title: Vec T-48/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  27. júla 2009 — Fusco/ÚHVT — Fusco International (FUSCOLLECTION)

text:
               26.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 233/21

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 27. júla 2009 — Fusco/ÚHVT — Fusco International (FUSCOLLECTION)
   (Vec T-48/08) (1)

   2009/C 233/42

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008.


title: Vec C-11/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden 8. januára 2010 — Staatssecretaris van Financiën/Marishipping and Transport BV

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden 8. januára 2010 — Staatssecretaris van Financiën/Marishipping and Transport BV
   (Vec C-11/10)
   2010/C 80/23
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Staatssecretaris van Financiën

      Žalovaný: Marishipping and Transport BV

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je oslobodenie od cla pre farmaceutické látky podľa prvej časti II. oddielu sekcie C bodu 1 písm. i) prílohy I nariadenia (EHS) č. 2658/87 (1) z 23. júla 1987, v spojení so zoznamom farmaceutických látok uvedeným v tretej časti (prílohy) oddielu II prílohe 3, obmedzené na uvedenú (chemickú) látku v čistej forme?

               2.

               Aké obmedzenia by museli platiť, aby sa k uvedeným farmaceutickým látkam mohli pridať iné látky?

      (1)  Nariadenie o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 256, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382).


title: Vec T-542/13: Žaloba podaná 2. októbra 2013 — Holandsko/Komisia

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/67

         Žaloba podaná 2. októbra 2013 — Holandsko/Komisia
   (Vec T-542/13)
   2013/C 344/123
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: J. Langer a M. Bulterman, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie C(2013) 4474 final z 18. júla 2013 o neuplatniteľnosti určitých ustanovení nariadenia Holandského kráľovstva z 8. júna 2012 s vykonávacími predpismi týkajúcimi sa liberalizácie medzinárodnej osobnej železnične dopravy [neoficiálny preklad],

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia napadnuté rozhodnutie nesprávne založila na článku 61 smernice 2012/34/EÚ (1). Keď Komisia nesúhlasí so spôsobom, akým holandský zákonodarca prebral smernicu, môže použiť článok 258 ZFEÚ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení zásady obrany, zásady ochrany legitímnej dôvery a zásady lojálnej spolupráce, pretože Komisia po skončení projektu testovania (2) vyhlásila holandské právne predpisy za neuplatniteľné podľa článku 61 smernice 2012/34/EÚ. Pri odpovedi na otázky Komisie v rámci projektu testovania mohlo Holandské kráľovstvo rozumne vychádzať z toho, že Komisia použije informácie, ktoré jej boli oznámené, výhradne v rámci (prípadného) konania o nesplnenie zmluvy.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na nedostatočnom odôvodnení a nesprávnom výklade smernice 2012/34/EÚ, pretože Komisia sa domnievala, že kritériá pre stanovenie „základného účelu služby“ v zmysle článku 10 ods. 3 smernice sa nemohli určiť vopred, a že je úlohou regulačného orgánu určiť kritériá pre ohrozenie „hospodárskej rovnováhy“ v zmysle článku 11 ods. 2 smernice.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/34/EÚ z 21. novembra 2012, ktorou sa zriaďuje jednotný európsky železničný priestor (Ú. v. EÚ L 343, s. 32).

      (2)  Pozri Oznámenie Komisie — Európa výsledkov — uplatňovanie práva Spoločenstva (KOM[2007] 502 v konečnom znení).


title: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 24. februára 2005 vo veci C-383/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu (Nesplnenie povinnosti členského štátu — Smernica 1999/105/ES — Uvádzanie množiteľského materiálu lesných kultúr na trh — Neprebratie smernice v stanovenej lehote)

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/9

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   z 24. februára 2005
   vo veci C-383/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti členského štátu - Smernica 1999/105/ES - Uvádzanie množiteľského materiálu lesných kultúr na trh - Neprebratie smernice v stanovenej lehote)
   (2005/C 106/17)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-383/04, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnený zástupca: A. Bordes) proti Luxemburskému veľkovojvodstvu (splnomocnený zástupca: S. Schreiner), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 6. septembra 2004, Súdny dvor (piata komora), v zložení: predsedkyňa piatej komory R. Silva de Lapuerta, sudcovia R. Schintgen a G. Arestis (spravodajca), generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 24. februára 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že v stanovenej lehote neprijalo všetky potrebné zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 1999/105/ES z 22. decembra 1999 o uvádzaní množiteľského materiálu lesných kultúr na trh nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 10. marca 2005 v spojených veciach T-228/00, T-229/00, T-242/00, T-243/00, T-245/00 až T-248/00, T-250/00, T-252/00, T-256/00 až T-259/00, T-265/00, T-267/00, T-268/00, T-271/00, T-274/00 až T-276/00, T-281/00, T-287/00 T-296/00, Gruppo ormeggiatori del porto di Venezia Soc. coop. rl, a i. proti Komisii Európskych spoločenstiev (Štátna pomoc — Rozhodnutie Komisie vyslovujúce nesúlad režimov protiprávnej pomoci so spoločným trhom a prikazujúce vrátenie neprípustnej pomoci — Vylúčenie vnútroštátnych postupov vrátenia — Žaloba o neplatnosť — Neexistencia právneho záujmu — Neprípustnosť)

text:
               9.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/20

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 10. marca 2005
   v spojených veciach T-228/00, T-229/00, T-242/00, T-243/00, T-245/00 až T-248/00, T-250/00, T-252/00, T-256/00 až T-259/00, T-265/00, T-267/00, T-268/00, T-271/00, T-274/00 až T-276/00, T-281/00, T-287/00 T-296/00, Gruppo ormeggiatori del porto di Venezia Soc. coop. rl, a i. proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Štátna pomoc - Rozhodnutie Komisie vyslovujúce nesúlad režimov protiprávnej pomoci so spoločným trhom a prikazujúce vrátenie neprípustnej pomoci - Vylúčenie vnútroštátnych postupov vrátenia - Žaloba o neplatnosť - Neexistencia právneho záujmu - Neprípustnosť)
   (2005/C 171/36)
   Jazyk konania: taliančina
   V spojených veciach T-228/00, T-229/00, T-242/00, T-243/00, T-245/00 až T-248/00, T-250/00, T-252/00, T-256/00 až T-259/00, T-265/00, T-267/00, T-268/00, T-271/00, T-274/00 až T-276/00, T-281/00, T-287/00 a T-296/00, Gruppo ormeggiatori del porto di Venezia Soc. coop. rl, a i., so sídlom v Benátkach (Taliansko), v zastúpení: F. Munari, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobca vo veci T-228/00, Gruppo ormeggiatori del porto di Chioggia Piccola Soc. Coop. rl., so sídlom v Benátkach, v zastúpení: S. Carbone, A. Taramasso a F. Munari, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobca vo veci T-229/00, Campagnia lavoratori portuali Soc. Coop. rl, Società cooperativa lavoatori portuali San Marco Venezia Soc. coop. rl, so sídlom v Benátkach, v zastúpení: A. Bortoluzzi a C. Montagner, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobcovia vo veci T-242/00, Portabagagli del porto di Venezia Soc. coop. rl, v zastúpení: A. Bortoluzzi a C. Montagner, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobcovia vo veci T-243/00, Abibes SpA, so sídlom v Benátkach, v zastúpení: G. Orsoni, G. Simeone a A. Schmitt, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobca vo veci T-245/00, Fluvio Padana Srl, so sídlom v Benátkach, v zastúpení: G. Orsoni, G. Simeone a A. Schmitt, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobca vo veci T-246/00, Serenisima motoscafi Srl, so sídlom v Benátkach, v zastúpení: G. Orsoni, A. Pavanini a A. Schmitt, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobca vo veci T-247/00, Integrated Shipping Co. SpA (ISCO), so sídlom v Benátkach, v zastúpení: G. Orsoni, G. Simeone a A. Schmitt, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobca vo veci T-248/00, Società cooperativa veneziana motoscafi, Soc. Coop. rl., Cooperativa „San Marco“ motoscafi in servizio pubblicco Soc. Coop. rl., Cooperativa serenissima taxi Soc. Coop. rl., so sídlom v Benátkach, v zastúpení: G. Orsoni, A. Pavanini a A. Schmitt, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobca vo veci T-250/00, Cooperativa ducale fra gondolieri di Venezia, Soc. Coop. rl., Gondolieri Bauer Soc. Coop. rl., so sídlom v Benátkach, v zastúpení: M. Giantin, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobcovia vo veci T-252/00, Sacra Srl, so sídlom v Benátkach, v zastúpení: M. Marinoni, G. M. Roberti a F. Sciaudone, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobca vo veci T-256/00, Fondamente nuove sevizio taxi e noleggio, Soc. Coop. rl, Bucintoro motoscafi servizio taxi e noleggio Soc. Coop. rl, so sídlom v Benátkach, v zastúpení: R. Vianello, A. Bortoluzzi a C. Montagner, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobcovia vo veci T-257/00, Multiservice Srl, so sídlom v Benátkach, v zastúpení: A. Bortoluzzi a C. Montagner, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobca vo veci T-258/00, Veneziana di navigazione SpA, so sídlom v Benátkach, v zastúpení: A. Bortoluzzi a C. Montagner, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobca vo veci T-259/00, Cooperativa traghetto S. Lucia Soc. Coop. rl, so sídlom v Benátkach, v zastúpení: A. Bortoluzzi, C. Montagner a F. Stivanello Gussoni, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobca vo veci T-265/00, Comitato „Venezia vuole vivere“ so sídlom v Benátkach, v zastúpení: vo veciach T-265/00 a T-267/00 A. Bortoluzzi, C. Montagner a F. Stivanello Gussoni a vo veciach T-274/00 až T-276/00, T-281/00, T-287/00 a T-296/00 A. Bianchini, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobca vo veciach T-265/00, T-267/00, T-274 až T-276, T-281/00, T-287/00 a T-296/00, Cooperativa Daniele Manin fra gondolieri di Venezia Soc. Coop. rl, so sídlom v Benátkach, v zastúpení: A. Bortoluzzi, C. Montagner a F. Stivanello Gussoni, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobca vo veci T-267/00. Conepo servizi Soc. Coop. rl, so sídlom v Benátkach, v zastúpení: A. Biagini, S. Scarpa a P. Pettinelli, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobca vo veci T-268/00, Ligabue Catering SpA, so sídlom v Benátkach, v zastúpení: A. Vianello, M. Merola a A. Sodano, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobca vo veci T-271/00, Verde sport SpA, so sídlom v Benátkach, v zastúpení: A. Bianchini, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobca vo veci T-274/00, Cooperativa carico scarico e transporti scalo fluviale Soc. Coop. rl, so sídlom v Benátkach, v zastúpení: A. Bianchini, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobca vo veci T-275/00, Cipriani SpA, so sídlom v Benátkach, v zastúpení: A. Bianchini, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobca vo veci T-276/00, Cooperativa trasbagagli Soc. Coop. rl, so sídlom v Benátkach, v zastúpení: A. Bianchini, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobca vo veci T-281/00, Cooperativa fra portabagagli della stazione di Venezia Srl, so sídlom v Benátkach, v zastúpení: A. Bianchini, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobca vo veci T-287/00, Cooperativa braccianti mercato ittico „Tonchetto“ Soc. Coop. rl, so sídlom v Benátkach, v zastúpení: A. Bianchini, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, žalobca vo veci T-296/00, ktorých v konaní podporuje, vo veciach T-228/00, T-229/00, T-242/00,T-243/00, T-247/00, T-250/00, T-252/00, T-256/00 až T-259/00, T-265/00, T-267/00,T-268/00 a T-271/00 Talianska republika, v zastúpení: U. Leanza, splnomocnený zástupca, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, vedľajší účastník konania, proti Komisii Európskych spoločenstiev, v zastúpení: V. Di Bucci, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, ktorej predmetom je návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2000/394/ES z 25. novembra 1999 o opatreniach pomoci v prospech podnikov v oblasti Benátok a Chioggia prostredníctvom úľav na sociálnych odvodoch, stanovených zákonmi č. 30/1997 a č. 206/1995 (Ú. v. ES 2000, L 150, s. 50), Súd prvého stupňa (druhá rozšírená komora), v zložení: predseda komory J. Pirrung, sudcovia A. W. H. Meij, N. J. Forwood, I. Pelikánová a S. Papasavvas, tajomník: H. Jung, vydal 10. marca 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Veci T-228/00, T-229/00, T-242/00, T-243/00, T-245/00 až T-248/00, T-250/00, T-252/00, T-256/00 až T-259/00, T-265/00, T-267/00, T-268/00, T-271/00, T-274/00 až T-276/00, T-281/00, T-287/00 a T-296/00 sa spájajú za účelom ďalšieho konania.

               2.

               Žaloby vo veciach T-228/00, T-229/00, T-242/00, T-243/00, T-245/00 až T-248/00, T-250/00, T-252/00, T-256/00 až T-259/00, T-267/00, T-268/00, T 271/00, T-275/00, T-276/00, T-281/00, T-287/00 a T-296/00 sa zamietajú ako neprípustné.

               3.

               Žaloby vo veciach T-265/00 a T-274/00 sa čiastočne zamietajú ako neprípustné v rozsahu, v akom boli podané spoločnosťami Cooperativa traghetto S. Lucia Soc. coop. rl (vec T-265/00) a Verde sport SpA (vec T-274/00).

               4.

               Vo veciach T-228/00, T-229/00, T-242/00, T-243/00, T-245/00 až T-248/00, T-250/00, T-252/00, T-256/00 až T-259/00, T-268/00 a T-271/00 znášajú žalobcovia a Komisia vlastné trovy konania.

               5.

               Vo veciach T-267/00, T-275/00, T-276/00, T-281/00, T-287/00 a T-296/00 znášajú spoločnosti Cooperativa Daniele Manin fra gondolieri di Venezia Soc. coop. rl, Cooperativa carico scarico e trasporti scalo fluviale Soc. coop. rl, Cipriani SpA, Cooperativa trasbagagli Soc. coop. rl, Cooperativa fra portabagagli della stazione di Venezia Srl et Cooperativa braccianti mercato ittico „Tonchetto“ Soc. coop. rl vlastné trovy konania. V týchto veciach znáša Komisia vlastné trovy konania, ktoré jej doteraz vznikli v súvislosti so žalobami týchto spoločností. Comitato „Venezia vuole vivere“ znáša okrem vlastných trov konania aj trovy konania, ktoré doteraz vznikli Komisii v súvislosti so žalobami vo veciach T-267/00, T-275/00, T-276/00, T-281/00, T-287/00 a T-296/00 v rozsahu, v akom ich podal Comitato „Venezia vuole vivere“.

               6.

               Žalobca vo veci T-265/00 Cooperativa traghetto S. Lucia a žalobca vo veci T-274/00 Verde sport znášajú vlastné trovy konania. V týchto dvoch veciach znáša Komisia vlastné trovy konania, ktoré jej doteraz vznikli v súvislosti so žalobami týchto dvoch spoločností.

               7.

               Talianska republika znáša vlastné trovy konania vo veciach T-228/00, T-229/00, T-242/00, T-243/00, T-247/00, T-250/00, T-252/00, T-256/00 až T-259/00, T-267/00, T-268/00 a T-271/00, ako aj trovy konania, ktoré jej doteraz vznikli vo veci T-265/00 v súvislosti so žalobou spoločnosti Cooperativa traghetto S. Lucia.

               8.

               O trovách konania vo veciach T-265/00 a T-274/00 sa rozhodne v konaní o veci samej.

      (1)  Ú. v. ES C 302, 21.10.2000.


               14.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/14

         Žaloba podaná 17. apríla 2014 – ArcelorMittal Hamburg a i./Komisia
   (Vec T-235/14)
   2014/C 223/19
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: ArcelorMittal Hamburg GmbH (Hamburg, Nemecko), Bregal Bremer Galvanisierungs GmbH (Bremen, Nemecko), ArcelorMittal Hochfeld GmbH (Duisburg, Nemecko) a ArcelorMittal Ruhrort GmbH (Duisburg) (v zastúpení: H. Janssen a G. Engel, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 18. decembra 2013 vo veci štátnej pomoci SA.33995 (2013/C) – Podpora elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov energie a nižší príplatok EEG pre energeticky náročných odberateľov,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádzajú žalobkyne tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore s článkom 107 ods. 1 ZFEÚ, keďže príplatok EEG a osobitný systém náhrad, ktoré sú upravené v zákone o uprednostňovaní energií z obnoviteľných zdrojov (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien) (ďalej len „EEG“), nepredstavujú poskytnutie štátnych alebo štátom kontrolovaných prostriedkov. Všetky relevantné skutočnosti pre kvalifikáciu týchto opatrení sa zistili v prípravnom konaní medzi Komisiou a Spolkovou republikou Nemecko. Neostali už žiadne pochybnosti, o ktorých by mala Komisia rozhodnúť v konaní podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ a článku 4 ods. 4 nariadenia (ES) č. 659/1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (1).

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 108 ods. 1 ZFEÚ a zásady právnej istoty

                           —

                           Žalobkyne na tomto mieste tvrdia, že Komisia porušila článok 108 ods. 1 ZFEÚ a zásadu právnej istoty tým, že uplatnila konanie pre nové pomoci podľa článku 4 ods. 4 nariadenia č. 659/1999 namiesto konania pre existujúce pomoci podľa článku 17 a nasl. nariadenia č. 659/1999 na preskúmanie svojho predbežného posúdenia EEG ako pomoci. V tejto súvislosti predovšetkým uviedli, že rozhodnutím z 22. mája 2002 Komisia nepovažovala EEG 2000 za pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keďže sa neuskutočnil transfer štátnych prostriedkov. Zmeny z EEG 2000 na EEG 2012 nie sú v porovnaní s rozhodnutím Komisie z 22. mája 2002 zásadné. Komisia tak mohla namietať zmenený právny názor Komisie v konaní podľa článku 108 ods. 1 ZFEÚ bez zaťaženia žalobkýň.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 41 Charty základných práv a práva byť vypočutý

                           —

                           Žalobkyne ďalej tvrdia, že žalovaná vydala napadnuté rozhodnutie bez poskytnutia možnosti žalobkyniam sa predtým vyjadriť.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec C-408/10: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  1. marca 2011 — Európska komisia/Estónska republika

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/17

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 1. marca 2011 — Európska komisia/Estónska republika
   (Vec C-408/10) (1)

   2011/C 186/29
   Jazyk konania: estónčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 9.10.2010.


title: Vec C-355/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Milano (Taliansko) 26. júla 2012 — Nintendo Co., Ltd a i./PC Box Srl, 9Net Srl

text:
               29.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Milano (Taliansko) 26. júla 2012 — Nintendo Co., Ltd a i./PC Box Srl, 9Net Srl
   (Vec C-355/12)
   2012/C 295/41
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Milano

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Nintendo Co., Ltd, Nintendo of America Inc., Nintendo of Europe GmbH

      Žalované: PC Box Srl, 9Net Srl

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 6 smernice 2001/29/ES (1), a to aj s ohľadom na odôvodnenie 48 tejto smernice, vykladať tak, že ochrana technologických ochranných opatrení týkajúcich sa diel alebo predmetov ochrany, ktoré sú chránené autorskými právami, môže zahŕňať aj systém vyrábaný a predávaný rovnakou spoločnosťou, v ktorého hardvéri je nainštalované zariadenie určené na detekciu spúšťacieho kódu, bez ktorého nie je možné z nosiča obsahujúceho chránené dielo (videohra vyrábaná rovnakou spoločnosťou, ako aj tretími subjektmi, nositeľmi autorských práv) toto dielo zobraziť a použiť v rámci predmetného systému s tým dôsledkom, že uvedené zariadenie vytvára uzavretý celok bez interoperačnej schopnosti vo vzťahu k zariadeniam a doplnkovým výrobkom, ktoré nepochádzajú od výrobcu samotného systému?

               2.

               Môže sa článok 6 smernice 2001/29/ES, a to aj s ohľadom na odôvodnenie 48 tejto smernice, v prípade, že je potrebné posúdiť, či použitie výrobku alebo súčiastky na účely porušovania technologických ochranných opatrení prevažuje, alebo nie nad iným účelom alebo komerčne významným využitím, vykladať tak, že vnútroštátny súd má použiť hodnotiace kritériá takého druhu, ktoré zdôrazňujú osobitné určenie stanovené nositeľom práv vo vzťahu k výrobku, do ktorého je vložený chránený obsah, alebo, alternatívne či súbežne, kvantitatívne kritériá týkajúce sa porovnávaného rozsahu použitia alebo kvalitatívne kritériá, čiže kritériá vzťahujúce sa na povahu a význam samotného použitia?

      (1)  Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230.


title: Vec T-263/07: Žaloba podaná 17. júla 2007 – Estónsko/Komisia

text:
               22.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/12

         Žaloba podaná 17. júla 2007 – Estónsko/Komisia
   (Vec T-263/07)
   (2007/C 223/17)
   Jazyk konania: estónčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Estónska republika (v zastúpení: Lembit Uibo)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrh žalobkyne
   zrušiť rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev zo 4. mája 2007 o vnútroštátnom pláne rozdelenia skleníkových plynov, ktorý Estónsko predložilo v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (1).
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Zrušiť rozhodnutie Komisie zo 4. mája 2007 o vnútroštátnom pláne rozdelenia skleníkových plynov, ktorý Estónsko predložilo v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z nasledujúcich dôvodov:

               —

               porušenie článku 9 ods. 1 a 3 a článku 11 ods. 2 smernice 2003/87/ES a v dôsledku toho prekročenie príslušných právomocí,

               —

               zjavne nesprávne posúdenie, pretože Komisia nezohľadnila dostupné pravdivé informácie, ale sa oprela o nesprávne predpoklady, ktoré priamo a významne ovplyvnili obsah napadnutého rozhodnutia a viedli k určeniu celkového množstva emisných kvót,

               —

               porušenie článku 175 ods. 2 písm. c) ES, pretože podľa Zmluvy ES Komisia nemá právomoc prijímať opatrenia, ktoré sa významne týkajú voľby členského štátu medzi rôznymi energetickými zdrojmi a všeobecnej štruktúry jeho zásobovania energiou,

               —

               porušenie zásady správneho úradného postupu, lebo Komisia pri prijatí rozhodnutia nevzala do úvahy všetky podstatné okolnosti v konkrétnej situácii a súčasne nepreskúmala, či všetky predpoklady, o ktoré sa opiera pri vydaní rozhodnutia, sú správne,

               —

               porušenie povinnosti odôvodnenia.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, 25.10.2003, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631).


title: Vec T-760/15: Žaloba podaná 23. decembra 2015 – Holandsko/Komisia

text:
               15.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 59/50

         Žaloba podaná 23. decembra 2015 – Holandsko/Komisia
   (Vec T-760/15)
   (2016/C 059/58)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. Bulterman, B. Koopman a M. de Ree)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie C(2015) 7143 final o štátnej pomoci SA.38374 (2014/C ex 2014/NN), ktorú Holandsko poskytlo spoločnosti Starbucks,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Nesprávne uplatnenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ, pretože Komisia sa domnievala, že „Advanced Pricing Agreement“ (ďalej len „dohoda APA“) má selektívnu povahu.

                           —

                           Komisia po prvé dostatočne a konkrétne nepreukázala, že je splnené kritérium selektívnosti.

                           —

                           Komisia po druhé ako referenčný rámec nesprávne použila holandský systém dane z príjmov právnických osôb. V prípade APA je správnym referenčným rámcom článok 8b ods. 1 zákona o dani z príjmov právnických osôb (Wet op de Vennootschapbelasting) a výnos o započítaní cien (Verrekenprijbesluit). V dohode APA sa tento referenčný rámec jednoducho uplatňuje.

               2.

               Nesprávne uplatnenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ, pretože Komisia podľa zásady práva Únie týkajúca sa porovnania s ďalšími účastníkmi hospodárskej súťaže skúma, či boli poskytnuté výhody. Takáto zásada však neexistuje a nie je ani súčasťou posudzovania štátnej pomoci.

               3.

               Nesprávne uplatnenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ, pretože Komisia sa domnieva, že dohoda APA poskytuje spoločnosti Starbucks Manufacturing EMEA BV výhody na základe voľby „Transactional Net Margin Method“ ako metódy započítavania cien.
               Komisia nesprávne tvrdí, že metóda dohodnutá v dohode APA neposkytuje spoľahlivý východiskový bod pre výsledky trhu. Nepreukázala ani, že odmena zaplatená spoločnosti ALKI a príplatok na celkové náklady za zelené kávové zrná nemali skutočnú hodnotu.

               4.

               Nesprávne uplatnenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ, pretože Komisia konštatovala, že dohoda APA poskytuje výhody spoločnosti Starbucks Manufacturing EMEA BV na základe spôsobu uplatnenia „Transactional Net Margin Method“.
               Komisia sa nesprávne domnieva, že „Transactional Net Margin Method“ dohodnutá v dohode APA sa uplatnila nesprávne a zvýhodňuje Starbucks Manufacturing EMEA BV. Komisia nepreukázala, že podľa jej názoru lepšie uplatnenie „Transactional Net Margin Method“ by viedlo k tomu, že zdaniteľný zisk by bol vyšší a nedošlo by k zvýhodneniu.

               5.

               Porušenie povinnosti náležitej starostlivosti, pretože Komisia nevyhodnotila a do rozhodnutia nezahrnula všetky relevantné údaje a opierala sa aj o anonymné údaje, ktoré sa v každom prípade nikdy neposkytli holandskej vláde.


title: Vec T-30/10 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  12. mája 2010 — Reagens/Komisia ( „Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Hospodárska súťaž — Rozhodnutie Komisie, ktorým sa ukladá pokuta — Banková záruka — Návrh na odklad výkonu — Majetková ujma — Neexistencia výnimočných okolností — Neexistencia naliehavosti“ )

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/39

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 12. mája 2010 — Reagens/Komisia
   (Vec T-30/10 R)
   („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Hospodárska súťaž - Rozhodnutie Komisie, ktorým sa ukladá pokuta - Banková záruka - Návrh na odklad výkonu - Majetková ujma - Neexistencia výnimočných okolností - Neexistencia naliehavosti“)
   2010/C 179/69
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Reagens SpA (San Giorgio di Piano, Taliansko) (v zastúpení: B. O’Connor, solicitor, L. Toffoletti, D. Gullo a E. De Giorgi, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Bourke a F. Ronkes Agerbeek, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie z 11. novembra 2009 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38.589 — Tepelné stabilizátory)

      Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-363/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. septembra 2016 – Secolux/Komisia („Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkajúce sa verejného obstarávania, ktorého predmetom je verejná zákazka na služby — Zamietnutie prístupu — Výnimka týkajúca sa ochrany súkromia a integrity jednotlivca — Výnimka týkajúca sa ochrany obchodných záujmov — Výnimka týkajúca sa ochrany rozhodovacieho procesu — Čiastočný prístup — Prevažujúci verejný záujem — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/10

         Rozsudok Všeobecného súdu z 21. septembra 2016 – Secolux/Komisia
   (Vec T-363/14) (1)

   ((„Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkajúce sa verejného obstarávania, ktorého predmetom je verejná zákazka na služby - Zamietnutie prístupu - Výnimka týkajúca sa ochrany súkromia a integrity jednotlivca - Výnimka týkajúca sa ochrany obchodných záujmov - Výnimka týkajúca sa ochrany rozhodovacieho procesu - Čiastočný prístup - Prevažujúci verejný záujem - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2016/C 410/12)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction (Capellen, Luxembursko) (v zastúpení: N. Prüm-Carré a E. Billot, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Buchet a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutí Komisie z 1. a zo 14. apríla 2014 o zamietnutí prístupu žalobkyne k niektorým dokumentom týkajúcim sa verejného obstarávania s označením 02/2013/OIL a týkajúcom sa bezpečnostných kontrol, ktoré sa majú vykonať v rôznych budovách nachádzajúcich sa v Luxembursku (Ú. v. EÚ 2013/S 156-271471)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Secolux, Association pour le contrôle de la sécurité de la construction, je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 253, 4.8.2014.


title: Vec T-60/09: Žaloba podaná 16. februára 2009 – Herhof/ÚHVT – Stabilator (stabilator)

text:
               1.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/20

         Žaloba podaná 16. februára 2009 – Herhof/ÚHVT – Stabilator (stabilator)
   (Vec T-60/09)
   2009/C 102/32
   Jazyk žaloby: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Herhof-Verwaltungsgesellschaft mbH (Solms, Nemecko) (v zastúpení: A. Zinnecker a T. Bösling, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Stabilator sp. z o.o. (Gdynia, Poľsko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 16. decembra 2008 v spojených veciach R 483/2008-4 a R 705/2008-4,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Stabilator sp. z o.o.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „stabilator“ pre tovary a služby zaradené do tried 19,37 a 42 (prihláška č. 4 068 961).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka „STABILAT“ pre tovary zaradené do tried 1, 7, 11, 20, 37, 40 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke a čiastočné zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zrušenie napadnutého rozhodnutia a zamietnutie námietky.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1), keďže medzi ochrannými známkami existuje nebezpečenstvo zámeny alebo prinajmenšom nebezpečenstvo asociácie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec T-224/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  13. novembra 2008 – Taliansko/Komisia ( EPUZF — Záručná sekcia — Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom — Pomoc pri spracovaní paradajok a výrobe olivového oleja )

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/19

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. novembra 2008 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-224/04) (1)

   („EPUZF - ‚Záručná‘ sekcia - Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom - Pomoc pri spracovaní paradajok a výrobe olivového oleja“)
   (2009/C 6/38)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: M. Fiorilli, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Visaggio a C. Cattabriga, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2003/536/ES z 22. júla 2003, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) [neoficiálny preklad] (Ú. v. EÚ L 184, s. 42), v rozsahu, v akom vylučuje niektoré výdavky vynaložené Talianskom v rozpočtových obdobiach rokov 1999 až 2002
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 304, 13.12.2003 (predtým vec C-430/03).


title: Vec C-232/15 P: Odvolanie podané 20. mája 2015: ultra air GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 9. marca 2015 vo veci T-377/13, ultra air GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               10.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/6

         Odvolanie podané 20. mája 2015: ultra air GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 9. marca 2015 vo veci T-377/13, ultra air GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-232/15 P)
   (2015/C 262/09)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: ultra air GmbH (v zastúpení: C. König, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Donaldson Filtration Deutschland GmbH

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 9. marca 2015 vo veci T-377/13 v rozsahu, v akom Všeobecný súd Európskej únie nezrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 6. mája 2013 (vec R 1100/2011-4),

               —

               uložil Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu povinnosť nahradiť odvolateľke trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka uvádza dva odvolacie dôvody:
   1. Odvolací dôvod: Porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 (1)

               a)

               Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 je v prvom rade porušený preto, že údajne opisný význam ochrannej známky „ultra.air ultrafilter“ v zmysle„vzduch najvyššej kvality získavaný použitím ultra filtru“ podľa bodov 18 a 19 napadnutého rozhodnutia nevyplýva bezprostredne a bez ďalšieho uváženia z ochrannej známky. V bode 19 Všeobecný súd konštatuje, že „ultra.air“ ako také, nemá konkrétny význam a nie je vyjadrením kvality a ani vlastnosti. K údajnému opisnému významu ochrannej známky dospieva Všeobecný súd len na základe konštatovania, že príslušná skupina verejnosti neposúdi označenie „ultra.air“ tak, ako jej je predkladané, ale doplní si slová ako „čistý“ alebo „výberový“, ktoré sú vyjadrením kvality.

               b)

               K porušeniu článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 dochádza v druhom rade v súvislosti s tovarmi „prístroje a zariadenia na filtrovanie tekutín“ tým, že odlišný opisný význam, ktorý Všeobecný súd prisudzuje „ultra.air ultrafilter“ v zmysle „výsledok filtrácie najvyššej kvality získavaný použitím ultra filtru“ nevyplýva bezprostredne a bez ďalšieho uváženia z ochrannej známky. Samotný Všeobecný súd dospieva k tomuto odlišnému významu až po viacerých úvahách: po prvé, príslušná skupina verejnosti by musela „ultra.air ultrafilter“ chápať vo význame „vzduch najvyššej kvality získavaný použitím ultra filtru“. Po druhé, by táto skupina verejnosti musela dospieť k záveru, že tento údajný význam nie je popisný v prípade prístrojov a zariadení na filtrovanie tekutín, ktoré je potrebné posúdiť konkrétne, ale má popisnú povahu v prípade prístrojov a zariadení na filtrovanie vzduchu. Po tretie by následne musela konkrétne určený význam „ultra.air ultrafilter“ priradiť k „výsledku filtrácie najvyššej kvality získavanému použitím ultra filtru“. Z týchto úvah vychádzajúci údajný význam obsahuje viaceré slová, ktoré sa v ochrannej známke nenachádzajú („výsledok filtrácie“, „vysoká kvalita“ a prítomné slová („air“) jednoducho vypúšťa.

         2. Odvolací dôvod: Porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009
   Z rovnakých dôvodov, ako v prípade článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 dochádza k porušeniu článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec T-203/10 RENV: Uznesenie Všeobecného súdu z 12. mája 2015 – Stichting Woonpunt a i./Komisia („Štátna pomoc — Sociálne bývanie — Schéma pomoci v prospech podnikov sociálnej bytovej výstavby — Existujúca pomoc — Rozhodnutie, ktorým sa prijímajú záväzky členského štátu — Žaloba, ktorá je zjavne bez akéhokoľvek právneho základu“)

text:
               6.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/16

         Uznesenie Všeobecného súdu z 12. mája 2015 – Stichting Woonpunt a i./Komisia
   (Vec T-203/10 RENV) (1)

   ((„Štátna pomoc - Sociálne bývanie - Schéma pomoci v prospech podnikov sociálnej bytovej výstavby - Existujúca pomoc - Rozhodnutie, ktorým sa prijímajú záväzky členského štátu - Žaloba, ktorá je zjavne bez akéhokoľvek právneho základu“))
   (2015/C 221/22)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Stichting Woonpunt (Maastricht, Holandsko), Stichting Havensteder, predtým Stichting Com.wonen (Rotterdam, Holandsko), Woningstichting Haag Wonen (Haag, Holandsko) a Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl (Eindhoven, Holandsko) (v zastúpení: pôvodne P. Glazener a E. Henny, neskôr P. Glazener, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P.-J. Loewenthal a S. Noë, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyne: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne T. Materne a J.-C. Halleux, neskôr J.-C. Halleux, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (Voorburg, Holandsko) (v zastúpení: M. Meulenbelt, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K (2009) 9963 v konečnom znení z 15. decembra 2009 týkajúceho sa pomoci E 2/2005 a N 642/2009 (Holandsko) – Existujúca pomoc a špeciálna pomoc pre projekt určená podnikom bytovej výstavby

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, Woningstichting Haag Wonen a Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Komisia.

               3.

               Belgické kráľovstvo a Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 3.7.2010.


title: Vec F-81/08: Žaloba podaná 13. októbra 2008 – Ketselidou/Komisia

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/59

         Žaloba podaná 13. októbra 2008 – Ketselidou/Komisia
   (Vec F-81/08)
   (2008/C 313/108)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Zoe Ketselidou (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie rozhodnutia o zamietnutí žiadosti, ktorú podala žalobkyňa, o zmenu výpočtu odpracovaných rokov na účely dôchodkového zabezpečenia, ktoré sa majú zobrať do úvahy pri prevode práv na dôchodok nadobudnutých v Grécku do režimu Spoločenstva
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušenie rozhodnutia z 10. januára 2008 ktorým menovací orgán zamietol žiadosť, ktorú podala žalobkyňa, o zmenu výpočtu odpracovaných rokov na účely dôchodkového zabezpečenia, ktoré nadobudla v dôchodkovom systéme inštitúcií Európskych spoločenstiev po prevode práv na dôchodok gréckymi poisťovňami,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.


title: Vec T-394/06: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. septembra 2012 — Taliansko/Komisia [ „EPUZF — Záručná sekcia — Zúčtovanie výdavkov — Výdavky vylúčené z financovania — Nezrovnalosti alebo nedbanlivosti, ktoré možno prisúdiť správnym orgánom alebo organizáciám členských štátov — Článok 8 ods. 1 a 2 nariadenia (EHS) č. 729/70 článok 8 ods. 1 a 2 nariadenia (ES) č. 1258/1999 — Neprimerané meškanie Komisie pri posúdení oznámení zaslaných podľa článku 5 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 595/91 — Primeraná lehota“ ]

text:
               20.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/6

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. septembra 2012 — Taliansko/Komisia
   (Vec T-394/06) (1)

   (EPUZF - Záručná sekcia - Zúčtovanie výdavkov - Výdavky vylúčené z financovania - Nezrovnalosti alebo nedbanlivosti, ktoré možno prisúdiť správnym orgánom alebo organizáciám členských štátov - Článok 8 ods. 1 a 2 nariadenia (EHS) č. 729/70 článok 8 ods. 1 a 2 nariadenia (ES) č. 1258/1999 - Neprimerané meškanie Komisie pri posúdení oznámení zaslaných podľa článku 5 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 595/91 - Primeraná lehota)
   2012/C 319/07
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Cattabriga, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci M. Moretto, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2006/678/ES z 3. októbra 2006 o finančnom postupe, ktorý sa má uplatňovať, pokiaľ ide o vyúčtovanie výdavkov financovaných „Záručnou sekciou“ Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) v určitých prípadoch nezrovnalostí zo strany prevádzkovateľov (Ú. v. EÚ L 278, 2006, s. 24)

      Výrok rozsudku

               1.

               Návrh sa zamieta.

               2.

               Talianska republika znáša vlastné trovy konania a je povinná uhradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 42, 24.2.2007.


title: Vec C-240/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom Cour d'appel du Grand Duché du Luxembourg z 1. júna 2005, ktorý súvisí s konaním: Administration de l'Enregistrement et des Domaines proti Eurodental SARL

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom Cour d'appel du Grand Duché du Luxembourg z 1. júna 2005, ktorý súvisí s konaním: Administration de l'Enregistrement et des Domaines proti Eurodental SARL
   (Vec C-240/05)
   (2005/C 193/29)
   Jazyk konania: francúzština
   Cour d'appel du Grand Duché du Luxembourg podal rozsudkom z 1. júna 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Administration de l'Enregistrement et des Domaines proti Eurodental SARL a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 3. júna 2005.
   Cour d'appel du Grand Duché du Luxembourg žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Spadá dodávka tovaru, ktorá, pokiaľ je uskutočnená vo vnútri členského štátu, je oslobodená od dane podľa článku 13 bodu A ods. 1 písm. e) Šiestej smernice Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (77/388/EHS) (1) a nezakladá právo na odpočet dane účtovanej na vstupe podľa článku 17 uvedenej smernice, do rozsahu pôsobnosti článku 15 ods. 1 a 2 tejto smernice v jeho znení účinnom pred 1. januárom 1993 a článku 28c bodu A písm. a) aplikovateľného od 1. januára 1993, a teda následkom toho do rozsahu pôsobnosti článku 17 ods. 3 písm. b) uvedenej smernice, ktorý zakladá právo na odpočet dane účtovanej na vstupe, ak je táto dodávka tovaru uskutočňovaná podnikateľským subjektom so sídlom v členskom štáte Spoločenstva v prospech podnikateľského subjektu so sídlom v inom členskom štáte a ak sú splnené podmienky, ktoré upravujú použitie článku 15 ods. 1 a 2 uvedenej smernice, v jeho znení účinnom pred 1. januárom 1993 a článku 28c bodu A písm. a) aplikovateľného od 1. januára 1993?

               2.

               Spadá poskytovanie služieb, ktoré, pokiaľ je uskutočnené vo vnútri členského štátu, je oslobodené od dane podľa článku 13 bodu A ods. 1 písm. e) Šiestej smernice Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (77/388/EHS) a nezakladá právo na odpočet dane účtovanej na vstupe podľa článku 17 uvedenej smernice, do rozsahu pôsobnosti článku 15 ods. 3 v znení účinnom pred 1. januárom 1993 (neobsahujúceho žiadne ustanovenie pre oslobodenie od dane pre rok 1993), a teda následkom toho do rozsahu pôsobnosti článku 17 ods. 3 písm. b) uvedenej smernice, ktorý zakladá právo na odpočet dane účtovanej na vstupe, ak je táto dodávka tovaru uskutočňovaná podnikateľským subjektom so sídlom v členskom štáte Spoločenstva v prospech podnikateľského subjektu so sídlom v inom členskom štáte a ak sú splnené podmienky, ktoré upravujú použitie článku 15 ods. 3 v jeho znení účinnom pred 1. januárom 1993?

      (1)  Ú. v. ES, L 145, s.1


title: Vec C-522/06: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  3. apríla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nariadenie (ES) č. 2037/2000 — Látky, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu — Obnova, recyklovanie, rekultivácia a znehodnotenie týchto látok)

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 128/12

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 3. apríla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-522/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Nariadenie (ES) č. 2037/2000 - Látky, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu - Obnova, recyklovanie, rekultivácia a znehodnotenie týchto látok)
   (2008/C 128/19)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žlobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Alcover San Pedro a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: A. Hubert, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2037/2000 z 29. júna 2000 o látkach, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu (Ú. v. ES L 244, s. 1; Mim. vyd. 15/005, s. 190) – Článok 16 ods. 5 a článok 17 ods. 1 – Neprijatie opatrení stanovujúcich minimálne kvalifikačné požiadavky pre pracovníkov v oblasti obnovy, recyklovania, rekultivácie a znehodnotenia kontrolovaných látok uvedených v článku 2 nariadenia, ktoré sa nachádzajú v chladiacich a klimatizačných zariadeniach, v tepelných čerpadlách, v protipožiarnych systémoch a hasiacich prístrojoch – Neprijatie všetkých vykonateľných preventívnych opatrení na zabránenie a minimalizáciu úniku kontrolovaných látok a nevykonávanie ročných kontrol na zistenie, či nedochádza k únikom
   Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že

                           —

                           nedefinovalo minimálne kvalifikačné požiadavky pre príslušných pracovníkov pracujúcich v oblasti obnovy, recyklovania, rekultivácie a znehodnotenia kontrolovaných látok, podľa článku 16 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2037/2000 z 29. júna 2000 o látkach, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu a

                           —

                           vo vzťahu k Valónskemu regiónu neprijalo všetky vykonateľné preventívne opatrenia na zabránenie a minimalizáciu úniku kontrolovaných látok, ako aj tým, že nevykonávalo ročné kontroly na zistenie, či dochádza alebo nedochádza k únikom, v súlade s článkom 17 ods. 1 nariadenia č. 2037/2000,

                     nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z uvedených ustanovení tohto nariadenia.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 42, 24.2.2007.


title: Vec C-98/07: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 6. marca 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Højesteret – Dánsko) – Nordania Finans A/S, BG Factoring A/S/Skatteministeriet (Šiesta smernica o DPH — Článok 19 ods. 2 — Výpočet odpočítateľnej čiastky — Vylúčenie sumy obratu týkajúceho sa dodávok investičných tovarov používaných zdaniteľnou osobou v rámci jej podnikateľskej činnosti — Pojem investičných tovarov používaných zdaniteľnou osobou v rámci jej podnikateľskej činnosti — Vozidlá nadobudnuté leasingovou spoločnosťou na účel prenájmu a neskoršieho predaja po skončení leasingovej zmluvy)

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/8

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 6. marca 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Højesteret – Dánsko) – Nordania Finans A/S, BG Factoring A/S/Skatteministeriet
   (Vec C-98/07) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 19 ods. 2 - Výpočet odpočítateľnej čiastky - Vylúčenie sumy obratu týkajúceho sa dodávok investičných tovarov používaných zdaniteľnou osobou v rámci jej podnikateľskej činnosti - Pojem „investičných tovarov používaných zdaniteľnou osobou v rámci jej podnikateľskej činnosti“ - Vozidlá nadobudnuté leasingovou spoločnosťou na účel prenájmu a neskoršieho predaja po skončení leasingovej zmluvy)
   (2008/C 107/12)
   Jazyk konania: dánčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Højesteret
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Nordania Finans A/S, BG Factoring A/S

      Žalovaný: Skatteministeriet
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Højesteret – Výklad článku 19 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001) – Výpočet odpočítateľnej čiastky – Zahrnutie alebo nezahrnutie sumy obratu vyplývajúcej z predaja automobilov spoločnosťou zaoberajúcou sa leasingom automobilov po skončení leasingových zmlúv
   Výrok rozsudku
   Článok 19 ods. 2 šiestej smernice Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, sa má vykladať tak, že pojem „investičné tovary používané zdaniteľnou osobou v rámci jej podnikateľskej činnosti“ nezahŕňa vozidlá, ktoré leasingová spoločnosť nadobúda, ako vo veci samej, s cieľom ich prenájmu a ich neskoršieho predaja po ukončení leasingových zmlúv, keďže predaj predmetných vozidiel po ukončení týchto zmlúv je neoddeliteľnou súčasťou obvyklých podnikateľských činností tohto podniku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007.


title: Vec T-181/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  3. júla 2014 – Sharif University of Technology/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Žaloba o neplatnosť — Lehota na podanie žaloby — Prípustnosť — Povinnosť odôvodnenia — Nesprávne posúdenie“ )

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/35

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. júla 2014 – Sharif University of Technology/Rada
   (Vec T-181/13) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Žaloba o neplatnosť - Lehota na podanie žaloby - Prípustnosť - Povinnosť odôvodnenia - Nesprávne posúdenie“))
   2014/C 282/45
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Sharif University of Technology (Teherán, Irán) (v zastúpení: M. Happold, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: V. Piessevaux a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie jednak rozhodnutia Rady 2012/829/SZBP z 21. decembra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 356, s. 71) v rozsahu, v akom bolo týmto rozhodnutím meno žalobcu zapísané do zoznamu uvedeného v prílohe II rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39), ako aj vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1264/2012 z 21. decembra 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 356, s. 55) v rozsahu, v akom bolo týmto vykonávacím nariadením meno žalobcu zapísané do zoznamu uvedeného v prílohe IX nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1).

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Rady 2012/829/SZBP z 21. decembra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, sa zrušuje v rozsahu, v akom bolo týmto rozhodnutím zaradené meno žalobcu do prílohy II rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP.

               2.

               Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1264/2012 z 21. decembra 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, sa zrušuje v rozsahu, v akom bolo týmto vykonávacím nariadením zaradené meno žalobcu do prílohy IX nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010.

               3.

               Účinky rozhodnutia 2012/829 a vykonávacieho nariadenia č. 1264/2012 zostávajú voči žalobcovi ponechané po dobu dvoch mesiacov odo dňa vyhlásenia tohto rozsudku.

               4.

               Rada Európskej únie znáša okrem svojich vlastných trov konania aj trovy konania, ktoré vynaložil žalobca.

      (1)  Ú. v. EÚ C 156, 1.6.2013.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. februára 2005 vo veci T-354/03, Gemma Reggimenti proti Európskemu parlamentu (Úradníci — Náhrada cestovných výdavkov pre vyživované dieťa — Rozdelenie v prípade rozvodu dvoch manželov úradníkov)

text:
               16.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/28

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   zo 16. februára 2005
   vo veci T-354/03, Gemma Reggimenti proti Európskemu parlamentu (1)

   (Úradníci - Náhrada cestovných výdavkov pre vyživované dieťa - Rozdelenie v prípade rozvodu dvoch manželov úradníkov)
   (2005/C 93/56)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-354/03, Gemma Reggimenti, úradník Európskeho parlamentu, bydliskom vo Woluwé-Saint-Lambert (Belgicko), v zastúpení: C. Junion, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, proti Európskemu parlamentu (splnomocnení zástupcovia: L. G. Knudsen a A. Bencomo Weber, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je návrh na zrušenie rozhodnutia Parlamentu z 27. mája 2003, potvrdeného listom zo 17. júla 2003, ktorým Parlament podľa článku 8 prílohy VII služobného poriadku rozhodol o rozdelení, od roku 2002, náhrady cestovných výdavkov týkajúcich sa dcéry žalobkyne medzi dvoch rozvedených úradníkov, Súd prvého stupňa (tretia komora), v zložení: predseda komory J. Azizi, sudcovia M. Jaeger a O. Czúcz, tajomník: I. Natsinas, referent, vyhlásil dňa 16. februára 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba je neprípustná, pokiaľ ide paušálnu náhradu cestovných výdavkov spred roka 2002.

               2.

               Žaloba je rovnako neprípustná v tom rozsahu, v akom obsahuje návrh na vydanie platobného rozkazu.

               3.

               Zostávajúca časť žalobných návrhov sa zamieta ako nedôvodná.

               4.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 7, 10.01.2004


               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/12

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   z 1. decembra 2005
   vo veci C-213/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Oberster Gerichtshof): Ewald Burstcher proti Josef Stauderer (1)

   (Sloboda pohybu kapitálu - Článok 56 ES - Vyhlásenie o nadobudnutí stavebných pozemkov - Neplatnosť transakcie so spätnou účinnosťou v prípade oneskoreného podania vyhlásenia nadobúdateľom)
   (2006/C 36/21)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-213/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Oberster Gerichtshof (Rakúsko) z 29. apríla 2004 a doručený Súdnemu dvoru 19. mája 2004, ktorý súvisí s konaním: Ewald Burstcher proti Josef Stauderer, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia J. Malenovský, J.-P. Puissochet (spravodajca), S. von Bahr a U. Lõhmus, generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: K. Sztranc, referentka, vyhlásil 1. decembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Článku 56 ods. 1 ES odporuje uplatňovanie vnútroštátnej právnej úpravy, akou je zákon o prevodoch nehnuteľností (Vorarlberger Grundverkehrsgesetz) z 23. septembra 1993, v zmenenom a doplnenom znení, podľa ktorej samotné oneskorené predloženie požadovaného vyhlásenia o nadobudnutí spôsobuje neplatnosť predmetného prevodu nehnuteľnosti so spätnou účinnosťou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 190, 24.7.2004.


title: Vec T-689/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2017 – Marcas Costa Brava/EUIPO – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Cremcaffé by Julius Meinl — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie café crem — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia riadneho používania skoršej ochrannej známky — Článok 42 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/28

         Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2017 – Marcas Costa Brava/EUIPO – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
   (Vec T-689/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Cremcaffé by Julius Meinl - Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie café crem - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia riadneho používania skoršej ochrannej známky - Článok 42 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 078/37)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Španielsko) (v zastúpení: E. Manresa Medina a J. Manresa Medina, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Švajčiarsko) (v zastúpení: D. Majer, advokátka)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 28. septembra 2015 (vec R 2491/2014-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Marcas Costa Brava a Excellent Brands JMI

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Marcas Costa Brava, SL, je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 48, 8.2.2016.


title: Vec T-371/06: Žaloba podaná 4. decembra 2006 – Nemecko/Komisia

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/24

         Žaloba podaná 4. decembra 2006 – Nemecko/Komisia
   (Vec T-371/06)
   (2007/C 42/43)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma, C. Schulze-Bahr, splnomocnení zástupcovia, C. von Donat, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť neplatnosť rozhodnutia Komisie K (2006) 4193, konečné znenie, z 25. septembra 2006 o znížení finančnej pomoci poskytnutej od EFRR na základe rozhodnutia Komisie č. K(97) 1120 zo 7. mája 1997 pre cieľ 2 programu Severné Porýnie – Vestfálsko (EFRR č. 97.02.13.005)

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V napadnutom rozhodnutí znížila Komisia finančnú účasť Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) pre cieľ 2 programu Severné Porýnie – Vestfálsko.
   Žalobkyňa odôvodňuje svoju žalobu porušením článku 24 ods. 2 nariadenia 4253/88 (1), keďže neexistovali predpoklady pre zníženie. V tejto súvislosti osobitne uvádza, že odchýlky od indikatívneho finančného plánu nepredstavujú žiadne podstatné zmeny programu.
   Aj keby mala existovať podstatná zmena programu, žalobkyňa uplatňuje, že existuje predchádzajúci súhlas Komisie, udelený prostredníctvom jej „Pokynov pre účtovnú závierku operačných opatrení (1994 – 1999) štrukturálnych fondov“ (SEK (1999) 1316).
   Za predpokladu, že existujú predpoklady pre zníženie, namieta žalobkyňa, že žalovaná neuplatnila voľnú úvahu, ktorá jej prislúchala v súvislosti s konkrétnym programom. Žalobkyňa by videla zníženie pomoci správne iba vtedy, keby bolo celkovo odôvodniteľné pod zorným uhlom realizácie programu a dosiahnutia cieľa. Keďže žalovaná nevyužila právo voľnej úvahy, existuje podľa názoru žalobkyne aj nedostatočné odôvodnenie.
   Nakoniec porušuje napadnuté rozhodnutie zásadu správneho úradného postupu, keďže žalobkyňa bola týmto rozhodnutím donútená v čase rozhodovania o predmete sporu v prejednávanom konaní pred súdom podať novú žalobu.

      (1)  Nariadenie Rady č. 4253/88 (EHS) z 19. decembra 1988, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 2052/88 (EHS) so zreteľom na koordináciu intervencií rôznych štrukturálnych fondov na strane jednej a medzi týmito intervenciami a intervenciami Európskej investičnej banky a inými existujúcimi finančnými nástrojmi na strane druhej (Ú. v. ES L 374, 31.12.1988, s. 1) [neoficiálny preklad].


title: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 3. marca 2005 vo veci C-90/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Článok 7 odsek 1 smernice 1999/32/ES — Nepredloženie správy o obsahu síry v kvapalných palivách používaných na vnútroštátnom území)

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/8

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   z 3. marca 2005
   vo veci C-90/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 7 odsek 1 smernice 1999/32/ES - Nepredloženie správy o obsahu síry v kvapalných palivách používaných na vnútroštátnom území)
   (2005/C 106/15)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-90/04, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: J. Schieferer a G. Valero Jordana) proti Rakúskej republike (splnomocnený zástupca: E. Riedl), predmetom ktorej je žaloba o nesplnení povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 23. februára 2004, Súdny dvor (piata komora), v zložení: predsedkyňa piatej komory R. Silva de Lapuerta, sudcovia J. Makarczyk (spravodajca) a P. Kūris, generálny advokát: P. Léger, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 3. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Rakúska republika tým, že do 30. júna 2002 nepredložila Komisii správu za rok 2001, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 7 ods. 1 smernice Rady 1999/32/ES z 26. apríla 1999 o znižovaní obsahu síry v určitých kvapalných palivách a o zmene smernice 93/12/EHS.

               2.

               Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 94, 17.4.2004


title: Vec C-428/12: Žaloba podaná 20. septembra 2012 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo

text:
               8.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 379/15

         Žaloba podaná 20. septembra 2012 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-428/12)
   2012/C 379/26
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: I. Galindo Martin a G. Wilms, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že vo vyhláške FOM/734/2007, z 20. marca, ktorou sa stanovujú vykonávacie pravidlá k zákonu o organizácii pozemnej dopravy v oblasti vydávania povolení na prepravu tovaru po cestách, stanovilo na získanie „povolenia na prevádzkovanie súkromnej doplnkovej dopravy tovaru“ povinnosť mať vo vozovom parku aspoň jedno vozidlo, od prvej registrácie ktorého neuplynulo viac než päť mesiacov, a tým, že túto povinnosť neodôvodnilo, nesplnilo povinnosti, ktoré pre neho vyplývajú z článkov 34 a 36 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Povinnosť podniku mať na získanie „povolenia na prevádzkovanie súkromnej doplnkovej dopravy tovaru“ vo svojom vozovom parku aspoň jedno vozidlo, od prvej registrácie ktorého neuplynulo viac než päť mesiacov, predstavuje opatrenie s účinkom rovnocenným množstevnému obmedzeniu dovozu, ktoré je v rozpore s článkom 34 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Toto obmedzenie nie je odôvodnené žiadnym z dôvodov všeobecného záujmu uvedených v článku 36 ZFEÚ ani naliehavou požiadavkou.
   Pokiaľ ide o existenciu obmedzení voľného pohybu, predmetný predpis v praxi obmedzuje dovoz vozidiel, ktoré už raz boli registrované v iných členských štátoch, vo väčšej miere než nadobúdanie vozidiel registrovaných v Španielsku. Okrem toho, keďže vozidlá registrované v iných členských štátoch spĺňajú európske a/alebo vnútroštátne technické požiadavky na prevádzkovanie v členských štátoch pôvodu, predmetný právny predpis je v rozpore so zásadou vzájomného uznávania, pretože vozidlo, ktoré je spôsobilé na prevádzkovanie v inom členskom štáte, musí byť spôsobilé na prevádzkovanie aj v Španielsku. Toto opatrenie predstavuje navyše také obmedzenie používania, aké Súdny dvor Európskej únie preskúmaval vo svojich rozsudkoch z 10. februára 2009, Komisia/Taliansko (C-110/05, Zb. s. I-519) a zo 4. júna 2009, Mickelsson a Roos (C-142/05, Zb. s. I-4273).
   K odôvodneniam uvádzaným Španielskym kráľovstvom, a to bezpečnosť cestnej premávky a ochrana životného prostredia, Komisia poznamenáva, že sporný predpis je neprimeraný cieľom, ktoré sleduje a neprispieva koherentne a systematicky k ich dosiahnutiu.
   Skutočnosť, že od prvej registrácie vozidla uplynulo viac než päť mesiacov, nepreukazuje ani to, že je technicky nevhodné na vykonávanie podnikateľských činností, ani to, aký je vplyv jeho používania na životné prostredie. Naopak technická kontrola by umožnila, aspoň do určitej miery, zistiť technický stav vozidla a predstavovala by menej obmedzujúce opatrenie. Rovnako posúdenie technických vlastností vozidla by spolu s jeho prípadnou technickou kontrolou malo umožniť zhodnotiť mieru, v akej toto vozidlo znečisťuje životné prostredie.
   Okrem toho nie je jasné, prečo Španielske kráľovstvo stanovuje maximálny vek aspoň jedného vozidla na päť mesiacov, ale u ostatných vozidiel, ktoré patria do toho istého vozového parku nestanovuje žiadne obmedzenia okrem toho, že priemerný vek vozového parku nesmie byť vyšší než šesť rokov.


title: Vec T-687/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2017 – Marcas Costa Brava/EUIPO – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Cremcaffé by Julius Meinl — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie café crem — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia riadneho používania skoršej ochrannej známky — Článok 42 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2017 – Marcas Costa Brava/EUIPO – Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
   (Vec T-687/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Cremcaffé by Julius Meinl - Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie café crem - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia riadneho používania skoršej ochrannej známky - Článok 42 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 078/36)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Španielsko) (v zastúpení: E. Manresa Medina a J. Manresa Medina, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Švajčiarsko) (v zastúpení: D. Majer, advokátka)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 29. septembra 2015 (vec R 2757/2014-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Marcas Costa Brava a Excellent Brands JMI

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Marcas Costa Brava, SL, je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 48, 8.2.2016.


title: Vec T-39/06: Žaloba podaná  3. februára 2006  – Transcatab S.p.A, v likvidácii/Komisia

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/35

         Žaloba podaná 3. februára 2006 – Transcatab S.p.A, v likvidácii/Komisia
   (Vec T-39/06)
   (2006/C 86/72)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Transcatab S.p.A, v likvidácii (Caserta, Taliansko) (v zastúpení: Cristoforo Osti, Alessandra Prastaro)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               čiastočne zrušiť článok 1 prvý odsek rozhodnutia Komisie K(2005) 4012, konečné znenie, z 20. októbra 2005 v rozsahu, v akom Komisia dospela k záveru, že SCC (a teda Alliance One) sa musí považovať za spoločne a nerozdielne zodpovedného za porušenia článku 81 ES, ktorých sa dopustil Transcatab,

               —

               v dôsledku toho znížiť pokutu uloženú Transcatab,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu všetkých trov konania a výdavkov, vrátane tých, ktoré vznikli Transcatab.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Rozhodnutie, ktoré je predmetom tejto veci, je to isté ako rozhodnutie vo veci T-11/06, Tabacchi/Komisia. Pokiaľ ide o žalobcu, v tomto rozhodnutí bola vyslovená spoločná a nerozdielna zodpovednosti spoločnosti Alliance One International ako posledného podniku ovládajúceho Transcatab.
   Na podporu svojich návrhov žalobca tvrdí, že Komisia:

               —

               sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia vyslovením, že Alliance One International zodpovedá za správanie Transcatab. Žalovaná najmä nedodržala zásady týkajúce sa dôkazného bremena, nepreukázala vplyv vykonávaný Alliance One International a tak prekročila hranicu 10 % obratu,

               —

               nesprávne považovala predmetné porušenie za veľmi závažné, a nie nanajvýš závažné z dôvodu takmer žiadneho dopadu dohody na relevantný trh, odberateľský trh a spotrebiteľa, ako aj obmedzenej veľkosti geografického relevantného trhu,

               —

               porušila zásady proporcionality a rovnosti zaobchádzania tým, že určila základnú sumu pokuty na 10 miliónov eur,

               —

               mala rozlišovať medzi správaním v období od roku 1995 do roku 1998 a správaním v neskoršom období a dospieť k záveru, že Transcatab bol zodpovedný iba za správanie v prvom období. Tým, že Komisia usúdila, že žalobca zodpovedal aj za správanie v období od roku 1999 do roku 2002 totiž Komisia porušila zásadu rovnosti zaobchádzania v rozsahu, v akom uznala existenciu poľahčujúcej okolnosti spočívajúcej v nejasnom legislatívnom rámci pri združeniach, ale túto neuplatnila na spracovateľov,

               —

               porušila zásadu ne bis in idem tým, že uložila sankciu Transcatab a ostatným spracovateľom prvýkrát ako členom Associazione professionale Trasformatori Tabacchi Italiani, a druhýkrát ako spracovateľom,

               —

               nesprávne dospela k záveru, že nemožno uplatniť žiadnu z poľahčujúcich okolností uplatnených žalobcom ako napríklad spolupráca, neuplatňovanie dohôd, ich prerušenie alebo existencia dôvodnej pochybnosti pokiaľ ide o to, či má sporné správanie charakter porušenia.


title: Vec C-219/08: Žaloba podaná 22. mája 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               19.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/15

         Žaloba podaná 22. mája 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-219/08)
   (2008/C 183/30)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Traversa a J.-P. Keppenne, splnomocnení zástupcovia)

      Žalované: Belgické kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgické kráľovstvo si tým, že vyžaduje v prípade vysielania v rámci poskytovania služieb podnikmi Spoločenstva pracovníkov, ktorí sú štátnymi príslušníkmi tretích štátov:

                           a)

                           predchádzajúce povolenie na výkon hospodárskej činnosti;

                           b)

                           že povolenie na pobyt vydané v štáte, v ktorom je zamestnávateľ usadený, musí byť platné o tri mesiace dlhšie ako poskytovanie služieb;

                           c)

                           že dotknutá osoba musí byť zamestnaná u daného zamestnávateľa aspoň desať mesiacov,

                     nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 49 ES.

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia v podstate tvrdí, že požiadavky uložené žalovanou, v prípade vysielania pracovníkov, ktorí sú štátnymi príslušníkmi tretích štátov, poskytovateľom služieb usadeným v inom členskom štáte ako v Belgicku obmedzujú slobodné poskytovanie služieb a rovnako aj diskriminujú týchto poskytovateľov voči ich konkurentom usadeným na belgickom štátnom území.
   Svojím prvým žalobným dôvodom Komisia tvrdí, že systém predbežného povoľovania výkonu hospodárskej činnosti predstavuje neproporcionálnu prekážku slobodnému poskytovaniu služieb. Táto prekážka sa okrem toho nedá odôvodniť nijakým dôvodom všeobecného záujmu ani odkazom na pravidlá Schengenského acquis.
   Svojím druhým žalobným dôvodom žalobkyňa napáda neprimeranosť požiadavky, na základe ktorej musí byť povolenie na pobyt vydané v štáte, v ktorom je zamestnávateľ usadený, platné o tri mesiace dlhšie ako poskytovanie služieb.
   Svojím tretím dôvodom Komisia zdôrazňuje, že napriek pozitívnym legislatívnym zmenám vykonaným žalovanou predstavuje podmienka, podľa ktorej musí byť dotknutá osoba zamestnaná u daného zamestnávateľa poskytujúceho služby aspoň šesť mesiacov, neodôvodnené obmedzenie slobodného poskytovania služieb.


title: Vec C-325/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 6. júla 2010 — Doux Geflügel GmbH/Hauptzolamt Hamburg-Jonas

text:
               9.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 6. júla 2010 — Doux Geflügel GmbH/Hauptzolamt Hamburg-Jonas
   (Vec C-325/10)
   ()
   2010/C 274/08
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Hamburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Doux Geflügel GmbH

      Žalovaný: Hauptzolamt Hamburg-Jonas

      Prejudiciálna otázka

   Musí byť hydina zaradená do podpoložky 0207 12 10 (1) kombinovanej nomenklatúry bezo zvyšku ošklbaná alebo sa na jatočných telách hydiny môžu po mechanickom ošklbaní ešte ojedinele nachádzať brká, perie, konce brkového peria a štetinové perie?

      (1)  Ú. v. ES L 338 z 30.12.1999, s. 1; Mim. vyd. 03/028, s. 108.


title: Vec C-422/11 P: Odvolanie podané 10. augusta 2011 : Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej proti uzneseniu Všeobecného súdu (siedma komora) z  23. mája 2011 vo veci T-226/10, Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej/Komisia

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/21

         Odvolanie podané 10. augusta 2011: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej proti uzneseniu Všeobecného súdu (siedma komora) z 23. mája 2011 vo veci T-226/10, Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej/Komisia
   (Vec C-422/11 P)
   2011/C 311/37
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (v zastúpení: D. Dziedzic-Chojnacka, D. Pawłowska)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť uznesenie Všeobecného súdu a vrátiť vec na Všeobecný súd Európskej únie na ďalšie konanie,

               —

               Európsku komisiu zaviazať na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Žaloba bola zamietnutá z dôvodu, že právni poradcovia (radcowie prawni), ktorí zastupovali Prezesa Urzędu Komunikacji Elektronicznej (Prezidenta úradu pre elektronickú komunikáciu) boli s týmto úradom v pracovnom pomere, čo podľa názoru Všeobecného súdu vylučovalo možnosť zastúpenia žalobcu týmito právnymi poradcami v konaní pred Všeobecným súdom.
   Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej uplatňuje proti napadnutému uzneseniu tieto odvolacie dôvody:

               Po prvé Všeobecný súd porušil článok 19 ods. 3 a 4 v spojení s článkom 53 ods. 1 Štatútu Súdneho dvora a tiež v spojení s článkom 254 ods. 6 ZFEÚ a článkom 113 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora (ďalej len „rokovací poriadok“) tým, že prvé z uvedených ustanovení nesprávne vyložil a vychádzal z predpokladu, že sa toto ustanovenie neuplatní na právnych poradcov, ktorí majú uzatvorenú pracovnú zmluvu s účastníkom konania, ktorého zastupujú pred Všeobecným súdom.

               Po druhé Všeobecný súd porušil článok 67 ods. 1 ZFEÚ v spojení s článkom 113 rokovacieho poriadku, pretože nezohľadnil iný právny systém a inú právnu tradíciu členského štátu a žalobu zamietol z toho dôvodu, že právni poradcovia, ktorí boli v pracovnom pomere, boli menej nezávislí ako právni poradcovia, ktorí vykonávali činnosť v rámci kancelárie, ktorá je nezávislá od klienta.

               Po tretie Všeobecný súd porušil článok 5 ods. 1 a 2 ZEÚ v spojení s článkom 4 ods. 1 ZEÚ a tiež v spojení s článkom 113 rokovacieho poriadku tým, že vychádzal z predpokladu, že ustanovenia Zmlúv pripúšťajú diferenciáciu rozsahu oprávnení právnych poradcov v oblasti zastupovania pred Všeobecným súdom v situácii, keď právo členského štátu žiadnu takúto diferenciáciu nestanovuje a na Úniu v tejto oblasti nebola na základe Zmlúv prenesená žiadna právomoc.

               Po štvrté Všeobecný súd porušil článok 5 ods. 4 ZEÚ v spojení s článkom 113 rokovacieho poriadku tým, že rozhodol, že pre dosiahnutie cieľov stanovených Zmluvami je potrebné, aby sa právnym poradcom, ktorí sú v pracovnom pomere, neposkytla možnosť zastupovať účastníka konania v konaní pred Všeobecným súdom.

               Po piate Všeobecný súd sa dopustil procesnej vady, pretože napadnuté uznesenie dostatočne neodôvodnil.


title: Vec F-72/11: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 21. septembra 2015 – Anagnostu a i./Komisia (Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Povyšovanie za rok 2010 a 2011 — Multiplikačné sadzby — Článok 6 ods. 2 služobného poriadku — Prechodné opatrenia pre obdobie od 1. mája 2004 do 30. apríla 2011 — Článok 9 prílohy XIII služobného poriadku — Všeobecné vykonávacie ustanovenia podľa článku 45 služobného poriadku — Stanovenie limitov pre povýšenie — Nezapísanie do zoznamu povýšených úradníkov — Záujem na konaní)

text:
               3.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 363/46

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 21. septembra 2015 – Anagnostu a i./Komisia
   (Vec F-72/11) (1)

   ((Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Povyšovanie za rok 2010 a 2011 - Multiplikačné sadzby - Článok 6 ods. 2 služobného poriadku - Prechodné opatrenia pre obdobie od 1. mája 2004 do 30. apríla 2011 - Článok 9 prílohy XIII služobného poriadku - Všeobecné vykonávacie ustanovenia podľa článku 45 služobného poriadku - Stanovenie limitov pre povýšenie - Nezapísanie do zoznamu povýšených úradníkov - Záujem na konaní))
   (2015/C 363/54)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Anastasios Anagnostu (Woluwe-Saint-Pierre, Belgicko) a 24 ďalších žalobcov (v zastúpení: L. Levi a A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Návrh znejúci, na jednej strane na zrušenie rozhodnutia o stanovenie limitov pre povýšenia za roky 2010 a 2011 do platových tried AD13 a AD14, a na strane druhej na zrušenie zoznamu úradníkov povýšených do platových tried AD13 a AD14 pri povyšovaní za rok 2010, a zrušenie implicitného rozhodnutia Komisie, ktorým odmietla povýšiť väčší počet úradníkov do platových tried AD12 a AD13.

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutia Európskej komisie zo dňa 26. novembra 2010 o nepovýšení pána Antoulasa, pani Bruni, pani Nicolaidou-Kallergis a pána Xanthopoulosa sa zrušujú.

               2.

               Žaloba sa vo zvyšnej časti zamieta.

               3.

               Európska komisia znáša štyri dvadsať pätiny vlastných trov konania a je povinná nahradiť štyri dvadsať pätiny trov konania vynaložených žalobcami.

               4.

               Žalobcovia s výnimkou pána Antoulasa, pani Bruni, pani Nicolaidou-Kallergis a pána Xanthopoulosa znášajú dvadsať jeden dvadsať pätín vlastných trov konania a sú povinní nahradiť dvadsať jeden dvadsať pätín trov konania vynaložených Európskou komisiou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 290, 1.10.2011, s. 20.


title: Vec T-209/06: Žaloba podaná 10. augusta 2006 – European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals a i./Komisia

text:
               14.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/11

         Žaloba podaná 10. augusta 2006 – European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals a i./Komisia
   (Vec T-209/06)
   (2006/C 249/28)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals, Vereniging van Im- en Exporteurs van Vogels en Hobbydieren, Willem Plomp, pôsobiaci pod obchodným menom Plomps Vogelhandel, a Marinus Borgstein (v zastúpení: J. Wouters, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 25. júla 2006, oznámené pod č. 2006/522/ES,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia sú jednak združením, ktoré zastupuje záujmy dovozcov a vývozcov vtákov a domácich zvierat, a jednak dovozcami a vývozcami okrem iného vtákov. Napadajú rozhodnutie Komisie 2006/522/ES.
   Žalobcovia si myslia, že napadnuté rozhodnutie nie je nevyhnutným opatrením, keďže platné karanténne opatrenia poskytujú dostatočnú ochranu.
   Rozhodnutie je okrem toho v rozpore so zásadou obozretnosti, keďže Komisia nevychádzala z čo možno najpodrobenejšieho vedeckého hodnotenia.
   Vzhľadom ku skutočným okolnostiam rozhodnutia, a to infekcii vtákov z Taiwanu spojenú s influenzou vtákov, je úplný zákaz dovozu neprimeraný.
   Okrem toho Komisia zneužila svoje právomoci, keďže skutočným dôvodom predĺženia ochranných opatrení bolo želanie Komisie počkať na výsledok správy Výboru pre zdravie a dobré životné podmienky zvierat Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín.
   Okrem toho sú tieto opatrenia diskriminačné, keďže hydina nepatrí do rozsahu pôsobnosti.


title: Vec T-350/07 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z  11. decembra 2007 – FMC Chemical a i./Komisia ( Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Smernica 91/414/EHS — Návrh na odklad výkonu — Prípustnosť — Nedostatok naliehavosti )

text:
               9.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/23

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 11. decembra 2007 – FMC Chemical a i./Komisia
   (Vec T-350/07 R)
   („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Smernica 91/414/EHS - Návrh na odklad výkonu - Prípustnosť - Nedostatok naliehavosti“)
   (2008/C 37/36)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: FMC Chemical (Brusel, Belgicko); Arysta Lifescience SAS (Noguères, Francúzsko); Belchim Crop Protection NV (Londerzeel, Belgicko); FMC Foret, SA (Sant Cugat de Valles, Španielsko); F&N Agro Slovensko spol. s.r.o. (Bratislava, Slovensko); F&N Agro Ceská republika spol. s.r.o. (Praha, Česká republika); F&N Agro Polska sp. z o.o. (Varšava, Poľsko); a FMC Corp. (Philadelphia, Pensylvánia, Spojené štáty) (v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Parpala a B. Doherty, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie 2007/416/ES z 13. júna 2007 o nezaradení karbofuránu do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS a odobratí povolení na prípravky na ochranu rastlín obsahujúce túto látku (Ú. v. EÚ L 156, s. 30) až do vyhlásenia rozsudku vo veci samej
   Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na odklad výkonu sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-550/11: Žaloba podaná 19. októbra 2011 — Assaad/Rada

text:
               17.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 370/27

         Žaloba podaná 19. októbra 2011 — Assaad/Rada
   (Vec T-550/11)
   2011/C 370/45
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Nizar Assaad (Damask, Sýria) (v zastúpení: G. Martin, solicitor, M. Lester a A. Sutton, barristers)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

               —

               zrušiť vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 843/2011 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ L 218, 2011, s. 1) a vykonávacie rozhodnutie Rady 2011/515/SZBP z 23. augusta 2011, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/273/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, v rozsahu, v akom bolo meno žalobcu zaradené na zoznam v prílohe rozhodnutia Rady 2011/273/SZBP z 9. mája 2011 (1) a v prílohe II nariadenia Rady (EÚ) č. 442/2011 z 9. mája 2011 (2),

               —

               subsidiárne a bez toho, aby tým bol dotknutý prechádzajúci bod návrhov, odstrániť slová „financuje milície Shabiha v regióne Latakia“, ktoré boli vložené do prílohy vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 843/2011 a vykonávacieho rozhodnutia Rady 2011/515/SZBP, a

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že žalovaná porušila žalobcove základné ľudské práva na obhajobu a právo na účinnú súdnu ochranu, keďže:

                           —

                           žalobca nebol vopred informovaný o svojom zahrnutí do napadnutých opatrení a takisto nebol informovaný o tom, kedy boli napadnuté opatrenia uverejnené,

                           —

                           žalobcovi neboli oznámené obvinenia smerujúce proti nemu, ani jeho navrhované zahrnutie do týchto opatrení a ani nemal právo byť vypočutý v rámci konania, v ktorom by obvinenia smerujúce proti nemu mohli byť riadne prednesené, mohol sa k nim vyjadriť a mohli byť dôkladne preskúmané, a

                           —

                           napadnuté opatrenia neupravujú žiaden postup, na základe ktorého by mohol byť žalobca informovaný o dôkazoch, z ktorých vychádza rozhodnutie o zmrazení majetku, alebo by sa mohol k týmto dôkazom účelne vyjadriť pred príslušným súdnym orgánom, pokiaľ ide o posúdenie a preskúmanie jeho tvrdení a dôkazov v jeho neprospech.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že žalovaná neoznámila žalobcovi dostatočné dôvody na jeho zaradenie na zoznam, keďže:

                           —

                           žalobcovi neboli pred uverejnením napadnutých opatrení oznámené žiadne dôvody,

                           —

                           „dôvody zaradenia na zoznam“ žalobcovi neposkytujú dostatočné informácie na to, aby mohol zistiť dôvody, prečo žalovaná zaradila žalobcu na zoznam, a

                           —

                           neexistuje žiadna indícia, na základe ktorej bola žalobcovi prisúdená zodpovednosť za represie voči civilnému obyvateľstvu v Sýrii.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že žalovaná bezdôvodne a neprimerane porušila žalobcove základné práva, najmä jeho právo vlastniť majetok, právo vykonávať podnikateľskú činnosť, právo na povesť a súkromný a rodinný život, keďže:

                           —

                           napadnuté opatrenia majú zjavný a dlhodobý dopad na jeho základné práva, a

                           —

                           uplatňovanie napadnutých opatrení voči žalobcovi je bezdôvodné a žalovaná nepreukázala, že úplné zmrazenie majetku a zákaz cestovania je najmenej zaťažujúcim prostriedkom k dosiahnutiu akéhokoľvek legitímneho cieľa, pričom nepreukázala ani to, že ujma spôsobená žalobcovi a jeho rodine je odôvodnená a primeraná.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že žalovaná vychádzala zo zjavne nesprávneho posúdenia, keď rozhodla o uplatnení týchto reštriktívnych opatrení voči žalobcovi, keďže:

                           —

                           žalovaná zrejme neposúdila, či môže byť žalobcovi skutočne prisúdená „zodpovednosť“ za násilné represie voči civilnému obyvateľstvu v Sýrii,

                           —

                           subsidiárne, v prípade, že také posúdenie bolo vykonané, a pokiaľ je žalobca vôbec schopný vyjadriť sa k tomuto posúdeniu, žalovaná dospela k nesprávnemu záveru o dôvodnosti zahrnutia žalobcu do obmedzujúcich opatrení.

      (1)  Rozhodnutie Rady 2011/273/SZBP z 9. mája 2011 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 121, 2011, s. 11).

      (2)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 442/2011 z 9. mája 2011 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ L 121, 2011, s. 1).


title: Vec T-21/10: Žaloba podaná 25. januára 2010 — Nemecko/Komisia

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/42

         Žaloba podaná 25. januára 2010 — Nemecko/Komisia
   (Vec T-21/10)
   2010/C 100/65
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: J. Möller a C. von Donat, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2009) 9049 z 13. novembra 2009, oznámené žalobkyni listom zo 16. novembra 2009, o znížení pomoci z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) pre jednotný programový dokument (JPD) v rámci cieľa 2 pre región Sársko (1997 – 1999) v Spolkovej republike Nemecko, ktorá bola poskytnutá rozhodnutiami Komisie K(97) 1123 zo 7. mája 1997 a K(1999) 4928 z 28. decembra 1999,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Napadnutým rozhodnutím Komisia znížila finančnú pomoc z EFRR pre jednotný programový dokument (1997 – 1999) v rámci cieľa 2 pre región Sársko v Spolkovej republike Nemecko.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uplatňuje päť žalobných dôvodov.
   Na prvom mieste žalobkyňa vytýka skutočnosť, že pre paušalizáciu a extrapoláciu finančných korektúr v období poskytovania pomoci 1994 — 1999, do pôsobnosti ktorého jednotný programový dokument patrí, neexistuje žiadny právny základ.
   Po druhé uplatňuje žalobkyňa porušenie článku 24 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 4253/88 (1), pretože neboli splnené podmienky pre zníženie pomoci. V tejto súvislosti uplatňuje najmä to, že Komisia opomenula pojem „nezrovnalosť“. Okrem toho Komisia síce predpokladala systematické pochybenia, ale nezistila, že by vnútroštátne orgány, ktoré boli poverené správou štrukturálnych fondov, boli porušili svoje povinnosti vyplývajúce z článku 23 nariadenia č. 4253/88. Domnienky systematických pochybení pri správe a kontrole sú podľa názoru žalobkyne ďalej založené na nesprávnych skutkových zisteniach. Žalobkyňa tiež uvádza, že dôležité prvky skutkového stavu boli nesprávne zistené a posúdené.
   Žalobkyňa subsidiárne ako tretí žalobný dôvod uvádza, že zníženia vykonané napadnutým rozhodnutím sú neprimerané. V tejto súvislosti uplatňuje, že Komisia nevyužila svoju diskrečnú právomoc, ktorú má podľa článku 24 ods. 2 nariadenia č. 4253/88. Ďalej šli použité paušálne korektúry nad rámec (potenciálnej) škody pre rozpočet Spoločenstva. Žalobkyňa zastáva tiež názor, že vykonaná extrapolácia pochybení je neprimeraná, pretože špecifické pochybenia nemožno preniesť na nesúrodý celok.
   Ako štvrtý žalobný dôvod žalobkyňa uplatňuje porušenie podstatných formálnych náležitostí. V tejto súvislosti vytýka nedostatočné odôvodnenie napadnutého rozhodnutia a postup žalovanej v konaní týkajúcom sa uzavretia obdobia poskytovania pomoci. Žalobkyňa uplatňuje, že z napadnutého rozhodnutia nemožno vyrozumieť vyvodenie a odôvodnenie použitej paušalizácie. Komisia ďalej zmenila závery kontroly poverenými kontrolórmi na mieste bez toho, aby vykonala ďalšiu kontrolu a nezohľadnila popis skutkového stavu nemeckými orgánmi, alebo ho zohľadnila len nedostatočne.
   Na záver žalobkyňa uvádza ako piaty žalobný dôvod, že žalovaná porušila zásadu partnerstva, pretože funkčnosť systémov správy a kontroly najskôr potvrdila, napadnuté rozhodnutia ale zakladá na systematických nedostatkoch systémov správy a kontroly.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2052/88 na jednej strane o koordinácii intervencií rôznych štrukturálnych fondov navzájom a na druhej strane medzi týmito štrukturálnymi fondmi a intervenciami Európskej investičnej banky a inými finančnými inštrumentmi [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 374, s. 1).