title: Vec C-517/11: Žaloba podaná 7. októbra 2011 — Európska komisia/Helénska republika

text:
               10.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 362/14

         Žaloba podaná 7. októbra 2011 — Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-517/11)
   2011/C 362/21
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Patakia, I. Chatzigiannis a S. Petrova)

      Žalovaná: Helénska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Helénska republika si:

                           —

                           neprijatím všetkých opatrení potrebných na zabránenie poškodzovania prirodzených biotopov a biotopov druhov, pre ktoré bolo vymedzené osobitné chránené územie (OCHÚ) 1220009, a osobitne, neprijatím všetkých opatrení potrebných na zastavenie nezákonného vykonávania vrtov, zavlažovania, vytvárania skládok priemyselného odpadu a na realizáciu monitorovacieho integrovaného programu Národného parku jazier Koronia — Volvé a Makedónsky Tempon, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 6 ods. 2 v spojení s článkom 7 smernice Rady 92/43/EHS o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín, a

                           —

                           nedokončením zberného systému a systému na čistenie komunálnej odpadovej vody z aglomerácie Langada, nesplnila povinnosti, ktoré jej ukladajú článok 3 a článok 4 ods. 1 a 3 smernice Rady 91/271/EHS o čistení komunálnych odpadových vôd,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Namietané nesplnenie povinnosti sa týka zhoršenia stavu a znečistenia jazera Koronia (Solúnska prefektúra), ku ktorému došlo v dôsledku správania poškodzujúceho životné prostredie a neaplikovania právneho rámca na ochranu tohto jazera prijatého Helénskou republikou.

               2.

               Na dosiahnutie súladu s právnymi predpismi Únie na ochranu životného prostredia grécke orgány prijali režim na ochranu životného prostredia v regióne (medzirezortný dekrét 6919/2004), osobitný program na zníženie znečistenia jazier (medzirezortný dekrét 35308/1838/2005), projekt proti znečisťovaniu životného prostredia nitrátmi (medzirezortný dekrét 16175/824/2006) a schválili 21 opatrení nevyhnutných na obnovu jazera v rámci hlavného plánu vypracovaného prefektúrou (ďalej len „hlavný plán“). Financovanie uvedených opatrení bolo zároveň zabezpečené z fondov Únie [konkrétne rozhodnutie Kohézneho fondu K(2005) 5779/19.12.2005, z ktorého sa financujú infraštruktúrne projekty] a z iných domácich fondov.

               3.

               Komisia uvádza, že grécke orgány i naďalej v podstatnej miere neaplikujú príslušný právny rámec. Problém poškodzovania jazera zostal nevyriešený a realizácia niektorých z 21 opatrení (podstatná podmienka na získanie finančných prostriedkov EÚ) sa v dôsledku toho oneskorila. Keďže sa Komisia domnieva, že nebol dosiahnutý pokrok v realizácii plánovaných opatrení, rozhodla sa podať žalobu na Súdny dvor.

               4.

               Konkrétne Komisia tvrdí, že bol porušený článok 6 ods. 2 v spojení s článkom 7 smernice 92/43/EHS, ktorých účelom je jednak zabrániť na osobitných chránených územiach poškodzovaniu prirodzených biotopov a biotopov druhov a v dôsledku toho rušeniu týchto druhov, pre ktoré boli vymedzené tieto územia, a jednak chrániť voľne žijúce vtáctvo.

               5.

               Podľa názoru Komisie Helénska republika neprijala všetky opatrenia potrebné na riadnu realizáciu postupov, ktoré prijala a ktoré boli považované za nevyhnutné na dosiahnutie cieľov stanovených vo vyššie uvedených ustanoveniach.

               6.

               Konkrétne,

                           —

                           nebolo dosiahnuté definitívne zatvorenie nezákonných vrtov, ktoré samotná helénska vláda považovala za nevyhnutné na obnovu jazera,

                           —

                           doposiaľ nebolo v dostatočnej miere obmedzené zavlažovanie ako to vplýva zo skutočnosti, že helénske orgány nepredložili doklady potvrdzujúce, že plánované opatrenia boli prijaté,

                           —

                           zatiaľ nebola vypracovaná štúdia výstavby spoločnej zavlažovacej siete a zlepšenia stavu podzemných zásob vody jazera Koronea a zároveň neboli vybudované skládky priemyselného odpadu, lebo nie je zrejmé, že bola uzavretá zmluva na výstavbu fermentačných nádrží. Okrem toho naďalej nezákonne fungujú štyri priemyselné odvetvia znečisťujúce životné prostredie,

                           —

                           doposiaľ nebol schválený integrovaný projekt správy a monitorovacieho programu Národného parku jazier Koronia — Volvé a Makedónsky Tempon.

               7.

               Okrem toho sa Komisia domnieva, že boli porušené články 3 a 4 smernice 91/271/EHS o skládkach a zberných systémoch odpadových vôd. Pokiaľ ide o výstavbu zberného systému v Langade pozostávajúceho zo stokovej jednotky komunálneho a priemyselného odpadu a biologického čistenia vôd, helénske orgány neoznámili Komisii ukončenie prvej etapy výstavby, po ktorej by mala táto sieť slúžiť 50 % obyvateľov mesta Langada. V každom prípade druhá etapa výstavby skládky v Langade, ktorá by mala po dokončení slúžiť pre všetkých obyvateľov, je zatiaľ len vo fáze štúdie.

               8.

               Čo sa týka sekundárneho čistenia komunálneho odpadu, zatiaľ nebola uzatvorená príslušná zmluva k dátumu, kedy helénske orgány odpovedali na odôvodnené stanovisko.


title: Vec T-370/06: Žaloba podaná 4. decembra 2006 – Kuwait Petroleum Corp. a i./Komisia

text:
               27.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 20/29

         Žaloba podaná 4. decembra 2006 – Kuwait Petroleum Corp. a i./Komisia
   (Vec T-370/06)
   (2007/C 20/45)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Kuwait Petroleum Corp. (Shuwaikh, Kuvajt), Kuwait Petroleum International Ltd (Woking, Spojené kráľovstvo) a Kuwait Petroleum (Nederland) BV (Rotterdam, Holandsko) (v zastúpení: D. W. Hull, Dr. G. M. Berrisch, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie komisie K(2006) 4090 z 13. septembra 2006 v rozsahu, v akom sa týka žalobcov, subsidiárne

               —

               znížiť výšku uloženej pokuty,

               —

               v každom prípade zaviazať Komisiu na náhradu trov tohto konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Rozhodnutím prijatým 13. septembra 2006 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) Komisia uložila žalobcom Kuwait Petroleum Corp. (ďalej len „KPC“), Kuwait Petroleum International Ltd (ďalej len „KPI“) a Kuwait Petroleum (Nederland) BV (ďalej len „KPN“) spoločne a nerozdielne pokutu vo výške 16 632 miliónov eur za porušenie článku 81 ES tým, že si určili ceny na holandskom bitúmenovom trhu. Každý zo žalobcov sa týmto domáha zrušenia napadnutého rozhodnutia alebo subsidiárne zníženia pokuty z týchto dôvodov:
   Vo svojom prvom žalobnom dôvode žalobcovia tvrdia, že Komisia skutkovo a právne zjavne pochybila, pretože nezákonne považovala KPC a KPI za zodpovedných za konanie KPN a pretože po právnej stránke neuviedla presvedčivý dôkaz. Konkrétne tvrdia, že Komisia v napadnutom rozhodnutí dospela k záveru, že ako KPC tak aj KPI sú zodpovedné za zaangažovanie manažérov KPN do holandského bitúmenového kartelu z dôvodu, že KPN je dcérska spoločnosť KPC a že osoby z KPC a KPI vykonávali široké dozorné právomoci nad KPN. Žalobcovia uvádzajú, že materská spoločnosť nemôže byť zodpovedná na základe skutočnosti, že je ich akcionárom a samotná má široké dozorné právomoci a že Komisia musí určiť, že materská spoločnosť vykonávala dostatočnú kontrolu nad správaním sa dcérskej spoločnosti na trhu dotknutom porušením povinností a bolo by tak dôvodné predpokladať, že dcérska spoločnosť nekonala autonómne, pokiaľ ide o takéto porušenie.
   Žalobcovia ďalej vo svojom druhom žalobnom dôvode uvádzajú, že napadnuté rozhodnutie by malo byť zrušené alebo subsidiárne pokuta znížená, pretože Komisia sa údajne dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď dospela k záveru, že žalobcovia v rozpore s oznámením o spolupráci z roku 2002 (1), ktoré uvádza, že ak žiadateľ o zhovievavosť predloží dôkaz týkajúci sa skutočností, ktoré boli predtým nepreukázané a tieto skutočnosti sú v priamom vzťahu ku závažnosti alebo trvaniu kartelu, nemôže Komisia tieto skutočnosti použiť proti žiadateľovi o zhovievavosť.
   Konečne vo svojom treťom žalobnom dôvode žalobcovia tvrdia, že Komisia zjavne nesprávne posúdila určenie percentuálneho podielu zníženia pokuty podľa oznámenia o spolupráci z roku 2002 a preto tvrdia, že pokuta by mala byť znížená v maximálnej výške 50 %.

      (1)  Oznámenie o oslobodení od pokút a znížení pokút v prípadoch kartelov, Ú. v. ES C 45, 2002, s. 3.


title: Vec T-189/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  18. marca 2010 — Forum 187/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Schéma pomoci v prospech koordinačných centier usadených v Belgicku — Nové rozhodnutie Komisie prijaté v dôsledku čiastočného zrušenia Súdnym dvorom — Združenie — Nedostatok záujmu na konaní — Neprípustnosť )

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/42

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. marca 2010 — Forum 187/Komisia
   (Vec T-189/08) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Schéma pomoci v prospech koordinačných centier usadených v Belgicku - Nové rozhodnutie Komisie prijaté v dôsledku čiastočného zrušenia Súdnym dvorom - Združenie - Nedostatok záujmu na konaní - Neprípustnosť“)
   2010/C 113/66
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Forum 187 ASBL (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: A. Sutton a G. Forwoods, barristers)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: N. Khan a C. Urraca Caviedes, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Komisie 2008/283/ES z 13. novembra 2007 o schéme pomoci vykonávanej Belgickom v prospech koordinačných centier v Belgicku, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2003/757/ES [oznámené pod číslom K(2007) 5416] (Ú. v. EÚ L 90, s. 7) v rozsahu, v ktorom nestanovuje budúce primerané prechodné obdobia koordinačným centrám dotknutým rozsudkom Súdneho dvora z 22. júna 2006, Belgické kráľovstvo a Forum 187/Komisia (C-182/03 a C-217/03, Zb. s. I-5479)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa odmieta ako neprípustná.

               2.

               Združenie Forum 187 ASBL je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 19.7.2008.


title: Vec C-60/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale della Campania (Taliansko) 11. februára 2009 – Lucio Rubano/Regione Campania, Comune di Cusano Mutri

text:
               18.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale della Campania (Taliansko) 11. februára 2009 – Lucio Rubano/Regione Campania, Comune di Cusano Mutri
   (Vec C-60/09)
   2009/C 90/23
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale della Campania

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Lucio Rubano

      Žalovaní: Regione Campania, Comune di Cusano Mutri

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je zriadenie jedinej lekárne v obciach s počtom nižším ako štyritisíc obyvateľov zlučiteľné s článkami 152 a 153 Zmluvy o Európskej únii?

               2.

               Je právna úprava, podľa ktorej zriadenie druhej lekárne v obciach s počtom vyšším ako štyritisíc obyvateľov, za podmienok, akými sú vyšší počet obyvateľov aspoň o päťdesiat percent oproti ukazovateľom, aspoň tritisícmetrová vzdialenosť od existujúcej prevádzky a zvláštne potreby lekárenskej starostlivosti vzhľadom na topografické podmienky a dostupnosť cestných komunikácií, podlieha posúdeniu zo strany jednak zdravotníckych jednotiek (miestnych štátnych zdravotníckych zariadení), a jednak miestnej stavovskej komory, teda zo strany správnych orgánov, ktoré sú príslušné vo veciach organizácie a kontroly služby lekárenskej starostlivosti, zlučiteľná s článkami 152 a 153 Zmluvy o Európskej únii?


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. júla 2004 vo veci T-115/02, AVEX Inc. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (Ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Ochranná známka spoločenstva — Konanie o námietkach — Prihláška obrazovej ochrannej známky spoločenstva skladajúcej sa z písmena „a“ — Skoršia obrazová ochranná známka spoločenstva skladajúca sa z písmena„a“ — Pravdepodobnosť zámeny)

text:
               25.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/17

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 13. júla 2004
   vo veci T-115/02, AVEX Inc. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (Ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (1)

   (Ochranná známka spoločenstva - Konanie o námietkach - Prihláška obrazovej ochrannej známky spoločenstva skladajúcej sa z písmena „a“ - Skoršia obrazová ochranná známka spoločenstva skladajúca sa z písmena „a“ - Pravdepodobnosť zámeny)
   (2004/C 239/35)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci T-115/02, AVEX Inc., so sídlom v Tokiu (Japonsko), v zastúpení: J. Hofmann, advokát, proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (Ochranné známky a vzory) (ÚHVT), (splnomocnení zástupcovia: D. Schennen a G. Schneider), ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník konania pred Súdom prvého stupňa Ahlers AG, predtým Adolf Ahlers AG, so sídlom v Herforde (Nemecko), v zastúpení E. P. Krings, advokát, predmetom ktorej je žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 11. februára 2002 (vo veci R 634/2001-1), ktoré sa týka námietky podanej majiteľom obrazovej ochrannej známky spoločenstva skladajúcej sa z písmena „a“ proti zápisu obrazovej ochrannej známky spoločenstva skladajúcej sa z písmena „a“, Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: predseda J. Pirrung, sudcovia A. W. H. Meij a N. J. Forwood; tajomník: I. Natsinas, referent, vyhlásil dňa 13. júla 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 144 z 15.6.2002


title: Vec T-494/14: Žaloba podaná 30. júna 2014 – Klymenko/Rada

text:
               1.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/51

         Žaloba podaná 30. júna 2014 – Klymenko/Rada
   (Vec T-494/14)
   2014/C 292/63
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Oleksandr Klymenko (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: M. Shaw, QC, a I. Quirk, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie 2014/216 a nariadenie 381/2014 s okamžitým účinkom v rozsahu, v akom sa uplatňuje na pána Klymenka, a

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov tejto žaloby pánovi Klymenkovi.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení práv žalobcu na obranu a práva na účinnú súdnu ochranu, keďže si žalobca nebol vedomý vyšetrovania vedeného voči nemu, na základe ktorého bol zaradený do zoznamu osôb, subjektov a orgánov, ktoré podliehajú napadnutým reštriktívnym opatreniam, a neboli mu o tom poskytnuté žiadne detaily ani Radou, ani ukrajinskými orgánmi. Žalobca ďalej tvrdí, že mu neboli poskytnuté dôvody pre zaradenie do zoznamu a nemal preto možnosť podať pripomienky.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na zjavnom nesprávnom posúdení dôkazov, keďže skutkový stav preukazuje, že žalobca bojoval s korupciou, keď bol vo funkcii na Ukrajine, a že sa nepodieľal na sprenevere ukrajinských štátnych finančných prostriedkov.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na neuvedení odôvodnenia, nesplnení kritéria stanoveného v článku 1 ods. 1 rozhodnutia 2014/119 a zneužití právomocí, keďže dôvody pre zaradenie žalobcu do zoznamu sú vágne a nekonkrétne. Žalobca tvrdí, že Rada tak nepreukázala, že spadá pod kritériá článku 1 ods. 1 rozhodnutia 2014/119, čím jeho zaradenie do zoznamu vedie k zneužitiu právomocí.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení práva vlastniť majetok a zásady primeranosti, keďže zmrazenie finančných prostriedkov žalobcu nepredstavuje nevyhnutný a primeraný zásah do jeho práva vlastniť majetok.


title: Rozsudok Súdu z 3. augusta 2016 v spojených veciach E-26/15 a E-27/15 – Trestné konanie proti subjektu B a subjekt B/Finanzmarktaufsicht (Sloboda poskytovať služby – článok 36 Dohody o EHP – smernica 2005/60/ES – Proporcionalita)

text:
               13.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 120/25

         ROZSUDOK SÚDU
   z 3. augusta 2016
   v spojených veciach E-26/15 a E-27/15
   Trestné konanie proti subjektu B a subjekt B/Finanzmarktaufsicht
   (Sloboda poskytovať služby – článok 36 Dohody o EHP – smernica 2005/60/ES – Proporcionalita)
   (2017/C 120/13)
   V spojených veciach E-26/15 a E-27/15 trestné konanie proti subjektu B a subjekt B/Finanzmarktaufsicht – ŽIADOSTI o výklad smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES z 26. októbra 2005 o predchádzaní využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu podané na Súd EZVO podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu Kniežacím odvolacím súdom Lichtenštajnského kniežactva (Fürstliches Obergericht) a odvolacou komisiou pre orgán dohľadu nad finančným trhom (Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht), Súdny dvor v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen a Páll Hreinsson (sudca spravodajca), sudcovia, vyniesol 3. augusta 2016 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

               1.

               Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES z 26. októbra 2005 o predchádzaní využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu sa má vykladať tak, že sa ňou hostiteľskému štátu EHP nebráni v tom, aby stanovil, že poskytovateľ služieb správy majetku v prospech tretieho a služieb pre obchodné spoločnosti pôsobiaci na území daného štátu v rámci slobody poskytovať služby bude podliehať požiadavkám na povinnú starostlivosť ustanoveným v jeho vnútroštátnych právnych predpisoch.

               2.

               Pokiaľ však takáto právna úprava spôsobuje ťažkosti a dodatočné náklady na činnosti vykonávané podľa pravidiel upravujúcich slobodu poskytovania služieb a môže spôsobiť dodatočné kontroly, ktoré už boli vykonané v domovskom štáte EHP poskytovateľa služieb správy majetku v prospech tretieho a služieb pre obchodné spoločnosti, čím tohto poskytovateľa odrádza od vykonávania takýchto činností, predstavuje obmedzenie slobody poskytovať služby. Článok 36 Dohody o EHP sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takejto právnej úprave za predpokladu, že sa uplatňuje nediskriminačným spôsobom, je odôvodnená cieľom boja proti praniu špinavých peňazí a financovaniu terorizmu, vhodná na zabezpečenie dosiahnutia uvedeného cieľa a nejde nad rámec toho, čo je na jeho dosiahnutie nevyhnutné. Aby sa vnútroštátne dozorné opatrenia hostiteľského štátu EHP považovali za primerané, nemala by najmä existovať žiadna všeobecná domnienka podvodu, ktorá by viedla k úplným, systematickým kontrolám všetkých subjektov, ktoré sú usadené v iných štátoch EHP a poskytujú služby na dočasnom základe v hostiteľskom štáte EHP. Okrem toho hostiteľský štát EHP musí pri požadovaní informácií, ako sú dokumenty, ktoré sa nachádzajú v štáte EHP, v ktorom boli subjekty zriadené, udeliť poskytovateľovi služby primeranú lehotu na poskytnutie týchto informácií, napr. odovzdaním kópie dokumentov. V tejto súvislosti bude príslušná lehota závisieť od objemu požadovaných dokumentov a nosiča, na ktorom sú uložené.

               3.

               Odpovede súdu na prvú a druhú otázku sa nelíšia, ak spoločnosť, ktorej sa poskytujú administratívne služby, nemá registrované sídlo v štáte EHP.


title: Vec T-672/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. októbra 2016 – Dr. August Wolff a Remedia/Komisia („Humánne lieky — Článok 31 smernice 2001/83/ES — Článok 116 smernice 2001/83 — Aktívna látka estradiol — Rozhodnite Komisie nariaďujúce členským štátom stiahnuť a zmeniť vnútroštátne povolenia na uvádzanie liekov na lokálne použitie s hmotnostným podielom estradiolu 0,01 % na trh — Dôkazné bremeno — Proporcionalita — Rovnosť zaobchádzania“)

text:
               5.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 454/22

      Rozsudok Všeobecného súdu z 20. októbra 2016 – Dr. August Wolff a Remedia/Komisia
      (Vec T-672/14) (1)

      ((„Humánne lieky - Článok 31 smernice 2001/83/ES - Článok 116 smernice 2001/83 - Aktívna látka estradiol - Rozhodnite Komisie nariaďujúce členským štátom stiahnuť a zmeniť vnútroštátne povolenia na uvádzanie liekov na lokálne použitie s hmotnostným podielom estradiolu 0,01 % na trh - Dôkazné bremeno - Proporcionalita - Rovnosť zaobchádzania“))
      (2016/C 454/40)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel (Bielefeld, Nemecko) a Remedia d.o.o. (Záhreb, Chorvátsko) (v zastúpení: P. Klappich, C. Schmidt a P. Arbeiter, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B.-R. Killmann, M. Šimerdová a A. Sipos, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ a smerujúci k zrušeniu vykonávacieho rozhodnutia Európskej komisie K(2014) 6030 final z 19. augusta 2014 o povolení humánnych liekov na lokálne použitie s veľkými koncentráciami estradiolu podľa článku 31 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES v rozsahu, v akom uvedené rozhodnutie ukladá členským štátom povinnosti vo vzťahu k liekom na lokálne použitie s hmotnostným podielom estradiolu 0,01 % uvedeným a neuvedeným v prílohe I vykonávacieho rozhodnutia, ktoré sú uvedené vo vykonávacom rozhodnutí, s výnimkou obmedzenia, že lieky na lokálne použitie s hmotnostným podielom estradiolu 0,01 % uvedené v tejto prílohe môžu byť aplikované iba intravaginálne

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Dr. August Wolff GmbH & Co. KG Arzneimittel a Remedia d.o.o. sú povinné nahradiť trovy tohto konania, ako aj trovy konania o nariadení predbežného opatrenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 439, 8.12.2014.


title: Vec C-58/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 7. februára 2011 — France Telecom España, S.A.

text:
               7.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 7. februára 2011 — France Telecom España, S.A.
   (Vec C-58/11)
   2011/C 139/24
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: France Telecom España, S.A.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 13 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES (1) zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (smernica o povolení) vykladať v tom zmysle, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá umožňuje ukladať poplatok za práva na inštalovanie zariadení na obecnom verejnom majetku podnikom — operátorom, ktorí používajú sieť na poskytovanie mobilných telefónnych služieb, bez toho, aby boli vlastníkmi tejto siete?

               2.

               Pre prípad rozhodnutia, že poplatok je zlučiteľný s uvedeným článkom 13 smernice 2002/20/ES, vyhovujú podmienky, za ktorých je poplatok sporným miestnym nariadením vyrubovaný, požiadavkám objektívnosti, primeranosti a nediskriminácie, ktoré uvedené ustanovenie kladie, ako aj potrebe zaručiť optimálne využitie predmetných zdrojov?

               3.

               Treba uvedenému článku 13 smernice 2002/20/ES priznať priamy účinok?

      (1)  Ú. v. ES L 108, s. 21; Mim. vyd. 13/029, s. 337.


title: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 22. júna 2005 vo veci T-171/05 R, Bart Nijs proti Európskemu dvoru audítorov (Konanie o predbežnom opatrení — Úradníci — Odklad výkonu — Prípustnosť)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/44

      UZNESENIE PREDSEDU SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 22. júna 2005
   vo veci T-171/05 R, Bart Nijs proti Európskemu dvoru audítorov
   (Konanie o predbežnom opatrení - Úradníci - Odklad výkonu - Prípustnosť)
   (2005/C 217/96)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-171/05 R, Bart Nijs, úradník Európskeho dvora audítorov, bydliskom v Bereldange (Luxemburg), v zastúpení: F. Rollinger, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, proti Európskemu dvoru audítorov, (splnomocnení zástupcovia: T. Kennedy, J.-M. Stenier a G. Corstens, ktorí si zvolili adresu na doručovania v Luxemburgu), ktorej predmetom je návrh na odklad výkonu rozhodnutia Dvora audítorov z 2. decembra 2004 o povýšení iného úradníka ako žalobcu na miesto hlavného prekladateľa so zaradením do platovej triedy LA5 v holandskej sekcii prekladateľskej služby generálneho sekretariátu Dvora audítorov, predseda Súdu prvého stupňa, vydal 22. júna 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní o veci samej.


title: Vec C-338/15 P: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 20. júla 2016 – Claire Staelen/Európsky ombudsman (Odvolanie — Mimozmluvná zodpovednosť — Postup Európskeho ombudsmana pri sťažnosti týkajúcej sa vedenia zoznamu vhodných uchádzačov vyplývajúceho z verejného výberového konania — Rokovací poriadok Súdneho dvora — Článok 181)

text:
               5.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 454/9

      Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 20. júla 2016 – Claire Staelen/Európsky ombudsman
      (Vec C-338/15 P) (1)

      ((Odvolanie - Mimozmluvná zodpovednosť - Postup Európskeho ombudsmana pri sťažnosti týkajúcej sa vedenia zoznamu vhodných uchádzačov vyplývajúceho z verejného výberového konania - Rokovací poriadok Súdneho dvora - Článok 181))
      (2016/C 454/19)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Claire Staelen (v zastúpení: V. Olona, avocate)

         Ďalší účastník konania: Európsky ombudsman (v zastúpení: pôvodne G. Grill, neskôr L. Papadias, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Claire Staelen je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 294, 7.9.2015.


title: Vec T-181/14: Žaloba podaná 20. marca 2014 – Nürburgring/ÚHVT – Biedermann (Nordschleife)

text:
               19.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/29

         Žaloba podaná 20. marca 2014 – Nürburgring/ÚHVT – Biedermann (Nordschleife)
   (Vec T-181/14)
   2014/C 151/37
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nürburgring GmbH (Nürburg, Nemecko) (v zastúpení: M. Viefhues a C. Giersdorf, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Lutz Biedermann (Villingen-Schwenningen, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 20. januára 2014 v konaní o odvolaní R 163/2013-4,

               —

               zaviazal žalovaného a prípadne ďalších účastníkov konania na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „Nordschleife“ pre tovary a služby zaradené do tried 2 až 4, 6, 9, 11, 12, 14, 16, 18, 21, 22, 24 až 30, 32 až 34, 39, 41 a 43 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 7 379 399.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Lutz Biedermann.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: národná slovná ochranná známka „Management by Nordschleife“ pre tovary a služby zaradené do tried 6, 9, 16, 25, 28 a 41.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únieÚ. v. EÚ C 193, 6.8.2005

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/38

         (2005/C 205/66)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 193, 6.8.2005

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 182, 23.7.2005

      Ú. v. EÚ C 171, 9.7.2005

      Ú. v. EÚ C 155, 25.6.2005

      Ú. v. EÚ C 143, 11.6.2005

      Ú. v. EÚ C 132, 28.5.2005

      Ú. v. EÚ C 115, 14.5.2005

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Vec T-297/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 22. mája 2015 – Walter Klein/Komisia („Štátna pomoc — Opatrenia, ktoré prijalo Nemecko v prospech elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov a energeticky náročných podnikov — Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ — Prijatie konečného rozhodnutia po podaní žaloby — Zastavenie konania“)

text:
               27.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/24

         Uznesenie Všeobecného súdu z 22. mája 2015 – Walter Klein/Komisia
   (Vec T-297/14) (1)

   ((„Štátna pomoc - Opatrenia, ktoré prijalo Nemecko v prospech elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov a energeticky náročných podnikov - Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ - Prijatie konečného rozhodnutia po podaní žaloby - Zastavenie konania“))
   (2015/C 245/29)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Walter Klein GmbH & Co. KG (Wuppertal, Nemecko) (v zastúpení: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme a T. Wielsch, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Luke a C. Maurer, avocats)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie C(2013) 4424 final z 18. decembra 2013 o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ vo veci opatrení, ktoré prijala Spolková republika Nemecko v prospech elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov a veľkých odberateľov energie [štátna pomoc SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Konanie o návrhu na vstup vedľajšieho účastníka do konania, ktorý podal Dozorný úrad EZVO, sa zastavuje.

               3.

               Walter Klein GmbH & Co. KG znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie vrátane trov súvisiacich s predbežným opatrením.

               4.

               Dozorný úrad EZVO znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 14.7.2014.


title: Vec C-302/14: Žaloba podaná 24. júna 2014 – Európska komisia/Belgické kráľovstvo

text:
               1.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/19

         Žaloba podaná 24. júna 2014 – Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-302/14)
   2014/C 292/23
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Hetsch, O. Beynet, K. Hermann, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               konštatovať, že pokiaľ ide o smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2010/31/EÚ z 19. mája 2010 o energetickej hospodárnosti budov (1) Belgické kráľovstvo porušilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 28 ods. 1 uvedenej smernice, keď neprijalo pre niektoré časti svojho územia opatrenia, ktorými by sa prebrali definície nachádzajúce sa v jej článku 2 bodoch 1, 7 a 9 a požiadavky uvedené v jej článku 8 ods. 1, článku 9 ods. 1, článku 11 ods. 2 až 5 a článku 18 a jej prílohe II, alebo v každom prípade neoznámilo Komisii tieto opatrenia,

               —

               uložiť Belgickému kráľovstvu denné penále vo výške 42  178,50 eura v zmysle článku 260 ods. 3 ZFEÚ s účinnosťou od vyhlásenia rozsudku Súdneho dvora, ktoré sú splatné na účet vlastných zdrojov Európskej únie, za porušenie povinnosti oznámiť opatrenia, ktorými prebralo smernicu prijatú v rámci legislatívneho postupu,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice 2010/31/EÚ uplynula 9. júla 2012.

      (1)  Ú. v. EÚ L 153, s. 13.


title: Vec T-653/13 P: Odvolanie podané 6. decembra 2013 : Kari Wahlström proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  9. októbra 2013 vo veci F-116/12, Wahlström/Frontex

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/38

         Odvolanie podané 6. decembra 2013: Kari Wahlström proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 9. októbra 2013 vo veci F-116/12, Wahlström/Frontex
   (Vec T-653/13 P)
   2014/C 52/74
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Kari Wahlström (Espoo, Fínsko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európskou agentúrou pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie (Frontex)

      Návrhy

   Odvolateľka navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu z 9. októbra 2013, ktorým sa zamieta jej žaloba,

               —

               vyhovel návrhom uvedeným v prvostupňovom konaní, nakoľko sa domnieva, že to stav konania dovoľoval,

               —

               zaviazal ďalšieho účastníka konania na náhradu všetkých trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Prostredníctvom tohto odvolania odvolateľka žiada zrušiť rozsudok Súdu pre verejnú službu (SVS), ktorým tento súd zamietol jej žalobu, ktorej predmetom bolo na jednej strane zrušenie hodnotiacej správy odvolateľky za rok 2010 a na strane druhej návrh na náhradu škody.
   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza dva odvolacie dôvody

               1.

               Prvý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení SVS, keďže sa tento súd domnieval, že absencia dialógu medzi hodnotiteľom a odvolateľkou v rámci výkonu hodnotenia za rok 2010 predstavuje nepodstatnú procesnú vadu (body 38 a nasl. napadnutého rozsudku). Odvolateľka uvádza:

                           —

                           jednak, že SVS nezohľadnil existujúcu judikatúru,

                           —

                           jednak, že zakladajúc odôvodnenie napadnutého rozsudku na kontexte prijatia hodnotiacej správy a nie iba na otázke, či uskutočnenie formálneho rozhovoru mohlo mať vplyv na konanie, Súd pre verejnú službu prekročil rozsah svojho súdneho preskúmania, tým že zasiahol do voľnej úvahy správnych orgánov.

               2.

               Druhý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení SVS, keďže sa tento súd domnieval, že absencia stanovenia cieľov pre prvú časť roku 2010 nepredstavuje podstatnú procesnú vadu, ktorá by mohla spochybniť platnosť predmetnej hodnotiacej správy (body 50 a nasl. napadnutého rozsudku). Odvolateľka uvádza:

                           —

                           jednak SVS nezohľadnil usmernenia týkajúce sa hodnotenia v rozsahu, v akom tieto upravovali povinnosť stanoviť nové ciele v prípade zmeny funkcie úradníka počas referenčného obdobia,

                           —

                           jednak opis úloh uložených odvolateľke v rámci jej novej funkcii v porovnaní s dokumentmi o vytvorení a fungovaní operačného úradu v žiadnom prípade neznamenajú, že odvolateľke boli stanovené ciele, ktoré má dosiahnuť vzhľadom na svoje úlohy.


title: Vec F-37/09: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  29. júna 2010 — Doyle/Európsky policajný úrad (Europol) (Verejná služba — Zamestnanci Europolu — Neobnovenie zmluvy — Zmluva na dobu neurčitú — Článok 6 služobného poriadku zamestnancov Europolu — Zásada dodržiavania práva na obranu)

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/69

      Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 29. júna 2010 — Doyle/Európsky policajný úrad (Europol)
      (Vec F-37/09) (1)

      (Verejná služba - Zamestnanci Europolu - Neobnovenie zmluvy - Zmluva na dobu neurčitú - Článok 6 služobného poriadku zamestnancov Europolu - Zásada dodržiavania práva na obranu)
      (2010/C 288/129)
      Jazyk konania: holandčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Margaret Doyle (Noordwijkerhout, Holandsko) (v zastúpení: pôvodne P. de Casparis, advokát, neskôr W. J. Dammingh a N. D. Dane, advokáti)

         Žalovaný: Európsky policajný úrad (Europol) (v zastúpení: D. Neumann a D. El Khoury, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur a R. Van der Hout, advokáti)

         Predmet veci

      Zrušenie rozhodnutia z 12. júna 2008 informujúceho žalobkyňu o nemožnosti ponúknuť jej trvalé pracovné miesto, ako aj rozhodnutia zo 7. januára 2009, ktorým sa zamietla sťažnosť podaná proti prvému rozhodnutiu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie z 12. júna 2008, ktorým Európsky policajný úrad (Europol) odmietol priznať M. Doyleovej zmluvu na dobu neurčitú, sa zrušuje.

                  2.

                  Europol je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 167, 18.7.2009, s. 26.


title: Vec T-366/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 1. marca 2017 – Francúzsko/Komisia („Štátna pomoc — Námorná kabotáž — Pomoc poskytnutá Francúzskom v prospech spoločností Société nationale maritime Corse Méditerranée (SNCM) a Compagnie méridionale de navigation — Služby všeobecného hospodárskeho záujmu — Náhrady za službu, ktorá dopĺňa základnú službu a ktorá je určená na pokrytie období špičiek počas turistickej sezóny — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Pojem štátna pomoc — Výhoda — Rozsudok Altmark“)

text:
               18.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/20

         Rozsudok Všeobecného súdu z 1. marca 2017 – Francúzsko/Komisia
   (Vec T-366/13) (1)

   ((„Štátna pomoc - Námorná kabotáž - Pomoc poskytnutá Francúzskom v prospech spoločností Société nationale maritime Corse Méditerranée (SNCM) a Compagnie méridionale de navigation - Služby všeobecného hospodárskeho záujmu - Náhrady za službu, ktorá dopĺňa základnú službu a ktorá je určená na pokrytie období špičiek počas turistickej sezóny - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Pojem štátna pomoc - Výhoda - Rozsudok Altmark“))
   (2017/C 121/29)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: pôvodne E. Belliard, G. de Bergues, D. Colas a N. Rouam, neskôr G. de Bergues, D. Colas, F. Alabrune a J. Bousin, a napokon D. Colas, F. Alabrune a J. Bousin, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: M. Alfonso a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ a smerujúci k zrušeniu rozhodnutia Komisie 2013/435/EÚ z 2. mája 2013 o štátnej pomoci SA.22843 (2012/C) (ex 2012/NN), ktorú Francúzsko poskytlo spoločnosti Société Nationale Corse Méditerranée a spoločnosti Compagnie Méridionale de Navigation (Ú. v. EÚ L 220, 2013, s. 20)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Francúzska republika znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 31.8.2013.


title: Vec C-28/05: Rozsudok Súdneho dvora (tretia. komora) z  15. júna 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven – Holandsko) – G. J. Dokter, Maatschap Van den Top, W. Boekhout/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Poľnohospodárstvo — Boj proti slintačke a krívačke — Smernica 85/511/EHS — Smernica 90/425/EHS — Vyšetrenia na účely odhalenia slintačky a krívačky vykonané laboratóriom neuvedeným v prílohe smernice 85/511/EHS — Miera voľnej úvahy vnútroštátnych orgánov — Zásada proporcionality — Zásada rešpektovania práva na obhajobu)

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/5

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia. komora) z 15. júna 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven – Holandsko) – G. J. Dokter, Maatschap Van den Top, W. Boekhout/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Vec C-28/05) (1)

   (Poľnohospodárstvo - Boj proti slintačke a krívačke - Smernica 85/511/EHS - Smernica 90/425/EHS - Vyšetrenia na účely odhalenia slintačky a krívačky vykonané laboratóriom neuvedeným v prílohe smernice 85/511/EHS - Miera voľnej úvahy vnútroštátnych orgánov - Zásada proporcionality - Zásada rešpektovania práva na obhajobu)
   (2006/C 190/08)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: G. J. Dokter, Maatschap Van den Top, W. Boekhout

      Žalovaný: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – College van Beroep voor het bedrijfsleven – Výklad smernice Rady 85/511/EHS z 18. novembra 1985, ktorou sa zavádzajú opatrenia spoločenstva na kontrolu slintačky a krívačky (Ú. v. ES L 315, s. 11; Mim. vyd. 03/006, s. 265) – Článok 11 ods. 1 prvá zarážka, článok 13 ods. 1 druhá zarážka a príloha B – Priamy účinok – Laboratórium neuvedené v prílohe B – Miera voľnej úvahy vnútroštátnych orgánov
   Výrok rozsudku

               1.

               Smernica Rady 85/511/EHS z 18. novembra 1985, ktorou sa zavádzajú opatrenia spoločenstva na kontrolu slintačky a krívačky, zmenená a doplnená smernicou Rady 90/423/EHS z 26. júna 1990, sa má vykladať v tom zmysle, že zmeny údajov laboratória uvedeného v prílohe B smernice 85/511, ktoré tam neboli zapísané v súlade s postupom podľa článku 17 tejto smernice, majú za následok, že toto laboratórium stratí štatút laboratória podľa predmetnej prílohy, len ak sa tieto zmeny môžu odraziť na bezpečnosti laboratória s ohľadom na riziko rozšírenia vírusu slintačky a krívačky počas vyšetrení vykonaných týmto laboratóriom a ak zvyšujú riziko nakazenia chovaných zvierat, ktoré sú na vírus vnímavé. Okrem toho uvedenej smernici 85/511 neodporuje to, aby členský štát prijal opatrenia na boj proti slintačke a krívačke stanovené v článku 10 ods. 1 smernice Rady 90/425/EHS z 26. júna 1990, týkajúcej sa veterinárnych a zootechnických kontrol uplatňovaných v obchode vnútri Spoločenstva s určitými živými zvieratami a výrobkami s ohľadom na vytvorenie vnútorného trhu, na základe výsledku vyšetrenia laboratória, ktoré nie je uvedené v prílohe B smernice 85/511.

               2.

               Príslušný orgán je povinný postupovať na základe výsledkov vyšetrení poskytnutých laboratóriom, ktoré má štatút laboratória uvedeného v prílohe B smernice 85/511, a v zásade prijať opatrenia stanovené touto smernicou alebo iné vhodné opatrenia vzhľadom na potrebu rýchleho a účinného boja proti slintačke a krívačke. Príslušný orgán je povinný na účely prijatia vhodných opatrení stanovených právnou úpravou Spoločenstva zohľadniť aj výsledok poskytnutý laboratóriom, ktoré takýto štatút nemá. No vzhľadom na to, že toto laboratórium neposkytuje rovnakú záruku spoľahlivosti ako laboratórium uvedené v prílohe B, sa príslušný orgán musí pred prijatím vhodných opatrení presvedčiť o spoľahlivosti daného výsledku. V každom prípade však tento orgán môže prijať opatrenia na boj proti slintačke a krívačke iba pri dodržaní všeobecných zásad práva Spoločenstva, ako sú najmä zásada proporcionality a zásada rešpektovania základných práv.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 16.4.2005.


title: Vec T-127/07 P: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  10. júna 2008 – Bligny/Komisia ( Odvolanie — Verejná služba — Verejné výberové konanie — Podmienky prijatia — Nepripustenie na opravu písomného testu — Oznámenie o výberovom konaní — Neúplná prihláška — Dôkaz o občianstve — Zjavne nedôvodné odvolanie )

text:
               2.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 197/24

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 10. júna 2008 – Bligny/Komisia
   (Vec T-127/07 P) (1)

   („Odvolanie - Verejná služba - Verejné výberové konanie - Podmienky prijatia - Nepripustenie na opravu písomného testu - Oznámenie o výberovom konaní - Neúplná prihláška - Dôkaz o občianstve - Zjavne nedôvodné odvolanie“)
   (2008/C 197/43)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Francesco Bligny (Tassin-la-Demi-Lune, Francúzsko) (v zastúpení: P. Lebel-Nourissat, advokát)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 15. februára 2007, Bligny/Komisia (F-142/06 a F-142/06, zatiaľ neuverejnené v Zbierke), smerujúce k zrušeniu tohto rozhodnutia
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Francesco Bligny znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Komisia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 140, 23.6.2007.


title: Vec C-396/07: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  27. novembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus – Fínsko) – Mirja Juuri/Fazer Amica Oy (Sociálna politika — Smernica 2001/23/ES — Zachovanie práv zamestnancov — Prevod podnikov — Článok 4 ods. 2 — Podstatná zmena pracovných podmienok pri prevode — Kolektívna zmluva — Ukončenie pracovnej zmluvy zo strany zamestnanca — Ukončenie pripisované zamestnávateľovi — Dôsledky — Finančná náhrada zo strany zamestnávateľa)

text:
               24.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/7

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. novembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus – Fínsko) – Mirja Juuri/Fazer Amica Oy
   (Vec C-396/07) (1)

   (Sociálna politika - Smernica 2001/23/ES - Zachovanie práv zamestnancov - Prevod podnikov - Článok 4 ods. 2 - Podstatná zmena pracovných podmienok pri prevode - Kolektívna zmluva - Ukončenie pracovnej zmluvy zo strany zamestnanca - Ukončenie pripisované zamestnávateľovi - Dôsledky - Finančná náhrada zo strany zamestnávateľa)
   (2009/C 19/11)
   Jazyk konania: fínčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Korkein oikeus
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Mirja Juuri

      Žalovaný: Fazer Amica Oy
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Korkein oikeus – Výklad článku 4 ods. 2 smernice Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov (Ú. v. ES L 82, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 98) – Zodpovednosť zamestnávateľa voči zamestnancovi, ktorý sám skončil pracovnú zmluvu z dôvodu podstatne zhoršených pracovných podmienok v dôsledku prevodu podniku vedúcemu k použitiu inej kolektívnej zmluvy
   Výrok rozsudku
   Článok 4 ods. 2 smernice Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade ukončenia pracovnej zmluvy alebo pracovného pomeru, ku ktorému došlo po splnení podmienok na uplatnenie tohto ustanovenia, a nezávisle od akéhokoľvek porušenia povinností zo strany nadobúdateľa, ktoré mu vyplývajú z uvedenej smernice, neukladá členským štátom povinnosť zamestnancovi zabezpečiť nárok na finančnú náhradu zo strany nadobúdateľa za rovnakých podmienok, aké by mal pri nároku, ktorý by si mohol dotknutý zamestnanec uplatniť, keby zamestnávateľ protiprávne ukončil jeho pracovnú zmluvu alebo pracovný pomer. Napriek tomu je vnútroštátny súd v rámci svojich právomocí povinný zabezpečiť, aby v takýchto prípadoch nadobúdateľ znášal aspoň dôsledky, ktoré uplatniteľná vnútroštátna právna úprava stanovuje pre ukončenie pracovnej zmluvy alebo pracovného pomeru zo strany zamestnávateľa, akými sú zaplatenie mzdy a iných dávok, ktoré v súlade s týmto právom zodpovedajú výpovednej lehote, ktorú musí uvedený zamestnávateľ dodržať.
   Prináleží vnútroštátnemu súdu, aby posúdil situáciu v spore vo veci samej vzhľadom na výklad ustanovenia článku 3 ods. 3 smernice 2001/23, podľa ktorého zachovanie pracovných podmienok dohodnutých v kolektívnej zmluve, ktorej platnosť uplynula v deň prevodu podniku, nie je po tomto dátume zaručené.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007.


title: Vec T-327/02: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  13. júla 2006 – Muller Marine a i./Komisia

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/53

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 13. júla 2006 – Muller Marine a i./Komisia
   (Vec T-327/02) (1)

   (2006/C 224/110)

      Jazyk konania: holandčina

   Predseda tretej rozšírenej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. ES C 323, 21.12.2002.


title: Vec C-13/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgicko) 11. januára 2010 — Knubben Dak-en Leidekkersbedrijf BV/Belgické kráľovstvo

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgicko) 11. januára 2010 — Knubben Dak-en Leidekkersbedrijf BV/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-13/10)
   2010/C 80/25
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Knubben Dak-en Leidekkersbedrijf BV

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Odporuje právu Spoločenstva, osobitne princípu slobodného poskytovania služieb podľa článku 56 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (predtým článok 49 ES), právna úprava, aká je uvedená v článkoch 1 a 1a kráľovského nariadenia č. 20 z 20. júla 1970, podľa ktorej znížená sadzba dane z pridanej hodnoty na stavebné práce môže byť uplatnená iba vtedy, keď poskytovateľ služieb je v Belgicku zaregistrovaný ako podnikateľ podľa článkov 400 a 401 zákonníka o dani z príjmu z roku 1992?

               2.

               Odporuje právu Spoločenstva, osobitne princípu slobodného poskytovania služieb podľa článku 56 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (predtým článok 49 ES) právna úprava, aká je uvedená v článkoch 400 a 401 zákonníka o dani z príjmu z roku 1992 a v kráľovskom nariadení z 26. decembra 1998, podľa ktorej sa registrácia ako podnikateľ v Belgicku uplatňuje neobmedzene a rovnako na belgických poskytovateľov služieb a aj na poskytovateľa služieb, ktorý má svoje sídlo v inej krajine Európskej únie?


title: Vec C-332/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 17. júla 2007 – Josef Holzinger/Bundesministerium für Bildung, Wissenschaft und Kultur

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 17. júla 2007 – Josef Holzinger/Bundesministerium für Bildung, Wissenschaft und Kultur
   (Vec C-332/07)
   (2007/C 269/34)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Verwaltungsgerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Josef Holzinger

      Žalovaný: Bundesministerium für Bildung, Wissenschaft und Kultur
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má článok 9 ods. 1 prílohy I Dohody medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na strane jednej a Švajčiarskou konfederáciou na strane druhej o voľnom pohybe osôb (1), priamy účinok?

               2.

               Má sa toto ustanovenie vykladať v tom zmysle, že sa doby výkonu zamestnania, ktoré vykonávali zamestnanci vo Švajčiarsku pred účinnosťou tejto Dohody (pred 1. júnom 2002) musia započítať do zamestnaneckého postupu v porovnateľnej činnosti vykonávanej neskôr v členskom štáte Európskeho spoločenstva nezávisle od toho, kedy sa vykonávalo toto zamestnanie?

      (1)  Ú. v. ES L 114, 2002, s. 6.


title: Vec C-556/10: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  28. februára 2013 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Doprava — Rozvoj železníc Spoločenstva — Smernica 91/440/EHS — Článok 6 ods. 3 a príloha II — Smernica 2001/14/ES — Článok 4 ods. 2 a článok 14 ods. 2 — Manažér infraštruktúry — Organizačná a rozhodovacia nezávislosť — Štruktúra holdingu — Smernica 2001/14 — Článok 7 ods. 3 a článok 8 ods. 1 — Stanovenie poplatkov na základe priamych nákladov — Spoplatňovanie — Priame náklady — Celkové náklady — Smernica 2001/14 — Článok 6 ods. 2 — Neexistencia opatrení na podporu znižovania nákladov — Smernica 91/440 — Článok 10 ods. 7 — Smernica 2001/14 — Článok 30 ods. 4 — Regulačný orgán — Právomoci)

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/7

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. februára 2013 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-556/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Doprava - Rozvoj železníc Spoločenstva - Smernica 91/440/EHS - Článok 6 ods. 3 a príloha II - Smernica 2001/14/ES - Článok 4 ods. 2 a článok 14 ods. 2 - Manažér infraštruktúry - Organizačná a rozhodovacia nezávislosť - Štruktúra holdingu - Smernica 2001/14 - Článok 7 ods. 3 a článok 8 ods. 1 - Stanovenie poplatkov na základe priamych nákladov - Spoplatňovanie - Priame náklady - Celkové náklady - Smernica 2001/14 - Článok 6 ods. 2 - Neexistencia opatrení na podporu znižovania nákladov - Smernica 91/440 - Článok 10 ods. 7 - Smernica 2001/14 - Článok 30 ods. 4 - Regulačný orgán - Právomoci)
   2013/C 114/07
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Braun a H. Støvlbæk, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze, J. Möller a N. Graf Vitzthum, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci R. Van der Hout, advocaat)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, J. Očková a T. Müller, splnomocnení zástupcovia), Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie v stanovenej lehote všetkých právnych predpisov potrebných na dosiahnutie súladu s článkom 6 ods. 3 a prílohou II smernice Rady 91/440/EHS z 29. júla 1991 o rozvoji železníc spoločenstva (Ú. v. ES L 237, s. 25; Mim. vyd. 07/001, s. 341), ako aj článkom 2, článkom 6 ods. 2, článkom 7 ods. 3, článkom 8 ods. 1, článkom 14 ods. 2 a článkom 30 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/14/ES z 26. februára 2001 o prideľovaní kapacity železničnej infraštruktúry, vyberaní poplatkov za používanie železničnej infraštruktúry a bezpečnostnej certifikácii (Ú. v. ES L 75, s. 29; Mim. vyd. 07/005, s. 404)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Česká republika a Talianska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 5.2.2011.


title: Vec F-58/15: Žaloba podaná 20. apríla 2015 – ZZ/Komisia

text:
               29.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/47

         Žaloba podaná 20. apríla 2015 – ZZ/Komisia
   (Vec F-58/15)
   (2015/C 213/76)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Rodrigues a A. Tymen, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia neuhradiť náklady liečenia manželke žalobcu z titulu doplnkového krytia RCAM, ktoré manželka využíva, ako aj nahradiť nemajetkovú a majetkovú ujmu, ktorú údajne utrpel

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Likvidačného oddelenia Ispra z 9. júla 2014, ktorým sa zamietla náhrada nákladov liečenia, ktorá bola požadovaná návrhom žalobcu z 3. januára 2014,

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej komisie z 8. januára 2015, ktorým sa zamietla sťažnosť žalobcu zo 16. septembra 2014, doplnenú nótou z 29. septembra 2014,

               —

               nariadiť náhradu majetkovej ujmy žalobcu,

               —

               nariadiť náhradu nemajetkovej ujmy žalobcu stanovenej ex aequo et bono na 5  000 eur,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec C-572/13: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 12. novembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles – Belgicko) – Hewlett-Packard Belgium SPRL/Reprobel SCRL (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aproximácia právnych predpisov — Duševné vlastníctvo — Autorské právo a príbuzné práva — Smernica 2001/29/ES — Výlučné právo rozmnožovania — Výnimky a obmedzenia — Článok 5 ods. 2 písm. a) a b) — Výnimka pre reprografiu — Výnimka pre rozmnoženinu na súkromné použitie — Požiadavka konzistentnosti v uplatňovaní výnimiek — Pojem „primeraná kompenzácia“ — Výber odmeny z dôvodu primeranej kompenzácie z multifunkčných tlačiarní — Pomerná odmena — Paušálna odmena — Kumulácia paušálnej a pomernej odmeny — Spôsob výpočtu — Príjemcovia primeranej kompenzácie — Autori a vydavatelia — Notový materiál)

text:
               18.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/3

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 12. novembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles – Belgicko) – Hewlett-Packard Belgium SPRL/Reprobel SCRL
   (Vec C-572/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Duševné vlastníctvo - Autorské právo a príbuzné práva - Smernica 2001/29/ES - Výlučné právo rozmnožovania - Výnimky a obmedzenia - Článok 5 ods. 2 písm. a) a b) - Výnimka pre reprografiu - Výnimka pre rozmnoženinu na súkromné použitie - Požiadavka konzistentnosti v uplatňovaní výnimiek - Pojem „primeraná kompenzácia“ - Výber odmeny z dôvodu primeranej kompenzácie z multifunkčných tlačiarní - Pomerná odmena - Paušálna odmena - Kumulácia paušálnej a pomernej odmeny - Spôsob výpočtu - Príjemcovia primeranej kompenzácie - Autori a vydavatelia - Notový materiál))
   (2016/C 016/03)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d’appel de Bruxelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Hewlett-Packard Belgium SPRL

      Žalovaná: Reprobel SCRL

      Za účasti: Epson Europe BV

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 5 ods. 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti a článok 5 ods. 2 písm. b) tejto smernice sa majú vykladať v tom zmysle, že pokiaľ ide o pojem „primeraná kompenzácia“, ktorý je tam uvedený, treba zaviesť rozlišovanie podľa toho, či rozmnožovanie na papieri alebo akýmkoľvek iným podobným spôsobom, ktorý sa uskutočňuje použitím akéhokoľvek fotografického postupu alebo nejakým iným procesom, ktorý má podobné účinky, vykonáva ktorýkoľvek používateľ, alebo ho vykonáva fyzická osoba na súkromné použitie a s cieľom, ktorý nie je priamo ani nepriamo komerčný.

               2.

               Článok 5 ods. 2 písm. a) smernice 2001/29 a článok 5 ods. 2 písm. b) tejto smernice bránia vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá oprávňuje členský štát prideliť časť primeranej kompenzácie, ktorá patrí nositeľom práv, vydavateľom diel vytvorených autormi bez toho, aby mali títo vydavatelia povinnosť čo i len nepriamo zabezpečiť, aby títo autori dostali časť kompenzácie, ktorej sú zbavení.

               3.

               Článok 5 ods. 2 písm. a) smernice 2001/29 a článok 5 ods. 2 písm. b) tejto smernice v zásade bránia vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá zavádza nediferencovaný systém výberu primeranej kompenzácie vzťahujúci sa aj na rozmnoženiny notového materiálu, a že bránia takej právnej úprave, ktorá zavádza nediferencovaný systém výberu primeranej kompenzácie vzťahujúci sa aj na falšované rozmnoženiny zhotovené z nelegálnych zdrojov.

               4.

               Článok 5 ods. 2 písm. a) smernice 2001/29 a článok 5 ods. 2 písm. b) tejto smernice bránia vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, zavádzajúcej systém, ktorý na financovanie primeranej kompenzácie patriacej nositeľom práv kombinuje dve formy odmeny, a to jednak paušálnu odmenu, ktorú na vstupe rozmnožovacej činnosti uhrádza výrobca, dovozca alebo nadobúdateľ prístrojov umožňujúcich rozmnožovanie chránených diel v rámci Spoločenstva pri uvedení týchto prístrojov do obehu na vnútroštátnom území, a jednak pomernú odmenu vyberanú na výstupe tejto rozmnožovacej činnosti určenú výlučne jednotkovou cenou vynásobenou počtom zhotovených rozmnoženín, ktorú platia fyzické alebo právnické osoby, ktoré zhotovujú rozmnoženiny, pokiaľ:

                           —

                           sa paušálna odmena uhradená na vstupe vypočítava výlučne v závislosti od rýchlosti, akou môže dotknutý prístroj zhotovovať rozmnoženiny,

                           —

                           sa pomerná odmena vyberaná na výstupe mení podľa toho, či povinná osoba spolupracovala, alebo nespolupracovala pri výbere tejto odmeny,

                           —

                           kombinovaný systém odmeny ako celok nie je vybavený mechanizmami, najmä mechanizmom vrátenia, ktoré umožňujú doplnkové uplatňovanie kritéria skutočnej ujmy a kritéria ujmy určenej paušálne vo vzťahu k rôznym kategóriám používateľov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 25.1.2014.


title: Vec C-43/12: Žaloba podaná 30. januára 2012 — Európska komisia/Európsky parlament, Rada Európskej únie

text:
               31.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/18

         Žaloba podaná 30. januára 2012 — Európska komisia/Európsky parlament, Rada Európskej únie
   (Vec C-43/12)
   2012/C 98/30
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: T. van Rijn a R. Troosters, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaní: Európsky parlament, Rada Európskej únie

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2011/82/EÚ z 25. októbra 2011, ktorou sa zjednodušuje cezhraničná výmena informácií o deliktoch na úseku bezpečnosti cestnej premávky (1),

               —

               konštatovať, že účinky smernice 2011/82/EÚ majú konečnú platnosť,

               —

               zaviazať Európsky parlament a Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetom tejto žaloby je návrh na zrušenie smernice 2011/82/EÚ. Komisia spochybňuje použitý právny základ. Tvrdí, že článok 87 ods. 2 ZFEÚ nie je vhodným právnym základom, lebo cieľom smernice je zavedenie mechanizmu cezhraničnej výmeny informácií medzi členskými štátmi o deliktoch v rámci cestnej premávky, či už ide o priestupky alebo trestné činy. Článok 87 sa pritom vzťahuje len na policajnú spoluprácu medzi príslušnými orgánmi v oblasti predchádzania alebo odhaľovania a vyšetrovania trestných činov. Komisia zastáva názor, že správnym právnym základom je článok 91 ods. 1 ZFEÚ. Cieľom smernice je totiž zlepšenie bezpečnosti cestnej premávky, čo je jedna z oblastí spoločnej dopravnej politiky, ktorú toto ustanovenie výslovne upravuje [písm. c)].

      (1)  Ú. v. EÚ L 288, s. 1.


title: Vec C-562/10: Žaloba podaná 30. novembra 2010 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko

text:
               26.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/19

         Žaloba podaná 30. novembra 2010 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-562/10)
   2011/C 63/37
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: F. W. Bulst a I. Rogalski, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               určil, že Spolková republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 56 ZFEÚ tým, že

                           1.

                           nárok na opatrovné podľa § 34 ods. 1 bodu 1 SGB XI priznáva v prípade prechodného pobytu osoby odkázanej na starostlivosť v cudzej krajine EÚ iba na maximálne obdobie šiestich týždňov,

                           2.

                           pre služby súvisiace s opatrovaním, ktoré využívala osoba odkázaná na starostlivosť s prechodným pobytom v cudzej krajine EÚ a ktoré boli zabezpečené poskytovateľom služieb usadeným v cudzej krajine EÚ, nestanovuje náhradu nákladov vo výške vecných dávok poskytnutých v Nemecku, resp. ju prostredníctvom § 34 ods. 1 bodu 1 SGB XI vylučuje,

                           3.

                           nepriznáva náhradu za nájom zdravotníckych pomôcok v prípade prechodného pobytu osoby odkázanej na opatrovanie v cudzej krajine EÚ, resp. vylučuje náhradu nákladov prostredníctvom § 34 ods. 1 bodu 1 SGB XI aj vtedy, ak sú tieto náklady nahrádzané alebo zdravotnícke pomôcky poskytované v Nemecku a náhrada nemá za následok zdvojenie alebo iné zvýšenie dávok poskytovaných v Nemecku,

               —

               zaviazal Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetom tejto žaloby je nemecká právna úprava poistenia nákladov na opatrovanie v starobe, podľa ktorej, osoby odkázané na starostlivosť, ktoré poberajú dávky zákonného (sociálneho) poistenia nákladov na opatrovanie v starobe, nemajú nárok na tieto dávky v rovnakom rozsahu, ak sa dočasne usadia v inom členskom štáte, a v tomto štáte budú poberať opatrovné alebo využívať služby súvisiace s opatrovaním. Pre prechodný pobyt v cudzej krajine EÚ sporné predpisy o službách súvisiacich s opatrovaním, o opatrovnom a o zdravotníckych pomôckach upravujú podstatne nižšie nároky ako v prípade opatrovania v Nemecku.
   Komisia sa domnieva, že sporné predpisy nie sú zlučiteľné s článkom 56 ZFEÚ, keďže značne sťažujú využívanie služieb súvisiacich s opatrovaním v cudzom štáte EÚ a tento stav nie je odôvodnený naliehavými dôvodmi všeobecného záujmu, resp. nie sú nevyhnutné. Služby súvisiace s opatrovaním, ako aj prenájom pomôcok na opatrovanie sú služby poskytované za protihodnotu a teda predstavujú službu v zmysle článku 56 ZFEÚ. Patria teda do pôsobnosti ustanovení o slobodnom poskytovaní služieb. Súdny dvor vo svojej judikatúre týkajúcej sa náhrady nákladov na ošetrenie vynaložených v cudzom štáte EÚ zdôraznil, že členské štáty musia pri výkone svojej právomoci upravovať systémy sociálneho zabezpečenia a rešpektovať právo Spoločenstva. Skutočnosť, že právna úprava patrí do oblasti sociálneho zabezpečenia, preto nevylučuje uplatnenie článku 56 ZFEÚ.
   Vo vzťahu k predpisom o opatrovnom (diskriminačné) obmedzenie spočíva v tom, že nárok na opatrovné poistenca, ktorý sa zdržiava v cudzine, existuje maximálne šesť týždňov. Tým je pre osobu odkázanú na starostlivosť sťažené využívanie služieb súvisiacich s opatrovaním v cudzine po uplynutí tohto obdobia.
   Pokiaľ ide o právnu úpravu vecných dávok opatrovania (diskriminačné) obmedzenie spočíva v tom, že nestanovuje náhradu nákladov za služby súvisiace s opatrovaním, ktoré využívala osoba odkázaná na starostlivosť s prechodným pobytom v cudzej krajine EÚ a ktoré boli zabezpečené poskytovateľom dávok usadeným v cudzej krajine EÚ, resp. túto náhradu vylučuje. Skutočnosť, že ani v tuzemsku nie sú hradené náklady za služby zabezpečované organizáciami, s ktorými nemá poisťovňa uzatvorenú zmluvu, ako to spolková vláda namieta, nevedie k inému záveru. V Nemecku totiž existuje veľké množstvo poskytovateľov, ktorí takúto zmluvu uzatvorili. Podľa informácii Komisie naproti tomu v cudzom štáte EÚ takýto poskytovateľ vôbec neexistuje. V tomto smere je pre poistenca (resp. osobu odkázanú na starostlivosť) v zásade vylúčené, aby využíval služby súvisiace s opatrovaním podľa sociálneho poistenia v inom členskom štáte, zatiaľ čo v Nemecku — aj keď nie v prípade každého poskytovateľa — je to možné.
   Napokon vo vzťahu k právnej úprave o poskytovaní zdravotníckych pomôcok spočíva (diskriminačné) obmedzenie v tom, že náklady na nájom (a používanie) takýchto pomôcok v cudzom štáte EÚ sa nenahrádzajú ani v prípadoch, v ktorých sa v súvislosti s opatrovaním nahrádzajú v Nemecku.
   Podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora slobodné poskytovanie služieb zaručené v článku 56 ZFEÚ vyžaduje nie len odstránenie akejkoľvek diskriminácie poskytovateľa služieb na základe štátnej príslušnosti, ale tiež vyžaduje zrušenie všetkých obmedzení — aj keď platia bez rozdielu tak pre domácich poskytovateľov ako aj pre poskytovateľov z iných členských štátov —, ktoré sú spôsobilé narušiť alebo obmedziť činnosť poskytovateľa služieb, ktorý je usadený v inom členskom štáte, kde legálne poskytuje podobné služby.
   Odôvodňujúce skutočnosti, ktoré uviedla spolková vláda — ochrana verejného zdravia a finančnej rovnováhy systému poistenia nákladov na opatrovanie v starobe — sa nezdajú byť spôsobilé odôvodniť existujúce obmedzenie slobodného poskytovania služieb.
   Na jednej strane obmedzujúce predpisy prekračujú rámec toho, čo sa na ochranu kvality sporných služieb alebo ochranu zdravia javí ako nevyhnutné. Náhrada nákladov vynaložených v cudzom štáte EÚ je v zásade a nezávisle od akéhokoľvek skúmania kvality vylúčená. Preto náklady nebudú nahradené ani vtedy, ak je zaručená dostatočná kvalita služieb súvisiacich s opatrovaním a vylúčené ohrozenie zdravia osoby odkázanej na starostlivosť.
   Na druhej strane nemecké právne predpisy, ktoré vylučujú náhradu nákladov vynaložených v cudzine a v každom prípade priznávajú výrazne menej ako to, čo je vyplácané v Nemecku, nie sú nevyhnutné na vylúčenie značného ohrozenia finančnej rovnováhy systému sociálneho zabezpečenia. Náklady vynaložené pri využívaní služieb súvisiacich s opatrovaním v cudzine musia byť — aby sa zabránilo obmedzeniu slobodného poskytovania služieb — napokon nahradené iba vo výške, v ktorej by boli nahradené aj v Nemecku.


title: Korigendum oznámenia v Úradnom vestníku v spojených veciach T-130/05, T-160/05 a T-183/05  ( Ú. v. EÚ C 22, 28.1.2006, s. 26 )

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/47

         Korigendum oznámenia v Úradnom vestníku v spojených veciach T-130/05, T-160/05 a T-183/05

      (
            „Úradný vestník Európskej únie“ C 22 z 28. januára 2006, s. 26
         )

   (2006/C 48/86)
   Oznámenie v Úradnom vestníku v spojených veciach T-130/05, T-160/05 a T-183/05 má znieť takto:

         „Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. novembra 2005 – Albert-Bousquet a i./Komisia
         (Spojené veci T-130/05, T-160/05 a T-183/05) (1)

         (2006/C 22/52)

            Jazyk konania: francúzština

         Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci T-183/05.

      (1)  Ú. v. EÚ C 132, 28.5.2005.“


title: Spojené veci C-404/12 P a C-405/12 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 13. januára 2015 – Rada Európskej únie, Európska komisia/Stichting Natuur en Milieu, Pesticide Action Network Europe (Odvolanie – Nariadenie (ES) č. 149/2008 – Nariadenie stanovujúce maximálne hladiny rezíduí pesticídov – Žiadosť o vnútorné preskúmanie tohto nariadenia, podaná podľa ustanovení nariadenia (ES) č. 1367/2006 – Rozhodnutie Komisie vyhlasujúce žiadosť za neprípustnú – Opatrenie individuálneho určenia – Aarhusský dohovor – Platnosť nariadenia (ES) č. 1367/2006 vzhľadom na tento dohovor)

text:
               2.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/3

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 13. januára 2015 – Rada Európskej únie, Európska komisia/Stichting Natuur en Milieu, Pesticide Action Network Europe
      (Spojené veci C-404/12 P a C-405/12 P) (1)

      (Odvolanie - Nariadenie (ES) č. 149/2008 - Nariadenie stanovujúce maximálne hladiny rezíduí pesticídov - Žiadosť o vnútorné preskúmanie tohto nariadenia, podaná podľa ustanovení nariadenia (ES) č. 1367/2006 - Rozhodnutie Komisie vyhlasujúce žiadosť za neprípustnú - Opatrenie individuálneho určenia - Aarhusský dohovor - Platnosť nariadenia (ES) č. 1367/2006 vzhľadom na tento dohovor)
      (2015/C 073/03)
      Jazyk konania: holandčina

         Účastníci konania

         Odvolatelia: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Moore a K. Michoel, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: J.-P. Keppenne, P. Oliver a S. Boelaert, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Stichting Natuur en Milieu, Pesticide Action Network Europe

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje odvolateľov: Česká republika (v zastúpení: D. Hadroušek, splnomocnený zástupca)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Vzájomné odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie Stichting Natuur en Milieu a Pesticide Action Network Europe/Komisia (T-338/08, EU:T:2012:300) sa zrušuje.

                  3.

                  Žaloba o neplatnosť, ktorú na Všeobecný súd Európskej únie podali Stichting Natuur en Milieu a Pesticide Action Network Europe, sa zamieta.

                  4.

                  Stichting Natuur en Milieu a Pesticide Action Network Europe sú povinné nahradiť spoločne a nerozdielne trovy konania, ktoré tak v prvostupňovom konaní, ako aj v konaniach o odvolaniach vynaložili Rada Európskej únie a Európska komisia.

                  5.

                  Česká republika znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 9, 12.1.2013.


title: Vec C-242/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  21. októbra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Amsterdam — Holandsko) — Albron Catering BV/FNV Bondgenoten, John Roest (Sociálna politika — Prevody podnikov — Smernica 2001/23/ES — Zachovanie práv zamestnancov — Skupina spoločností, v ktorej sú zamestnanci zamestnaní zamestnávateľskou spoločnosťou a trvalo pridelení k  prevádzkovej spoločnosti — Prevod podniku prevádzkovej spoločnosti)

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/15

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 21. októbra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Amsterdam — Holandsko) — Albron Catering BV/FNV Bondgenoten, John Roest
   (Vec C-242/09) (1)

   (Sociálna politika - Prevody podnikov - Smernica 2001/23/ES - Zachovanie práv zamestnancov - Skupina spoločností, v ktorej sú zamestnanci zamestnaní „zamestnávateľskou“ spoločnosťou a trvalo pridelení k „prevádzkovej“ spoločnosti - Prevod podniku prevádzkovej spoločnosti)
   2010/C 346/25
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Gerechtshof te Amsterdam

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Albron Catering BV

      Odporcovia v konaní o odvolaní: FNV Bondgenoten, John Roest

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Gerechtshof te Amsterdam — Výklad článku 3 ods. 1 smernice Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov (Ú. v. ES L 82, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 98) — Spoločnosť, ktorá zamestnáva všetkých zamestnancov skupiny spoločností a dáva ich k dispozícii prevádzkovým spoločnostiam tejto skupiny v závislosti od potreby — Prevod činností jednej z prevádzkových spoločností mimo skupinu — Kvalifikácia

      Výrok rozsudku

   V prípade prevodu podniku patriaceho do skupiny na podnik nepatriaci do tejto skupiny v zmysle smernice Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov možno za „prevádzateľa“ v zmysle článku 2 ods. 1 písm. a) uvedenej smernice považovať aj podnik skupiny, ku ktorému boli zamestnanci trvalo pridelení bez toho, aby s ním však uzavreli pracovnú zmluvu, aj keď súčasťou tejto skupiny je podnik, s ktorým dotknutí zamestnanci takúto pracovnú zmluvu uzavreli.

      (1)  Ú. v. EÚ C 220, 12.9.2009, s. 21.


title: Vec T-14/07: Žaloba podaná 15. januára 2007 – Spolková republika Nemecko/Komisia

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/20

         Žaloba podaná 15. januára 2007 – Spolková republika Nemecko/Komisia
   (Vec T-14/07)
   (2007/C 69/46)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma, C. Schulze-Bahr, za právnej pomoci: C. von Donat, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K (2006) 5163, konečné znenie, z 3. novembra 2006 o znížení finančného príspevku poskytnutého na základe rozhodnutia Komisie č. K(95) 1427 z 11. júla 1995 z Európskeho fondu regionálneho rozvoja (EFRR) pre Operačný program Severného Porýnia – Vestfálska v rámci iniciatívy Spoločenstva MSP (malé a stredné podniky) (EFRR č. 94.02.10.029) v rozsahu, v ktorom toto zníženie ide nad rámec nevyčerpaného finančného príspevku EFRR,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnutým rozhodnutím Komisia znížila príspevok Európskeho fondu regionálneho rozvoja (EFRR) pre Operačný program Severného Porýnia – Vestfálska v rámci iniciatívy Spoločenstva MSP.
   Žalobkyňa na odôvodnenie žaloby uvádza, že napadnuté rozhodnutie porušuje schvaľovacie rozhodnutie Komisie K(95) 1427 z 11. júla 1995.
   Navyše namieta porušene článku 24 ods. 2 nariadenia č. 4253/88 (1), pretože nie sú dané podmienky pre zníženie finančného príspevku. V tejto súvislosti uvádza najmä, že odchýlky od orientačného finančného plánu nepredstavujú závažnú zmenu programu.
   Podľa názoru žalobkyne, aj keby tu bola závažná zmena programu, existuje predchádzajúci súhlas Komisie s pružným používaním orientačných finančných plánov, udelený na základe „Pokynov pre účtovnú závierku operačných opatrení (1994 – 1999) štrukturálnych fondov “[SEK (1999) 1316].
   Za predpokladu, že sú splnené podmienky zníženia finančného príspevku, žalobkyňa vytýka, že žalovaná nepoužila na tento konkrétny program svoju diskrečnú právomoc. Podľa žalobkyne mala Komisia zvážiť, či je zníženie finančného príspevku z EFRR primerané.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988 na vykonanie nariadenia (EHS) č. 2052/88, pokiaľ ide o koordináciu intervencií jednotlivých štrukturálnych fondov navzájom a medzi týmito intervenciami a operáciami Európskej investičnej banky a inými dostupnými finančnými nástrojmi [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 374, s. 1).


title: Vec C-82/17 P: Odvolanie podané 14. februára 2017: TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 15. decembra 2016 vo veci T-177/13, TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV/Komisia

text:
               24.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/6

         Odvolanie podané 14. februára 2017: TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 15. decembra 2016 vo veci T-177/13, TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV/Komisia
   (Vec C-82/17 P)
   (2017/C 129/08)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: TestBioTech eV, European Network of Scientists for Social and Environmental Responsibility eV, Sambucus eV (v zastúpení: K. Smith QC, J. Stevenson, barrister)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Európsky úrad pre bezpečnosť potravín, Monsanto Europe, Monsanto Company

      Návrhy odvolateliek

   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil body 1 a 2 výrokovej časti rozsudku Všeobecného súdu,

               —

               vydal nový rozsudok vo veci, ktorým by zrušil rozhodnutie Komisie v rozsahu, v akom sa zrušenie navrhovalo v konaní pred Všeobecným súdom, alebo subsidiárne, vrátil vec Všeobecnému súdu na nové prejednanie s prihliadnutím na nové odvolacie dôvody, ktorým sa vyhovie.

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania odvolateliek,

               —

               uložil ďalšie opatrenia, ktoré považuje za primerané.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky žiadajú Súdny dvor, aby zrušil rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 15. decembra 2016, Testbiotech a i./Komise (T-177/13, ECLI:EU:T:2016:736) (ďalej len „rozsudok“) doručený odvolateľkám 19. decembra 2016. V rozsudku Všeobecný súd zalietol žalobu odvolateliek, ktorou sa domáhali zrušenia troch v zásade totožných rozhodnutí Európskej komisie, ktoré im boli určené. V uvedených rozhodnutiach sa uvádzalo, že ich sťažnosti proti rozhodnutiu 2012/347 (1) o povolení udelenom spoločnosti Monsanto Euroe SA uvádzať produkty, ktoré obsahujú geneticky modifikovanú sóju „MON 87701 × MON 89788“ na trh podľa nariadenia č. 1829/2003 (2) o geneticky modifikovaných potravinách a krmivách, nie sú opodstatnené. Uvedené rozhodnutia sa budú ďalej označovať ako „rozhodnutia Komisie“.
   Odvolateľky tvrdia, že Všeobecný úd sa zamietnutím sťažnosti odvolateliek proti rozhodnutiam Komisie dopustil nesprávneho právneho posúdenia, tým, že:

               a)

               konštatoval neprípustnosť určitých častí žaloby o neplatnosť na základe toho, že podania na základe článku 10 Aarhuskeho nariadenia (3) neobsahovali všetky podrobnosti alebo dôvody uvedené na podporu žalobných návrhov pred Všeobecným súdom a/alebo neboli splnené iné procesné požiadavky.

               b)

               uplatnil nesprávne alebo nemožné dôkazné bremeno na mimovládne neziskové organizácie, ktoré vzniesli námietky v prospech životného prostredia na základe článkov 10 a 12 Aarhuskeho nariadenia.

               c)

               neuznal, že pokyny EFSA v súlade s jeho zákonnými povinnosťami vedú k legitímnemu očakávaniu, že budú naplnené.

               d)

               určil, že dvojfázové posúdenie, ktoré sa vyžaduje na základe nariadenia o geneticky modifikovaných potravinách a krmivách (a pokynov EFSA), sa nemusí dodržať; namiesto toho určil, že prvá fáza posúdenia, teda porovnanie geneticky modifikovaných odrôd a ich referenčných odrôd, môže stačiť (a v prejednávanej veci stačí) na splnenie povinností stanovených uvedeným nariadením.

               e)

               na účely odmietnutia určitých skutočností v žalobe odvolateliek týkajúcich sa nedostatku posúdenia možnej toxicity geneticky modifikovanej sóje a monitorovania vplyvu uvedených odrôd po povolení ich uvedenia na trh, sa Všeobecný súdu oprel o nariadenie (ES) č. 396/2005 (4).

      (1)  Vykonávacie rozhodnutie Komisie z 28. júna 2012, ktorým sa podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 povoľuje uvádzať na trh produkty, ktoré obsahujú geneticky modifikovanú sóju MON 87701 × MON 89788 (MON-877Ø1-2 × MON-89788-1), sú z nej zložené alebo vyrobené (Ú. v. EÚ L 171, 2012, s. 13).

      (2)  Nariadenie (ES) č. 1829/2003 Európskeho parlamentu a Rady z 22. septembra 2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivách (Ú. v. EÚ L 268, 2003, s. 1; Mim. vyd. 13/032, s. 432).

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 264, 2006, s. 13).

      (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č 396/2005 z 23. februára 2005 o maximálnych hladinách rezíduí pesticídov v alebo na potravinách a krmivách rastlinného a živočíšneho pôvodu a o zmene a doplnení smernice Rady 91/414/EHS (Ú. v. EÚ L 70, 2005, s. 1).


title: Vec C-410/06: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  28. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2002/15/ES — Organizácia pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/13

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 28. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-410/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2002/15/ES - Organizácia pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2007/C 199/21)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: N. Yerrell a G. Braga da Cruz, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika (v zastúpení: L. Fernandes a F. Ribeiro Lopes, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie v stanovenej lehote ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/15/ES z 11. marca 2002 o organizácii pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave (Ú. v. EÚ L 80, s. 35; Mim. vyd. 05/004, s. 224)
   Výrok rozsudku

               1.

               Portugalská republika si tým, že v stanovenej lehote neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/15/ES z 11. marca 2002 o organizácii pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Portugalská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 2.12.2006.


title: Vec C-456/16 P: Odvolanie podané 12. augusta 2016: Trefilerías Quijano, S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 2. júna 2016 v spojených veciach T-426/10 až T-429/10 a T-438/12 až T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías a i./Komisia

text:
               24.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/14

         Odvolanie podané 12. augusta 2016: Trefilerías Quijano, S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 2. júna 2016 v spojených veciach T-426/10 až T-429/10 a T-438/12 až T-441/12, Moreda-Riviere Trefilerías a i./Komisia
   (Vec C-456/16 P)
   (2016/C 392/18)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Trefilerías Quijano, S.A. (v zastúpení: F. González Díaz, A. Tresandi Blanco, V. Romero Algarra, abogados)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 2. júna 2016 v spojených veciach T-438/12 až T-441/12, a najmä vo veci T-439/12, Trefilerías Quijano/Európska komisia,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov tohto konania, ako aj konania pred Všeobecným súdom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že vyhlásil za neprípustný žalobný dôvod týkajúci sa porušenia práva odvolateľky na obhajobu.

               2.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď pri posudzovaní druhej žiadosti o uznanie platobnej neschopnosti, a tým aj prípustnosti žaloby, uplatnil nesprávny právny základ.

               3.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri posudzovaní dôkazov, resp. zjavného skreslenia dôkazov, porušenia povinnosti využitia neobmedzenej právomoci v rámci súdneho preskúmania, porušenia práva na účinnú súdnu ochranu a nedostatku odôvodnenia.


title: Vec T-279/13: Žaloba podaná 24. mája 2013 — Ezz a i./Rada

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/51

         Žaloba podaná 24. mája 2013 — Ezz a i./Rada
   (Vec T-279/13)
   2013/C 207/83
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Ahmed Abdelaziz Ezz (Giza, Egypt), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama (Káhira, Egypt), Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin (Londýn, Spojené kráľovstvo), Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Giza, Egypt) (v zastúpení: J. Lewis, Queen’s Counsel, B. Kennelly, barrister, a J. Binns, solicitor)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2013/144/SZBP z 21. marca 2013, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2011/172/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 82, 2013, s. 54), a nariadenie Rady (EÚ) č. 270/2011 z 21. marca 2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 76, 2011, s. 4) potvrdené rozhodnutím Rady z 21. marca 2013 v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcov, a

               —

               zaviazal žalobcov na náhradu trov konania

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby podľa článku 263 ZFEÚ žalobcovia uvádzajú 6 žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že a) rozhodnutie Rady 2013/144/SZBP nemá riadny právny základ, keďže nesplnilo požiadavky článku 29 ZEÚ, a b) nariadenie Rady (EÚ) č. 270/2011 nemožno potvrdiť, pretože nespĺňa požiadavky stanovené jeho údajným právnym základom, článkom 215 ods. 2 ZFEÚ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že nie je splnené kritérium pre prijatie reštriktívnych opatrení stanovené v článku 1 rozhodnutia Rady 2011/172/SZBP a článku 2 nariadenia Rady (EÚ) č. 270/2011. Okrem toho žalobcovia tvrdia, že odôvodnenie žalovanej pre prijatie reštriktívnych opatrení voči žalobcom je úplne vágne, nekonkrétne, neopodstatnené, nedôvodné a nedostatočné pre uplatnenie takých opatrení.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaná porušila právo žalobcov na obranu a právo na účinnú súdnu ochranu, pretože a) reštriktívne opatrenia nestanovujú žiadny postup, v rámci ktorého by sa sprístupnili dôkazy žalobcom, na ktorých sa zakladalo rozhodnutie o zmrazení ich majetku alebo by sa k týmto dôkazom mohli účinne vyjadriť; b) poskytnuté dôvody obsahujú všeobecné, nepodložené a vágne tvrdenia o súdnych konaniach, a c) žalovaná neposkytla dostatočné informácie, ktoré by žalobcom umožňovali účinne vyjadriť ich stanoviská, a Všeobecný súd preto nemôže posúdiť, či bolo rozhodnutie a posúdenie Rady riadne odôvodnené a založené na presvedčivých dôkazoch.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaná neposkytla žalobcom dostatočné dôvody pre ich zahrnutie pod napadnuté opatrenia a porušila pritom svoju povinnosť jasne uviesť skutočné a konkrétne dôvody svojho rozhodnutia vrátane konkrétnych individuálnych dôvodov pre jej rozhodnutie o tom, že žalobcovia boli zodpovední za zneužívanie egyptských verejných financií.

               5.

               Piaty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaná bez odôvodnenia alebo neprimerane porušila vlastnícke právo žalobcov a ich dobré meno.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že zaradenie žalobcov na zoznam osôb, voči ktorým sa budú uplatňovať reštriktívne opatrenia, sa zakladá na zjavne nesprávnom posúdení.


title: Vec C-342/07: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 17. januára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti štátom — Smernica 2002/91/ES — Energetická politika — Energetické hospodárstvo — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/12

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 17. januára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-342/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti štátom - Smernica 2002/91/ES - Energetická politika - Energetické hospodárstvo - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2008/C 64/18)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Patakia a B. Schima, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: N. Dafniou, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti štátom – Neprijatie v stanovenej lehote všetkých ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou č. 2002/91/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 16. decembra 2002 o energetickej hospodárnosti budov (Ú. v. ES L 1, s. 65; Mim. vyd. 12/002 s. 168)
   Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou č. 2002/91/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 16. decembra 2002 o energetickej hospodárnosti budov, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 8.9.2007.


title: Vec T-63/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. decembra 2015 – Shoe Branding Europe/ÚHVT (Súbežné pruhy na rukáve trička) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška ochrannej známky spočívajúca v dvoch súbežných pruhoch na rukáve trička — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/49

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. decembra 2015 – Shoe Branding Europe/ÚHVT (Súbežné pruhy na rukáve trička)
   (Vec T-63/15) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška ochrannej známky spočívajúca v dvoch súbežných pruhoch na rukáve trička - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 048/55)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Shoe Branding Europe BVBA (Oudenaarde, Belgicko) (v zastúpení: J. Løje, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne P. Geroulakos, neskôr D. Gája, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 3. decembra 2014 (vec R 2560/2013-5) týkajúcemu sa prihlášky označenia spočívajúceho v dvoch súbežných pruhoch na rukáve trička ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Shoe Branding Europe BVBA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 30.3.2015.