title: Vec C-267/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Klagenfurt (Rakúsko) 20. júna 2008 – SPÖ Landesorganisation Kärtnen/Finanzamt Klagenfurt

text:
               27.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Klagenfurt (Rakúsko) 20. júna 2008 – SPÖ Landesorganisation Kärtnen/Finanzamt Klagenfurt
   (Vec C-267/08)
   (2008/C 247/06)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Klagenfurt
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: SPÖ Landesorganisation Kärtnen

      Žalovaný: Finanzamt Klagenfurt
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 4 ods. 1 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (1) (ďalej len „šiesta smernica“) vykladať tak, že „externá propaganda“ právne samostatnej krajinskej organizácie politickej strany vo forme práce s verejnosťou, informačnej činnosti, uskutočňovania straníckych podujatí, dodávania propagačného materiálu okresným organizáciám a príprava a usporiadanie každoročne sa konajúceho bálu (bál SPÖ) sa má považovať za hospodársku činnosť, keď sú pri nej dosahované príjmy z (čiastočného) preúčtovania výdavkov na „externú propagandu“ taktiež právne samostatným regionálnym organizáciám strany (okresným organizáciám a pod.) a zo vstupného na bál?

               2.

               Je pre posúdenie, či ide o „hospodársku činnosť“ v zmysle článku 4 ods. 1 a 2 šiestej smernice, na škodu, keď sa činnosti uvedené v prvej otázke „premietajú“ na krajinskú organizáciu a sú teda na úžitok aj jej? Je prirodzené, že v rámci týchto činností sa súčasne propaguje aj strana ako taká, ako aj jej politické ciele a názory, aj keď nie v prvom rade, ale predsa len ako nevyhnutný vedľajší účinok?

               3.

               Možno ešte hovoriť o „hospodárskej činnosti“ vo vyššie uvedenom zmysle, keď výdavky na „externú propagandu“ trvalo viacnásobne prevyšujú príjmy dosiahnuté z tejto činnosti z preúčtovania výdavkov a z usporadúvania bálu?

               4.

               Ide o „hospodársku činnosť“ aj vtedy, keď sa preúčtovanie výdavkov neuskutočňuje podľa bezprostredne zjavných hospodárskych kritérií (napríklad priradením nákladov tomu subjektu, ktorý ich spôsobil, alebo komu priniesli osoh) a v podstate záleží na rozhodnutí podriadených organizácií, či a v akom rozsahu sa budú podieľať na nákladoch krajinských organizácií?

               5.

               Ide o „hospodársku činnosť“ aj vtedy, keď sa rozúčtovanie plnení týkajúcich sa propagácie na podriadené organizácie uskutočňuje vo forme poplatku, ktorého výška závisí jednak od počtu členov dotknutej podriadenej organizácie a jednak od počtu poslancov pochádzajúcich z jej radov?

               6.

               Nemajú sa pri posudzovaní otázky, či ide o hospodársku činnosť, súčasne ako hospodárske výhody zohľadniť príspevky z verejného rozpočtu [ako je napríklad „Parteienförderung“ (príspevok politickým stranám) podľa ustanovení Kärntner Parteienförderungsgesetz – korutánsky zákon o príspevku politickým stranám], ktoré sú príjmom podliehajúcim dani?

               7.

               V prípade, že takzvaná „externá propaganda“ by mohla pri izolovanom pohľade byť hospodárskou činnosťou v zmysle článku 4 ods. 1 a 2 šiestej smernice: odporuje kvalifikácii tejto činnosti ako „hospodárskej činnosti“ tá okolnosť, že práca s verejnosťou a predvolebná propaganda patrí k jadru činnosti každej politickej strany a tvorí conditio sine qua non pre presadenie politických cieľov a obsahov?

               8.

               Sú odvolateľkou poskytované činnosti, ktoré sa označujú ako „externá propaganda“, takého druhu, že sa môžu porovnávať s aktivitami vykonávanými komerčnými propagačnými spoločnosťami v zmysle prílohy D (bodu 10) šiestej smernice, respektíve zodpovedajú im obsahovo? V prípade kladnej odpovede na túto otázku, môže byť rozsah vykonávaných činností pri danej štruktúre príjmov a výdavkov v období relevantnom pre podané odvolanie kvalifikovaný ako „nezanedbateľný“?

      (1)  Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23.


title: Vec T-457/07: Žaloba podaná 10. decembra 2007 – Evropaïki Dynamiki/EFSA

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/47

         Žaloba podaná 10. decembra 2007 – Evropaïki Dynamiki/EFSA
   (Vec T-457/07)
   (2008/C 51/87)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis, advokát)

      Žalovaný: Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie EFSA, ktorým sa ponuka žalobkyne vyhodnotila ako neúspešná a rozhodlo o uzavretí zmluvy s úspešným uchádzačom,

               —

               na zaplatenie trov konania a iných nákladov vzniknutých žalobkyni v súvislosti s touto žalobou.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa predložila svoju ponuku v reakcii na verejné obstarávanie žalovaného na poskytnutie IT asistenčného poradenstva (Ú. v. EÚ 2007, s 97-118626). Žalobkyňa namieta proti rozhodnutiu žalovaného z 1. októbra 2007, ktorým bola vylúčená ponuka žalobkyne a rozhodlo sa o uzavretí zmluvy s iným uchádzačom.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza, že EFSA rozhodnutie neodôvodnil v súlade s článkom 253 ES, a najmä neinformoval žalobkyňu o podmienkach ponúknutých úspešným uchádzačom. Podľa žalobkyne EFSA pri hodnotení ponúk pomiešal výberové kritériá s kritériami pre uzavretie zmluvy a použil hodnotiace kritéria, ktoré neboli výslovne uvedené v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania. Žalobkyňa ďalej tvrdí, že EFSA sa dopustil zjavne nesprávneho posúdenia.


title: Vec F-35/10: Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 16. decembra 2010 — Adriaansen/Európska investičná banka

text:
               12.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/16

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 16. decembra 2010 — Adriaansen/Európska investičná banka
   (Vec F-35/10) (1)

   2011/C 46/31
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 31.7.2010, s. 54.


title: Vec C-415/06: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 6. novembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Stahlwerk Ergste Westig GmbH/Finanzamt Düsseldorf-Mettmann (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Odpoveď, ktorú možno jednoznačne vyvodiť z judikatúry — Voľný pohyb kapitálu — Dane z príjmov — Spoločnosť vlastniaca stále prevádzkárne v treťom štáte — Zohľadnenie strát vytvorených týmito prevádzkárňami)

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/29

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 6. novembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Stahlwerk Ergste Westig GmbH/Finanzamt Düsseldorf-Mettmann
   (Vec C-415/06) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Odpoveď, ktorú možno jednoznačne vyvodiť z judikatúry - Voľný pohyb kapitálu - Dane z príjmov - Spoločnosť vlastniaca stále prevádzkárne v treťom štáte - Zohľadnenie strát vytvorených týmito prevádzkárňami)
   (2008/C 51/48)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesfinanzhof
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Stahlwerk Ergste Westig GmbH

      Žalovaný: Finanzamt Düsseldorf-Mettmann
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Bundesfinanzhof – Výklad článku 56, článku 57 ods. 1 a článku 58 ES – Odpočet strát vytvorených činnosťou stálej prevádzkárne zriadenej v tretej krajine od zdaniteľného zisku vnútroštátnej spoločnosti – Zamietnutie odpočtu založené na bilaterálnej dohode o zamedzení dvojitého zdanenia uzatvorenej s touto treťou krajinou
   Výrok uznesenia
   Vnútroštátny daňový systém, v zmysle ktorého spoločnosť so sídlom v členskom štáte nemôže pri určovaní svojich výsledkov odpočítať straty vzniknuté prevádzkárni nachádzajúcej sa na území tretieho štátu, rozhodujúcim spôsobom ovplyvňuje výkon slobody usadiť sa v zmysle článkov 43 ES a 48 ES. Na tieto ustanovenia sa nemožno odvolávať v situácii týkajúcej sa takejto prevádzkárne umiestnenej v treťom štáte.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: Vec T-239/16: Žaloba podaná 12. mája 2016 – Polskie Zdroje/EUIPO (perlage)

text:
               4.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/47

         Žaloba podaná 12. mája 2016 – Polskie Zdroje/EUIPO (perlage)
   (Vec T-239/16)
   (2016/C 243/53)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Polskie Zdroje sp. z o. o. sp. k. (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: T. Gawrylczyk, radca prawny)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „perlage“ – prihláška č. 13 472 899.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 16. marca 2016 veci R 1129/2015-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-493/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  23. mája 2011 — Y/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Zmluvní zamestnanci — Prepustenie — Čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné odvolanie“ )

text:
               16.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/24

         Uznesenie Všeobecného súdu z 23. mája 2011 — Y/Komisia
   (Vec T-493/09) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Zmluvní zamestnanci - Prepustenie - Čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné odvolanie)
   2011/C 211/53
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Y (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: J. Van Rossum, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J.-P. Keppenne a L. Lozano Palacios, neskôr J.-P. Keppenne a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (tretia komora) zo 7. októbra 2009, Y/Komisia (F-29/08, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), v ktorom sa navrhuje zrušenie tohto rozsudku

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Y znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskej komisie v rámci konania na tomto stupni.

      (1)  Ú. v. EÚ C 221, 14.8.2010.


title: Vec C-510/07: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 68/414/EHS — Prvý článok ods. 1 — Povinnosť trvalo udržiavať minimálne zásoby ropných výrobkov — Porušenie)

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/17

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-510/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 68/414/EHS - Prvý článok ods. 1 - Povinnosť trvalo udržiavať minimálne zásoby ropných výrobkov - Porušenie)
   (2008/C 223/27)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Rozet a B. Schima, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: C. Pochet, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Nesplnenie povinnosti skladovať ropné výrobky v zmysle článku 1 ods. 1 smernice Rady 68/414/EHS z 20. decembra 1968 ukladajúcej členským štátom EHS povinnosť udržiavať minimálne zásoby ropy a/alebo ropných výrobkov (Ú. v. ES L 308, s. 14; Mim. vyd. 12/001, s. 29) v znení zmien a doplnení, následne rekodifikovanou smernicou Rady 2006/67/ES z 24. júla 2006 (Ú. v. EÚ L 217, s. 8) – Povaha a rozsah povinnosti skladovania – Nesúlad medzi údajmi poskytnutými dotknutým členským štátom a údajmi predloženými Eurostatom – Spôsob výpočtu zásob ropných výrobkov a hladiny vnútroštátnej spotreby takýchto produktov
   Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na trvalé udržiavanie úrovní zásob ropných výrobkov na území Spoločenstva pre druhú kategóriu ropných výrobkov vymenovaných v článku 2, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 1 ods. 1 smernice Rady 68/414/EHS z 20. decembra 1968, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 98/93/ES, ktorou sa členským štátom EHS ukladá povinnosť udržiavať minimálne zásoby ropy a/alebo ropných výrobkov.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 26.1.2008.


title: Vec T-457/15: Žaloba podaná 11. augusta 2015 – Fakro/ÚHVT – Saint Gobain Cristalería (climaVera)

text:
               5.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/30

         Žaloba podaná 11. augusta 2015 – Fakro/ÚHVT – Saint Gobain Cristalería (climaVera)
   (Vec T-457/15)
   (2015/C 328/27)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fakro Sp. z o.o. (Nowy Sącz, Poľsko) (v zastúpení: J. Radłowski, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Saint Gobain Cristalería, SL (Madrid, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „climaVera“ – ochranná známka Spoločenstva č. 1 152 1366.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 12. mája 2015 vo veci R 2095/2014-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu a vec vrátil na ÚHVT na nové rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne vrátane nákladov na právne zastúpenie.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Spojené veci C-199/12 až C-201/12: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 7. novembra 2013 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Raad van State — Holandsko) — Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel/X (C-199/12), Y (C-200/12), Z/Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel (C-201/12) (Smernica 2004/83/ES — Minimálne ustanovenia pre priznanie postavenia utečenca alebo osoby oprávnenej na doplnkovú ochranu — Článok 10 ods. 1 písm. d) — Príslušnosť k určitej sociálnej skupine — Sexuálna orientácia — Dôvod prenasledovania — Článok 9 ods. 1 — Pojem „činy prenasledovania“ — Obava z prenasledovania na základe príslušnosti k určitej sociálnej skupine — Činy dostatočne vážne na odôvodnenie takej obavy — Právna úprava postihujúca homosexuálne činy — Článok 4 — Individuálne posúdenie skutočností a okolností)

text:
               11.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/8

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 7. novembra 2013 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Raad van State — Holandsko) — Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel/X (C-199/12), Y (C-200/12), Z/Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel (C-201/12)
   (Spojené veci C-199/12 až C-201/12) (1)

   (Smernica 2004/83/ES - Minimálne ustanovenia pre priznanie postavenia utečenca alebo osoby oprávnenej na doplnkovú ochranu - Článok 10 ods. 1 písm. d) - Príslušnosť k určitej sociálnej skupine - Sexuálna orientácia - Dôvod prenasledovania - Článok 9 ods. 1 - Pojem „činy prenasledovania“ - Obava z prenasledovania na základe príslušnosti k určitej sociálnej skupine - Činy dostatočne vážne na odôvodnenie takej obavy - Právna úprava postihujúca homosexuálne činy - Článok 4 - Individuálne posúdenie skutočností a okolností)
   2014/C 9/11
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, Z

      Žalovaní: X (C-199/12), Y (C-200/12), Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel (C-201/12)

      za účasti: Hoog Commissariaat van de Verenigde Naties voor de Vluchtelingen (C-199/12 až C-201/12)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Raad van State — Výklad článku 9 ods. 1 písm. a), článku 9 ods. 2 písm. c) a článku 10 ods. 1 písm. d) smernice Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany (Ú. v. EÚ L 304, s. 12; Mim. vyd. 19/007, s. 96) — Priznanie postavenia utečenca — Podmienky — Dôvody prenasledovania — Homosexualita — Pojem „určitá sociálna skupina“ — Právna úprava krajiny pôvodu stanovujúca trest odňatia slobody v trvaní minimálne 10 rokov v prípade homosexuálnych vzťahov

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 10 ods. 1 písm. d) smernice Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany sa má vykladať v tom zmysle, že existencia trestnoprávnej legislatívy, akou sú právne úpravy v každom z konaní vo veci samej, ktorá sa týka špecificky homosexuálnych osôb, umožňuje konštatovať, že tieto osoby treba považovať za určitú sociálnu skupinu.

               2.

               Článok 9 ods. 1 smernice 2004/83 v spojení s jej článkom 9 ods. 2 písm. c) sa má vykladať v tom zmysle, že samotná kriminalizácia homosexuálnych činov ako taká nepredstavuje čin prenasledovania. Naopak trest odňatia slobody, ktorým sa trestajú homosexuálne činy a ktorý sa skutočne uplatňuje v krajine pôvodu, ktorá prijala takúto legislatívu, treba považovať za neúmerné alebo diskriminačné potrestanie, a teda predstavuje čin prenasledovania.

               3.

               Článok 10 ods. 1 písm. d) smernice 2004/83 v spojení s jej článkom 2 písm. c) sa má vykladať v tom zmysle, že iba homosexuálne činy považované za trestné v súlade s vnútroštátnym právom členských štátov sú vylúčené z jej pôsobnosti. Pri posudzovaní žiadosti o získanie postavenia utečenca príslušné orgány nemôžu primerane očakávať, že na predídenie nebezpečenstvu prenasledovania žiadateľ o azyl skryje vo svojej krajine pôvodu svoju homosexualitu, alebo bude zdržanlivý v prejavovaní svojej sexuálnej orientácie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 21.7.2012.


title: Vec T-364/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 18. februára 2016 – Penny-Markt/ÚHVT – Boquoi Handels (B!O) („Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Spoločenstva B!O — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva bo — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 53 ods. 1 písm. a) a článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               29.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 111/22

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. februára 2016 – Penny-Markt/ÚHVT – Boquoi Handels (B!O)
   (Vec T-364/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Spoločenstva B!O - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva bo - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 53 ods. 1 písm. a) a článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 111/26)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Penny-Markt GmbH (Kolín nad Rýnom, Nemecko) (v zastúpení: M. Kinkeldey, S. Brandstätter a A. Wagner, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne A. Pohlmann, neskôr S. Hanne napokon A. Schifko, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Boquoi Handels OHG (Straelen, Nemecko) (v zastúpení: P. Mels, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 21. marca 2014 (R 1201/2013-4) týkajúceho sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Boquoi Handels OHG a Penny-Markt GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Penny-Markt GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 261, 11.8.2014.


title: Vec C-84/13 P: Odvolanie podané 21. februára 2013 : Electrabel SA proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z  12. decembra 2012 vo veci T-332/09, Electrabel/Komisia

text:
               4.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/6

         Odvolanie podané 21. februára 2013: Electrabel SA proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 12. decembra 2012 vo veci T-332/09, Electrabel/Komisia
   (Vec C-84/13 P)
   2013/C 129/12
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Electrabel SA (v zastúpení: M. Pittie a P. Honoré, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               vyhlásiť odvolanie za prípustné a dôvodné,

               —

               z tohto dôvodu zrušiť napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom ukladá spoločnosti Electrabel povinnosť zaplatiť pokutu vo výške 20 miliónov eur,

               —

               a v dôsledku toho:

                           —

                           buď vrátiť vec späť Všeobecnému súdu na opätovné preskúmanie,

                           —

                           alebo s konečnou platnosťou rozhodnúť spor a vyhovieť návrhom predloženým odvolateľkou na prvom stupni a zrušiť sporné rozhodnutie v rozsahu, v akom ukladá spoločnosti Electrabel pokutu vo výške 20 miliónov eur, alebo značne znížiť výšku uvedenej pokuty,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu všetkých trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka uvádza tri dôvody na podporu svojho odvolania podaného proti rozsudku, ktorým Všeobecný súd potvrdil rozhodnutie Komisie z 10. júna 2009, ktorým bola spoločnosti Electrabel uložená pokuta vo výške 20 miliónov eur, z dôvodu, že porušila článok 7 nariadenia (EHS) č. 4064/89 (1) o kontrole koncentrácií medzi podnikmi.
   Po prvé odvolateľka vytýka Všeobecnému súdu, že porušil ustanovenie článku 14 ods. 3 uvedeného nariadenia tým, že použil údajnú „dĺžku“ porušenia ako určujúcu skutočnosť pre stanovenie výšky pokuty, hoci tento článok len uvádza, že pri stanovení výšky pokuty sa prihliadne k „povahe“ a „závažnosti“ porušenia.
   Po druhé odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd porušil zásadu zákazu retroaktivity zákona, lebo uplatnil ustanovenia nariadenia (ES) č. 139/2004 (2) na koncentráciu medzi podnikmi, ku ktorej došlo pred jeho nadobudnutím účinnosti, a na ktorú sa teda vzťahujú ustanovenia nariadenia (EHS) č. 4064/89.
   Po tretie sa odvolateľka domnieva, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, ako aj rozpornosti odôvodnenia, lebo kvalifikoval porušenie spoločnosti Electrabel ako pokračujúce, hoci bolo len jednorázové.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 4064/89 z 21. decembra 1989 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. ES L 395, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 31).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. EÚ L 24, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 40).


title: Vec T-549/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. novembra 2014 – Natura Selection/ÚHVT – Afoi Anezoulaki (natur) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva natur — Skoršia prihláška obrazovej ochrannej známky natura — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ )

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/21

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. novembra 2014 – Natura Selection/ÚHVT – Afoi Anezoulaki (natur)
   (Vec T-549/10) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva natur - Skoršia prihláška obrazovej ochrannej známky natura - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 007/26)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Natura Selection, SL (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: E. Sugrañes Coca, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Afoi Anezoulaki AE (Kilkis, Grécko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 6. septembra 2010 (vec R 217/2010-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Natura Selection, SL, a Afoi Anezoulaki AE

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 6. septembra 2010 (vec R 217/2010-2) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 46, 12.2.2011.


title: Vec T-25/06: Žaloba podaná  24. januára 2006  – Alliance One International/Komisia

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/50

         Žaloba podaná 24. januára 2006 – Alliance One International/Komisia
   (Vec T-25/06)
   (2006/C 60/93)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Alliance One International, Inc. (Danville, USA) (v zastúpení: C. Osti, A. Prastaro, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť článok 1.1(a) rozhodnutia Komisie K(2005) 4012, konečné znenie, z 20. októbra 2005 v konaní podľa článku 81 ods. 1 ES (vec COMP/C.38.281/B.2 – Surový tabak – Taliansko) v rozsahu, v akom sa týka SCC, Dimon Inc. a Alliance One,

               —

               zodpovedajúcim spôsobom znížiť pokuty uložené Transcatab a Dimon Italia-Mindo tak, aby pokuty nepresiahli 10 % ich obratu v poslednom účtovnom roku,

               —

               subsidiárne znížiť pokutu uloženú Transcatab a Dimon Italia-Mindo, pretože nemožno použiť násobiteľ,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnutým rozhodnutím Komisia zistila, že niekoľko spoločností, vrátane žalobcu a jeho dcérskych spoločností, Transcatab a Dimon Italia, po zmene obchodného mena Mindo, porušilo článok 81 ods. 1 ES dohodami a/alebo zosúladenými postupmi v talianskom odvetví surového tabaku.
   Žalobca navrhuje čiastočné zrušenie tohto rozhodnutia a tvrdí, po prvé, že Komisia tým, že rozhodla, že je spoločne a nerozdielne zodpovedný za porušenie, ktorého sa dopustili jeho dcérske spoločnosti, porušila predpisy upravujúce zodpovednosť materských spoločností. Žalobca v tejto súvislosti napáda tvrdenia a dôkazné prostriedky, ktoré Komisia uvádza na podporu svojho zistenia.
   Žalobca sa tiež domnieva, že Komisia porušila článok 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 (1) tým, že uložila pokuty, ktoré presahujú 10 % celkového obratu jeho dcérskych spoločností.
   Napokon žalobca tvrdí, že Komisia nemala v prípade jeho dcérskych spoločností použiť násobiteľ, pretože to nebolo odôvodnené obratom účastníkov konania a rozhodovacou praxou Komisie. Ďalej uvádza, že použitý násobiteľ je vyšší ako ten, ktorý bol použitý v prípade iných podnikov, čo spôsobuje zjavné porušenie proporcionality a nedostatok odôvodnenia. Žalobca tvrdí, že odôvodnenie použitia násobiteľa v prípade Mindo je vnútorne rozporné, pretože uplatňuje rozličné kritéria na určenie tej istej pokuty.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy, Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1.


title: vec C-77/08: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  19. marca 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz — Rakúsko) — Dachsberger & Söhne GmbH/Zollamt Salzburg, Erstattungen (Vývozné náhrady — Diferencované náhrady — Čas podania návrhu — Vývozné colné vyhlásenie — Neexistencia dôkazu splnenia formalít prepustenia pre domácu spotrebu v krajine miesta určenia — Sankcia)

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/10

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 19. marca 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz — Rakúsko) — Dachsberger & Söhne GmbH/Zollamt Salzburg, Erstattungen
   (vec C-77/08) (1)

   (Vývozné náhrady - Diferencované náhrady - Čas podania návrhu - Vývozné colné vyhlásenie - Neexistencia dôkazu splnenia formalít prepustenia pre domácu spotrebu v krajine miesta určenia - Sankcia)
   2009/C 113/19
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Dachsberger & Söhne GmbH

      Žalovaný: Zollamt Salzburg, Erstattungen

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz — Výklad článku 11 ods. 1 druhého pododseku druhej vety nariadenia Komisie (EHS) č. 3665/87 z 27. novembra 1987, ktorým sa ustanovujú spoločné podrobné pravidlá na uplatňovanie systému vývozných náhrad na poľnohospodárske výrobky (Ú. v. ES L 351, s. 1), v znení nariadenia Komisie (ES) č. 2945/94 z 2. decembra 1994, ktorým sa mení nariadenie (EHS) č. 3665/87 ustanovujúce spoločné podrobné pravidlá pre uplatňovanie systému vývozných náhrad na poľnohospodárske výrobky, pokiaľ ide o vymáhanie neprávom vyplatených náhrad a sankcie [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 310, s. 57) — Pojem žiadosť o diferencovanú časť vývoznej náhrady — Uloženie pokuty v prípade nesprávneho uvedenia krajiny určenia vo vývoznom colnom vyhlásení

      Výrok rozsudku

   Článok 11 ods. 1 nariadenia Komisie (EHS) č. 3665/87 z 27. novembra 1987, ktorým sa ustanovujú spoločné podrobné pravidlá na uplatňovanie systému vývozných náhrad na poľnohospodárske výrobky, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 495/97 z 18. marca 1997, sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade diferencovanej náhrady, k podaniu žiadosti o diferencovanú časť náhrady nedochádza v čase predloženia žiadosti uvedenej v článku 47 ods. 1 nariadenia č. 3665/87 alebo podkladov pre vyplatenie náhrady uvedených v článku 47 ods. 2 tohto nariadenia, ale v čase predloženia dokumentu uvedeného v článku 3 ods. 5 uvedeného nariadenia. Skutočnosť, že sú v predmetnom dokumente uvedené informácie, ktoré môžu viesť k vyššej náhrade, ako je uplatniteľná náhrada, a ktoré sa ukážu ako nesprávne, má za následok, s výhradou prípadov uvedených v treťom a siedmom pododseku článku 11 ods. 1 tohto nariadenia, uloženie sankcie stanovenej v prvom a druhom pododseku tohto článku 11 ods. 1.

      (1)  Ú. v. EÚ C 128, 24.5.2008.


title: Vec C-487/10: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. februára 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Rennes — Francúzsko) — L’Océane Immobilière SAS/Direction de contrôle fiscal Ouest

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/28

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. februára 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Rennes — Francúzsko) — L’Océane Immobilière SAS/Direction de contrôle fiscal Ouest
   (Vec C-487/10) (1)

   2011/C 252/62
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 346, 18.12.2010.


title: Vec C-162/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Ireland 7. apríla 2010 — Phonographic Performance (Ireland) Ltd/Írsko a Attorney General

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/28

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Ireland 7. apríla 2010 — Phonographic Performance (Ireland) Ltd/Írsko a Attorney General
      (Vec C-162/10)
      (2010/C 161/36)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      High Court of Ireland

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Phonographic Performance (Ireland) Ltd

         Žalovaní: Írsko a Attorney General

         Prejudiciálne otázky

                  i)

                  Je prevádzkovateľ hotela, ktorý poskytuje v izbách televízne alebo rozhlasové prijímače, do ktorých prenáša vysielaný signál, „používateľom“, ktorý uskutočňuje „verejné šírenie“ zvukového záznamu, ktorý môže byť súčasťou vysielania, na účely článku 8 ods. 2 kodifikovanej smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/115/ES (1) z 12. decembra 2006?

                  ii)

                  Ak je odpoveď na otázku v bode i) kladná, ukladá článok 8 ods. 2 smernice 2006/115/ES členským štátom povinnosť priznať právo na primeranú odmenu od prevádzkovateľa hotela popri primeranej odmene od vysielateľa za prehrávanie zvukového záznamu?

                  iii)

                  Ak je odpoveď na otázku v bode i) kladná, umožňuje článok 10 smernice 2006/115/ES členským štátom, aby oslobodili prevádzkovateľov hotelov od povinnosti platiť „jedinú primeranú odmenu“ na základe „súkromného použitia“ v zmysle článku 10 ods. 1 písm. a)?

                  iv)

                  Je prevádzkovateľ hotela, ktorý poskytuje v hotelovej izbe prístroj (okrem televízneho alebo rozhlasového prijímača) a zvukové záznamy vo fyzickej alebo digitálnej forme, ktoré možno prehrávať na tomto prístroji alebo počúvať z tohto prístroja, „používateľom“, ktorý uskutočňuje „verejné šírenie“ zvukových záznamov v zmysle článku 8 ods. 2 smernice 2006/115/ES?

                  v)

                  Ak je odpoveď na otázku v bode iv) kladná, umožňuje článok 10 smernice 2006/115/ES členským štátom, aby oslobodili prevádzkovateľov hotelov od povinnosti platiť „jedinú primeranú odmenu“ na základe „súkromného použitia“ v zmysle článku 10 ods. 1 písm. a) smernice 2006/115/ES?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/115/ES z 12. decembra 2006 o nájomnom práve a výpožičnom práve a o určitých právach súvisiacich s autorskými právami v oblasti duševného vlastníctva (kodifikované znenie)
      Ú. v. EÚ L 376, s. 28.


title: Vec T-279/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  10. mája 2006  – Galileo International Technology a i./Komisia ( Žaloba o náhradu škody — Mimozmluvná zodpovednosť Komisie — Projekt Spoločenstva globálneho systému satelitnej rádiovej navigácie (Galileo) — Ujma, ktorej sa dovolávajú majitelia ochranných známok a obchodných mien obsahujúcich pojem  Galileo  — Zodpovednosť Spoločenstva pri nedostatku nezákonného správania jeho orgánov )

text:
               15.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/24

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 10. mája 2006 – Galileo International Technology a i./Komisia
   (Vec T-279/03) (1)

   („Žaloba o náhradu škody - Mimozmluvná zodpovednosť Komisie - Projekt Spoločenstva globálneho systému satelitnej rádiovej navigácie (Galileo) - Ujma, ktorej sa dovolávajú majitelia ochranných známok a obchodných mien obsahujúcich pojem ‚Galileo’ - Zodpovednosť Spoločenstva pri nedostatku nezákonného správania jeho orgánov“)
   (2006/C 165/45)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Galileo International Technology LLC (Bridgetown, Barbade), Galileo International LLC (Wilmington, Delaware, Spojené štáty), Galileo Belgium SA (Brusel, Belgicko), Galileo Danmark A/S (Kodaň, Dánsko), Galileo Deutschland GmbH (Frankfurkt nad Mohanom, Nemecko), Galileo España, SA, (Madrid, Španielsko), Galileo France SARL (Roissy-en-France, Francúzsko), Galileo Nederland BV (Hoofdorp, Holandsko), Galileo Nordiska AB (Štokholm, Švédsko), Galileo Portugal Ltd (Alges, Portugalsko), Galileo Sigma Srl (Rím, Taliansko), Galileo International Ltd (Langley, Berkshire, Spojené kráľovstvo), The Galileo Co. (Londýn, Spojené kráľovstvo) a Timas Ltd (Dublin, Írsko) (v zastúpení: C. Delcorde, J.-N. Louis, J.-A. Delcorde a S. Maniatopoulos, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: N. Rasmussen a M. Huttunen, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Berenboom a N. Van den Bossche, advokáti)
   Predmet veci
   Návrh na náhradu škody smerujúci na jednej strane k tomu, aby Komisia prestala používať pojem „Galileo“ vo vzťahu k projektu Spoločenstva globálneho systému satelitnej rádiovej navigácie a podnecovať tretie strany, aby tento pojem používali, a na druhej strane k náhrade škody utrpenej žalobcami z dôvodu používania a propagovania Komisiou uvedeného pojmu, údajne zhodného so zapísanými ochrannými známkami žalobcov, ako aj s ich obchodnými menami
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobcovia sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 18.10.2003.


title: Vec T-384/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 13. septembra 2016 – EDF Luminus/Parlament („Rozhodcovská doložka — Zmluva na dodávku elektriny CNT(2009) č. 137 — Platba Parlamentom regionálneho príspevku na elektrinu, ktorý žalobkyňa odvádza Regiónu Brusel – Hlavné mesto a vypočítava sa na základe príkonu poskytnutého Parlamentu — Absencia zmluvnej povinnosti — Absencia povinnosti vyplývajúcej z ustanovení uplatniteľného vnútroštátneho práva“)

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/44

         Uznesenie Všeobecného súdu z 13. septembra 2016 – EDF Luminus/Parlament
   (Vec T-384/15) (1)

   ((„Rozhodcovská doložka - Zmluva na dodávku elektriny CNT(2009) č. 137 - Platba Parlamentom regionálneho príspevku na elektrinu, ktorý žalobkyňa odvádza Regiónu Brusel – Hlavné mesto a vypočítava sa na základe príkonu poskytnutého Parlamentu - Absencia zmluvnej povinnosti - Absencia povinnosti vyplývajúcej z ustanovení uplatniteľného vnútroštátneho práva“))
   (2016/C 402/52)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: EDF Luminus (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: D. Verhoeven a O. Vanden Berghe, avocats)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: L. Darie a P. Biström, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Európska komisia (v zastúpení: F. Clotuche-Duvieusart a I. Martínez del Peral, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná na základe článku 272 ZFEÚ, ktorou sa navrhuje uložiť Parlamentu povinnosť zaplatiť žalobcovi sumu 439 672,95 eura zvýšenú o úroky, ktorá zodpovedá sume regionálneho príspevku na elektrinu odvádzaného žalobcom regiónu Brusel – Hlavné mesto a vypočítaného na základe príkonu poskytnutého Parlamentu

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Návrhy Európskeho parlamentu predložené na účely určovacej žaloby sa zamietajú.

               3.

               EDF Luminus znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Parlamentu.

               4.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 337, 12.10.2015.


title: Vec C-457/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Cagliari (Taliansko) 2. októbra 2014 – trestné konanie proti Claudia Concu, Isabella Melis

text:
               8.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 439/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Cagliari (Taliansko) 2. októbra 2014 – trestné konanie proti Claudia Concu, Isabella Melis
   (Vec C-457/14)
   (2014/C 439/32)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale ordinario di Cagliari

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Claudia Concu, Isabella Melis

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 49 a nasl. ZFEÚ a články 56 a nasl. ZFEÚ, ako aj zásady, ktoré Súdny dvor Európskej únie potvrdil vo svojom rozsudku zo 16. februára 2012, Costa a Cifone (spojené veci C-72/10 a C-77/10, zatiaľ neuverejnený v Zbierke) vykladať v tom zmysle, že bránia vypísaniu ponukového konania na udelenie koncesií s kratším obdobím platnosti ako skôr vydané koncesie, v prípade, že účelom vypísania tohto ponukového konania je náprava dôsledkov vyplývajúcich z nezákonného vylúčenia určitého počtu prevádzkovateľov z predchádzajúcich súťaží?

               2.

               Majú sa články 49 a nasl. ZFEÚ a články 56 a nasl. ZFEÚ, ako aj zásady, ktoré Súdny dvor Európskej únie potvrdil v rovnakom rozsudku zo 16. februára 2012, Costa a Cifone (spojené veci C-72/10 a C-77/10, zatiaľ neuverejnený v Zbierke) vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby potreba reorganizácie systému prostredníctvom časového zjednotenia platnosti koncesií predstavovala primerané kauzálne odôvodnenie pre obmedzenie dĺžky platnosti koncesií, ktoré sú predmetom súťaže, vzhľadom na trvanie zmluvných vzťahov založených na koncesiách udelených v minulosti?


title: Vec T-610/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. septembra 2015 – Ecolab USA/ÚHVT (GREASECUTTER) („Ochranná známka Spoločenstva — Medzinárodný zápis označujúci Európske spoločenstvo — Slovná ochranná známka GREASECUTTER — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               23.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/37

         Rozsudok Všeobecného súdu z 30. septembra 2015 – Ecolab USA/ÚHVT (GREASECUTTER)
   (Vec T-610/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Medzinárodný zápis označujúci Európske spoločenstvo - Slovná ochranná známka GREASECUTTER - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 389/38)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ecolab USA, Inc. (Wilmington, Delaware, Spojené štáty) (v zastúpení: G. Hasselblatt a V. Töbelmann, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. septembra 2013 (vec R 1704/2012-2) týkajúcemu sa medzinárodného zápisu označujúceho Európske spoločenstvo slovnej ochrannej známky GREASECUTTER

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Ecolab USA, Inc. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 25.1.2014.


title: Vec F-3/08: Žaloba podaná 3. januára 2008 – Marcuccio/Komisia

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/68

         Žaloba podaná 3. januára 2008 – Marcuccio/Komisia
   (Vec F-3/08)
   (2008/C 64/112)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet a opis sporu
   Žaloba podaná vo vzťahu k rozhodnutiu žalovanej o zamietnutí žiadosti žalobcu o obdržanie prekladu oznámenia do taliančiny, ktoré mu bolo určené a spísané v angličtine
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť oznámenie z 15. februára 2007 č. RELEX.K7/PL/dg D(2007)502497,

               —

               zrušiť rozhodnutie, v akejkoľvek forme, ktorým žalovaná zamietla žiadosť z 27. januára 2007, ktorú žalobca zaslal menovaciemu orgánu,

               —

               zrušiť prípadne rozhodnutie, v akejkoľvek forme, o zamietnutí sťažnosti z 26. mája 2007, ktorú žalobca zaslal menovaciemu orgánu,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť nahradiť žalobcovi škodu, ktorá mu vznikla v dôsledku aktov, ktorých zrušenia sa domáha, vo výške 1 000 eur alebo akúkoľvek vyššiu alebo nižšiu sumu, ktorú Súd pre verejnú službu bude považovať za primeranú a spravodlivú,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec T-142/13: Žaloba podaná 13. marca 2013 — Jinko Solar a i./Parlament a i.

text:
               27.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/23

         Žaloba podaná 13. marca 2013 — Jinko Solar a i./Parlament a i.
   (Vec T-142/13)
   2013/C 123/39
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Jinko Solar Co. Ltd (Shangrao, Čína), Zhejiang Jinko Solar Co. Ltd (Haining City, Čína), Jiangxi Jinko Photovoltaic Materials Co. Ltd (Shangrao), Jinko Solar Import and Export Co. Ltd. (Shangrao) a Zhejiang Jinko Trading Co. Ltd (Haining City) (v zastúpení: K. Adamantopoulos a J. Cornelis, advokáti)

      Žalovaní: Európsky parlament, Európska komisia, Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1168/2012 z 12. decembra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 344, s. 1), v rozsahu, v akom sa ich týka,

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 3. januára 2013, ktorým odmietla zaoberať sa žiadosťami žalobkýň o priznanie režimu trhového hospodárstva, a

               —

               zaviazal žalovaných na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú jeden žalobný dôvod založený na tvrdení, že nariadenie (EÚ) č. 1168/2012, ako ho Komisia uplatnila na žalobkyne rozhodnutím z 3. januára 2013, a rozhodnutie z 3. januára 2013, v ktorom sa uvádza, že Komisia sa nebude zaoberať žiadosťami žalobkýň o priznanie režimu trhového hospodárstva, porušujú legitímne očakávania žalobkýň a uplatňujú sa so spätnou účinnosťou, čím poškodzujú žalobkyne, bez platného opodstatnenia. V dôsledku toho, nariadenie (EÚ) č. 1168/2012, ako ho Komisia uplatnila na žalobkyne rozhodnutím z 3. januára 2013, a rozhodnutie z 3. januára 2013 sú zjavne v rozpore so základnými zásadami právnej istoty a dobrej viery.


title: Vec C-262/07 P: Odvolanie podané 1. júna 2007 : Tokai Europe GmbH proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (štvrtej komory) z  19. marca 2007 vo veci T-183/04, Tokai Europe GmbH/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/16

         Odvolanie podané 1. júna 2007: Tokai Europe GmbH proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (štvrtej komory) z 19. marca 2007 vo veci T-183/04, Tokai Europe GmbH/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-262/07 P)
   (2007/C 170/30)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Tokai Europe GmbH (v zastúpení: G. Kroemer, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť uznesenie Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 19. marca 2007 vo veci T-183/04 (1) a vyhlásiť žalobu za prípustnú;

               —

               subsidiárne, zrušiť uznesenie Súdu prvého stupňa uvedené v bode 1. a vec vrátiť Súdu prvého stupňa na rozhodnutie vo veci;

               —

               zaviazať odporkyňu na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Vo svojom odvolaní odvolateľka uvádza nasledujúce odvolacie dôvody založené na porušeniach procesných predpisov Spoločenstva napadnutým uznesením, ktorými boli poškodené jej záujmy a ktoré skutočne ovplyvnili obsah napadnutého rozhodnutia. Týkajú sa zabezpečenia práva byť vypočutý pred súdom a dokazovania.
   Odvolateľka tvrdí, že Súd prvého stupňa rozhodol, že o námietke neprípustnosti vznesenej odporkyňou sa rozhodne v konečnom rozsudku. Po predložení vyjadrenia odporkyne k žalobe, Súd prvého stupňa ukončil písomnú časť konania s tým, že termín pojednávania bude účastníkom konania oznámený neskôr. Žalobkyňa sa preto v dobrej viere v to, že bude stanovený termín pojednávania a predovšetkým vzhľadom na uznesenie Súdu prvého stupňa o námietke neprípustnosti vzdala možnosti podať odôvodnenú žiadosť o doplnenie spisu podľa článku 47 ods. 1 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa. Napriek skoršiemu oznámeniu Súd prvého stupňa nakoniec vydal napadnuté uznesenie bez toho, aby sa uskutočnilo pojednávanie.
   Odvolateľka vychádzala zo skutočnosti, že na oznámenom pojednávaní bude môcť ešte raz odôvodniť, že na trhu neexistujú žiadne výrobky, ktoré by boli porovnateľné s kovovými kolieskami dodávanými japonskou materskou spoločnosťou výrobcom v Hongkongu a Mexiku. Ďalej zamýšľala ešte raz zdôrazniť, že v prípade sporných výrobkov nejde o „trecie kolieska“, ako ich nesprávne označila odporkyňa vo svojom vyjadrení k žalobe. Odvolateľka chcela okrem toho na pojednávaní uviesť, že kovové kolieska opísané v napadnutom rozhodnutí o zaradení do kombinovanej nomenklatúry mohli pochádzať iba z výroby materskej spoločnosti v Japonsku a že preto nešlo o kovové kolieska s typizovaným porovnateľným charakterom, ako to uviedol Súd prvého stupňa v napadnutom uznesení. Navyše chcela spochybniť námietky Komisie, že nie je výhradným dovozcom zapaľovačov Tokai.
   Ako ale vyplýva zo samotného napadnutého rozhodnutia, Súd prvého stupňa uznal tvrdenia o prípustnosti žaloby, ktoré uviedla Komisia vo svojom vyjadrení k žalobe, bez toho, aby umožnil odvolateľke, ako bolo oznámené, vyvrátiť na pojednávaní skutočnosti prednesené odporkyňou. V tom vidí odvolateľka porušenie svojho práva byť vypočutá pred súdom.
   Súd prvého stupňa má okrem toho povinnosť objasniť skutkový stav. Nie je pritom obmedzený iba na to, aby vo veci, ktorú prejednáva, vykonal toto objasnenie len na základe dôkazov navrhnutých účastníkmi konania a rozhodol iba na základe nimi ponúknutých dôkazných prostriedkov. Má teda nie iba možnosť, ale aj povinnosť konať z vlastnej iniciatívy, ak je to potrebné. Súd prvého stupňa bol preto povinný objasniť skutočnosti uvedené žalobcom v jeho písomných vyjadreniach a vyzvať účastníkov konania prijatím príslušných opatrení, aby predložili relevantné dokumenty alebo podklady. Keďže sa to nestalo, Súd prvého stupňa porušil článok 64 ods. 3 písm. b) svojho rokovacieho poriadku.

      (1)  Zatiaľ neuverejnené v Zbierke.


title: Vec T-95/17: Žaloba podaná 13. februára 2017 – King.com/EUIPO – TeamLava (Obrazovky a ikony)

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/45

         Žaloba podaná 13. februára 2017 – King.com/EUIPO – TeamLava (Obrazovky a ikony)
   (Vec T-95/17)
   (2017/C 112/62)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: King.com Ltd (St. Julians, Malta) (v zastúpení: M. Hawkins, solicitor, a T. Dolde, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: TeamLava LLC (Redwood Suite, Kalifornia, Spojené štáty)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ sporného dizajnu: žalobkyňa.

      Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva č. 2216416-0054.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 1. decembra 2016 vo veci R 1947/2015-3.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania, pokiaľ vstúpi do konania, povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 25 ods. 1 písm. b) v spojení s článkami 5, 6 a 7 nariadenia č. 6/2002.


               4.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/1

         (2009/C 82/01)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 69, 21. 3. 2009

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 55, 7. 3. 2009

      Ú. v. EÚ C 44, 21. 2. 2009

      Ú. v. EÚ C 32, 7. 2. 2009

      Ú. v. EÚ C 19, 24. 1. 2009

      Ú. v. EÚ C 6, 10. 1. 2009

      Ú. v. EÚ C 327, 20. 12. 2008

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-196/11 P: Odvolanie podané 27. apríla 2011 : Formula One Licensing BV proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 17. februára 2011 vo veci T-10/09, Formula One Licensing BV/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Global Sports Media Ltd

text:
               18.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/13

         Odvolanie podané 27. apríla 2011: Formula One Licensing BV proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 17. februára 2011 vo veci T-10/09, Formula One Licensing BV/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Global Sports Media Ltd
   (Vec C-196/11 P)
   2011/C 179/25
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Formula One Licensing BV (v zastúpení: K. Sandberg, B. Klingberg, Rechtsanwältinen)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Global Sports Media Ltd

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               vyhovieť odvolaniu, ktorým sa odvolateľ domáha zrušenia rozhodnutia prvého odvolacieho senátu de ÚHVT z 16. októbra 2008 vo veci R 7/2008-1, alebo subsidiárne vrátiť vec Všeobecnému súdu na ďalšie konanie, a

               —

               zaviazať ÚHVT a ďalšieho účastníka konania znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania odvolateľa tak v prvostupňovom konaní, ako aj v rámci odvolacieho konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ tvrdí, že došlo k porušeniu práva Únie, konkrétne k nesprávnemu výkladu článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia č. 40/94 (1) (teraz nariadenie č. 207/09), pričom svoje rozhodnutie založil na týchto tvrdeniach:

               1.

               Všeobecný súd porušil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 tým, že:

                           1.1.

                           sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia rozlišovacej spôsobilosti označenia „F 1“. Po prvé Všeobecný súd porušil pravidlo ustálenej judikatúry, podľa ktorého musí byť rozlišovacia spôsobilosť ochrannej známky posúdená vo vzťahu k dotknutým tovarom a službám označeným ochrannou známkou. Po druhé jednotlivé závery sa zakladajú na skreslení dôkazov. Po tretie Všeobecný súd neuplatnil pravidlo zakotvené v ustálenej judikatúre, podľa ktorého môže ochranná známka nadobudnúť rozlišovaciu spôsobilosť aj svojim používaním ako časť inej zapísanej ochrannej známky. Po štvrté na základe záverov Všeobecného súdu v tejto súvislosti došlo de facto k zrušeniu zapísaných ochranných známok „F 1“ odvolateľa zobrazenej obyčajným typom písma.

                           1.2.

                           Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri posúdení pravdepodobnosti zámeny podľa článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94, tak s ohľadom na ochranné známky „F 1“ zobrazené obyčajným typom písma uvedené v námietke, ako aj logo „F 1 Formula 1“. Po prvé nezohľadnil tú relevantnú skutočnosť, že tovary a služby sú zhodné alebo majú vyššiu mieru podobnosti, napriek svojim vlastným záverom, že označenia majú určitú mieru podobnosti. Po druhé sa zameral na prvok týkajúci sa rozlišovacej spôsobilosti „F 1“, pričom neprihliadol na iné relevantné okolnosti stanovené v ustálenej judikatúre. Po tretie nepreskúmal podobnosť označení s posúdením stupňa ich podobnosti.

               2.

               Všeobecný súd porušil článok 8 ods. 5 nariadenia č. 40/94 tým, že:

                           2.1.

                           Nesprávne neprihliadol na dobré meno ochranných známok odvolateľa „F 1“ zobrazených obyčajným typom písma.

                           2.2.

                           Okrem toho sa dopustil sa nesprávneho právneho posúdenia, aj pri preskúmaní podobnosti označení v porovnaní s logom „F 1 Formula 1“, ktoré je ochrannou známkou odvolateľa, pričom sa nesprávne domnieval, že výraz „F 1“ nemá rozlišovaciu spôsobilosť.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec F-39/08: Žaloba podaná 31. marca 2008 – Lebedef/Komisia

text:
               21.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 158/27

         Žaloba podaná 31. marca 2008 – Lebedef/Komisia
   (Vec F-39/08)
   (2008/C 158/49)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxembursko) (v zastúpení: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie viacerých rozhodnutí týkajúcich sa odpočítania 32 dní dovolenky žalobcu za rok 2007
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutia z 29. mája 2007, 20. júna 2007, 28. júna 2007, 6. júla 2007, ako aj dve rozhodnutia z 26. júla 2007 a rozhodnutie z 2. augusta 2007 týkajúce sa odpočítania 32 dní dovolenky žalobcu za rok 2007,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.


title: Vec T-50/06: Žaloba podaná  17. februára 2006  – Írsko/Komisia

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/40

         Žaloba podaná 17. februára 2006 – Írsko/Komisia
   (Vec T-50/06)
   (2006/C 86/79)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Írsko (v zastúpení: D. O'Hagan, splnomocnený zástupca, P. McGarry, Barrister)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               úplne alebo čiastočne zrušiť podľa článku 230 Zmluvy rozhodnutie Komisie K (2005) 4436, konečné znenie, zo 7. decembra v rozsahu, v akom sa týka oslobodenia minerálnych olejov použitých ako palivo pri výrobe oxidu hlinitého v regióne Shannon od spotrebnej dane, ktoré zaviedlo Írsko,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov tohto konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Roku 1970 sa zakladateľom továrne Aughinish poskytol prísľub týkajúci sa oslobodenia palivového oleja, ktorý sa mal používať pri výrobe oxidu hlinitého vo v tom čase projektovanej továrni v Shannon (Írsko), od spotrebných daní. Roku 1983 bola továreň v Aughinish sprevádzkovaná a írske orgány oznámili Komisii, že zamýšľajú splniť prísľuby týkajúce sa oslobodenia od spotrebnej dane. Žalobca uvádza, že oslobodenie od dane bolo navyše povolené následnými rozhodnutiami Rady (1). Roku 2000 Komisia nastolila otázku štátnej pomoci, čo viedlo k začatiu formálneho vyšetrovania a napokon k vydaniu napadnutého rozhodnutia.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza, že Komisia sa dopúšťa právnej chyby vo vyvodení záveru, že predmetná pomoc predstavuje novú pomoc, a nie existujúcu pomoc.
   Podľa žalobcu, ak by pomoc aj predstavovala novú pomoc a mala byť pred jej poskytnutím roku 1983 oznámená, Komisia uznáva, že pomoc v tom čase oznámená bola. Neschopnosť Komisie vydať akékoľvek rozhodnutie v lehotách, ktoré sama zaviedla, urobilo z predmetnej pomoci existujúcu pomoc. Subsidiárne, Komisia s pomocou nakladala ako s existujúcou pomocou vo všetkých rozhodujúcich obdobiach, čo potvrdzuje jej jednoznačné vyhlásenie z roku 1992.
   Navyše, keďže pomoc existovala dlhšie ako desať rokov a premlčacia doba vymedzená v článku 15 v spojitosti s článkom 1 písm. b) bodom iv) nariadenia 659/1999 (2) uplynula, pomoc sa stala existujúcou pomocou a postupy, ktoré Komisia uskutočnila vo vzťahu k dohľadu nad ňou, sú chybné.
   Vo vzťahu k svojmu prvému žalobnému dôvodu žalobca takisto tvrdí, že pomoc bola predmetom právne záväzných prísľubov, ktoré írske orgány poskytli pred pristúpením v roku 1973. Podľa žalobcu sa pomoc mala považovať za existujúcu pomoc už len na tomto základe.
   Žalobca ako ďalší žalobný dôvod uvádza, že rozhodnutie porušuje zásadu právnej istoty za okolností, keď protirečí jednohlasnému rozhodnutiu Rady, ktoré bolo prijaté na základe Komisiou predloženého návrhu. Rozhodnutie je takisto v priamom rozpore s ustanovením článku 8 ods. 5 smernice 92/81/EHS3 (3) o zosúladení sadzieb spotrebnej dane z minerálnych olejov, ktorý od Komisie vyžaduje, aby predložila návrh týkajúci sa skreslenia hospodárskej súťaže alebo nezlučiteľnosti s vnútorným trhom na jednohlasné schválenie Rady.
   Komisia navyše údajne porušila, prinajmenšom pokiaľ ide o príjemcu opatrenia pomoci, zásadu legitímnych očakávaní za okolností, keď Rada výslovne schválila výnimku do 31. decembra 2006.
   Napokon sa tvrdí, že Komisia porušila základné právne pravidlo a zneužila svojím konaním právomoc, vrátane jej oneskorenia s prijatím napadnutého rozhodnutia, najmä vzhľadom na skutočnosť, že predmetná pomoc jej bola oznámená už roku 1983. Komisia okrem toho neprihliadla na postupy, ktoré sú obsiahnuté v smernici 92/81/EHS a urobila verejné vyhlásenia o zlučiteľnosti predmetnej schémy pomoci. Na základe tohto svojho konania Komisia stratila akékoľvek právo nariaďovať vrátenie pomoci za akýchkoľvek okolností.

      (1)  92/510/EHS: Rozhodnutie Rady z 19. októbra 1992, ktorým sa členským štátom povoľuje pokračovať v uplatňovaní existujúcich znížených sadzieb spotrebnej dane alebo oslobodení od spotrebnej dane pri určitých minerálnych olejoch používaných na osobitné účely v súlade s postupmi uvedenými v článku 8 ods. 4 smernice 92/81/EHS (Ú. v. ES L 316, s. 16) a ďalšie následné rozhodnutia.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).

      (3)  Smernica Rady 92/81/EHS z 19. októbra 1992 o zosúladení štruktúr spotrebných daní z minerálnych olejov (Ú. v. ES L 316, s. 12).


title: Uznesenie súdu z 31. marca 2016 vo veci E-4/15 – Islandské združenie finančných služieb/Dozorný úrad EZVO (Žaloba o zrušenie rozhodnutia Dozorného úradu EZVO – Štátna pomoc – Prípustnosť – Locus standi – Status združenia)

text:
               2.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 33/6

         UZNESENIE SÚDU
   z 31. marca 2016
   vo veci E-4/15
   Islandské združenie finančných služieb/Dozorný úrad EZVO
   (Žaloba o zrušenie rozhodnutia Dozorného úradu EZVO – Štátna pomoc – Prípustnosť – Locus standi – Status združenia)
   (2017/C 33/05)
   vo veci E-4/15: Islandské združenie finančných služieb/Dozorný úrad EZVO – ŽALOBA o zrušenie rozhodnutia Dozorného úradu EZVO č. 298/14/COL zo 16. júla 2014, oznámené v Ú. v. EÚ C 400, 13.11.2014, s. 13 a v dodatku EHP č. 66, 13.11.2014, s. 1 („napadnuté rozhodnutie“), uzavrieť konanie o existujúcej štátnej pomoci pre Islandský fond na financovanie bývania (Íbúðalánasjóður), Súd, v zložení: Carl Baudenbacher, predseda a sudca spravodajca, Per Christiansen a Páll Hreinsson, sudcovia, vydal 31. marca 2016 uznesenie, ktorého výroková časť znie takto:

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Islandskému združeniu finančných služieb znáša svoje vlastné trovy konania a nahradí trovy konania, ktoré vznikli Dozornému úradu EZVO.

               3.

               Vláda Islandu znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec T-344/07: Žaloba podaná 10. septembra 2007 – O2 (Germany)/ÚHVT (Homezone)

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/60

         Žaloba podaná 10. septembra 2007 – O2 (Germany)/ÚHVT (Homezone)
   (Vec T-344/07)
   (2007/C 269/108)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: O2 (Germany) GmbH & Co. OHG (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: A. Fottner, advokátka, a M. Müller, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. júla 2007 vo veci odvolania R 1583/2006-4 v časti, v ktorej bola prihláška ochrannej známky zamietnutá,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov tohto konania, ako aj trov konania pred ÚHVT.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „Homezone“ pre tovary a služby zaradené do tried 9, 38 a 42 (prihláška č. 4 677 506).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: čiastočné zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c), ako aj článku 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 40/94 (1).

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec F-29/10: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  21. decembra 2010 — Lorenzo/Európsky hospodársky a sociálny výbor

text:
               12.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/16

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 21. decembra 2010 — Lorenzo/Európsky hospodársky a sociálny výbor
   (Vec F-29/10) (1)

   2011/C 46/30
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 3.7.2010, s. 59.


title: Vec C-265/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social n o 2 de Terrassa (Španielsko) 15. mája 2013 — Emiliano Torralbo Marcos/Korota S.A., Fondo de Garantía Salarial

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/29

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa (Španielsko) 15. mája 2013 — Emiliano Torralbo Marcos/Korota S.A., Fondo de Garantía Salarial
   (Vec C-265/13)
   2013/C 207/47
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Emiliano Torralbo Marcos

      Žalovaní: Korota S.A. a Fondo de Garantía Salarial

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Sú článok 1, článok 2 písm. f), článok 3 ods. 1, článok 4 ods. 2 písm. a), článok 4 ods. 3, článok 5 ods. 3, články 6 a 7, článok 8 ods. 1 a článok 8 ods. 2 zákona 10/2012 z 20. novembra 2012, ktorým sa upravujú niektoré poplatky pri výkone súdnictva a v rámci Národného inštitútu pre toxikológiu a forenzné vedy, v rozpore s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie (1), keďže vnútroštátnemu súdu neumožňujú: a) upraviť súdne poplatky alebo posúdiť ich proporcionalitu (podľa odôvodnenia štátu sú stanovené poplatky a ich výška prekážkou prístupu k účinnej súdnej ochrane) s cieľom oslobodenia od nich; b) zohľadniť zásadu účinnosti uplatňovania právnych predpisov Únie; c) posúdiť význam konania pre zúčastnené strany so zreteľom na okolnosti; pričom bez zaplatenia týchto poplatkov nebude možné rozhodovať o podanom opravnom prostriedku?

               2.

               Sú článok 1, článok 2 písm. f), článok 3 ods. 1, článok 4 ods. 2 písm. a), článok 4 ods. 3, článok 5 ods. 3, články 6 a 7, článok 8 ods. 1 a článok 8 ods. 2 zákona 10/2012 z 20. novembra 2012, ktorým sa upravujú niektoré poplatky pri výkone súdnictva a v rámci Národného inštitútu pre toxikológiu a forenzné vedy, v rozpore s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie, pokiaľ sa uplatňujú na osobitné konanie, napríklad v oblasti sociálnej jurisdikcie, kde sa spravidla uplatňujú právne predpisy Únie ako zásadný predpoklad na vyvážený hospodársky a sociálny rozvoj v Spoločenstve?

               3.

               Mohol by v zmysle predchádzajúcich otázok vnútroštátny súd ako súd, ktorý predložil tento návrh na začatie prejudiciálneho konania, neuplatňovať predmetné právne predpisy, ktoré vnútroštátnemu súdu neumožňujú: a) upraviť súdne poplatky alebo posúdiť ich proporcionalitu (podľa odôvodnenia štátu sú stanovené poplatky a ich výška prekážkou prístupu k účinnej súdnej ochrane) s cieľom oslobodenia od nich; b) zohľadniť zásadu účinnosti uplatňovania právnych predpisov Únie; c) posúdiť význam konania pre zúčastnené strany so zreteľom na okolnosti; pričom bez zaplatenia týchto poplatkov nebude možné rozhodovať o podanom opravnom prostriedku?

      (1)  Ú. v. ES, C 364, 2000, s. 1.


title: Vec T-118/12: Žaloba podaná 14. marca 2012 — ANKO/Komisia

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/19

         Žaloba podaná 14. marca 2012 — ANKO/Komisia
   (Vec T-118/12)
   2012/C 138/36
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ANKO Anonimos Etairia Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atény, Grécko) (v zastúpení: B. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že rozhodnutie Komisie nevyplatiť zostatok finančnej pomoci priznanej žalobkyni na základe zmluvy „PERceptive Spaces promoting iNdependent Aging (PERSONA)“ vo výške 6 752,74 eura predstavuje porušenie jej zmluvných povinností,

               —

               uložil Komisii povinnosť zaplatiť žalobkyni sumu 6 752,74 eura za výdavky, ktoré žalobkyňa vynaložila počas štvrtého referenčného obdobia projektu PERSONA, zvýšenú o úroky podľa doložky II.28 ods. 7 prílohy II zmluvy odo dňa doručenia tejto žaloby,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania vynaložených žalobkyňou.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba sa týka zodpovednosti Komisie vyplývajúcej zo zmluvy č. 045459 týkajúcej sa vykonania projektu „PERceptive Spaces promoting iNdependent Aging (PERSONA)“ na základe článku 272 ZFEÚ.
   Konkrétne žalobkyňa tvrdí, že hoci riadne splnila svoje zmluvné povinnosti v plnom rozsahu, Komisia pozastavila platbu v prospech ANKO bez toho, aby na to bola oprávnená a v rozpore s vyššie uvedenou zmluvou, ako aj zásadou dobrej viery. Z tohto dôvodu ANKO tvrdí, že jej Komisia musí zaplatiť sumu 6 752,74 eura zvýšenú o úroky podľa doložky II.28 ods. 7 prílohy II hlavnej zmluvy.


title: Vec C-315/05: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  23. novembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Guidice di pace di Monselice – Taliansko) – Lidl Italia Srl/Comune di Arcole (VR) (Smernica 2000/13/ES — Označovanie potravín určených na dodanie v nespracovanom stave konečnému spotrebiteľovi — Rozsah povinností vyplývajúcich z článkov 2, 3 a 12 — Povinné uvedenie alkoholometrického titra na objem pre niektoré alkoholické nápoje — Alkoholický nápoj vyrobený v inom členskom štáte, ako je členský štát, kde je etablovaný predajca — Amaro alle erbe — Skutočný alkoholometrický titer na objem nižší ako titer uvedený na nálepke — Prekročenie hranice odchýlky — Administratívna pokuta — Zodpovednosť predajcu)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/14

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 23. novembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Guidice di pace di Monselice – Taliansko) – Lidl Italia Srl/Comune di Arcole (VR)
   (Vec C-315/05) (1)

   (Smernica 2000/13/ES - Označovanie potravín určených na dodanie v nespracovanom stave konečnému spotrebiteľovi - Rozsah povinností vyplývajúcich z článkov 2, 3 a 12 - Povinné uvedenie alkoholometrického titra na objem pre niektoré alkoholické nápoje - Alkoholický nápoj vyrobený v inom členskom štáte, ako je členský štát, kde je etablovaný predajca - „Amaro alle erbe“ - Skutočný alkoholometrický titer na objem nižší ako titer uvedený na nálepke - Prekročenie hranice odchýlky - Administratívna pokuta - Zodpovednosť predajcu)
   (2006/C 331/23)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Guidice di pace di Monselice
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Lidl Italia Srl

      Žalovaný: Comune di Arcole (VR)
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Guidice di pace di Monselice – Výklad smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/13/ES z 20. marca 2000 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa označovania, prezentácie a reklamy potravín (Ú. v. ES L 109, s. 29; Mim. vyd. 15/005, s. 75) – Rozsah povinností vyplývajúcich z článkov 2, 3 a 12 smernice – Alkoholický nápoj vyrobený a zabalený v inom členskom štáte, ktorého obsah alkoholu je nižší ako je obsah uvedený na nálepke – „Amaro alle erbe“
   Výrok rozsudku
   Články 2, 3 a 12 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/13/ES z 20. marca 2000 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa označovania, prezentácie a reklamy potravín sa majú vykladať v tom zmysle, že im neodporuje právna úprava členského štátu, akou je tá v prejednávanej veci, ktorá stanovuje možnosť, aby bol subjekt, etablovaný v tomto členskom štáte, ktorý je predajcom alkoholického nápoja určeného na dodanie v nespracovanom stave podľa článku 1 uvedenej smernice a vyrobeného subjektom etablovaným v inom členskom štáte, považovaný za zodpovedného za porušenie tejto právnej úpravy, konštatované orgánom verejnej moci, vyplývajúce z nepresnosti alkoholometrického titra na objem uvedeného výrobcom na nálepke predmetného výrobku a následne mu bola uložená administratívna pokuta, kým ako bežný predajca len uvádza na trh predmetný výrobok v stave, v akom mu ho dodal výrobca.

      (1)  Ú. v. EÚ C 281, 12.11.2005.


title: Vec C-560/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší soud České republiky (Česká republika) 4. novembra 2016 – Michael Dědouch a iní/Jihočeská plynárenská, a.s. a E.ON Czech Holding AG

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší soud České republiky (Česká republika) 4. novembra 2016 – Michael Dědouch a iní/Jihočeská plynárenská, a.s. a E.ON Czech Holding AG
   (Vec C-560/16)
   (2017/C 022/17)
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší soud České republiky

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovatelia: Michael Dědouch, MUDr. Petr Streitberg, Pavel Suda

      Ďalší účastníci konania: Jihočeská plynárenská, a.s., E.ON Czech Holding AG

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 22 [bod] 2 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 (1) z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (ďalej tiež „nariadenie Brusel I“) vykladať tak, že sa vzťahuje aj na konanie o preskúmanie primeranosti protiplnenia, ktoré je povinný poskytnúť hlavný akcionár ako protihodnotu za účastnícke cenné papiere, ktoré naňho prešli v dôsledku rozhodnutia valného zhromaždenia akciovej spoločnosti o nútenom prechode ostatných účastníckych cenných papierov na hlavného akcionára (tzv. „squeeze out“), doterajším vlastníkom účastníckych cenných papierov, ak výšku primeraného protiplnenia stanovuje uznesenie valného zhromaždenia akciovej spoločnosti, pričom súdne rozhodnutie, ktorým bolo priznané právo na inú výšku protiplnenia je pre hlavného akcionára a pre spoločnosť záväzné pokiaľ ide o základ priznaného práva aj voči ostatným vlastníkom účastníckych cenných papierov?

               2.

               Ak je odpoveď na predchádzajúcu otázku záporná, má sa článok 5 [bod] 1 písm. a) nariadenia Brusel I vykladať tak, že sa vzťahuje aj na konanie o preskúmanie primeranosti protiplnenia popísané v predchádzajúcej otázke?

               3.

               Ak je odpoveď na obe predchádzajúce otázky záporná, má sa článok 5 [bod] 3 nariadenia Brusel I vykladať tak, že sa vzťahuje aj na konanie o preskúmanie primeranosti protiplnenia popísané v prvej otázke?

      (1)  Ú. v. ES L 12, 2001, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42.


title: Vec T-207/07: Žaloba podaná 7. júna 2007 – Eurallumina/Komisia

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/36

         Žaloba podaná 7. júna 2007 – Eurallumina/Komisia
   (Vec T-207/07)
   (2007/C 183/71)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Eurallumina SpA (Portoscuso, Taliansko) (v zastúpení: L. Martin Alegi, R. Denton a E. Cormack, Solicitors)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               buď:

                           —

                           zrušiť sporné rozhodnutie v celom rozsahu, alebo

                           —

                           určiť, že predmetné oslobodenie udelené rozhodnutím Rady 2001/224/EHS je zákonné do 31. decembra 2006 a že všetky sumy, ktorých sa Taliansko vzdalo, by nemali byť považované za nezákonnú pomoc alebo aspoň by nemali byť vrátené, alebo

                           —

                           zrušiť sporné rozhodnutie v celom rozsahu a určiť, že predmetné oslobodenie udelené rozhodnutím Rady 2001/224/EHS je zákonné do 31. decembra 2006 a že všetky sumy, ktorých sa Taliansko vzdalo, by nemali byť považované za nezákonnú pomoc alebo aspoň by nemali byť vrátené, alebo

                           —

                           určiť, že vrátenie sa obmedzuje na maximálnu výšku 3 eur za tonu,

               —

               alebo:

                           —

                           zrušiť články 1, 4, 5 a 6 sporného rozhodnutia v rozsahu, v akom sa týkajú Eurallumina, alebo

                           —

                           určiť, že predmetné oslobodenie udelené rozhodnutím Rady 2001/224/EHS je zákonné do 31. decembra 2006 a že všetky sumy, ktorých sa Taliansko vzdalo, by nemali byť považované za nezákonnú pomoc alebo aspoň by nemali byť vrátené, alebo

                           —

                           zrušiť články 1, 4, 5 a 6 sporného rozhodnutia v rozsahu, v akom sa týkajú Eurallumina a určiť, že predmetné oslobodenie udelené rozhodnutím Rady 2001/224/EHS je zákonné do 31. decembra 2006 a že všetky sumy, ktorých sa Taliansko vzdalo, by nemali byť považované za nezákonnú pomoc alebo aspoň by nemali byť vrátené, alebo

                           —

                           určiť, že vrátenie sa obmedzuje na maximálnu výšku 3 eur za tonu,

                           —

                           subsidiárne zmeniť články 5 a 6 sporného rozhodnutia v rozsahu, v akom sa týkajú Eurallumina s tým následkom, že podľa tohto oslobodenia sa do 31. decembra 2006 nebudú vracať všetky sumy, ktorých sa Taliansko vzdalo a

                           —

                           zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca sa domáha zrušenia rozhodnutia Komisie K(2007) 286, konečné znenie, zo 7. februára 2007, ktorým Komisia určila, že oslobodenia od spotrebnej dane udelené Francúzskom, Írskom a Talianskom, pokiaľ ide o ťažké minerálne oleje používané pri výrobe oxidu hlinitého od 1. januára 2004, predstavovali štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 ES a že určitá časť tejto pomoci bola nezlučiteľná so spoločným trhom.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza, že trvanie oslobodenia od spotrebnej dane z minerálnych olejov používaných ako palivo pri výrobe oxidu hlinitého na Sardínii aj po nadobudnutí účinnosti smernice Rady 2003/96/ES (1)1. januára 2004 nepredstavuje štátnu pomoc, keďže článok 18 ods. 1 smernice a jeho príloha II výslovne stanovujú, že toto oslobodenie, ktoré bolo udelené rozhodnutím Rady 2001/224/ES (2), trvá až do 31. decembra 2006. Podľa žalobcu smernica 2003/96/ES tak výslovne znovu uviedla do platnosti toto osobitné oslobodenie od spotrebnej dane, ktoré mu bolo udelené do 31. decembra 2006.
   Ďalej žalobca tvrdí, že aj keď je oslobodenie udelené rozhodnutím Rady 2001/224/ES na prvý pohľad selektívnym opatrením, je odôvodnené „všeobecnou a logickou povahou“ ako práva Spoločenstva, tak aj talianskym daňovým systémom, a teda nie je štátnou pomocou.
   Žalobca tiež uvádza, že aj keby sa oslobodenie udelené rozhodnutím Rady 2001/224/ES považovalo za štátnu pomoc, spadá pod výnimku zo zákazu stanoveného v článku 87 ods. 1 ES vzhľadom na pravidlá upravujúce pomoc na ochranu životného prostredia (3).
   Nakoniec žalobca tvrdí, že Komisia porušila zásady legitímnej dôvery, právnej istoty, prezumpcie platnosti, lex specialis, effet utile a správneho výkonu určením, že uplatňovanie oslobodenia od spotrebnej dane z minerálnych olejov používaných pri výrobe oxidu hlinitého, medzi inými na Sardínii, bolo štátnou pomocou vymáhateľnou od 1. januára 2004, pretože žalobca mal právo očakávať, že oslobodenie udelené rozhodnutím Rady 2001/224/ES bolo do 31. decembra 2006 platným právnym aktom Spoločenstva a že žiadne opatrenie prijaté talianskymi orgánmi a žalobcom na základe týchto opatrení a na ich uskutočnenie nebude viesť k nezákonnému výsledku.

      (1)  Smernica Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (Ú. v. EÚ L 283, 31.10.2003, s. 51; Mim. vyd. 09/001, s. 405).

      (2)  Rozhodnutie Rady 2001/224/ES z 12. marca 2001 o znížených sadzbách spotrebnej dane a oslobodení od takých daní z určitých minerálnych olejov použitých na zvláštne účely (Ú. v. ES L 84, 23.3.2001, s. 23; Mim. vyd. 09/001, s. 342).

      (3)  Oznámenie Komisie – usmernenie Spoločenstva o štátnej pomoci na ochranu životného prostredia (Ú. v. ES C 37, 3.2.2001, s. 3), pozri osobitne odsek 51 písm. a) a b).


title: Vec C-175/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht München (Nemecko) 13. apríla 2012 — Sandler AG/Hauptzollamt Regensburg

text:
               30.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht München (Nemecko) 13. apríla 2012 — Sandler AG/Hauptzollamt Regensburg
   (Vec C-175/12)
   2012/C 194/17
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht München

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sandler AG

      Žalovaný: Hauptzollamt Regensburg

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 889 ods. 1 prvý pododsek druhá zarážka vykonávacieho nariadenia k colnému kódexu (1) vykladať v tom zmysle, že upravuje len prípad žiadosti o vrátenie cla, keď bol najprv tovar pri uplatnení colnej sadzby tretej krajiny prepustený do voľného obehu a neskôr sa zistilo, že v čase prijatia colného vyhlásenia vlastne platila znížená colná sadzba alebo oslobodenie od cla (v tomto prípade preferenčná colná sadzba), ktorej platnosť však v čase podania žiadosti o vrátenie cla už uplynula s dôsledkom, že voči subjektu nemožno namietať uplynutie platnosti časovo obmedzenej preferenčnej colnej sadzby pri podaní žiadosti o vrátenie, pokiaľ sa pri prepustení poskytla preferenčná colná sadzba a až v rámci dodatočného výberu vykonaného správnym orgánom sa preferencia odmietla a vychádzalo sa z colnej sadzby tretej krajiny?

               2.

               Má sa článok 16 ods. 1 písm. b), resp. článok 32 Protokolu č. 1 k prílohe V Dohody z Cotonou (2) vykladať v tom zmysle, že colné orgány dovážajúceho štátu v prípade, že vyvážajúci štát uviedol na sprievodnom osvedčení EUR.1 odlišný vzor pečiatky od vzorovej pečiatky, ktorú oznámil Komisii, môžu pri pochybnostiach tento rozdiel klasifikovať ako formálny nedostatok v zmysle článku 16 ods. 1 písm. b) Protokolu č. 1 k prílohe V Dohody z Cotonou, a sprievodné osvedčenie EUR.1 teda bez účasti colných orgánov vyvážajúcej krajiny vyhlásiť za neplatné?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na druhú otázku:

                           a)

                           Má sa článok 16 ods. 1 písm. b) Protokolu č. 1 k prílohe V Dohody z Cotonou uplatniť aj vtedy, ak sa formálny nedostatok nezistí priamo pri dovoze, ale pri neskoršej dodatočnej kontrole, ktorú vykoná colný orgán?

                           b)

                           Môže sa článok 16 ods. 4 a 5 Protokolu č. 1 k prílohe V Dohody z Cotonou vykladať v tom zmysle, že formálny nedostatok sa považuje sa odstránený, ak sa v dodatočne vystavenom sprievodnom osvedčení EUR.1 v poli „Poznámky“ síce výslovne neuvedie niektorá z poznámok uvedených v článku 16 ods. 1 Protokolu č. 1 k prílohe V Dohody z Cotonou, ale len taká poznámka, ktorá v konečnom dôsledku vyjadruje, že osvedčenie o preferenčnom režime bolo vystavené dodatočne?

               4.

               V prípade zápornej odpovede na druhú otázku:
               Má sa článok 236 ods. 1 Colného kódexu (3) vykladať v tom zmysle, že dovozné clá neboli dlhované na základe zákona, a preto podľa článku 220 ods. 1 Colného kódexu došlo k ich neoprávnenému dodatočnému výberu, ak colné orgány dovážajúcej krajiny nemohli pôvodne použité sprievodné osvedčenie EUR.1 vyhlásiť za neplatné bez toho, aby oslovili colné orgány vyvážajúcej krajiny?

               5.

               Je aj v prípade dodatočne vystaveného sprievodného osvedčenia EUR.1 podaného podľa článku 16 Protokolu č. 1 k prílohe V Dohody z Cotonou možné vrátenie dovozných ciel, ktoré sa už dodatočne vybrali a zaplatili na základe článku 889 vykonávacieho nariadenia k colnému kódexu len v prípade, ak bola preferenčná colná sadzba v čase podania žiadosti o vrátenie ešte platná?

      (1)  Nariadenie Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3), zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES) č. 214/2007 z 28. februára 2007, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 2454/93, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (Ú. v. ES L 62, s. 6).

      (2)  2000/483/ES: Dohoda o partnerstve medzi členmi skupiny afrických, karibských a tichomorských štátov na jednej strane a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na strane druhej, podpísaná v Cotonou 23. júna 2000 (Ú. v. ES L 317, s. 3; Mim. vyd. 11/035, s. 3).

      (3)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307).


title: Vec T-73/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 12. mája 2015 – Red Bull/ÚHVT – Automobili Lamborghini (Zobrazenie dvoch býkov) („Ochranná známka Spoločenstva — Návrh na výmaz — Zrušenie zápisu — Zastavenie konania“)

text:
               6.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/17

         Uznesenie Všeobecného súdu z 12. mája 2015 – Red Bull/ÚHVT – Automobili Lamborghini (Zobrazenie dvoch býkov)
   (Vec T-73/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Návrh na výmaz - Zrušenie zápisu - Zastavenie konania“))
   (2015/C 221/23)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Rakúsko) (v zastúpení: A. Renck, V. von Bomhard a J. Fuhrmann, avocats, a I. Fowler, solicitor, neskôr A. Renck a I. Fowler)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Automobili Lamborghini SpA (Sant’Agata Bolognese, Taliansko) (v zastúpení: M. Hartmann, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 14. novembra 2013 (vec R 1263/2012-1) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Automobili Lamborghini SpA a Red Bull GmbH

      Výrok

               1.

               Konanie o žalobe sa zastavuje.

               2.

               Žalobkyňa a ďalší účastník konania znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť každý polovicu trov konania žalovaného.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 7.4.2014.


title: Vec C-59/06 P: Odvolanie podané  3. februára 2006 : Luigi Marcuccio proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) z  24. novembra 2005  vo veci T-236/02: Luigi Marcuccio proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               22.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/4

         Odvolanie podané 3. februára 2006: Luigi Marcuccio proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) z 24. novembra 2005 vo veci T-236/02: Luigi Marcuccio proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec C-59/06 P)
   (2006/C 96/06)
   Jazyk konania: taliančina
   Luigi Marcuccio podal 3. februára 2006 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) z 24. novembra 2005 vo veci T-236/02: Luigi Marcuccio proti Komisii Európskych spoločenstiev. Odvolateľa zastupuje L. Garofalo, avvocato.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:
   Zrušil napadnutý rozsudok a vyhovel návrhom odvolateľa.
   Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ tvrdí, že rozsudok Súdu prvého stupňa obsahuje právne vady z dôvodu:

               1.

               skreslenia a prekrútenia skutočností a tvrdení odvolateľa uvedených v jeho písomných podaniach, z ktorých vyplynuli podstatné skutkové nepresnosti v zisteniach Súdu prvého stupňa;

               2.

               že sa nerozhodlo o niekoľkých podstatných otázkach prejednávanej veci;

               3.

               procesnej vady takej povahy, ktorá nenapraviteľne poškodila záujmy odvolateľa;

               4.

               úplný nedostatok odôvodnenia niekoľkých rozhodujúcich bodov prejednávanej veci, najmä z dôvodu nedostatočného dokazovania, zmätočnosti, protirečivosti, nedostatočnosti, neprimeranosti, tautológie, ľubovôle, nezvratnosti a nelogickosti či už hlavných alebo dovodených dôvodov uvedených v odôvodnení;

               5.

               chybného výkladu a nesprávneho uplatnenia článku 26 druhého odseku Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev;

               6.

               chybného výkladu a nesprávneho uplatnenia pojmu práva na obhajobu, a neodôvodnené a nelogické neuznanie príslušnej judikatúry;

               7.

               chybného výkladu a nesprávneho uplatnenia pojmu odôvodnenia, a neodôvodnené a nelogické neuznanie príslušnej judikatúry;

               8.

               chybného výkladu a nesprávneho uplatnenia pojmu protirečivosti odôvodnenia;

               9.

               chybného výkladu a nesprávneho uplatnenia pojmu nenapadnuteľnosti prípravných úkonov;

               10.

               chybného výkladu a nesprávneho uplatnenia pojmu stanoviska;

               11.

               chybného výkladu a nesprávneho uplatnenia pojmu nezmeniteľnosti vydaného rozhodnutia.


title: Vec T-532/15 P: Rozsudok Všeobecného súdu z 1. decembra 2016 – Z/Súdny dvor Európskej únie („Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Hodnotiaca správa — Nestrannosť Súdu pre verejnú službu — Žiadosť o vylúčenie členov rozhodovacieho zloženia — Právo na obranu — Právo na účinnú súdnu ochranu“)

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 1. decembra 2016 – Z/Súdny dvor Európskej únie
   (Vec T-532/15 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Hodnotiaca správa - Nestrannosť Súdu pre verejnú službu - Žiadosť o vylúčenie členov rozhodovacieho zloženia - Právo na obranu - Právo na účinnú súdnu ochranu“))
   (2017/C 022/33)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Z (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: F. Rollinger, advokát)

      Ďalší účastník konania: Súdny dvor Európskej únie (v zastúpení: pôvodne A. Placco, neskôr J. Inghelram a Á. Almendros Manzano, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 30. júna 2015, Z/Súdny dvor (F-64/13, EU:F:2015:72), a smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Z je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 16, 18.1.2016.