: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 4. februára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Sonthofen – Nemecko) – trestné konanie proti Sebat Ince (Slobodné poskytovanie služieb — Článok 56 ZFEÚ — Hazardné hry — Verejný monopol na stávky na športové podujatia — Predchádzajúce správne povolenie — Vylúčenie súkromných prevádzkovateľov — Vyberanie stávok na účet prevádzkovateľa usadeného v inom členskom štáte — Trestné sankcie — Vnútroštátne ustanovenie, ktoré je v rozpore s právom Únie — Vylúčenie — Prechod do režimu, v rámci ktorého mal byť vydaný obmedzený počet licencií súkromným prevádzkovateľom — Zásady transparentnosti a nestrannosti — Smernica 98/34/ES — Článok 8 — Technické predpisy — Pravidlá vzťahujúce sa na služby — Oznamovacia povinnosť)

text:
               21.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 4. februára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Sonthofen – Nemecko) – trestné konanie proti Sebat Ince
   (Vec C-336/14) (1)

   ((Slobodné poskytovanie služieb - Článok 56 ZFEÚ - Hazardné hry - Verejný monopol na stávky na športové podujatia - Predchádzajúce správne povolenie - Vylúčenie súkromných prevádzkovateľov - Vyberanie stávok na účet prevádzkovateľa usadeného v inom členskom štáte - Trestné sankcie - Vnútroštátne ustanovenie, ktoré je v rozpore s právom Únie - Vylúčenie - Prechod do režimu, v rámci ktorého mal byť vydaný obmedzený počet licencií súkromným prevádzkovateľom - Zásady transparentnosti a nestrannosti - Smernica 98/34/ES - Článok 8 - Technické predpisy - Pravidlá vzťahujúce sa na služby - Oznamovacia povinnosť))
   (2016/C 106/05)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Sonthofen

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Sebat Ince

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 56 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby orgány činné v trestnom konaní členského štátu postihovali to, že súkromný prevádzkovateľ sprostredkúva bez povolenia stávky na športové podujatia na účet iného súkromného prevádzkovateľa, ktorý nemá povolenie na organizovanie stávok na športové podujatia v tomto členskom štáte, ale má licenciu v inom členskom štáte, keď povinnosť mať povolenie na organizovanie alebo sprostredkúvanie stávok na športové podujatia patrí do rámca režimu verejného monopolu, ktorý je podľa vnútroštátnych súdov v rozpore s právom Únie. Článok 56 ZFEÚ bráni takejto sankcii aj v prípade, že súkromný prevádzkovateľ môže teoreticky získať povolenie na organizovanie alebo sprostredkúvanie stávok na športové podujatia, keď znalosť postupu vydania takéhoto povolenia nie je zaručená a režim verejného monopolu na stávky na športové podujatia, v prípade ktorého vnútroštátne súdy rozhodli, že je v rozpore s právom Únie, naozaj pretrval napriek prijatiu takéhoto postupu.

               2.

               Článok 8 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998, ktorou sa ustanovuje postup pre poskytovanie informácií v oblasti technických noriem a iných predpisov a pravidiel o službách informačnej spoločnosti, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 98/48/ES z 20. júla 1998, sa má vykladať v tom zmysle, že návrh regionálnej právnej úpravy, ktorá ponecháva v platnosti na úrovni dotknutého regiónu ustanovenia právnej úpravy spoločnej pre rôzne regióny členského štátu, ktorej pôvodné obdobie platnosti sa skončilo, podlieha oznamovacej povinnosti stanovenej v uvedenom článku 8 ods. 1, ak tento návrh obsahuje technické predpisy v zmysle článku 1 tejto smernice, takže nesplnenie tejto povinnosti spôsobuje, že sa na tieto technické predpisy nemožno odvolávať proti jednotlivcovi v rámci trestného konania. Takáto povinnosť nie je spochybnená okolnosťou, že uvedená spoločná právna úprava bola predtým oznámená Komisii v štádiu návrhu zákona podľa článku 8 ods. 1 uvedenej smernice a výslovne stanovovala možnosť predĺženia, ktorá však nebola využitá.

               3.

               Článok 56 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že je v rozpore s ním, keď členský štát postihuje sprostredkovanie stávok na športové podujatia bez povolenia na svojom území na účet hospodárskeho subjektu, ktorý má licenciu na organizovanie stávok na športové podujatia v inom členskom štáte:

                           —

                           keď vydanie povolenia na organizovanie stávok na športové podujatia podlieha získaniu koncesie uvedeným prevádzkovateľom podľa postupu vydávania koncesií, akým je ten vo veci samej, ak vnútroštátny súd konštatuje, že tento postup nedodržiava zásady rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie z dôvodu štátnej príslušnosti, ako aj povinnosť transparentnosti, ktorá z toho vyplýva, a

                           —

                           keď napriek nadobudnutiu účinnosti vnútroštátneho ustanovenia umožňujúceho vydávanie koncesií súkromným prevádzkovateľom uplatňovanie ustanovení, ktoré zriadili režim verejného monopolu na organizovanie a sprostredkovanie stávok na športové podujatia, o ktorom vnútroštátne súd rozhodli, že je v rozpore s právom Únie, v skutočnosti pretrvalo.

      (1)  Ú. v. EÚ C 339, 29.9.2014.


title: Vec C-509/06 P: Odvolanie podané 15. decembra 2006 Akzo Nobel NV proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z  27. septembra 2006 vo veci T-330/01, Akzo Nobel NV/Komisia

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/15

         Odvolanie podané 15. decembra 2006 Akzo Nobel NV proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 27. septembra 2006 vo veci T-330/01, Akzo Nobel NV/Komisia
   (Vec C-509/06 P)
   (2007/C 56/27)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Akzo Nobel NV (v zastúpení: C. Swaak, advokát)

      Ďalší účastník odvolacieho konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok vydaný Súdom prvého stupňa 27. septembra 2006 vo veci T-330/01,

               —

               zrušiť články 3 a 4 rozhodnutia Komisie KOM(2001) 2931, konečné znenie, z 2. októbra 2001,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Súd prvého stupňa nesprávne právne posúdil, keď rozhodol, že zodpovednosť za protiprávne konanie podniku Spoločenstva nemôže byť pripisovaná iba jeho materským spoločnostiam, ale tiež – a to v prvom rade – hlavnej holdingovej spoločnosti, ktorá je nepriamo majiteľom podielov v jednom z dvoch materských spoločností.

               2.

               Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval, že na skutočnosti, ktoré neboli uvádzané v správnom konaní pred Komisiou, sa nemožno po prvýkrát odvolávať až pred Súdom prvého stupňa.


title: Vec F-49/12: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  2. decembra 2013 — Pachtitis/Komisia (Úradníci — Verejné výberové konanie EPSO/AD/77/06 — Prístup k dokumentom — Žiadosť o prístup k odpovediam na prístupových testoch — Zrušenie výsledkov testov — Nedostatok záujmu na konaní — Zastavenie konania)

text:
               8.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/35

      Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 2. decembra 2013 — Pachtitis/Komisia
      (Vec F-49/12)
      (Úradníci - Verejné výberové konanie EPSO/AD/77/06 - Prístup k dokumentom - Žiadosť o prístup k odpovediam na prístupových testoch - Zrušenie výsledkov testov - Nedostatok záujmu na konaní - Zastavenie konania)
      (2014/C 71/68)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Dimitrios Pachtitis (Atény, Grécko) (v zastúpení: pôvodne P. Giatagantzidis a K. Kyriazi, neskôr P. Giatagantzidis a A. Féréti, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J. Currall a I. Chatzigiannis, neskôr J. Currall a D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí vstúpili do konania na podporu žalobcu: Helénska republika (v zastúpení: E.-M. Mamouna a K. Boskovits, splnomocnení zástupcovia), Švédske kráľovstvo (v zastúpení: A. Falk a S. Johannesson, splnomocnené zástupkyne), Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov (EDPS) (v zastúpení: H. Hijmans, splnomocnený zástupca)

         Výrok

                  1.

                  Konanie sa zastavuje.

                  2.

                  Pán Pachtitis a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

                  3.

                  Helénska republika, Švédske kráľovstvo a Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov, vedľajší účastníci konania, znášajú svoje vlastné trovy konania.


title: Vec T-480/11: Žaloba podaná 9. septembra 2011 — Technion — Israel Institute of Technology a Technion Research & Development/Komisia

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/27

         Žaloba podaná 9. septembra 2011 — Technion — Israel Institute of Technology a Technion Research & Development/Komisia
   (Vec T-480/11)
   2011/C 340/55
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Technion — Israel Institute of Technology (Haifa, Izrael) a Technion Research & Development Foundation Ltd (Haifa) (v zastúpení: D. Grisay a D. Piccininno, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               prijal túto žalobu o neplatnosť na základe článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

               —

               vyhlásil ju za prípustnú, a

               —

               vyhlásil, že žaloba je dôvodná, a v dôsledku toho:

                           —

                           rozhodol, že Komisia neuskutočnila konkrétne a individuálne preskúmanie dokumentov, na ktoré sa vzťahovala žiadosť o prístup,

                           —

                           rozhodol, že Komisia pri posudzovaní uplatňovania výnimiek stanovených v článku 4 nariadenia č. 1049/2001 vychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia,

                           —

                           rozhodol, že Komisia porušila právo na čiastočný prístup k dokumentom podľa článku 4 ods. 6 nariadenia (ES) č. 1049/2001,

                           —

                           rozhodol, že Komisia porušila zásadu proporcionality, keďže neuskutočnila vyváženie stanovených výnimiek a verejného záujmu,

               —

               na základe toho zrušil rozhodnutie Generálneho sekretariátu Európskej komisie z 30. júna 2011,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na neexistencii konkrétneho a individuálneho preskúmania dokumentov, na ktoré sa vzťahovala žiadosť o prístup, a v dôsledku tejto skutočnosti na nedostatočnom odôvodnení napadnutého rozhodnutia, keďže Komisia sa skôr odvolala na jeden druh dokumentov (dokumenty súvisiace s auditom) ako na konkrétne informácie uvedené v týchto dokumentoch.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení pri uplatňovaní výnimiek stanovených v článku 4 nariadenia č. 1049/2001 (1):

                           —

                           keďže Komisia sa domnievala, že sprístupnenie dokumentov, ku ktorým sa žiadalo o prístup, by ohrozilo priebeh auditov, hoci i) jediným cieľom konania auditu bolo preverenie, či náklady v súvislosti s plnením zmluvy sú alebo nie sú oprávnené; ii) údaje uvedené v požadovaných dokumentoch mali výlučne faktickú povahu,

                           —

                           keďže Komisia sa domnievala, že sprístupnenie dokumentov, ku ktorým sa žiadalo o prístup, by poškodilo ochranu súkromia a nedotknuteľnosti jednotlivca, hoci žalobkyne potrebovali mať tieto dokumenty k dispozícii na to, aby mohli účinne uplatniť svoje práva v rámci kontradiktórneho konania pri audite.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení práva na čiastočný prístup k dokumentom podľa článku 4 ods. 6 nariadenia (ES) č. 1049/2001 tým, že odmietla konkrétne a individuálne preskúmať dokumenty, o ktorých prístup sa žiadalo.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality vyplývajúcom z neuskutočnia vyváženia stanovených výnimiek a verejného záujmu, keďže vo verejnom záujme by bolo umožniť verejnosti preveriť, ako vedie Komisia svoje audity a objasniť zmluvným protistranám konania, ktoré majú uskutočniť, aby splnili formálne požiadavky.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. septembra 2005 vo veci C-140/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný hof van beroep te Antwerpen): United Antwerp Maritime Agencies NV proti Belgische Staat, a Seaport Terminals NV proti Belgische Staat, United Antwerp Maritime Agencies NV (Colná únia — Vznik colného dlhu pri dovoze — Dočasne uskladnený tovar — Odňatie tovaru spod colného dohľadu — Dlžník)

text:
               12.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/3

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 15. septembra 2005
   vo veci C-140/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný hof van beroep te Antwerpen): United Antwerp Maritime Agencies NV proti Belgische Staat, a Seaport Terminals NV proti Belgische Staat, United Antwerp Maritime Agencies NV (1)

   (Colná únia - Vznik colného dlhu pri dovoze - Dočasne uskladnený tovar - Odňatie tovaru spod colného dohľadu - Dlžník)
   (2005/C 281/07)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci C-140/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím hof van beroep te Antwerpen (Belgicko) z 11. marca 2004 a doručený Súdnemu dvoru 16. marca 2004, ktorý súvisí s konaním: United Antwerp Maritime Agencies NV proti Belgische Staat, a Seaport Terminals NV proti Belgische Staat, United Antwerp Maritime Agencies NV, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia K. Lenaerts, J. N. Cunha Rodrigues (spravodajca), E. Juhász a M. Ilešič, generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajomník: M. M. Ferreira, vyhlásil 15. septembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Článok 203 ods. 3 štvrtá zarážka nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, sa musí vykladať v tom zmysle, že pod „osobou, ktorá má plniť povinnosti vyplývajúce z dočasného uskladnenia tovaru“, je potrebné po vyložení predmetného tovaru rozumieť osobu, ktorá má tento tovar v držbe na účel zabezpečenia jeho premiestnenia alebo skladovania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. apríla 2005 vo veci T-88/01, Sniace, SA proti Komisii Európskych spoločenstiev (Štátna pomoc — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Akt, ktorý sa žalobcu týka osobne)

text:
               25.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/11

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   zo 14. apríla 2005
   vo veci T-88/01, Sniace, SA proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Štátna pomoc - Žaloba o neplatnosť - Prípustnosť - Akt, ktorý sa žalobcu týka osobne)
   (2005/C 155/21)
   Jazyk konania: španielčina
   Vo veci T-88/01, Sniace, SA, so sídlom v Madride (Španielsko), v zastúpení: J. Baró Fuentes, M. Gómez de Liaño y Botella a F. Rodríguez Carretero, advokáti, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: D. Triantafyllou a J. Buendía Sierra, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), ktorú v konaní podporuje Rakúska republika, (splnomocnení zástupcovia: H. Dossi a M. Burgstaller,, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), Lenzing Lyocell GmbH & Co. KG, so sídlom v Heiligenkreuz im Lafnitztal (Rakúsko) a Land Burgenland (Rakúsko), v zastúpení: U. Soltész, advokát, predmetom ktorej je návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie č. 2001/102/ES z 19. júla 2000 o štátnej pomoci Rakúska v prospech Lenzing Lyocell GmbH & Co. KG (Ú. v. ES 2001 L 38, s. 33), Súd prvého stupňa (piata komora), v zložení: predsedníčka komory P. Lindh, sudcovia M. García-Valdecasas, J. D. Cooke, P. Mengozzi a M. E. Martins Ribeiro, tajomník: J. Palacio González, hlavný referent, vyhlásil dňa 14. apríla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2)

               Žalobca znáša trovy konania, ktoré mu vznikli, a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii.

               3)

               Vedľajší účastníci znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 186, z 30. 6. 2001


title: Vec C-236/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle (Belgicko) 29. júna 2009 — Association Belge des Consommateurs Test-Achats ASBL, Yann van Vugt, Charles Basselier/Conseil des ministres

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/28

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour constitutionnelle (Belgicko) 29. júna 2009 — Association Belge des Consommateurs Test-Achats ASBL, Yann van Vugt, Charles Basselier/Conseil des ministres
   (Vec C-236/09)
   2009/C 205/47
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour constitutionnelle

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovatelia: Association Belge des Consommateurs Test-Achats ASBL, Yann van Vugt, Charles Basselier

      Vedľajší účastník: Conseil des ministres

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je článok 5 ods. 2 smernice Rady 2004/113/ES z 13. decembra 2004 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania medzi mužmi a ženami v prístupe k tovaru a službám a k ich poskytovaniu (1) zlučiteľný s článkom 6 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii a presnejšie so zásadou rovnosti a zákazu diskriminácie, ktorú toto ustanovenie zaručuje?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, je ten istý článok 5 ods. 2 smernice v prípade, ak je jeho pôsobnosť obmedzená len na zmluvy životného poistenia, rovnako nezlučiteľný s článkom ods. 2 Zmluvy o Európskej únii?

      (1)  Ú. v. EÚ L 373, 2004, s. 37.


title: Vec C-67/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 20. februára 2008 – Margarete Block/Finanzamt Kaufbeuren

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 20. februára 2008 – Margarete Block/Finanzamt Kaufbeuren
   (Vec C-67/08)
   (2008/C 107/29)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesfinanzhof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Margarete Block

      Žalovaný: Finanzamt Kaufbeuren
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Umožňujú ustanovenia článku 73d ods. 1 písm. a) a ods. 3 Zmluvy ES [teraz článok 58 ods. 1 písm. a) a ods. 3 ES] vylúčiť započítanie španielskej dane z dedičstva na nemeckú daň z dedičstva podľa § 21 ods. 1 a 2 bodu 1 Erbschaftsteuer- und Schenkungsteuergesetzes (zákon o dani z dedičstva a darovania) v spojení s § 121 Bewertungsgesetz (vecné obmedzenie) ešte aj v prípadoch dedenia v roku 1999?

               2.

               Má sa článok 73b ods. 1 Zmluvy ES (teraz článok 56 ods. 1 ES) vykladať v tom zmysle, že daň z dedičstva, ktorú vyberie iný členský štát Európskej únie z kapitálových pohľadávok poručiteľa, ktorý naposledy býval v Nemecku, voči úverovým inštitúciám v tomto inom členskom štáte, ktoré nadobudne dedič, ktorý taktiež býva v Nemecku, musí byť započítaná na nemeckú daň z dedičstva?

               3.

               Je pre rozhodnutie o tom, ktorý zo zúčastnených štátov má zabrániť dvojitému zdaneniu, podstatná relevantnosť rôznych hraničných ukazovateľov vo vnútroštátnych daňových právnych poriadkoch, a ak je tomu tak, je spojitosť s bydliskom veriteľa vo veci samej vecne objektívnejšia ako spojitosť so sídlom dlžníka?


title: Vec T-288/15: Žaloba podaná 29. mája 2015 – Ezz a iní/Rada

text:
               21.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 429/27

         Žaloba podaná 29. mája 2015 – Ezz a iní/Rada
   (Vec T-288/15)
   (2015/C 429/35)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Ahmed Abdelaziz Ezz (Giza, Egypt), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama (Káhira, Egypt), Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin (Giza, Egypt), Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Giza, Egypt) (v zastúpení: J. Lewis, QC, B. Kennelly a J. Pobjoy, barristers, J. Binns, solicitor, J. Bellis a S. Rowe, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/486 z 20. marca 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2011/172/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 77, s. 16), v rozsahu, v akom sa týka žalobcov, a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú päť žalobných dôvodov.
   Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada neuviedla správny právny základ napadnutého rozhodnutia. Žalobcovia tvrdia, že článok 29 ZEÚ nie je správnym právnym základom pre napadnuté rozhodnutie.
   Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada porušila práva žalobcov vyplývajúce z článku 6 ZEÚ vykladaného spoločne s článkami 2 a 3 ZEÚ, ako aj článkov 47 a 48 Charty základných práv, tým, že predpokladala, že súdne konania v Egypte sú v súlade so základnými ľudskými právami.
   Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada nedodržala kritérium na zapísanie žalobcov uvedené v článku 1 rozhodnutia Rady 2011/172/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 76, s. 63) (v znení zmien a doplnení) a článku 2 nariadenia Rady (EÚ) č. 270/2011 z 21. marca 2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 76, s. 4) (v znení zmien a doplnení). Žalobcovia uvádzajú, že neboli „označení ako zodpovední“ za zneužitie egyptských štátnych prostriedkov alebo porušovanie ľudských práv, ani neboli osobami spojenými s nikým, kto bol takto riadne označený.
   Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada porušila právo žalobcov na obhajobu, právo na riadnu správu vecí verejných a právo účinnú súdnu ochranu. Žalobcovia konkrétne tvrdia, že Rada neuskutočnila starostlivé a nestranné preskúmanie, či uvedené odôvodnenie, ktorým sa malo opodstatniť označenie, je riadne opodstatnené vzhľadom na vyhlásenia urobené žalobcami pred označením.
   Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada neopodstatnene a neprimerane porušila základné práv a žalobcov, vrátane práva na ochranu majetku a dobrej povesti. Žalobcovia tvrdia, že Rada nepreukázala, že zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov žalobcov súvisí s legitímnym cieľom alebo je ním opodstatnené, ani že je primerané takémuto cieľu.


title: Vec T-306/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. januára 2008 – Scippacercola a Terezakis/Komisia ( Hospodárska súťaž — Zneužitie dominantného postavenia — Údajne neprimerané poplatky uplatňované prevádzkovateľom aténskeho medzinárodného letiska — Zamietnutie sťažnosti — Nedostatok záujmu Spoločenstva )

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/41

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. januára 2008 – Scippacercola a Terezakis/Komisia
   (Vec T-306/05) (1)

   („Hospodárska súťaž - Zneužitie dominantného postavenia - Údajne neprimerané poplatky uplatňované prevádzkovateľom aténskeho medzinárodného letiska - Zamietnutie sťažnosti - Nedostatok záujmu Spoločenstva“)
   (2008/C 51/76)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Isabella Scippacercola (Brusel, Belgicko) a Ioannis Terezakis (Brusel) (v zastúpení: A. Krystallidis a G. Stylianakis, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Hellström, A. Nijenhuis a F. Amato, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie z 2. mája 2005 prijatého na základe článku 7 ods. 2 nariadenia Komisie (ES) č. 773/2004 zo 7. apríla 2004, ktoré sa týka vedenia konania Komisiou podľa článkov 81 a 82 Zmluvy o založení ES (Ú. v. EÚ L 123, s. 18; Mim. vyd. 08/003, s. 81), ktorým sa zamietla sťažnosť COMP/D3/38469 týkajúca sa vyberania určitých poplatkov prevádzkovateľom aténskeho medzinárodného letiska v Spata a prostredníctvom Olympic Fuel Company
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Isabella Scippacercola a Ionnis Terezakis sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 271, 29.10.2005.