title: Vec C-560/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia (Španielsko) 23. júla 2019 – GT/Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo S.A.

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/15

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia (Španielsko) 23. júla 2019 – GT/Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo S.A.
      (Vec C-560/19)
      (2019/C 372/16)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de lo Mercantil no 3 de Valencia

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: GT

         Žalovaná: Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo S.A.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Možno konštatovať, že pod pojem „prevádzkujúci letecký dopravca“ spadá spoločnosť, ktorej predmetom činnosti je osobná letecká preprava a ktorá predá letenku, ale neuskutoční let, teda skutočne ho nezrealizuje?

                  2.

                  V prípade zápornej odpovede na predchádzajúcu otázku, majú cestujúci právo na náhradu podľa článku 7 nariadenia č. 261/2004 (1) v prípade, ak je let rozdelený na viaceré úseky a v dôsledku mierneho meškania (kratšieho než tri hodiny) na jednom z úsekov vznikne veľké meškanie (dlhšie než tri hodiny) v konečnom cieľovom mieste, lebo cestujúci zmeškal prípojný let? V prípade kladnej odpovede, ak sú prevádzkujúci leteckí dopravcovia na jednotlivých úsekoch rôzni, je prevádzkujúci letecký dopravca, na ktorého úseku letu vzniklo mierne meškanie (kratšie než tri hodiny), ale ktorý spôsobil, že cestujúci zmeškal prípojný let, a teda vyvolal veľké meškanie (dlhšie než tri hodiny) v konečnom cieľovom mieste, povinný vyplatiť peňažnú náhradu podľa článku 7 nariadenia č. 261/2004?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1).


title: Vec C-565/19 P: Odvolanie podané 23. júla 2019: Armando Carvalho a iní proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) z 8. mája 2019 vo veci T-330/18, Carvalho a i./Parlament a Rada

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/16

      Odvolanie podané 23. júla 2019: Armando Carvalho a iní proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) z 8. mája 2019 vo veci T-330/18, Carvalho a i./Parlament a Rada
      (Vec C-565/19 P)
      (2019/C 372/17)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolatelia: Armando Carvalho a iní (v zastúpení: G. Winter, profesor, R. Verheyen, Rechtsanwältin, H. Leith, barrister)

         Ďalší účastníci konania: Európsky parlament a Rada Európskej únie

         Návrhy odvolateľov

      Odvolatelia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté uznesenie,

                  —

                  určil, že žaloby sú prípustné,

                  —

                  vrátil vec Všeobecnému súdu, aby meritórne rozhodol o žalobe o neplatnosť,

                  —

                  vrátil vec Všeobecnému súdu, aby meritórne rozhodol o žalobe uplatňujúcej mimozmluvnú zodpovednosť Únie, a

                  —

                  zaviazal odporcov na náhradu trov odvolacieho konania a konania pred Všeobecným súdom.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolatelia sa odvolávajú proti rozhodnutiu Všeobecného súdu, ktorým zamietol ich žaloby ako neprípustné na základe týchto odvolacích dôvodov.
      Prvý odvolací dôvod: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia keď rozhodol, že odvolatelia nevyhovujú zásadám stanovenia priamej dotknutosti, formulovaným v prípade Plaumann. Tri akty o skleníkových plynoch (1) (2) (3) povoľujú emisie, ktoré sa každého odvolateľa dotýkajú konkrétnym faktickým spôsobom. Navyše sú kritériá Plaumannovho testu splnené, pretože tri akty o emisiách skleníkových plynov porušujú základné osobné práva odvolateľov.
      Druhý odvolací dôvod: Subsidárne, Všeobecný súd sa dopustil pochybenia, keď Plaumannov test neprispôsobil s ohľadom na neprehliadnuteľnú výzvu klimatickej zmeny a podstatu veci odvolateľov spočívajúcu v ich individuálnych základných právach, vrátane zásady efektívnej ochrany týchto práv. SD EÚ už rozhodol, že na to, aby toto právo bolo účinné, musí byť doplnené prostriedkom nápravy a Všeobecný súd sa dopustil pochybenia keď rozhodol, že vnútroštátne súdy (a prejudiciálne konanie podľa článku 267 ZFEÚ) alebo žaloba napádajúca vykonávajúce rozhodnutia Komisie by poskytla v danej veci primeraný spôsob nápravy.
      Tento súd by mal primerane rozhodnúť, že v prípade (ako je to v prejednávanej veci), že na ochranu základných práv žalobcu nie je k dispozícii žiadny iný efektívny právny prostriedok nápravy, požiadavka „priamej dotknutosti“ je splnená, ak sa tvrdí a odôvodní, že legislatívny akt zásadným spôsobom zasahuje do osobných základných práv žalobcu, alebo že zasahuje do podstaty takéhoto práva. Táto požiadavka tu bola splnená.
      Tretí odvolací dôvod: Nad rámec prvého a druhého odvolacieho dôvodu sa Všeobecný súd dopustil pochybenia keď poprel, že spolok Saminuorra (spolok mladých Sami) mal aktívnu legitimáciu a ignoroval (bez uvedenia dôvodu) dôkazy preukazujúce, že väčšina členov spolku bola individuálne priamo dotknutá a sama osebe by mala aktívnu legitimáciu. Subsidiárne, Súd mal uvoľniť kritériá na konštatovanie aktívnej legitimácie v prípadoch spolkov zastupujúcich pôvodné obyvateľstvo.
      Štvrtý odvolací dôvod: Keď Všeobecný súd zamietol žalobu o mimozmluvnú zodpovednosť ako neprípustnú, uplatnil nesprávny právny test tým, že zaviedol novú požiadavku, podľa ktorej žalobca musí preukázať, že by mal aktívnu legitimáciu pre účely článku 263 ZFEÚ. Táto požiadavka nemá oporu v texte Zmluvy ani v judikatúre.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/410 zo 14. marca 2018, ktorou sa mení smernica 2003/87/ES s cieľom zlepšiť nákladovo efektívne znižovanie emisií a investície do nízkouhlíkových technológií a rozhodnutie (EÚ) 2015/1814 (Ú. v. EÚ L 76, 2018, s. 3).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/841 z 30. mája 2018 o začlenení emisií a odstraňovania skleníkových plynov z využívania pôdy, zo zmien vo využívaní pôdy a z lesného hospodárstva do rámca politík v oblasti klímy a energetiky na rok 2030, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 525/2013 a rozhodnutie č. 529/2013/EÚ (Ú. v. EÚ L 156, 2018, s. 1).

         (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/842 z 30. mája 2018 o záväznom ročnom znižovaní emisií skleníkových plynov členskými štátmi v rokoch 2021 až 2030, ktorým sa prispieva k opatreniam v oblasti klímy zameraným na splnenie záväzkov podľa Parížskej dohody, a o zmene nariadenia (EÚ) č. 525/2013 (Ú. v. EÚ L 156, 2018, s. 26).


title: Vec C-567/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španielsko) 25. júla 2019 – LP/Subdelegación del Gobierno en Toledo

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Španielsko) 25. júla 2019 – LP/Subdelegación del Gobierno en Toledo
      (Vec C-567/19)
      (2019/C 372/18)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: LP

         Žalovaný: Subdelegación del Gobierno en Toledo

         Prejudiciálna otázka

      Súdnemu dvoru Európskej únie sa kladie otázka, či je s článkom 12 smernice Rady 2003/109/ES z 25. novembra 2003 o právnom postavení štátnych príslušníkov tretích krajín, ktoré sú osobami s dlhodobým pobytom (1) a, okrem iného, tiež s rozsudkami Súdneho dvora Európskej únie zo 7. decembra 2017 (C-636/16 (2)) a z 8. decembra 2011 (C-371/08 (3)) zlučiteľný taký výklad, akým je výklad uskutočnený v rozsudkoch španielskeho Tribunal Supremo [Najvyšší súd] č. 191/2019 z 19. februára 2019, odvolacie konanie č. 5607/2017 (ECLI:ES:TS:2019:580), a č. 257/2019 z 27. februára 2019, odvolacie konanie č. 5809/2017 (ECLI:ES:TS:2019:663), podľa ktorého je možné prostredníctvom výkladu smernice 2001/40/ES (4) dospieť k záveru, že akýkoľvek štátny príslušník tretej krajiny, ktorý je držiteľom povolenia na dlhodobý pobyt a ktorý spáchal trestný čin, za ktorý možno uložiť trest odňatia slobody s dolnou hranicou minimálne jedného roka, môže a musí byť vyhostený „automaticky“, to znamená bez toho, aby bolo potrebné posúdiť jeho osobné, rodinné, sociálne alebo pracovné pomery.

         (1)  Ú. v. EÚ L 16, 2004, s. 44; Mim. vyd. 19/006, s. 272.

         (2)  Rozsudok zo 7. decembra 2017, López Pastuzano, (C-636/16, EU:C:2017:949).

         (3)  Rozsudok z 8. decembra 2011, Ziebell (C-371/08, EU:C:2011:809).

         (4)  Smernica Rady 2001/40/ES z 28. mája 2001 o vzájomnom uznávaní rozhodnutí o vyhostení štátnych príslušníkov tretích krajín (Ú. v ES L 149, 2001, s. 34; Mim. vyd. 19/004, s. 107).


title: Vec C-628/19 P: Odvolanie podané 22.augusta 2019: Csanád Szegedi proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 22. júna 2019 vo veci T-135/18, Csanád Szegedi/Európsky parlament

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/18

      Odvolanie podané 22.augusta 2019: Csanád Szegedi proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 22. júna 2019 vo veci T-135/18, Csanád Szegedi/Európsky parlament
      (Vec C-628/19 P)
      (2019/C 372/20)
      Jazyk konania: maďarčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Csanád Szegedi (v zastúpení: K. Bodó, advokát)

         Ďalší účastník konania: Európsky parlament

         Návrhy odvolateľa

      Vo svojom odvolaní Csanád Szegedi navrhuje, aby Súdny dvor:

                  1.

                  pokiaľ ide o prvý odvolací dôvod v súvislosti so sumou vymáhanou v dôsledku zamestnania Lászlóa Tibora Erdélyiho a dr. Józsefa Virága ako akreditovaných parlamentných asistentov, zmenil rozsudok Všeobecného súdu, vyhovel žalobe a zrušil rozhodnutie generálneho tajomníka Európskeho parlamentu z 30. novembra 2017 a oznámenie o dlhu generálneho sekretariátu Európskeho parlamentu, generálneho riaditeľstva pre financie č. 2017-1635;

                  2.

                  pokiaľ ide o druhý odvolací dôvod v súvislosti so sumou vymáhanou v dôsledku zamestnania Lászlóa Tibora Erdélyiho a dr. Józsefa Virága ako akreditovaných parlamentných asistentov, zrušil rozsudok Všeobecného súdu a vrátil mu vec na ďalšie konanie.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza dva odvolacie dôvody.
      Prvý odvolací dôvod:

                  Porušenie práva na spravodlivý proces (článok 6 ods. 1 EDĽP a článok 47 druhý odsek Charty základných práv) a jeho jednotlivých častí (zásada kontradiktórnosti, zásada rovnosti zbraní a zásada práva na obranu) v konaní o spätnom získaní súm vedenom pred generálnym tajomníkom Európskeho parlamentu spočívajúcom v tom, že žalobca nemal prístup k správe OLAF-u, z rozhodnutia ktorého vychádza, ani dôkazy podporujúce uvedenú správu, ani nemohol – v rozpore s článkom 68 ods. 2 rozhodnutia predsedníctva Európskeho parlamentu, ktorým sa stanoví vykonávacie opatrenie k Štatútu poslancov Európskeho parlamentu (ďalej len „vykonávacie opatrenie“) – uplatniť svoje právo byť vopred vypočutý. Všeobecný súd v bode 44 svojho rozsudku nesprávne odkázal na článok 11 ods. 4 nariadenia č. 883/2013, keďže uvedený článok neupravuje konanie o spätnom získaní súm vedené pred generálnym tajomníkom Európskeho parlamentu, ani postup OLAF-u. V tejto súvislosti Všeobecný súd v bode 45 svojho rozsudku nesprávne uplatnil judikatúru zavedenú v bode 35 rozsudku IMG/Komisia. V bode 48 svojho rozsudku Všeobecný súd vyložil článok 68 ods. 2 vykonávacích opatrení contra legem, keď právo predložiť vyjadrenie postavil na úroveň práva byť vypočutý. V bode 51 svojho rozsudku Všeobecný súd taktiež nesprávne vyložil článok 68 vykonávacích opatrení, ktorý upravuje postup vymáhania platieb, keďže z príslušného ustanovenia nevyplývajú pre odvolateľa žiadne práva ani povinnosti v súvislosti s predkladaním dôkazov v konaní pred generálnym tajomníkom.

            Druhý odvolací dôvod:

                  Porušenie práva na spravodlivý proces (článok 6 ods. 1 EDĽP a článok 47 druhý odsek Charty základných práv) v konaní pred Všeobecným súdom spočívajúci v tom, že Všeobecný súd bez akéhokoľvek vecného odôvodnenia odmietol návrh dôkazov svedeckou výpoveďou dr. Józsefa Virága a pána Lászlóa Tibora Erdélyiho. Rozhodnutím Všeobecného súdu, ktorým bol odmietnutý návrh dôkazov, bol odvolateľ zbavený možnosti brániť sa vo veci samej.


title: Vec C-637/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Svea Hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen (Švédsko) 27. augusta 2019 – BY/CX

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Svea Hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen (Švédsko) 27. augusta 2019 – BY/CX
      (Vec C-637/19)
      (2019/C 372/21)
      Jazyk konania: švédčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Svea Hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: BY

         Žalovaný: CX

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má pojem „verejný“ uvedený v článku 3 ods. 1 a článku 4 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES (1) z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti jednotný význam?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, má sa súd považovať za spadajúci do rozsahu pojmu „verejnosť“ v zmysle týchto ustanovení?

                  3.

                  V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:

                              a)

                              v prípade prenosu chráneného diela súdu, môže tento súd spadať do rozsahu pojmu „verejnosť“?;

                              b)

                              v prípade šírenia chráneného diela súdu, môže tento súd spadať do rozsahu pojmu „verejnosť“?

                  4.

                  Má skutočnosť, že vnútroštátna právna úprava stanovuje všeobecnú zásadu prístupu k verejným dokumentom, v zmysle ktorej môže každá osoba, ktorá požiada, mať prístup k procesným dokumentom predloženým súdu, okrem prípadu, keď obsahujú dôverné informácie, vplyv na posúdenie, či predloženie chráneného diela súdu predstavuje „verejný prenos“ alebo „verejné šírenie“?

         (1)  Ú. v. ES L 167, 2001, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230.


title: Vec C-647/19 P: Odvolanie podané 30. augusta 2019: Ja zum Nürburgring eV proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá rozšírená komora) z 19. júna 2019 vo veci T-373/15, Ja zum Nürburgring eV/Európska komisia

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/20

      Odvolanie podané 30. augusta 2019: Ja zum Nürburgring eV proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá rozšírená komora) z 19. júna 2019 vo veci T-373/15, Ja zum Nürburgring eV/Európska komisia
      (Vec C-647/19 P)
      (2019/C 372/22)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Ja zum Nürburgring eV (v zastúpení: Prof. Dr. D. Frey a Dr. M. Rudolph, Rechtsanwälte)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

                  1.

                  Zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 19. júna 2019 vo veci T-373/15.

                  2.

                  Zrušiť rozhodnutie Komisie C(2014) 3634 final z 1. októbra 2014 v rozsahu, v akom konštatuje, že

                              a.

                              na nadobúdateľa aktív predaných na základe výberového konania, spoločnosť capricorn NÜRBURGRING Besitzgesellschaft GmbH, a jej dcérske spoločnosti sa prípadné vymáhanie nezlučiteľnej štátnej pomoci nevzťahuje, a že

                              b.

                              predaj aktív spoločností Nürburgring GmbH, Motorsport Resort Nürburgring GmbH a Congress- und Motorsport Hotel Nürburgring GmbH, nepredstavujú štátnu pomoc v prospech spoločnosti capricorn Nürburgring Besitzgesellschaft GmbH alebo jej dcérskych spoločností.

                  3.

                  Subsidiárne zrušiť rozsudok označený v bode 1 a vrátiť vec Všeobecnému súdu na opätovné prejednanie.

                  4.

                  Zaviazať Komisiu na náhradu trov konania na obidvoch stupňoch.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľka uvádza päť odvolacích dôvodov.

                  1.

                  Neoprávnené odmietnutie dotknutosti odvolateľky ako konkurenta.

                              Všeobecný súd nezohľadnil relevantné tvrdenia a argumenty odvolateľky, ktoré zjavne vyplývali zo spisu, čím porušil povinnosť odôvodnenia. Máme dočinenie s chýbajúcim alebo v každom prípade s nedostatočným odôvodnením zo strany Všeobecného súdu. Navyše došlo k porušeniu práva byť vypočutý a práva na účinnú súdu ochranu odvolateľky (článok 47 Charty). Okrem toho Všeobecný súd nesprávne vyložil a uplatnil článok 263 ods. 4 ZFEÚ.

                  2.

                  Neoprávnené odmietnutie dotknutosti odvolateľky ako profesijného združenia.

                              Všeobecný súd aj v tomto smere nezohľadnil relevantné tvrdenia a argumenty odvolateľky, ktoré zjavne vyplývali zo spisu, čím porušil povinnosť odôvodnenia. Máme rovnako dočinenie s chýbajúcim alebo v každom prípade s nedostatočným odôvodnením zo strany Všeobecného súdu. Navyše aj tu došlo k porušeniu práva byť vypočutý a práva na účinnú súdu ochranu odvolateľky (článok 47 Charty). Okrem toho Všeobecný súd nesprávne vyložil a uplatnil článok 263 ods. 4 ZFEÚ.

                  3.

                  Neoprávnené odmietnutie aktívnej legitimácie žalobkyne ako konkurenta a ako profesijného združenia v súvislosti s druhým napadnutým rozhodnutím.

                              Z dôvodov týkajúcich sa prvého a druhého odvolacieho dôvodu Všeobecný súd neoprávnene odmietol aktívnu legitimáciu odvolateľky na podanie žaloby v súvislosti s druhým napadnutým rozhodnutím.

                  4.

                  Neoprávnené neuznanie povinnosti Komisie začať konanie vo veci formálneho zisťovania týkajúce sa poskytnutia nových pomocí prostredníctvom predaju aktív v prospech spoločnosti capricorn.

                              Všeobecný súd porušil články 107 a 108 ods. 2 ZFEÚ, povinnosť odôvodnenia, právo byť vypočutý a právo na účinnú súdnu ochranu, ako aj skreslil skutočnosti a dôkazy, keď neoprávnene došiel k záveru, že bolo uskutočnené otvorené, transparentné, diskriminačné a nepodmienené výberové konanie. Trhová cena tak nebola stanovená. Existovali preto závažné pochybnosti, ktoré mali Komisiu podnietiť k začatiu konania vo veci formálneho zisťovania.

                  5.

                  Nesprávne odôvodnenie Všeobecným súdom týkajúce sa chýbajúceho odôvodnenia zo strany Komisie v súvislosti s druhým napadnutým rozhodnutím.

                              Všeobecný súd postupoval neoprávnene, keď si neuvedomil, že Komisia nesplnila povinnosť odôvodnenia vo vzťahu k napadnutým rozhodnutiam.


title: Vec C-650/19 P: Odvolanie podané 3. septembra 2019: Vialto Consulting Kft. proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 26. júna 2019 vo veci T-617/17, Vialto Consulting Kft/Európska komisia

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/22

      Odvolanie podané 3. septembra 2019: Vialto Consulting Kft. proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 26. júna 2019 vo veci T-617/17, Vialto Consulting Kft/Európska komisia
      (Vec C-650/19 P
      (2019/C 372/23)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Vialto Consulting Kft. (v zastúpení: Dimitrios Sigalas, advokát)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľa navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 26. júna 2019 vo veci T-617/17;

                  —

                  zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza tri odvolacie dôvody:

                  1.

                  V napadnutom rozsudku došlo ku skresleniu skutkových okolností a k nesprávnemu právnemu posúdeniu, pokiaľ ide o porušenie článku 7 ods. 1 nariadenia č. 2185/96 (1). Všeobecný súd nezohľadnil skutočnosť, že skutočným predmetom žaloby na náhradu škody bolo určenie, že OLAF porušil článok 7 ods. 1 nariadenia č. 2185/1996, keď od odvolateľky vyžadoval, aby mu povolila zhromaždiť údaje, ktoré nemali žiadnu súvislosť s jeho vyšetrovaním. Okrem iného Všeobecný súd nezohľadnil skutočnosť, že odvolateľka umožnila v praxi OLAF, aby viedol vyšetrovanie vo vzťahu ku všetkým kategóriám požadovaných údajov.

                  2.

                  V napadnutom rozsudku došlo k nesprávnemu právnemu posúdeniu a nedostatočnému odôvodneniu, pokiaľ ide o porušenie zásady ochrany legitímnej dôvery. Všeobecný súd nevysvetľuje, ktorá z troch podmienok stanovených judikatúrou v oblasti legitímnej ochrany nie je splnená v tejto veci.

                  3.

                  V napadnutom rozsudku došlo ku skresleniu skutkových okolností a k nesprávnemu právnemu posúdeniu, pokiaľ ide o porušenie práva byť vypočutý. Všeobecný súd nezohľadnil skutočnosť, že Komisia zaujala postoj, ktorý zaväzoval verejného obstarávateľa a ktorý mohol viesť k prijatiu aktu nepriaznivo zasahujúcemu do právneho postavenia odvolateľky, pričom jej nepriznal právo byť vypočutý.

         (1)  Nariadenie Rady (EURATOM, ES) č. 2185/96 z 11. novembra 1996 o kontrolách a inšpekciách na mieste, vykonávaných Komisiou s cieľom ochrany finančných záujmov Európskych spoločenstiev pred spreneverou a inými podvodmi (Ú. v. ES L 292, 1996, s. 2; Mim. vyd. 09/001, s. 303).


title: Vec C-651/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Belgicko) 2. septembra 2019 – JP/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

text:
               4.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/23

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Belgicko) 2. septembra 2019 – JP/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
      (Vec C-651/19)
      (2019/C 372/24)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ: JP

         Odporca: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 46 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany (1) (prepracované znenie), podľa ktorého musia mať žiadatelia právo na účinný opravný prostriedok proti rozhodnutiam „o ich žiadosti o medzinárodnú ochranu“, a článok 47 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bránia takému vnútroštátnemu procesnému ustanoveniu, akým je článok 39/57 zákona z 15. decembra 1980 o prístupe na územie, pobyte, usadení a odsune cudzincov v spojení s článkom 51/2, článkom 57/6 ods. 3 prvým pododsekom bodom 5 a článkom 57/6/2 ods. 1 toho istého zákona, ktoré lehotu na podanie žaloby proti rozhodnutiu o neprípustnosti následnej žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny stanovuje na desať „kalendárnych“ dní od oznámenia rozhodnutia správneho orgánu, najmä vzhľadom na to, že doručenie sa uskutočnilo na adresu Všeobecného komisariátu pre utečencov a osoby bez štátnej príslušnosti, ktorá sa podľa zákona „považuje“ za určenú adresu navrhovateľa na doručovanie?

         (1)  Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 60.


title: Vec T-651/19: Žaloba podaná 26. septembra 2019 – Brands Up/EUIPO (Credit24)

text:
               25.11.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/83

      Žaloba podaná 26. septembra 2019 – Brands Up/EUIPO (Credit24)
      (Vec T-651/19)
      (2019/C 399/102)
      Jazyk konania: fínčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Brands Up OÜ (Tallinn, Estónsko) (v zastúpení: M. Welin, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie (Credit24) – prihláška č. 17 941 316

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie odvolacieho senátu EUIPO zo 16. júla 2019 vo veci R 465/2019-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  zapísal spornú ochrannú známku,

                  —

                  nariadil vypustenie slova „kyseenalainen“ („sporný“) na strane 1 rozhodnutia prieskumového pracovníka EUIPO z 20. decembra 2018,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie zásad rovnosti zaobchádzania a koherentnosti judikatúry.


title: Vec T-615/15 RENV: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. septembra 2019 – LL/Parlament („Pravidlá o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu – Príspevok na parlamentného asistenta – Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm – Premlčanie“)

text:
               2.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 406/19

      Rozsudok Všeobecného súdu z 20. septembra 2019 – LL/Parlament
      (Vec T-615/15 RENV) (1)

      („Pravidlá o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu - Príspevok na parlamentného asistenta - Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm - Premlčanie“)
      (2019/C 406/26)
      Jazyk konania: litovčina

         Účastníci konania

         Žalobca: LL (v zastúpení: J. Petrulionis, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: pôvodne G. Corstens a S. Toliušis, neskôr S. Toliušis, N. Lorenz a M. Ecker, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia generálneho tajomníka Parlamentu D(2014) 1553 zo 17. apríla 2014 o vymáhaní sumy 37 728 eur od žalobcu, ktorá mu bola neoprávnene vyplatená v rámci príspevkov na parlamentného asistenta, ako aj s tým súvisiaceho oznámenia o dlhu z 5. mája 2014

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  LL znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Európskym parlamentom vo veci samej pred Všeobecným súdom vo veci T-615/15 a v tomto konaní o vrátenej veci T-615/15 RENV.

                  3.

                  Parlament znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli LL v rámci konania o odvolaní vo veci C-326/16 P.

         (1)  Ú. v. EÚ C 27, 25.1.2016.


title: Vec T-610/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. septembra 2019 – ICL-IP Terneuzen a ICL Europe Coöperatief/Komisia („REACH – Látky podliehajúce autorizácii – Zaradenie 1-bromopropánu (nPB) do prílohy XIV nariadenia (ES) č. 1907/2006 – Množstvo – Žiadosť o registráciu – Údaje – Zoskupovanie látok – Zásada riadnej správy vecí verejných – Právo na podnikanie a na slobodné obchodovanie – Povinnosť odôvodnenia – Legitímna dôvera – Proporcionalita – Rovnosť zaobchádzania“)

text:
               2.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 406/22

      Rozsudok Všeobecného súdu z 20. septembra 2019 – ICL-IP Terneuzen a ICL Europe Coöperatief/Komisia
      (Vec T-610/17) (1)

      („REACH - Látky podliehajúce autorizácii - Zaradenie 1-bromopropánu (nPB) do prílohy XIV nariadenia (ES) č. 1907/2006 - Množstvo - Žiadosť o registráciu - Údaje - Zoskupovanie látok - Zásada riadnej správy vecí verejných - Právo na podnikanie a na slobodné obchodovanie - Povinnosť odôvodnenia - Legitímna dôvera - Proporcionalita - Rovnosť zaobchádzania“)
      (2019/C 406/29)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: ICL-IP Terneuzen, BV (Terneuzen, Holandsko) a ICL Europe Coöperatief UA (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: R. Cana. E. Mullier a H. Wiedemann, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: M. Huttunen, R. Lindenthal a K. Mifsud-Bonnici, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska chemická agentúra (v zastúpení: M. Heikkilä, W. Broere, T. Zbihlej a N. Herbatschek, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ o neplatnosť nariadenia Komisie (EÚ) 2017/999 z 13. júna 2017, ktorým sa mení príloha XIV k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH) (Ú. v. L 150, 2017, s. 7), v rozsahu, v akom sa 1-bromopropán (nPB) zaradzuje do uvedenej prílohy

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  ICL-IP Terneuzen, BV a ICL Europe Coöperatief UA znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania Európskej komisie.

                  3.

                  Európska chemická agentúra (ECHA) znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 357, 23.10.2017.


title: Vec T-636/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. septembra 2019 – PlasticsEurope/ECHA („REACH – Stanovenie zoznamu látok navrhovaných na zahrnutie do prílohy XIV nariadenia (ES) č. 1907/2006 – Doplnenie zápisu látky bisfenol A na tomto zozname – Články 57 a 59 nariadenia č. 1907/2006 – Zjavne nesprávne posúdenie – Právna istota – Legitímna dôvera – Proporcionalita“)

text:
               2.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 406/22

      Rozsudok Všeobecného súdu z 20. septembra 2019 – PlasticsEurope/ECHA
      (Vec T-636/17) (1)

      („REACH - Stanovenie zoznamu látok navrhovaných na zahrnutie do prílohy XIV nariadenia (ES) č. 1907/2006 - Doplnenie zápisu látky bisfenol A na tomto zozname - Články 57 a 59 nariadenia č. 1907/2006 - Zjavne nesprávne posúdenie - Právna istota - Legitímna dôvera - Proporcionalita“)
      (2019/C 406/30)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: PlasticsEurope (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: R. Cana. E. Mullier a H. Wiedemann, avocats)

         Žalovaná: Európska chemická agentúra (v zastúpení: M. Heikkilä, W. Broere, C. Buchanan et A. Hautamäki, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci pôvodne S. Raes, avocat)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Francúzska republika (v zastúpení: pôvodne D. Colas, E. de Moustier a J. Traband, neskôr D. Colas, J. Traband a A.-L. Desjonquères, splnomocnení zástupcovia), ClientEarth (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: P. Kirch, avocat)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ o neplatnosť rozhodnutia ED/30/2017 výkonného riaditeľa ECHA zo 6. júla 2017, ktorým bol existujúci zápis týkajúci sa bisfenolu A na zozname identifikovaných látok navrhovaných na zahrnutie do prílohy XIV nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, 2006, s. 1) v súlade s článkom 59 tohto nariadenia doplnený v tom zmysle, že bisfenol A bol identifikovaný aj ako látka s vlastnosťami endokrinných disruptorov (rozvracačov), ktorá pravdepodobne má závažné účinky na zdravie ľudí, ktoré vzbudzujú rovnakú úroveň obáv ako látky vymenované v článku 57 písm. a) až e) uvedeného nariadenia, to všetko v zmysle článku 57 písm. f) tohto nariadenia

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  PlasticsEurope znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej chemickej agentúry (ECHA) a ClientEarth.

                  3.

                  Francúzska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 382, 23.11.2017.


title: Vec C-522/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta (Španielsko) 9. júla 2019 – DC/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta (Španielsko) 9. júla 2019 – DC/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.
      (Vec C-522/19)
      (2019/C 413/22)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 6 de Ceuta

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: DC

         Žalovaná: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, S.A.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je podľa smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, najmä podľa článku 6 ods. 1 a článku 7 ods. 1 tejto smernice, s cieľom zaručiť ochranu spotrebiteľov a užívateľov a podľa judikatúry [Únie] týkajúcej sa tejto smernice v súlade s právom Únie, ak Tribunal Supremo (Najvyšší súd, Španielsko) vo svojich rozsudkoch 44 až 49 z 23. januára 2019 stanovil ako jednoznačné kritérium pravidlo, že v spotrebiteľských zmluvách o hypotekárnom úvere je nekalá nedohodnutá podmienka, ktorá stanovuje, že všetky výdavky na poskytnutie hypotekárneho úveru má znášať dlžník, pričom jednotlivé položky uvedené v tejto nekalej podmienke, ktorá bola vyhlásená za neplatnú, sa rozdelia medzi bankovú inštitúciu, ktorá vypracovala zmluvu, a spotrebiteľa, ktorý je dlžníkom, s cieľom obmedziť vrátenie súm zaplatených bez právneho dôvodu na základe uplatnenia vnútroštátnych predpisov?
                  Je podľa smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, najmä podľa článku 6 ods. 1 a článku 7 ods. 1 tejto smernice, s cieľom zaručiť ochranu spotrebiteľov a užívateľov a podľa judikatúry [Únie] týkajúcej sa tejto smernice v súlade s právom Únie, ak Tribunal Supremo (Najvyšší súd) podá výklad, ktorým doplní podmienku vyhlásenú za neplatnú z dôvodu, že je nekalá, ak jej vypustenie a z neho vyplývajúce účinky nemajú vplyv na ďalšiu existenciu zmluvy o hypotekárnom úvere?

                  2.

                  Možno sa v súvislosti s článkom 394 [Ley de Enjuiciamiento Civil (občiansky súdny poriadok)], ktorý stanovuje kritérium objektívneho úspechu, pokiaľ ide o trovy konania, domnievať, že ak sa nekalá podmienka týkajúca sa výdavkov vyhlási za neplatnú, ale účinky tejto neplatnosti sa obmedzia na vyššie uvedené rozdelenie výdavkov, znamená to porušenie zásad efektivity a nezáväznosti vyplývajúcich z práva Európskej únie v prípade, ak sa žalobe vyhovie čiastočne, a možno sa domnievať, že to spôsobuje opačný odstrašujúci účinok, v dôsledku čoho nie sú chránené oprávnené záujmy spotrebiteľov a užívateľov?


title: Vec C-527/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n.o 6 de Ceuta (Španielsko) 9. júla 2019 – HG a IH/Bankia S.A.

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n.o 6 de Ceuta (Španielsko) 9. júla 2019 – HG a IH/Bankia S.A.
      (Vec C-527/19)
      (2019/C 413/24)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n.o 6 de Ceuta

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: HG a IH

         Žalovaná: Bankia S.A.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je podľa smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (1), najmä podľa článku 6 ods. 1 a článku 7 ods. 1 tejto smernice, s cieľom zaručiť ochranu spotrebiteľov a užívateľov a podľa judikatúry [Únie] týkajúcej sa tejto smernice v súlade s právom Únie, ak Tribunal Supremo (Najvyšší súd, Španielsko) vo svojich rozsudkoch 44 až 49 z 23. januára 2019 stanovil ako jednoznačné kritérium pravidlo, že v spotrebiteľských zmluvách o hypotekárnom úvere je nekalá nedohodnutá podmienka, ktorá stanovuje, že všetky výdavky na poskytnutie hypotekárneho úveru má znášať dlžník, pričom jednotlivé položky uvedené v tejto nekalej podmienke, ktorá bola vyhlásená za neplatnú, sa rozdelia medzi bankovú inštitúciu, ktorá vypracovala zmluvu, a spotrebiteľa, ktorý je dlžníkom, s cieľom obmedziť vrátenie súm zaplatených bez právneho dôvodu na základe uplatnenia vnútroštátnych predpisov?
                  Je podľa smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, najmä podľa článku 6 ods. 1 a článku 7 ods. 1 tejto smernice, s cieľom zaručiť ochranu spotrebiteľov a užívateľov a podľa judikatúry [Únie] týkajúcej sa tejto smernice v súlade s právom Únie, ak Tribunal Supremo (Najvyšší súd) podá výklad, ktorým doplní podmienku vyhlásenú za neplatnú z dôvodu, že je nekalá, ak jej vypustenie a z neho vyplývajúce účinky nemajú vplyv na ďalšiu existenciu zmluvy o hypotekárnom úvere?

                  2.

                  Možno sa v súvislosti s článkom 394 [Ley de Enjuiciamiento Civil (občiansky súdny poriadok)], ktorý stanovuje kritérium objektívneho úspechu, pokiaľ ide o trovy konania, domnievať, že ak sa nekalá podmienka týkajúca sa výdavkov vyhlási za neplatnú, ale účinky tejto neplatnosti sa obmedzia na vyššie uvedené rozdelenie výdavkov, znamená to porušenie zásad efektivity a nezáväznosti vyplývajúcich z práva Európskej únie v prípade, ak sa žalobe vyhovie čiastočne, a možno sa domnievať, že to spôsobuje opačný odstrašujúci účinok, v dôsledku čoho nie sú chránené oprávnené záujmy spotrebiteľov a užívateľov?

         (1)  Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288


title: Vec C-582/19 P: Odvolanie podané 30. júla 2019: Holzer y Cia, SA de CV proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 23. mája 2019 v spojených veciach T-3/18 a T-4/18, Holzer y Cia/EUIPO – Annco

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/22

      Odvolanie podané 30. júla 2019: Holzer y Cia, SA de CV proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 23. mája 2019 v spojených veciach T-3/18 a T-4/18, Holzer y Cia/EUIPO – Annco
      (Vec C-582/19 P)
      (2019/C 413/25)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Holzer y Cia, SA de CV (v zastúpení: N. A. Fernández Fernández-Pacheco, abogado)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Annco, Inc.
      Uznesením z 22. októbra 2019 Súdny dvor (komora príslušná prijímať odvolania) rozhodol, že odvolanie sa neprijíma a Holzer y Cia, SA de CV znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-591/19 P: Odvolanie podané 1. augusta 2019: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 11. júna 2019 vo veci T-138/18, De Esteban Alonso/Komisia

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/23

      Odvolanie podané 1. augusta 2019: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 11. júna 2019 vo veci T-138/18, De Esteban Alonso/Komisia
      (Vec C-591/19 P)
      (2019/C 413/26)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: B. Mongin a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania: Fernando De Esteban Alonso

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  zrušiť rozsudok z 11. júna 2019 (T-138/18),

                  —

                  zamietnuť žalobu podanú na prvom stupni,

                  —

                  uložiť pánovi De Estebanovi Alonsovi znášať trovy konania na oboch stupňoch.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Komisia svojím prvým odvolacím dôvodom založeným na nesprávnom právnom posúdení skutkových okolností s ohľadom na článok 4 rozhodnutia Komisie č. 1999/396 tvrdí, že Všeobecný súd nemohol rozhodnúť, že pán De Esteban Alonso mal byť posudzovaný „rovnako ako“ osoby, ktorých mená boli uvedené v záveroch OLAF zaslaných francúzskym úradom 19. marca 2003 ani nemal byť považovaný, že bol prinajmenšom osobne angažovaný v skutkových okolnostiach, pretože dotknutý úradník nespadal do ani jednej z týchto kategórii.
      Druhý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení pri výklade článku 9 ods. 4 nariadenia č. 1073/1999, podľa ktorého inštitúcie musia na základe správy OLAF podniknúť „opatrenia, najmä disciplinárne alebo súdne, ku ktorým ich oprávňujú výsledky tohto vyšetrovania…“. Komisia tvrdí, že toto ustanovenie nemožno vykladať v opačnom zmysle tak, že obmedzuje diskrečnú právomoc, ktorou disponuje na obranu záujmov Únie, a najmä nie tak, že jej bráni vystupovať ako poškodený účastník v trestnom konaní a podať sťažnosť na vnútroštátne orgány, ak to považuje za vhodné na základe informácií, ktoré má k dispozícii, a to aj vo fáze pred prijatím akejkoľvek správy OLAF.
      Vo svojom treťom odvolacom dôvode uvádzanom subsidiárne Komisia tvrdí, že Všeobecný súd nemohol vyhovieť žalobe o náhradu škody, pretože neexistovala príčinná súvislosť. Všeobecný súd sa neprimerane odklonil od svojej judikatúry, podľa ktorej neexistuje dostatočne priama príčinná súvislosť medzi poskytovaním informácií OLAF vnútroštátnym orgánom a údajne spôsobenou škodou.


title: Vec C-613/19 P: Odvolanie podané 14. augusta 2019: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 6. júna 2019 vo veci T-209/18, Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/23

      Odvolanie podané 14. augusta 2019: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 6. júna 2019 vo veci T-209/18, Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
      (Vec C-613/19 P)
      (2019/C 413/27)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (v zastúpení: C. Klawitter, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Autec AG
      Uznesením z 24. októbra 2019 Súdny dvor Európskej únie (komora príslušná prijímať odvolania) rozhodol, že odvolanie sa neprijíma a odvolateľka znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-614/19 P: Odvolanie podané 14. augusta 2019: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 6. júna 2019 vo veci T-210/18, Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/24

      Odvolanie podané 14. augusta 2019: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) zo 6. júna 2019 vo veci T-210/18, Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      (Vec C-614/19 P)
      (2019/C 413/28)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (v zastúpení: C. Klawitter, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Autec AG
      Uznesením z 24. októbra 2019 Súdny dvor Európskej únie (komora príslušná prijímať odvolania) rozhodol, že odvolanie sa neprijíma a odvolateľka znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-618/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 16. augusta 2019 – Ge.Fi.L. – Gestione Fiscalità Locale SpA/Regione Campania

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/24

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 16. augusta 2019 – Ge.Fi.L. – Gestione Fiscalità Locale SpA/Regione Campania
      (Vec C-618/19)
      (2019/C 413/29)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Ge.Fi.L. – Gestione Fiscalità Locale SpA

         Žalovaný: Regione Campania

         Prejudiciálna otázka

      Bráni právo [Európskej únie], najmä zásada slobodného poskytovania služieb a zásada maximálnej otvorenosti verejného obstarávania služieb v prospech hospodárskej súťaže, regionálnej právnej norme, ako je článok 1 odsek 121 zákona regiónu Kampánia č. 16 zo 7. augusta 2014, ktorý umožňuje priame zadanie zákazky na služby týkajúce sa správy dane z motorových vozidiel v regióne Kampánia v prospech ACI bez verejnej súťaže?


title: Vec C-649/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd (Bulharsko) 3. septembra 2019 – trestné konanie proti IR

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd (Bulharsko) 3. septembra 2019 – trestné konanie proti IR
      (Vec C-649/19)
      (2019/C 413/30)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Specializiran nakazatelen săd

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      IR

         Prejudiciálne otázky

      Vzťahujú sa práva obvineného podľa článku 4 (najmä právo podľa článku 4 ods. 3), podľa článku 6 ods. 2 a podľa článku 7 ods. 1 smernice 2012/13 (1) na obvineného, ktorý bol zatknutý na základe európskeho zatykača?
      V prípade kladnej odpovede na uvedenú otázku, má sa článok 8 rámcového rozhodnutia 2002/584 vykladať v tom zmysle, že pripúšťa zmenu v obsahu európskeho zatykača oproti formuláru uvedenému v prílohe, najmä vloženie nového textu do tohto formulára týkajúceho sa práv vyžiadanej osoby voči súdnym orgánom členského štátu vydávajúceho zatykač napadnúť vnútroštátny zatykač a európsky zatykač?
      V prípade zápornej odpovede na druhú otázku, je v súlade s odôvodnením 12, s článkom 1 ods. 3 rámcového rozhodnutia 2002/584/SVV, článkom 4, článkom 6 ods. 2 a článkom 7 ods. 1 smernice 2012/13/EÚ a s článkami 6 a 47 Charty, ak sa európsky zatykač vydá presne podľa formuláru uvedeného v prílohe (t. j. bez poučenia vyžiadanej osoby o jej právach, ktoré môže uplatniť na súdnom orgáne vydávajúcom zatykač) a súdny orgán vydávajúci zatykač túto osobu bezodkladne po tom, čo sa dozvie o jej zatknutí, poučí o jej právach a zašle jej príslušné dokumenty?
      Ak neexistuje nijaký iný právny prostriedok na zaručenie práv osoby zatknutej na základe európskeho zatykača podľa článku 4, najmä práva podľa článku 4 ods. 3, podľa článku 6 ods. 2 a podľa článku 7 ods. 1 smernice 2012/13/EÚ, je rámcové rozhodnutie 2002/584 platné?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/13/EÚ z 22. mája 2012 o práve na informácie v trestnom konaní (Ú. v. EÚ L 142, 2012, s. 1).


title: Vec C-674/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 10. septembra 2019 – „Skonis ir kvapas“ UAB/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               9.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 413/26

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 10. septembra 2019 – „Skonis ir kvapas“ UAB/Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
      (Vec C-674/19)
      (2019/C 413/31)
      Jazyk konania: litovčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: „Skonis ir kvapas“ UAB

         Žalovaný: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 2 ods. 2 smernice Rady 2011/64/EÚ (1) z 21. júna 2011 o štruktúre a sadzbách spotrebnej dane z tabakových výrobkov vykladať v tom zmysle, že tabak do vodnej fajky, o aký ide v prejednávanej veci [to znamená pozostávajúci z tabaku (do 24 %), cukrového sirupu, glycerínu, ochucujúcich a konzervačných látok] sa považuje na účely uplatňovania tohto ustanovenia za spadajúci pod výrobky, ktoré „pozostávajú… z časti z iných látok, ako je tabak“?

                  2.

                  Má sa článok 5 ods. 1 smernice 2011/64/EÚ, a to aj v prípadoch, keď sa má uplatňovať spolu s článkom 2 ods. 2 tejto smernice, vykladať v tom zmysle, že v prípade, ak tabak obsiahnutý v zmesi určenej na fajčenie – v tomto prípade tabak do vodnej fajky (napadnutý výrobok v posudzovanej veci) – spĺňa kritériá uvedené v článku 5 ods. 1 smernice 2011/64/EÚ, sa celá táto zmes považuje za tabak na fajčenie bez ohľadu na ďalšie látky v nej obsiahnuté?

                  3.

                  V prípade zápornej odpovede na druhú otázku, má sa článok 2 ods. 2 a/alebo článok 5 ods. 1 smernice 2011/64/EÚ vykladať v tom zmysle, že celý napadnutý výrobok, akým je výrobok vo veci samej, vyrobený zmiešaním jemne rezaného tabaku s inými tekutými a obvykle jemnými látkami (cukrový sirup, glycerín, ochucujúce látky a konzervačné látky) sa má považovať na účely uplatňovania tejto smernice za tabak na fajčenie?

                  4.

                  V prípade zápornej odpovede na druhú otázku a kladnej odpovede na prvú a tretiu otázku majú sa ustanovenia položky 2 403 kombinovanej nomenklatúry stanovenej v prílohe I k nariadeniu Rady (EHS) č. 2658/87 (2) z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku v znení nariadenia Komisie (EÚ) č. 1006/2011 z 27. septembra 2011, vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 927/2012 z 9. októbra 2012, vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 1001/2013 zo 4. októbra 2013 a vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 1101/2014 zo 16. októbra 2014 vykladať v tom zmysle, že také zložky tabaku do vodnej fajky ako 1. cukrový sirup; 2. ochucujúce látky a/alebo 3. glycerín sa nemajú považovať za „náhradky tabaku“?

         (1)  Ú. v. EÚ L 176, 2011, s. 24.

         (2)  Ú. v. ES L 256, 1987, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382.


title: Vec C-673/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 11. septembra 2019 – M, A a Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, ďalší účastníci konania konania: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid a T

text:
               16.12.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 423/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 11. septembra 2019 – M, A a Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid, ďalší účastníci konania konania: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid a T
      (Vec C-673/19)
      (2019/C 423/26)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Raad van State

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolatelia: M, A a Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Odporcovia v odvolacom konaní: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid a T

         Prejudiciálna otázka

      Bráni smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území (1), najmä jej články 3, 4, 6 a 15 tomu, aby cudzinec, ktorému bola poskytnutá medzinárodná ochrana v inom členskom štáte Únie, bol zaistený podľa vnútroštátnych predpisov s cieľom jeho odsunu do tohto iného členského štátu, pokiaľ bol v tejto súvislosti síce vyzvaný, aby odišiel na územie tohto členského štátu, no následne nebolo vydané žiadne rozhodnutie o návrate?

         (1)  Ú. v. EÚ L 348, 2008, s. 98.


title: Vec C-332/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 11. decembra 2019 – Mytilinaios Anonymos Etairia – Omilos Epicheiriseon, predtým Alouminion tis Ellados VEAE/Európska komisia, Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Odvolanie – Štátna pomoc – Výroba hliníka – Zvýhodnená sadzba za dodávku elektrickej energie poskytnutej na základe zmluvy – Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom – Výpoveď zmluvy – Pozastavenie účinkov výpovede zmluvy súdnym rozhodnutím vydaným v konaní o nariadení predbežného opatrenia – Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za protiprávnu)

text:
               17.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 54/2

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 11. decembra 2019 – Mytilinaios Anonymos Etairia – Omilos Epicheiriseon, predtým Alouminion tis Ellados VEAE/Európska komisia, Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI)
      (Vec C-332/18 P) (1)

      (Odvolanie - Štátna pomoc - Výroba hliníka - Zvýhodnená sadzba za dodávku elektrickej energie poskytnutej na základe zmluvy - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom - Výpoveď zmluvy - Pozastavenie účinkov výpovede zmluvy súdnym rozhodnutím vydaným v konaní o nariadení predbežného opatrenia - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za protiprávnu)
      (2020/C 54/02)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Mytilinaios Anonymos Etairia – Omilos Epicheiriseon, predtým Alouminion tis Ellados VEAE (v zastúpení: N. Korogiannakis, N. Keramidas, E. Chrysafis, D. Diakopoulos a A. Komninos, dikigoroi, a K. Struckmann, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouchagiar a E. Gippini Fournier, splnomocnení zástupcovia), Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (v zastúpení: E. Bourtzalas a D. Waelbroeck, avocats, a C. Synodinos, H. Tagaras, E. Salaka, dikigoroi)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Mytilinaios Anonymos Etairia – Omilos Epicheiriseon je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 285, 13.8.2018.


title: Vec C-376/18: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovensko) – Slovenské elektrárne a.s./Úrad pre vybrané hospodárske subjekty, predtým Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Prípustnosť – Spoločné pravidlá pre vnútorný trh s elektrinou – Smernica 2009/72/ES – Pôsobnosť – Článok 3 – Ciele – Zásada zákazu diskriminácie – Osobitný odvod zaťažujúci výnosy subjektov, ktoré sú držiteľmi oprávnenia na výkon činnosti v regulovaných odvetviach – Odvetvie elektroenergetiky)

text:
               17.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 54/3

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovensko) – Slovenské elektrárne a.s./Úrad pre vybrané hospodárske subjekty, predtým Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty
      (Vec C-376/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Prípustnosť - Spoločné pravidlá pre vnútorný trh s elektrinou - Smernica 2009/72/ES - Pôsobnosť - Článok 3 - Ciele - Zásada zákazu diskriminácie - Osobitný odvod zaťažujúci výnosy subjektov, ktoré sú držiteľmi oprávnenia na výkon činnosti v regulovaných odvetviach - Odvetvie elektroenergetiky)
      (2020/C 54/03)
      Jazyk konania: slovenčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Najvyšší súd Slovenskej republiky

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Slovenské elektrárne a.s.

         Žalovaný: Úrad pre vybrané hospodárske subjekty, predtým Daňový úrad pre vybrané daňové subjekty

         Výrok rozsudku

      Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES, a najmä jej článok 3 ods. 1 až 3 a 10, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá zavádza osobitný odvod z výnosov z činností vykonávaných tak na vnútroštátnej úrovni, ako aj v zahraničí, zaťažujúci podniky vykonávajúce činnosť na základe oprávnenia vydaného orgánom verejnej moci v rôznych oblastiach regulovaných činností, a to vrátane podnikov, ktoré sú držiteľmi povolenia na dodávku elektriny vydaného príslušným vnútroštátnym regulačným orgánom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 285, 13.8.2018.


title: Vec C-380/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 12. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State – Holandsko) – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/E. P. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hraničné kontroly, azyl a prisťahovalectvo – Nariadenie (EÚ) 2016/399 – Kódex Únie o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc) – Článok 6 – Podmienky pre vstup štátnych príslušníkov tretej krajiny – Pojem „hrozba pre verejný poriadok“ – Rozhodnutie o návrate vydané proti štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, ktorý sa na území zdržiava nelegálne)

text:
               17.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 54/3

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 12. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State – Holandsko) – Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid/E. P.
      (Vec C-380/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Hraničné kontroly, azyl a prisťahovalectvo - Nariadenie (EÚ) 2016/399 - Kódex Únie o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc) - Článok 6 - Podmienky pre vstup štátnych príslušníkov tretej krajiny - Pojem „hrozba pre verejný poriadok“ - Rozhodnutie o návrate vydané proti štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, ktorý sa na území zdržiava nelegálne)
      (2020/C 54/04)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Raad van State

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Ďalší účastník konania: E. P.

         Výrok rozsudku

      Článok 6 ods. 1 písm. e) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/399 z 9. marca 2016, ktorým sa ustanovuje kódex Únie o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc), sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej praxi, podľa ktorej môžu príslušné orgány prijať rozhodnutie o návrate vo vzťahu k štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, ktorý nepodlieha vízovej povinnosti, prítomnému na území členských štátov v rámci krátkodobého pobytu, z dôvodu, že tento štátny príslušník sa považuje za hrozbu pre verejný poriadok, pretože je podozrivý z toho, že spáchal trestný čin, pokiaľ sa táto prax uplatňuje len vtedy, keď jednak toto porušenie je z hľadiska svojej povahy a ukladaného trestu dostatočne závažné na to, aby odôvodňovalo okamžité ukončenie pobytu tohto štátneho príslušníka na území členských štátov, a jednak tieto orgány majú k dispozícii súhlasné, objektívne a presné dôkazy na podloženie svojich podozrení, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 294, 20.8.2018.


title: Vec C-433/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 12. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus – Fínsko) – ML/Aktiva Finants OÜ (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Nariadenie (ES) č. 44/2001 – Právomoc, uznávanie a výkon rozsudkov v občianskych a obchodných veciach – Požiadavka kontradiktórneho konania a účinného opravného prostriedku – Rozhodnutie vnútroštátneho súdu vyhlasujúce vykonateľnosť rozsudku vydaného súdom iného členského štátu – Vnútroštátne konanie o pripustení odvolania na ďalšie preskúmanie)

text:
               17.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 54/5

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 12. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus – Fínsko) – ML/Aktiva Finants OÜ
      (Vec C-433/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Právomoc, uznávanie a výkon rozsudkov v občianskych a obchodných veciach - Požiadavka kontradiktórneho konania a účinného opravného prostriedku - Rozhodnutie vnútroštátneho súdu vyhlasujúce vykonateľnosť rozsudku vydaného súdom iného členského štátu - Vnútroštátne konanie o pripustení odvolania na ďalšie preskúmanie)
      (2020/C 54/06)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Korkein oikeus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: ML

         Žalovaná: Aktiva Finants OÜ

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 43 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni konaniu o pripustení odvolania na ďalšie preskúmanie, v ktorom na jednej strane odvolací súd rozhoduje o schválení uvedeného pripustenia na základe rozhodnutia vydaného v prvostupňovom konaní, opravného prostriedku, ktorý bol na neho podaný, prípadných pripomienok odporcu, a ak je to potrebné, na základe iných skutočností uvedených v spise, ako aj na druhej strane pripustenie odvolania na ďalšie preskúmanie má byť schválené, najmä ak existujú pochybnosti o správnosti dotknutého rozhodnutia, ak nie je možné posúdiť správnosť tohto rozhodnutia bez toho, aby bolo schválené pripustenie odvolania na ďalšie preskúmanie, alebo ak existuje iný dôležitý dôvod na pripustenie odvolania na ďalšie preskúmanie.

                  2.

                  Článok 43 ods. 3 nariadenia č. 44/2001 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni postupu preskúmania odvolania proti rozhodnutiu o návrhu na vyhlásenie vykonateľnosti, ktorý nevyžaduje, aby bol odporca vopred vypočutý, ak je vydané rozhodnutie, ktoré je pre neho priaznivé.

         (1)  Ú. v. EÚ C 352, 1.10.2018.


title: spojené veci C-381/18 a C-382/18: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 12. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State – Holandsko) – G. S. (C-381/18), V. G. (C-382/18)/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hraničné kontroly, azyl a prisťahovalectvo – Prisťahovalecká politika – Smernica 2003/86/ES – Právo na zlúčenie rodiny – Požiadavky na uplatnenie práva na zlúčenie rodiny – Pojem „dôvody verejného poriadku“ – Zamietnutie žiadosti o vstup a pobyt rodinného príslušníka – Odobratie povolenia na pobyt rodinnému príslušníkovi alebo odmietnutie obnoviť takéto povolenie)

text:
               17.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 54/4

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 12. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State – Holandsko) – G. S. (C-381/18), V. G. (C-382/18)/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (spojené veci C-381/18 a C-382/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Hraničné kontroly, azyl a prisťahovalectvo - Prisťahovalecká politika - Smernica 2003/86/ES - Právo na zlúčenie rodiny - Požiadavky na uplatnenie práva na zlúčenie rodiny - Pojem „dôvody verejného poriadku“ - Zamietnutie žiadosti o vstup a pobyt rodinného príslušníka - Odobratie povolenia na pobyt rodinnému príslušníkovi alebo odmietnutie obnoviť takéto povolenie)
      (2020/C 54/05)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Raad van State

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolatelia: G. S. (C-381/18), V. G. (C-382/18)

         Ďalší účastník konania: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Súdny dvor má na základe článku 267 ZFEÚ právomoc podať výklad článku 6 smernice Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny v situácii, v ktorej má súd rozhodnúť o žiadosti o vstup a pobyt štátneho príslušníka tretej krajiny, ktorý je rodinným príslušníkom občana Únie, ktorý nevyužil svoje právo na voľný pohyb, ak bolo toto ustanovenie vyhlásené za priamo a bezpodmienečne uplatniteľné na takúto situáciu na základe vnútroštátneho práva.

                  2.

                  Článok 6 ods. 1 a 2 smernice 2003/86 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej praxi, podľa ktorej môžu príslušné orgány z dôvodov verejného poriadku jednak zamietnuť žiadosť o vstup a pobyt podľa tejto smernice na základe odsúdenia v trestnom konaní, ku ktorému došlo v rámci skoršieho pobytu na území dotknutého členského štátu, a jednak odňať povolenie na pobyt podľa uvedenej smernice alebo odmietnuť jeho obnovenie, ak bol žiadateľovi uložený dostatočne prísny trest vzhľadom na dĺžku pobytu, pokiaľ sa táto prax uplatňuje len vtedy, keď sa trestný čin, ktorý je dôvodom predmetného odsúdenia v trestnom konaní, vyznačuje závažnosťou, ktorá je dostatočná na účely stanovenia, že je potrebné vylúčiť pobyt tohto žiadateľa, a tieto orgány vykonávajú individuálne posúdenie stanovené v článku 17 tej istej smernice, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 294, 20.8.2018.


title: Vec C-435/18: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – Otis GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Kone AG, Thyssenkrupp Aufzüge GmbH/Land Oberösterreich a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 101 ZFEÚ – Náhrada škody spôsobenej kartelom – Nárok osôb, ktoré na trhu dotknutom kartelom nepôsobia ako dodávatelia alebo ako nadobúdatelia, na náhradu škody – Škoda spôsobená verejnému subjektu, ktorý poskytoval úvery za zvýhodnených podmienok s cieľom nadobudnúť majetok, ktorý je predmetom kartelu)

text:
               17.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 54/6

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – Otis GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Kone AG, Thyssenkrupp Aufzüge GmbH/Land Oberösterreich a i.
      (Vec C-435/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 101 ZFEÚ - Náhrada škody spôsobenej kartelom - Nárok osôb, ktoré na trhu dotknutom kartelom nepôsobia ako dodávatelia alebo ako nadobúdatelia, na náhradu škody - Škoda spôsobená verejnému subjektu, ktorý poskytoval úvery za zvýhodnených podmienok s cieľom nadobudnúť majetok, ktorý je predmetom kartelu)
      (2020/C 54/07)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Otis GmbH, Schindler Liegenschaftsverwaltung GmbH, Schindler Aufzüge und Fahrtreppen GmbH, Kone AG, Thyssenkrupp Aufzüge GmbH

         Žalované: Land Oberösterreich, Gemeinnützige Wohnungsgenossenschaft „Lebensräume“ eingetragene GmbH, EBS Wohnungsgesellschaft mbH, WAG Wohnungsanlagen GmbH, WSG Gemeinnützige Wohn- und Siedlergemeinschaft reg.GmbH, Neue Heimat Oberösterreich Gemeinnützige Wohnungs- und SiedlungsgesmbH, BRW Gemeinnützige Wohnungs- und Siedlungsgenossenschaft „Baureform Wohnstätte“ eingetragene Gen.m.b.H., Gemeinnützige Wohnungs- und Siedlungsgenossenschaft „Familie“ eingetragene Gen.m.b.H., VLW Vereinigte Linzer Wohnungsgenossenschaften Gemeinnützige GmbH, Gemeinnützige Steyrer Wohn- und Siedlungs Genossenschaft „Styria“ reg.Gen.m.b.H., Innviertler Gemeinnützige Wohnungs- und Siedlungsgenossenschaft reg.Gen.m.b.H., Gemeinnützige Wohnungsgesellschaft der Stadt Steyr GmbH, Gemeinnützige Industrie-Wohnungsaktiengesellschaft, Gemeinnützige Siedlungsgesellschaft m.b.H. für den Bezirk Vöcklabruck, GEWOG Neues Heim Gemeinnützige Wohnungsgesellschaft m.b.H.

         Výrok rozsudku

      Článok 101 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že osoby, ktoré na trhu dotknutom kartelom nepôsobia ako dodávateľ alebo nadobúdateľ, ktoré však vo forme stimulačných úverov poskytli nadobúdateľom výrobkov ponúkaných na tomto trhu dotácie, môžu požadovať, aby sa podnikom zúčastneným na tomto karteli uložila povinnosť nahradiť škody, ktoré utrpeli z dôvodu, že vzhľadom na to, že suma týchto dotácií bola vyššia, než by bola pri neexistencii uvedeného kartelu, tieto osoby nemohli tento rozdiel použiť na iné, lukratívnejšie účely.

         (1)  Ú. v. EÚ C 352, 1.10.2018.


title: Vec C-519/18: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – TB/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Prisťahovalecká politika – Právo na zlúčenie rodiny – Smernica 2003/86/ES – Článok 10 ods. 2 – Fakultatívne ustanovenie – Požiadavky na uplatnenie práva na zlúčenie rodiny – Rodinný príslušník utečenca, ktorý nie je uvedený v článku 4 – Pojem „závislá osoba“)

text:
               17.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 54/7

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – TB/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal
      (Vec C-519/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Prisťahovalecká politika - Právo na zlúčenie rodiny - Smernica 2003/86/ES - Článok 10 ods. 2 - Fakultatívne ustanovenie - Požiadavky na uplatnenie práva na zlúčenie rodiny - Rodinný príslušník utečenca, ktorý nie je uvedený v článku 4 - Pojem „závislá osoba“)
      (2020/C 54/09)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: TB

         Žalovaný: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal

         Výrok rozsudku

      Článok 10 ods. 2 smernice Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby členský štát povolil zlúčenie rodiny pre sestru utečenca len vtedy, ak z dôvodu jej zdravotného stavu nie je schopná zabezpečiť svoje vlastné potreby, ak:

                  —

                  je na jednej strane pri preskúmaní uvedenej práceneschopnosti zohľadnená osobitná situácia, v ktorej sa nachádzajú utečenci, a ide o individuálne posúdenie zohľadňujúce všetky relevantné skutočnosti, a

                  —

                  na druhej strane možno tiež s prihliadnutím na osobitnú situáciu, v ktorej sa nachádzajú utečenci, a po individuálnom posúdení zohľadňujúcom všetky relevantné skutočnosti preukázať, že hmotnú podporu dotknutej osoby skutočne zabezpečuje utečenec alebo že utečenec sa javí byť rodinným príslušníkom, ktorý môže najlepšie zabezpečiť požadovanú hmotnú podporu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 436, 3.12.2018.


title: Vec C-708/18: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 11. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul București – Rumunsko) – TK/Asociația de Proprietari bloc M5A-ScaraA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochrana fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov – Charta základných práv Európskej únie – Články 7 a 8 – Smernica 95/46/EHS – Článok 6 ods. 1 písm. c) a článok 7 písm. f) – Zákonnosť spracovania osobných údajov – Vnútroštátna právna úprava umožňujúca videomonitorovanie bez súhlasu dotknutej osoby s cieľom zaručiť bezpečnosť a ochranu osôb, majetku a práv a naplniť legitímne záujmy – Zavedenie systému videomonitorovania v spoločných častiach nehnuteľnosti určenej na bývanie)

text:
               17.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 54/8

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 11. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul București – Rumunsko) – TK/Asociația de Proprietari bloc M5A-ScaraA
      (Vec C-708/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov - Charta základných práv Európskej únie - Články 7 a 8 - Smernica 95/46/EHS - Článok 6 ods. 1 písm. c) a článok 7 písm. f) - Zákonnosť spracovania osobných údajov - Vnútroštátna právna úprava umožňujúca videomonitorovanie bez súhlasu dotknutej osoby s cieľom zaručiť bezpečnosť a ochranu osôb, majetku a práv a naplniť legitímne záujmy - Zavedenie systému videomonitorovania v spoločných častiach nehnuteľnosti určenej na bývanie)
      (2020/C 54/10)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunalul București

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: TK

         Žalovaný: Asociația de Proprietari bloc M5A-ScaraA

         Výrok rozsudku

      Článok 6 ods. 1 písm. c) a článok 7 písm. f) smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov v spojení s článkami 7 a 8 Charty základných práv Európskej únie sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnym ustanoveniam, ktoré povoľujú zavedenie systému na videomonitorovanie, ako je systém, o ktorý ide vo veci samej, ktorý je bez súhlasu dotknutých osôb inštalovaný v spoločných priestoroch budovy určenej na bývanie s cieľom chrániť oprávnené záujmy spočívajúce v zaručení ochrany osôb a majetku, ak spracovanie osobných údajov vykonané prostredníctvom dotknutého systému na videomonitorovanie zodpovedá podmienkam stanoveným v uvedenom článku 7 písm. f), čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 65, 18.2.2019.


title: Vec C-783/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 12. decembra 2019 – Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo/Wajos GmbH (Odvolanie – Ochranná známka Európskej únie – Nariadenie (ES) čo 207/2009 – Článok 7 ods. 1 písm. b) – Absolútny dôvod zamietnutia – Ochranné známky bez rozlišovacej spôsobilosti – Trojrozmerné ochranné známky tvorené formou výrobku – Kritéria posudzovania rozlišovacej spôsobilosti – Povinnosť odôvodnenia – Forma nádoby – Amfora)

text:
               17.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 54/9

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 12. decembra 2019 – Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo/Wajos GmbH
      (Vec C-783/18 P) (1)

      (Odvolanie - Ochranná známka Európskej únie - Nariadenie (ES) čo 207/2009 - Článok 7 ods. 1 písm. b) - Absolútny dôvod zamietnutia - Ochranné známky bez rozlišovacej spôsobilosti - Trojrozmerné ochranné známky tvorené formou výrobku - Kritéria posudzovania rozlišovacej spôsobilosti - Povinnosť odôvodnenia - Forma nádoby - Amfora)
      (2020/C 54/11)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Hanf, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania: Wajos GmbH (v zastúpení: J. Schneiders, R. Krillke a B. Schneiders, Rechtsanwälte)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) znáša svoje trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Wajos GmbH.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 25.3.2019.


title: Vec C-87/19: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 11. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – TV Play Baltic AS/Lietuvos radijo ir televizijos komisija (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Elektronické komunikačné siete a služby – Smernica 2002/21/ES (rámcová smernica) – Článok 2 písm. m) – Poskytovanie elektronickej komunikačnej siete – Pojem – Smernica 2002/22/ES (smernica univerzálnej služby) – Článok 31 ods. 1 – Povinnosť prenosu určitých rádiových alebo televíznych kanálov – Prevádzkovateľ ponúkajúci balíček televíznych kanálov cez satelit – Primerané povinnosti prenosu – Podmienky – Článok 56 ZFEÚ – Proporcionalita)

text:
               17.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 54/10

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 11. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – TV Play Baltic AS/Lietuvos radijo ir televizijos komisija
      (Vec C-87/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Elektronické komunikačné siete a služby - Smernica 2002/21/ES (rámcová smernica) - Článok 2 písm. m) - Poskytovanie elektronickej komunikačnej siete - Pojem - Smernica 2002/22/ES (smernica univerzálnej služby) - Článok 31 ods. 1 - Povinnosť prenosu určitých rádiových alebo televíznych kanálov - Prevádzkovateľ ponúkajúci balíček televíznych kanálov cez satelit - Primerané povinnosti prenosu - Podmienky - Článok 56 ZFEÚ - Proporcionalita)
      (2020/C 54/12)
      Jazyk konania: litovčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: TV Play Baltic AS

         Žalovaná: Lietuvos radijo ir televizijos komisija

         za účasti: Lietuvos nacionalinis radijas ir televizija VšĮ

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 2 písm. m) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) sa má vykladať v tom zmysle, že činnosť retransmisie televíznych programov cez satelitné siete patriace tretím osobám nespadá pod pojem „poskytovanie elektronickej komunikačnej siete“ v zmysle tohto ustanovenia.

                  2.

                  Článok 31 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby členské štáty uložili podnikom, ktoré vykonávajú retransmisiu televíznych programov chránených systémom podmieneného prístupu cez satelitné siete patriace tretím osobám a ktoré ponúkajú svojim zákazníkom balíčky televíznych programov, povinnosť prenosu televízneho programu.

                  3.

                  Článok 56 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby členské štáty uložili podnikom, ktoré vykonávajú retransmisiu televíznych programov chránených systémom podmieneného prístupu cez satelitné siete patriace tretím osobám a ktoré ponúkajú svojim zákazníkom balíčky televíznych programov, povinnosť bezplatne vykonávať prenos televízneho kanála, pod podmienkou, jednak že táto povinnosť prenosu umožní značnému počtu koncových užívateľov alebo ich významnému percentuálnemu podielu pri všetkých spôsoboch prenosu televíznych programov mať prístup ku kanálu, v ktorého prospech je táto povinnosť stanovená, a jednak že sa zohľadní geografické rozloženie koncových užívateľov služieb, ktoré poskytuje prevádzkovateľ, ktorému je táto istá povinnosť uložená, ako aj okolnosť, že tento prevádzkovateľ vykonáva retransmisiu tohto kanála bez jeho kódovania, a napokon aj to, že tento kanál je prístupný bezplatne cez internet i terestriálnu televíznu sieť, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 155, 6.5.2019.


title: spojené veci C-566/19 PPU a C-626/19 PPU: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 12. decembra 2019 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Cour d’appel, Rechtbank Amsterdam – Luxembursko, Holandsko) – Výkon európskych zatykačov vydaných proti JR (C-566/19 PPU), YC (C-626/19 PPU) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Naliehavé prejudiciálne konanie – Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach – Európsky zatykač – Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV – Článok 6 ods. 1 – Pojem „súdny orgán vydávajúci zatykač“ – Kritériá – Európsky zatykač vydaný prokuratúrou členského štátu na účely trestného stíhania)

text:
               17.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 54/11

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 12. decembra 2019 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Cour d’appel, Rechtbank Amsterdam – Luxembursko, Holandsko) – Výkon európskych zatykačov vydaných proti JR (C-566/19 PPU), YC (C-626/19 PPU)
      (spojené veci C-566/19 PPU a C-626/19 PPU) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Naliehavé prejudiciálne konanie - Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach - Európsky zatykač - Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV - Článok 6 ods. 1 - Pojem „súdny orgán vydávajúci zatykač“ - Kritériá - Európsky zatykač vydaný prokuratúrou členského štátu na účely trestného stíhania)
      (2020/C 54/14)
      Jazyk konania: francúzština a holandčina

         Vnútroštátne súdy, ktoré podali návrhy na začatie prejudiciálneho konania

      Cour d’appel, Rechtbank Amsterdam

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      JR (C-566/19 PPU), YC (C-626/19 PPU)

         Výrok rozsudku

      Článok 6 ods. 1 rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi, zmeneného rámcovým rozhodnutím Rady 2009/299/SVV z 26. februára 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „súdny orgán vydávajúci zatykač“ v zmysle tohto ustanovenia sa vzťahuje na prokurátorov členského štátu, ktorí vedú trestné stíhanie a pôsobia pod vedením a kontrolou svojich nadriadených, pokiaľ im ich postavenie pri vydávaní európskych zatykačov poskytuje záruku nezávislosti najmä vo vzťahu k výkonnej moci.
      Rámcové rozhodnutie 2002/584, zmenené rámcovým rozhodnutím 2009/299, sa má vykladať v tom zmysle, že požiadavky účinnej súdnej ochrany, ktorá musí byť zaručená osobe, proti ktorej je vydaný európsky zatykač na účely trestného stíhania, sú splnené, pokiaľ podľa právnej úpravy členského štátu vydávajúceho zatykač podliehajú podmienky vydania zatykača a najmä jeho primeranosť preskúmaniu súdom v tomto členskom štáte.

         (1)  Ú. v. EÚ C 337, 7.10.2019.

         Ú. v. EÚ C 383, 11.11.2019.


title: Vec C-627/19 PPU: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 12. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam – Holandsko) – Výkon európskeho zatykača vydaného proti ZB (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Naliehavé prejudiciálne konanie – Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach – Európsky zatykač – Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV – Článok 6 ods. 1 – Pojem „súdny orgán vydávajúci zatykač“ – Kritériá – Európsky zatykač vydaný prokuratúrou členského štátu na účely výkonu trestu)

text:
               17.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 54/13

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 12. decembra 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam – Holandsko) – Výkon európskeho zatykača vydaného proti ZB
      (Vec C-627/19 PPU) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Naliehavé prejudiciálne konanie - Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach - Európsky zatykač - Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV - Článok 6 ods. 1 - Pojem „súdny orgán vydávajúci zatykač“ - Kritériá - Európsky zatykač vydaný prokuratúrou členského štátu na účely výkonu trestu)
      (2020/C 54/16)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank Amsterdam

         Účastník konania pred vnútroštátnym súdom

      ZB

         Výrok rozsudku

      Rámcové rozhodnutie Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi, zmenené rámcovým rozhodnutím Rady 2009/299/SVV z 26. februára 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni právnej úprave členského štátu, ktorá priznáva právomoc na vydanie európskeho zatykača na účely výkonu trestu orgánu, ktorý sa síce podieľa na výkone spravodlivosti v tomto členskom štáte, avšak nie je súdom, a zároveň neupravuje možnosť samostatného opravného prostriedku pred súdom, ktorým by bolo možné napadnúť rozhodnutie tohto orgánu o vydaní európskeho zatykača.

         (1)  Ú. v. EÚ C 383, 11.11.2019.


title: Vec C-725/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Judecătoria Sector 2 București (Rumunsko) 1. októbra 2019 – IO/Impuls Leasing România IFN SA

text:
               17.2.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 54/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Judecătoria Sector 2 București (Rumunsko) 1. októbra 2019 – IO/Impuls Leasing România IFN SA
      (Vec C-725/19)
      (2020/C 54/17)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Judecătoria Sector 2 București

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Povinná: IO

         Oprávnená: Impuls Leasing România IFN SA

         Prejudiciálna otázka

      Má sa smernica 93/13/EHS (1) vzhľadom na zásadu efektivity vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ako je [v súčasnosti] účinná rumunská právna úprava o podmienkach prípustnosti námietky proti exekúcii – článok 713 ods. 2 Občianskeho súdneho poriadku v znení zákona č. 310/2018 – ktorá neumožňuje súdu, aby v konaní o námietke proti exekúcii preskúmal ex offo alebo na základe návrhu spotrebiteľa, či podmienky lízingovej zmluvy, ktorá predstavuje exekučný titul, majú nekalý charakter, z dôvodu, že existuje inštitút žaloby podľa všeobecných predpisov, v rámci ktorej zmluvy uzavreté medzi „spotrebiteľom“ a „predajcom alebo dodávateľom“ („vânzător sau furnizor“) môžu byť posúdené z hľadiska existencie nekalých podmienok v zmysle uvedenej smernice?

         (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).