title: Vec C-584/11 P: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) zo 7. mája 2013 — Dow AgroSciences Ltd, Dow AgroSciences LLC, Dow AgroSciences, Dow AgroSciences Export, Dow Agrosciences BV, Dow AgroSciences Hungary kft, Dow AgroSciences Italia Srl, Dow AgroSciences Polska sp. z o.o., Dow AgroSciences Iberica, SA, Dow AgroSciences s.r.o., Dow AgroSciences Danmark A/S, Dow AgroSciences GmbH/Európska komisia (Odvolanie — Fytofarmaceutické výrobky — Účinná látka trifluralín — Nezaradenie do prílohy I smernice 91/414/EHS — Rozhodnutie 1999/468/EHS — Článok 5)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/42

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) zo 7. mája 2013 — Dow AgroSciences Ltd, Dow AgroSciences LLC, Dow AgroSciences, Dow AgroSciences Export, Dow Agrosciences BV, Dow AgroSciences Hungary kft, Dow AgroSciences Italia Srl, Dow AgroSciences Polska sp. z o.o., Dow AgroSciences Iberica, SA, Dow AgroSciences s.r.o., Dow AgroSciences Danmark A/S, Dow AgroSciences GmbH/Európska komisia
   (Vec C-584/11 P) (1)

   (Odvolanie - Fytofarmaceutické výrobky - Účinná látka trifluralín - Nezaradenie do prílohy I smernice 91/414/EHS - Rozhodnutie 1999/468/EHS - Článok 5)
   2013/C 225/72
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Dow AgroSciences Ltd, Dow AgroSciences LLC, Dow AgroSciences, Dow AgroSciences Export, Dow Agrosciences BV, Dow AgroSciences Hungary kft, Dow AgroSciences Italia Srl, Dow AgroSciences Polska sp. z o.o., Dow AgroSciences Iberica, SA, Dow AgroSciences s.r.o., Dow AgroSciences Danmark A/S, Dow AgroSciences GmbH (v zastúpení: K. Van Maldegem a C. Mereu, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: G. von Rintelen a P. Ondrůšek, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Stuyck, advocaat)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 9. septembra 2011, Dow AgroSciences a i./Komisia (T-475/07), ktorým bola zamietnutá žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie 2007/629/ES z 20. septembra 2007 o nezaradení trifluralínu do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS a odobratí povolení na prípravky na ochranu rastlín obsahujúce túto látku [oznámeného pod číslom K(2007) 4282] (Ú. v. EÚ L 255, s. 42)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Dow AgroSciences Ltd, Dow AgroSciences LLC, Dow AgroSciences SAS, Dow AgroSciences Export SAS, Dow Agrosciences BV, Dow AgroSciences Hungary kft, Dow AgroSciences Italia Srl, Dow AgroSciences Polska sp. z o.o., Dow AgroSciences Iberica, SA, Dow AgroSciences s.r.o., Dow AgroSciences Danmark A/S a Dow AgroSciences GmbH sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 25, 28.1.2012.


title: Vec F-85/07: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  25. februára 2008 – Anselmo/Rada (Verejná služba — Úradníci — Prijímanie do zamestnania — Vymenovanie — Zaradenie do platovej triedy — Úspešní uchádzači interného výberového konania — Nová skutočnosť — Neexistencia — Zjavná neprípustnosť)

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/48

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 25. februára 2008 – Anselmo/Rada
   (Vec F-85/07) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Prijímanie do zamestnania - Vymenovanie - Zaradenie do platovej triedy - Úspešní uchádzači interného výberového konania - Nová skutočnosť - Neexistencia - Zjavná neprípustnosť)
   (2008/C 92/96)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Ana Anselmo (Brusel, Belgicko) a iní (v zastúpení: S. A. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutí menovacieho orgánu, ktorými sa zamietli sťažnosti podané žalobcami, úspešnými uchádzačmi interného výberového konania B/277, z dôvodu údajnej diskriminácie medzi nimi a úradníkmi, na ktorých sa vzťahuje atestačný postup
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007, s. 71.


title: Vec T-131/09: Žaloba podaná 2. apríla 2009 — Farmeco/ÚHVT — Allergan (BOTUMAX)

text:
               6.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/18

         Žaloba podaná 2. apríla 2009 — Farmeco/ÚHVT — Allergan (BOTUMAX)
   (vec T-131/09)
   2009/C 129/32
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Farmeco SA Dermocosmetics, obchodujúci pod menom „Farmeco SA“ (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Lyberis, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Allergan, Inc. (Irvine, Spojené štáty)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 2. februára 2009 vo veci R 60/2008-4 v rozsahu, v akom bola prihláška ochrannej známky Spoločenstva zamietnutá v súvislosti so všetkými výrobkami zaradenými do tried 3 a 5 a niektorými výrobkami zaradenými do triedy 16,

               —

               zamietnuť odvolanie podané ďalším účastníkom konania pred odvolacím senátom proti rozhodnutiu námietkového oddelenia z 26. októbra 2007 a povoliť zápis prihlasovanej ochrannej známky Spoločenstva v súvislosti so všetkými dotknutými výrobkami, a

               —

               zaviazať ÚHVT a ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania vrátene trov námietkového konania a žaloby.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „BOTUMAX“ pre výrobky zaradené do tried 3, 5 a 16 — prihláška č. 3 218 237.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: viaceré zápisy slovnej ochrannej známky alebo označenia „BOTOX“ ako národnej ochrannej známky a ochrannej známky Spoločenstva pre výrobky a služby zaradené do tried 5, 16 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia a čiastočné zamietnutie prihlášky dotknutej ochrannej známky Spoločenstva.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát dospel k nesprávnemu záveru, že medzi dotknutými ochrannými známkami existuje pravdepodobnosť zámeny v súvislosti s rovnakými alebo veľmi podobnými výrobkami, a to napriek existujúcim rozdielom medzi vizuálnym a fonetickým vnímaním oboch označení; porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát dospel k nesprávnemu záveru, že podmienky uplatnenia toto článku sú splnené.


title: Rozsudok súdu z 23. septembra 2015 vo veci E-23/14 – Kimek Offshore AS/Dozorný úrad EZVO (Žaloba o neplatnosť – Štátna pomoc – Nezačatie formálneho vyšetrovacieho konania – Prípustnosť – Právny záujem – Postavenie ako zainteresovaná strana – Pochybnosti alebo vážne ťažkosti – Všeobecné opatrenia – Schéma pomoci)

text:
               17.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 422/6

         ROZSUDOK SÚDU
   z 23. septembra 2015
   vo veci E-23/14
   Kimek Offshore AS/Dozorný úrad EZVO
   (Žaloba o neplatnosť – Štátna pomoc – Nezačatie formálneho vyšetrovacieho konania – Prípustnosť – Právny záujem – Postavenie ako zainteresovaná strana – Pochybnosti alebo vážne ťažkosti – Všeobecné opatrenia – Schéma pomoci)
   (2016/C 422/05)
   Vo veci E-23/14 Kimek Offshore AS/Dozorný úrad EZVO – ŽIADOSŤ o zrušenie rozhodnutia Dozorného úradu EZVO č. 225/14/COL z 18. júna 2014 o zlučiteľnosti nórskeho programu regionálne diferencovaných príspevkov sociálneho zabezpečenia s Dohodou o Európskom hospodárskom priestore, súd v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen a Páll Hreinsson (sudca spravodajca), sudcovia, vyniesol 23. septembra 2015 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Súd EZVO týmto:

               1.

               ruší rozhodnutie Dozorného úradu EZVO č. 225/14/COL z 18. júna 2014 o zlučiteľnosti nórskeho programu regionálne diferencovaných príspevkov sociálneho zabezpečenia s Dohodou o Európskom hospodárskom priestore do tej miery, v akej uzavrel predbežné vyšetrovanie, pokiaľ ide o oddiel 1 ods. 4 rozhodnutia nórskeho parlamentu č. 1482 z 5. decembra 2013 o stanovení daňových sadzieb atď. podľa zákona o národnom poistení na rok 2014;

               2.

               zaväzuje Dozorný úrad EZVO znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobcovi.


title: Vec C-336/12: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z  10. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret — Dánsko) — Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser/Manova A/S (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verejné zmluvy — Smernica 2004/18/ES — Zásada rovnosti zaobchádzania — Užšia súťaž — Oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania — Žiadosť o pripojenie poslednej zverejnenej účtovnej závierky k prihláške do verejného obstarávania — Absencia tejto účtovnej závierky v spise niektorých uchádzačov — Možnosť verejného obstarávateľa požiadať týchto uchádzačov, aby mu poskytli uvedenú účtovnú závierku po uplynutí lehoty stanovenej na podanie prihlášok do verejného obstarávania)

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/34

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 10. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret — Dánsko) — Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser/Manova A/S
   (Vec C-336/12) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné zmluvy - Smernica 2004/18/ES - Zásada rovnosti zaobchádzania - Užšia súťaž - Oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania - Žiadosť o pripojenie poslednej zverejnenej účtovnej závierky k prihláške do verejného obstarávania - Absencia tejto účtovnej závierky v spise niektorých uchádzačov - Možnosť verejného obstarávateľa požiadať týchto uchádzačov, aby mu poskytli uvedenú účtovnú závierku po uplynutí lehoty stanovenej na podanie prihlášok do verejného obstarávania)
   2013/C 344/59
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Østre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser

      Žalovaná: Manova A/S

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Østre Landsret — Výklad prílohy II B smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132) — Zásada rovnosti zaobchádzania — Verejný obstarávateľ, ktorý stanovil ako podmienku predbežnej kvalifikácie, aby uchádzač predložil svoju poslednú účtovnú súvahu — Žiadosť verejného obstarávateľa adresovaná uchádzačom, ktorí nepredložili svoju poslednú účtovnú súvahu k prihláške do predbežnej kvalifikácie, aby predložili chýbajúce súvahy napriek uplynutiu lehoty na podanie prihlášky do predbežnej kvalifikácie

      Výrok rozsudku

   Zásada rovnosti zaobchádzania sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby verejný obstarávateľ požiadal uchádzača po uplynutí lehoty stanovenej na podávanie prihlášok do verejného obstarávania o poskytnutie dokumentov opisujúcich situáciu tohto uchádzača, akými sú zverejnené účtovné závierky, v prípade ktorých sa dá objektívne overiť, že existovali už pred uplynutím lehoty stanovenej na prihlásenie sa do výberového konania, ak predmetné súťažné podklady ich poskytnutie nepožadovali výslovne pod hrozbou vylúčenia prihlášky. Takáto žiadosť nesmie neoprávnene zvýhodňovať alebo znevýhodňovať uchádzačov, ktorým bola uvedená žiadosť adresovaná.

      (1)  Ú. v. EÚ C 287, 22.9.2012.


title: Vec T-639/15: Žaloba podaná 13. novembra 2015 – Psara/Parlament

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/53

         Žaloba podaná 13. novembra 2015 – Psara/Parlament
   (Vec T-639/15)
   (2016/C 048/61)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Maria Psara (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Pirc Musar, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu A(2015)8602 C zo 16. septembra 2015, ktorým sa zamieta opakovaná žiadosť žalobkyne o prístup k niektorým dokumentom týkajúcim sa informácií o cestovných výdavkoch poslancov Európskeho parlamentu, ako aj o ich diétach, všeobecných výdavkoch a výdavkoch na personálne zabezpečenie,

               —

               uložil Parlamentu povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne podľa článkov 134 a 140 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, vrátane trov konania akéhokoľvek vedľajšieho účastníka konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 (1) v spojení s článkom 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001 (2), keďže požadované osobné údaje nie sú chránené právnymi predpismi Spoločenstva.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001 v spojení s článkom 8 písm. b) nariadenia č. 45/2001, keďže prístup k požadovaným informáciám bol odmietnutý, hoci podmienky na zverejnenie boli splnené.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení všeobecnej povinnosti podľa článkov 2 a 4 nariadenia č. 1049/2001 v spojení s článkom 6 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001, a to preskúmať každý jednotlivý dokument.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 4 ods. 6 nariadenia č. 1049/2001, keďže odmietnutie poskytnúť čiastočný prístup k požadovaným dokumentom nebolo odôvodnené.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia podľa článku 7 ods. 1 a článku 8 ods. 1 nariadenia č. 1049/2001, keďže Parlament sa nezaoberal všetkými tvrdeniami žalobkyne.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 8, 2001, s. 1; Mim. vyd. 13/026, s. 102).


title: Vec C-503/14: Žaloba podaná 11. novembra 2014 – Európska komisia/Portugalská republika

text:
               19.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/20

      Žaloba podaná 11. novembra 2014 – Európska komisia/Portugalská republika
      (Vec C-503/14)
      (2015/C 016/30)
      Jazyk konania: portugalčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Braga da Cruz a W. Roels, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Portugalská republika

         Návrhy žalobkyne

                  —

                  určiť, že Portugalská republika si tým, že prijala a ponechala v platnosti právnu úpravu obsiahnutú v článkoch 10 a 38 Código do imposto sobre o rendimento das pessoas singulares (Zákonník o dani z príjmov fyzických osôb, ďalej len „CIRS“), podľa ktorej daňovník, ktorý 1. vymení obchodné podiely a svoje bydlisko prenesie do zahraničia, resp. ktorý 2. postúpi aktíva a pasíva vzťahujúce sa na samostatnú zárobkovú činnosť výmenou za obchodné podiely v podniku-nerezidentovi, zahrnie v prvom uvedenom prípade – v súvislosti s predmetnou transakciou – všetky nezapočítané príjmy do základu dane posledného zdaňovacieho obdobia, v ktorom bol daňovník ešte považovaný za rezidenta, a v druhom prípade mu v dôsledku príslušnej transakcie neprináleží žiaden odklad zdanenia, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 21 ZFEÚ, 45 ZFEÚ a 49 ZFEÚ, ako aj z článkov 28 a 31 Dohody o Európskom hospodárskom priestore,

                  —

                  zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

         Dôvody:

                  1.

                  Podľa článku 10 ods. 9 písm. a) CIRS platí, že ak akcionár, resp. spoločník, prestane byť rezidentom v Portugalsku, zahrnie sa zisk z výmeny obchodných podielov do zdaniteľných príjmov zdaňovacieho obdobia kalendárneho roku, v ktorom došlo k zmene bydliska. Podľa citovaného zákonné ustanovenia má príslušný zisk hodnotu zodpovedajúcu rozdielu medzi skutočnou hodnotou prijatých obchodných podielov a nadobúdacou hodnotou predchádzajúcich obchodných podielov. Naproti tomu v prípade, ak akcionár, resp. spoločník, zachová svoje bydlisko v Portugalsku, je hodnotou prijatých obchodných podielov hodnota prevedených obchodných podielov bez toho, aby bolo dotknuté zdanenie peňažných čiastok prípadne pridaných k prevádzaným podielom. Inými slovami, ak je bydlisko v Portugalsku zachované, vedie výmena obchodných podielov k bezprostrednému zdaneniu generovaného zisku iba vtedy, ak dôjde k dodatočnej platbe v peniazoch, a iba v rozsahu zodpovedajúcom tejto platbe. Ak nedôjde k platbe tohto typu, zdaní sa generovaný zisk až vtedy, keď sú prijaté obchodné podiely definitívne predané, a to v okamihu tohto predaja, Podľa článku 10 ods. 10 CIRS sa rovnaký daňový režim uplatní na pridelenie obchodných podielov, účastí alebo akcií v prípade fúzií, či rozdelenia podliehajúcich článku 74 Código do imposto sobre o rendimento das pessoas singulares [Zákonníku o dani z príjmov právnických osôb].

                  2.

                  Podľa článku 38 ods. 1 písm. a) CIRS platí, že prevedenie aktív a pasív vzťahujúcich sa na samostatnú zárobkovú činnosť fyzickou osobou na obchodnú spoločnosť výmenou za obchodné podiely je v okamihu realizácie prevodu oslobodené od dane, ak je okrem iných podmienok splnená požiadavka, že právnická osoba, na ktorú sa aktíva a pasíva prevádzajú, má sídlo alebo skutočné vedenie v Portugalsku. V takomto prípade dôjde k zdaneniu až vtedy, keď prijímajúca právnická osoba predá dané aktíva a pasíva, a to v okamihu tohto predaja. Takéto daňové zaobchádzanie sa ale neuplatní, ak má právnická osoba, na ktorú boli aktíva a pasíva prevedené, sídlo alebo skutočné vedenie mimo Portugalska. V takomto prípade sa generovaný zisk zdaní bezprostredne.

         Hlavné tvrdenia:

                  1.

                  K prvému žalobnému dôvodu Komisia uvádza, že takéto zdanenie podľa jej názoru znevýhodňuje osoby, ktoré sa rozhodnú opustiť územie Portugalska, keďže sa s týmito osobami zaobchádza odlišne ako s osobami, ktoré toto územie neopustia. Komisia sa domnieva, že odklad zdanenia ziskov generovaných výmenou obchodných podielov by nemal byť vyhradený pre prípady, keď si daňovník zachová bydlisko v Portugalsku, a nevzťahovať sa na prípady, keď daňovník prenesie svoje bydlisko do iného členského štátu alebo do niektorého zo štátu Dohody o EHP. Rozlišovanie, ktoré článok 10 CIRS v tomto smere ponecháva v platnosti, je teda nezlučiteľné s článkami 21 ZFEÚ, 45 ZFEÚ a 49 ZFEÚ, ako aj s článkami 28 a 31 Dohody o EHP. Okrem toho by ochrana daňových pohľadávok vyplývajúcich z očakávaných ziskov mala byť zabezpečovaná v súlade so zásadou proporcionality zavedenou judikatúrou Súdneho dvora. V tomto spore sa Komisia domnieva, že portugalská právna úprava ide nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie sledovaných cieľov účinnosti daňového režimu, a že v tejto úprave by malo byť uplatnené rovnaké pravidlo bez ohľadu na to, či si fyzická osoba zachováva bydlisko na území Portugalska alebo nie.

                  2.

                  V súvislosti s druhým žalobným dôvodom Komisia tvrdí, že zvýhodnenie priznané článkom 38 CIRS by vzhľadom na článok 49 ZFEÚ a článok 31 Dohody o EHP nemalo byť vyhradené pre prípady, keď spoločnosť prijímajúca aktíva má sídlo alebo skutočné vedenie v Portugalsku. Podľa Komisie by Portugalsko malo uplatniť rovnaké pravidlo bez ohľadu na to, či má právnická osoba, na ktorú boli aktíva a pasíva prevedené, sídlo alebo skutočné vedenie na území Portugalska, alebo inde. Z rovnakých dôvodov, ako dôvody uvedené v súvislosti s prvým žalobným dôvodom, sa Komisia domnieva, že článok 38 CIRS ide na nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie sledovaných cieľov účinnosti daňového režimu. Podľa Komisie nesmie k zdaneniu daňovníkov, ktorí využijú slobodu usadiť sa tým, že výmenou za obchodné podiely v podniku-nerezidentovi prevedú aktíva a pasíva do zahraničia, dochádzať skôr, ako k zdaneniu daňovníkov, ktorí takúto transakciu uskutočnia s podnikom-rezidentom v Portugalsku.


title: Vec T-333/16: Žaloba podaná 15. júna 2016 – Colgate-Palmolive/EUIPO (360°)

text:
               16.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/33

         Žaloba podaná 15. júna 2016 – Colgate-Palmolive/EUIPO (360o)
   (Vec T-333/16)
   (2016/C 296/43)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Colgate-Palmolive Co. (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Zintler a A. Stolz, lawyers)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „360o“ – prihláška č. 14 042 188.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. apríla 2016 vo veci R 2287/2015-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               Porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) a článku 7 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009 ako aj právnych predpisov týkajúcich sa ich uplatňovania, ako je uvedené v článku 65 ods. 2 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-707/15: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2016 – Souruh/Rada

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/35

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. septembra 2016 – Souruh/Rada
   (Vec T-707/15) (1)

   (2016/C 410/60)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 15.2.2016.


title: Vec T-154/07: Žaloba podaná 8. mája 2007 – ThyssenKrupp Liften/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/35

         Žaloba podaná 8. mája 2007 – ThyssenKrupp Liften/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec T-154/07)
   (2007/C 155/64)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: ThyssenKrupp Liften (Krimpen aan den IJssel, Holandsko) (v zastúpení: O. W. Brouwer a A. C. E. Stoffer, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť sporné rozhodnutie v rozsahu, v ktorom sa týka žalobkyne,

               —

               subsidiárne, znížiť pokutu, ktorá bola solidárne uložená žalobkyni,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa napáda rozhodnutie Komisie K(2007) 512, konečné znenie vo veci COMP/E-1/38.823 – PO/Elevators and Escalators.
   Žalobkyňa svoju žalobu odôvodňuje rovnakým spôsobom, ako žalobkyňa vo veci T-144/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs/Komisia.
   Okrem toho uvádza, že Komisia porušila nariadenie č. 1/2003 (1) a na ňom založené usmernenia k metóde stanovovania pokút (2), zásadu rovnosti zaobchádzania a zásadu proporcionality tým, že východiskovú sumu pokuty zvýšila o faktor pre odrádzanie vo výške 100 %. Žalobkyňa ďalej uvádza, že Komisia v rozpore s článkom 23 ods. 1 nariadenia č. 1/2003 a v rozpore s usmerneniami k metóde stanovovania pokút použila zvýšenie o 50 % kvôli opätovnému protiprávnemu konaniu rovnakého druhu.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

      (2)  Oznámenie Komisie – Usmernenia k metóde stanovovania pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 Zmluvy o ESUO (Ú. v. ES C 9, s. 3; Mim. vyd. 08/001, s. 171).


title: Vec F-27/09: Žaloba podaná 27. marca 2009 — Ingo Hanschmann/Europol

text:
               18.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 167/25

         Žaloba podaná 27. marca 2009 — Ingo Hanschmann/Europol
   (Vec F-27/09)
   2009/C 167/46
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Ingo Hanschmann (Haag, Holandsko) (v zastúpení: P. de Casparis, advokát)

      Žalovaný: Európsky policajný úrad (Europol)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia z 12. júna 2008 informujúce žalobcu o nemožnosti ponúknuť mu trvalé zamestnanie, ako aj rozhodnutia zo 7. januára 2009, ktorým sa zamietla jeho sťažnosť podaná proti prvému rozhodnutiu

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie z 12. júna 2008, ktorým žalovaný informuje žalobcu, že mu nemôže ponúknuť trvalé zamestnanie, ako aj rozhodnutie o sťažnosti vydané 7. januára 2009, ktorým sa námietky podané žalobcom proti rozhodnutiu z 12. júna 2008 zamietli ako nedôvodné,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.


title: Vec T-213/12: Žaloba podaná 23. mája 2012 — Elitaliana/Eulex Kosovo a Starlite Aviation Operations

text:
               7.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/20

         Žaloba podaná 23. mája 2012 — Elitaliana/Eulex Kosovo a Starlite Aviation Operations
   (Vec T-213/12)
   2012/C 200/40
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Elitaliana SpA (Rím, Taliansko) (v zastúpení: R. Colagrande, advokát)

      Žalované: Eulex Kosovo — European Union Rule of Law Mission (Priština, Kosovská republika) a Starlite Aviation Operations (Dublin, Írsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil opatrenia prijaté Eulex — ktorých obsah a údaje nie sú žalobkyni známe — ktoré vyústili do zadania zákazky v rámci zadávacieho konania EuropeAid/131516/D/SER/XK — Helicopter Support to the EULEX Mission in Kosovo (PROC/272/11) spoločnosti Starlite Aviation Operations, a ktorá bola oznámená zo strany Eulex listom z 29. marca 2012 (a doručeným v ten istý deň elektronickou poštou), ako aj všetky predchádzajúce, následné alebo s nimi súvisiace opatrenia, a najmä, ak je to nevyhnutné, oznámenie 2012-DAS-0392 zo 17. apríla 2012, ktorým Eulex odoprela žalobkyni prístup k dokumentom vzťahujúcim sa na zadávacie konanie, o ktorý požiadala 2. apríla 2012,

               —

               uložil Eulex povinnosť nahradiť žalobkyni ujmu (vo forme zadania zákazky alebo peňažnú náhradu) vo výške stanovenej v bodoch 37 a nasl. žaloby,

               —

               zaviazal Eulex na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba je podaná proti opatreniam prijatým Eulex, ktoré vyústili do zadania zákazky v rámci zadávacieho konania EuropeAid/131516/D/SER/XK — Helicopter Support to the EULEX Mission in Kosovo (PROC/272/11) spoločnosti Starlite Aviation Operations, ako aj proti všetkým predchádzajúcim, následným alebo s nimi súvisiacim opatreniam. Žalobkyňa sa v tomto ohľade domáha náhrady z toho vyplývajúcej ujmy.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jediný žalobný dôvod vychádzajúci z porušenia alebo nesprávneho uplatnenia oznámenia zákazky uverejneného 18. októbra 2011, s odkazom na článok 46 a nasl. smernice 18/2004/ES (1); porušenie všeobecných zásad transparentnosti, proporcionality a rovnosti zaobchádzania stanovených v „Praktickom sprievodcovi postupov zadávania zákaziek pri vonkajších akciách EÚ“, ktorým sa zadávacie konanie riadilo; a porušenie všeobecnej zásady, že by mala byť zabezpečená účinná hospodárska súťaž s ohľadom na požiadavky stanovené pre službu, ktorá má byť zadaná.
   Žalobkyňa okrem toho tvrdí, že zákazka bola zadaná uchádzačovi, ktorý nespĺňal technické požiadavky stanovené v oznámení zákazky.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby.


title: Vec C-521/13 P: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 11. septembra 2014 – Think Schuhwerk GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Článok 7 ods. 1 písm. b) — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Červené konce šnúrok od topánok — Článok 122 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu — Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)

text:
               1.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 431/6

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 11. septembra 2014 – Think Schuhwerk GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-521/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Článok 7 ods. 1 písm. b) - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Červené konce šnúrok od topánok - Článok 122 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu - Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné))
   (2014/C 431/10)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Think Schuhwerk GmbH (v zastúpení: M. Gail, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Think Schuhwerk GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 344, 23.11.2013.


title: Vec T-49/07: Žaloba podaná 20. februára 2007 – Fahas/Rada

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/43

         Žaloba podaná 20. februára 2007 – Fahas/Rada
   (Vec T-49/07)
   (2007/C 95/90)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Sofiane Fahas (Milkendorf, Nemecko) (v zastúpení: F. Zillmer, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Rady 2002/848/ES z 28. októbra 2002, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu a ktorým sa ruší rozhodnutie 2002/460/ES, ktorým Rada vypracovala aktualizovaný zoznam osôb, skupín a subjektov, na ktoré sa použije toto nariadenie, a všetky medzičasom prijaté rozhodnutia Rady Európskej únie vrátane rozhodnutia 2006/1008/ES z 21. decembra 2006, ktoré je účinné k dnešnému dňu, v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu,

               —

               určiť, že sa všetky uvedené rozhodnutia vrátane rozhodnutia 2006/1008/ES z 21. decembra 2006 nepoužijú vo vzťahu k žalobcovi,

               —

               nariadiť Rade Európskej únie, aby žalobcovi zaplatila náhradu utrpenej ujmy, ktorej výška sa ponecháva na posúdenie Súdu, najmenej však 2 000 eur,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca svojou žalobou napáda rozhodnutie 2006/1008/ES (1) a všetky predchádzajúce rozhodnutia vrátane rozhodnutia 2002/848/ES (2) v rozsahu, v akom je výslovne uvedený v napadnutom texte.
   Žalobca na odôvodnenie svojej žaloby žalobca uvádza najmä to, že bolo porušené jeho právo na obhajobu, ako aj jeho právo na účinnú súdnu ochranu. Okrem toho nie je rozhodnutie 2006/1008/ES odôvodnené a porušuje teda článok 253 ES.

      (1)  Rozhodnutie Rady 2006/1008/ES z 21. decembra 2006, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu (Ú. v. ES L 379, s. 123; Mim, vyd. 18/001, s. 207).

      (2)  Rozhodnutie Rady 2002/848/ES z 28. októbra 2002, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu a ktorým sa ruší nariadenie 2002/460/ES [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 295, s. 12).


title: Vec T-525/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  8. septembra 2011 — MIP Metro/ÚHVT — Metronia (METRONIA) [ Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva METRONIA — Skoršia národná ochranná známka METRO — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 ]

text:
               15.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/6

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. septembra 2011 — MIP Metro/ÚHVT — Metronia (METRONIA)
   (Vec T-525/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva METRONIA - Skoršia národná ochranná známka METRO - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2011/C 305/07
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: J.-C. Plate a R. Kaase, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Metronia, SA (Madrid, Španielsko)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. októbra 2009 (vec R 1315/2006-1), ktoré sa týka námietkového konania medzi MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG a Metronia, SA.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 27.3.2010.


title: Vec T-103/14: Žaloba podaná 17. februára 2014 – Frucona Košice/Komisia

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/53

         Žaloba podaná 17. februára 2014 – Frucona Košice/Komisia
   (Vec T-103/14)
   2014/C 112/69
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Frucona Košice a.s. (Košice, Slovensko) (v zastúpení: K. Lasok, QC, B. Hartnett, barrister, O. Geiss, advokát, a J. Holmes, barrister)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie C(2013) 6261 zo 16. októbra 2013 o štátnej pomoci č. SA.18211 (C 25/2005) (ex NN 21/2005) adresované Slovenskej republike,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že pri prijatí napadnutého rozhodnutia došlo k porušeniu práva na obhajobu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia v odôvodnení 83 napadnutého rozhodnutia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia skutkových okolností a nesprávneho právneho posúdenia, keď dospela k záveru, že pre slovenské daňové orgány by bolo výhodnejšie začať konkurzné konanie (odôvodnenia 88 – 119 napadnutého rozhodnutia).

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia chybne rozhodla, že daňová exekúcia by viedla k vyššiemu príjmu než konanie o vyrovnaní.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  20. októbra 2005  vo veci C-247/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Beroep voor het bedrijfsleven): Transport Maatschappij Trafic BV proti Staatssecretaris van Economische Zaken (Colný kódex Spoločenstva — Vrátenie alebo odpustenie dovozného alebo vývozného cla — Pojem  dlžný na základe právnych predpisov )

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/8

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 20. októbra 2005
   vo veci C-247/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Beroep voor het bedrijfsleven): Transport Maatschappij Trafic BV proti Staatssecretaris van Economische Zaken (1)

   (Colný kódex Spoločenstva - Vrátenie alebo odpustenie dovozného alebo vývozného cla - Pojem „dlžný na základe právnych predpisov“)
   (2006/C 86/13)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci C-247/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Beroep voor het bedrijfsleven (Holandsko) z 28. mája 2004 a doručený Súdnemu dvoru 11. júna 2004, ktorý súvisí s konaním: Transport Maatschappij Trafic BV proti Staatssecretaris van Economische Zaken, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia J. Makarczyk (spravodajca), C. Gulmann, R. Schintgen a J. Klučka, generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: L. Hewlett, hlavná referentka, vyhlásil 20. októbra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Na účely článku 236 ods. 1 prvej vety nariadenia Rady č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, je dovozné alebo vývozné clo dlžné na základe právnych predpisov, ak colný dlh vznikol za podmienok stanovených v kapitole 2 hlavy VII tohto nariadenia a ak suma tohto cla mohla byť určená použitím colného sadzobníka Európskych spoločenstiev v súlade s ustanoveniami hlavy II tohto nariadenia.
   Suma dovozného alebo vývozného cla zostáva dlžná na základe právnych predpisov v zmysle článku 236 ods. 1 prvej vety nariadenia č. 2913/92, aj keď nebola oznámená dlžníkovi v súlade s článkom 221 ods. 1 tohto nariadenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 28.8.2004.


title: Vec C-274/12 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  19. decembra 2013 — Telefónica SA/Európska komisia (Odvolanie — Žaloba o neplatnosť — Článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ — Právo podať žalobu — Aktívna legitimácia — Fyzické alebo právnické osoby — Akty, ktoré sa ich osobne týkajú — Právny akt, ktorý nevyžaduje vykonávacie opatrenia — Rozhodnutie vyhlasujúce schému štátnej pomoci za nezlučiteľnú so spoločným trhom — Právo na účinnú súdnu ochranu)

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/12

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. decembra 2013 — Telefónica SA/Európska komisia
   (Vec C-274/12 P) (1)

   (Odvolanie - Žaloba o neplatnosť - Článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ - Právo podať žalobu - Aktívna legitimácia - Fyzické alebo právnické osoby - Akty, ktoré sa ich osobne týkajú - Právny akt, ktorý nevyžaduje vykonávacie opatrenia - Rozhodnutie vyhlasujúce schému štátnej pomoci za nezlučiteľnú so spoločným trhom - Právo na účinnú súdnu ochranu)
   2014/C 52/19
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Telefónica SA (v zastúpení: J. Ruiz Calzado a J. Domínguez Pérez, abogados, M. Núñez Müller, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: P. Němečková a C. Urraca Caviedes, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) z 21. marca 2012, Telefónica/Komisia (T-228/10), ktorým Všeobecný súd zamietol ako neprípustnú žalobu o neplatnosť článku 1 ods. 1 rozhodnutia Komisie 2011/5/ES z 28. októbra 2009 o odpisovaní finančného goodwillu na daňové účely pri nadobúdaní podielu v zahraničných subjektoch C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) vykonávanom Španielskom (Ú. v. EÚ L 7, 2011, s. 48)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Telefónica SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 227, 28.7.2012.


title: Vec C-516/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Rakúsko) 3. októbra 2016 – Erzeugerorganisation Tiefkühlgemüse e. Gen./Agrarmarkt Austria

text:
               12.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Rakúsko) 3. októbra 2016 – Erzeugerorganisation Tiefkühlgemüse e. Gen./Agrarmarkt Austria
   (Vec C-516/16)
   (2016/C 462/13)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Erzeugerorganisation Tiefkühlgemüse e. Gen

      Žalovaný: Agrarmarkt Austria

      Prejudiciálne otázky

               I.1.

               Nariaďujú články 65, 66 a 69 nariadenia Komisie (ES) č. 1580/2007 (1) z 21. decembra 2007, ktorým sa ustanovujú vykonávacie pravidlá pre nariadenia Rady (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96 a (ES) č. 1182/2007 v sektore ovocia a zeleniny, a tiež (od 23. júna 2011) články 64, 65, 68 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 543/2011 (2) zo 7. júna 2011, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o sektory ovocia a zeleniny a spracovaného ovocia a zeleniny, aby rozhodnutie o schválení operačného programu a výšky fondov, resp. zmena tohto rozhodnutia, ako aj rozhodnutie „o schválenej výške pomoci“ nebolo vydané iba ako oznámenie, ale formálne (prinajmenšom predbežne) ako záväzné rozhodnutie, ktoré môže žiadateľ napadnúť už vopred, t. j. nezávisle od napadnutia konečného rozhodnutia o žiadosti o (konečné) zaplatenie pomoci (podľa článku 70 nariadenia (ES) č. 1580/2007, resp. článku 69 nariadenia (ES) č. 543/2011)?

               I.2.

               Majú sa ustanovenia práva Únie citované v prejudiciálnej otázke I.1. vykladať v tom zmysle, že pri vydávaní daných rozhodnutí treba (v ich normatívnej časti) záväzne stanoviť aj hodnotu predanej výroby?

               I.3.

               Má sa právo Únie, predovšetkým články 69 a 70 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 543/2011 zo 7. júna 2011, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o sektory ovocia a zeleniny a spracovaného ovocia a zeleniny, vykladať v tom zmysle, že pre súd, ktorý má rozhodnúť o opravnom prostriedku proti rozhodnutiu správneho orgánu, ktorým sa rozhodlo o žiadosti o platbu finančnej pomoci v rámci operačného programu pre jeho určitú ročnú etapu podľa článku 103 g ods. 5 nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov), v znení nariadenia Rady (ES) č. 361/2008 zo 14. apríla 2008, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1234/2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov), predstavuje už existujúce právoplatné rozhodnutie o schválení operačného programu a výšky fondov, ako aj rozhodnutie o „schválení výšky pomoci“ prekážku toho, aby preskúmal otázku zákonnosti výpočtu hodnoty predanej výroby ako základ pre limit finančnej pomoci?

               I.4.

               V prípade zápornej odpovede na prejudiciálne otázky I.1., I.2. alebo I.3.: Má sa nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov), predovšetkým časť IX prílohy I („Ovocie a zelenina“, osobitne v prípade kódu KN ex 0709… „Ostatná zelenina, čerstvá alebo chladená…“) a časť X („Produkty zo spracovaného ovocia a zeleniny“, v prípade kódu KN ex 0710… „Zelenina… zmrazená“), vykladať v tom zmysle, že výrobky zo zeleniny, ktoré vzniknú ako výsledok postupov, ktoré sa uskutočnia po zbere a pozostávajú z čistenia, krájania, blanšírovania a zmrazenia, nemožno klasifikovať ako výrobky v zmysle časti IX prílohy I, ale treba ich klasifikovať ako výrobky v zmysle časti X prílohy I?

               I.5.

               V prípade kladnej odpovede na prejudiciálnu otázku I.4.: Má sa pojem „hodnota predanej výroby“, ktorý sa používa v článku 103d ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov), v znení nariadenia Rady (ES) č. 361/2008 zo 14. apríla 2008, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1234/2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov), vykladať v tom zmysle, že táto hodnota sa má vypočítať tak, že je nutné stanoviť iba hodnotu výroby, ale po odpočítaní hodnoty, ktorá pripadá na štádium spracovania, a to tak, že sa odpočíta hodnota toho procesu, ktorý spočíva v úprave pozberanej, očistenej, nakrájanej a blanšírovanej zeleniny na mrazenú zeleninu?

               I.6.

               Má sa článok 51 ods. 7 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 543/2011 zo 7. júna 2011, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o sektory ovocia a zeleniny a spracovaného ovocia a zeleniny, vykladať v tom zmysle, že organizácia výrobcov, ktorá predložila operačný program zameraný na roky 2010 až 2014, ktorý bol schválený pred 20. januárom 2010, ale v jeho v prípade došlo neskôr (13. decembra 2013) k zmene schválenia v tom zmysle, že program prešiel na iný spôsob výpočtu predanej výroby, sa, pokiaľ ide o spôsob výpočtu predanej výroby, môže aj po uvedenej zmene operačného programu (čiže, pokiaľ ide o finančnú pomoc, ktorá má byť vyplatená v roku 2014) ešte odvolávať na „právne predpisy platné v roku 2008“?

               I.7.

               V prípade kladnej odpovede na prejudiciálne otázky I.5. a I.6.: Sú článok 52 ods. 6 písm. a) a článok 21 ods. 1 písm. i) nariadenia Komisie (ES) č. 1580/2007 z 21. decembra 2007, ktorým sa ustanovujú vykonávacie pravidlá pre nariadenia Rady (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96 a (ES) č. 1182/2007 v sektore ovocia a zeleniny, neplatné v tom rozsahu, v akom sa na základe nich štádiá spracovania pozberanej zeleniny, ktorými sa uvedená zelenina spracováva na „iný výrobok uvedený v prílohe I Zmluvy o ES“, zahrnú do výpočtu hodnoty predanej výroby?

               I.8.

               V prípade zápornej odpovede na prejudiciálnu otázku I.6. (a bez ohľadu na odpoveď na ostatné prejudiciálne otázky): Je neplatný článok 50 ods. 3 písm. d) vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 543/2011 zo 7. júna 2011, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o sektory ovocia a zeleniny a spracovaného ovocia a zeleniny?

               II.1.

               Má sa článok 103c nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov), v znení nariadenia Rady (ES) č. 361/2008 zo 14. apríla 2008, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1234/2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov), vykladať v tom zmysle, že v rámci „Operačného programu v sektore ovocia a zeleniny“ je prípustná len podpora výroby produktov, ktoré možno kvalifikovať ako výrobky v zmysle časti IX prílohy I, ale nie aj podpora investícií do spracovania takých výrobkov?

               II.2.

               V prípade zápornej odpovede na prejudiciálnu otázku II.1.: Za akých podmienok a v akom rozsahu sa podľa článku 103c nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov), v znení nariadenia Rady (ES) č. 361/2008 zo 14. apríla 2008, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1234/2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov), pripúšťa taká podporu investícií do spracovania?

               II.3.

               Je neplatný článok 60 ods. 7 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 543/2011 zo 7. júna 2011, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o sektory ovocia a zeleniny a spracovaného ovocia a zeleniny?

               III.1.

               Má sa bod 23 prílohy IX k vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) č. 543/2011 zo 7. júna 2011, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o sektory ovocia a zeleniny a spracovaného ovocia a zeleniny, vykladať v tom zmysle, že samotná poloha na cudzom pozemku odôvodňuje vylúčenie podpory?

               III.2.

               V prípade kladnej odpovede na prejudiciálnu otázku III.1.: Je neplatný bod 23 prílohy IX vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 543/2011 zo 7. júna 2011, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o sektory ovocia a zeleniny a spracovaného ovocia a zeleniny?

               III.3.

               V prípade kladnej odpovede na prejudiciálnu otázku III.1. a zápornej odpovede na prejudiciálnu otázku III.2.: Ide v prípade úpravy podľa bodu 23 prílohy IX k vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) č. 543/2011 v tejto súvislosti o jasné, resp. jednoznačné ustanovenie, keď nie je chránená dôvera hospodárskeho subjektu žiadajúceho o finančnú podporu na aktivity, ktoré sa uskutočňujú na cudzom pozemku, ale patria k jeho podniku, napriek prísľubu, resp. schváleniu podpory zo strany vnútroštátnych orgánov, ktoré sa uskutočnilo so znalosťou situácie?

               IV.

               Vedie skutočnosť, že Súdny dvor nepriznáva žiadnej z dotknutých osôb zvýhodňujúce obmedzenie účinkov (v zmysle článku 264 ods. 2 ZFEÚ) v prípade rozsudku, ktorý dotknutej osobe prináša z právneho hľadiska znevýhodnenie novým výkladom práva Únie alebo vyhlásením neplatnosti právneho aktu Únie, ktorý sa doposiaľ považoval za platný, k tomu, že sa danej dotknutej osobe bráni v tom, aby sa pred vnútroštátnym súdom odvolávala v konkrétnom prípade na zásadu právnej istoty, ak sa preukáže, že konala v dobrej viere?

      (1)  Ú. v. EÚ L 350, 2007, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 157, 2011, s. 1.


title: Spojené veci C-401/15 až C-403/15: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 15. decembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour administrative – Luxembursko) – Noémie Depesme, Saïd Kerrou (C-401/15), Adrien Kauffmann (C-402/15), Maxime Lefort (C-403/15)/Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Voľný pohyb osôb — Práva pracovníkov — Rovnosť zaobchádzania — Sociálne výhody — Finančná podpora na vysokoškolské štúdium — Podmienka príbuzenského vzťahu — Pojem „dieťa“ — Dieťa manželského partnera alebo registrovaného partnera — Príspevok na výživu tohto dieťaťa)

text:
               13.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/6

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 15. decembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour administrative – Luxembursko) – Noémie Depesme, Saïd Kerrou (C-401/15), Adrien Kauffmann (C-402/15), Maxime Lefort (C-403/15)/Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche
   (Spojené veci C-401/15 až C-403/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Voľný pohyb osôb - Práva pracovníkov - Rovnosť zaobchádzania - Sociálne výhody - Finančná podpora na vysokoškolské štúdium - Podmienka príbuzenského vzťahu - Pojem „dieťa“ - Dieťa manželského partnera alebo registrovaného partnera - Príspevok na výživu tohto dieťaťa))
   (2017/C 046/07)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour administrative

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Noémie Depesme, Saïd Kerrou (C-401/15), Adrien Kauffmann (C-402/15), Maxime Lefort (C-403/15)

      Žalovaný: Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche

      Výrok rozsudku

   Článok 45 ZFEÚ a článok 7 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 492/2011 z 5. apríla 2011 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Únie sa majú vykladať v tom zmysle, že pod dieťaťom cezhraničného pracovníka, ktoré má nepriamo nárok na sociálne výhody upravené v poslednom uvedenom článku, ako je financovanie štúdia poskytované členským štátom deťom pracovníkov, ktorí vykonávajú alebo vykonávali svoju pracovnú činnosť v tomto štáte, treba chápať nielen dieťa, ktoré je v príbuzenskom vzťahu s týmto pracovníkom, ale aj dieťa manželského partnera alebo registrovaného partnera tohto pracovníka, pokiaľ ten naďalej zabezpečuje výživu tohto dieťaťa. Táto posledná požiadavka vyplýva zo skutkovej situácie, ktorej posúdenie prislúcha správnym orgánom a prípadne vnútroštátnym súdom, pričom nie je potrebné určiť dôvody tohto prispievania na výživu alebo vyčísliť jeho presný rozsah.

      (1)  Ú. v. EÚ C 302, 14.9.2015.


title: Vec C-250/11: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  19. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės — Litva) — Lietuvos geležinkeliai AB/Vilniaus teritorinė muitinė, Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Oslobodenie od dovozného cla a oslobodenie od DPH pri dovoze tovaru — Palivo nachádzajúce sa v štandardných nádržiach pozemných motorových vozidiel — Pojem „cestné motorové vozidlo“ — Lokomotívy — Cestná doprava a železničná doprava — Zásada rovnosti zaobchádzania — Zásada neutrality)

text:
               29.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/12

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 19. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės — Litva) — Lietuvos geležinkeliai AB/Vilniaus teritorinė muitinė, Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Vec C-250/11) (1)

   (Oslobodenie od dovozného cla a oslobodenie od DPH pri dovoze tovaru - Palivo nachádzajúce sa v štandardných nádržiach pozemných motorových vozidiel - Pojem „cestné motorové vozidlo“ - Lokomotívy - Cestná doprava a železničná doprava - Zásada rovnosti zaobchádzania - Zásada neutrality)
   2012/C 295/20
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Lietuvos geležinkeliai AB

      Žalovaní): Vilniaus teritorinė muitinė, Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės — Výklad článku 112 nariadenia Rady (EHS) č. 918/83 z 28. marca 1983 ustanovujúceho systém Spoločenstva pre oslobodenie od cla (Ú. v. ES L 105, s. 1; Mim. vyd. 02/001, s. 419) a článku 107 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (ES) č. 1186/2009 zo 16. novembra 2009 ustanovujúceho systém Spoločenstva pre oslobodenie od cla (Ú. v. EÚ L 324, s. 23) — Výklad článku 82 ods. 1 smernice Rady 83/181/EHS z 28. marca 1983 určujúcej rozsah platnosti článku 14 ods. 1 písm. d) smernice 77/388/EHS vzhľadom na oslobodenie od dane z pridanej hodnoty pre finálny dovoz určitého tovaru (Ú. v. ES L 105, s. 38; Mim. vyd. 09/001, s. 91) a článku 84 ods. 1 písm. a) smernice Rady 2009/132/ES z 19. októbra 2009, ktorou sa určuje rozsah platnosti článku 143 písm. b) a c) smernice 2006/112/ES vzhľadom na oslobodenie od dane z pridanej hodnoty na finálny dovoz určitého tovaru (Ú. v. EÚ L 292, s. 5) — Dovoz paliva, ktoré sa nachádza v štandardných nádržiach cestných motorových vozidiel, s oslobodením od cla a DPH — Spoločnosť, ktorá naplnila na území tretieho štátu dieselové palivo do štandardných nádrží svojich lokomotív — Pojem cestné motorové vozidlá

      Výrok rozsudku

   Článok 112 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (EHS) č. 918/83 z 28. marca 1983 ustanovujúceho systém Spoločenstva pre oslobodenie od cla, zmeneného a doplneného nariadením Rady (EHS) č. 1315/88 z 3. mája 1988, článok 107 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (ES) č. 1186/2009 zo 16. novembra 2009 ustanovujúceho systém Spoločenstva pre oslobodenie od cla, článok 82 ods. 1 písm. a) smernice Rady 83/181/EHS z 28. marca 1983 určujúcej rozsah platnosti článku 14 ods. 1 písm. d) smernice 77/388/EHS vzhľadom na oslobodenie od dane z pridanej hodnoty pre finálny dovoz určitého tovaru, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 88/331/EHS z 13. júna 1988, a článok 84 ods. 1 písm. a) smernice Rady 2009/132/ES z 19. októbra 2009, ktorou sa určuje rozsah platnosti článku 143 písm. b) a c) smernice 2006/112/ES vzhľadom na oslobodenie od dane z pridanej hodnoty na finálny dovoz určitého tovaru, sa majú vykladať v tom zmysle, že sa neuplatňujú na lokomotívy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 30.7.2011.


title: Vec C-421/09: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  9. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien — Rakúsko) — Humanplasma GmbH/Rakúska republika (Články 28 ES a 30 ES — Vnútroštátna právna úprava zakazujúca dovoz krvných produktov nepochádzajúcich z úplne bezpríspevkového darcovstva)

text:
               19.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/13

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 9. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien — Rakúsko) — Humanplasma GmbH/Rakúska republika
   (Vec C-421/09) (1)

   (Články 28 ES a 30 ES - Vnútroštátna právna úprava zakazujúca dovoz krvných produktov nepochádzajúcich z úplne bezpríspevkového darcovstva)
   2011/C 55/22
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Humanplasma GmbH

      Žalovaná: Rakúska republika

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Landesgericht für Zivilrechtsachen Wien — Výklad článkov 28 ES a 30 ES — Zlučiteľnosť s ustanoveniami vnútroštátneho práva, ktoré zakazujú dovoz ľudskej krvi pochádzajúcej z darcovstva za odmenu

      Výrok rozsudku

   Článok 28 ES v spojení s článkom 30 ES sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že dovoz krvi a zložiek krvi pochádzajúcich z iného členského štátu je prípustný pod podmienkou, uplatniteľnou aj na domáce produkty, že darcovia nielenže poskytli krv, z ktorej boli tieto produkty získané, bezplatne, ale aj bez získania náhrady nákladov, ktoré vynaložili na účely uskutočnenia tohto darovania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Vec C-216/13 P: Odvolanie podané 23. apríla 2013 : Acron OAO proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 7. februára 2013 vo veci T-118/10, Acron OAO/Rada Európskej únie

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/24

         Odvolanie podané 23. apríla 2013: Acron OAO proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 7. februára 2013 vo veci T-118/10, Acron OAO/Rada Európskej únie
   (Vec C-216/13 P)
   2013/C 171/47
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Acron OAO (v zastúpení: B. Evtimov, E. Borovikov, advokáti, D. O’Keeffe, solicitor)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, Európska komisia, Fertilizers Europe

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie zo 7. februára 2013 vo veci T-118/10, Acron OAO/Rada Európskej únie,

               —

               rozhodnúť o merite veci a zrušiť vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1251/2009 z 18. decembra 2009, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1911/2006, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovozy roztokov močoviny a dusičnanu amónneho s pôvodom okrem iného v Rusku (1), v rozsahu, v akom sa týka odvolateľky,

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania pred Súdnym dvorom a Všeobecným súdom Európskej únie, vrátane trov konania žalobkyne pred oboma súdmi,

               —

               rozhodnúť, že Fertilizers Europe, vedľajší účastník konania, znáša svoje vlastné trovy konania pred Všeobecným súdom, a ak vstúpi do konania pred Súdnym dvorom ako vedľajší účastník, aj svoje vlastné trovy v tomto konaní, ako aj zaviazať ho náhradu trov konania odvolateľky spojených s jeho vedľajším účastníctvom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd Európskej únie:

               —

               nesprávne vyložil prvú vetu článku 2 ods. 5 prvého pododseku základného antidumpingového nariadenia (2) a teda zodpovedajúce ustanovenie článku 2.2.1.1 prvého odseku Dohody o uplatňovaní článku VI Všeobecnej dohody o clách a obchode z roku 1994 uvedenej v príloha 1A Dohody o založení Svetovej obchodnej organizácie (ďalej len „dohoda o uplatňovaní článku VI“),

               —

               potvrdil nesprávny právny výklad a porušenie článku 2 ods. 3 základného nariadenia antidumpingového nariadenia a teda zodpovedajúce ustanovenie článku 2 ods. 2 dohody o uplatňovaní článku VI,

               —

               vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia s ohľadom na vzťah medzi článkom 2 ods. 5 druhou vetou a článkom 2 ods. 7 písm. b) základného antidumpingového nariadenia, takže aj z nesprávneho právneho posúdenia odôvodnení 3 a 4 nariadenia (ES) 1972/2002 (3), a v dôsledku toho aj z nesprávneho posúdenia druhej vety článku 2 ods. 5 prvého pododseku tohto nariadenia, a teda nezabezpečil súlad tohto výkladu a/alebo ustanovenia s dohodou o uplatňovaní článku VI,

               —

               potvrdil porušenie článku 2 ods. 6 písm. c) základného antidumpingového nariadenia a zjavne nesprávne posúdenie.

      (1)  Ú. v. EÚ L 338, s. 5.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 56, s. 1; Mim. vyd. 11/010 s. 45).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 1972/2002 z 5. novembra 2002, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 384/96 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 305, s. 1; Mim. vyd. 11/010 s. 132).


title: Vec C-169/11: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 7. júla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Frosinone — Taliansko) — Procura della Repubblica/Patrick Conteh

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/39

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 7. júla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Frosinone — Taliansko) — Procura della Repubblica/Patrick Conteh
   (Vec C-169/11) (1)

   2011/C 269/84
   Jazyk konania: taliančina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 173, 11.6.2011.


title: Vec F-71/07: Žaloba podaná 16. júla 2007 – Karatzoglou/EAR

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/70

         Žaloba podaná 16. júla 2007 – Karatzoglou/EAR
   (Vec F-71/07)
   (2007/C 269/128)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Georgios Karatzoglou (Preveza, Grécko) (v zastúpení: S. A. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Európska agentúra pre obnovu (EAR)
   Návrhy žalobcu

               —

               nariadiť EAR, aby zaplatila 348 965,96 eur, ako náhradu materiálnej škody spôsobenej nevykonaním rozsudku štvrtej komory Súdu prvého stupňa z 23. februára 2006 vo veci T-471/04 (Georgios Karatzoglou/Európska agentúra pre obnovu) (1),

               —

               nariadiť EAR, aby zaplatila sumu 100 000 eur, ako náhradu nemateriálnej škody spôsobenej nevykonaním rozsudku vo veci T-471/04,

               —

               nariadiť EAR, aby zaplatila sumu 100 000 eur, ako náhradu nemateriálnej škody spôsobenej protiprávnym konaním, ktorého sa dopustila EAR, keď odmietla prijať akékoľvek osobitné opatrenia na vykonanie rozsudku T-471/04,

               —

               nariadiť EAR, aby zaplatila úroky z vyššie uvedených súm vo výške 3 %, a to odo dňa vyhlásenia rozsudku T-471/04,

               —

               zaviazať EAR na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca najmä tvrdí, že EAR porušila článok 233 ES v rozsahu, v akom neprijala potrebné opatrenia na účely vykonania vyššie uvedeného rozsudku Súdu prvého stupňa.

      (1)  Ú. v. EÚ C 96, 22.4.2006, s. 13.


title: Vec T-126/09: Žaloba podaná 24. marca 2009 — Taliansko/Komisia

text:
               6.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/18

         Žaloba podaná 24. marca 2009 — Taliansko/Komisia
   (vec T-126/09)
   2009/C 129/31
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: P. Gentilli, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť oznámenie o výberovom konaní (AD 5) EPSO/AD/144/09 (verejné zdravie), EPSO/AD/145/09 (bezpečnosť potravín — politiky a právne predpisy) a EPSO/AD/146/09 (bezpečnosť potravín — inšpekcia, kontrola a hodnotenie) na účely prijatia do zamestnania 35, 40 a 55 riadiacich pracovníkov (AD 5) bulharskej, cyperskej, českej, estónskej, maďarskej, lotyšskej, litovskej, maltskej, poľskej, rumunskej, slovenskej a slovinskej štátnej príslušnosti v oblasti verejného zdravia.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné žalobným dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedeným vo veci T-166/07, Taliansko/Komisia.


title: Vec T-77/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  25. októbra 2007 – Feralpi Siderurgica/Komisia ( Kartely — Výrobcovia tyčí na výstuž do betónu — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 65 UO — Rozhodnutie založené na Zmluve ESUO po skončení platnosti tejto zmluvy — Nedostatok právomoci Komisie )

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/37

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 25. októbra 2007 – Feralpi Siderurgica/Komisia
   (Vec T-77/03) (1)

   („Kartely - Výrobcovia tyčí na výstuž do betónu - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 65 UO - Rozhodnutie založené na Zmluve ESUO po skončení platnosti tejto zmluvy - Nedostatok právomoci Komisie“)
   (2007/C 297/75)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Feralpi Siderurgica SpA (Brescia, Taliansko) (v zastúpení: G.M. Roberti, A. Franchi a I. Perego, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Pignataro-Nolin a A. Whelan, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Manzini, advokát)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu: Talianska republika (v zastúpení: I. Braguglia, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2002) 5087 v konečnom znení zo 17. decembra 2002 týkajúce konania o uplatnení článku 65 UO [neoficiálny preklad] (COMP/37.956 – Tyče na výstuž do betónu)
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie K(2002) 5087 v konečnom znení zo 17. decembra 2002 týkajúce konania o uplatnení článku 65 UO [neoficiálny preklad] (COMP/37.956 – Tyče na výstuž do betónu) sa zrušuje v časti, v ktorej sa týka Feralpi Siderurgica SpA.

               2.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Feralpi Siderurgica.

               3.

               Talianska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 112, 10.5.2003.


title: Vec T-579/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 8. novembra 2016 – For Tune/EUIPO – Gastwerk Hotel Hamburg (fortune) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie fortune — Skoršia nemecká slovná ochranná známka FORTUNE-HOTELS — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/36

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. novembra 2016 – For Tune/EUIPO – Gastwerk Hotel Hamburg (fortune)
   (Vec T-579/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie fortune - Skoršia nemecká slovná ochranná známka FORTUNE-HOTELS - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 006/44)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: For Tune sp. z o.o. (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: K. Popławska, advokátka)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Gastwerk Hotel Hamburg GmbH & Co. KG (Hamburg, Nemecko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 7. augusta 2015 (vec R 2808/2014-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Gastwerk Hotel Hamburg a For Tune

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               For Tune sp. z o.o. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 398, 30.11.2015.


title: Vec C-240/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg (Nemecko) 14. mája 2010 — Cathy Schulz-Delzers, Pascal Schulz/Finanzamt Stuttgart III

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg (Nemecko) 14. mája 2010 — Cathy Schulz-Delzers, Pascal Schulz/Finanzamt Stuttgart III
   (Vec C-240/10)
   ()
   2010/C 221/29
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Cathy Schulz-Delzers, Pascal Schulz

      Žalovaný: Finanzamt Stuttgart III

      Prejudiciálne otázky

               1.

                           a)

                           Je § 3 bod 64 Einkommensteuergesetz (zákona o dani z príjmov) v znení, ktoré platilo v roku 2005 a 2006, zlučiteľný s voľným pohybom pracovníkov v zmysle článku 45 konsolidovaného znenia Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“) (predtým článok 39 ES)?

                           b)

                           Je § 3 bod 64 Einkommensteuergesetz v znení, ktoré platilo v roku 2005 a 2006, základom skrytej diskriminácie z dôvodu štátneho občianstva, ktorá je podľa článku 18 ZFEÚ zakázaná?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na otázku č. 1: Je § 3 bod 64 Einkommensteuergesetz v znení, ktoré platilo v roku 2005 a 2006, zlučiteľný s voľným pohybom občanov Únie podľa článku 21 ZFEÚ (predtým článok 18 ES)?


title: Vec T-203/12: Žaloba podaná 16. mája 2012 — Alchaar/Rada

text:
               21.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/24

         Žaloba podaná 16. mája 2012 — Alchaar/Rada
   (Vec T-203/12)
   2012/C 217/52
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Mohamad Nedal Alchaar (Alep, Sýria) (v zastúpení: A. Korkmaz, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil nasledujúce akty v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu:

                           —

                           vykonávacie nariadenie č. 1244/2011 z 1. decembra 2011,

                           —

                           rozhodnutie 2011/782/SZBP v znení zmien a doplnení k dnešnému dňu, najmä v znení vykonávacieho rozhodnutia 2012/37/SZBP, rozhodnutia 2012/122/SZBP, vykonávacieho rozhodnutia 2012/172/SZBP a rozhodnutia 2012/206/SZBP,

                           —

                           nariadenie Rady č. 36/2012 z 18. januára 2012 v znení zmien a doplnení k dnešnému dňu, najmä v znení vykonávacieho nariadenia 55/2012, nariadenia 168/2012 a vykonávacieho nariadenia 266/2012,

                           —

                           všetky budúce akty, ktorými sa mení či dopĺňa rozhodnutie 2011/782/SZBP a nariadenie Rady č. 36/2012,

               —

               zrušil rozhodnutie Rady určené žalobcovi, ktoré sa nachádza v jej oznámení zo 16. marca 2012, a to v rozsahu, v akom necháva jeho meno zapísané na sporných zoznamoch,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod vychádza z porušenia základných práv a procesných záruk, najmä práva na obhajobu, povinnosti odôvodnenia a zásady účinnej súdnej ochrany, lebo žalobca nedostal formálne oznámenie o svojom zaradení na zoznam osôb, ktorým bola uložená sankcia, a odôvodnenie zaradenia jeho mena, uvedené v napadnutých aktoch, je podľa neho na uloženie sankcií nedostačujúce.

               2.

               Druhý žalobný dôvod vychádza z porušenia práva vlastniť majetok a hospodárskej slobody.


title: Vec C-102/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 21. februára 2007 – Adidas AG a Adidas Benelux B.V./Marca Mode, C&A Nederland, H&M Hennes & Mauritz Netherlands B.V. a Vendex KBB Nederland B.V.

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 21. februára 2007 – Adidas AG a Adidas Benelux B.V./Marca Mode, C&A Nederland, H&M Hennes & Mauritz Netherlands B.V. a Vendex KBB Nederland B.V.
   (Vec C-102/07)
   (2007/C 82/48)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Adidas AG a Adidas Benelux B.V.

      Žalovaní: Marca Mode, C&A Nederland, H&M Hennes & Mauritz Netherlands B.V. a Vendex KBB Nederland B.V.
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa pri určení rozsahu ochrany ochrannej známky, ktorá je tvorená z označenia, ktoré pôvodne nemalo žiadnu rozlišovaciu spôsobilosť alebo z označenia, ktoré zodpovedá popisu v článku 3 ods. 1 písmena c) smernice 89/104/EHS (1), ktoré sa však ako ochranná známka presadilo na trhu a bolo zapísané, zohľadniť všeobecný záujem, ktorý spočíva v tom, že použiteľnosť určitých označení pre iné hospodárske subjekty poskytujúce príslušný tovar alebo služby, nebude neodôvodnene obmedzená (potreba dostupnosti)?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Existuje pritom rozdiel, ak sporné, voľne použiteľné označenia považuje dotknutá skupina verejnosti za označenia na rozlíšenie tovaru alebo len za dekorácia tovaru?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Existuje ďalej rozdiel, ak napadnutému označeniu majiteľom ochrannej známky chýba rozlišovacia spôsobilosť v zmysle článku 3 ods. 1 písmena b) smernice alebo ak obsahuje označenie v zmysle článku 3 ods. 1 písmena c) smernice?

      (1)  Prvá smernica Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92).


title: Vec T-416/10: Žaloba podaná 15. septembra 2010 — Yoshida Metal Industry/ÚHVT — Pi-Design a i. (plocha pokrytá čiernymi kruhmi)

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/32

         Žaloba podaná 15. septembra 2010 — Yoshida Metal Industry/ÚHVT — Pi-Design a i. (plocha pokrytá čiernymi kruhmi)
   (Vec T-416/10)
   ()
   2010/C 328/56
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Yoshida Metal Industry Co., Ltd (Niigata, Japonsko) (v zastúpení: S. Verea, K. Muraro, M. Balestriero, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: Pi-Design AG (Triengen, Švajčiarsko), Bodum France SA (Neuilly sur Seine, Francúzsko), Bodum Logistics A/S (Billund, Dánsko)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 20. mája 2010 vo veci R 1237/2008-1,

               —

               potvrdiť rozhodnutie výmazového oddelenia z 15. júla 2008 týkajúce sa prihlášky ochrannej známky Spoločenstva č. 1372580,

               —

               potvrdiť platnosť ochrannej známky Spoločenstva č. 1372580,

               —

               zaviazať žalovaného a ďalších účastníkov konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka zobrazujúca plochu pokrytú čiernymi kruhmi zapísaná pre výrobky patriace do tried 8 a 21 — ochranná známka Spoločenstva č. 1372580.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom.

      Práva z ochrannej známky účastníkov, ktorí sa domáhajú vyhlásenia neplatnosti: účastníci, ktorí sa domáhajú vyhlásenia neplatnosti, odôvodňujú svoj návrh absolútnymi dôvodmi zamietnutia podľa článku 7 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia a vyhlásenie neplatnosti zapísanej ochrannej známky Spoločenstva.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. e) bodu ii) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009, keďže odvolací senát nesprávne rozhodol, že ustanovenia tohto článku sa uplatňujú na napadnutú ochrannú známku Spoločenstva.


title: Vec C-6/09: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 6. októbra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2005/60/ES — Pranie špinavých peňazí a financovanie terorizmu — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/15

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 6. októbra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-6/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2005/60/ES - Pranie špinavých peňazí a financovanie terorizmu - Neprebratie v stanovenej lehote)
   2009/C 282/28
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Peere a P. Dejmek, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: D. Haven, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie alebo neoznámenie prijatia všetkých opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES z 26. októbra 2005 o predchádzaní využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu (Ú. v. EÚ L 309, s. 15) v stanovenej lehote

      Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na zabezpečenie úplného vykonania smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES z 26. októbra 2005 o predchádzaní využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 21.3.2009.


title: Vec T-199/04: Rozsudok Všeobecného súdu z  27. septembra 2011 — Gul Ahmed Textile Mills/Rada ( Dumping — Dovoz bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúcej z Pakistanu — Ujma — Príčinná súvislosť )

text:
               12.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/15

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2011 — Gul Ahmed Textile Mills/Rada
   (Vec T-199/04) (1)

   (Dumping - Dovoz bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúcej z Pakistanu - Ujma - Príčinná súvislosť)
   2011/C 331/26
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Gul Ahmed Textile Mills Ltd (Karači, Pakistan) [v zastúpení: L. Ruessmann, advokát, s adresou na doručovanie v Luxemburgu (Luxembursko)]

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix a B. Driessen, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. Berrisch, advokát)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Euróspka komisia (v zastúpení: T. Scharf a K. Talabér-Ritz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 397/2004 z 2. marca 2004 uvaľujúceho konečné antidumpingové clo na dovoz bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúcej z Pakistanu (Ú. v. ES L 66, s. 1; Mim. vyd. 11/050, s. 26) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne

      Výrok rozsudku

               1.

               Nariadenie Rady (ES) č. 397/2004 z 2. marca 2004 uvaľujúceho konečné antidumpingové clo na dovoz bavlnenej posteľnej bielizne pochádzajúcej z Pakistanu sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka Gul Ahmed Textile Mills Ltd.

               2.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania vynaložené Gul Ahmed Textile Mills.

               3.

               Euróspka komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 28.8.2004.


title: Vec T-639/11: Žaloba podaná 14. decembra 2011 — Heads!/ÚHVT (HEADS)

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/29

         Žaloba podaná 14. decembra 2011 — Heads!/ÚHVT (HEADS)
   (Vec T-639/11)
   2012/C 49/53
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Heads! GmbH & Co. KG (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: A. Jaeger-Lenz a T. Bösling, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje:

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 11. októbra 2011 vo veci R 2348/2010-1 v rozsahu, v akom zamieta zápis ochrannej známky č. 8 327 926„HEADS“ pre služby v triede 35 „vedenie podniku, správa podniku, personálne poradenstvo a poradenstvo pri vedení podniku, personálny marketing, sprostredkovanie odborných a vedúcich pracovníkov, personálny leasing odborných a vedúcich pracovníkov (vedenie na určitú dobu)“,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „HEADS“ pre služby v triede 35.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, keďže dotknutá ochranná známka Spoločenstva má rozlišovaciu spôsobilosť a keďže odvolací senát pre dôvod zamietnutia podľa článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, na ktorom založil svoje rozhodnutie, neuviedol žiadne osobitné zistenia, neprípustným spôsobom založil svoje posúdenie na kombinácii slov, ktoré neboli predmetom prihlášky, nesprávne vychádzal z rozhodnutia Spolkového patentového úradu a závery, ktoré vyvodil z údajného vnímania dotknutej verejnosti nie sú správne.


title: Vec T-269/04: Žaloba podaná dňa 29. júna 2004: IDOM, S.A. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               28.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/38

         Žaloba podaná dňa 29. júna 2004: IDOM, S.A. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-269/04)
   (2004/C 217/67)
   Jazyk konania: španielčina
   IDOM, S.A., so sídlom v Bilbao (Španielsko), podal dňa 29. júna 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT).
   Žalobcu zastupuje Tatiana Villate Consonni, advokátka Ilustre Colegio de Madrid.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) zo dňa 27. apríla 2004 vo veci R-153/2003-2;

               —

               zrušil rozhodnutie 3707/2002 v konaní o námietke B282733 v časti, ktorá zamieta námietku podanú IDOM, S.A. a ktorá pripúšťa prihlášku napadnutej ochrannej známky pre triedu 37 a z časti pre triedu 42;

               —

               potvrdil tvrdenia odvolateľa tým, že nariadi príslušnému námietkovému oddeleniu ÚHVT zamietnuť zápis napadnutej ochrannej známky do registra ochranných známok, a

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania, v prípade, ak tento nebude mať v spore úspech.

         Dôvody žaloby a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky spoločenstva:

               Idom Incorporated

               Prihlasovaná ochranná známka:

               Obrazová ochranná známka „IDOM“ – prihláška č. 1.185.800 pre služby tried 35, 37 a 42 (manažment, poradenstvo a informatika)

               Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní

               Žalobca

               Namietaná ochranná známka alebo označenie:

               Obrazová ochranná známka spoločenstva IDOM (č. 847.236) španielske obrazové ochranné známky IDOM (čísla 789.822, 789.823, 1.195.931, 2.052.591, 2.052.592, 2.052.593) a španielska slovná ochranná známka IDOM (č. 217.244) pre služby tried 35, 37 a 42.

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Vyhovenie námietke vo vzťahu k službám triedy 35 pokrytými týmito ochrannými známkami a zamietnutie vo vzťahu k službám tried 37 a 42.

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zamietnutie odvolania.

               Dôvody žaloby:

               Nesprávny výklad článku 8 odsek 1 písm. b) a odsek 4 nariadenia (ES) č. Nariadenie Rady (ES) č. 40/94


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 1. marca 2005 vo veci T-258/03, Andreas Mausolf proti Európskemu policajnému úradu (Europol) (Dočasný zamestnanec — Zamestnanci Europolu — Nepredĺženie pracovnej zmluvy)

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/24

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 1. marca 2005
   vo veci T-258/03, Andreas Mausolf proti Európskemu policajnému úradu (Europol) (1)

   (Dočasný zamestnanec - Zamestnanci Europolu - Nepredĺženie pracovnej zmluvy)
   (2005/C 106/55)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci T-258/03, Andreas Mausolf, bývalý zamestnanec Europolu, bydliskom v Leidene (Holandsko), v zastúpení: F. Baltussen, P. de Casparis a D. C. Coppens, advokáti, proti Európskemu policajnému úradu (Europol), so sídlom v Haagu (Holandsko), (splnomocnení zástupcovia: D. Heimans a K. Hennessy-Massaro, na pojednávaní, N. Urban), predmetom ktorej je návrh na zrušenie rozhodnutia Europolu o nepredĺžení zmluvy žalobcovi a návrh na náhradu škody, ktorú mal údajne utrpieť, Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: predseda komory J. Pirrung, sudcovia A. W. H. Meij a I. Pelikánova, tajomník: J. Plingers, referent, vyhlásil dňa 1. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 213, 6.9.2003


title: Vec C-161/07: Žaloba podaná 23. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/9

         Žaloba podaná 23. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika
   (Vec C-161/07)
   (2007/C 140/16)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Traversa a G. Braun, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Rakúska republika si tým, že na zápis spoločností do obchodného registra na návrh štátnych príslušníkov nových členských štátov EÚ – s výnimkou Malty a Cypru – je potrebné overenie ich postavenia samostatne zárobkovo činných osôb úradom práce alebo predloženie potvrdenia o oslobodení, pričom na overenie takéhoto postavenia v prípade spoločníkov osobnej spoločnosti, ako aj menšinových spoločníkov spoločnosti s ručením obmedzeným, ktorí vykonávajú pre spoločnosť práce, ktoré sa obvykle vykonávajú v rámci pracovného pomeru, treba vykonať overovacie konanie, počas ktorého, a to najviac tri mesiace, nemožno vykonávať samostatnú zárobkovú činnosť, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 43 ES,

               —

               zaviazať Rakúsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Článok 43 ods. ES zaručuje každému štátnemu príslušníkovi členského štátu právo usadiť sa v inom členskom štáte, aby tam mohol začať a vykonávať samostatnú zárobkovú činnosť, ako aj právo založiť a viesť v inom členskom štáte podniky. Ako výraz všeobecnej zásady zákazu diskriminácie podľa článku 12 ES zakazuje článok 43 ES diskrimináciu na základe štátnej príslušnosti v oblasti samostatných zárobkových činností. Zásada rovnosti zaobchádzania v porovnaní s vlastnými štátnymi príslušníkmi je vyjadrená v článku 43 ods. 2 ES. Podľa tohto ustanovenia zahŕňa sloboda usadiť sa právo začať vykonávať samostatnú zárobkovú činnosť akéhokoľvek druhu, ako aj založiť a viesť podniky, najmä spoločnosti, na území ktoréhokoľvek iného členského štátu za podmienok stanovených pre vlastných štátnych príslušníkov právom členského štátu, v ktorom dochádza k usadeniu sa.
   Na zápis spoločnosti založenej podľa rakúskeho práva na návrh občana členských štátov Európskej únie, ktoré pristúpili 1. mája 2004 – s výnimkou Malty a Cypru – požadovali registrové súdy v Rakúsku overenie jeho postavenia samostatne zárobkovo činnej osoby. Na rozlíšenie medzi samostatne zárobkovo činnými osobami a závislými pracovníkmi je rozhodujúci „skutočný hospodársky obsah činnosti“. Podľa rakúskej právnej úpravy sa predovšetkým spoločníci osobnej spoločnosti, ako aj spoločníci spoločnosti s ručením obmedzeným s obchodným podielom menším než 25 %, ktorí vykonávajú práce, ktoré sa obvykle vykonávajú v rámci pracovného pomeru, považujú za závislých pracovníkov. Táto domnienka platí až dovtedy, kým miestna pobočka úradu práce na žiadosť spoločníka nerozhodne, že tento spoločník má podstatný vplyv na vedenie spoločnosti. Dôkaz o postavení samostatne zárobkovo činnej osoby musí predložiť žiadateľ. Až do overenia tohto postavenia na základe rozhodnutia, najviac však tri mesiace, nemôžu dotknuté osoby začať svoju činnosť.
   Tento právny predpis je nezlučiteľný so slobodou usadiť sa podľa článku 43 ES. Obmedzuje slobodu samostatne zárobkovo činných osôb z ôsmich nových členských štátov usadiť sa v Rakúsku tým, že im podstatným spôsobom sťažuje založenie spoločnosti bez toho, aby to bolo odôvodnené. Aj keby sa preukázalo, že dotknutý právny predpis má len obmedzenú pôsobnosť, nestráca tým právna úprava svoj diskriminačný charakter. Aj keby štátni príslušníci ôsmich dotknutých členských štátov nemuseli zakaždým a bez výnimky podávať žiadosť, je rozhodujúce, že rakúski štátni príslušníci a štátni príslušníci ostatných členských štátov takú žiadosť nikdy podávať nemuseli. Prechodné ustanovenia dohôd o pristúpení okrem toho stanovili obmedzenie týkajúce sa výhradne voľného pohybu pracovníkov. Pre slobodu usadiť nie sú také obmedzenia možné. Skutočnosť, že ratio legis príslušnej právnej úpravy spočíva v tom, aby sa zamedzilo obchádzaniu prechodných ustanovení pre voľný pohyb pracovníkov a jej cieľom nie je obmedzenie slobody usadiť sa, nemení nič na tom, že právny predpis v konečnom dôsledku obmedzuje slobodu usadiť sa.
   Obmedzenie slobody usadiť sa by mohlo byť odôvodnené podľa článku 46 ES dôvodmi verejného poriadku, verejnej bezpečnosti alebo verejného zdravia, ako aj, pokiaľ nejde o zjavne diskriminačné opatrenia, naliehavými dôvodmi všeobecného záujmu. Ako obmedzenie základnej slobody musia byť také opatrenia v každom prípade spôsobilé zaistiť uskutočnenie sledovaného cieľa a pritom neprekračovať hranice toho, čo je na jeho dosiahnutie nevyhnutné. Dotknutá rakúska úprava tieto požiadavky na odôvodnenie nespĺňa.
   Neexistujú totiž žiadne dôvody domnievať sa, že obchádzanie prechodných ustanovení štátnymi príslušníkmi ôsmich dotknutých členských štátov, ktorého sa obáva rakúska vláda, by mohlo dosiahnuť také rozmery, že fungovanie rakúskeho pracovného trhu by skutočne bolo podstatne ohrozené. Okrem toho nie je ani jedno z dvoch kritérií posúdenia druhu zamestnania – druh práce a vplyv na vedenie spoločnosti – vhodné na odlíšenie závislého zamestnania od samostatnej zárobkovej činnosti. Čo sa týka nevyhnutnosti obmedzení, z vysvetlení rakúskej vlády nevyplýva, prečo by dodatočná kontrola po zápise spoločnosti nemohla ako menej obmedzujúce opatrenie rovnako splniť zamýšľaný účel.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 18. januára 2005 vo veci T-93/02, Confédération nationale du Crédit mutuel proti Komisii Európskych spoločenstiev (Štátna pomoc — Opatrenia Francúzskej republiky v prospech Crédit mutuel — „Livret bleu“ — Rozhodnutie 2003/216/ES — Povinnosť odôvodnenia — Žaloba o neplatnosť)

text:
               19.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/13

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 18. januára 2005
   vo veci T-93/02, Confédération nationale du Crédit mutuel proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Štátna pomoc - Opatrenia Francúzskej republiky v prospech Crédit mutuel - „Livret bleu“ - Rozhodnutie 2003/216/ES - Povinnosť odôvodnenia - Žaloba o neplatnosť)
   (2005/C 69/25)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-93/02, Confédération nationale du Crédit mutuel, so sídlom v Paríži (Francúzsko), v zastúpení: A. Carnelutti, advokát, ktorú v konaní podporuje Francúzska republika (splnomocnení zástupcovia: G. de Bergues a F. Million, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu) proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: G. Rozet, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2003/216/ES z 15. januára 2002 o štátnej pomoci, ktorú poskytla Francúzska republika v prospech Crédit mutuel (Ú. v. ES L 88, s. 39) vo forme neprimeranej kompenzácie poskytovanej na úhradu nákladov na výber a správu sporenia v mechanizme „Livret bleu“, Súd prvého stupňa (druhá rozšírená komora), v zložení: predseda komory J. Pirrung, sudcovia V. Tiili, A. W. H. Meij, M. Vilaras a N. J. Forwood, tajomník: J. Palacio González, vyhlásil dňa 18. januára 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Rozhodnutie Komisie 2003/216/ES z 15. januára 2002 o štátnej pomoci, ktorú poskytla Francúzska republika v prospech Crédit mutuel, sa zrušuje.

               2.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a trovy konania žalobcu.

               3.

               Francúzska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 131, 1.6.2002