title: Vec C-129/12: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  21. marca 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht des Landes Sachsen-Anhalt — Nemecko) — Magdeburger Mühlenwerke GmbH/Finanzamt Magdeburg (Schéma regionálnej pomoci — Investície do spracovania a uvádzania poľnohospodárskych výrobkov na trh — Rozhodnutie Komisie — Nezlučiteľnosť s vnútorným trhom — Zrušenie nezlučiteľnej pomoci — Okamih, od ktorého je poskytnutá pomoc — Zásada ochrany legitímnej dôvery)

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/13

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 21. marca 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht des Landes Sachsen-Anhalt — Nemecko) — Magdeburger Mühlenwerke GmbH/Finanzamt Magdeburg
   (Vec C-129/12) (1)

   (Schéma regionálnej pomoci - Investície do spracovania a uvádzania poľnohospodárskych výrobkov na trh - Rozhodnutie Komisie - Nezlučiteľnosť s vnútorným trhom - Zrušenie nezlučiteľnej pomoci - Okamih, od ktorého je poskytnutá pomoc - Zásada ochrany legitímnej dôvery)
   2013/C 156/19
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht des Landes Sachsen-Anhalt

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Magdeburger Mühlenwerke GmbH

      Žalovaný: Finanzamt Magdeburg

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Finanzgericht des Landes Sachsen-Anhalt — Výklad rozhodnutia Komisie 1999/183/ES z 20. mája 1998 o štátnej pomoci v odvetví spracovania a uvádzania poľnohospodárskych výrobkov na trh, ktorú môže poskytnúť Nemecko na základe existujúcich schém regionálnej pomoci (Ú. v. ES L 60, s. 61) — Povinnosť Nemecka zrušiť existujúce systémy pomoci, ktoré nie sú v súlade s rámcom navrhovaným Komisiou v jej oznámení týkajúcom sa takejto pomoci — Časová pôsobnosť tejto povinnosti — Možnosť dotknutého členského štátu nezrušiť dotknutú pomoc pre investície naplánované pred uplynutím lehoty na prebratie rozhodnutia a pred uverejnením plánovaných opatrení členského štátu zrušiť pomoc pre takéto investície, pokiaľ sa dotknutá investícia zrealizuje po prebratí rozhodnutia

      Výrok rozsudku

   Článok 2 rozhodnutia Komisie 1999/183/ES z 20. mája 1998 o štátnej pomoci v odvetví spracovania a uvádzania poľnohospodárskych výrobkov na trh, ktorú môže poskytnúť Nemecko na základe existujúcich schém regionálnej pomoci, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby sa poskytla pomoc na investície týkajúce sa mlynárstva, pri ktorých bolo konečné rozhodnutie investovať prijaté pred uplynutím lehoty poskytnutej Spolkovej republike Nemecko na dosiahnutie súladu s týmto rozhodnutím alebo pred uverejnením opatrení, ktoré boli prijaté v tejto súvislosti, v Bundessteuerblatt, pričom k dodaniu predmetu investície, ako aj stanoveniu a vyplateniu subvencie došlo až po uplynutí uvedenej lehoty alebo po uvedenom uverejnení, ak okamih, kedy sa subvencia na investíciu považuje za poskytnutú, nastal až po uplynutí uvedenej lehoty. Vnútroštátnemu súdu prislúcha, aby určil okamih, kedy sa subvencia na investíciu, ako je tá, o ktorú ide vo veci samej, musí považovať za poskytnutú, pričom musí zohľadniť všetky podmienky stanovené vnútroštátnym právom na získanie pomoci, o ktorú ide, a musí dbať na to, aby sa neobchádzal zákaz stanovený v článku 2 bode 1 rozhodnutia 1999/183.

      (1)  Ú. v. EÚ C 174, 16.6.2012.


title: Vec T-338/17: Žaloba podaná 30. mája 2017 – Air France/Komisia

text:
               21.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 277/46

         Žaloba podaná 30. mája 2017 – Air France/Komisia
   (Vec T-338/17)
   (2017/C 277/69)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Société Air France (Tremblay-en-France, Francúzsko) (v zastúpení: A. Wachsmann a S. Thibault-Liger, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               na základe článku 263 ZFEÚ v celom rozsahu zrušil rozhodnutie Európskej komisie č. C(2017) final zo 17. marca 2017, vec AT.39258 – Nákladná letecká doprava v rozsahu, v akom sa jej týka, a vyhlásil za neplatné dôvody, ktorými je odôvodnený jeho výrok, a to na základe jej prvého, druhého a tretieho žalobného dôvodu;

               —

               podporne, ak Všeobecný súd nerozhodne o zrušení rozhodnutia č. K(2017) 1742 final v celom rozsahu na základe prvého, druhého a tretieho žalobného dôvodu:

                           —

                           po prvé

                                       —

                                       zrušil článok 1 prvý pododsek bod 1 písm. c), bod 2 písm. c), bod 3 písm. c) a bod 4 písm. c) rozhodnutia č. K(2017) 1742 final v rozsahu, v akom sa jediné a nepretržité porušenie, ktorej sa jej vytýkalo, zakladá na neprípustných dôkazoch predložených spoločnosťou Lufthansa v rámci jej žiadosti o oslobodenie od pokút a vyhlásil za neplatné dôvody, ktorými je tento článok odôvodnený, článok 3 písm. b) rozhodnutia v rozsahu, v akom jej ukladá pokutu 182 920 000 eur a článok 4 rozhodnutia, a v dôsledku toho znížil na základe článku 261 ZFEÚ výšku tejto pokuty v súlade s jej prvým žalobným dôvodom,

                                       —

                                       zrušil článok 1 prvý pododsek bod 1 písm. c), bod 2 písm. c), bod 3 písm. c) a bod 4 písm. c) rozhodnutia č. K(2017) 1742 final v rozsahu, v akom vylučuje z rozsahu jediného a nepretržitého porušenia, ktoré sa jej vytýkalo, letecké spoločnosti uvedené v dôvodoch rozhodnutia ako zúčastňujúce sa porušenia, a vyhlásil za neplatné dôvody, ktorými je tento článok odôvodnený, článok 3 písm. b) rozhodnutia v rozsahu, v akom jej ukladá pokutu 182 920 000 eur a článok 4 rozhodnutia, a v dôsledku toho znížil na základe článku 261 ZFEÚ výšku tejto pokuty v súlade s jej druhým žalobným dôvodom,

                                       —

                                       zrušil článok 1 prvý pododsek bod 2 písm. c) a bod 3 písm. c) rozhodnutia č. K(2017) 1742 final v rozsahu, v akom konštatuje, že jediné a nepretržité porušenie, ktoré sa jej vytýkalo, zahŕňa služby nákladnej leteckej dopravy smerujúce do EHS (Inbound EHS doprava) a vyhlásil za neplatné dôvody, ktorými je tento článok odôvodnený, článok 3 písm. b) rozhodnutia v rozsahu, v akom jej ukladá pokutu 182 920 000 eur a článok 4 rozhodnutia, a v dôsledku toho znížil na základe článku 261 ZFEÚ výšku tejto pokuty v súlade s jej tretím žalobným dôvodom,

                           —

                           po druhé zrušil článok 1 prvý pododsek bod 1 písm. c), bod 2 písm. c), bod 3 písm. c) a bod 4 písm. c) rozhodnutia č. K(2017) 1742 final v rozsahu, v akom konštatuje, že nezaplatenie provízií dopravcom predstavuje prvok oddelený od jediného a nepretržitého porušenia, ktoré sa jej vytýkalo, a vyhlásil za neplatné dôvody, ktorými je tento článok odôvodnený, článok 3 písm. b) rozhodnutia v rozsahu, v akom jej ukladá pokutu 182 920 000 eur a článok 4 rozhodnutia, a v dôsledku toho znížil na základe článku 261 ZFEÚ výšku tejto pokuty v súlade s jej štvrtým žalobným dôvodom,

                           —

                           a po tretie zrušil článok 3 písm. b) rozhodnutia č. K(2017) 1742 final v rozsahu, v akom jej ukladá pokutu 182 920 000 eur z dôvodu, že výpočet tejto pokuty zahŕňa jej letecké sadzby a 50 % jej príjmov týkajúcich sa služieb nákladnej leteckej dopravy smerujúcich do EHS (Inbound EHS príjmy) (v súlade s jej piatym žalobným dôvodom), preceňuje závažnosť porušenia, ktoré sa jej vytýkalo (v súlade s jej šiestym žalobným dôvodom), vytýka jej trvanie porušenia nesprávnej dĺžky (v súlade s jej siedmym žalobným dôvodom) a uplatňuje nedostatočné zníženie pokuty na základe regulačných režimov (v súlade s jej ôsmym žalobným dôvodom), a vyhlásil za neplatné dôvody, ktorými je tento článok odôvodnený, a znížil na základe článku 261 ZFEÚ túto pokutu na primeranú sumu;

               —

               v každom prípade zaviazal Európsku komisiu na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza osem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení oznámenia o zhovievavosti z roku 2002 a jeho zásad legitímnej dôvery, rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie medzi spoločnosťou Air France a Lufthansa, čo ovplyvnilo prípustnosť podkladov predložených v rámci žiadosti spoločnosti Lufthansa o oslobodenie od pokút. Tento dôvod je rozdelený do štyroch častí:

                           —

                           Prvá časť je založená na prípustnosti prvého dôvodu;

                           —

                           Druhá časť je založená na odobratí oslobodenia od pokút priznaného spoločnosti Lufthansa;

                           —

                           Tretia časť je založená na neprípustnosti dôkazov predložených v rámci tejto žiadosti o oslobodenie od pokút;

                           —

                           Štvrtá časť je založená na skutočnosti, že neprípustnosť dôkazov predložených spoločnosťou Lufthansa v rámci jej žiadosti o oslobodenie od pokút malo nevyhnutne viesť k zrušeniu rozhodnutia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia a zásad rovnosti zaobchádzania, zákazu diskriminácie a ochrany proti svojvoľnému zásahu Komisie z dôvodu vylúčenia leteckých spoločností, ktoré sa zúčastnili na postupoch, z výroku rozhodnutia. Tento dôvod sa skladá z dvoch častí:

                           —

                           Prvá časť je založená na tvrdení, podľa ktorého vylúčenie leteckých spoločností, ktoré sa zúčastnili na postupoch, z výroku rozhodnutia, je postihnuté nedostatkom odôvodnenia;

                           —

                           Druhá časť je založená na tvrdení, podľa ktorého vylúčenie leteckých spoločností, ktoré sa zúčastnili na postupoch, z výroku rozhodnutia, je postihnuté porušením zásad rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie a zásady ochrany proti svojvoľnému zásahu Komisie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení pravidiel obmedzujúcich územnú pôsobnosť Komisie, ku ktorému došlo z dôvodu zahrnutia Inbound EHS dopravy do jediného a nepretržitého porušenia. Tento dôvod sa delí na dve časti:

                           —

                           Prvá časť je založená na skutočnosti, že postupy týkajúce sa Inbound EHS dopravy sa neuskutočnili v rámci EHS;

                           —

                           Druhá časť: Komisia nepreukázala existenciu kvalifikovaných účinkov v rámci EHS spojených s postupmi týkajúcimi sa Inbound EHS dopravy.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na rozporuplnom odôvodnení a zjavne nesprávnom posúdení, ktoré postihujú konštatovanie, podľa ktorého nezaplatenie provízií dopravcom predstavuje prvok oddelený od jediného a nepretržitého porušenia. Tento dôvod pozostáva z dvoch častí:

                           —

                           Prvá časť, podľa ktorej je uvedené konštatovanie postihnuté rozporuplným odôvodnením;

                           —

                           Druhá časť, podľa ktorej je uvedené konštatovanie postihnuté zjavne nesprávnym posúdením.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na nesprávnej hodnote predajov zohľadnených na účely výpočtu pokuty pre Air France, a delí sa na dve časti:

                           —

                           Prvá časť je založená na skutočnosti, že zahrnutie sadzieb do hodnoty predajov spočíva na rozporuplnom odôvodnení, na viacerých nesprávnych právnych posúdeniach a na zjavne nesprávnom posúdení;

                           —

                           Druhá časť je založená na skutočnosti, že zahrnutie 50 % Inbound EHS príjmov do hodnoty predajov porušuje usmernenia pre uloženie pokút z roku 2006 a zásadu ne bis in idem.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení závažnosti porušenia, a skladá sa z dvoch častí:

                           —

                           Prvá časť je založená na tvrdení, podľa ktorého precenenie závažnosti postupov vychádza z viacerých zjavne nesprávnych posúdení a z porušení zásad proporcionality trestov a rovnosti zaobchádzania;

                           —

                           Druhá časť je založená na tvrdení, podľa ktorého precenenie závažnosti postupov vyplýva zo zahrnutia kontaktov týkajúcich sa postupov uskutočnených mimo územia EHS do rozsahu porušenia v rozpore s pravidlami o územnej pôsobnosti Komisie.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na nesprávnom výpočte dĺžky trvania porušenia.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod je založený na nedostatku odôvodnenia a nedostatočnom znížení pokuty v rozsahu 15 % priznaného Komisiou na základe regulačných režimov.


title: Vec T-154/10: Žaloba podaná 2. apríla 2010 — Francúzsko/Komisia

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/43

      Žaloba podaná 2. apríla 2010 — Francúzsko/Komisia
      (Vec T-154/10)
      (2010/C 161/69)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: E. Belliard, G. de Bergues, B. Beaupère-Manokha a J. Gstalter, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy žalobkyne

                  —

                  zrušiť napadnuté rozhodnutie v jeho celistvosti,

                  —

                  zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Touto žalobou sa žalobkyňa domáha zrušenia rozhodnutia Komisie K(2010) 133 v konečnom znení z 26. januára 2010, ktorým vyhlásila štátnu pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom, pokiaľ ide o implicitnú neobmedzenú štátnu záruku poskytnutú podniku La Poste a vyplývajúcu z ustanovení francúzskeho práva o právnych následkoch jeho štatútu verejnoprávnej právnickej osoby, ktorá sa posudzuje ako verejná spoločnosť s priemyselným a obchodným zameraním [Štátna pomoc č. C 56/2007 (ex E 15/2005)].
      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody založené na:

                  —

                  nesprávnom právnom posúdení spočívajúcom v tom, že Komisia dostatočne právne nepreukázala existenciu štátnej pomoci. Komisia totiž nedodržala pravidlá dokazovania v oblasti štátnej pomoci tak v súvislosti s dôkazným bremenom, ako aj úrovňou dokazovania,

                  —

                  nesprávnom skutkovom a právnom posúdení, keďže Komisia poukázala na existenciu implicitnej neobmedzenej štátnej záruky poskytnutej podniku La Poste,

                  —

                  porušení pojmu zvýhodnenie v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Na jednej strane Komisia totiž nesprávne rozhodla, že poskytnutím záruky došlo k zvýhodneniu podniku La Poste a na druhej strane sa nesprávne domnievala, že pozitívne hodnotenie podniku La Poste malo svoj základ v existencii údajnej záruky.


title: Vec C-421/14: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. januára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia n° 2 de Santander – Španielsko) – Banco Primus SA/Jesús Gutiérrez García (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 93/13/EHS — Zmluvy uzatvárané medzi predajcami alebo dodávateľmi a spotrebiteľmi — Nekalé podmienky — Zmluvy o hypotekárnom úvere — Konanie o výkone rozhodnutia týkajúceho sa nehnuteľnosti zaťaženej hypotékou — Prekluzívna lehota — Povinnosť vnútroštátnych súdov konať ex offo — Právna sila rozhodnutej veci)

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/9

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. januára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia no 2 de Santander – Španielsko) – Banco Primus SA/Jesús Gutiérrez García
   (Vec C-421/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 93/13/EHS - Zmluvy uzatvárané medzi predajcami alebo dodávateľmi a spotrebiteľmi - Nekalé podmienky - Zmluvy o hypotekárnom úvere - Konanie o výkone rozhodnutia týkajúceho sa nehnuteľnosti zaťaženej hypotékou - Prekluzívna lehota - Povinnosť vnútroštátnych súdov konať ex offo - Právna sila rozhodnutej veci))
   (2017/C 104/16)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de Primera Instancia no 2 de Santander

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Banco Primus SA

      Žalovaný: Jesús Gutiérrez García

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 6 a 7 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnemu ustanoveniu, akým je štvrté prechodné ustanovenie Ley 1/2013, de medidas para reforzar la protección a los deudores hipotecarios, reestructuración de deuda y alquiler social (zákon č. 1/2013 o opatreniach na posilnenie ochrany hypotekárnych dlžníkov, reštrukturalizácii dlhu a sociálnom nájme) zo 14. mája 2013, ktoré podmieňuje výkon zo strany spotrebiteľov – v súvislosti s ktorými sa začalo konanie o výkone rozhodnutia týkajúceho sa nehnuteľnosti zaťaženej hypotékou, ale neskončilo sa pred nadobudnutím účinnosti tohto zákona, v ktorom je toto ustanovenie upravené – ich práva namietať toto konanie o nútený výkon na základe údajne nekalej povahy zmluvných podmienok, jednomesačnej prekluzívnej lehote, ktorá začína plynúť dňom nasledujúcim po uverejnení tohto zákona.

               2.

               Smernica 93/13 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnemu pravidlu, akým je pravidlo vyplývajúce z článku 207 Ley 1/2000 de enjuiciamiento civil (zákon č. 1/2000 Občiansky súdny poriadok) zo 7. januára 2000, zmeneného a doplneného Ley 1/2013, de medidas para reforzar la protección a los deudores hipotecarios, reestructuración de deuda y alquiler social (zákon č. 1/2013 o opatreniach na posilnenie ochrany hypotekárnych dlžníkov, reštrukturalizácii dlhu a sociálnom nájme) zo 14. mája 2013, ďalej zmeneného a doplneného Real decreto-ley 7/2013, de medidas urgentes de naturaleza tributaria, presupuestarias y de fomento de la investigación, el desarrollo y la innovación (zákonný dekrét č. 7/2013 o naliehavých opatreniach daňovej povahy, rozpočtových opatreniach a opatreniach na podporu výskumu, vývoja a inovácie) z 28. júna 2013 a ďalej Real Decreto-ley 11/2014, de medidas urgentes en materia concursal (zákonný dekrét č. 11/2014 o naliehavých opatreniach v oblasti konkurzov), z 5. septembra 2014, ktoré zakazuje vnútroštátnemu súdu preskúmať ex offo nekalú povahu podmienok zmluvy, ak sa už rozhodlo o zákonnosti všetkých podmienok tejto zmluvy z pohľadu tejto smernice v rozhodnutí s právnou silou rozhodnutej veci.
               Naopak, v prípade existencie jednej alebo viacerých zmluvných podmienok, ktorých prípadne nekalá povaha ešte nebola preskúmaná počas predchádzajúceho súdneho preskúmania spornej zmluvy, ktoré sa skončilo vydaním rozhodnutia s právnou silou rozhodnutej veci, sa má smernica 93/13 vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd, ktorý pravidelne rozhoduje v sporoch spotrebiteľov v rámci incidenčnej námietky, má povinnosť posúdiť na návrh účastníkov konania alebo ex offo, hneď ako je oboznámený s právnymi a so skutkovými okolnosťami potrebnými na tento účel, ich prípadne nekalú povahu.

               3.

               Článok 3 ods. 1 a článok 4 smernice 93/13 sa majú vykladať v tom zmysle, že:

                           —

                           preskúmanie prípadne nekalej povahy podmienky zmluvy uzavretej medzi predajcom alebo dodávateľom a spotrebiteľom zahŕňa určenie, či spôsobí značnú nerovnováhu v právach a povinnostiach strán vzniknutých na základe zmluvy ku škode spotrebiteľa. Toto preskúmanie sa musí vykonať z hľadiska vnútroštátnych pravidiel, ktoré sa majú uplatniť pri neexistencii dohody medzi stranami, prostriedkov, ktoré má spotrebiteľ podľa vnútroštátnej právnej úpravy k dispozícii na zabránenie uplatňovaniu takéhoto druhu podmienok, povahy tovaru a služieb, na ktoré bola dotknutá zmluva uzatvorená, ako aj na všetky okolnosti súvisiace s jej uzatvorením,

                           —

                           ak sa vnútroštátny súd domnieva, že zmluvná podmienka týkajúca sa spôsobu výpočtu bežných úrokov, akou je podmienka dotknutá vo veci samej, nie je spísaná jasne a zrozumiteľne v zmysle článku 4 ods. 2 tejto smernice, je jeho úlohou preskúmať, či je táto podmienka nekalá v zmysle článku 3 ods. 1 uvedenej smernice. V rámci tohto preskúmania je úlohou tohto súdu najmä porovnať spôsob výpočtu sadzby bežných úrokov stanovený touto podmienkou a skutočnú výšku tejto sadzby, ktorá z neho vyplýva, s bežne používanými spôsobmi výpočtu a zákonnou úrokovou sadzbou, ako aj s úrokovými sadzbami uplatňovanými na trhu v čase uzavretia zmluvy dotknutej vo veci samej pre úvery v rovnocennej výške a trvaní, ako vyplýva zo skúmanej zmluvy o úvere, a

                           —

                           pokiaľ ide o posúdenie vnútroštátnym súdom prípadne nekalej povahy podmienky týkajúcej sa splatnosti celého dlhu z dôvodu neplnenia povinností zo strany dlžníka počas určitého obdobia, je úlohou tohto súdu preskúmať, či možnosť predajcu alebo dodávateľa rozhodnúť o splatnosti celého úveru závisí od toho, že si spotrebiteľ nesplnil povinnosť, ktorá je v spornom zmluvnom vzťahu podstatná, či sa táto možnosť priznáva v prípadoch, v ktorých je takéto nesplnenie povinnosti dostatočne závažné z hľadiska doby splácania úveru a jeho výšky, či táto možnosť predstavuje odchýlku od právnych predpisov uplatniteľných v danej oblasti pri neexistencii osobitných zmluvných ustanovení a či vnútroštátne právo stanovuje primerané a účinné prostriedky, ktoré spotrebiteľovi, na ktorého sa takáto podmienka uplatní, umožnia, aby odvrátil účinky takejto splatnosti úveru.

               4.

               Smernica 93/13 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni súdnemu výkladu ustanovenia vnútroštátneho práva upravujúceho podmienky splatnosti celého dlhu zo zmlúv o úvere, akým je článok 693 ods. 2 zákona č. 1/2000, zmeneného a doplneného zákonným dekrétom č. 7/2013, ktorý zakazuje vnútroštátnemu súdu, ktorý konštatoval nekalú povahu takejto zmluvnej podmienky, vyhlásiť ju za neplatnú a vylúčiť ju, ak ju v skutočnosti predajca alebo dodávateľ neuplatnil, ale dodržal podmienky stanovené týmto ustanovením vnútroštátneho práva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 421, 24.11.2014.


title: Vec T-98/14: Žaloba podaná 14. februára 2014 – Société Générale/Komisia

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/36

         Žaloba podaná 14. februára 2014 – Société Générale/Komisia
   (Vec T-98/14)
   2014/C 142/47
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Société générale SA (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: P. Zelenko, J. Marthan a D. Kupka, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 2 písm. c) rozhodnutia Európskej komisie K (2013) 8512 v konečnom znení zo 4. decembra 2013 vo veci EIRD v rozsahu, v akom ukladá spoločnosti Société Générale pokutu,

               —

               znížil výšku pokuty uloženej týmto rozhodnutím spoločnosti Société Générale na primeranú úroveň,

               —

               v každom prípade uložil Európskej komisii nahradiť tvory konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza 3 žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení, ktorého sa dopustila Komisia pri stanovení metódy výpočtu hodnôt predajov v rozsahu, v akom hodnoty uvedené v napadnutom rozhodnutí na základe tejto metódy neodrážajú jednotlivé postavenia bánk sledovaných za porušenie na dotknutom trhu v období porušovania (práv časť). Žalobkyňa tvrdí, že Komisia tiež porušila svoju povinnosť náležitej starostlivosti (druhá časť) a porušila zásady rovnosti zaobchádzania (tretia časť) a legitímnej dôvery (štvrtá časť).

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nedostatku odôvodnenia, pokiaľ ide o výber metódy, ktorú Komisia použila na výpočet hodnoty predajov sledovaných bánk.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že Všeobecný súd má uplatniť svoju neobmedzenú súdnu právomoc pri znížení pokuty žalobkyne na primeranú úroveň, ktorá by odrážala jednotlivé postavenia sledovaných bánk na dotknutom trhu.


title: Vec C-539/16: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 30. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Frankfurt am Main – Nemecko) – Richard Rodriguez Serin/HOP!-Regional

text:
               11.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/27

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 30. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Frankfurt am Main – Nemecko) – Richard Rodriguez Serin/HOP!-Regional
   (Vec C-539/16) (1)

   (2017/C 300/33)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 30.1.2017.


title: Vec T-447/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 19. septembra 2016 – Indecopi/EUIPO – Synergy Group (PISCO SOUR)

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/33

         Uznesenie Všeobecného súdu z 19. septembra 2016 – Indecopi/EUIPO – Synergy Group (PISCO SOUR)
   (Vec T-447/15) (1)

   (2016/C 410/48)
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2015.


title: Vec T-164/09: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. decembra 2010 — Kitou/CEPD [ „Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Nariadenie (ES) č. 45/2001 — Zastavenie konania“ ]

text:
               19.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/22

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. decembra 2010 — Kitou/CEPD
   (Vec T-164/09) (1)

   (Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Nariadenie (ES) č. 45/2001 - Zastavenie konania)
   2011/C 55/38
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Erasmia Kitou (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Žalovaný: Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov (CEPD) (v zastúpení: H. Hijmans a V. Pérez Asinari, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov z 3. februára 2009 prijatého v súvislosti s vecou č. 2008-600, ktorá sa týka sťažnosti E. Kitou namierenej proti zámeru Komisie Európskych spoločenstiev zverejniť osobné údaje

      Výrok

               1.

               O žalobe už nie je potrebné rozhodnúť.

               2.

               Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov (CEPD) je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 153, 4.7.2009.


title: Vec F-112/05: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  23. apríla 2008 – Bain a i./Komisia (Verejná služba — Úradníci — Odmena — Opravné koeficienty — Prevod časti odmeny mimo miesta pôsobenia — Dôchodky — Rozsudok pre zmeškanie — Časová pôsobnosť Rokovacieho poriadku Súdu pre verejnú službu — Výplatné listiny — Námietka nezákonnosti)

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/38

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 23. apríla 2008 – Bain a i./Komisia
   (Vec F-112/05) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Odmena - Opravné koeficienty - Prevod časti odmeny mimo miesta pôsobenia - Dôchodky - Rozsudok pre zmeškanie - Časová pôsobnosť Rokovacieho poriadku Súdu pre verejnú službu - Výplatné listiny - Námietka nezákonnosti)
   (2008/C 142/71)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Neil Bain (Brusel, Belgicko), Obhijit Chatterjee (Brusel, Belgicko), Richard Fordham (Bergen, Holandsko), Roger Hurst (Bergen, Holandsko), (v zastúpení: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Joris a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie výplatných listín žalobcov za mesiace február, marec a apríl 2005, ako aj všetkých nasledujúcich výplatných listín v rozsahu, v akom uplatňujú údajne nezákonné ustanovenia nariadenia č. 723/2004, ktorým sa mení a dopĺňa Služobný poriadok zamestnancov Európskych spoločenstiev a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov (predtým T-419/05)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 48, 25.2.2006, s. 36 (najskôr zapísaná pod číslom T-419/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec C-652/11 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  11. apríla 2013 — Mindo Srl/Európska komisia (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartel — Taliansky trh nákupu a prvotného spracovania surového tabaku — Zaplatenie pokuty solidárnym spoludlžníkom — Záujem na konaní — Dôkazné bremeno)

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/11

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 11. apríla 2013 — Mindo Srl/Európska komisia
   (Vec C-652/11 P) (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartel - Taliansky trh nákupu a prvotného spracovania surového tabaku - Zaplatenie pokuty solidárnym spoludlžníkom - Záujem na konaní - Dôkazné bremeno)
   2013/C 156/17
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Mindo Srl (v zastúpení: G. Mastrantonio, C. Osti a A. Prastaro, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: N. Khan a L. Malferrari, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci F. Ruggeri Laderchi a R. Nazzini, avvocati)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 5. októbra 2011, Mindo/Komisia (T-19/06), ktorým Všeobecný súd zastavil konanie o návrhu na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2005) 4012 v konečnom znení z 20. októbra 2005, ktoré sa vzťahuje na konanie podľa článku 81 Zmluvy ES (vec COMP/C.38.281/B.2 — Surový tabak, Taliansko), týkajúce sa kartelu smerujúceho k určeniu cien, ktoré sa platia výrobcom a ďalším sprostredkovateľom a k rozdeleniu dodávateľov na talianskom trhu so surovým tabakom, ako aj zrušenie alebo zníženie pokuty uloženej odvolateľke — Odvolateľka, voči ktorej sa vedie konkurzné konanie v priebehu konania — Zánik záujmu na konaní

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 5. októbra 2011, Mindo/Komisia (T-19/06), sa zrušuje.

               2.

               Vec sa vracia na konanie pred Všeobecným súdom Európskej únie.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 49, 18.2.2012.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. novembra 2004 vo veci C-245/02 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus): Anheuser-Busch Inc. proti Budějovický Budvar, národní podnik (Dohoda o založení Svetovej obchodnej organizácie — Článok 2 ods. 1, článok 16 ods. 1 a článok 70 Dohody TRIPS — Ochranné známky — Rozsah výlučného práva majiteľa ochrannej známky — Tvrdené používanie označenia ako obchodného mena)

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/5

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   zo 16. novembra 2004
   vo veci C-245/02 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus): Anheuser-Busch Inc. proti Budějovický Budvar, národní podnik (1)

   (Dohoda o založení Svetovej obchodnej organizácie - Článok 2 ods. 1, článok 16 ods. 1 a článok 70 Dohody TRIPS - Ochranné známky - Rozsah výlučného práva majiteľa ochrannej známky - Tvrdené používanie označenia ako obchodného mena)
   (2005/C 6/08)
   Jazyk konania: fínčina
   Vo veci C-245/02, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Súdnemu dvoru Korkein oikeus (Fínsko), uznesením z 3. júla 2002, doručený 5. júla 2002, podľa článku 234 ES vo vzťahu ku konaniu medzi Anheuser-Busch Inc. proti Budějovický Budvar, národní podnik, Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans (spravodajca), A. Rosas a R. Silva de Lapuerta, sudcovia C. Gulmann, R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues a K. Schiemann, generálny advokát: A. Tizzano, súdny tajomník: M. Múgica Arzamendi, hlavná referentka, vyhlásil dňa 16. novembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Dohoda o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva (dohoda TRIPS), ktorá je uvedená v prílohe 1 C Dohody o založení Svetovej obchodnej organizácie, schválenej v mene Spoločenstva, čo sa týka vecí patriacich do jeho právomocí rozhodnutím Rady 94/800/ES z 22. decembra 1994, sa uplatňuje v prípade konfliktu medzi ochrannou známkou a označením, o ktorom sa tvrdí, že do tejto ochrannej známky zasahuje, keď tento konflikt vznikol pred dátumom uplatňovania dohody TRIPS, ale pokračuje po tomto dátume.

               2)

               Obchodné meno môže predstavovať označenie v zmysle článku 16 odsek 1, prvá veta Dohody o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva (dohoda TRIPS). Toto ustanovenie smeruje k poskytnutiu majiteľovi ochrannej známky výlučného práva zabrániť jej používaniu tretími osobami, ak predmetné používanie zasahuje alebo môže zasahovať do funkcií ochrannej známky menovite do jej základnej funkcie, ktorou je zaručovať spotrebiteľom pôvod tovaru.
               Výnimky predpokladané článkom 17 Dohody o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva (dohody TRIPS) smerujú najmä k umožneniu tretím osobám používať označenie zhodné alebo podobné ochrannej známke pre uvedenie ich obchodného mena, za predpokladu, že toto používanie je v súlade s čestným konaním v priemysle alebo obchode.

               3)

               Obchodné meno, ktoré nie je ani zapísané, ani zaužívané v členskom štáte, kde ochranná známka je zapísaná a kde je jej ochrana vo vzťahu k obchodnému menu požadovaná, môže byť považované za predchádzajúce právo existujúce v zmysle článku 16 odsek 1 tretej vety Dohody o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva (dohody TRIPS), ak majiteľ obchodného mena disponuje právom spadajúcim do vecnej a časovej pôsobnosti tejto dohody vzniknutým skôr ako ochranná známka, s ktorou je toto právo považované za kolidujúce a ktoré mu umožňuje používať označenie zhodné alebo podobné tejto ochrannej známke.

      (1)  Ú. v. ES C 219 zo dňa 14.9.2002


title: Vec C-632/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunsko) 30. novembra 2015 – Costin Popescu/Guvernul României, Ministerul Afacerilor Interne, Direcția Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor, Direcția Rutieră, Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor

text:
               22.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 68/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunsko) 30. novembra 2015 – Costin Popescu/Guvernul României, Ministerul Afacerilor Interne, Direcția Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor, Direcția Rutieră, Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor
   (Vec C-632/15)
   (2016/C 068/29)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Înalta Curte de Casație și Justiție

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Costin Popescu

      Odporcovia: Guvernul României, Ministerul Afacerilor Interne, Direcția Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor, Direcția Rutieră, Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor

      Prejudiciálna otázka

   Umožňujú ustanovenia smernice Európskeho parlamentu a Rady (1) 2006/126/ES Rumunsku, aby stanovilo povinnosť vzťahujúcu sa na vodičov mopedov, držiteľov úradného dokladu, ktorý ich pred 19. januárom 2013 oprávňoval viesť vozidlo na verejných pozemných komunikáciách, získať na zachovanie možnosti viesť mopedy aj po tomto dátume vodičský preukaz, a to na základe zloženia podobných skúšok, aké sú stanovené pre iné motorové vozidlá?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/126/ES z 20. decembra 2006 o vodičských preukazoch (prepracované znenie), (Ú. v. L 403, s. 18)


title: Vec T-570/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. februára 2014 — Oetker Nahrungsmittel/ÚHVT (Kvalita je najlepší recept) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Kvalita je najlepší recept — Ochranná známka tvorená reklamným sloganom — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               29.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/22

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. februára 2014 — Oetker Nahrungsmittel/ÚHVT (Kvalita je najlepší recept)
   (Vec T-570/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Kvalita je najlepší recept - Ochranná známka tvorená reklamným sloganom - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2014/C 93/36
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG (Bielefeld, Nemecko) (v zastúpení: F. Graf von Stosch, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: K. Klüpfel a A. Schifko, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu veľkého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. júla 2011 (vec R 1798/2010-G) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia Kvalita je najlepší recept ako ochrannej zámky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Dr. August Oetker Nahrungsmittel KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 13, 14.1.2012.


title: Vec T-199/08 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z  15. januára 2009 – Ziegler/Komisia ( Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Hospodárska súťaž — Zaplatenie pokuty — Banková záruka — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti )

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/38

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 15. januára 2009 – Ziegler/Komisia
   (Vec T-199/08 R)
   („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Hospodárska súťaž - Zaplatenie pokuty - Banková záruka - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“)
   (2009/C 69/87)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Ziegler SA (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: J.-L. Lodomez a J. Lodomez, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne A. Bouquet a O. Beynet, neskôr A. Bouquet a N. von Lingen, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie K(2008) 926 v konečnom znení z 11. marca 2008 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38.543 – Medzinárodné sťahovacie služby)
   Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-622/16: Žaloba podaná 31. augusta 2016 – sheepworld/EUIPO (Alles wird gut)

text:
               17.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/23

         Žaloba podaná 31. augusta 2016 – sheepworld/EUIPO (Alles wird gut)
   (Vec T-622/16)
   (2016/C 383/32)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa sheepworld AG (Ursensollen, Nemecko) (v zastúpení: S. von Rüden, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „Alles wird gut“ – prihláška č. 14 170 062.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 16. júna 2016 vo veci R 212/2016-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane trov konania vynaložených v rámci konania pred odvolacím senátom.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-127/17: Žaloba podaná 10. marca 2017 – Európska komisia/Poľská republika

text:
               15.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/22

         Žaloba podaná 10. marca 2017 – Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-127/17)
   (2017/C 151/30)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Hottiaux a W. Mölls)

      Žalovaná: Poľská republika

      Návrhy žalobkyne

   Komisia navrhuje

               —

               rozhodnúť, že Poľská republika si tým, že od prepravcov vyžaduje špeciálne povolenia na používanie niektorých verejných ciest, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 3 a 7 smernice Rady 96/53/ES z 25. júla 1996, ktorou sa v spoločenstve stanovujú najväčšie prípustné rozmery niektorých vozidiel vo vnútroštátnej a medzinárodnej cestnej doprave a maximálna povolená hmotnosť v medzinárodnej cestnej doprave (1) v spojení s bodmi 3.1 a 3.4 prílohy tejto smernice,

               —

               zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia Poľskej republike vytýka, že obmedzila dopravu vozidiel s maximálne povolenou hmotnosťou nápravy 10 ton (nápravy, ktoré nie sú hnacie) resp. 11,5 tony (hnacie nápravy) podľa bodov 3.1 a 3.4 prílohy I smernice 96/53/ES skoro na 97 % verejných ciest nachádzajúcich sa na území Poľska, čo porušuje článok 3 tejto smernice. Toto obmedzenie vyplýva z kombinácie dvoch faktorov, konkrétne:

               1.

               z okolnosti, že doprava vozidiel s maximálne povolenou hmotnosťou nápravy 11,5 tony je možná iba na cestách, ktoré sú súčasťou „transeurópskej dopravnej siete“ (TEN-T), ako aj na niektorých iných štátnych cestách [Článok 41 ods. 2 Ustawa o drogach publicznych (zákon o verejných cestách)], ako aj

               2.

               z potreby špeciálneho povolenia na cestovanie po iných cestách [Články 64 a nasl. Ustawa Prawo o ruchu drogowym (zákon o cestnej premávke)].

         Komisia ďalej Poľskej republike vytýka, že článok 7 smernice 96/53/ES vyložila nesprávne. Poľská republika zastáva názor, že jeho ustanovenia umožňovali členskému štátu, aby obmedzením dopravy vozidiel s povolenou hmotnosťou nápravy 11,5 tony urobili výnimku zo všeobecnej zásady upravenej v článku 3 tejto smernice. Hoci je pravda, že v článku 7 ods. 2 sú uvedené konkrétne príklady toho, kedy môže byť doprava v súlade s právom obmedzená (mestá, malé dediny alebo obzvlášť hodnotné územia z pohľadu ochrany prírody), pritom však ide o obmedzenia týkajúce sa iba niektorých ciest alebo inžinierskych stavieb na určitých úsekoch cesty. Podľa názoru Komisie sa nemôže členský štát rozumne odvolávať na možnosť zavedenia výnimiek na to, aby príslušnými výnimkami pokryl skoro 97 % infraštruktúry.
   Na to, aby mohli vozidlá premávať na cestách, ktoré nie sú súčasťou TEN-T, a tým na skoro 97 % verejných ciest, treba okrem toho podľa článku 64 ods. 1 zákona o cestnej premávke (2) požiadať príslušný orgán o povolenie a získať ho, čo so sebou prináša tieto ťažkosti:

               —

               komplexné administratívne formality, ktoré vyžadujú kontaktovanie rôznych správnych orgánov,

               —

               geografická platnosť povolenia je obmedzená, čo núti prepravcov požiadať vo všeobecnosti o viacero povolení pre každú trasu,

               —

               čas a náklady, ktoré treba vynaložiť na získanie povolenia.

         Napokon sa povolenia kategórie IV nemohli podľa článku 64 ods. 2 zákona o cestnej premávke použiť na štátne cesty pre vozidlá s hmotnosťou hnacej nápravy 11,5 tony, pokiaľ išlo o prepravu deliteľného nákladu.
   Smernica 96/53/ES nepovoľuje také obmedzenie alebo sťaženie voľného pohybu pre vozidlá. Podnik, ktorý nesúhlasí so splnením týchto podmienok, podlieha zákazu premávky na cestách. Taký predpis porušuje článok 3 smernice 96/53/ES, ktorý v ňom vymenovanými požiadavkami zabraňuje, aby členské štáty na svojich územiach „odmietli alebo zakázali“ používanie vozidiel, ktoré sú v súlade s limitnými hodnotami týkajúcimi sa hmotnosti stanovenými v prílohe I tejto smernice.

      (1)  Ú. v. ES L 235, 1996, s. 59; Mim. vyd. 07/002, s. 478.

      (2)  Obwieszczenie Marszałka Sejmu Rzeczypospolitej Polskiej z dnia 30 sierpnia 2012 r. w sprawie ogłoszenia jednolitego tekstu ustawy – Prawo o ruchu drogowym; Dz. U. 2012, Pos. 1137 (Oznámenie predsedu Sejmu Poľskej republiky z 30. augusta 2012 o vydaní konsolidovaného znenia zákona o cestnej premávke).


title: Vec T-565/15: Žaloba podaná 28. septembra 2015 – Excalibur City/ÚHVT – Ferrero (MERLIN’S KINDERWELT)

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/66

         Žaloba podaná 28. septembra 2015 – Excalibur City/ÚHVT – Ferrero (MERLIN’S KINDERWELT)
   (Vec T-565/15)
   (2015/C 398/80)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Excalibur City s.r.o. (Znojmo, Česká republika) (v zastúpení: E. Engin-Deniz, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Ferrero SpA (Alba, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „MERLIN’S KINDERWELT“ – prihláška č. 1 1 2 01  969.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 9. júla 2015 vo veci R 1538/2014-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               úplne zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-283/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  29. januára 2013 — Fon Wireless/ÚHVT — nfon (nfon) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva nfon — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva fon a skoršia národná slovná ochranná známka FON — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Návrh na zmenu rozhodnutia“ ]

text:
               9.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 29. januára 2013 — Fon Wireless/ÚHVT — nfon (nfon)
   (Vec T-283/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva nfon - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva fon a skoršia národná slovná ochranná známka FON - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Návrh na zmenu rozhodnutia)
   2013/C 71/26
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fon Wireless Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: pôvodne F. Brandolini Kujman, neskôr L. Montoya Terán, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: nfon AG (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: S. Schweyer, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 18. marca 2011 (vec R 1017/2009-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Fon Wireless Ltd a nfon AG

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 18. marca 2011 (vec R 1017/2009-4) sa mení v tom zmysle, že odvolanie podané spoločnosťou nfon AG pred odvolacím senátom sa zamieta.

               2.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila spoločnosť Fon Wireless Ltd.

               3.

               Spoločnosť nfon znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 4.2.2012.


title: Vec C-118/08: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  26. januára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo — Španielsko) — Transportes Urbanos y Servicios Generales, SAL/Administración del Estado (Procesná autonómia členských štátov — Zásada ekvivalencie — Žaloba o zodpovednosť štátu — Porušenie práva Únie — Porušenie ústavy)

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/4

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. januára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo — Španielsko) — Transportes Urbanos y Servicios Generales, SAL/Administración del Estado
   (Vec C-118/08) (1)

   (Procesná autonómia členských štátov - Zásada ekvivalencie - Žaloba o zodpovednosť štátu - Porušenie práva Únie - Porušenie ústavy)
   2010/C 63/06
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Transportes Urbanos y Servicios Generales, SAL

      Žalovaná: Administración del Estado

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal Supremo (Španielsko) — Porušenie práv priznaných jednotlivcom právom Spoločenstva zo strany členského štátu — Povinnosť nahradiť ujmu — Akt, ktorý je v rozpore s ústavou členského štátu, a akt, ktorý je v rozpore s právom Spoločenstva — Zásady ekvivalencie a efektivity

      Výrok rozsudku

   Právo Únie bráni uplatňovaniu pravidla členského štátu, podľa ktorého žalobe o zodpovednosť štátu založenej na porušení práva Únie vnútroštátnym zákonom, konštatovanom rozsudkom Súdneho dvora Európskych spoločenstiev vydaným podľa článku 226 ES, možno vyhovieť len v prípade, že žalobca predtým vyčerpal všetky vnútroštátne opravné prostriedky, ktorými sa domáhal neplatnosti správneho aktu spôsobujúceho ujmu, prijatého podľa tohto zákona, hoci sa toto pravidlo neuplatňuje v prípade, že ide o žalobu o zodpovednosť štátu založenú na porušení ústavy tým istým zákonom, konštatovanom na to príslušným súdom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 128, 24.5.2008.


title: Vec C-318/16 P: Odvolanie podané 2. júna 2016: Ukrajina proti uzneseniu Všeobecného súdu (deviata komora) z 11. marca 2015 vo veci T-347/14, Janukovyč/Rada

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/24

         Odvolanie podané 2. júna 2016: Ukrajina proti uzneseniu Všeobecného súdu (deviata komora) z 11. marca 2015 vo veci T-347/14, Janukovyč/Rada
   (Vec C-318/16 P)
   (2017/C 006/30)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Ukrajina (v zastúpení: M. Kostytska, avocat)

      Ďalší účastníci konania: Viktor Viktorovyč Janukovyč, Rada Európskej únie, Európska komisia
   Uznesením z 5. októbra 2016 Súdny dvor (ôsma komora) rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec T-516/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. júna 2016 – CW/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia voči určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu v Tunisku — Zmrazenie finančných prostriedkov — Zápis mena žalobcu na základe nového odôvodnenia po zrušení predchádzajúcich zmrazovacích opatrení — Právo vlastniť majetok — Proporcionalita — Skutkový omyl — Zneužitie právomoci — Mimozmluvná zodpovednosť — Príčinná súvislosť“)

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/25

         Rozsudok Všeobecného súdu z 30. júna 2016 – CW/Rada
   (Vec T-516/13) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia voči určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu v Tunisku - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zápis mena žalobcu na základe nového odôvodnenia po zrušení predchádzajúcich zmrazovacích opatrení - Právo vlastniť majetok - Proporcionalita - Skutkový omyl - Zneužitie právomoci - Mimozmluvná zodpovednosť - Príčinná súvislosť“))
   (2016/C 305/34)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: CW (v zastúpení: A. Tekari, avocat)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: G. Étienne a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Po prvé žaloba podľa článku 263 ZFEÚ smerujúca k zrušeniu vykonávacieho rozhodnutia Rady 2013/409/SZBP z 30. júla 2013, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/72/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu v Tunisku (Ú. v. EÚ L 204, 2013, s. 52) v rozsahu, v akom sa týka žalobcu, a po druhé návrh podľa článku 268 ZFEÚ na náhradu škody, ktorá žalobcovi údajne vznikla

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               CW je povinný znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Rade Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 351, 6.10.2014.


title: Vec C-348/11: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z  23. marca 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance de Paris — Francúzsko) — Thomson Sales Europe SA/Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières) [Článok 92 ods. 1 a článok 103 ods. 1 rokovacieho poriadku — Zjavná neprípustnosť — Článok 104 ods. 3 druhý pododsek rokovacieho poriadku — Odpoveď nevyvolávajúca žiadne dôvodné pochybnosti — Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Posúdenie platnosti — Spoločná obchodná politika — Dumping — Dovoz televízorov vyrobených v Thajsku — Platnosť vyšetrovania Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) — Platnosť nariadení (ES) č. 710/95 a 2584/98]

text:
               4.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/4

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 23. marca 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance de Paris — Francúzsko) — Thomson Sales Europe SA/Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)
   (Vec C-348/11) (1)

   (Článok 92 ods. 1 a článok 103 ods. 1 rokovacieho poriadku - Zjavná neprípustnosť - Článok 104 ods. 3 druhý pododsek rokovacieho poriadku - Odpoveď nevyvolávajúca žiadne dôvodné pochybnosti - Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Posúdenie platnosti - Spoločná obchodná politika - Dumping - Dovoz televízorov vyrobených v Thajsku - Platnosť vyšetrovania Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) - Platnosť nariadení (ES) č. 710/95 a 2584/98)
   2012/C 235/06
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal d’instance de Paris

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Thomson Sales Europe SA

      Žalovaná: Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal d’instance de Paris — Platnosť nariadenia Rady (ES) č. 710/95 z 27. marca 1995, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz farebných televíznych prijímačov s pôvodom v Malajzii, Čínskej ľudovej republike, Kórejskej republike, Singapure a Thajsku a upravuje sa konečné vybratie predbežne stanoveného cla [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 73, s. 3) — Platnosť nariadenia Rady (ES) č. 2584/98 z 27. novembra 1998, ktorým sa mení a dopĺňa už uvedené nariadenie (ES) č. 710/95 [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 324, s. 1) — Nariadenia uplatňujúce na účely výpočtu váženého priemerného dumpingového rozpätia metódu spočívajúcu vo vykonaní zníženia na nulu — Platnosť vyšetrovania Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF), pokiaľ ide o pôvod televízorov

      Výrok

   Preskúmanie štvrtej a piatej otázky neodhalilo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť nariadenia Rady (ES) č. 710/95 z 27. marca 1995, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz farebných televíznych prijímačov s pôvodom v [Malajzii], Čínskej ľudovej republike, Kórejskej republike, Singapure a Thajsku a upravuje sa konečné vybratie predbežne stanoveného cla, a nariadenia Rady (ES) č. 2584/98 z 27. novembra 1998, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 710/95.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011.


title: Vec C-399/15 P: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 12. júla 2016 – Vichy Catalán, SA/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Hijos de Rivera, SA (Odvolanie — Ochranná známka Európskej únie — Lehota na podanie žaloby — Nepredvídateľná okolnosť — Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Zjavná neprípustnosť)

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/12

         Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) z 12. júla 2016 – Vichy Catalán, SA/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Hijos de Rivera, SA
   (Vec C-399/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Ochranná známka Európskej únie - Lehota na podanie žaloby - Nepredvídateľná okolnosť - Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Zjavná neprípustnosť))
   (2016/C 343/18)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Vichy Catalán, SA (v zastúpení: R. Bercovitz Álvarez, abogado)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Palmero Cabezas, splnomocnená zástupkyňa), Hijos de Rivera, SA (v zastúpení: C. Sueiras Villalobos, abogada)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Vichy Catalán SA je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Hijos de Rivera SA znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 406, 7.12.2015.


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 14. februára 2005 vo veci T-406/03, Nicolas Ravailhe proti Výboru regiónov Európskej únie (Úradníci — Predbežné správne konanie — Neprípustnosť)

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/35

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   zo 14. februára 2005
   vo veci T-406/03, Nicolas Ravailhe proti Výboru regiónov Európskej únie (1)

   (Úradníci - Predbežné správne konanie - Neprípustnosť)
   (2005/C 143/66)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-406/03, Nicolas Ravailhe, bývalý dočasný zamestnanec Výboru regiónov Európskej únie, bydliskom v Amiens (Francúzsko), v zastúpení: J.-P. Brodsky, advokát, proti Výboru regiónov Európskej únie (v zastúpení: P. Cervilla, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát), predmetom ktorej je žaloba, ktorá predovšetkým smeruje proti zamietnutiu oprávneným orgánom uzavrieť pracovnú zmluvu, ktorou by boli obnovené úlohy a štatutárne práva dočasného zamestnanca Výboru regiónov Európskej únie a ktorou sa žalobca subsidiárne domáha náhrady škody, Súd prvého stupňa (piata komora), v zložení: predseda komory M. Vilaras, sudcovia F. Dehousse a D. Šváby, tajomník: H. Jung., vydal 14. februára 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Každý účastník znáša svoje trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 47, 21.2.2004


title: Vec T-484/04: Žaloba podaná dňa 9. decembra 2004: François Pilat proti Rade Európskej únie a Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/31

         Žaloba podaná dňa 9. decembra 2004: François Pilat proti Rade Európskej únie a Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-484/04)
   (2005/C 57/53)
   Jazyk konania: francúzština
   François Pilat, bydliskom v Honfleur (Francúzsko), v zastúpení: Jean-François Péricaud, advokát, podal 9. decembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Rade Európskej únie a Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zaviazal solidárne Radu Európskej únie a Komisiu Európskych spoločenstiev vyplatiť žalobcovi sumu 377 253 eur alebo sumu 325 579 eur, zvýšenú v každom prípade o zákonné úroky počítané odo dňa podania tejto žaloby;

               —

               zaviazal solidárne Radu Európskej únie a Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvedené žalobcom sa zhodujú s tými, ktoré uviedli žalobcovia vo veci T-440/03 (1), Arizmendi a i. proti Rade a Komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 06.03.2004, s. 31


title: Vec C-260/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal The Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Spojené kráľovstvo) 26. mája 2010 — Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/The Rank Group PLC

text:
               31.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/29

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal The Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Spojené kráľovstvo) 26. mája 2010 — Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/The Rank Group PLC
   (Vec C-260/10)
   ()
   2010/C 209/40
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   The Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

      Odporca: The Rank Group PLC

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ak členský štát pri výkone svojej diskrečnej právomoci podľa článku 13B písm. f) šiestej smernice o DPH (1) podriadil DPH určité typy prístrojov používaných na hazardné hry („hracie automaty upravené podľa časti III“), zatiaľ čo zachoval oslobodenie od DPH iných takýchto prístrojov (ktoré zahŕňali fixed odds betting terminals, ďalej len „FOBT“), a ak sa tvrdí, že pri takomto konaní členský štát porušil zásadu daňovej neutrality: je
               i) určujúce alebo ii) relevantné, ak porovnáme hracie automaty upravené podľa časti III a FOBT, že:

                           a)

                           FOBT ponúkali činnosti, ktoré boli „stávkovými činnosťami“ podľa vnútroštátneho práva (alebo činnosťami, ktoré bol relevantný regulačný orgán, na účely výkonu svojich regulačných právomocí, pripravený považovať za „stávkové činnosti“ podľa vnútroštátneho práva); a

                           b)

                           hracie automaty upravené podľa časti III ponúkali činnosti, ktoré podliehali odlišnej klasifikácii podľa vnútroštátneho práva, konkrétne „hazardné hry“, a že hazardné hry a stávkové hry podliehali odlišným regulačným režimom podľa tej právnej úpravy členského štátu, ktorá sa týkala kontroly a regulácie hazardných hier? Ak je to tak, aké sú rozdiely medzi dotknutými regulačnými režimami, ktoré by vnútroštátny súd mal zohľadniť?

               2.

               Pri určovaní, či zásada daňovej neutrality vyžaduje rovnaké daňové zaobchádzanie s typmi prístrojov, ktoré sú stanovené v otázke č. 1 (FOBT prístroje a hracie automaty upravené podľa časti III), aký stupeň abstraktnosti by mal byť prijatý vnútroštátnym súdom pri stanovení toho, či sú výrobky podobné? Najmä, v akom rozsahu je relevantné zohľadniť tieto záležitosti:

                           a)

                           podobnosti a rozdielnosti v povolenej maximálnej výške stávky a výške výhry medzi FOBT a hracími automatmi upravenými podľa časti III;

                           b)

                           to, že na FOBT sa môže hrať jedine v určitých typoch priestorov licencovaných na stávkové činnosti, ktoré boli odlišné a podliehali regulačným obmedzeniam, ktoré boli odlišné od tých, ktoré boli uplatniteľné na priestory licencované na hazardné hry (hoci na FOBT a maximálne dvoch hracích automatoch upravených podľa časti III je možné sa hrať v priestoroch licencovaných na stávkovú činnosť);

                           c)

                           to, že šanca na výhru pri hre na FOBT bola priamo spojená s uverejneným pevne stanoveným výherným podielom, zatiaľ čo šanca na výhru pri hre na hracích automatoch upravených podľa časti III sa mohla v niektorých prípadoch meniť v závislosti od prístroja, ktorý zaručoval konkrétne percento, ktoré sa v priebehu času vyplatí prevádzkovateľovi a hráčovi;

                           d)

                           podobnosti a odlišnosti vo formátoch dostupných na FOBT a hracích automatoch upravených podľa časti III;

                           e)

                           podobnosti a odlišnosti medzi FOBT a hracími automatmi upravenými podľa časti III, čo sa týka interakcie, ktorá môže vzniknúť medzi hráčom a prístrojom;

                           f)

                           či sú alebo nie sú záležitosti, na ktoré sa odvoláva vyššie, známe väčšine hráčov, ktorí hrajú na prístrojoch, alebo či ich zohľadňujú ako relevantné alebo dôležité;

                           g)

                           či rozdielne zaobchádzanie na účely DPH je odôvodnené niektorou z vyššie uvedených záležitostí?

               3.

               V situácii, v ktorej členský štát, pri výkone svojej diskrečnej právomoci podľa článku 13B písm. f) šiestej smernice o DPH, oslobodil od dane hazardné hry, ale podriadil DPH definovanú skupinu prístrojov používaných na hazardné hry:

                           a)

                           môže sa členský štát odvolávať v zásade na obranu spočívajúcu v náležitej starostlivosti vo vzťahu k situácii, keď bola zásada daňovej neutrality porušená týmto členským štátom; a

                           b)

                           ak je odpoveď na otázku a) „kladná“, aké faktory sú relevantné na stanovenie toho, či je alebo nie je členský štát oprávnený odvolávať sa na takúto obranu?

      (1)  Smernica 77/388/EHS: Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Vec C-25/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Budapest Környéki Törvényszék (Maďarsko) 21. januára 2015 – trestné konanie proti Istvánovi Baloghovi

text:
               20.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 127/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Budapest Környéki Törvényszék (Maďarsko) 21. januára 2015 – trestné konanie proti Istvánovi Baloghovi
   (Vec C-25/15)
   (2015/C 127/15)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Budapest Környéki Törvényszék

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   István Balogh

      Prejudiciálna otázka

   Má sa znenie článku 1 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/64/EÚ (1) z 20. októbra 2010 o práve na tlmočenie a preklad v trestnom konaní, v zmysle ktorého „touto smernicou sa stanovujú pravidlá týkajúce sa práva na tlmočenie a preklad v trestnom konaní a konaní týkajúcom sa výkonu európskeho zatýkacieho rozkazu“ vykladať v tom zmysle, že maďarské súdy musia uplatňovať túto smernicu tiež v osobitnom konaní [kapitola XXIX zákona č. XIX o trestnom poriadku z roku 1998 (a büntetőeljárásról szóló 1998. évi XIX. törvény XXIX. fejezet)], to znamená, že osobitné konanie stanovené v maďarskom práve sa musí chápať ako konanie zahrnuté pod pojem „trestné konania“, alebo sa pod týmto pojmom musia chápať iba konania, ktoré sa končia konečným rozhodnutím o trestnej zodpovednosti obvineného?

      (1)  Ú. v. EÚ L 280, s. 1.


title: Rozsudok súdu z 31. marca 2017, vo veci E-13/16 – Dozorný úrad EZVO/Island (Nesplnenie záväzkov štátom EZVO – Nevykonanie transpozície – Smernica 2000/30/ES – Cestné technické kontroly)

text:
               13.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/16

         ROZSUDOK SÚDU
   z 31. marca 2017,
   vo veci E-13/16
   Dozorný úrad EZVO/Island

      (Nesplnenie záväzkov štátom EZVO – Nevykonanie transpozície – Smernica 2000/30/ES – Cestné technické kontroly)

   (2017/C 224/07)
   Vo veci E-13/16 Dozorný úrad EZVO/Island – ŽIADOSŤ o vyhlásenie, že Island si nesplnil svoje záväzky vyplývajúce z aktu uvedeného v bode 17h prílohy XIII k Dohode o EHP (Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/30/ES zo 6. júna 2000 o cestnej technickej kontrole spôsobilosti úžitkových automobilov prevádzkovaných v spoločenstve) tým, že nevykonal cestnú technickú kontrolu spôsobilosti, ako sa vyžaduje v článku 3 ods. 1 daného aktu, súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen a Páll Hreinsson (sudca spravodajca), sudcovia, vyniesol 31. marca 2017 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Súd EZVO týmto:

               1.

               vyhlasuje, že Island si nesplnil svoje záväzky vyplývajúce z aktu uvedeného v kapitole II bode 17h prílohy XIII k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/30/ES zo 6. júna 2000 o cestnej technickej kontrole spôsobilosti úžitkových automobilov prevádzkovaných v spoločenstve) v znení prispôsobenom dohode prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode tým, že v stanovenej lehote nevykonal cestnú technickú kontrolu, ako sa vyžaduje v článku 3 ods. 1 daného aktu;

               2.

               nariaďuje Islandskej republike uhradiť trovy tohto konania.


title: Vec T-331/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  8. mája 2012 — Yoshida Metal Industry/ÚHVT — Pi-Design a i. (Znázornenie trojuholníkovej plochy s čiernymi bodkami) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Spoločenstva znázorňujúca trojuholníkovú plochu s čiernymi bodkami — Tvar výrobku nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku — Článok 7 ods. 1 písm. e) bod ii) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               23.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/10

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. mája 2012 — Yoshida Metal Industry/ÚHVT — Pi-Design a i. (Znázornenie trojuholníkovej plochy s čiernymi bodkami)
   (Vec T-331/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Spoločenstva znázorňujúca trojuholníkovú plochu s čiernymi bodkami - Tvar výrobku nevyhnutný na dosiahnutie technického výsledku - Článok 7 ods. 1 písm. e) bod ii) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 184/17
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (Tsubame-shi, Japonsko) (v zastúpení: S. Verea, K. Muraro a M. Balestriero, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Pi-Design AG (Triengen, Švajčiarsko), Bodum France (Neuilly-sur-Seine, Francúzsko) a Bodum Logistics A/S (Billund, Dánsko) (v zastúpení: H. Pernez, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. mája 2010 (vec R 1235/2008-1) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Pi-Design AG, Bodum France a Bodum Logistics A/S na jednej strane a Yoshida Metal Industry Co. Ltd na druhej strane

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 20. mája 2010 (vec R 1235/2008-1) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT znáša vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vznikli Yoshida Metal Industry Co. Ltd.

               3.

               Pi-Design AG, Bodum France a Bodum Logistics A/S znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 9.10.2010.


               28.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/27

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO zo strany Markedsrådet na základe rozhodnutia tohto súdu zo 7. júla 2004 v prípade Pedicel AS/Sosial- og helsedirektoratet
   (Prípad E-4/04)
   (2005/C 103/13)
   Rozhodnutím zo 7. júla 2004 doručeným kancelárii súdu 9. júla 2004 Markedsrådet (Rada pre záležitosti trhu) Oslo, Nórsko, postúpila súdu žiadosť o poradné stanovisko v prípade Pedicel AS/Sosial- og helsedirektoratet k týmto otázkam:

               1.

               Keďže víno nie je zaradené medzi produkty, na ktoré sa vzťahuje článok 8 ods. 3 Dohody o EHP:
               Mala by sa dohoda – vrátane článku 18 a článku 23, porovnaj protokol č. 47 – chápať tak, že článok 11 a/alebo článok 36 sú uplatniteľné na víno?

               2.

               Mal by sa článok 11 a/alebo článok 36 Dohody o EHP chápať tak, že sú uplatniteľné na vnútroštátne právne predpisy, ktoré obsahujú všeobecný zákaz reklamy alkoholických nápojov, ako napríklad zákon o predaji alkoholických nápojov, oddiel 9-2 a i.?

               3.

               Ak je odpoveď na otázku 2 kladná: Môže sa taký zákaz napriek tomu dodržiavať z obáv o zdravie verejnosti, a ak áno, je to v súlade so zásadou proporcionality práva EHP?
               Pri odpovedi na túto otázku by sa malo uviesť, do akej miery by uplatňovanie všeobecnej preventívnej zásady v tejto oblasti bolo v súlade s judikatúrou Súdu EZVO/Súdneho dvora Európskych spoločenstiev.


title: Vec C-556/12: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  19. júna 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret – Dánsko) – TDC A/S/Teleklagenævnet (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Elektronické komunikačné siete a služby — Smernica 2002/19/ES — Článok 2 písm. a) — Prístup a používanie špecifických prvkov siete a pridružených prostriedkov — Články 5, 8, 12 a 13 — Právomoc národných regulačných orgánov — Povinnosť týkajúca sa prístupu a používania špecifických prvkov siete a pridružených prostriedkov — Podnik s významným vplyvom na konkrétnom trhu — Osobitná prípojka, ktorá spája rozvádzač v prístupovej sieti a koncový bod siete u koncového užívateľa — Primeranosť povinnosti splniť primerané žiadosti o prístup a používanie špecifických prvkov siete a pridružených prostriedkov — Smernica 2002/21/ES — Článok 8 — Všeobecné ciele pri uskutočňovaní úloh národných regulačných orgánov)

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/7

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 19. júna 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret – Dánsko) – TDC A/S/Teleklagenævnet
   (Vec C-556/12) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Elektronické komunikačné siete a služby - Smernica 2002/19/ES - Článok 2 písm. a) - Prístup a používanie špecifických prvkov siete a pridružených prostriedkov - Články 5, 8, 12 a 13 - Právomoc národných regulačných orgánov - Povinnosť týkajúca sa prístupu a používania špecifických prvkov siete a pridružených prostriedkov - Podnik s významným vplyvom na konkrétnom trhu - Osobitná prípojka, ktorá spája rozvádzač v prístupovej sieti a koncový bod siete u koncového užívateľa - Primeranosť povinnosti splniť primerané žiadosti o prístup a používanie špecifických prvkov siete a pridružených prostriedkov - Smernica 2002/21/ES - Článok 8 - Všeobecné ciele pri uskutočňovaní úloh národných regulačných orgánov))
   2014/C 282/09
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Østre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: TDC A/S

      Žalovaný: Teleklagenævnet

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 písm. a) a články 8 a 12 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/19/ES zo 7. marca 2002 o prístupe a prepojení elektronických komunikačných sietí a pridružených prostriedkov (prístupová smernica), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/140/ES z 25. novembra 2009, sa majú vykladať tak, že národný regulačný orgán je oprávnený uložiť telekomunikačnému operátorovi s významným vplyvom na konkrétnom trhu na základe povinnosti splniť primerané žiadosti o prístup a používanie špecifických prvkov siete a pridružených prostriedkov povinnosť inštalovať na žiadosť konkurenčných operátorov osobitnú prípojku s dĺžkou nepresahujúcou 30 metrov spájajúcu rozvádzač v prístupovej sieti a koncový bod siete u koncového užívateľa, ak táto povinnosť vychádza z povahy zisteného problému a je primeraná a oprávnená vzhľadom na ciele stanovené v článku 8 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica), zmenenej a doplnenej smernicou 2009/140, čo prislúcha posúdiť vnútroštátnemu súdu.

               2.

               Články 8 a 12 smernice 2002/19, zmenenej a doplnenej smernicou 2009/140, v spojení s jej článkom 13 sa majú vykladať v tom zmysle, že ak národný regulačný orgán zamýšľa uložiť telekomunikačnému operátorovi s významným vplyvom na konkrétnom trhu povinnosť inštalovať osobitné prípojky s cieľom spojiť koncového užívateľa s touto sieťou, musí zohľadniť počiatočnú investíciu vykonanú predmetným operátorom a existenciu kontroly cien umožňujúcej vrátenie nákladov inštalácie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 9.2.2013.


title: Vec T-215/07 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z  15. novembra 2007 – Donnici/Parlament ( Predbežné opatrenie — Rozhodnutie Európskeho parlamentu — Overenie mandátu poslanca — Neplatnosť mandátu poslanca vyplývajúca z uplatnenia vnútroštátneho volebného práva — Návrh na odklad výkonu rozhodnutia — Prípustnosť — Fumus boni juris — Naliehavosť — Rovnováha záujmov )

text:
               12.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 8/16

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 15. novembra 2007 – Donnici/Parlament
   (Vec T-215/07 R)
   („Predbežné opatrenie - Rozhodnutie Európskeho parlamentu - Overenie mandátu poslanca - Neplatnosť mandátu poslanca vyplývajúca z uplatnenia vnútroštátneho volebného práva - Návrh na odklad výkonu rozhodnutia - Prípustnosť - Fumus boni juris - Naliehavosť - Rovnováha záujmov“)
   (2008/C 8/31)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Beniamino Donnici (Castrolibero, Taliansko) (v zastúpení: M. Sanino, G. M. Roberti, I. Perego a P. Salvatore, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: H. Krück, N. Lorenz a A. Caiola, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu: Talianska republika (v zastúpení: I. Braguglia, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Achille Occhetto (Rím, Taliansko) (v zastúpení: P. de Caterini a F. Paola, advokáti)
   Predmet veci
   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Európskeho parlamentu z 24. mája 2007 o overení mandátu pána Beniamino Donnici [2007/2121 (REG)], až kým nerozhodne vo veci samej Súd prvého stupňa
   Výrok uznesenia

               1.

               Výkon rozhodnutia Európskeho parlamentu z 24. mája 2007 o overení mandátu pána Beniamino Donnici [2007/2121 (REG)] sa odkladá.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní o veci samej.


title: Vec F-83/12: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  12. februára 2014 — Bodson a i./EIB (Verejná služba — Zamestnanci EIB — Zmluvná povaha pracovnoprávneho vzťahu — Odmeňovanie — Reforma prémiového systému EIB)

text:
               22.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 85/26

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 12. februára 2014 — Bodson a i./EIB
   (Vec F-83/12) (1)

   (Verejná služba - Zamestnanci EIB - Zmluvná povaha pracovnoprávneho vzťahu - Odmeňovanie - Reforma prémiového systému EIB)
   2014/C 85/43
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Jean-Peirre Bodson a i. (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: L. Levi, advokát)

      Žalovaná: Európska investičná banka (v zastúpení: C. Gómez de la Cruz, T. Gilliams a G. Nuvoli, splnomocnení zástupcovia, P. E. Partsch, advokát)

      Predmet veci

   Jednak návrh na zrušenie rozhodnutí udeliť žalobcom prémiu podľa nového systému výkonností akým je ten, ktorý vyplýva z rozhodnutia správnej rady zo 14. decembra 2010 a rozhodnutí riadiaceho výboru z 9. novembra 2010 a zo 16. novembra 2011, a jednak následný návrh na uloženie povinnosti žalovanej zaplatiť rozdiel v odmene, ako aj náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Bodson a ostaní siedmi žalobcovia, ktorých mená sú uvedené v prílohe, znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska investičná banka.

      (1)  Ú. v. EÚ C 295, 29.9.2012, s. 34.


title: Vec T-115/05: Žaloba podaná 28. februára 2005: José Jiménez Martinez proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               14.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 115/33

         Žaloba podaná 28. februára 2005: José Jiménez Martinez proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-115/05)
   (2005/C 115/60)
   Jazyk konania: francúzština
   José Jiménez Martinez, bydliskom v Bruseli, v zastúpení: Eric Boigelot, podal 28. februára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               1.

               zrušil rozhodnutie posudkovej komisie z 21. apríla 2004, ktorým bola zamietnutá žiadosť o invaliditu z 19. januára 2004, oznámené 27. apríla 2004,

               2.

               zrušil rozhodnutie posudkovej komisie z 22. júla 2004, ktorým bola priznaná invalidita, v tom, že invalidita neplatí retroaktívne od 21. apríla 2004,

               3.

               priznal žalobcovi náhradu škody na utrpenú materiálnu a psychickú ujmu ohodnotenú ex aequo et bono na 222 568 eur, s výhradou zvýšenia počas konania,

               4.

               zaviazal žalovanú nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca v tomto konaní namieta proti zamietnutiu zo strany žalovanej priznať mu invaliditu za tri roky, od 1. septembra 2004, bez retroaktívnych účinkov od 21. apríla 2004, čo je dátum, kedy posudková komisia prijala prvé záporné rozhodnutie v tomto smere.
   Na podporu svojich tvrdení uvádza:

               —

               porušenie článku 7 prílohy II Služobného poriadku a predpisov týkajúcich sa činnosti posudkovej komisie. V tejto súvislosti tvrdí, že dvaja z troch lekárov, z ktorých pozostávala posudková komisia, nepoznali jeho chorobu, ani jeho zdravotný stav,

               —

               posudková komisia sa v danom prípade dopustila zjavnej chyby v posúdení povahy jeho choroby. V tomto smere bolo upresnené, že posudková komisia vôbec nevzala do úvahy existenciu inej choroby – poruchy spánku, teda predtým diagnostikovanej chronickej únavy,

               —

               porušenie povinnosti odôvodniť rozhodnutie,

               —

               porušenie článkov 53 a 78 Služobného poriadku a článkov 13 až 18 jeho prílohy VIII,

               —

               porušenie zásady správneho úradného postupu a správneho riadenia, ako aj porušenie povinnosti starostlivosti.


title: Vec C-428/12: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  3. apríla 2014 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Články 34 ZFEÚ a 36 ZFEÚ — Opatrenia s rovnakým účinkom ako množstevné obmedzenia dovozu — Súkromná doplnková doprava tovaru — Prvé vozidlo vo vozovom parku podniku — Pravidlá získania povolenia na dopravu tovaru — Bezpečnosť cestnej premávky a ochrana životného prostredia)

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/5

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 3. apríla 2014 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-428/12) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Články 34 ZFEÚ a 36 ZFEÚ - Opatrenia s rovnakým účinkom ako množstevné obmedzenia dovozu - Súkromná doplnková doprava tovaru - Prvé vozidlo vo vozovom parku podniku - Pravidlá získania povolenia na dopravu tovaru - Bezpečnosť cestnej premávky a ochrana životného prostredia))
   2014/C 159/06
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: I. Galindo Martin a G. Wilms, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: J. García-Valdecasas Dorrego a Centeno Huerta, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článkov 34 ZFEÚ a 36 ZFEÚ – Udelenie povolení pre motorové vozidlá – Vnútroštátna právna úprava vyžadujúca pre získanie „povolenia na súkromnú doplnkovú dopravu“, aby prvá registrácia prvého nákladného vozidla vo vozovom parku podniku nebola staršia než päť mesiacov

      Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že vo vyhláške FOM/734/2007 z 20. marca 2007, ktorou sa stanovujú vykonávacie pravidlá k zákonu o organizácii pozemnej dopravy v oblasti vydávania povolení na prepravu tovaru po cestách vozidlami, ktorých maximálna prípustná hmotnosť presahuje 3,5 tony, stanovilo na získanie povolenia na prevádzkovanie súkromnej doplnkovej dopravy tovaru povinnosť, aby prvá registrácia prvého nákladného vozidla vo vozovom parku podniku nebola staršia než päť mesiacov, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 34 ZFEÚ.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 379, 8.12.2012.


title: Vec T-665/13: Žaloba podaná 16. decembra 2013 — Zitro IP/ÚHVT — Gamepoint (SPIN BINGO)

text:
               1.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/13

         Žaloba podaná 16. decembra 2013 — Zitro IP/ÚHVT — Gamepoint (SPIN BINGO)
   (Vec T-665/13)
   2014/C 61/22
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Zitro IP Sàrl. (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: A. Canela Giménez, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Gamepoint BV (Haag, Holandsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 14. októbra 2013 vo veci R 1388/2012-4,

               —

               zaviazal žalovaného a ďalšieho účastníka konania, ak by vstúpil do konania, na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: farebná obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „SPIN BINGO“ pre tovary a služby zaradené do tried 9, 41 a 42 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9545658.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka Spoločenstva „ZITRO SPIN BINGO“ pre tovary a služby zaradené do tried 9, 28 a 41 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9058868.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia a zamietnutie námietky.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec C-42/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Belgicko) 25. januára 2010 — 1. Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW, 2. Marc Janssens/Belgické kráľovstvo, vedľajší účastník konania: Luk Vangheluwe

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Belgicko) 25. januára 2010 — 1. Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW, 2. Marc Janssens/Belgické kráľovstvo, vedľajší účastník konania: Luk Vangheluwe
   (Vec C-42/10)
   2010/C 100/31
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

               Žalobcovia

               :

               Vlaamse Dierenartsenvereniging VZW
               Marc Janssens

               Žalovaný

               :

               Belgické kráľovstvo

               Vedľajší účastník konania

               :

               Luk Vangheluwe

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Odporuje článku 3 písm. b), článku 4 ods. 2, článku 5 a článku 17 druhému odseku nariadenia (ES) č. 998/2003 (1) Európskeho parlamentu a Rady z 26. mája 2003 o veterinárnych požiadavkách uplatniteľných na nekomerčné premiestňovanie spoločenských zvierat a ktorým sa mení a dopĺňa smernica Rady 92/65/EHS, ako aj článkom a prílohám rozhodnutia Komisie 2003/803/ES (2) z 26. novembra 2003, ktorým sa stanovuje vzor pasu pre pohyb psov, mačiek a fretiek vo vnútri Spoločenstva, vnútroštátna právna úprava, ktorá vo veci pasu pre mačky a fretky odkazuje na vzor a dodatočné podmienky stanovené rozhodnutím Komisie z 26. novembra 2003, okrem toho však určuje, že každý pas musí byť označený jednotným 13-ciferným číslom, ktoré musí pozostávať z písmen „BE“, kódu ISO Belgicka, z dvojciferného identifikačného čísla vystavovateľa a 9-ciferného poradového čísla?

               2.

               Odporuje článku 3 písm. b), článku 4 ods. 2, článku 5 a článku 17 druhému odseku nariadenia (ES) č. 998/2003…, ako aj článkom a prílohám rozhodnutia 2003/803/ES… vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje, že európsky pas spoločenských zvierat sa má používať aj ako dôkaz o identifikácii a registrácii psov, pričom upravuje, že tretie osoby môžu pomocou samolepiacich etikiet vykonávať v európskych pasoch spoločenských zvierat vystavených oprávnenými veterinárnymi lekármi zmeny identifikačných údajov majiteľa a zvieraťa v častiach I až III tým, že prelepia staršie identifikačné údaje?

      (1)  Ú. v. EÚ L 146, s. 1; Mim. vyd. 03/039, s. 75.

      (2)  Ú. v. EÚ L 312, s. 1; Mim. vyd. 03/041, s. 198.


title: Vec F-118/05: Žaloba podaná  12. decembra 2005  – Klopfer/Komisia

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/52

         Žaloba podaná 12. decembra 2005 – Klopfer/Komisia
   (Vec F-118/05)
   (2006/C 60/96)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Matthias Klopfer (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: E. Pätzel)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie ADMIN.B.2/D (05) 18479/EGL-ade vydané riaditeľom Európskeho úradu pre výber pracovníkov (EPSO) z 29. augusta 2005,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca sa zúčastnil výberového konania EPSO/B/11/03 za účelom vytvorenia „rezervného zoznamu asistentov v oblasti vydávania publikácií: korektúra“ v platových triedach B5/B4.
   Výberová komisia pre toto výberové konanie rozhodla vylúčiť žalobcu z výberového konania, pretože počas potrebného trojročného obdobia pracovnej skúsenosti pracoval len na čiastočný úväzok, čo podľa výberovej komisie nespĺňa požiadavky výberového konania.
   Žalobca odôvodňuje svoju žalobu tým, že došlo k porušeniu zásady rovnosti zaobchádzania stanovenej v článku 5 Služobného poriadku. Navyše oznámenie o výberovom konaní je nejasné v takom rozsahu, že predstavuje porušenie zásady podľa ktorej sú správne orgány viazané vlastným rozhodnutím.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 27. júla 2005 v spojených veciach T-49/02 až T-51/02, Brasserie nationale SA (predtým Brasseries Funck-Bricher a Bofferding) a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev (Dohody obmedzujúce hospodársku súťaž — Luxemburský trh s pivom — Pokuty)

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/13

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 27. júla 2005
   v spojených veciach T-49/02 až T-51/02, Brasserie nationale SA (predtým Brasseries Funck-Bricher a Bofferding) a iní proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Dohody obmedzujúce hospodársku súťaž - Luxemburský trh s pivom - Pokuty)
   (2005/C 229/25)
   Jazyk konania: francúzština
   V spojených veciach T-49/02 až T-51/02, Brasserie nationale SA (predtým Brasseries Funck-Bricher a Bofferding), so sídlom v Bascharage (Luxembursko), v zastúpení: A. Carnelutti a L. Schiltz, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, Brasserie Jules Simon a Cie SCS, so sídlom vo Wiltz (Luxembursko), v zastúpení: A. Carnelutti a J. Mosar, advokáti, Brasserie Battin SNC, so sídlom v Esch-sur-Alzette (Luxembursko), v zastúpení: A. Carnelutti a M. Santini, advokáti, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: W. Wils a A. Bouquet, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), ktorej predmetom je na jednej strane návrh na zrušenie článku 1 rozhodnutia Komisie 2002/759/ES z 5. decembra 2001 o konaní podľa článku 81 Zmluvy o ES (vec COMP/37.800/F3 – Brasseries luxembourgeoises) (Ú. v. ES 2002, L 253, s. 21) v rozsahu, v ktorom sa týka žalobcov, a na druhej strane návrh požadujúci zrušenie článku 2 tohto rozhodnutia v rozsahu, v ktorom žalobcom ukladá pokuty, a subsidiárne na podstatné zníženie výšky uvedených pokút, Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: predseda komory A. W. H. Meij, sudcovia N. J. Forwood a I. Pelikánová, tajomník: I. Natsinas, referent, vyhlásil 27. júla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloby sa zamietajú.

               2.

               Žalobcovia sa zaväzujú na náhradu trov konania.

      (1)  Ú. v. ES C 109, 4.5.2002.


title: Vec T-200/12: Žaloba podaná 9. mája 2012 — Shannon Free Airport Development/Komisia

text:
               25.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 258/22

         Žaloba podaná 9. mája 2012 — Shannon Free Airport Development/Komisia
   (Vec T-200/12)
   2012/C 258/41
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Shannon Free Airport Development Co. Ltd (Shannon, Írsko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Zmluvného a finančného oddelenia zastúpenia Európskej únie na Ukrajine z 28. februára 2012 napadnuté touto žalobou, vydané v rámci výberového konania EuropeAid/131567/C/SER/UA „Projekt diverzifikácie a podpory turistiky na Kryme“, ako aj následné rozhodnutia toho istého orgánu a riaditeľa GR pre rozvoj Európskej komisie,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení základnej procesnej požiadavky uviesť odôvodnenie, keďže:

                           —

                           judikatúra a právne predpisy ukladajú žalovanej povinnosť rozobrať výhody vybranej ponuky jasne, namiesto iba spochybnenia dôkazov predložených žalobcom; riadna správa vecí verejných si vyžaduje preskúmať ich pravdivosť a správne adresovať námietky o to viac, ak rôzne priťažujúce faktory túto požiadavku sprísňujú.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení základnej procesnej požiadavky dodržania uplatniteľného postupu, keďže:

                           —

                           hodnotiaci postup hodnotiaceho výboru bol neregulárny o čom žalovaná vedela a čo nezohľadnila pred vyhlásením výsledkov. Následné rozhodnutia sú preto nezákonné v rozsahu v akom vychádzajú z výsledkov týchto pochybení.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení rovnosti zaobchádzania a zneužití právomocí, keďže:

                           —

                           nezákonný postup bol v rozpore so zásadou zákazu diskriminácie uplatnený iba v prípade konzorcia, ktorého účastníkom bol žalobca. Zdá sa tiež, že jediným účelom nezákonného postupu bolo odstrániť konzorciu žalobcu z prvého miesta v hodnotiacom zozname.