title: Vec C-119/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 25. februára 2016 – C Danmark I/Skatteministeriet

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/27

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 25. februára 2016 – C Danmark I/Skatteministeriet
   (Vec C-119/16)
   (2016/C 270/32)
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Østre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: C Danmark I

      Žalovaný: Skatteministeriet

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 1 ods. 1 smernice 2003/49/ES (1) v spojení s článkom 1 ods. 4 smernice vykladať v tom zmysle, že ak spoločnosť sídliaca v členskom štáte, na ktorú sa vzťahuje článok 3 smernice, za takých okolností, akými sú okolnosti prejednávanej veci, prijme úrok od dcérskej spoločnosti v inom členskom štáte, je „vlastníkom požitkov“ v podobe tohto úroku na účely smernice?

                           1.1.

                           Má sa pojem „vlastník požitkov“ v článku 1 ods. 1 smernice 2003/49/ES v spojení s článkom 1 ods. 4 tejto smernice vykladať v súlade so zodpovedajúcim pojmom v článku 11 modelovej daňovej zmluvy OECD z roku 1977?

                           1.2.

                           Má sa tento pojem v prípade kladnej odpovede na otázku 1.1 vykladať len z hľadiska komentára k článku 11 modelovej daňovej zmluvy z roku 1977 (bod 8), alebo možno do výkladu zahrnúť následné komentáre vrátane doplnení z roku 2003 týkajúcich sa „účelových spoločností“ (bod 8.1, teraz bod 10.1) a doplnení z roku 2014 týkajúcich sa „zmluvných alebo zákonom stanovených povinností“ (bod 10.2)?

                           1.3.

                           Pokiaľ možno do výkladu zahrnúť komentár z roku 2003, je to, aby sa spoločnosť nepovažovala za „vlastníka požitkov“ na účely smernice 2003/49/ES, podmienené skutočným presmerovaním finančných prostriedkov osobám, ktoré sa v štáte, v ktorom sídli platiteľ úrokov, považujú za „vlastníkov požitkov“ v podobe predmetných úrokov, a pokiaľ áno, je ďalšou podmienkou to, že k skutočnému prevodu dôjde v okamihu blízkom výplate úrokov a/alebo sa uskutoční ako výplata úrokov?

                                       1.3.1.

                                       Aký význam má v tejto súvislosti skutočnosť, že na úver sa použije vlastný kapitál, že predmetný úrok je zahrnutý do istiny (tzv. roll-up), že príjemca úrokov následne uskutoční prevod materskej spoločnosti sídliacej v tom istom štáte v rámci skupiny s cieľom upraviť výnosy na daňové účely podľa pravidiel platných v dotknutom štáte, že predmetné úroky sú následne konvertované na vlastné imanie spoločnosti, ktorá je príjemcom úveru, že príjemca úrokov nemá zmluvnú alebo zákonom stanovenú povinnosť previesť úroky na inú osobu a že väčšina osôb, ktoré sa v štáte, kde sídli platiteľ úrokov, považujú za „vlastníkov požitkov“ v podobe úrokov, sídli v iných členských štátoch alebo v iných štátoch, s ktorými má Dánsko podpísaný dohovor o zamedzení dvojitého zdanenia, takže podľa dánskej právnej úpravy zdaňovania by neexistoval základ na vykonanie zrážky dane pri zdroji, keby boli tieto osoby poskytovateľmi úveru, a teda by boli priamymi príjemcami úrokov?

                           1.4.

                           Aký význam má na posúdenie otázky, či sa má príjemca úrokov považovať za „vlastníka požitkov“ na účely smernice, skutočnosť, ak vnútroštátny súd po posúdení skutkových okolností veci konštatuje, že príjemca – bez zmluvnej alebo zákonom stanovenej povinnosti previesť prijaté úroky na inú osobu – nemal „plné“ právo „používať a požívať“ úroky v zmysle komentára z roku 2014 k modelovej daňovej zmluve z roku 1977?

               2.

               Môže sa členský štát odvolávať na článok 5 ods. 1 smernice o uplatňovaní vnútroštátnych ustanovení na zabránenie podvodom alebo zneužívaniu alebo na článok 5 ods. 2 smernice len za predpokladu, že dotknutý členský štát prijal osobitné vnútroštátne ustanovenie, ktorým sa vykonáva článok 5 smernice, alebo že vnútroštátne právo obsahuje všeobecné ustanovenia či zásady týkajúce sa podvodov, zneužívania a daňových únikov, ktoré sa dajú vykladať v súlade s článkom 5?

                           2.1.

                           Možno v prípade kladnej odpovede na otázku 2 považovať § 2 ods. 2 písm. d) zákona o dani z príjmov právnických osôb, ktorý stanovuje, že obmedzená daňová povinnosť pri úrokových príjmoch sa nevzťahuje na „úroky oslobodené od dane… podľa smernice 2003/49/ES o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom na výplaty úrokov a licenčných poplatkov medzi združenými spoločnosťami rôznych členských štátov“, za osobitné vnútroštátne ustanovenie v zmysle článku 5 smernice?

               3.

               Je ustanovenie dohovoru o zamedzení dvojitého zdanenia uzatvoreného medzi dvoma členskými štátmi a vypracovaného v súlade s modelovou daňovou zmluvou OECD, podľa ktorého je zdaňovanie úrokov podmienené tým, či sa príjemca úrokov považuje za vlastníka požitkov v podobe úrokov, dojednaným ustanovením na zabránenie zneužívaniu, na ktoré sa vzťahuje článok 5 smernice?

               4.

               Má členský štát, ktorý nechce uznať, že spoločnosť v inom členskom štáte je vlastníkom požitkov v podobe úrokov, a tvrdí, že spoločnosť v inom členskom štáte je tzv. umelou účelovou spoločnosťou, podľa smernice 2003/49/ES alebo článku 10 ES povinnosť uviesť, koho tento členský štát v takom prípade považuje za vlastníka požitkov?

               5.

               Ak sa spoločnosť sídliaca v členskom štáte (materská spoločnosť) v skutočnosti nepovažuje za oslobodenú od zrážkovej dane podľa smernice 2003/49/ES, pokiaľ ide o úroky prijaté od spoločnosti sídliacej v inom členskom štáte (dcérska spoločnosť), a materská spoločnosť v poslednom uvedenom členskom štáte sa v tomto členskom štáte považuje za osobu s obmedzenou daňovou povinnosťou v súvislosti s týmito úrokmi, bráni článok 43 ES v spojení s článkom 48 ES právnej úprave, na základe ktorej posledný uvedený členský štát požaduje od spoločnosti zodpovednej za vykonanie zrážky dane pri zdroji (dcérska spoločnosť), aby v prípade oneskorenej úhrady splatnej zrážkovej dane zaplatila úrok z omeškania s vyššou úrokovou sadzbou, než je sadzba úroku z omeškania, ktorú členský štát uplatňuje pri daňových dlhoch právnických osôb (vrátane úrokových príjmov) vymáhaných od spoločností sídliacich v tom istom členskom štáte?

               6.

               Ak sa spoločnosť sídliaca v členskom štáte (materská spoločnosť) v skutočnosti nepovažuje za oslobodenú od zrážkovej dane podľa smernice 2003/49/ES, pokiaľ ide o úroky prijaté od spoločnosti sídliacej v inom členskom štáte (dcérska spoločnosť), a materská spoločnosť v poslednom uvedenom členskom štáte sa v tomto členskom štáte považuje za zdaniteľnú osobu s obmedzenou daňovou povinnosťou v súvislosti s týmito úrokmi, bráni článok 43 ES v spojení s článkom 48 ES (subsidiárne s článkom 56 ES) samostatne alebo ako celok právnej úprave, na základe ktorej:

                           a)

                           posledný uvedený členský štát požaduje od platiteľa úrokov, aby vykonal zrážku dane z úrokov pri zdroji, a považuje túto osobu za zodpovednú voči orgánom za nevykonanie zrážky dane pri zdroji, pričom ak príjemca úrokov sídli v poslednom uvedenom členskom štáte, nemá takú povinnosť vykonať zrážku dane pri zdroji?

                           b)

                           materská spoločnosť v poslednom uvedenom členskom štáte by v prvých dvoch zdaňovacích obdobiach nemala povinnosť platiť preddavky na daň z príjmov právnických osôb, ale musela by začať platiť daň z príjmov právnických osôb až omnoho neskôr, než je splatnosť zrážkovej dane?

                     Vnútroštátny súd žiada Súdny dvor EÚ, aby zahrnul odpoveď na otázku 5 do svojej odpovede na otázku 6.

      (1)  Smernica Rady 2003/49/ES z 3. júna 2003 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom na výplaty úrokov a licenčných poplatkov medzi združenými spoločnosťami rôznych členských štátov (Ú. v. EÚ L 157, 2003, s. 49; Mim. vyd. 09/001, s. 380).


title: Vec T-603/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 15. septembra 2015 – Drex Technologies/Rada

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/60

         Uznesenie Všeobecného súdu z 15. septembra 2015 – Drex Technologies/Rada
   (Vec T-603/14) (1)

   (2015/C 381/82)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 361, 13.10.2014.


title: Vec C-70/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 17. februára 2009 – Alexander Hengartner a Rudolf Gasser

text:
               1.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 17. februára 2009 – Alexander Hengartner a Rudolf Gasser
   (Vec C-70/09)
   2009/C 102/17
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Alexander Hengartner, Rudolf Gasser

      Žalovaná: Vorarlberger Landesregierung

      Prejudiciálna otázka

   Je vykonávanie poľovačky, ak držiteľ oprávnenia k poľovačke predá zastrelenú zver v tuzemsku, samostatnou zárobkovou činnosťou v zmysle článku 43 ES aj v prípade, že by z tejto činnosti celkovo nemal byť dosiahnutý zisk?


title: Vec T-351/09: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. júla 2011 — Acetificio Marcello de Nigris/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Zápis chráneného zemepisného označenia do registra — Neexistencia osobnej dotknutosti — Neprípustnosť“ )

text:
               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/17

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. júla 2011 — Acetificio Marcello de Nigris/Komisia
   (Vec T-351/09) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Zápis chráneného zemepisného označenia do registra - Neexistencia osobnej dotknutosti - Neprípustnosť)
   2011/C 282/32
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Acetificio Marcello de Nigris Srl (Afragola, Taliansko) (v zastúpení: P. Perani a P. Pozzi, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Rossi a B. Rasmussen, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri a S. Fiorentino, avvocati dello Stato)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie nariadenia Komisie (ES) č. 583/2009 z 3. júla 2009, ktorým sa do Registra chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení zapisuje názov [Aceto Balsamico di Modena (CHZO)] (Ú. v. EÚ L 175, s. 7)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Konanie o návrhu Consorzio Filiera Aceto Balsamico di Modena na vstup do konania ako vedľajší účastník konania sa zastavuje.

               3.

               Acetificio Marcello de Nigris Srl znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Komisie.

               4.

               Talianska republika a Consorzio Filiera Aceto Balsamico di Modena znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 256, 24.10.2009.


title: Vec T-368/10: Žaloba podaná 3. septembra 2010 — Rubinetteria Cisal/Komisia

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/61

      Žaloba podaná 3. septembra 2010 — Rubinetteria Cisal/Komisia
      (Vec T-368/10)
      ()
      (2010/C 288/110)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Rubinetteria Cisal SpA (Alzo Frazione di Pella, Taliansko) (v zastúpení: M. Pinnarò, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy žalobkyňa

                  —

                  zrušiť rozhodnutie K(2010) 4185 z 23. júna 2010,

                  —

                  subsidiárne, za predpokladu, že Všeobecný súd uloženú pokutu nezruší, znížiť ju na primeranejšiu úroveň,

                  —

                  zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Rozhodnutie, proti ktorému bola podaná táto žaloba, je rovnaké ako rozhodnutie napadnuté vo veci vo veci T-364/10, Duravit a i./Komisia.
      Žalobkyňa na podporu svojich návrhov predkladá tieto žalobné dôvody:
      I.   Porušenie a nesprávne uplatnenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP
      V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že rozhodnutie je v časti, ktorá sa ho týka, úplne nesprávne, keďže spoločnosť Cisal sa (ani nevedome) nezúčastnila kartelu, obmedzila sa len na výmenu obchodných informácií, ktoré neboli citlivé ani klasifikované a (takmer vo všetkých prípadoch) nasledovali až po prijatí samostatných rozhodnutí a boli už na trhu rozšírené.
      II.   Porušenie zásady proporcionality a rovnosti
      Podľa žalobkyne Komisia nezohľadnila skutočnosť, že úloha, účasť, zodpovednosť, získané výhody, atď. každého výrobcu sa významne odlišovali. Konkrétne žalovaná spoločnosť Cisal nijako nevymedzuje a nevysvetľuje, prečo je potrebné tejto spoločnosti uložiť maximálnu sankciu, napriek tomu, že: i) nemá nijakú väzbu na jedno z dvoch združení (Michalangelo); ii) nikdy neudržovala dvojstranné kontakty; iii) nikdy sa nezúčastnila na stretnutiach, na ktorých boli skúmané všetky tri výrobky (ale len armatúry a keramické prvky); iv) vždy mala malý podiel na trhu.
      Pokiaľ ide o výšku pokuty, žalobkyňa sa domnieva, že Komisia mala zistiť a zohľadniť konkrétny dosah porušenia na trh, ako aj rozsah relevantného geografického trhu; žalovaná mala tiež zohľadniť skutočnú schopnosť spoločnosti Cisal z ekonomického hľadiska skresliť hospodársku súťaž, ako aj konkrétnu váhu tejto spoločnosti.
      Žalobkyňa napokon tvrdí, že základ výpočtu použitý pri určení pokuty je nesprávny a že neboli zohľadnené poľahčujúce okolnosti.


title: Vec T-394/16: Žaloba podaná 25. júla 2016 – Omnicom International Holdings/EUIPO – eBay (DATABAY)

text:
               3.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 364/16

      Žaloba podaná 25. júla 2016 – Omnicom International Holdings/EUIPO – eBay (DATABAY)
      (Vec T-394/16)
      (2016/C 364/13)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Omnicom International Holdings, Inc. (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: D. Farnsworth, solicitor)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: eBay, Inc. (San Jose, Kalifornia, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka „DATABAY“ – prihláška č. 12 353 975.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 12. mája 2016 vo veci R 925/2015-1.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobkyne.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-294/07: Žaloba podaná 27. júla 2007 – Stepek/ÚHVT – Masters Golf Company (GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN)

text:
               6.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/19

         Žaloba podaná 27. júla 2007 – Stepek/ÚHVT – Masters Golf Company (GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN)
   (Vec T-294/07)
   (2007/C 235/35)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Wilhelm Stepek (Stadl-Paura, Rakúsko) (v zastúpení: H. Heigl, W. Berger a G. Lehner, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: The Masters Golf Company Ltd.
   Návrhy žalobcu

               —

               určiť, že rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 23. mája 2007 vo veci R 95/2007-1 bolo prijaté neoprávnene,

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 23. mája 2007 vo veci R 95/2007-1,

               —

               zaviazať The Masters Golf Company Ltd. na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „GOLF-FASHION MASTERS THE CHOICE TO WIN“ pre výrobky zaradené do tried 3, 9, 12, 18, 24, 25 a 28 (prihláška č. 3 136 041).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: The Masters Golf Company Ltd.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národná obrazová ochranná známka „The Masters“ pre výrobky zaradené do triedy 25 a obrazová ochranná známka „The Masters GOLF COMPANY“ (ochranná známka Spoločenstva č. 1 582 535) pre výrobky zaradené do tried 12, 25 a 28.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: prijatie námietky a zamietnutie prihlášky pre výrobky zaradené do tried 12, 25 a 28.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: skončenie konania o odvolaní a vyhlásenie odvolania za neprijateľné.

      Dôvody žaloby: protiprávnosť výroku v rozhodnutí, že je odvolanie neprípustné, ako aj prisúdenie trov konania The Masters Golf Company Ltd.


title: Vec T-333/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. decembra 2009 — Bull a i./Komisia

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/49

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. decembra 2009 — Bull a i./Komisia
   (Vec T-333/08) (1)

   2010/C 37/74

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 285, 8.11.2008.


title: Vec T-77/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. septembra 2015 – EE/ÚHVT (Zobrazenie bielych bodiek na sivom podklade) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej biele bodky na sivom podklade — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               26.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 354/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. septembra 2015 – EE/ÚHVT (Zobrazenie bielych bodiek na sivom podklade)
   (Vec T-77/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej biele bodky na sivom podklade - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 354/33)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: EE Ltd (Hatfield, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: P. Brownlow, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 24. októbra 2013 (vec R 704/2013-1) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia zobrazujúceho biele bodky na sivom podklade ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               EE Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 135, 5.5.2014.


title: Vec T-404/06 P: Odvolanie podané 22. decembra 2006 Európskou nadáciou pre odborné vzdelávanie proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  26. októbra 2006 vo veci F-1/05, Landgren/Európska nadácia pre odborné vzdelávanie

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/37

         Odvolanie podané 22. decembra 2006 Európskou nadáciou pre odborné vzdelávanie proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 26. októbra 2006 vo veci F-1/05, Landgren/Európska nadácia pre odborné vzdelávanie
   (Vec T-404/06 P)
   (2007/C 42/64)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska nadácia pre odborné vzdelávanie (Turín, Taliansko) (v zastúpení: G. Vandersanden, advokát)

      Ďalší účastník konania: Pia Landgren
   Návrhy odvolateľky

               —

               vyhlásiť toto odvolanie za prípustné a dôvodné,

               —

               následne zrušiť rozsudok Súdu pre verejnú službu z 26. októbra 2006 vo veci F-1/05, Landgren/Európska nadácia pre odborné vzdelávanie, ktorý je predmetom tohto odvolania, a tým uznať zákonnosť rozhodnutia o prepustení zo služobného pomeru pani Landgren z 25. júna 2004 a následne nedostatok právneho základu pre akúkoľvek náhradu škody,

               —

               zaviazať pani Landgren na náhradu trov konania, a to vrátane jej vlastných trov konania pred Súdom pre verejnú službu.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Rozsudkom z 26. októbra, ktorého zrušenie sa žiada v rámci tohto odvolania, Súd pre verejnú službu zrušil rozhodnutie Európskej nadácie pre odborné vzdelávanie z 25. júna 2004 o prepustení pani Landgren zo služobného pomeru uzavretého na dobu neurčitú ako keby bola dočasnou zamestnankyňou, a účastníkov konania vyzval, aby uzavreli dohodu o sume peňažnej náhrady spojenej s nezákonnosťou rozhodnutia.
   Na podporu návrhu na zrušenie uvedeného rozsudku odvolateľka uvádza dva dôvody, z ktorých prvý zakladá na nesprávnom chápaní rozsahu povinnosti odôvodnenia. Tvrdí, že neexistuje žiaden právny základ, ktorý by ju zaväzoval odôvodniť rozhodnutie o prepustení zo služobného pomeru dočasného zamestnanca, a že konštatovaním opaku napadnutý rozsudok porušuje článok 47 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Spoločenstiev (1), ako aj judikatúru uplatňujúcu toto ustanovenie. Odvolateľka okrem toho tvrdí, že napadnutý rozsudok sa nesprávne opiera o dohody a dohovory, ktoré sa na vzťahy medzi inštitúciami a ich zamestnancami neuplatňujú. Tiež tvrdí, že napadnutý rozsudok obsahuje rozpor medzi formálnym odôvodnením a zákonnosťou znalostí, ktoré má dotknutá osoba o dôvodoch vydania rozhodnutia o prepustení zo služobného pomeru.
   V rámci druhého dôvodu odvolateľka uvádza, že napadnutý rozsudok obsahuje nesprávne právne posúdenie vedúce jednak ku skresleniu skutkového stavu, a jednak nezohľadneniu všeobecného záujmu, pretože súd nesprávne posúdil skutkové okolnosti, o ktorých bola pani Landgren informovaná a ktoré boli dôvodom vydania rozhodnutia o prepustení zo služobného pomeru.

      (1)  Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Spoločenstiev boli definované článkom 3 nariadenia Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 z 29. februára 1968, ktorým sa ustanovuje Služobný poriadok a podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 56, s. 1).


title: Vec T-87/07: Žaloba podaná 22. marca 2007 – Scil Proteins/ÚHVT – Indena (affilene)

text:
               26.5.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 117/27

         Žaloba podaná 22. marca 2007 – Scil Proteins/ÚHVT – Indena (affilene)
   (Vec T-87/07)
   (2007/C 117/43)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Scil Proteins GmbH (Halle, Nemecko) (v zastúpení: V. Dalichau, právny zástupca)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Indena SpA (Miláno, Taliansko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 23. januára 2006 a korigendum k rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu z 31. januára 2007 vo veci R 10/2006-2 v rozsahu v akom bola zamietnutá námietka vzhľadom na výrobky „výťažky z liečivých rastlín určené na použitie v … kozmetike a potravinárstve, s výnimkou diagnostických účelov“,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Indena SpA.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „affilene “pre výrobky zaradené do triedy 1 – prihláška č. 2 751 931.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka Spoločenstva „AFFILIN “pre výrobky zaradené do tried 1 a 5.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: námietke sa vyhovelo v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: námietke sa vyhovelo čiastočne.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, keďže dotknuté ochranné známky sú tak podobné, že môže dôjsť k ich zámene tiež vzhľadom na výrobky, ktorých zápis bol schválený odvolacím senátom.


title: Vec C-213/15 P: Odvolanie podané 8. mája 2015: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 27. februára 2015 vo veci T-188/12, Patrick Breyer/Európska komisia

text:
               27.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/7

         Odvolanie podané 8. mája 2015: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 27. februára 2015 vo veci T-188/12, Patrick Breyer/Európska komisia
   (Vec C-213/15 P)
   (2015/C 245/10)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: P. Van Nuffel a H. Krämer, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Patrick Breyer, Fínska republika, Švédske kráľovstvo

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil napadnutý rozsudok,

               —

               vydal vo veci konečné rozhodnutie a zamietol žalobu,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Európska komisia v odvolaní navrhuje, aby Súdny dvor zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 27. februára 2015 vo veci T-188/12, Breyer/Komisia, ktorým Všeobecný súd zrušil rozhodnutie Komisie z 3. apríla 2012, ktorým Komisia odmietla žalobcovi poskytnúť úplný prístup k dokumentom týkajúcim sa prebratia smernice 2006/24 (1) Rakúskou republikou, ako aj k dokumentom, ktoré sa týkali veci, v ktorej bol vydaný rozsudok z 29. júla 2010, Komisia/Rakúsko (2), v rozsahu, v akom sa týmto rozhodnutím odmietol prístup k písomným podaniam, ktoré v rámci tohto konania predložila Rakúska republika.
   Žalobca svoju žalobu o vyhlásenie neplatnosti okrem iného sporného rozhodnutia založil na jedinom žalobnom dôvode, ktorým v zásade namietal porušenie článku 2 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001 (3). Všeobecný súd vyhlásil sporné rozhodnutie za neplatné, v rozsahu, v akom sa týmto rozhodnutím odmietol prístup k písomným podaniam, ktoré v rámci tohto konania predložila Rakúska republika. K uplatnenému žalobnému dôvodu Všeobecný súd v zásade uviedol, že sporné písomné podania sú dokumentmi v zmysle článku 2 ods. 3 v spojení s článkom 3 písm. a) nariadenia č. 1049/2001 a teda patria do pôsobnosti tohto nariadenia a že článok 15 ods. 3 štvrtý pododsek ZFEÚ nebráni uplatneniu nariadenia č. 1049/2001 na sporné písomné podania, pretože majú osobitnú povahu.
   Komisia svoje odvolanie zakladá na jedinom odvolacom dôvode, ktorým namieta výklad článku 15 ods. 3 ZFEÚ, na ktorom Všeobecný súd založil svoj záver, že tento predpis nebráni uplatneniu nariadenia č. 1049/2001 na sporné písomné podania, pretože majú osobitnú povahu.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/24/ES z 15. marca 2006 o uchovávaní údajov vytvorených alebo spracovaných v súvislosti s poskytovaním verejne dostupných elektronických komunikačných služieb alebo verejných komunikačných sietí a o zmene a doplnení smernice 2002/58/ES (Ú. v. EÚ L 105, s. 54).

      (2)  C 189/09, EU:C:2010:455.

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec T-300/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  22. mája 2012 — Internationaler Hilfsfonds/Komisia [ „Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkajúce sa zmluvy LIEN 97-2011 — Čiastočné odmietnutie prístupu — Vymedzenie predmetu prvej žiadosti — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu súkromia a integrity jednotlivca — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu rozhodovacieho procesu — Zásada riadnej správy vecí verejných — Konkrétne a individuálne preskúmanie — Povinnosť odôvodnenia“ ]

text:
               30.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. mája 2012 — Internationaler Hilfsfonds/Komisia
   (Vec T-300/10) (1)

   (Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkajúce sa zmluvy LIEN 97-2011 - Čiastočné odmietnutie prístupu - Vymedzenie predmetu prvej žiadosti - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu súkromia a integrity jednotlivca - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu rozhodovacieho procesu - Zásada riadnej správy vecí verejných - Konkrétne a individuálne preskúmanie - Povinnosť odôvodnenia)
   2012/C 194/29
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Internationaler Hilfsfonds eV (Rosbach, Nemecko) (v zastúpení: H. Kaltenecker, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Costa de Oliveira a T. Scharf, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci R. van der Hout, advokát)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Komisie z 29. apríla 2010, ktorým bol žalobcovi zamietnutý úplný prístup k dokumentom týkajúcim sa zmluvy „LIEN 97-2011“

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Európskej komisie z 29. apríla 2010 sa zrušuje v rozsahu, v akom obsahuje implicitné odmietnutie prístupu k dokumentom, ktoré Komisia odovzdala spolupracovníkovi Európskeho ombudsmana a ktoré nepatria medzi dokumenty, ktoré tento spolupracovník identifikoval v zložkách 1 až 4 spisu týkajúceho sa zmluvy LIEN 97-2011.

               2.

               Rozhodnutie Komisie z 29. apríla 2010 sa takisto zrušuje v rozsahu, v akom obsahuje buď výslovné, alebo implicitné odmietnutie prístupu k dokumentom zo spisu týkajúceho sa zmluvy LIEN 97-2011 uvedeným v bodoch 106, 134, 194 a 196 tohto rozsudku.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť osem desatín trov konania, ktoré vynaložila Internationaler Hilfsfonds eV.

      (1)  Ú. v. EÚ C 246, 11.9.2010.


title: Vec T-266/13: Žaloba podaná 16. mája 2013 — Brainlab/ÚHVT (Curve)

text:
               27.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/14

         Žaloba podaná 16. mája 2013 — Brainlab/ÚHVT (Curve)
   (Vec T-266/13)
   2013/C 215/18
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Brainlab AG (Feldkirchen, Nemecko) (v zastúpení: J. Bauer, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 15. marca 2013 vo veci R 2073/2012-4 a rozhodnutie Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 17. septembra 2012 v konaní o prihláške č. 008608473,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „Curve“ pre tovary a služby tried 9, 10, 35, 38, 41, 42, 44 a 45 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 8608473.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. f) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-356/13: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z  20. novembra 2014 – Európska komisia/Poľská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 91/676/EHS — Ochrana vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov — Nedostatočná definícia vôd zasiahnutých znečistením alebo vôd, ktoré mohli byť zasiahnuté znečistením — Nedostatočné označenie ohrozených pásiem — Akčné programy — Neúplné opatrenia)

text:
               26.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/5

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 20. novembra 2014 – Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-356/13) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 91/676/EHS - Ochrana vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov - Nedostatočná definícia vôd zasiahnutých znečistením alebo vôd, ktoré mohli byť zasiahnuté znečistením - Nedostatočné označenie ohrozených pásiem - Akčné programy - Neúplné opatrenia))
   (2015/C 026/06)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Manhaeve a K. Hermann, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca)

      Výrok rozsudku

               1.

               Poľská republika si tým, že nedostatočne identifikovala vody, ktoré by mohli byť zasiahnuté znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov, že nedostatočne označila ohrozené pásma a že prijala akčné programy, ako tie upravené v článku 5 smernice Rady 91/676/EHS z 12. decembra 1991 o ochrane vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov, ktoré obsahovali opatrenia v nesúlade s touto smernicou, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 3 smernice 91/676 v spojení s jej prílohou I a z článku 5 uvedenej smernice v spojení s prílohou II časťou A bodom 2, ako aj prílohou III časťou 1 bodom 1 tejto smernice.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Poľská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 344, 23.11.2013.


title: Vec C-233/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 30. mája 2008 – Milan Kyrian/Celní úřad Tábor

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 30. mája 2008 – Milan Kyrian/Celní úřad Tábor
   (Vec C-233/08)
   (2008/C 209/38)
   Jazyk konania: čeština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Nejvyšší správní soud
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Milan Kyrian

      Žalovaný: Celní úřad Tábor
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 12 ods. 3 smernice Rady 76/308/EHS (1) z 15. marca 1976 o vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávok týkajúcich sa určitých poplatkov, odvodov, daní a ďalších opatrení vykladať tak, že pokiaľ sú na súde členského štátu, v ktorom má sídlo dožiadaný orgán, žalobou napadnuté opatrenia na vymáhanie pohľadávky, je tento súd oprávnený v súlade s právnymi predpismi tohto členského štátu skúmať, či doklad o vymáhateľnosti (exekučný titul) je vykonateľný a či bol dlžníkovi riadne doručený?

               2.

               Vyplýva zo všeobecných právnych zásad Spoločenstva, najmä zásad spravodlivého procesu, riadnej správy vecí verejných a právneho štátu, že doručenie dokladu o vymáhateľnosti (exekučného titulu) dlžníkovi v jazyku inom než zrozumiteľnom, ktorý zároveň nie je úradným jazykom štátu, v ktorom sa dlžníkovi doručuje, spôsobuje vadu, ktorá umožňuje odoprieť vymáhanie na základe takéhoto dokladu o vymáhateľnosti (exekučného titulu)?

      (1)  Ú. v. ES L 73, s. 18; Mim. vyd. 02/001, s. 44.


title: Vec C-58/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 6. februára 2014 – Hauptzollamt Hannover/Amazon EU Sàrl

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 6. februára 2014 – Hauptzollamt Hannover/Amazon EU Sàrl
   (Vec C-58/14)
   2014/C 142/16
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalovaný a navrhovateľ v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Hauptzollamt Hannover

      Žalobkyňa a odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Amazon EU Sàrl

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa opis tovaru uvedený v podpoložke 8543 7010 kombinovanej nomenklatúry (1) chápať tak, že je do nej možné zatriediť iba zariadenia, ktoré majú len prekladateľské alebo slovníkové funkcie?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:
               Je možné do podpoložky 8543 7010 kombinovanej nomenklatúry zatriediť aj také zariadenia, pri ktorých prekladateľská alebo slovníková funkcia nie je podstatná vzhľadom na ich hlavnú funkciu (v tomto prípade funkcia čítania)?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku v znení nariadenia Komisie (EÚ) č. 861/2010 z 5. októbra 2010, ktorým sa mení a dopĺňa príloha I k nariadeniu Rady (EHS) č. 2658/87, Ú. v. EÚ L 284, s. 1.


               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/1

         (2007/C 82/01)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 69, 24.3.2007

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 56, 10.3.2007

      Ú. v. EÚ C 42, 24.2.2007

      Ú. v. EÚ C 20, 27.1.2007

      Ú. v. EÚ C 331, 30.12.2006

      Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006

      Ú. v. EÚ C 310, 16.12.2006

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec T-37/07: Žaloba podaná 16. februára 2007 – El Morabit/Rada Európskej únie

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/44

         Žaloba podaná 16. februára 2007 – El Morabit/Rada Európskej únie
   (Vec T-37/07)
   (2007/C 82/95)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Mohamed El Morabit (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: U. Sarikaya, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie Rady.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca napáda rozhodnutie Rady, ktorým Rada rozhodla zapísať ho na zoznam osôb, skupín a subjektov, ktoré podliehajú obmedzujúcim opatreniam stanoveným nariadením Rady (ES) č. 2580/2001 z 27. decembra 2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu (1).
   Žalobca uvádza, že súd ho síce uznal vinným z príslušnosti k zločineckej skupine s teroristickými cieľmi, ale že sa proti tomuto rozsudku odvolal. Podľa žalobcu existuje skutočná možnosť, že po odvolaní bude oslobodený. Rozhodnutie Rady je preto predčasné.

      (1)  Ú. v. ES L 344, 28.12.2001, s. 70; Mim. vyd. 18/001, s. 207.


title: Vec C-375/06: Žaloba podaná 14. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/16

         Žaloba podaná 14. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-375/06)
   (2006/C 261/29)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Caeiros a B. Schima, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/105/ES (1) zo 16. decembra 2003, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/82/ES o kontrole nebezpečenstiev veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2 uvedenej smernice 2003/105/ES,

               —

               subsidiárne určiť, že Portugalská republika si tým, že okamžite neinformovala Komisiu o týchto ustanoveniach, nesplnila povinnosť, ktorá jej vyplýva z článku 2 uvedenej smernice 2003/105/ES,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 1. júla 2005.

      (1)  Ú. v. EÚ L 345, s. 97; Mim. vyd. 05/004, s. 398.


title: Vec C-572/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Nemecko) 14. novembra 2016 – INEOS Köln GmbH/Spolková republika Nemecko

text:
               20.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Nemecko) 14. novembra 2016 – INEOS Köln GmbH/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-572/16)
   (2017/C 053/29)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: INEOS Köln GmbH

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Prejudiciálna otázka

   Odporuje ustanoveniam článku 10a smernice 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (1), ako aj ustanoveniam rozhodnutia Komisie 2011/278/EÚ z 27. apríla 2011, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice 2003/87/ES (2), platné v celej Únii, vnútroštátna právna úprava, ktorá pre obchodované obdobie rokov 2013 až 2020 stanovuje hmotnoprávnu prekluzívnu lehotu pre žiadosti o bezodplatné pridelenie emisných kvót existujúcim zariadeniam, ktoré neboli podané včas, a pritom vylučuje možnosť opravy chýb alebo doplnenia (neúplných) údajov v žiadosti o pridelenie, ktoré boli zistené až po uplynutí lehoty stanovenej členským štátom?

      (1)  Ú. v. EÚ L 275, s. 32.

      (2)  Ú. v. EÚ L 130, s. 1.


title: Vec C-449/11 P: Odvolanie podané 1. septembra 2011 : Solvay Solexis SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta rozšírená komora) zo 16. júna 2011 vo veci T-195/06, Solvay Solexis/Komisia

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/29

         Odvolanie podané 1. septembra 2011: Solvay Solexis SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta rozšírená komora) zo 16. júna 2011 vo veci T-195/06, Solvay Solexis/Komisia
   (Vec C-449/11 P)
   2011/C 311/48
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Solvay Solexis SpA (v zastúpení: T. Salonico, G. L. Zampa a G. Barone, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok a rozhodnutie v časti, v ktorej stanovujú účasť Ausimont na porušení pred marcom až septembrom 1997 a následne prepočítať výšku pokuty uloženej odvolateľke v článku 2 rozhodnutia,

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok a rozhodnutie v časti, v ktorej s odkazom na obdobie po marci až septembri 1997 nestanovili malú vážnosť konania Ausimont v dôvodu jeho neúčasti na karteli o obmedzení kapacít a v časti, v ktorej ho zaraďujú do nesprávnej kategórie na účely stanovenia základnej čiastky pokuty, a následne prepočítať výšku pokuty uloženej odvolateľke v článku 2 rozhodnutia, alebo

               —

               subsidiárne zrušiť napadnutý rozsudok v častiach uvedených v predchádzajúcich bodoch 1 a 2 a vrátiť vec Všeobecnému súdu na nové rozhodnutie,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               I.

               Porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 2 nariadenia č. 1/2003 (1), rozporné a nedostatočné odôvodnenie a následne zjavné skreslenie dôkazov, keď nepreukazujú, že konanie Ausimont od marca 1995 do marca až septembra 1997 je možné kvalifikovať ako účasť na „dohode“ alebo „zosúladený postup“, a neodôvodnené zamietnutie objektívnych dôkazov predložených odvolateľom na preukázanie, že v tomto období bolo konanie Ausimont silne konkurenčné a nezávislé.

               II.

               Porušenie zásad rovnosti zaobchádzania, zákazu diskriminácie a právnej istoty, aj z dôvodu nedodržania Usmernení k metóde stanovovania pokút z roku 1998 (2), ako aj nedostatočné odôvodnenie a zjavné skreslenie dôkazov v súvislosti s posúdením závažnosti konania Ausimont a stanovením jeho sankcie.

      (1)  Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205.

      (2)  Ú. v. ES C 9, s. 3; Mim. vyd. 08/001, s. 171


title: Vec T-103/14 R II: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  18. septembra 2014 – Frucona Košice/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Štátna pomoc — Lieh a liehoviny — Odpustenie daňového dlhu v rámci kolektívneho insolvenčného konania — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie — Návrh na odklad výkonu — Nový návrh — Neexistencia nových skutočností — Neexistencia fumus boni juris — Neexistencia naliehavosti“ )

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/44

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 18. septembra 2014 – Frucona Košice/Komisia
   (Vec T-103/14 R II)
   ((„Predbežné opatrenie - Štátna pomoc - Lieh a liehoviny - Odpustenie daňového dlhu v rámci kolektívneho insolvenčného konania - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie - Návrh na odklad výkonu - Nový návrh - Neexistencia nových skutočností - Neexistencia fumus boni juris - Neexistencia naliehavosti“))
   2014/C 409/63
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Frucona Košice a.s. (Košice, Slovensko) (v zastúpení: K. Lasok, QC, B. Hartnett, J. Holmes, barristers a O. Geiss, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Armati, P.-J. Loewenthal a K. Walkerová, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie 2014/342/EÚ zo 16. októbra 2013 o štátnej pomoci SA.18211 (C 25/2005) (ex NN 21/2005) poskytnutej Slovenskou republikou v prospech Frucony Košice, a. s. (Ú. v. EÚ L 176, 2014, s. 38) v rozsahu, v akom sa Slovenskej republike nariaďuje vymáhanie tejto pomoci

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-173/09: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  5. októbra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad Sofia-grad — Bulharsko) — Georgi Ivanov Elchinov/Natsionalna zdravnoosiguritelna kasa [Sociálne zabezpečenie — Slobodné poskytovanie služieb — Zdravotné poistenie — Nemocničná starostlivosť poskytnutá v inom členskom štáte — Predchádzajúce povolenie — Podmienky uplatňovania článku 22 ods. 2 druhého pododseku nariadenia (EHS) č. 1408/71 — Spôsoby náhrady nemocničných nákladov, ktoré poistená osoba vynaložila v inom členskom štáte — Povinnosť vnútroštátneho súdu nižšieho stupňa podriadiť sa výkladovým pokynom súdu vyššieho stupňa]

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/6

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 5. októbra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad Sofia-grad — Bulharsko) — Georgi Ivanov Elchinov/Natsionalna zdravnoosiguritelna kasa
   (Vec C-173/09) (1)

   (Sociálne zabezpečenie - Slobodné poskytovanie služieb - Zdravotné poistenie - Nemocničná starostlivosť poskytnutá v inom členskom štáte - Predchádzajúce povolenie - Podmienky uplatňovania článku 22 ods. 2 druhého pododseku nariadenia (EHS) č. 1408/71 - Spôsoby náhrady nemocničných nákladov, ktoré poistená osoba vynaložila v inom členskom štáte - Povinnosť vnútroštátneho súdu nižšieho stupňa podriadiť sa výkladovým pokynom súdu vyššieho stupňa)
   2010/C 328/09
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen sad Sofia-grad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Georgi Ivanov Elchinov

      Žalovaná: Natsionalna zdravnoosiguritelna kasa

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Administrativen sad Sofia-grad — Výklad článku 49 ES a článku 22 ods. 2 druhého pododseku nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35), v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996 (Ú. v. ES L 28, s. 1; Mim. vyd. 05/003, s. 3) — Zdravotné poistenie — Odmietnutie príslušnej vnútroštátnej inštitúcie vydať povolenie na financovanie nákladov zdravotnej starostlivosti v inom členskom štáte než je členský štát, v ktorom má poistený pacient bydlisko, z jej rozpočtu (formulár E 112) — Domnienka potreby súvislosti medzi financovaním a existenciou tohoto druhu starostlivosti na vnútroštátnom území — Výraz „starostlivosť, ktorá nemôže byť dotknutej osobe poskytnutá na území členského štátu, kde má bydlisko“ — Pravidlá povoľovania financovania a režim použiteľný na náhradu vynaložených nákladov — Povinnosť vnútroštátneho súdu nižšieho stupňa podriadiť sa výkladovým pokynom súdu vyššieho stupňa, o ktorých sa domnieva, že sú v rozpore s právom Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Právo Únie bráni tomu, aby právne posúdenie súdu vyššieho stupňa bolo pre vnútroštátny súd, ktorý má rozhodnúť vo veci po tom, čo mu súd vyššieho stupňa, na ktorý bol podaný opravný prostriedok, vrátil vec na ďalšie konanie, v súlade s vnútroštátnym procesným právom záväzné, ak sa tento vnútroštátny súd v súvislosti s výkladom, o ktorý požiadal Súdny dvor, domnieva, že uvedené posúdenie nie je v súlade s právom Únie.

               2.

               Právna úprava členského štátu, ktorá sa vykladá v tom zmysle, že v každom prípade vylučuje náhradu nákladov na nemocničnú starostlivosť poskytnutú v inom členskom štáte bez predchádzajúceho povolenia, odporuje článku 49 ES a článku 22 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneným a doplneným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1992/2006 z 18. decembra 2006.

               3.

               Pokiaľ ide o zdravotnú starostlivosť, ktorá nemôže byť poskytnutá v členskom štáte, na ktorého území má poistená osoba bydlisko, článok 22 ods. 2 druhý pododsek nariadenia č. 1408/71 v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením č. 118/97, zmeneným a doplneným nariadením č. 1992/2006, sa má vykladať v tom zmysle, že povolenie požadované podľa odseku 1 písm. c) bodu i) toho istého článku nemožno odmietnuť:

                           —

                           ak — v prípade, že výkony stanovené vnútroštátnou právnou úpravou sa nachádzajú na zozname, na ktorom sa výslovne a konkrétne neuvádza metóda uplatňovanej liečby, ale uvádza sa len druh liečby, ktorú prepláca príslušná inštitúcia — sa pri uplatnení obvyklých zásad výkladu a na základe objektívnych a nediskriminačných kritérií, pričom sa zohľadnia príslušné lekárske prvky a dostupné vedecké údaje, preukáže, že táto metóda liečby zodpovedá druhom liečebných postupov uvedeným na tomto zozname,

                           —

                           ak v členskom štáte, na ktorého území má poistená osoba bydlisko, nemožno včas vykonať alternatívnu liečbu, ktorá je rovnako účinná.

                     Ten istý článok bráni tomu, aby sa vnútroštátne orgány, ktoré sú povinné vyjadriť sa k žiadosti o predchádzajúce povolenie, pri uplatňovaní tohto ustanovenia domnievali, že nemocničná starostlivosť, ktorú nemožno poskytnúť v členskom štáte, na ktorého území má poistená osoba bydlisko, nepatrí medzi výkony, ktorých preplácanie je stanovené právnou úpravou tohto členského štátu, a naopak, že nemocničnú starostlivosť, ktorá patrí medzi tieto výkony, v uvedenom členskom štáte možno poskytnúť.

               4.

               Pokiaľ sa preukáže, že odmietnutie udeliť povolenie požadované podľa článku 22 ods. 1 písm. c) bodu i) nariadenia č. 1408/71 v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením č. 118/97, zmeneným a doplneným nariadením č. 1992/2006, nebolo dôvodné, zatiaľ čo nemocničná starostlivosť bola ukončená a poistenej osobe vznikli s tým súvisiace náklady, vnútroštátny súd je povinný podľa vnútroštátnych procesných pravidiel zaviazať príslušnú inštitúciu na náhradu nákladov, ktoré poistenej osobe vznikli, v sume, ktorú by táto inštitúcia obvykle zaplatila, ak by bolo povolenie riadne udelené.
               Táto suma je rovnaká ako suma stanovená na základe ustanovení vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá je pre inštitúciu členského štátu, na ktorého území bola nemocničná starostlivosť poskytnutá, záväzná. V prípade, ak je táto suma nižšia ako suma, ktorá by osobe podrobujúcej sa nemocničnej starostlivosti v tomto štáte patrila pri uplatnení právnej úpravy účinnej v členskom štáte jej bydliska, je príslušná inštitúcia povinná poskytnúť poistenej osobe dodatočnú náhradu nákladov zodpovedajúcu tomuto rozdielu, a to v rozsahu skutočne vynaložených nákladov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 180, 1.8.2009.


title: Vec C-406/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 6. júla 2017 – Acea Energia SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato a i.

text:
               9.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 6. júla 2017 – Acea Energia SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato a i.
   (Vec C-406/17)
   (2017/C 338/05)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Acea Energia SpA

      Žalované: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico, Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bránia „zmysel a účel“„všeobecnej“ smernice č. 2005/29/ES (1) ako „bezpečnostnej siete“ na ochranu spotrebiteľov, ako aj odôvodnenie 10 a článok 3 ods. 4 a článok 5 ods. 3 tejto smernice vnútroštátnej právnej úprave, ktorá zasadzuje posudzovanie dodržiavania osobitných povinností na ochranu spotrebiteľov stanovených sektorovými smernicami č. 2009/72/ES (2) a č. 2009/73/ES (3) do rozsahu pôsobnosti všeobecnej smernice č. 2005/29/ES o nekorektných obchodných praktikách, s tým dôsledkom, že tak vylučuje zásah sektorového orgánu – v tomto prípade AEEGSI – príslušného na potláčanie porušovania sektorovej smernice, a to vo všetkých prípadoch, ktoré môžu zahŕňať aj prvky nekalej alebo nekorektnej obchodnej praktiky?

               2.

               Má sa zásada prednosti lex specalis podľa článku 3 ods. 4 smernice č. 2005/29/ES vykladať ako zásada upravujúca vzťahy medzi systémami právnej úpravy (všeobecnou a sektorovou právnou úpravou) alebo vzťahy medzi právnymi predpismi (všeobecnými a osobitnými predpismi) alebo vzťahy medzi orgánmi zodpovednými za reguláciu a dohľad v príslušných odvetviach?

               3.

               Možno pojem „rozpor“ uvedený v článku 3 ods. 4 smernice č. 2005/29/ES považovať za naplnený iba v prípade podstatného protirečenia medzi ustanoveniami právnych predpisov týkajúcich sa nekorektných obchodných praktík a inými predpismi práva Únie upravujúcimi osobitné aspekty obchodných praktík, alebo postačuje, že predmetné právne predpisy stanovujú natoľko odlišnú úpravu než právne predpisy o nekorektných obchodných praktikách v súvislosti s osobitosťami príslušného odvetvia, že to vedie ku kolízii predpisov, pokiaľ ide o rovnakú konkrétnu situáciu?

               4.

               Týka sa pojem právne predpisy Spoločenstva uvedený v článku 3 ods. 4 smernice 2005/29/ES iba ustanovení uvedených v nariadeniach a smerniciach Únie a tiež predpisov, ktorými sa uvedené ustanovenia priamo preberajú, alebo daný pojem zahŕňa aj zákonné a podzákonné ustanovenia, ktorými sa vykonávajú zásady práva Únie?

               5.

               Bránia zásada prednosti lex specialis podľa „odôvodnenia 10“ a článku 3 ods. 4 smernice 2005/29/ES, ako aj článok 37 smernice 2009/72/ES a článok 41 smernice 2009/73/ES výkladu zodpovedajúcich vnútroštátnych vykonávacích predpisov, na základe ktorého sa usudzuje, že vždy, keď v nejakom regulovanom odvetví, na ktorý sa vzťahuje sektorová „spotrebiteľská“ právna úprava priznávajúca regulačné a sankčné právomoci príslušnému sektorovému orgánu, dôjde k postupu, ktorý možno spojiť s pojmom „agresívna praktika“ v zmysle článkov 8 a 9 smernice 2005/29/ES alebo „za každých okolností“ agresívna podľa Prílohy I smernice 2005/29/ES, je potrebné uplatniť všeobecný právny predpis o nekorektných praktikách, a to aj v prípade, ak existuje sektorový právny predpis prijatý na ochranu (týchto) spotrebiteľov a založený na ustanoveniach práva Únie, ktorý úplným spôsobom upravuje rovnaké „agresívne praktiky“ ale „za každých okolností agresívne“ praktiky alebo, v každom prípade, uvedené „nekalé/nekorektné praktiky“?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) (Ú. v. EÚ L 149, 2005, s. 22).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/73/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa zrušuje smernica 2003/55/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 94).


title: Vec C-192/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus (Fínsko) 24. apríla 2012 — Melvin West/Virallinen syyttäjä

text:
               23.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus (Fínsko) 24. apríla 2012 — Melvin West/Virallinen syyttäjä
   (Vec C-192/12)
   2012/C 184/10
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Melvin West

      Žalovaný: Virallinen syyttäjä

      Prejudiciálna otázka

   Má sa chápať na účely uplatnenia článku 28 ods. 2 rámcového rozhodnutia [2002/584/SVV] ako vykonávajúci členský štát ten štát, z ktorého dotknutá osoba bola pôvodne odovzdaná na základe európskeho zatykača do druhého členského štátu, alebo tento druhý členský štát, z ktorého dotknutá osoba bola odovzdaná do tretieho štátu, od ktorého sa teraz požaduje odovzdanie osoby do štvrtého štátu? Alebo je potrebný prípadný súhlas oboch členských štátov?


title: Vec T-701/16 P: Odvolanie podané 30. septembra 2016: Európska komisia proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 21. júla 2016 vo veci F-91/15, AV/Komisia

text:
               16.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 14/37

         Odvolanie podané 30. septembra 2016: Európska komisia proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 21. júla 2016 vo veci F-91/15, AV/Komisia
   (Vec T-701/16 P)
   (2017/C 014/45)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser, T. S. Bohr a C. Ehrbar, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: AV (Cadrezzate, Taliansko)

      Návrhy

   Odvolateľka navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnutý rozsudok,

               —

               vrátil vec na súd prvého stupňa,

               —

               rozhodol, že o trovách konania sa rozhodne neskôr.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza dva odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod založený na dvoch nesprávnych právnych posúdeniach, ktoré vykonal Súd pre verejnú službu (SVS). Po prvé SVS zrušil sporné rozhodnutie, ktorým je rozhodnutie Komisie zo 16. septembra 2014 uplatniť na druhého účastníka konania ustanovenie o výhrade týkajúcej sa zdravotného stavu upravené v článku 32 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie a nepriznať mu nárok na dávku v invalidite, pričom zrušenie rozhodnutia z dôvodu porušenia zásady primeranej lehoty býva iba výnimočné. Po druhé SVS nesprávne zastával názor, že prílišné omeškanie pri prijímaní rozhodnutia mohlo ovplyvniť samotný obsah rozhodnutia. Odvolateľka okrem toho konštatuje, že v tomto druhom prípade bola porušená aj povinnosť odôvodnenia.

               2.

               Druhý odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení, ktoré vyplýva zo skutočnosti, že napadnutý rozsudok porušil zásadu právnej sily rozhodnutej veci tým, že SVS zrušil sporné rozhodnutie, pričom rozhodol, že lehota pri vedení administratívnych konaní, považovaná za príliš dlhú, mala vplyv na samotný obsah rozhodnutia.


title: Vec C-603/11: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  21. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juridiction de proximité de Chartres — Francúzsko) — Hervé Fontaine/Mutuelle Générale de l'Éducation Nationale (Hospodárska súťaž — Články 101 ZFEÚ a 102 ZFEÚ — Doplnkové zdravotné poistenie — Dohody o úhradách vzájomných poisťovní s lekármi podľa ich výberu — Rozdielne zaobchádzanie — Zjavná neprípustnosť)

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/5

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 21. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juridiction de proximité de Chartres — Francúzsko) — Hervé Fontaine/Mutuelle Générale de l'Éducation Nationale
   (Vec C-603/11) (1)

   (Hospodárska súťaž - Články 101 ZFEÚ a 102 ZFEÚ - Doplnkové zdravotné poistenie - Dohody o úhradách vzájomných poisťovní s lekármi podľa ich výberu - Rozdielne zaobchádzanie - Zjavná neprípustnosť)
   2013/C 108/08
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juridiction de proximité de Chartres

      Účastníci konania

      Žalobca: Hervé Fontaine

      Žalovaná: Mutuelle Générale de l’Éducation Nationale

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejuciálneho konania — Juridiction de Proximité de Chartres — Výklad článkov 101 a 102 ZFEÚ — Hospodárska súťaž — Vnútroštátna právna úprava zakazujúca doplnkovým vzájomným poisťovniam zmeny poskytovaných služieb v závislosti od podmienok poskytnutia úkonov a služieb — Zákaz dohôd o úhradách vzájomných poisťovní s lekármi podľa ich výberu — Rozdielne zaobchádzanie v porovnaní s ostatnými podnikmi a poisťovacími inštitúciami podliehajúcimi zákonu o poisťovníctve alebo zákonu o sociálnom zabezpečení — Obmedzenia

      Výrok

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juridiction de Proximité de Chartres rozhodnutím zo 17. novembra 2011, je zjavne neprípustný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 39, 11.2.2012.


title: Vec C-263/05: Žaloba podaná 23. júna 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/27

         Žaloba podaná 23. júna 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike
   (Vec C-263/05)
   (2005/C 217/54)
   Jazyk konania: taliančina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: M. Kontantinidis a L. Cimaglia, členovia právneho servisu Komisie, podala 23. júna 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Talianskej republike.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Talianska republika si nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú na základe článku 1 písm. a) smernice 75/442/EHS o odpadoch v znení smernice 91/156/EHS tým, že prijala a zachovala účinnosť ustanovenia (článok 14 zákonného dekrétu č. 138 z 8. júla 2002 zmenený na zákon č. 178 z 8. augusta 2002), ktoré určuje výnimku, ktorá vylučuje z pôsobnosti zákonného dekrétu č. 22 z roku 1997, ktorý prebral do talianskeho právneho poriadku smernicu 75/442/EHS (1), „ktorá mení smernicu 75/442/EHS (2) o odpadoch“, látky alebo predmety určené pre postupy likvidácie a spracovávania odpadov, ktoré nie sú výslovne uvedené v prílohách B a C zákonného dekrétu č. 22/97 a tiež zostatkové látky alebo materiály z výroby, ktorých sa držiteľ chce alebo má povinnosť zbaviť v prípade, že tieto môžu byť a sú znova použité vo výrobnom alebo spotrebnom cykle za podmienky, že sa neuskutoční žiadne predchádzajúce spracovanie a že uvedené prvky neškodia životnému prostrediu alebo tiež v prípade, že sa vykonalo predchádzajúce spracovanie, keď toto spracovanie nepredstavuje niektorú spracovávateľskú činnosť uvedenú v prílohe C zákonného dekrétu č. 22/1997;

               2)

               zaviazal Taliansku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Po odkaze obsiahnutom v texte bodov a) resp. b) odseku 1 článku 14 zákona 178/2002 na „činnosti likvidácie alebo spracovávania“ a na „postupy likvidácie a spracovávania“ nasleduje v obidvoch prípadoch upresnenie „podľa príloh B a C zákonného dekrétu č. 22“.
   Keďže zmienené upresnenie sa naopak neobjavuje v texte bodu c) toho istého článku, zdá sa, že má za následok rozdiel medzi na jednej strane postupmi likvidácie a spracovávania vo všeobecnom zmysle a na strane druhej tými postupmi, ktoré sú osobitne uvedené v prílohách B a C zákonného dekrétu č. 22/97.
   V súvislosti s takýmto rozdielom z ustanovenia článku 6 ods. 1 písm. a) zákonného dekrétu č. 22/97 v spojení s článkom 14 písm. a) a b) zákona 178/2002 jasne vychádza najavo účinok tohto posledného ustanovenia, akým je vymedziť rozsah pojmu odpad, pričom pod týmto pojmom by nebolo možné chápať všetky materiály, látky alebo predmety spadajúce do kategórií prílohy A, ktoré držiteľ začal, dal alebo chce akokoľvek likvidovať alebo spracovávať, ale naopak iba tie, ktoré súvisia s vykonanými alebo pripravenými postupmi likvidácie alebo spracovávania, ktoré patria medzi niektoré postupy výslovne uvedené v prílohách B a C zákonného dekrétu č. 22/97.
   V systéme vymedzenom talianskym zákonodarcom, v ktorom pojem odpad závisí presne od horeuvedených podmienok, zostávajú preto vylúčené od možnej kvalifikácie ako odpadu a v dôsledku toho od podriadenia právnej úprave nakladania s odpadmi, všetky materiály, látky alebo predmety, na ktoré sa vzťahuje príloha A a ktoré držiteľ začal alebo chce dať likvidovať, ak daný postup nie je uvedený v prílohe B zákonného dekrétu č. 22/97, alebo spracovávať, ak daný postup nie je uvedený v prílohe C.
   Komisia sa nazdáva, že predmetné vylúčenie tvorí bezdôvodné obmedzenie pojmu odpad a teda vecnej pôsobnosti talianskej právnej úpravy nakladania s odpadmi. Totižto účinkom výkladu podaného talianskym zákonodarcom je obmedzenie uplatnenia ustanovení smernice len na typy identifikovateľné na základe talianskej právnej normy vylúčiac tak ďalšie, ktoré nie sú vopred stanoviteľné, ktoré by naopak mohli byť zahrnuté do tohto pojmu, a v súvislosti s ktorými extenzívny výklad pojmu odpad, ktorý bol potvrdený v bode 36 rozsudku Palin Granit, sa stáva nevyhnutým. Takýto postoj zo strany talianskeho zákonodarcu je v rozpore s ustanoveniami smernice, od ktorých sa nemôže odchýliť pravidlo vnútroštátneho právneho poriadku.

      (1)  Ú. v. ES L 78, 26.3.1991, s. 32

      (2)  Ú. v. ES L 194, 25.7.1977, s. 39


title: Vec C-405/14: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 11. júna 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud – Česká republika) – PST CLC a.s./Generální ředitelství cel (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Colné zaradenie — Platnosť bodu 2 tabuľky uvedenej v prílohe nariadenia (ES) č. 384/2004 počas obdobia od 22. marca 2004 do 22. decembra 2009 — Uplatniteľnosť tohto ustanovenia na colné vyhlásenia predložené počas roku 2008 — Zaradenie výrobkov určených pre počítače, pozostávajúcich z chladiaceho telesa a ventilátora)

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/10

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 11. júna 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud – Česká republika) – PST CLC a.s./Generální ředitelství cel
   (Vec C-405/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Colné zaradenie - Platnosť bodu 2 tabuľky uvedenej v prílohe nariadenia (ES) č. 384/2004 počas obdobia od 22. marca 2004 do 22. decembra 2009 - Uplatniteľnosť tohto ustanovenia na colné vyhlásenia predložené počas roku 2008 - Zaradenie výrobkov určených pre počítače, pozostávajúcich z chladiaceho telesa a ventilátora))
   (2015/C 320/14)
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: PST CLC a.s.

      Žalovaný: Generální ředitelství cel

      Výrok

               1.

               Bod 2 tabuľky uvedenej v prílohe nariadenia Komisie (ES) č. 384/2004 z 1. marca 2004, týkajúceho sa zatriedenia určitých výrobkov v kombinovanej nomenklatúre, bol počas účinnosti tohto nariadenia, teda od 22. marca 2004 do 22. decembra 2009 neplatný.

               2.

               Pokiaľ výrobky sporné v konaní vo veci samej pozostávajú z chladiaceho telesa a ventilátora a sú určené výlučne na použitie v počítači, čo prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu, ich colné zaradenie sa musí vykonať na základe všeobecných pravidiel pre výklad kombinovanej nomenklatúry stanovených v nariadení Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmenenom a doplnenom nariadením Komisie (ES) č. 1214/2007 z 20. septembra 2007.

      (1)  Ú. v. EÚ C 431, 1.12.2014.


title: Vec T-529/09: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. mája 2012 — In ‘t Veld/Rada [ „Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Stanovisko právneho servisu Rady k odporúčaniu Komisie týkajúcemu sa poverenia na začatie rokovaní o medzinárodnej dohode — Čiastočné odmietnutie prístupu — Výnimka týkajúca sa ochrany verejného záujmu v oblasti medzinárodných vzťahov — Výnimka týkajúca sa ochrany právnych stanovísk — Konkrétne a predvídateľné porušenie dotknutého záujmu — Prevažujúci verejný záujem“ ]

text:
               23.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/9

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. mája 2012 — In ‘t Veld/Rada
   (Vec T-529/09) (1)

   (Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Stanovisko právneho servisu Rady k odporúčaniu Komisie týkajúcemu sa poverenia na začatie rokovaní o medzinárodnej dohode - Čiastočné odmietnutie prístupu - Výnimka týkajúca sa ochrany verejného záujmu v oblasti medzinárodných vzťahov - Výnimka týkajúca sa ochrany právnych stanovísk - Konkrétne a predvídateľné porušenie dotknutého záujmu - Prevažujúci verejný záujem)
   2012/C 184/14
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sophie in ‘t Veld (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: O. Brouwer a J. Blockx, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne M. Bauer, C. Fekete a O. Petersen, neskôr M. Bauer a C. Fekete, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: C. O’Reilly a P. Costa de Oliveira, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Rady z 29. októbra 2009 o odmietnutí úplného prístupu k dokumentu č. 11897/09 z 9. júla 2009 obsahujúcemu stanovisko právneho servisu Rady nazvané „Odporúčanie Komisie Rade, aby dala poverenie na začatie rokovaní medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi americkými o medzinárodnej dohode, ktorou sa majú Ministerstvu financií Spojených štátov amerických sprístupniť údaje o finančných transakciách v rámci predchádzania terorizmu a financovania terorizmu a boja proti nim — Právny základ“

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Rady z 29. októbra 2009 sa zrušuje v rozsahu, v akom odmieta prístup k tým nezverejneným častiam dokumentu č. 11897/09, ktoré sa netýkajú špecifického obsahu pripravovanej dohody, alebo smerníc pre rokovanie.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 27.3.2010.


title: Vec F-28/14: Žaloba podaná 28. marca 2014 – ZZ/ESVČ

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/44

         Žaloba podaná 28. marca 2014 – ZZ/ESVČ
   (Vec F-28/14)
   2014/C 184/73
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: J.-N. Louis a D. Abreu Caldas, advokáti)

      Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutí Vysokej predstaviteľky Európskej únie o vypovedaní zmluvy dočasného zamestnanca uzatvorenej so žalobcom, o odmietnutí vypočuť ho v súvislosti so psychickým obťažovaním, o zamietnutí jeho žiadosti o určenie externého vyšetrovateľa a o zaznamenaní jeho sťažnosti ako žiadosti

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Vysokej predstaviteľky Európskej únie, podpredsedníčky Európskej komisie z 20. decembra 2013 o ukončení zmluvy dočasného zamestnanca v zmysle článku 2 písm. e) PZOZ s účinnosťou od 31. marca 2014,

               —

               zrušiť rozhodnutie Vysokej predstaviteľky Európskej únie, podpredsedníčky Európskej komisie o odmietnutí vypočuť ho, hoci žalobca o to výslovne požiadal v sprievodnom liste k svojej sťažnosti z 9. decembra predchádzajúceho roka proti Chief Operating Officer ESVČ týkajúcej sa psychického obťažovania,

               —

               zrušiť rozhodnutie Vysokej predstaviteľky Európskej únie, podpredsedníčky Európskej komisie o zamietnutí jeho žiadosti o určenie externého vyšetrovateľa veľmi vysokej úrovne, ktorý by preukázal veľkú prax v pracovných podmienkach, ktorými sa spravujú inštitúcie Európskej únie, a úplnú nestrannosť, aby zistil skutkový stav, vyvodil z neho dôsledky a predložil Vysokej predstaviteľke Európskej únie, podpredsedníčke Európskej komisie odporúčania opatrení, ktoré by mala prijať v nadväznosti na uvedenú sťažnosť,

               —

               zrušiť rozhodnutie Vysokej predstaviteľky Európskej únie, podpredsedníčky Európskej komisie o zaznamenaní jeho sťažnosti ako žiadosti a predložiť ju na spracovanie GR.ĽZ.D.2 „Právne veci, komunikácia a vzťahy so zúčastnenými osobami“, ktorého žiadny člen nemá platovú triedu a autoritu úradníka, proti ktorému je podaná sťažnosť,

               —

               zaviazať ESVČ na náhradu trov konania.


title: Vec C-117/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social n ° 23 de Madrid (Španielsko) 11. marca 2014 – Grima Janet Nisttauz Poclava/Jose María Ariza Toledano (Taberna del Marqués)

text:
               19.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social no 23 de Madrid (Španielsko) 11. marca 2014 – Grima Janet Nisttauz Poclava/Jose María Ariza Toledano (Taberna del Marqués)
   (Vec C-117/14)
   2014/C 151/17
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Social no 23 de Madrid

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Grima Janet Nisttauz Poclava

      Žalovaný: Jose María Ariza Toledano (Taberna del Marqués)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je vnútroštátna právna úprava, v rámci ktorej pracovná zmluva na dobu neurčitú na podporu podnikateľov podlieha skúšobnej dobe jedného roka, počas ktorej je povolené slobodne odstúpiť od zmluvy, v rozpore s právom Únie a zlučiteľná so základným právom zaručeným v článku 30 [Charty základných práv Európskej únie] (1)?

               2.

               Ohrozuje skúšobná doba jedného roka, ktorej podlieha pracovná zmluva na dobu neurčitú na podporu podnikateľov, ciele a právnu úpravu smernice 1999/70/ES (2) o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP – doložky 1 a 3?

      (1)  Ú. v. ES C 364, 2000, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368.


title: Vec T-145/04: Žaloba podaná dňa 16. apríla 2004 Elisabetta Righini proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               10.7.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/10

         Žaloba podaná dňa 16. apríla 2004 Elisabetta Righini proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-145/04)
   (2004/C 179/20)
   Jazyk konania: francúzština
   Elisabetta Righini, bytom v Bruseli, zastúpená Eric Boigelot, advokátom, podala 16. apríla 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutia prijaté Komisiou zaradiť žalobcu pri začatí služobného pomeru do platovej triedy A7-3, či už ako dočasného zamestnanca alebo úradníka v skúšobnej lehote, o ktorých sa žalobca dozvedel 27. mája 2003 a 30. júna 2003;

               —

               zaviazal žalovaného nahradiť trovy konania podľa článku 87 odsek 2 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa.

         Žalobné dôvody a hlavné argumenty
   Žalobca namieta proti svojmu zaradeniu do platovej triedy A7, tretí stupeň, ku ktorému došlo 21. mája 2003 pri jeho vymenovaní ako úradníka v skúšobnej lehote.
   Na podporu svojho nároku uvádza:

               —

               porušenie článku 31 odsek 2 Služobného poriadku;

               —

               porušenie rozhodnutia Komisie z 1. septembra 1983, tak ako bolo zmenené 7. februára 1996, ktoré stanovuje kritériá rozhodujúce pre zaradenie do príslušnej platovej triedy a stupňa pri zamestnávaní dočasných zamestnancov a úradníkov;

               —

               nerešpektovanie určitých všeobecných princípov práva, ako princípu rovnakého zaobchádzania, dodržiavania legitímnej dôvery, princípu starostlivosti a tých princípov, podľa ktorých musí AIPN prijať rozhodnutie len na základe relevantných dôvodov, s ktorými nie je spojený zjavný omyl v posúdení.

         Žalobca zdôrazňuje, že ako jeho výnimočná kvalifikácia, tak aj profil daného pracovného miesta vyžadujúci zamestnanie mimoriadne kvalifikovanej osoby odôvodňovali jeho zaradenie do platovej triedy A6.


title: Vec T-338/09: Žaloba podaná 27. augusta 2009 — Müller-Boré & Partner/ÚHVT — Popp a i. (MBP)

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/73

         Žaloba podaná 27. augusta 2009 — Müller-Boré & Partner/ÚHVT — Popp a i. (MBP)
   (Vec T-338/09)
   2009/C 267/132
   Jazyk žaloby: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Müller-Boré & Partner (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: C. Osterrieth a T. Schmitz, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: E. Popp (Mníchov, Nemecko), W. E. Sajda (Mníchov), J. Bohnenberger (Mníchov), V. Kruspig (Mníchov)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu žalovaného Úradu z 23. júna 2009 vo veci R 1176/2007-4 a zmeniť ho v tom zmysle, že sa námietka a odvolanie v plnom rozsahu zamietnu,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná „MBP“ pre služby zaradené do tried 35 a 42 (prihláška č. 1 407 857).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: E. Popp, W. E. Sajda, J. Bohnenberger a V. Kruspig.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka „ip_law@mbp.“ pre služby zaradené do triedy 42 (ochranná známka Spoločenstva č. 667 105), ako aj zvláštna obchodná značka „mbp.de“ podľa nemeckého práva o ochranných známkach.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné vyhovenie odvolaniu.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), keďže medzi predmetnými ochrannými známkami neexistuje pravdepodobnosť zámeny.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-639/11: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  20. marca 2014 – Európska komisia/Poľská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom  — Prihlásenie motorových vozidiel do evidencie  — Články 34 ZFEÚ a 36 ZFEÚ  — Smernica 70/311/EHS  — Smernica 2007/46/ES  — Premávka v členskom štáte na pravej strane  — Povinnosť pred prihlásením do evidencie premiestniť na ľavú stranu mechanizmus riadenia osobných motorových vozidiel, ktorý sa nachádza na pravej strane)

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/3

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 20. marca 2014 – Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-639/11) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Prihlásenie motorových vozidiel do evidencie - Články 34 ZFEÚ a 36 ZFEÚ - Smernica 70/311/EHS - Smernica 2007/46/ES - Premávka v členskom štáte na pravej strane - Povinnosť pred prihlásením do evidencie premiestniť na ľavú stranu mechanizmus riadenia osobných motorových vozidiel, ktorý sa nachádza na pravej strane))
   2014/C 142/03
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Wilms, G. Zavvos a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna a M. Szpunar, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Litovská republika (v zastúpení: D. Kriaučiūnas a R. Krasuckaitė, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 34 ZFEÚ, článku 2a smernice Rady 70/311/EHS z 8. júna 1970 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa mechanizmu riadenia motorových a ich prípojných vozidiel (Ú. v. ES L 133, s. 10; Mim. vyd. 13/001, s. 90), ako aj článku 4 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/46/ES z 5. septembra 2007, ktorou sa zriaďuje rámec pre typové schválenie motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel, systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre tieto vozidlá (Rámcová smernica) (Ú. v. EÚ L 263, s. 1.) – Právna úprava členského štátu zakazujúca prihlásenie motorových vozidiel s mechanizmom riadenia umiestneným na pravej strane do evidencie

      Výrok rozsudku

               1.

               Poľská republika si tým, že podriadila prihlásenie osobných motorových vozidiel do evidencie na svojom území tomu, aby mechanizmus riadenia umiestnený v nových osobných motorových vozidlách alebo v motorových vozidlách už prihlásených do evidencie v iných členských štátoch na pravej strane bol premiestnený na ľavú stranu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2a smernice Rady 70/311/EHS z 8. júna 1970 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa mechanizmu riadenia motorových a ich prípojných vozidiel, článku 4 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/46/ES z 5. septembra 2007, ktorou sa zriaďuje rámec pre typové schválenie motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel, systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre tieto vozidlá (rámcová smernica), ako aj článku 34 ZFEÚ.

               2.

               Poľská republika je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Litovská republika znáša svoje vlastné trovy konania

      (1)  Ú. v. EÚ C 73, 10.3.2012.


title: Vec T-526/14: Žaloba podaná 14. júla 2014 – Matratzen Concord/ÚHVT – Barranco Rodriguez (Matratzen Concord)

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/52

         Žaloba podaná 14. júla 2014 – Matratzen Concord/ÚHVT – Barranco Rodriguez (Matratzen Concord)
   (Vec T-526/14)
   2014/C 303/61
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Matratzen Concord GmbH (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: I. Selting, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: Mariano Barranco Rodriguez a Pablo Barranco Schnitzler (Sant Just Desvern, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 9. apríla 2014 vo veci R 1523/2013-1,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania vrátane trov vzniknutých v priebehu konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „Matratzen Concord“ pre tovary zaradené do tried 10,20,24 a 35 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 0 3 59  404.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Marianno Baranco Rodrigez a Pablo Barranco Schnitzler.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: národná slovná ochranná známka „MATRATZEN“ pre tovary zaradené do tried 20 a 35.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 nariadenia č. 207/2009, ako aj článku 41 ods. 1 písm. a) a článku 42 ods. 2 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-204/04: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  22. marca 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/12

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 22. marca 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-204/04) (1)

   (2006/C 154/26)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 201, 7.8.2004.


title: Výmaz veci C-362/03

text:
               20.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/13

         Výmaz veci C-362/03 (1)

   (2004/C 284/27)
   Uznesením z 22. júla 2004 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-362/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 264 z 1.11.2003


title: Vec C-383/08: Uznesenie predsedu tretej komory Súdneho dvora zo 16. novembra 2010 — Európska komisia/Talianska republika

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/30

         Uznesenie predsedu tretej komory Súdneho dvora zo 16. novembra 2010 — Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-383/08) (1)

   ()
   2011/C 30/48
   Jazyk konania: taliančina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008.


title: Vec T-7/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  3. apríla 2014 – ADEAS/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za zlučiteľnú s vnútorným trhom za určitých podmienok — Zduženie — Neexistencia osobnej dotknutosti — Neprípustnosť“ )

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/30

         Uznesenie Všeobecného súdu z 3. apríla 2014 – ADEAS/Komisia
   (Vec T-7/13) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za zlučiteľnú s vnútorným trhom za určitých podmienok - Zduženie - Neexistencia osobnej dotknutosti - Neprípustnosť“))
   2014/C 184/52
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Association pour la défense de l’épargne et de l’actionnariat des salariés de France Télécom-Orange (ADEAS) (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A.-L. Lefort des Ylouses a A.-S. Gay, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn, D. Grespan a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2012/540/EÚ o štátnej pomoci C 25/08 (ex NN 23/08) – Reforma spôsobu financovania dôchodkov štátnych zamestnancov spoločnosti France Télécom, ktorú Francúzska republika zaviedla v prospech spoločnosti France Télécom (Ú. v. EÚ L 279, s. 1)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Konanie o návrhu Francúzskej republiky na vstup vedľajšieho účastníka do konania sa zastavuje.

               3.

               Association pour la défense de l’épargne et de l’actionnariat des salariés de France Télécom Orange (ADEAS) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

               4.

               Francúzska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 79, 16.3.2013.


title: Spojené veci T-426/10 a T-575/10 a vec T-440/12: Uznesenie Všeobecného súdu z 25. novembra 2014 – Moreda-Riviere Trefilerías/Komisia („Žaloba o neplatnosť – Hospodárska súťaž – Kartely – Európsky trh s predpínacou oceľou – Určenie cien, rozdelenie trhu a výmena citlivých informácií obchodnej povahy – Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ – Rozhodnutie, ktorým sa mení pôvodné rozhodnutie a ktoré nemá nijaký vplyv na výšku pokút uložených žalobkyni – Nedostatok záujmu na konaní – Čiastočná zjavná neprípustnosť“)

text:
               2.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/30

      Uznesenie Všeobecného súdu z 25. novembra 2014 – Moreda-Riviere Trefilerías/Komisia
      (Spojené veci T-426/10 a T-575/10 a vec T-440/12) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh s predpínacou oceľou - Určenie cien, rozdelenie trhu a výmena citlivých informácií obchodnej povahy - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ - Rozhodnutie, ktorým sa mení pôvodné rozhodnutie a ktoré nemá nijaký vplyv na výšku pokút uložených žalobkyni - Nedostatok záujmu na konaní - Čiastočná zjavná neprípustnosť“)
      (2015/C 073/40)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Moreda-Riviere Trefilerías, SA (Gijón, Španielsko) (v zastúpení: vo veciach T-426/10 a T-575/10 F. González Díaz a A. Tresandi Blanco a vo veci T-440/12 pôvodne F. González Díaz a P. Herrero Prieto, neskôr F. González Díaz a A. Tresandi Blanco, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a V. Bottka, ako aj vo veci T-440/12 C. Urraca Caviedes, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci vo veciach T-426/10 a T-440/12 L. Ortiz Blanco, advokát)

         Predmet veci

      Návrhy na zrušenie a zmenu rozhodnutia Komisie K(2010) 4387 v konečnom znení z 30. júna 2010 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38344 – Predpínacia oceľ), zmeneného a doplneného rozhodnutím Komisie K(2010) 6676 v konečnom znení z 30. septembra 2010 a rozhodnutím Komisie K(2011) 2269 v konečnom znení zo 4. apríla 2011, ako aj listu generálneho riaditeľa pre hospodársku súťaž Komisie COMP/G2/DVE/nvz/79465 z 25. júla 2012

         Výrok

                  1.

                  Vo veci T-426/10 sa návrhy na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2010) 6676 v konečnom znení z 30. septembra 2010, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Komisie K(2010) 4387 v konečnom znení z 30. júna 2010 týkajúce sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore (EHP) (vec COMP/38344 – Predpínacia oceľ) zamietajú ako zjavne neprípustné.

                  2.

                  Vo veci T-575/10 sa žaloba zamieta ako zjavne neprípustná.

                  3.

                  O zvyšných žalobných dôvodoch a návrhoch sa rozhodne neskôr.

                  4.

                  Moreda-Riviere Trefilerías, SA je povinná nahradiť trovy konania súvisiace so žalobnými dôvodmi a návrhmi smerujúcimi proti rozhodnutiu Komisie K(2010) 6676 v konečnom znení z 30. septembra 2010, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Komisie K(2010) 4387 v konečnom znení z 30. júna 2010 týkajúce sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore (EHP) (vec COMP/38344 – Predpínacia oceľ), ktoré boli predložené vo veci T-426/10, ako aj trovy konania vo veci T-575/10.

         (1)  Ú. v. EÚ C 317, 20.11.2010.


title: Vec T-41/07: Žaloba podaná 16. februára 2007 – IPK International – World Tourism Marketing Consultants/Komisia

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/47

         Žaloba podaná 16. februára 2007 – IPK International – World Tourism Marketing Consultants/Komisia
   (Vec T-41/07)
   (2007/C 82/99)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: IPK International – World Tourism Marketing Consultants GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: C. Pitschas, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev zo 4. decembra 2006 [K(2006) 6452] o vrátení prostriedkov vo výške 318 000 eur spolu s úrokmi z omeškania,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca napadá rozhodnutie Komisie K(2006) 6452 zo 4. decembra 2006 o vrátení prostriedkov, ktoré žalobca získal na projekt ECODATA ako platbu vopred pred späťvzatím rozhodnutia o udelení zákazky. Toto rozhodnutie bolo prijaté na základe článku 256 ES.
   Rozhodnutie o povolení príspevku na vytvorenie databázy ekologického cestovného ruchu v Európe bolo zrušené rozhodnutím Komisie z 13. mája 2005 a toto rozhodnutie žalobca napadol na Súde prvého stupňa (pozri vec T-297/05).
   Žalobca na odôvodnenie svojej žaloby uvádza, že napadnuté rozhodnutie je protiprávne. Zakladá sa na protiprávnom rozhodnutí o zrušení príspevku, a má teda nevyhnutne spoločnú protiprávnosť s týmto rozhodnutím. Navyše ide o jednostranný právny akt, hoci právny nárok uplatnený týmto rozhodnutím má zmluvnú povahu, a preto ho možno vymáhať len prostredníctvom občianskoprávnej žaloby na príslušných vnútroštátnych súdoch členského štátu.


title: Vec F-78/09: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  22. júna 2010 — Marcuccio/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Žaloba o náhradu škody — Náhrada trov konania — Výnimka paralelnej žaloby — Zjavná neprípustnosť)

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/58

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 22. júna 2010 — Marcuccio/Komisia
   (Vec F-78/09) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Žaloba o náhradu škody - Náhrada trov konania - Výnimka paralelnej žaloby - Zjavná neprípustnosť)
   2010/C 234/106
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipresa, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým sa zamieta žiadosť žalobcu o poskytnutie náhrady trov konania, ktoré vynaložil vo veci T-18/04 a na zaplatenie ktorých bola žalovaná zaviazaná rozsudkom z 10. júna 2008. Na druhej strane návrh na náhradu spôsobenej ujmy

      Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba Luigiho Marcuccia sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 312, 19.12.2009, s. 43.