title: Vec C-120/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State (Holandsko) 15. februára 2019 — X/College van burgemeester en wethouders van gemeente Purmerend, Tamoil Nederland BV

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/28

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State (Holandsko) 15. februára 2019 — X/College van burgemeester en wethouders van gemeente Purmerend, Tamoil Nederland BV
      (Vec C-120/19)
      (2019/C 155/35)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Raad van State

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: X

         Ďalší účastníci konania: College van burgemeester en wethouders van gemeente Purmerend, Tamoil Nederland BV

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                              a)

                              Má sa článok 5 ods. 1 smernice 2008/68/ES (1) o vnútrozemskej preprave nebezpečného tovaru vykladať v tom zmysle, že bráni podmienke povolenia obsiahnutej v povolení čerpacej stanice LPG, podľa ktorej konkrétnu dotknutú čerpaciu stanicu LPG možno zásobovať výlučne cisternovými vozidlami LPG s tepelnoizolačným opláštením, zatiaľ čo táto povinnosť nie je uložená priamo jednému alebo viacerým prevádzkovateľom cisternových vozidiel LPG?

                              b)

                              Je na účely odpovede na prvú otázku relevantné, že členský štát uzatvoril s organizáciami účastníkov trhu v odvetví LPG (okrem iného s prevádzkovateľmi čerpacích staníc LPG, výrobcami, predajcami a prepravcami LPG) dohodu vo forme „Safety Deal hittewerende bekleding op LPG-autogastankwagens“ (Bezpečnostná dohoda o tepelnoizolačnom opláštení autoplynových cisternových vozidiel LPG), ktorej strany sa zaviazali k používaniu tepelnoizolačného opláštenia, a tento členský štát následne vydal obežník, akým je „Circulaire effectafstanden externe veiligheid LPG-tankstations voor besluiten met gevolgen voor de effecten van een ongeval“ (obežník o bezpečnostných vzdialenostiach v súvislosti s vonkajšou bezpečnosťou čerpacích staníc LPG v rozhodnutiach týkajúcich sa účinkov havárií), v ktorom stanovil dodatočnú rizikovú politiku zakladajúcu sa na predpoklade, že čerpacie stanice LPG sú zásobované cisternovými vozidlami, ktoré sú vybavené tepelnoizolačným opláštením?

                  2.

                              a)

                              Ak vnútroštátny súd preskúmava zákonnosť vykonávacieho rozhodnutia, ktorého cieľom je presadiť splnenie podmienky povolenia, ktorú nemožno ďalej napadnúť a ktorá porušuje právo Únie:

                                          —

                                          Je podľa práva Únie, najmä podľa judikatúry Súdneho dvora týkajúcej sa vnútroštátnej procesnej autonómie, prípustné, aby vnútroštátny súd v zásade vychádzal zo zákonnosti takejto podmienky povolenia s výnimkou, ak je táto podmienka v zjavnom rozpore s normami vyššej právnej sily, napríklad s právom Únie? V prípade, že áno, sú s touto výnimkou spojené (ďalšie) podmienky vyplývajúce z práva Únie?

                                          —

                                          Alebo má vnútroštátny súd podľa práva Únie, okrem iného vzhľadom na rozsudky Súdneho dvora z 29. apríla 1999, Ciola (C-224/97), a zo 6. apríla 2006, ED & F Man Sugar (C-274/04), upustiť od uplatnenia takejto podmienky povolenia z dôvodu rozporu s právom Únie?

                              b)

                              Je pri odpovedi na otázku 2A relevantné, či vykonávacie rozhodnutie predstavuje sankciu náhrady škody (remedy) alebo trestnoprávnu sankciu (criminal charge)?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 24. septembra 2008 o vnútrozemskej preprave nebezpečného tovaru (Ú. v. EÚ L 260, 2008, s. 13).


title: Vec C-177/19 P: Odvolanie podané 22. januára 2019: Spolková republika Nemecko proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 13. decembra 2018 v spojených veciach T-339/16, T-352/16 a T-391/16, Ville de Paris, Ville de Bruxelles a Ayuntamiento de Madrid/Európska komisia

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/29

      Odvolanie podané 22. januára 2019: Spolková republika Nemecko proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 13. decembra 2018 v spojených veciach T-339/16, T-352/16 a T-391/16, Ville de Paris, Ville de Bruxelles a Ayuntamiento de Madrid/Európska komisia
      (Vec C-177/19 P)
      (2019/C 155/36)
      Jazyk konania: španielčina a francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: J. Möller, S. Eisenberg a D. Klebs, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Ville de Paris, Ville de Bruxelles, Ayuntamiento de Madrid

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 13. decembra 2018 v spojených veciach T-339/16, T-352/16 und T-391/16,

                  —

                  zamietnuť žaloby,

                  —

                  zaviazať žalobcov na náhradu trov konania pred Súdnym dvorom a pred Všeobecným súdom,

                  —

                  subsidiárne pozmeniť vyššie uvedený rozsudok v bode 3 výroku v tom zmysle, že účinky zrušeného ustanovenia zostanú zachované počas maximálnej doby značne dlhšej než 12 mesiacov odo dňa nadobudnutia právoplatnosti rozsudku.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľka uvádza na podporu svojho odvolania štyri odvolacie dôvody:
      Po prvé, Všeobecný súd nesprávne vyhlásil žalobu za prípustnú. Tento súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že uznal, že žalujúce obce sú nariadením (EÚ) 2016/646 (1) priamo dotknuté pri výkone svojich právomocí týkajúcich sa prijímania opatrení v rámci boja proti znečisťovaniu ovzdušia.
      Po druhé poukazuje na chýbajúce odôvodnenie, pretože neobsahuje odôvodnenie ohľadom priamej dotknutosti žalobcov. Všeobecný súd dospel k záveru o priamej dotknutosti žalobcov len na základe toho, že smernica 2007/46/ES (2) zakazuje ukladanie zákazov prejazdu vozidlám spĺňajúcim normu Euro 6. Aj tento výklad smernice 2007/46 je nesprávny.
      Po tretie Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že predovšetkým v rozpore s článkom 5 ods. 3 nariadenia Komisie (ES) č. 715/2007 (3) uznal, že Komisia nebola oprávnená prijať nariadenie 2016/646 v jeho konkrétnej podobe. Všeobecný súd prehliadol, že Komisia mala značný priestor na voľnú úvahu pri stanovovaní v nariadení 2016/646 faktorov zhody pre meranie výfukových plynov v rámci testu emisií pri skutočnej jazde. Na rozdiel od posúdenia zo strany Všeobecného súdu nešlo o zmenu limitných hodnôt stanovených nariadením č. 715/2007, ale o špecifikácie nevyhnutné s ohľadom na novosť a osobitosť postupu merania (prahy tolerancie pre monitorovanie).
      Po štvrté Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že uznal, že je právne možné zrušiť časť nariadenia 2016/646. Pritom však nezohľadnil, že postup merania nemožno prakticky uskutočniť bez faktorov zhody a že Komisia záväznosť testu emisií pri skutočnej jazde na účely schválenia výslovne podmienila zavedením korekčných faktorov.
      Subsidiárne nemecká vláda uvádza, že Všeobecný súd nedostatočne zohľadnil, že normotvorca Únie nemôže prijať novú úpravu v lehote stanovenej v rozsudku. Z tohto dôvodu treba zachovať účinky úpravy, ktorá bola zrušená rozsudkom, počas maximálnej doby značne dlhšej než 12 mesiacov odo dňa nadobudnutia právoplatnosti rozsudku.

         (1)  Nariadenie Komisie (EÚ) 2016/646 z 20. apríla 2016, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 692/2008, pokiaľ ide o emisie ľahkých osobných a úžitkových vozidiel (Euro 6) (Ú. v. EÚ L 109, 2016, s. 1).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2007/46/ES z 5. septembra 2007, ktorou sa zriaďuje rámec pre typové schválenie motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel, systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre tieto vozidlá (Ú. v. EÚ L 263, 2007, s.1).

         (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 z 20. júna 2007 o typovom schvaľovaní motorových vozidiel so zreteľom na emisie ľahkých osobných a úžitkových vozidiel (Euro 5 a Euro 6) a o prístupe k informáciám o opravách a údržbe vozidiel (Ú. v. EÚ L 171, 2007, s. 1).


title: Vec C-178/19 P: Odvolanie podané 22. februára 2019: Maďarsko proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 13. decembra 2018 v spojených veciach T-339/16, T-352/16 a T-391/16, Ville de Paris, Ville de Bruxelles a Ayuntamiento de Madrid/Komisia

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/31

      Odvolanie podané 22. februára 2019: Maďarsko proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 13. decembra 2018 v spojených veciach T-339/16, T-352/16 a T-391/16, Ville de Paris, Ville de Bruxelles a Ayuntamiento de Madrid/Komisia
      (Vec C-178/19 P)
      (2019/C 155/37)
      Jazyk konania: španielčina a francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Maďarsko (v zastúpení: M. Z. Fehér, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník účastníci konania: Ville de Paris, Ville de Bruxelles, Ayuntamiento de Madrid, Európska komisia

         Návrhy odvolateľa

      Maďarsko vo svojom odvolaní navrhuje, aby Súdny dvor:

                              —

                              zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 13. decembra 2018 vo spojených veciach Ville de Paris, Ville de Bruxelles a Ayuntamiento de Madrid/Európska Komisia (T-339/16, T-352/16 a T-391/16, EU:T:2018:927) a vyhlásil neprípustnosť žalôb Ville de Paris, Ville de Bruxelles a Ayuntamiento de Madrid,

                  subsidiárne:

                              —

                              čiastočne zrušil výrok rozsudku v časti, v ktorej sa určuje lehota, v ktorej zostávajú zachované účinky ustanovení zrušených citovaným rozsudkom, na dvanásť mesiacov odo dňa, keď sa rozsudok stane právoplatným, a zároveň sa stanoví, že účinky zrušených ustanovení zostávajú zachované do prijatia novej právnej úpravy nahradzujúcej tieto ustanovenia,

                  ďalej:

                              —

                              uložil žalobcom povinnosť nahradiť trovy odvolacieho konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Vo svojom odvolaní maďarská vláda namieta po prvé posúdenie prípustnosti v napadnutom rozsudku a teda prípustnosti žalôb o neplatnosť, ako aj po druhé posúdenie a závery Všeobecného súdu v napadnutom rozsudku v súvislosti s časovými účinkami zrušených ustanovení.
      Podľa maďarskej vlády Všeobecný súd v napadnutom rozsudku nesprávne dospel k záveru, že nariadenie 2016/646 (1) nevyžaduje vo vzťahu k žalobcom žiadne vykonávacie opatrenie a že sa priamo týka týchto žalobcov, takže sú aktívne legitimovaní na podanie žaloby na základe článku 263 štvrtého odseku ZFEÚ. Nariadenie 2016/646 v skutočnosti vyžaduje vykonávacie opatrenia vo vzťahu k žalobcom a navyše sa netýka priamo žalobcov, pretože neobmedzuje, na rozdiel od tvrdení v napadnutom rozsudku, právomoc žalobcov prijať opatrenia obmedzujúce používanie určitých vozidiel.
      Podľa maďarskej vlády Všeobecný súd navyše porušil zásadu právnej istoty tým, že v napadnutom rozsudku určil maximálnu lehotu dvanástich mesiacov na zachovanie právnych účinkov zrušeného ustanovenia, keďže takúto lehotu nemožno považovať za dostatočnú pre prijatie právnej úpravy nahradzujúcej toto ustanovenie. Skrátená lehota na prípravu, ktorá bola poskytnutá podnikom, nestačí na prispôsobenie sa zmeneným ustanoveniam a nepočíta sa ani so zmierňovaním podnikateľských škôd, ktoré už možno vyčísliť. V období od skončenia dočasných účinkov zrušených ustanovení do prijatia novej právnej úpravy vznikne situácia nezlučiteľná so zásadou právnej istoty a bude dochádzať k závažnému porušovaniu práv výrobcov vozidiel a spotrebiteľov.

         (1)  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 2016/646 z 20. apríla 2016, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 692/2008, pokiaľ ide o emisie ľahkých osobných a úžitkových vozidiel (Euro 6) (Ú. v. EÚ L 109, 2016, s. 1).


title: Vec C-179/19 P: Odvolanie podané 23. februára 2019: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 13. decembra 2018 v spojených veciach T-339/16, T-352/16 a T-391/16, Ville de Paris, Ville de Bruxelles a Ayuntamiento de Madrid/Európska komisia

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/32

      Odvolanie podané 23. februára 2019: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 13. decembra 2018 v spojených veciach T-339/16, T-352/16 a T-391/16, Ville de Paris, Ville de Bruxelles a Ayuntamiento de Madrid/Európska komisia
      (Vec C-179/19 P)
      (2019/C 155/38)
      Jazyk konania: španielčina a francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: J.-F. Brakeland, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastníci konania: Ville de Paris, Ville de Bruxelles, Ayuntamiento de Madrid

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 13. decembra 2018, ktorý bola Komisii oznámený v ten istý deň, v spojených veciach T-339/16, T-352/16 a T-391/16 Ville de Paris, Ville de Bruxelles a Ayuntamiento de Madrid/Európska komisia, zamietnuť žalobu podanú na prvom stupni a uložiť žalobkyniam povinnosť nahradiť trovy konania,
                  alebo subsidiárne

                  —

                  zrušiť rozsudok a vrátiť vec Všeobecnému súdu na ďalšie rozhodnutie, rozhodnú, že o trovách konania sa rozhodne neskôr.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolanie sa zakladá na jedinom odvolacom dôvode. Komisia sa domnieva, že Všeobecný súd sa v bodoch 121 až 151 svojho rozsudku dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď dospel k záveru, že nariadenie 2016/646 (1) mení podstatný prvok nariadenia 715/2007 (2). Toto nesprávne posúdenie vyplýva jednak z nesprávneho výklad pojmu zmena, čo dokladá skutočnosť, že Všeobecný súd použil pojem „de facto zmena“, a jednak z nesprávneho výkladu rozsahu nariadenia 2016/464. Rozsudok preto ohrozuje medziinštitucionálnu rovnováhu Únie.

         (1)  Nariadenie Komisie (EÚ) 2016/646 z 20. apríla 2016, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 692/2008, pokiaľ ide o emisie ľahkých osobných a úžitkových vozidiel (Euro 6) (Ú. v. EÚ L 109, 2016, s. 1)

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 z 20. júna 2007 o typovom schvaľovaní motorových vozidiel so zreteľom na emisie ľahkých osobných a úžitkových vozidiel (Euro 5 a Euro 6) a o prístupe k informáciám o opravách a údržbe vozidiel (Ú. v. EÚ L 171, 2007, s. 1)


title: Vec C-186/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hooge Raad der Nederlanden (Holandsko) 26. februára 2019 — Supreme Site Service GmbH, Supreme Fuels GmbH & Co KG, Supreme Fuels Trading Fze/Supreme Headquarters Allied Powers Europe

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/33

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hooge Raad der Nederlanden (Holandsko) 26. februára 2019 — Supreme Site Service GmbH, Supreme Fuels GmbH & Co KG, Supreme Fuels Trading Fze/Supreme Headquarters Allied Powers Europe
      (Vec C-186/19)
      (2019/C 155/39)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hooge Raad der Nederlanden

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľky v konaní o kasačnej sťažnosti: Supreme Site Services GmbH, Supreme Fuels GmbH & Co KG, Supreme Fuels Trading Fze

         Odporkyňa v konaní o kasačnej sťažnosti: Supreme Headquarters Allied Powers Europe

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                              a)

                              Má sa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (prepracované znenie) (Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 1) vykladať v tom zmysle, že vec, akou je prejednávaná vec, v ktorej medzinárodná organizácia navrhuje i) zrušiť zaistenie pohľadávky u tretej osoby, ktoré v inom členskom štáte vykonala protistrana, a ii) uložiť protistrane zákaz opätovného zaistenia pohľadávky na základe tých istých skutkových okolností, pričom tieto návrhy sú založené na námietke týkajúcej sa exekučnej imunity, sa má úplne alebo čiastočne považovať za občiansku alebo obchodnú vec v zmysle článku 1 ods. 1 tohto nariadenia?

                              b)

                              Má pre zodpovedanie prvej otázky písm. a) význam — a ak áno, aký — skutočnosť, že súd členského štátu povolil zaistenie pohľadávky z dôvodu nároku, ktorý má protistrana podľa jej názoru voči tejto medzinárodnej organizácii, ktorý je v tomto členskom štáte predmetom konania vo veci samej a ktorý sa týka zmluvného sporu súvisiaceho s platbou za pohonné látky, ktoré boli dodané pre mierovú misiu vykonávanú medzinárodnou organizáciou prepojenou s uvedenou medzinárodnou organizáciou?

                  2.

                              a)

                              V prípade, ak bude odpoveď na prvú otázku písm. a) kladná: Má sa článok 24 bod 5 nariadenia č. 1215/2012 vykladať v tom zmysle, že v prípade, v ktorom súd členského štátu povolil zaistenie pohľadávky u tretej osoby a toto zaistenie následne bolo vykonané v inom členskom štáte, majú súdy členského štátu, v ktorom bolo vykonané zaistenie pohľadávky u tretej osoby, výlučnú právomoc rozhodnúť o návrhu na zrušenie tohto zaistenia?

                              b)

                              Má pre zodpovedanie druhej otázky písm. a) význam — a ak áno, aký — skutočnosť, že táto medzinárodná organizácia v rámci svojho návrhu na zrušenie zaistenia pohľadávky u tretej osoby vzniesla námietku týkajúcu sa exekučnej imunity?

                  3.

                  V prípade, ak má pre zodpovedanie otázky, či ide o občiansku alebo obchodnú vec v zmysle článku 1 ods. 1 nariadenia č. 1215/2012, resp. či ide o návrh, ktorý spadá do pôsobnosti článku 24 bodu 5 tohto nariadenia, význam skutočnosť, že medzinárodná organizácia v rámci svojich návrhov uplatnila námietku týkajúcu sa exekučnej imunity, do akej miery je súd, ktorému bola vec predložená, povinný preskúmať, či bola táto námietka vznesená oprávnene, a platí pri tomto skúmaní pravidlo, že súd musí posúdiť všetky skutočnosti, ktoré má k dispozícii, vrátane prípadných námietok predložených protistranou, alebo iné pravidlo?


title: Vec C-193/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Förvaltningsrätten i Malmö (Švédsko) 27. februára 2019 — A/Migrationsverket

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/34

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Förvaltningsrätten i Malmö (Švédsko) 27. februára 2019 — A/Migrationsverket
      (Vec C-193/19)
      (2019/C 155/40)
      Jazyk konania: švédčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Förvaltningsrätten i Malmö

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ: A

         Odporca: Migrationsverket

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Predstavujú ustanovenia Schengenského dohovoru, najmä ustanovenia o systematickom vyhľadávaní v SIS, a Kódex schengenských hraníc, najmä v ňom upravená požiadavka byť držiteľom platného pasu, prekážku udelenia povolenia na pobyt na základe žiadostí podaných v Švédsku, ktoré nie sú založené na dôvodoch ochrany alebo humanitárnych dôvodoch, pokiaľ je totožnosť neistá?

                  2.

                  Ak áno, môže výnimku z preukázania totožnosti upraviť vnútroštátne právo alebo judikatúra?

                  3.

                  Ak je odpoveď na otázku 2 záporná, aké, ak vôbec nejaké, výnimky upravuje právo EÚ?


title: Vec C-206/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administratīvā rajona tiesa (Lotyšsko) 5. marca 2019 — SIA „KOB“/Madonas novada pašvaldības Administratīvo aktu strīdu komisija

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/34

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administratīvā rajona tiesa (Lotyšsko) 5. marca 2019 — SIA „KOB“/Madonas novada pašvaldības Administratīvo aktu strīdu komisija
      (Vec C-206/19)
      (2019/C 155/41)
      Jazyk konania: lotyščina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Administratīvā rajona tiesa

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: SIA „KOB“

         Žalovaná: Madonas novada pašvaldības Administratīvo aktu strīdu komisija

         Prejudiciálna otázka

      Odporuje právu Únie, a najmä článkom 18, 49 a 63 ZFEÚ, právna úprava členského štátu, ktorá vyžaduje od právnických osôb, v prípadoch, keď jeden alebo viacerí spoločníci, ktorí spolu vlastnia viac než polovicu základného imania s hlasovacími právami v uvedenej spoločnosti, a všetky osoby oprávnené zastupovať ju sú štátnymi príslušníkmi iných členských štátov Európskej únie, aby predložili na účely nadobudnutia vlastníctva poľnohospodárskych pozemkov potvrdenie o ich registrácii ako občanov Únie a doklad, ktorý preukazuje ich znalosť úradného jazyka aspoň na úrovni B2?


title: spojené veci T-98/16, T-196/16 a T-198/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. marca 2019 — Taliansko a i./Komisia („Štátna pomoc — Zásah súkromnoprávneho medzibankového konzorcia v prospech jedného zo svojich členov — Schválenie zásahu centrálnou bankou členského štátu — Rozhodnutie, ktorým sa vyhlasuje nezlučiteľnosť pomoci s vnútorným trhom — Žaloba o neplatnosť — Pojem štátna pomoc — Pripísateľnosť štátu — Štátne prostriedky“)

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/36

      Rozsudok Všeobecného súdu z 19. marca 2019 — Taliansko a i./Komisia
      (spojené veci T-98/16, T-196/16 a T-198/16) (1)

      („Štátna pomoc - Zásah súkromnoprávneho medzibankového konzorcia v prospech jedného zo svojich členov - Schválenie zásahu centrálnou bankou členského štátu - Rozhodnutie, ktorým sa vyhlasuje nezlučiteľnosť pomoci s vnútorným trhom - Žaloba o neplatnosť - Pojem štátna pomoc - Pripísateľnosť štátu - Štátne prostriedky“)
      (2019/C 155/42)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa vo veci T-98/19: Talianska republika. (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci S. Fiorentino a P. Gentili, avvocati dello Stato)

         Žalobkyňa vo veci T-196/16: Banca Popolare di Bari SCpA, predtým Tercas-Cassa di risparmio della provincia di Teramo SpA (Banca Tercas SpA) (Teramo, Taliansko) (v zastúpení: A. Santa Maria, M. Crisostomo, E. Gambaro et F. Mazzocchi, avocats)

         Žalobkyňa vo veci T-198/16: Fondo interbancario di tutela dei depositi (Rím, Taliansko) (v zastúpení: M. Siragusa, G. Scassellati Sforzolini a G. Faella, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Stancanelli. L. Flynn, A. Bouchagiar a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu vo veci T-198/16: Banca d’Italia (v zastúpení: M. Perassi, O. Capolino, M. Marcucci a M. Todino, avocats)

         Predmet veci

      Návrh na vyhlásenie neplatnosti rozhodnutia Komisie (EÚ) 2016/1208 z 23. decembra 2015 o štátnej pomoci SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN), ktorú Taliansko poskytlo banke Banca Tercas (Ú. v. EÚ L 203, 2016, s. 1), založený na článku 263 ZFEÚ

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Rozhodnutie Komisie (EÚ) 2016/1208 z 23. decembra 2015 o štátnej pomoci SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN), ktorú Taliansko poskytlo banke Banca Tercas, sa vyhlasuje za neplatné.

                  2.

                     Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 145, 25.4.2016.


title: Vec T-220/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. marca 2019 — Perry Ellis International Group/EUIPO (PRO PLAYER) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie PRO PLAYER — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/37

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. marca 2019 — Perry Ellis International Group/EUIPO (PRO PLAYER)
      (Vec T-220/16) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie PRO PLAYER - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2019/C 155/43)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Perry Ellis International Group Holdings Ltd (Nassau, Bahamy) (v zastúpení: O. Günzel a C. Tenkhoff, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini a K. Markakis, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 24.februára 2016 (vec R 1091/2015-2) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia PRO PLAYER ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Žaloba sa zamieta.

                  2.

                     Perry Ellis International Group Holdings Ltd znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

         (1)  Ú. v. EÚ C 232, 27.6.2016.


title: spojené veci T-282/16 a T-283/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. marca 2019 — Inpost Paczkomaty a Inpost/Komisia („Štátna pomoc — Odvetvie poštových služieb — Kompenzácia čistých nákladov vyplývajúcich z povinností univerzálnej služby — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom — Žaloba o neplatnosť — Záujem na konaní — Povinnosť odôvodnenia — Rovnosť zaobchádzania — Proporcionalita — Právo vlastniť majetok — Sloboda podnikania“)

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/37

      Rozsudok Všeobecného súdu z 19. marca 2019 — Inpost Paczkomaty a Inpost/Komisia
      (spojené veci T-282/16 a T-283/16) (1)

      („Štátna pomoc - Odvetvie poštových služieb - Kompenzácia čistých nákladov vyplývajúcich z povinností univerzálnej služby - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom - Žaloba o neplatnosť - Záujem na konaní - Povinnosť odôvodnenia - Rovnosť zaobchádzania - Proporcionalita - Právo vlastniť majetok - Sloboda podnikania“)
      (2019/C 155/44)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa vo veci T-282/16: Inpost Paczkomaty sp. z o.o. (Krakow, Poľsko) (v zastúpení: pôvodne T. Proć, neskôr M. Doktór, advokáti)

         Žalobkyňa vo veci T-283/16: Inpost S.A. (Krakow, Poľsko) (v zastúpení: W. Knopkiewicz, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann, K. Blanck a D. Recchia, splnomocnené zástupkyne)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Návrhy podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2015) 8236 final z 26. novembra 2015, ktorým Komisia nevzniesla námietky proti opatreniu oznámenému poľskými orgánmi týkajúcemu sa štátnej pomoci poskytnutej spoločnosti Poczta Polska vo forme kompenzácie čistých nákladov vyplývajúcich z toho, že táto spoločnosť plní svoje povinnosti univerzálnych poštových služieb, za obdobie od 1. januára 2013 do 31. decembra 2015

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Žaloby sa zamietajú.

                  2.

                     Inpost Paczkomaty sp. z o.o. a Inpost S.A. znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

                  3.

                     Poľská republika znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 270, 25.7.2016.


title: Vec T-310/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. marca 2019 — Foshan Lihua Ceramic/Komisia („Dumping — Dovoz keramických obkladačiek s pôvodom v Číne — Článok 11 ods. 4 a 5 a článok 17 nariadenia (ES) č. 1225/2009 [teraz článok 11 ods. 4 a 5 a článok 17 nariadenia (EÚ) 2016/1036] — Zamietnutie priznania štatútu nového vyvážajúceho výrobcu v zmysle článku 3 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 917/2011 — Výber vzorky — Individuálne preskúmanie — Dôverné zaobchádzanie“)

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/38

      Rozsudok Všeobecného súdu z 20. marca 2019 — Foshan Lihua Ceramic/Komisia
      (Vec T-310/16) (1)

      („Dumping - Dovoz keramických obkladačiek s pôvodom v Číne - Článok 11 ods. 4 a 5 a článok 17 nariadenia (ES) č. 1225/2009 [teraz článok 11 ods. 4 a 5 a článok 17 nariadenia (EÚ) 2016/1036] - Zamietnutie priznania štatútu nového vyvážajúceho výrobcu v zmysle článku 3 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 917/2011 - Výber vzorky - Individuálne preskúmanie - Dôverné zaobchádzanie“)
      (2019/C 155/45)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Foshan Lihua Ceramic Co. Ltd (Foshan, Čína) (v zastúpení: B. Spinoit, D. Philippe a A. Wese, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne A. Demeneix, M. França a T. Maxian Rusche, neskôr A. Demeneix, T. Maxian Rusche a N. Kuplewatzky, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Cerame-Unie AISBL (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: V. Akritidis, advokát)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie C(2016) 2136 final z 15. apríla 2016, ktorým sa zamieta žiadosť o priznanie štatútu nového vyvážajúceho výrobcu, pokiaľ ide o konečné antidumpingové opatrenia, ktoré boli vo vzťahu k dovozu keramických obkladačiek s pôvodom v Čínskej ľudovej republike zavedené vykonávacím nariadením (EÚ) č. 917/2011

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Žaloba sa zamieta.

                  2.

                     Foshan Lihua Ceramic Co. Ltd znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

                  3.

                     Cerame-Unie AISBL znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 305, 22.8.2016.


title: Vec T-138/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. marca 2019 — Prim/EUIPO — Primed Halberstadt Medizintechnik (PRIMED) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Európskej únie PRIMED — Staršie národné obrazové ochranné známky PRIM S.A., PRiM, S.A. SUMINISTROS MEDICOS a GRUPO PRiM — Riadne používanie skorších ochranných známok — Článok 57 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 64 ods. 2 a 3 nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Právo byť vypočutý — Článok 75 druhá veta nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 94 ods. 1 druhá veta nariadenia 2017/1001) — Predloženie dôkazov prvýkrát pred odvolacím senátom — Voľná úvaha odvolacieho senátu — Kvalifikovanie dôkazov ako nových alebo dodatočných — Článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 95 ods. 2 nariadenia 2017/1001]“)

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/39

      Rozsudok Všeobecného súdu z 20. marca 2019 — Prim/EUIPO — Primed Halberstadt Medizintechnik (PRIMED)
      (Vec T-138/17) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie PRIMED - Staršie národné obrazové ochranné známky PRIM S.A., PRiM, S.A. SUMINISTROS MEDICOS a GRUPO PRiM - Riadne používanie skorších ochranných známok - Článok 57 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 64 ods. 2 a 3 nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Právo byť vypočutý - Článok 75 druhá veta nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 94 ods. 1 druhá veta nariadenia 2017/1001) - Predloženie dôkazov prvýkrát pred odvolacím senátom - Voľná úvaha odvolacieho senátu - Kvalifikovanie dôkazov ako nových alebo dodatočných - Článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 95 ods. 2 nariadenia 2017/1001]“)
      (2019/C 155/46)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Prim, SA (Móstoles, Španielsko) (v zastúpení: L. Broschat García, avocat)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Lukošiūtė, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH (Halberstadt, Nemecko) (v zastúpení: D. Donath, avocat)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 19. decembra 2016 (spojené veci R 2494/2015-4 a R 163/2016-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Prim a Primed Halberstadt Medizintechnik

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 19. decembra 2016 (spojené veci R 2494/2015-4 a R 163/2016-4) sa zrušuje.

                  2.

                     V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                     EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť polovicu trov konania, ktoré vynaložila Prim, SA.

                  4.

                     Primed Halberstadt Medizintechnik GmbH znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj polovicu trov konania vynaložených spoločnosťou Prim.

         (1)  Ú. v. EÚ C 129, 24.4.2017.


title: Vec T-237/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. marca 2019 — Španielsko/Komisia („EPZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania — Výdavky vynaložené Španielskom — Kritéria pre uznanie organizácie výrobcov — Článok 11 nariadenia (ES) č. 2200/96 — Finančná oprava“)

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/40

      Rozsudok Všeobecného súdu z 20. marca 2019 — Španielsko/Komisia
      (Vec T-237/17) (1)

      („EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania - Výdavky vynaložené Španielskom - Kritéria pre uznanie organizácie výrobcov - Článok 11 nariadenia (ES) č. 2200/96 - Finančná oprava“)
      (2019/C 155/47)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne A. Gavela Llopis, M. A. Sampol Pucurull a S. Jiménez García, neskôr M. A. Sampol Pucurull a S. Jiménez García, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou a I. Galindo Martín, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podľa článku 263 ZFEÚ na čiastočné zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2017/264 zo 14. februára 2017, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 39, 2017, s. 12) v rozsahu, v ktorom vylučuje niektoré výdavky vynaložené Španielskym kráľovstvom

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2017/264 zo 14. februára 2017, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 39, 2017, s. 12) v rozsahu, v ktorom vylučuje niektoré výdavky vynaložené Španielskym kráľovstvom, sa zrušuje v tom rozsahu, v ktorom uplatňuje paušálnu úpravu vo výške 10 %.

                  2.

                     V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                     Španielske kráľovstvo a Komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 202, 26.6.2017.


title: Vec T-760/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. marca 2019 — Meesenburg Großhandel/EUIPO (Triotherm+) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Triotherm+ — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Právo byť vypočutý“)

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/41

      Rozsudok Všeobecného súdu z 20. marca 2019 — Meesenburg Großhandel/EUIPO (Triotherm+)
      (Vec T-760/17) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Triotherm+ - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Právo byť vypočutý“)
      (2019/C 155/48)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Meesenburg Großhandel KG (Flensburg, Nemecko) (v zastúpení: D. Freiherr von Oldershausen, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 13. septembra 2017 (vec R 1786/2016-1) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia Triotherm+ ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Žaloba sa zamieta.

                  2.

                     Meesenburg Großhandel KG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 22, 22.1.2018.


title: Vec T-762/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. marca 2019 — Grammer/EUIPO (Vyobrazenie tvaru) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie tvorenej vyobrazením tvaru — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/41

      Rozsudok Všeobecného súdu z 20. marca 2019 — Grammer/EUIPO (Vyobrazenie tvaru)
      (Vec T-762/17) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie tvorenej vyobrazením tvaru - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2019/C 155/49)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Grammer AG (Amberg, Nemecko) (v zastúpení: J. Bühling a D. Graetsch, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. septembra 2017 (vec R 2250/2016-4) týkajúcemu sa prihlášky tvaru ako obrazovej ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) zo 6. septembra 2017 (vec R 2250/2016-4) sa zrušuje.

                  2.

                     EUIPO je povinný nahradiť trovy konania vrátane nevyhnutných trov konania, ktoré vznikli spoločnosti Grammer AG v súvislosti s konaním pred odvolacím senátom EUIPO.

         (1)  Ú. v. EÚ C 22, 22.1.2018.


title: Vec T-777/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. marca 2019 — Pan/EUIPO — Entertainment One UK (TOBBIA) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Európskej únie TOBBIA — Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie Peppa Pig — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 53 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 60 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/42

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. marca 2019 — Pan/EUIPO — Entertainment One UK (TOBBIA)
      (Vec T-777/17) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Európskej únie TOBBIA - Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie Peppa Pig - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 53 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 60 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2019/C 155/50)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Xianhao Pan (Rím, Taliansko) (v zastúpení: M. Oliva, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka a A. Folliard-Monguiral, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Entertainment One UK Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: J. Guise, L. Cassidy a N. Rose, solicitors)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Astley Baker Davies Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. septembra 2017 (vec R 1776/2016-1) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Entertainment One UK a Astley Baker Davies na jednej strane a pánom Xianhaom Panom na druhej strane

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Žaloba sa zamieta.

                  2.

                     Pán Xianhao Pan je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 22, 22.1.2018.


title: Vec T-133/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. marca 2019 — IQ Group Holdings Bhd/EUIPO — Krinner Innovation (Lumiqs) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia — Obrazová ochranná známka Lumiqs — Skoršia slovná a obrazová ochranná známka Európskej únie Lumix — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/43

      Rozsudok Všeobecného súdu z 19. marca 2019 — IQ Group Holdings Bhd/EUIPO — Krinner Innovation (Lumiqs)
      (Vec T-133/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia - Obrazová ochranná známka Lumiqs - Skoršia slovná a obrazová ochranná známka Európskej únie Lumix - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2019/C 155/51)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: IQ Group Holdings Bhd (Heckmondwike, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Carter, barrister)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Ivanauskas a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Krinner Innovation GmbH (Straßkirchen, Nemecko) (v zastúpení: T. Schmidpeter, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 12. decembra 2017 (vec R 983/2017-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Krinner Innovation a IQ Group Holdings Bhd

         Výrok rozsudku

                  1.

                     Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 12. decembra 2017 (vec R 983/2017-1) sa zrušuje.

                  2.

                     EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania IQ Group Holdings Bhd.

                  3.

                     Krinner Innovation GmbH znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 142, 23.4.2018.


title: Vec T-784/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 12. marca 2019 — Strabag Belgium/Parlament („Žaloba o neplatnosť — Verejné zákazky na práce — Postup verejného obstarávania — Všeobecné práce na budovách Európskeho parlamentu v Bruseli — Zamietnutie ponuky uchádzača a zadanie zákazky iným uchádzačom — Nahradenie napadnutého aktu počas konania — Zánik predmetu konania — Zastavenie konania“)

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/43

      Uznesenie Všeobecného súdu z 12. marca 2019 — Strabag Belgium/Parlament
      (Vec T-784/17) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Verejné zákazky na práce - Postup verejného obstarávania - Všeobecné práce na budovách Európskeho parlamentu v Bruseli - Zamietnutie ponuky uchádzača a zadanie zákazky iným uchádzačom - Nahradenie napadnutého aktu počas konania - Zánik predmetu konania - Zastavenie konania“)
      (2019/C 155/52)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Strabag Belgium (Antverpy, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne M. Schoups, K. Lemmens a M. Lahbib, neskôr M. Schoups a K. Lemmens, avocats)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: Z. Nagy a B. Simon, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ jednak na zrušenie rozhodnutia Parlamentu z 24. novembra 2017 o zamietnutí ponuky žalobkyne a zadaní zákazky týkajúcej sa rámcovej zmluvy o všeobecných prácach na budovách Parlamentu v Bruseli (Belgicko) (verejné obstarávanie 06D 20/2017/M036) piatim iným uchádzačom a jednak na uloženie povinnosti Parlamentu predložiť rôzne dokumenty

         Výrok

                  1.

                     Konanie sa zastavuje.

                  2.

                     Európsky parlament je povinný nahradiť trovy konania, vrátane trov súvisiacich s konaním o nariadení predbežných opatrení.

                  3.

                     Návrh, aby sa Parlamentu uložila povinnosť zaplatiť „procesnú náhradu“, sa ako neprípustný zamieta.

         (1)  Ú. v. EÚ C 32, 29.1.2018.


title: Vec T-156/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 8. marca 2019 — Legutko a Poręba/Parlement („Žaloba na nečinnosť — Inštitucionálne právo — Rokovací poriadok Parlamentu — Článok 130 — Príloha II — Otázka so žiadosťou o písomnú odpoveď — Žiadosť o predloženie Rade — Oznámenie rozhodnutia o konštatovaní neprípustnosti otázky — Výzva konať — Vyjadrenie Parlamentu — Návrh na vydanie rozkazu — Neprípustnosť“)

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/44

      Uznesenie Všeobecného súdu z 8. marca 2019 — Legutko a Poręba/Parlement
      (Vec T-156/18) (1)

      („Žaloba na nečinnosť - Inštitucionálne právo - Rokovací poriadok Parlamentu - Článok 130 - Príloha II - Otázka so žiadosťou o písomnú odpoveď - Žiadosť o predloženie Rade - Oznámenie rozhodnutia o konštatovaní neprípustnosti otázky - Výzva konať - Vyjadrenie Parlamentu - Návrh na vydanie rozkazu - Neprípustnosť“)
      (2019/C 155/53)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Ryszard Antoni Legutko (Morawica, Poľsko), Tomasz Piotr Poręba (Mielec, Poľsko) (v zastúpení: M. Mataczyński, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: N. Görlitz, S. Alonso de León a A. Pospíšilová Padowska, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 265 ZFEÚ, ktorého predmetom je konštatovanie, že Parlament v rozpore s článkom 130 Rokovacieho poriadku Parlamentu a ustanoveniami prílohy II uvedeného nariadenia protiprávne nepredložil Rade Európskej únie otázku so žiadosťou o písomnú odpoveď P-003358/17

         Výrok

                  1.

                     Žaloba sa odmieta ako neprípustná.

                  2.

                     Ryszard Antoni Legutko a Tomasz Piotr Poręba sú povinní nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 7.5.2018.


title: Vec T-134/19: Žaloba podaná 28. februára 2019 — AM/EIB

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/46

      Žaloba podaná 28. februára 2019 — AM/EIB
      (Vec T-134/19)
      (2019/C 155/55)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: AM (v zastúpení: L. Levi a A. Champetier, advokáti)

         Žalovaná: Európska investičná banka

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú,

            v dôsledku toho:

                  —

                  zrušil rozhodnutia prezidenta EIB z 30. júna 2017 a 11. decembra 2017 v rozsahu, v akom sa žalobcovi nepriznal príspevok za geografickú mobilitu upravený v článku 1.4 administratívnych ustanovení uplatniteľných na zamestnancov,

                  —

                  v rozsahu, v akom to bude potrebné, zrušil rozhodnutie prezidenta EIB z 20. novembra 2018 o odmietnutí záverov zmierovacieho výboru a potvrdení rozhodnutí z 30. júna 2017 a 11. decembra 2017,

            z tohto dôvodu:

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť vyplatiť príspevok za geografickú mobilitu so spätnou účinnosťou od 1. apríla 2017, teda odo dňa podania tejto žaloby, vo výške 36 045,6 eur (1 567,20 eur krát 23 mesiacov),

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť zaplatiť úroky z omeškania týkajúce sa príspevku za geografickú mobilitu od 12. apríla 2017 až do úplného zaplatenia, vo výške na úrovni úrokovej sadzby Európskej centrálnej banky zvýšenej o 2 body.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 1.4 administratívnych ustanovení uplatniteľných na zamestnancov a porušení článkov 1 a 11 týchto ustanovení.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásad legitímnej dôvery, predvídateľnosti právnej úpravy a povinnosti starostlivosti.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady zákazu diskriminácie podľa článku 1.3 Etického kódexu zamestnancov EIB a článku 21 Charty základných práv Európskej únie.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady riadnej správy vecí verejných a zásady primeranej lehoty.


title: Vec T-140/19: Žaloba podaná 4. marca 2019 — ZU/Komisia

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/47

      Žaloba podaná 4. marca 2019 — ZU/Komisia
      (Vec T-140/19)
      (2019/C 155/56)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: ZU (v zastúpení: C. Bernard-Glanz, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  po prvé zrušil hodnotiacu správu žalobcu z 25. apríla 2018,

                  —

                  po druhé zrušil rozhodnutie o nepovýšení z 18. júna 2018,

                  —

                  po tretie zrušil rozhodnutie z 28. mája 2018 o zamietnutí žiadosti žalobcu o pomoc,

                  —

                  po štvrté v prípade potreby zrušil rozhodnutie č. R/400/18 z 21. novembra 2018 o zamietnutí sťažnosti žalobcu proti jeho hodnotiacej správe a rozhodnutiu o nepovýšení,

                  —

                  po piate v prípade potreby zrušil rozhodnutie č. R/461/18 z 21. novembra 2018 o zamietnutí sťažnosti žalobcu proti rozhodnutiu, ktorým bola zamietnutá jeho žiadosť o pomoc.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod uvedený na podporu návrhu žalobcu na zrušenie rozhodnutia o zamietnutí jeho žiadosti o pomoc sa zakladá na zjavne nesprávnom posúdení, nesplnení povinnosti starostlivosti, porušení zásady riadnej správy veci verejných a na zneužití právomoci.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod uvedený na podporu návrhu žalobcu na zrušenie jeho hodnotiacej správy a rozhodnutia o nepovýšení sa zakladá na zjavne nesprávnom posúdení, nezohľadnení relevantných skutočností a na zneužití právomoci.


title: Vec T-145/19: Žaloba podaná 7. marca 2019 — Jap Energéticas y Medioambientales/Komisia

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/47

      Žaloba podaná 7. marca 2019 — Jap Energéticas y Medioambientales/Komisia
      (Vec T-145/19)
      (2019/C 155/57)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Jap Energéticas y Medioambientales, SL (Valencia, Španielsko) (v zastúpení: G. Alabau Zabal, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd zrušil akt vydaný Európskou komisiou, ktorým sa určuje suma, ktorú musí žalobkyňa vrátiť v dôsledku zníženia sumy na dotáciu v rámci programu LIFE 11.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Táto žaloba je podaná proti aktu Európskej komisie zo 14. januára 2019, oznámeného 24. januára 2019, ktorým sa určuje suma, ktorú musí táto účastníčka konania vrátiť v dôsledku zníženia nákladov na dotáciu z projektu LIFE 11 ENV/ES/000593-H2AL RECYCLING a ktorým sa vydáva platobný výmer.
      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na poručení podstatných formálnych náležitostiach.

                              —

                              V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že Európska komisia neuviedla argumenty ani údaje, na základe ktorých by táto účastníčka konania mohla vyvrátiť jej argumenty nad rámec toho, čo bolo uvedené v pôvodnom liste z januára 2017, v ktorom bola informovaná o nákladoch, ktoré nemožno financovať, pretože Komisia sa vo všetkých svojich oznámeniach obmedzila na opakovanie tých istých argumentov.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení Zmluvy, resp. akéhokoľvek právneho aktu týkajúceho sa jeho vykonania.

                              —

                              V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že akty, ktoré obmedzujú subjektívne práva alebo oprávnené záujmy, musia obsahovať odôvodnenie, ako stanovujú právne predpisy Európskej únie, keďže v opačnom prípade by mohlo dochádzať, k svojvoľnému konaniu vo vlastný prospech a k zneužitiu právomocí, čo by bolo v rozpore so zásadami proporcionality, ochrany legitímnej dôvery, rovnosti zaobchádzania a „zákazu svojvoľnosti“, uznanými v právnej úprave Európskej únie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení práva na obranu.

                              —

                              V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že v dôsledku nedostatku odôvodnenia samostatného aktu nie sú splnené správne podmienky umožňujúce vyhlásiť niektoré náklady za neoprávnené, takže ich nemožno zamietnuť.


title: Vec T-149/19: Žaloba podaná 8. marca 2019 — Société des produits Nestlé/EUIPO — Jumbo Africa (Zobrazenie ľudskej postavy umiestnenej pred štítom)

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/48

      Žaloba podaná 8. marca 2019 — Société des produits Nestlé/EUIPO — Jumbo Africa (Zobrazenie ľudskej postavy umiestnenej pred štítom)
      (Vec T-149/19)
      (2019/C 155/58)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švajčiarsko) (v zastúpení: A. Jaeger-Lenz, A. Lambrecht a C. Elkemann, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Jumbo Africa, SL (L’Hospitalet de Llobregat, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie zobrazujúcej ľudskú postavu umiestnenú pred štítom v červenej, modrej, svetlomodrej, tmavomodrej, sivej a bielej farbe — prihláška č. 15 273 634

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 30. novembra 2018 vo veci R 876/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  zamietol odvolanie týkajúce sa námietkového konania č. B 2 738 030,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania pred Všeobecným súdom a prípadnému vedľajšiemu účastníkovi uložil povinnosť nahradiť trovy konania pred EUIPO.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 druhej vety nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 91 ods. 1 prvej vety nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 46 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-152/19: Žaloba podaná 8. marca 2019 — Brunswick Bowling Products/Komisia

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/49

      Žaloba podaná 8. marca 2019 — Brunswick Bowling Products/Komisia
      (Vec T-152/19)
      (2019/C 155/59)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Brunswick Bowling Products LLC (Muskegon, Michigan, Spojené štáty) (v zastúpení: R. Martens a V. Ostrovskis, lawyers)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil v celom rozsahu vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2018/1960 (1),

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že došlo k porušeniu (i) procesných pravidiel uvedených v článku 11 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/42/ES zo 17. mája 2006 (2) a článku 18 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 (3) a (ii) zásady proporcionality, ako je zakotvená v článku 18 ods. 4 nariadenia č. 765/2008, pretože švédske ochranné opatrenie nie je odôvodnené, pretože orgány pre dohľad nad trhom uviedli žalobkyňu do omylu a na dosiahnutie súladu so smernicou 2006/42/ES boli k dispozícii miernejšie opatrenia.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady právnej istoty a legitímnej dôvery a zásady riadnej správy vecí verejných, pretože Komisia nezohľadnila pripomienky a následný prístup orgánov pre dohľad nad trhom Spojeného kráľovstva, Nemecka, Fínska a Dánska a napadnuté rozhodnutie nestanovilo žiadnu primeranú a účinnú lehotu na vykonanie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení procesných pravidiel uvedených v prílohe I smernice 2006/42/ES, pretože z napadnutého rozhodnutia a z rozhodnutia švédskeho úradu pre životné prostredie z 30. augusta 2013 vyplýva, že nebol uvedený zodpovedajúci odkaz na všeobecnú zásadu súčasného stavu techniky pri skúmaní dotknutých výrobkov na základe požiadaviek na ochranu zdravia a bezpečnosti stanovených v prílohe I smernice 2006/42/ES.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia skutkového stavu a konala v rozpore so zásadou riadnej správy vecí verejných, pretože si od výrobcu nevyžiadala žiadne nevyhnutné informácie, hoci napadnuté rozhodnutie uvádza, že výrobca v technickej dokumentácii neposkytol žiadne prepojenie medzi odkazmi na harmonizované normy a príslušnými požiadavkami na bezpečnosť a ochranu zdravia, ako to vyžaduje príloha VII smernice 2006/42/ES. Riadne konajúci správny orgán by si totiž pred rozhodnutím o tomto rozsahu tieto chýbajúce informácie vyžiadal.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 6 smernice 2006/42/ES a zásady rovnakého zaobchádzania, pretože dotknuté opatrenie je konkrétne zamerané na výrobky žalobkyne, hoci na trhu Únie sa obchoduje s podobnými a menej vhodnými výrobkami iných výrobcov. Napadnuté rozhodnutie navyše tým, že zvažuje len stiahnutie dotknutých výrobkov z trhu narušuje trh, lebo na vnútornom trhu Únie sú stále povolené podobné stroje iných výrobcov.

         (1)  Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2018/1960 z 10. decembra 2018 o ochrannom opatrení, ktoré prijalo Švédsko v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/42/ES s cieľom zakázať uvádzanie na trh typu stroja na stavanie kolkov a doplnkovej súpravy určenej na použitie spoločne s týmto typom stroja na stavanie kolkov, ktoré vyrobila spoločnosť Brunswick Bowling & Billiards, ako aj s cieľom stiahnuť z trhu tie stroje, ktoré už boli uvedené na trh [oznámené pod číslom C(2018) 8253] (Ú. v. EÚ L 315, 2018, s. 29).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/42/ES zo 17. mája 2006 o strojových zariadeniach a o zmene a doplnení smernice 95/16/ES (Ú. v. EÚ L 157, 2006, s. 24).

         (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 762/2008 z 9. júla 2008 ktorým sa stanovujú požiadavky akreditácie a dohľadu nad trhom v súvislosti s uvádzaním výrobkov na trh a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 339/93 (Ú. v. EÚ L 218, 2008, s. 30).


title: Vec C-261/19 P: Odvolanie podané 26. marca 2019: Cham Holding Co. SA proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) zo 16. januára 2019 vo veci T-413/16, Cham/Rada

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/50

      Odvolanie podané 26. marca 2019: Cham Holding Co. SA proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) zo 16. januára 2019 vo veci T-413/16, Cham/Rada
      (Vec C-261/19 P)
      (2019/C 187/54)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Cham Holding Co. SA (v zastúpení: E. Ruchat, avocat)

         Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  Vyhlásiť toto odvolanie za prípustné a dôvodné,

                  —

                  v dôsledku toho zrušiť rozsudok zo 16. januára 2019, Cham/Rada, T-413/16,

            v súlade s novými ustanoveniami rozhodnúť, že:

                  —

                  rozhodnutie (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016 a ďalšie akty na jeho vykonanie sa zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú odvolateľky,

                  —

                  Rade sa ukladá povinnosť náhrady trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení spočívajúcom v tom, že Všeobecný súd porušil právo odvolateľky zakotvené v článku 41 Charty základných práv, byť vypočutá pred prijatím nových obmedzujúcich opatrení.
      Druhý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení a na skreslení skutkového stavu spočívajúcom v tom, že Všeobecný súd nevzal do úvahy články predložené odvolateľkou na podporu jej žaloby o neplatnosti na účely preukázania, že nepodporovala sýrsky režim.
      Tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení spočívajúcom v tom, že Všeobecný súd nerozhodol, že ustanovenia 27 a 28 rozhodnutia 2013/255/SZBP, podľa ktorých príslušnosť k rodine Al-Assad alebo Makhlouf predstavuje samostatné kritérium, ktoré odôvodňuje uloženie sankcie, sú nezákonné, čím preniesol dôkazné bremeno.


title: Vec C-262/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Polymeles Protodikeio Athinon (Grécko) 28. marca 2019 — RM, SN/Agrotiki Trapeza tis Ellados AE

text:
               3.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/51

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Polymeles Protodikeio Athinon (Grécko) 28. marca 2019 — RM, SN/Agrotiki Trapeza tis Ellados AE
      (Vec C-262/19)
      (2019/C 187/55)
      Jazyk konania: gréčtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Polymeles Protodikeio Athinon

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: RM, SN

         Žalovaná: Agrotiki Trapeza tis Ellados AE

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa ustanovenie článku 70 ods. 1 zákona 4235/2014, podľa ktorého „… Pokiaľ ide o záložné práva alebo plomby záložných práv zapísané v príslušných registroch nehnuteľností a prípadne v príslušnom katastri nehnuteľností v prospech banky ‚ΑGROTIKI TRAPEZA TIS ELLADOS Α.Ε.‘ (ďalej len ‚banka‘), ktorá už vstúpila do osobitnej likvidácie, voči poľnohospodárom fyzickým osobám a tretím fyzickým osobám poľnohospodárom na ich poľnohospodárskych nehnuteľnostiach alebo poľnohospodárskych výrobných zariadeniach na účely zabezpečenia všetkých pohľadávok banky vyplývajúcich z úverov — istina, úroky, úroky z omeškania vrátane úrokov zo splatných úrokov a z úrokov z omeškania, poplatky, výdavky alebo náklady a iné zdroje, tak ako sú určené v príslušnej zmluve o úvere — na poskytnutie krátkodobého a strednodobého financovania uvedenou bankou poľnohospodárom fyzickým osobám vzťahujúcich sa výlučne na ich poľnohospodársku činnosť, ktorých platba je v celom rozsahu, resp. čiastočne v omeškaní, zároveň financovaná suma, pre ktorú bolo zapísané záložné právo alebo plomba, sa obmedzí na stodvadsať percent (120 %) istiny financovania, ak všetky vyššie uvedené pohľadávky banky vyplývajúce z financovania nepresiahnu (vrátane už vrátených súm) dvojnásobok počiatočnej istiny financovania, pričom sa obmedzí na dvojnásobok získanej istiny financovania, ak všetky vyššie uvedené pohľadávky presiahnu dvojnásobok počiatočnej istiny v čase nadobudnutia účinnosti tohto článku, a pohľadávka sa stane splatnou nadobudnutím účinnosti tohto článku, ak sa nestala splatnou skôr. V prípade zápisu záložného práva alebo plomby ku viac ako jednej poľnohospodárskej nehnuteľnosti poľnohospodára, fyzickej osoby alebo tretej fyzickej osoby, musí banka obmedziť záložné právo alebo plombu k nehnuteľnosť alebo nehnuteľnostiam na zabezpečenie svojej pohľadávky do uvedenej obmedzenej výšky a prednostne na nehnuteľnosti alebo nehnuteľnostiach, ktoré nie sú hlavným obydlím a/alebo hlavným skladom poľnohospodárskych dodávok poľnohospodára alebo tretej osoby“, vykladať v tom zmysle, že spadá pod pojem štátna pomoc podľa článku 107 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie?

                  2.

                  Je ustanovenie článku 70 ods. 1 zákona 4235/2014 zlučiteľné s vnútorným trhom podľa článku 107 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie?

                  3.

                  Môže sa ustanovenie článku 70 ods. 1 zákona 4235/2014 považovať za zlučiteľné s vnútorným trhom podľa článku 107 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie?


title: Vec C-282/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 10. apríla 2019 — The Green Effort Ltd/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Fédération internationale de l’automobile (FIA) (Odvolanie — Ochranná známka Európskej únie — Opravné prostriedky — Lehoty — Doručenie elektronicky — Výpočet lehôt)

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/15

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 10. apríla 2019 — The Green Effort Ltd/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Fédération internationale de l’automobile (FIA)
      (Vec C-282/18 P) (1)

      (Odvolanie - Ochranná známka Európskej únie - Opravné prostriedky - Lehoty - Doručenie elektronicky - Výpočet lehôt)
      (2019/C 206/18)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: The Green Effort Ltd (v zastúpení: A. Ziehm, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca), Fédération internationale de l’automobile (FIA) (v zastúpení: M. Hawkins, solicitor, T. Dolde a K. Lüder, Rechtsanwälte)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  The Green Effort znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) a Fédération internationale de l’automobile (FIA).

         (1)  Ú. v. EÚ C 285, 13.8.2015.


title: Vec T-204/19: Žaloba podaná 5. apríla 2019 — BL a BM/Rada a iní

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/55

      Žaloba podaná 5. apríla 2019 — BL a BM/Rada a iní
      (Vec T-204/19)
      (2019/C 206/56)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: BL a BM (v zastúpení: N. de Montigny, advokát)

         Žalovaní: Rada Európskej únie, Európska komisia, Európska služba pre vonkajšiu činnosť a Eulex Kosovo

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  primárne,

                              —

                              pokiaľ ide o práva vyplývajúce zo súkromnoprávnej zmluvy,

                                          —

                                          prekvalifikoval ich pracovnoprávny vzťah na pracovnú zmluvu na dobu neurčitú;

                                          —

                                          konštatoval, že žalovaní porušili svoje zmluvné záväzky, najmä povinnosť oznámiť výpoveď v riadnej lehote v prípade ukončenia pracovnej zmluvy na dobu neurčitú;

                                          —

                                          v dôsledku toho uložil žalovaným povinnosť zaplatiť žalobcom náhradu škody za nedodržanie výpovednej lehoty vypočítanej na základe odpracovanej doby, konkrétne:

                                                      —

                                                      v prípade BL: čiastku vo výške 48 424,65 eur;

                                                      —

                                                      v prípade BM: čiastku vo výške 31 552,75 eur;

                                          —

                                          konštatoval, že prepustenie žalobcov bolo protiprávne, a v dôsledku toho žalovaným uložil povinnosť nahradiť škodu vyčíslenú ex aequo et bono vo výške:

                                                      —

                                                      75 000 eur za ujmu, ktorá bola spôsobená BM;

                                                      —

                                                      90 000 eur za ujmu, ktorá bola spôsobená BL;

                                          —

                                          konštatoval, že žalovaní nevystavili zákonom požadované dokumenty pri ukončení zmluvy na účely sociálneho zabezpečenia, a

                                                      —

                                                      uložil žalovaným povinnosť zaplatiť žalobcom čiastku 100,00 eur za každý deň omeškania počínajúc dňom podania tejto žaloby;

                                                      —

                                                      uložil žalovaným povinnosť odovzdať žalobcom dokumenty súvisiace s ukončením zmluvy na účely sociálneho zabezpečenia,

                                          —

                                          uložil žalovaným povinnosť zaplatiť úroky z vyššie uvedených čiastok stanovené na základe belgickej zákonnej úrokovej miery;

                              —

                              pokiaľ ide o ostatné práva:

                                          —

                                          konštatoval, že žalobcovia nemali byť prijatí do zamestnania ako dočasní zamestnanci jednou z prvých troch žalovaných a konštatoval, že prvé tri žalované zaobchádzali so žalobcami diskriminačným spôsobom bez objektívneho dôvodu, pokiaľ ide o ich odmeny, ich dôchodkové práva a súvisiace výhody, ako aj pokiaľ ide o záruku ďalšieho zamestnania;

                                          —

                                          uložil prvým trom žalovaným, aby každému so žalobcov nahradili ujmu spôsobenú stratou odmeny, dôchodku, náhrad a výhod, ku ktorej došlo v dôsledku porušenia práva Únie ako sa uvádza v tejto žalobe;

                                          —

                                          uložil žalovaným aj povinnosť nahradiť úroky z týchto čiastok;

                                          —

                                          určil účastníkom konania lehotu na stanovenie uvedenej náhrady, ktorá by mala zohľadňovať platovú triedu a platový stupeň, do ktorých mali byť žalobcovia zaradení pri prijatí do zamestnania, priemerné zvyšovanie odmien, ich služobný postup a náhrady, ktoré im mali patriť na základe takých zmlúv dočasného zamestnanca, a porovnal dosiahnuté výsledky so skutočnou odmenou, ktorú zamestnanci získali;

                  —

                  subsidiárne,

                              —

                              uložil inštitúciám, aby žalobcom nahradili ex aequo et bono ujmu z titulu mimozmluvnej zodpovednosti, ktorá im vznikla v dôsledku nedodržania ich základných práv, vo výške:

                                          —

                                          105 000 eur v prípade BM;

                                          —

                                          130 000 eur v prípade BL;

                  —

                  uložil žalovaným povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú sedem žalobných dôvodov, ktoré sa zakladajú najmä na zmene kvalifikácie ich pracovných zmlúv uzavretých s inštitúciami na pracovné zmluvy na dobu neurčitú a náhrade spôsobenej ujmy z dôvodu rozhodnutí nepredĺžiť tieto zmluvy, ako aj na rozhodnutí inštitúcií uplatniť na medzinárodných zmluvných zamestnancov postavenie, ktoré nie je v súlade s ich základnými právami.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod sa zakladá na zneužití práva žalovanými, pretože využili po sebe idúce pracovné zmluvy na dobu určitú a porušili zásadu proporcionality.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaní porušili zásadu rovného zaobchádzania a zásadu zákazu diskriminácie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaní porušili právo žalobcov byť vypočutí.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaní vyvolali právnu neistotu u žalobcov a porušili právo na riadnu správu.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaní porušili zásadu konzultácie so zástupcami zamestnancov.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaní porušili Európsky kódex dobrej správnej praxe.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaní porušili právo pracovníkov na voľný pohyb.
                  Žalobcovia navyše tvrdia, že došlo k diskriminácii medzi pracovníkmi v inštitúciách, a to najmä pokiaľ ide o práva priznané dočasným zamestnancom, okrem iného nevyplatenie rôznych dávok, príspevkov na dôchodkové zabezpečenie, náhradu výdavkov a prípadne nezohľadnenie odpracovanej doby zamestnania v dĺžke 20 rokov.


title: Vec C-98/18: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 2. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Holandsko) — T. Boer & Zonen BV/Staatssecretaris van Economische Zaken (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana zdravia — Súbor hygienických predpisov — Nariadenie (ES) č. 853/2004 — Hygienické predpisy týkajúce sa potravín živočíšneho pôvodu — Povinnosti prevádzkovateľov v potravinárskom odvetví — Osobitné požiadavky — Mäso domácich kopytníkov — Skladovanie a preprava — Podmienky teploty mäsa)

text:
               1.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/5

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 2. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven — Holandsko) — T. Boer & Zonen BV/Staatssecretaris van Economische Zaken
      (Vec C-98/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana zdravia - Súbor hygienických predpisov - Nariadenie (ES) č. 853/2004 - Hygienické predpisy týkajúce sa potravín živočíšneho pôvodu - Povinnosti prevádzkovateľov v potravinárskom odvetví - Osobitné požiadavky - Mäso domácich kopytníkov - Skladovanie a preprava - Podmienky teploty mäsa)
      (2019/C 220/07)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: T. Boer & Zonen BV

         Žalovaný: Staatssecretaris van Economische Zaken

         Výrok rozsudku

      Príloha III oddiel I kapitola VII body 1 a 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 z 29. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú osobitné hygienické predpisy pre potraviny živočíšneho pôvodu, sa má vykladať v tom zmysle, že vychladenie mäsa po porazení sa musí vykonať v samotných priestoroch bitúnku, až kým toto mäso nedosiahne vo všetkých svojich častiach teplotu neprekračujúcu 7 oC, pred akýmkoľvek preložením tohto mäsa do chladiarenského vozidla.

         (1)  Ú. v. EÚ C 152, 30.4.2018.


title: spojené veci C-391/16, C-77/17 a C-78/17: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud, Conseil du Contentieux des Étrangers — Česká republika, Belgicko) — M/Ministerstvo vnitra (C-391/16), X (C-77/17), X (C-78/17)/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Azylová politika — Medzinárodná ochrana — Smernica 2011/95/EÚ — Postavenie utečenca — Článok 14 ods. 4 až 6 — Nepriznanie alebo odňatie postavenia utečenca v prípade nebezpečenstva pre bezpečnosť hostiteľského členského štátu alebo jeho spoločnosť — Platnosť — Článok 18 Charty základných práv Európskej únie — Článok 78 ods. 1 ZFEÚ — Článok 6 ods. 3 ZEÚ — Ženevský dohovor)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/2

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud, Conseil du Contentieux des Étrangers — Česká republika, Belgicko) — M/Ministerstvo vnitra (C-391/16), X (C-77/17), X (C-78/17)/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
      (spojené veci C-391/16, C-77/17 a C-78/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Azylová politika - Medzinárodná ochrana - Smernica 2011/95/EÚ - Postavenie utečenca - Článok 14 ods. 4 až 6 - Nepriznanie alebo odňatie postavenia utečenca v prípade nebezpečenstva pre bezpečnosť hostiteľského členského štátu alebo jeho spoločnosť - Platnosť - Článok 18 Charty základných práv Európskej únie - Článok 78 ods. 1 ZFEÚ - Článok 6 ods. 3 ZEÚ - Ženevský dohovor)
      (2019/C 255/02)
      Jazyk konania: čeština a francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Nejvyšší správní soud, Conseil du Contentieux des Étrangers

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: M (C-391/16), X (C-77/17), X (C-78/17)

         Žalovaní: Ministerstvo vnitra (C-391/16), Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (C-77/17), (C-78/17)

         Výrok rozsudku

      Z preskúmania článku 14 ods. 4 až 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/95/EÚ z 13. decembra 2011 o normách pre oprávnenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva mať postavenie medzinárodnej ochrany, o jednotnom postavení utečencov alebo osôb oprávnených na doplnkovú ochranu a o obsahu poskytovanej ochrany nevyplynula žiadna skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť týchto ustanovení z hľadiska článku 78 ods. 1 ZFEÚ a článku 18 Charty základných práv Európskej únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 350, 26.9.2016.

         Ú. v. EÚ C 144, 8.5.2017.


title: Vec C-235/17: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 21. mája 2019 — Európska komisia/Maďarsko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Článok 63 ZFEÚ — Voľný pohyb kapitálu — Článok 17 Charty základných práv Európskej únie — Právo vlastniť majetok — Vnútroštátna právna úprava, ktorá ex lege a bez odškodnenia zrušuje práva na užívanie poľnohospodárskych a lesných pozemkov predtým nadobudnuté právnickými alebo fyzickými osobami, ktoré nemôžu preukázať príbuzenský vzťah s vlastníkom)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/3

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 21. mája 2019 — Európska komisia/Maďarsko
      (Vec C-235/17) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 63 ZFEÚ - Voľný pohyb kapitálu - Článok 17 Charty základných práv Európskej únie - Právo vlastniť majetok - Vnútroštátna právna úprava, ktorá ex lege a bez odškodnenia zrušuje práva na užívanie poľnohospodárskych a lesných pozemkov predtým nadobudnuté právnickými alebo fyzickými osobami, ktoré nemôžu preukázať príbuzenský vzťah s vlastníkom)
      (2019/C 255/03)
      Jazyk konania: maďarčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Malferrari a L. Havas, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Maďarsko (v zastúpení: M. Z. Fehér, splnomocnený zástupca)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Maďarsko si tým, že prijalo § 108 ods. 1 mező- és erdőgazdasági földek forgalmáról szóló 2013. évi CXXII. törvénnyel összefüggő egyes rendelkezésekről és átmeneti szabályokról szóló 2013. évi CCXII. törvény (zákon č. CCXII z roku 2013, ktorým sa stanovujú niektoré ustanovenia a prechodné opatrenia týkajúce sa zákona č. CXXII z roku 2013 o predaji poľnohospodárskych a lesných pozemkov) a v dôsledku toho zrušilo ex lege práva na užívanie poľnohospodárskych a lesných pozemkov nachádzajúcich sa v Maďarsku, ktorých priamymi alebo nepriamymi držiteľmi sú štátni príslušníci iných členských štátov, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z ustanovení článku 63 ZFEÚ v spojení s článkom 17 Charty základných práv Európskej únie.

                  2.

                  Maďarsko je povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 412, 4.12.2017.


title: Vec C-341/17 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 15. mája 2019 — Helénska republika/Európska komisia (Odvolanie — Záručná sekcia Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), Európsky poľnohospodársky záručný fond (EPZF) a Európsky poľnohospodársky fond pre rozvoj vidieka (EPFRV) — Výdavky vylúčené z financovania Európskou úniou — Výdavky vynaložené Helénskou republikou — Nariadenie (ES) č. 1782/2003 — Nariadenie (ES) č. 796/2004 — Režim podpory na plochu — Pojem „trvalé pasienky“ — Paušálne finančné opravy — Odpočítanie predchádzajúcej opravy)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/3

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 15. mája 2019 — Helénska republika/Európska komisia
      (Vec C-341/17 P) (1)

      (Odvolanie - Záručná sekcia Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), Európsky poľnohospodársky záručný fond (EPZF) a Európsky poľnohospodársky fond pre rozvoj vidieka (EPFRV) - Výdavky vylúčené z financovania Európskou úniou - Výdavky vynaložené Helénskou republikou - Nariadenie (ES) č. 1782/2003 - Nariadenie (ES) č. 796/2004 - Režim podpory na plochu - Pojem „trvalé pasienky“ - Paušálne finančné opravy - Odpočítanie predchádzajúcej opravy)
      (2019/C 255/04)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Helénska republika (v zastúpení: G. Kanellopoulos, A. Vasilopoulou a E. Leftheriotou, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou a A. Sauka, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník v odvolacom konaní: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. A. Sampol Pucurull, splnomocnený zástupca)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Body 2 a 3 výroku rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 30. marca 2017, Grécko/Komisia (T-112/15, EU:T:2017:239), sa zrušujú jednak v rozsahu, v akom Všeobecný súd zamietol žalobu Helénskej republiky, keď obmedzil svoje preskúmanie na opravu týkajúcu sa roku podania žiadosti 2008, ktorá bola zahrnutá do rozpočtového roku 2009, pokiaľ ide o finančnú opravu vo výške 5 % uplatnenú na podporu v rámci druhého piliera Spoločnej poľnohospodárskej politiky (SPP) venovaného rozvoju vidieka, a nepreskúmal opravu týkajúcu sa roku podania žiadosti 2008, ktorá bola zahrnutá do rozpočtového roku 2010, a to v sume 5 496 524,54 eura, pokiaľ ide o finančnú opravu vo výške 5 % uplatnenú na podporu v rámci druhého piliera SPP venovaného rozvoju vidieka, a jednak v rozsahu, v akom Všeobecný súd rozhodol o trovách konania.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa odvolanie zamieta.

                  3.

                  Vykonávacie rozhodnutie Komisie 2014/950/EÚ z 19. decembra 2014, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka zohľadnenia vykonávacieho rozhodnutia Komisie 2013/214/EÚ z 2. mája 2013, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), pri výpočte sumy opravy vo výške 5 496 524,54 eura, odpočtu vo výške 270 175,45 eura a finančného dosahu vo výške 5 226 349,09 eura, pokiaľ ide o výdavky vynaložené Helénskou republikou v oblasti rozvoja vidieka EPFRV Axe 2 (2007 — 2013, opatrenia viazané na plochu) za rozpočtový rok 2010, uložených z dôvodu nedostatkov týkajúcich sa systému identifikácie poľnohospodárskych pozemkov (LPIS) a kontrol na mieste (druhý pilier, rok podania žiadosti 2008).

                  4.

                  Helénska republika a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania týkajúce sa prvostupňového konania a konania o odvolaní.

                  5.

                  Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 249, 31.7.2017.


title: Vec C-509/17: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof te Antwerpen — Belgicko) — Christa Plessers/PREFACO NV, Belgische Staat (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Prevody podnikov — Smernica 2001/23/ES — Články 3 až 5 — Zachovanie práv zamestnancov — Výnimky — Konkurzné konanie — Súdna reorganizácia prevodom pod dozorom súdu — Zachovanie celého podniku alebo jeho časti — Vnútroštátna právna úprava, ktorá po prevode povoľuje nadobúdateľovi prevziať zamestnancov podľa svojho výberu)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/4

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeidshof te Antwerpen — Belgicko) — Christa Plessers/PREFACO NV, Belgische Staat
      (Vec C-509/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Prevody podnikov - Smernica 2001/23/ES - Články 3 až 5 - Zachovanie práv zamestnancov - Výnimky - Konkurzné konanie - Súdna reorganizácia prevodom pod dozorom súdu - Zachovanie celého podniku alebo jeho časti - Vnútroštátna právna úprava, ktorá po prevode povoľuje nadobúdateľovi prevziať zamestnancov podľa svojho výberu)
      (2019/C 255/05)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Arbeidshof te Antwerpen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Christa Plessers

         Žalovaní: PREFACO NV, Belgische Staat

         Výrok rozsudku

      Smernica Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov, najmä jej články 3 až 5, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide v spore vo veci samej, ktorá v prípade prevodu podniku, ku ktorému dochádza v rámci konania o súdnej reorganizácii prevodom pod dozorom súdu uplatneného na účely zachovania celého podniku prevádzateľa alebo jeho činností, alebo časti podniku prevádzateľa alebo jeho činností, stanovuje pre nadobúdateľa právo vybrať si pracovníkov, ktorých si želá prevziať.

         (1)  Ú. v. EÚ C 374, 6.11.2017.


title: Vec C-677/17: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep — Holandsko) — M. Çoban/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dohoda o pridružení EHS — Turecko — Dodatkový protokol — Článok 59 — Rozhodnutie č. 3/80 — Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov — Upustenie od pravidiel bydliska — Článok 6 — Dávky v invalidite — Odňatie — Nariadenie (ES) č. 883/2004 — Osobitné nepríspevkové peňažné dávky — Podmienka bydliska — Smernica 2003/109/ES — Právne postavenie osoby s dlhodobým pobytom)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/6

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Centrale Raad van Beroep — Holandsko) — M. Çoban/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
      (Vec C-677/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dohoda o pridružení EHS - Turecko - Dodatkový protokol - Článok 59 - Rozhodnutie č. 3/80 - Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov - Upustenie od pravidiel bydliska - Článok 6 - Dávky v invalidite - Odňatie - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Osobitné nepríspevkové peňažné dávky - Podmienka bydliska - Smernica 2003/109/ES - Právne postavenie osoby s dlhodobým pobytom)
      (2019/C 255/07)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Centrale Raad van Beroep

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: M. Çoban

         Žalovaný: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

         Výrok rozsudku

      Článok 6 ods. 1 prvý pododsek rozhodnutia Asociačnej rady č. 3/80 z 19. septembra 1980 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia členských štátov Európskych spoločenstiev na tureckých pracovníkov a príslušníkov ich rodín v spojení s článkom 59 Dodatkového protokolu podpísaného 23. novembra 1970 v Bruseli, ktorý bol v mene Spoločenstva uzatvorený, schválený a potvrdený nariadením Rady (EHS) č. 2760/72 z 19. decembra 1972, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takému vnútroštátnemu ustanoveniu, ako je ustanovenie dotknuté vo veci samej, ktoré ruší nárok na doplnkovú dávku tureckému štátnemu príslušníkovi, ktorý sa vrátil do svojej krajiny pôvodu a ktorý je v okamihu svojho odchodu z hostiteľského členského štátu držiteľom povolenia na pobyt osoby s dlhodobým pobytom v zmysle smernice Rady 2003/109/ES z 25. novembra 2003 o právnom postavení štátnych príslušníkov tretích krajín, ktoré sú osobami s dlhodobým pobytom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 94, 12.3.2018.


title: Vec C-689/17: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 16. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht München I — Nemecko) — Conti 11. Container Schiffahrts-GmbH & Co. KG MS „MSC Flaminia“/Land Niedersachsen (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné prostredie — Preprava odpadu — Nariadenie (ES) č. 1013/2006 — Odpad podliehajúci postupu predchádzajúceho písomného oznámenia a súhlasu — Preprava v rámci Európskej únie — Článok 1 ods. 3 písm. b) — Vylúčenie z pôsobnosti — Odpad vytvorený na palubách lodí — Odpad na palube lode v dôsledku havárie)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/6

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 16. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht München I — Nemecko) — Conti 11. Container Schiffahrts-GmbH & Co. KG MS „MSC Flaminia“/Land Niedersachsen
      (Vec C-689/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Preprava odpadu - Nariadenie (ES) č. 1013/2006 - Odpad podliehajúci postupu predchádzajúceho písomného oznámenia a súhlasu - Preprava v rámci Európskej únie - Článok 1 ods. 3 písm. b) - Vylúčenie z pôsobnosti - Odpad vytvorený na palubách lodí - Odpad na palube lode v dôsledku havárie)
      (2019/C 255/08)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht München I

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Conti 11. Container Schiffahrts-GmbH & Co. KG MS „MSC Flaminia“

         Žalovaná: Land Niedersachsen

         Výrok rozsudku

      Článok 1 ods. 3 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 zo 14. júna 2006 o preprave odpadu sa má vykladať v tom zmysle, že rezíduá v podobe kovového šrotu a vody použitej na hasenie a kontaminovanej kalmi a zvyškami nákladu, o aké ide vo veci samej, ktoré vznikli v dôsledku havárie na palube lode, sa majú považovať za odpad vytvorený na palubách lodí v zmysle tohto ustanovenia, ktorý je preto vylúčený z pôsobnosti uvedeného nariadenia až dovtedy, kým sa tento odpad nevyloží na účely jeho zhodnotenia alebo zneškodnenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 94, 12.3.2018.