title: Vec C-269/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  26. septembra 2013 — Európska komisia/Česká republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Dane — DPH — Smernica 2006/112/ES — Články 306 až 310 — Osobitná úprava týkajúca sa cestovných kancelárií — Rozdielnosti medzi jazykovými verziami — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca uplatnenie tejto osobitnej úpravy na iné osoby než sú cestujúci — Pojem „cestujúci“ a  „zákazník“ )

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/7

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 26. septembra 2013 — Európska komisia/Česká republika
   (Vec C-269/11) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Dane - DPH - Smernica 2006/112/ES - Články 306 až 310 - Osobitná úprava týkajúca sa cestovných kancelárií - Rozdielnosti medzi jazykovými verziami - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca uplatnenie tejto osobitnej úpravy na iné osoby než sú cestujúci - Pojem „cestujúci“ a „zákazník“)
   2013/C 344/08
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Lozano Palacios a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, T. Müller a J. Očková, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Helénska republika (v zastúpení: E.-M. Mamouna, splnomocnený zástupca), Španielske kráľovstvo (v zastúpení: S. Cento Huerta, splnomocnená zástupkyňa), Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a J.-S. Pilczer, splnomocnení zástupcovia), Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca), Fínska republika (v zastúpení: J. Heliskoski, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 306 až 310 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje uplatňovanie osobitnej úpravy zdaňovania cestovných kancelárií na transakcie uskutočňované cestovnými kanceláriami v prospech iných príjemcov než sú cestujúci

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Českej republike.

               3.

               Helénska republika, Španielske kráľovstvo, Francúzska republika, Poľská republika a Fínska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 232, 6.8.2011.


title: Vec T-426/14: Žaloba podaná 12. júna 2014 – Distribuidores y Transportistas de Productos Petrolíferos/Komisia

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/56

         Žaloba podaná 12. júna 2014 – Distribuidores y Transportistas de Productos Petrolíferos/Komisia
   (Vec T-426/14)
   2014/C 253/74
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Distribuidores y Transportistas de Productos Petrolíferos, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. García Muñoz, J. Jiménez-Blanco a J. Corral García, abogados)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako vo veci T-392/14, Gutser/Komisia.


title: Vec T-334/12: Žaloba podaná 25. júla 2012 — Plantavis a NEM/Komisia a EFSA

text:
               13.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/9

         Žaloba podaná 25. júla 2012 — Plantavis a NEM/Komisia a EFSA
   (Vec T-334/12)
   2012/C 311/11
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Plantavis GmbH (Berlín, Nemecko) a NEM, Verband mittelständischer europäischer Hersteller und Distributoren von Nahrungsergänzungsmitteln & Gesundheitsprodukten e.V. (Laudert, Nemecko) (v zastúpení: T. Büttner, Rechtsanwalt)

      Žalovaní: Európska komisia a Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA)

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú:

               —

               zrušiť zákazy nariadenia (ES) č. 1924/2006 (1) v spojení s nariadením (EÚ) č. 432/2012 (2) a Registrom Európskej komisie pre povolené a nepovolené zdravotné tvrdenia.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobcovia zakladajú svoj prvý žalobný dôvod na tvrdení, že európsky zákonodarca nemá právomoc na vydanie napadnutého nariadenia.
   Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že nariadenia č. 1924/2006 a č. 432/2012, ako aj Register výživových a zdravotných tvrdení Únie o potravinách by protiprávne zasiahli do právnych nárokov potravinárskeho sektora, ktoré sú chránené ako základné právo, ako aj do práva spotrebiteľov a zainteresovaných odborníkov na informácie. V tejto súvislosti žalobcovia predovšetkým tvrdia, že zákazy výživových a zdravotných tvrdení stanovené napadnutým nariadením sú neprimerané. Toto platí najmä na zákaz použitia vecne výstižných zdravotných tvrdení ako napríklad „lepšia biologická dostupnosť“. Okrem toho nie sú nariadenia vhodné na dosiahnutie sledovaného cieľa, keďže EFSA a Komisia neurčili pochopiteľnú, transparentnú a jednotnú líniu pre stanovenie vedeckých štandardov. Žalobcovia okrem toho namietajú nediferencované nerovné zaobchádzanie s rôznymi látkami a potravinárskymi podnikmi. Zákazy nie sú ani nevyhnutné, keďže už podľa smernice 2003/13/ES (3) a nariadenia (EÚ) č. 1169/2011 (4) je vo všetkých členských štátoch zakázané robiť klamlivú reklamu na potraviny.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 z 20. decembra 2006 o výživových a zdravotných tvrdeniach o potravinách (Ú. v. EÚ L 404, s. 9).

      (2)  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 432/2012 zo 16. mája 2012 o povolení určitých zdravotných tvrdení o iných potravinách, ako sú tie, ktoré odkazujú na zníženie rizika ochorenia a na vývoj a zdravie detí (Ú. v. EÚ L 136, s. 1).

      (3)  Smernica Komisie 2003/13/ES z 10. februára 2003, ktorou sa mení a dopĺňa smernica č. 96/5/ES o potravinách spracovaných na báze obilnín a detskej potrave určenej pre dojčatá a malé deti (Ú. v. EÚ L 41, s. 33; Mim. vyd. 13/031, s. 132).

      (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1169/2011 z 25. októbra 2011 o poskytovaní informácií o potravinách spotrebiteľom, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 a (ES) č. 1925/2006 a ktorým sa zrušuje smernica Komisie 87/250/EHS, smernica Rady 90/496/EHS, smernica Komisie 1999/10/ES, smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/13/ES, smernice Komisie 2002/67/ES a 2008/5/ES a nariadenie Komisie (ES) č. 608/2004 (Ú. v. EÚ L 304, s. 18).


title: Vec T-205/16: Žaloba podaná 4. mája 2016 – Litovská republika/Európska komisia

text:
               11.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/34

         Žaloba podaná 4. mája 2016 – Litovská republika/Európska komisia
   (Vec T-205/16)
   (2016/C 251/40)
   Jazyk konania: litovčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Litovská republika (v zastúpení: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė a D. Stepanienė)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie C(2016)969 final z 23. februára 2016 o znížení podpory z Kohézneho fondu pre projekt uskutočnený v Litve s názvom „Technická pomoc pre spravovanie Kohézneho fondu v Litovskej republike“ (2005LT16CPA001) v rozsahu, v akom z rozhodnutia vyplýva zníženie podpory vo výške 137 864,61 eura,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby Litovská republika uvádza žalobný dôvod týkajúci sa porušenia článku 11 nariadenia Komisie č. 16/2003 (1) v spojení so zásadou legitímnej dôvery, keďže Európska komisia pri rozhodnutí znížiť podporu z Kohézneho fondu EÚ na roky 2000 – 2006:

               —

               nezohľadnila skutočnosť, že výdavky na DPH, ktoré vznikli v dôsledku implementácie rozhodnutia Komisie K(2005)5291 (2), ktorým sa schvaľuje projekt „Technická pomoc pre spravovanie Kohézneho fondu v Litovskej republike“ („projekt“), sa považujú za oprávnené výdavky, ktoré môžu byť vrátené v zmysle požiadaviek článku 11 ods.1 nariadenia č. 16/2003 a iných požiadaviek,

               —

               uskutočnila nesprávny výklad článku 11 ods. 3 nariadenia č. 16/2003 v tom zmysle, že sa uplatňuje na projekt, pretože bez ohľadu na otázku, či sa výdavky na DPH majú vrátiť, takýto výklad nie je v súlade s článkom 11 ods. 1 nariadenia č. 16/2003 a chýba mu právna logika a tiež praktická uplatniteľnosť v spojení s financovaním projektov z Kohézneho fondu,

               —

               nezohľadnila článok 3 ods. 2 rozhodnutia Komisie K(2005)5291, ktorý stanovuje, že podľa článku 7 ods. 4 nariadenia č. 1164/94 (3) bola podpora Spoločenstva stanovená na 100 % hodnoty projektu (to znamená, že sa nepočítalo s nijakým príspevkom zo strany osoby realizujúcej projekt) a členský štát mohol opodstatnene očakávať, že projekt bude v celom rozsahu financovaný prostriedkami z Kohézneho fondu, teda, že všetky pravidlá stanovené nariadením č. 16/2003 sa riadne uplatnia.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 16/2003 zo 6. januára 2003, ktorým sa ustanovujú osobitné podrobné pravidlá pre vykonávanie nariadenia Rady (ES) č. 1164/94 týkajúce sa oprávnenosti výdavkov súvisiacich s opatreniami spolufinancovanými Kohéznym fondom (Ú. v. ES L 2, 2003, s. 7; Mim. vyd. 14/001, s. 189).

      (2)  Rozhodnutie Komisie č. K(2005)5291 z 8. decembra 2005 o poskytnutí podpory z Kohézneho fondu pre projekt týkajúci sa technickej pomoci pre spravovanie Kohézneho fondu v Litovskej republike“ CCI 2005/LT/16/C/PA/001, zmenené a doplnené rozhodnutím Rady K(2008) 1566 z 15. apríla 2008 a rozhodnutím Komisie K(2011) 3668 z 20. mája 2011.

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 1164/94 zo 16. mája 1994, ktorým sa zriaďuje kohézny fond (Ú. v. ES L 130, 1994, s. 1; Mim. vyd. 14/001, s. 9), zrušené nariadením Rady (ES) č. 1084/2006, z 11. júla 2006 , ktorým sa zriaďuje Kohézny fond a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1164/94 (Ú. v. EÚ L 210, 2006, s. 79).


title: Vec F-110/06: Žaloba podaná 15. septembra 2006 – Carpi Badía/Komisia

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/48

         Žaloba podaná 15. septembra 2006 – Carpi Badía/Komisia
   (Vec F-110/06)
   (2006/C 281/85)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: José María Carpi Badía (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: B. Cortese a C. Cortese, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu o pridelení prioritných bodov žalobcovi v nepostačujúcom počte na jeho povýšenie v rámci povyšovania v roku 2005 a o jeho nepovýšení v rámci uvedeného povyšovania, ktoré bolo potvrdené rozhodnutím zo 6. júna 2006, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu č. R/74/06,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvádzané v tejto veci sú takmer totožné so žalobnými dôvodmi a hlavnými tvrdeniami uvedenými vo veci F-109/06, ktorej oznámenie je zverejnené v tom istom vydaní Úradného vestníka Európskej únie.


title: Vec F-42/09: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  29. júna 2010 — Esneau-Kappé/Európsky policajný úrad (Europol) (Verejná služba — Zamestnanci Europolu — Neobnovenie zmluvy — Zmluva na dobu neurčitú — Článok 6 služobného poriadku zamestnancov Europolu — Zásada dodržiavania práva na obranu)

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/71

      Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 29. júna 2010 — Esneau-Kappé/Európsky policajný úrad (Europol)
      (Vec F-42/09) (1)

      (Verejná služba - Zamestnanci Europolu - Neobnovenie zmluvy - Zmluva na dobu neurčitú - Článok 6 služobného poriadku zamestnancov Europolu - Zásada dodržiavania práva na obranu)
      (2010/C 288/133)
      Jazyk konania: holandčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Anne Esneau-Kappé (Haag, Holandsko) (v zastúpení: pôvodne P. de Casparis, advokát, neskôr W. J. Dammingh a N. D. Dane, advokáti)

         Žalovaný: Európsky policajný úrad (Europol) (v zastúpení: D. Neumann a D. El Khoury, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur a R. Van der Hout, advokáti)

         Predmet veci

      Zrušenie rozhodnutia z 12. júna 2008 informujúceho žalobkyňu o nemožnosti ponúknuť jej trvalé pracovné miesto, ako aj rozhodnutia zo 7. januára 2009, ktorým sa zamietla sťažnosť podaná proti prvému rozhodnutiu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie z 12. júna 2008, ktorým Európsky policajný úrad (Europol) odmietol priznať pani A. Esneau-Kappéovej zmluvu na dobu neurčitú, sa zrušuje.

                  2.

                  Europol je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 180, 1.8.2009, s. 63.


title: Výmaz veci T-220/02

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/44

         Výmaz veci T-220/02 (1)

   (2004/C 228/105)

      (Jazyk konania: francúzština)

   Uznesením z 12. mája 2004 Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev (samosudkyňa: E. Martins Ribeiro) nariadil výmaz veci T-220/02: Antonio Silva proti Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. ES C 247 z 12.10.2002


title: Vec C-515/15 P: Odvolanie podané 25. septembra 2015: Roland SE proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) zo 16. júla 2015 vo veci T-631/14, Roland SE/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               5.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/6

         Odvolanie podané 25. septembra 2015: Roland SE proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) zo 16. júla 2015 vo veci T-631/14, Roland SE/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   (Vec C-515/15 P)
   (2016/C 326/10)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Roland SE (v zastúpení: C. Onken, Rechtsanwältin)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Christian Louboutin
   Súdny dvor (deviata komora) uznesením zo 14. apríla 2016 odvolanie zamietol.


title: Vec C-488/07: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  18. decembra 2008 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Session (Scotland), Edinburgh – Spojené kráľovstvo] – Royal Bank of Scotland plc/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs (Šiesta smernica o DPH — Odpočet dane zaplatenej na vstupe — Tovary a služby použité jednak na zdaniteľné plnenia a jednak na plnenia oslobodené od dane — Pomerné odpočítanie dane — Výpočet — Metódy upravené v článku 17 ods. 5 treťom pododseku — Povinnosť uplatnenia pravidla zaokrúhľovania podľa článku 19 ods. 1 druhého pododseku)

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/19

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 18. decembra 2008 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Session (Scotland), Edinburgh – Spojené kráľovstvo] – Royal Bank of Scotland plc/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   (Vec C-488/07) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Odpočet dane zaplatenej na vstupe - Tovary a služby použité jednak na zdaniteľné plnenia a jednak na plnenia oslobodené od dane - Pomerné odpočítanie dane - Výpočet - Metódy upravené v článku 17 ods. 5 treťom pododseku - Povinnosť uplatnenia pravidla zaokrúhľovania podľa článku 19 ods. 1 druhého pododseku)
   (2009/C 44/31)
   Jazyk konania: angličtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Court of Session (Scotland), Edinburgh
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Royal Bank of Scotland plc

      Žalovaný: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Court of Session (Scotland), Edinburgh – Výklad článku 17 ods. 5 a článku 19 ods. 6 smernice 77/388/EHS: šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) – Tovary a služby použité súčasne na zdaniteľné plnenia aj na plnenia oslobodené od dane – Výpočet odpočítateľnej čiastky – Pravidlá týkajúce sa zaokrúhľovania
   Výrok rozsudku
   Členské štáty nie sú povinné uplatniť pravidlo zaokrúhľovania upravené v článku 19 ods. 1 druhom pododseku šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, pokiaľ podiel práva na odpočet dane na vstupe je vypočítaný podľa jednej z osobitných metód na základe článku 17 ods. 5 tretieho pododseku písm. a), b), c) alebo d) tejto smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 8, 12.1.2008.


title: Vec T-206/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  3. júla 2014 – Stance/ÚHVT – Pokarna (STANCE) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Späťvzatie námietky — Zastavenie konania“ )

text:
               29.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 339/17

         Uznesenie Všeobecného súdu z 3. júla 2014 – Stance/ÚHVT – Pokarna (STANCE)
   (Vec T-206/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania“))
   2014/C 339/20
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Stance, Inc. (San Clemente, Spojené štáty) (v zastúpení: R. Kunze a G. Würtenberger, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: V. Melgar, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Pokarna Ltd (Secundrabad Andrha Pradesh, India)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 1. februára 2013 (vec R 885/2012-5), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Pokarna Ltd a Stance, Inc.

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Žalobkyňa znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania žalovaného.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 15.6.2013.


title: Vec T-349/16: Žaloba podaná 30. júna 2016 – Bank Saderat Iran/Rada

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/48

         Žaloba podaná 30. júna 2016 – Bank Saderat Iran/Rada
   (Vec T-349/16)
   (2016/C 305/65)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bank Saderat Iran (Teherán, Irán) (v zastúpení: T. de la Mare, QC, R. Blakeley, barrister a S. Jeffrey, S. Ashley a A. Irvine, solicitors)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2016/603 z 18. apríla 2016, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 104, s. 8), a rozhodnutie Rady (SZBP) 2016/609 z 18. apríla 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 104, s. 19), v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne, a

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania žalobkyne.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že opätovné zaradenie žalobkyne v apríli 2016 je (i) zneužitím konania a ako také zneužitím právomoci, (ii) v rozpore s právom žalobkyne na riadnu správu vecí verejných a (iii) v rozpore so zásadami res iudicata, právnej istoty a konečnosti.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že opätovné zaradenie žalobkyne v apríli 2016 je v rozpore s článkom 266 Zmluvy o fungovaní EÚ.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že opätovné zaradenie žalobkyne v apríli 2016 je postihnuté zjavne nesprávnym posúdením.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že opätovné zaradenie žalobkyne v apríli 2016 je v rozpore so základnými právami žalobkyne na ochranu dobrej povesti a pokojné užívanie majetku a zásadami proporcionality a zákazu diskriminácie.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že opätovné zaradenie žalobkyne v apríli 2016 sa nevyžadovalo podľa spoločného komplexného akčného plánu a že je v rozpore s ním.


title: Vec C-531/06: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  19. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Sloboda usadiť sa — Voľný pohyb kapitálu — Články 43 ES a 56 ES — Verejné zdravie — Lekárne — Ustanovenia, ktoré vyhradzujú právo prevádzkovať lekáreň výlučne farmaceutom — Odôvodnenie — Spoľahlivé a kvalitné zásobovanie obyvateľstva liekmi — Odborná nezávislosť farmaceutov — Spoločnosti distribuujúce farmaceutické výrobky — Obecné lekárne)

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/5

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-531/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Sloboda usadiť sa - Voľný pohyb kapitálu - Články 43 ES a 56 ES - Verejné zdravie - Lekárne - Ustanovenia, ktoré vyhradzujú právo prevádzkovať lekáreň výlučne farmaceutom - Odôvodnenie - Spoľahlivé a kvalitné zásobovanie obyvateľstva liekmi - Odborná nezávislosť farmaceutov - Spoločnosti distribuujúce farmaceutické výrobky - Obecné lekárne)
   2009/C 153/09
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Traversa a H. Krämer, splnomocnení zástupcovia, G. Giacomini a E. Boglione, avvocati)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: I. M. Braguglia, splnomocnený zástupca, G. Fiengo, avvocato dello Stato)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Helénska republika (v zastúpení: E. Skandalou, splnomocnená zástupkyňa), Španielske kráľovstvo (v zastúpení: J. Rodríguez Cárcamo a F. Díez Moreno, splnomocnení zástupcovia), Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a B. Messmer, splnomocnení zástupcovia), Lotyšská republika (v zastúpení: E. Balode-Buraka a L. Ostrovska, splnomocnené zástupkyne), Rakúska republika (v zastúpení: C. Pesendorfer a T. Kröll, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 43 a 56 ES — Režim vlastníctva lekární

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev, Talianska republika, Helénska republika, Španielske kráľovstvo, Francúzska republika, Lotyšská republika a Rakúska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 42, 24.2.2007.


title: Vec T-56/03: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  15. marca 2006  – Bioelettrica/Komisia

text:
               20.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/18

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 15. marca 2006 – Bioelettrica/Komisia
   (Vec T-56/03) (1)

   (2006/C 121/33)

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 101, 26.4.2003.


title: Vec T-341/07: Žaloba podaná 10. septembra 2007 – Sison/Rada

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/58

         Žaloba podaná 10. septembra 2007 – Sison/Rada
   (Vec T-341/07)
   (2007/C 269/105)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: J. M. Sison (Utrecht, Holandsko) (v zastúpení: J. Fermon, A. Comte, H. Schultz, D. Gürses, W. Kaleck, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobcu

               —

               čiastočne zrušiť, ako je ďalej špecifikované, a to na základe článku 230 ES, rozhodnutie Rady 2007/445/ES z 28. júna 2007, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu a ktorým sa zrušujú rozhodnutia 2006/379/ES a 2006/1008/ES a konkrétnejšie:

               —

               zrušiť článok 1 bod 1.33 uvedeného rozhodnutia, v ktorom sa stanovuje: „SISON, Jose Maria (alias Armando Liwanag, alias Joma, vedúci Komunistickej strany Filipín vrátane NPA), dátum narodenia: 8. február 1939, miesto narodenia: Cabugao, Filipíny“,

               —

               čiastočne zrušiť článok 1 bod 2.7 uvedeného rozhodnutia v rozsahu, v akom sa v ňom uvádza meno žalobcu: „Komunistická strana Filipín vrátane Novej ľudovej armády (New People's Army (NPA), Filipíny, spojená s Jose Mariom C. Sisonom (alias Armando Liwanag, alias Joma, vedúci Komunistickej strany Filipín, vrátane NPA)“,

               —

               vyhlásiť, a to na základe článku 241 ES, že nariadenie Rady (ES) č. 2580/2001 z 27. decembra 2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu (Ú. v. ES L 344, s. 70; Mim. vyd. 18/001, s. 207) je nezákonné,

               —

               nariadiť Spoločenstvu, aby žalobcovi zaplatilo na základe článkov 235 a 288 ES sumu vo výške 291 427,97 eur spolu so sumou vo výške 200,87 eur každý mesiac až do vyhlásenia rozsudku Súdneho dvora, vrátane úrokov od októbra 2002 až do úplného zaplatenia,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca sa touto žalobou domáha čiastočného zrušenia rozhodnutia Rady 2007/445/ES (1) z 28. júna 2007, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 (2) o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu a ktorým sa zrušujú rozhodnutia 2006/379/ES a 2006/1008/ES, v zmysle článku 230 ES v rozsahu, v akom sa toto rozhodnutie týka profesora Jose Maria Sisona. Okrem toho sa žalobca domáha vyhlásenia v zmysle článku 241 ES, že nariadenie Rady 2580/2001 je nezákonné, pričom požaduje aj náhradu údajne spôsobenej škody podľa článkov 235 ES a 288 ES.
   Na podporu svojich žalobných nárokov uvádza žalobca nasledujúce žalobné dôvody:
   Žalobca uvádza, že Rada údajne porušila článok 253 ES vzhľadom na svoje vyhlásenie o dôvodoch odôvodňujúce jej rozhodnutie. V tejto súvislosti žalobca tvrdí, že Rada sa v súvislosti s napadnutým rozhodnutím dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keďže toto rozhodnutie bolo založené najmä na nepodložených skutočnostiach a tvrdeniach. Okrem toho sa žalobca domnieva, že predmetné rozhodnutie je v rozpore so zásadou správneho úradného postupu. Žalobca ďalej tvrdí, že rozhodnutie je v rozpore s článkom 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 a článkom 1 ods. 4 spoločnej pozície 2001/931/SZBP a so zásadou proporcionality. Žalobca ďalej uvádza, že rozhodnutie je v rozpore s voľným pohybom kapitálu zakotveným v článku 56 ES. Žalobca napokon tvrdí, že pri prijatí rozhodnutia došlo k porušeniu všeobecných zásad práva Spoločenstva vyplávajúcich zo zásady spravodlivého súdneho konania, práva na nestranný súd, zásady prezumpcie neviny, práva na obranu a práva byť vypočutý, zásady zákonnosti, práva na slobodu prejavu, práva združovať sa, ako aj z vlastníckeho práva, ktoré sú uvedené v Európskom dohovore o ľudských právach. Žalobca nakoniec uvádza, že Rada zneužila svoju právomoc tým, že žalobcu začlenila do zoznamu, ktorý je prílohou napadnutého rozhodnutia.

      (1)  Ú. v. EÚ L 169, s. 58.

      (2)  Ú. v. ES L 344, 28.12.2001, s. 70; Mim. vyd. 18/001, s. 207.


title: Vec T-63/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 29. júna 2017 – E-Control/ACER („Energetika — Podmienky prístupu do sústavy pre cezhraničné výmeny elektriny — Rozhodnutia národných regulačných orgánov o schválení metód prideľovania cezhraničnej prenosovej kapacity — Zlučiteľnosť s nariadením (ES) č. 714/2009 — Stanovisko ACER — Pojem rozhodnutie, ktoré môže byť predmetom odvolania na ACER — Článok 19 nariadenia (ES) č. 713/2009 — Rozhodnutie odvolacej rady ACER, ktorým sa zamieta odvolanie ako neprípustné — Nesprávne právne posúdenie — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               21.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 277/38

         Rozsudok Všeobecného súdu z 29. júna 2017 – E-Control/ACER
   (Vec T-63/16) (1)

   ((„Energetika - Podmienky prístupu do sústavy pre cezhraničné výmeny elektriny - Rozhodnutia národných regulačných orgánov o schválení metód prideľovania cezhraničnej prenosovej kapacity - Zlučiteľnosť s nariadením (ES) č. 714/2009 - Stanovisko ACER - Pojem rozhodnutie, ktoré môže byť predmetom odvolania na ACER - Článok 19 nariadenia (ES) č. 713/2009 - Rozhodnutie odvolacej rady ACER, ktorým sa zamieta odvolanie ako neprípustné - Nesprávne právne posúdenie - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2017/C 277/56)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: F. Schuhmacher, avocat)

      Žalovaná: Agentúra pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ACER) (v zastúpení: E. Tremmel, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Rakúska republika (v zastúpení: C. Pesendorfer, splnomocnená zástupkyňa)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, T. Müller a J. Vláčil, splnomocnení zástupcovia), Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca) a Polskie Sieci Elektroenergetyczne S.A. (Konstancin-Jeziorna, Poľsko) (v zastúpení: pôvodne M. Motylewski a A. Kulińska, neskôr H. Napieła a K. Figurska, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia A-001-2015 odvolacej rady ACER zo 16. decembra 2015, ktorým sa zamieta odvolanie podané proti stanovisku ACER č. 09/2015 z 23. septembra 2015 o súlade rozhodnutí národných regulačných orgánov o schválení metód prideľovania cezhraničnej prenosovej kapacity v strednej a východnej Európe s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 z 13. júla 2009 o podmienkach prístupu do sústavy pre cezhraničné výmeny elektriny, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1228/2003 (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 15), a s usmerneniami o riadení a prideľovaní dostupnej prenosovej kapacity spojovacích vedení medzi národnými sústavami uvedenými v prílohe I tohto nariadenia.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Agentúry pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ACER).

               3.

               Česká republika, Poľská republika, Rakúska republika a Polskie Sieci Elektroenergetyczne S.A. znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 156, 2.5.2016.


title: Uznesenie Súdneho dvora z  31. januára 2011 vo veci E-13/10 – Aleris Ungplan AS proti Dozornému orgánu EZVO (odmietnutie žiadosti adresovanej Dozornému orgánu EZVO o začatie konania vo veci údajného nesplnenia povinností členského štátu EZVO v oblasti obstarávania – právne predpisy napadnuteľné žalobou – prípustnosť)

text:
               12.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/12

         UZNESENIE SÚDNEHO DVORA
   z 31. januára 2011
   vo veci E-13/10
   Aleris Ungplan AS proti Dozornému orgánu EZVO
   (odmietnutie žiadosti adresovanej Dozornému orgánu EZVO o začatie konania vo veci údajného nesplnenia povinností členského štátu EZVO v oblasti obstarávania – právne predpisy napadnuteľné žalobou – prípustnosť)
   2011/C 141/12
   Vo veci E-13/10: Aleris Ungplan AS proti Dozornému orgánu EZVO – ŽIADOSTI podľa druhého odseku čl. 36 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného orgánu a Súdneho dvora o zrušenie rozhodnutia Dozorného orgánu EZVO č. 248/10/COL z 21. júna 2010 o obstarávaní pri starostlivosti o mládež v Nórsku, súd v zložení: Carl Baudenbacher, predseda, Thorgeir Örlygsson (sudca-spravodajca) a Per Christiansen vyniesol 31. januára 2011 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

               1.

               Žiadosť sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Náklady konania nesie žiadateľ.


title: Posledná publikácia Súdneho dvora v  Úradnom vestníku Európskej únie Ú. v. EÚ C 128, 24.5.2008

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/1

         Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

   (2008/C 142/01)

         Ú. v. EÚ C 128, 24.5.2008

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 116, 9.5.2008

      Ú. v. EÚ C 107, 26.4.2008

      Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008

      Ú. v. EÚ C 79, 29.3.2008

      Ú. v. EÚ C 64, 8.3.2008

      Ú. v. EÚ C 51, 23.2.2008

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec T-403/09: Žaloba podaná 7. októbra 2009 — Tecnoprocess/Zastúpenie Európskej komisie v Maroku a i.

text:
               5.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/31

         Žaloba podaná 7. októbra 2009 — Tecnoprocess/Zastúpenie Európskej komisie v Maroku a i.
   (Vec T-403/09)
   2009/C 297/46
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tecnoprocess Srl (Rím, Taliansko) (v zastúpení: A. Majoli, avvocato)

      Žalovaní: Zastúpenie Európskej komisie v Maroku, Zastúpenie Európskej komisie v Nigérii, Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Zastúpenie v Abuji, Zastúpenie v Rabate a Komisia Európskych spoločenstiev sa bezdôvodne obohatili,

               —

               rozhodnúť, že Zastúpenie v Abuji, Zastúpenie v Rabate a Komisia Európskych spoločenstiev sú povinní solidárne zaplatiť žalobkyni sumu 114 069,94 eur spolu s úrokmi až do zaplatenia alebo akúkoľvek inú sumu, ktorú Súd prvého stupňa uzná za primeranú spolu s úrokmi z uznanej sumy až do zaplatenia,

               —

               solidárne zaviazať Zastúpenie v Abuji, Zastúpenie v Rabate a Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa, ktorá je totožná vo veci T-264/09 Tecnoprocess/Komisia a Zastúpenie Európskej komisie v Marockom kráľovstve a vo veci T-367/09 Tecnoprocess/Komisia a Zastúpenie Európskej komisie v Nigérii vo svojej žalobe tvrdí, že v rámci vykonania uvedených zmlúv uzavretých s marockými a nigérijskými orgánmi, ktoré sú predmetom týchto dvoch uvedených sporov, vyššie uvedené zastúpenia a Európska komisia neodôvodnene odmietli prechodne vyriešiť viaceré otázky spojené s plnením predmetných zmlúv, a to napriek tomu, že žalobkyňa niekoľkokrát navrhla týmto inštitúciám Spoločenstva započítať pohľadávky a dlhy týkajúcich sa týchto zmlúv.
   Z tohto stavu veci vyplýva, že zastúpenia a Komisia neodôvodnene zadržali značne vysoké sumy, ktoré sa mali previesť na žalobkyňu, čo vyvolalo situáciu zakladajúcu neoprávnené obohatenie.


title: Vec T-361/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. apríla 2016 – Choice/EUIPO (Choice chocolate & ice cream) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Choice chocolate & ice cream — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/29

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. apríla 2016 – Choice/EUIPO (Choice chocolate & ice cream)
   (Vec T-361/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Choice chocolate & ice cream - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 191/37)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Choice sp. z o.o. (Legnica, Poľsko) (v zastúpení: T. Mielke, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 30. apríla 2015 (vec R 2221/2014-5) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia Choice chocolate & ice cream ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Choice sp. z o.o. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 7.9.2015.


title: Vec C-157/06: Žaloba podaná  23. marca 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/32

         Žaloba podaná 23. marca 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-157/06)
   (2006/C 131/61)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: X. Lewis, D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že prijatím vyhlášky ministra vnútra č. 558/A/04/03/RR z 11. júla 2003, ktorá umožňuje neuplatnenie predpisov Spoločenstva týkajúcich sa zmlúv verejného obstarávania na dodávku ľahkých helikoptér pre potreby policajného zboru a zboru požiarnej ochrany bez toho, aby boli splnené podmienky oprávňujúce neuplatnenie predpisov Spoločenstva, si Talianska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo spojených ustanovení článku 2 ods. 1 písm. b), článku 6 a článku 9 smernice 93/36/EHS (1),

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia Európskych spoločenstiev podala 23. marca 2006 žalobu, v ktorej navrhuje určiť, že prijatím vyhlášky ministra vnútra z 11. júla 2003, ktorá umožňuje neuplatnenie predpisov Spoločenstva týkajúcich sa zmlúv verejného obstarávania na dodávku ľahkých helikoptér pre potreby policajného zboru a zboru požiarnej ochrany bez toho, aby boli splnené podmienky oprávňujúce neuplatnenie predpisov Spoločenstva, si Talianska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice Rady 93/36/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania dodania tovaru, najmä z článku 2 ods. 1 písm. b) smernice v spojení s článkami 6 a 9 smernice.
   Komisia sa dozvedela o existencii vyššie spomenutej vyhlášky ministra vnútra v priebehu prípravy iného konania o nesplnenie povinnosti. Komisia uvádza, že táto vyhláška sa nezhoduje s uvedenou smernicou o zmluvách verejného obstarávania, keďže žiadna z podmienok stanovených v článku 2 ods. 1 písm. b) smernice 93/36/EHS, v prípade splnenia ktorých sa smernica nemusí uplatniť – to znamená napríklad v prípade zmlúv označených ako tajné, alebo zmlúv, výkon ktorých musia sprevádzať osobitné bezpečnostné opatrenia, alebo ak to vyžaduje ochrana základných bezpečnostných záujmov členského štátu – nebola splnená.

      (1)  Ú. v. ES L 199, 9.8.1993, s. 1; Mim. vyd. 06/002, s. 110.


title: Vec C-232/16 P: Rozsudok Súdneho dvora z 19. januára 2017 – Komisia/Frieberger a Vallin (Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Dôchodky — Reforma služobného poriadku — Zvýšenie dôchodkového veku — Rozhodnutie zamietajúce prehodnotenie započítateľných práv na dôchodok — Zásada ne ultra petita — Nesprávne právne posúdenie — Povinnosť odôvodnenia)

text:
               27.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/28

         Rozsudok Súdneho dvora z 19. januára 2017 – Komisia/Frieberger a Vallin
   (Vec C-232/16 P) (1)

   ((Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Dôchodky - Reforma služobného poriadku - Zvýšenie dôchodkového veku - Rozhodnutie zamietajúce prehodnotenie započítateľných práv na dôchodok - Zásada ne ultra petita - Nesprávne právne posúdenie - Povinnosť odôvodnenia))
   (2017/C 063/39)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: G. Berscheid a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Jürgen Frieberger (Woluwe-Saint-Lambert, Belgicko), Benjamin Vallin (Saint-Gilles, Belgicko) (v zastúpení: J.-N. Louis a N. de Montigny, avocats)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (tretia komora) z 2. marca 2016, Frieberger a Vallin/Komisia (F-3/15, EU:F:2016:26), ktorým sa navrhuje zrušenie tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (tretia komora) z 2. marca 2016, Frieberger a Vallin/Komisia (F-3/15), sa zrušuje.

               2.

               Žaloba, ktorú podali Jürgen Frieberger a Benjamin Vallin na Súd pre verejnú službu vo veci F-3/15, sa zamieta.

               3.

               Každý účastník konania znáša svoje trovy konania, ktoré vznikli v odvolacom konaní.

               4.

               J. Frieberger a B. Vallin sú povinní znášať trovy konania, ktoré vznikli v konaní na Súde pre verejnú službu a sú povinní nahradiť trovy konania Európskej komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 4.7.2016.


title: Vec F-91/09: Žaloba podaná 30. októbra 2009 — Marcuccio/Komisia

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/41

         Žaloba podaná 30. októbra 2009 — Marcuccio/Komisia
   (Vec F-91/09)
   2010/C 11/79
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým sa zamieta žiadosť žalobcu o náhradu škody, ktorá mu vznikla v dôsledku listu, v ktorom Komisia požiadala lekára o vykonanie lekárskej prehliadky za účelom posúdenia skutočnej pracovnej spôsobilosti žalobcu

      Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť v súlade s platnými predpismi konkludentne prijaté rozhodnutie o zamietnutí žiadosti z 9. septembra 2008 za nulitné alebo subsidiárne zrušiť toto rozhodnutie,

               —

               v rozsahu, v akom je to nevyhnutné, vyhlásiť v súlade s platnými právnymi predpismi akt, ktorým Komisia zamietla sťažnosť zo 16. marca 2009 podanú proti rozhodnutiu o zamietnutí žiadosti z 9. septembra 2008, bez ohľadu na jeho formu, za nulitný alebo subsidiárne tento akt zrušiť,

               —

               v rozsahu, v akom je to nevyhnutné, vyhlásiť v súlade s platnými právnymi predpismi správu ADMIN.B.2/MB/ks/D(09) z 30. júna 2009, ktorej bolo pridelené číslo 16 349, za nulitnú alebo subsidiárne túto správu zrušiť,

               —

               v rozsahu, v akom je to nevyhnutné, preukázať skutočnosť, že zamestnanec Komisie: a) zaslal riaditeľovi A.S.L. Le 2 — Maglie správu z 9. decembra 2003, ktorej predmetom bola „lekárska prehliadka v Tricase (Le)“; b) ho požiadal, aby sa žalobca podrobil lekárskej prehliadke; c) mu oznámil, že z dôvodu dlhotrvajúcej choroby (viac ako 365 dní) bolo proti žalobcovi 14. februára 2003 začaté konanie (lekárska komisia) za účelom posúdenia jeho pracovnej spôsobilosti alebo nespôsobilosti; d) ho oboznámil so svojimi ničím nepodloženými závermi, podľa ktorých žalobca vykonal „za účelom dosiahnutia odkladu zvolania lekárskej komisie množstvo úkonov, ktoré boli príslušným útvarom Európskej komisie zamietnuté ako neodôvodnené“; e) mu oznámil skutočnosť, že žalobcovi „bolo oznámené, aby sa 8. decembra 2003 dostavil do Bruselu za účelom lekárskej prehliadky“; f) mu zaslal meno osoby poverenej zastupovať inštitúciu v rámci lekárskej komisie; g) mu oznámil, že k 9. decembru 2003„nebolo lekárskemu útvaru Komisie zaslané faxom žiadne lekárske potvrdenie“; h) ho oboznámil so svojim ničím nepodloženým záverom, podľa ktorého bol žalobca povinný zaslať faxom lekárskemu útvaru Komisie potvrdenie odôvodňujúce jeho neprítomnosť na lekárskej prehliadke, ktorá sa mala uskutočniť 8. decembra 2003 v Bruseli; i) priložil k správe z 9. decembra 2003 dva dokumenty, z ktorých prvý sa týkal údajného predloženia žalobcovho prípadu lekárskej komisii a druhý predvolania žalobcu na lekársku prehliadku,

               —

               v rozsahu, v akom je to nevyhnutné, preukázať a vyhlásiť nezákonnosť každej zo skutočností, ktorými bola spôsobená predmetná škoda a a fortiori aj nezákonnosť týchto skutočností ako celku,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť, aby žalobcovi ako náhradu predmetnej škody zaplatila sumu vo výške 300 000 eur alebo vyššiu alebo nižšiu sumu, ktorú bude Súd pre verejnú službu považovať za spravodlivú a primeranú,

               —

               uložiť Komisii povinnosť, aby žalobcovi zaplatila úroky z omeškania vo výške 10 % p.a. spolu s ročnou kapitalizáciou zo sumy 300 000 eur, a to odo dňa doručenia žiadosti z 9. septembra 2008 do skutočného zaplatenia vyššie uvedenej sumy,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania, poplatkov a odmien konania, ktoré vznikli v súvislosti s touto žalobou.


title: Vec C-287/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresní soud v Českých Budějovicích (Česká republika) 19. mája 2017 – Česká pojišťovna a.s./WCZ spol. s r.o.

text:
               14.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresní soud v Českých Budějovicích (Česká republika) 19. mája 2017 – Česká pojišťovna a.s./WCZ spol. s r.o.
   (Vec C-287/17)
   (2017/C 269/05)
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Okresní soud v Českých Budějovicích

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Česká pojišťovna a.s.

      Žalovaná: WCZ spol. s r.o.

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 6 ods. 1 a 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/7/EÚ (1) o boji proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách vykladať v tom zmysle, že ukladá súdu povinnosť priznať úspešnému žalobcovi v spore o zaplatenie pohľadávky z obchodnej transakcie vymedzenej v článku 3 alebo článku 4 uvedenej smernice sumu 40 eur (alebo ekvivalent v národnej mene) a zároveň náhradu trov súdneho konania, a to vrátane náhrady nákladov na upomínanie žalovaného pred podaním žaloby vo výške stanovenej procesnými predpismi členského štátu?

      (1)  Ú. v. EÚ L 48, 2011, s. 1.


title: Vec C-74/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Curtea de Apel Oradea (Rumunsko) 18. februára 2015 – Dumitru Tarcău, Ileana Tarcău/Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA – Sucursala Baia Mare a iní

text:
               26.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Curtea de Apel Oradea (Rumunsko) 18. februára 2015 – Dumitru Tarcău, Ileana Tarcău/Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA – Sucursala Baia Mare a iní
   (Vec C-74/15)
   (2015/C 171/16)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Oradea

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Dumitru Tarcău, Ileana Tarcău

      Odporkyne: Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA – Sucursala Baia Mare, Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA Arad, Cristian Nicolae Tarcău, Corina Tarcău, SC Magenta zastúpená likvidátorom Pareto Grup IPURL, SC Crisco SRL zastúpená osobitným správcom konkurznej podstaty CII Renata Moldovan, SC Crisco SRL zastúpená osobitným správcom Cristian Tarcău

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 2 písm. b) smernice 93/13/EHS (1), pokiaľ ide o vymedzenie pojmu „spotrebiteľ“, vykladať tak, že tento pojem zahŕňa, alebo naopak vylučuje, fyzické osoby, ktoré podpísali ako ručitelia dodatky a akcesorické zmluvy (zmluvy o ručení, alebo zmluvy o zabezpečení záväzku nehnuteľnosťou) k zmluve o úvere uzatvorenej obchodnou spoločnosťou na účel vykonávania jej činnosti, za predpokladu, že tieto fyzické osoby nie sú s činnosťou obchodnej spoločnosti nijak spojené a konali s cieľom, ktorý nesúvisí s ich obchodom, podnikaním alebo povolaním?

               2.

               Má sa článok 1 ods. 1 smernice 93/13/EHS vykladať tak, že do pôsobnosti tejto smernice patria iba zmluvy uzatvorené medzi predajcami alebo dodávateľmi a spotrebiteľmi, ktorých predmetom je predaj tovaru alebo poskytovanie služieb, alebo sa uvedená smernica vzťahuje aj na akcesorické zmluvy (zmluva o zabezpečení záväzku, alebo zmluva o ručení) k zmluve o úvere, ktorej príjemcom je obchodná spoločnosť, uzatvorené fyzickými osobami, ktoré nie sú s činnosťou uvedenej obchodnej spoločnosti nijak spojené a ktoré konali s cieľom nesúvisiacim s ich obchodom, podnikaním alebo povolaním?

      (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. EÚ L 95, s. 29; Mim. vyd. 015/002, s. 288).


title: Vec F-100/08: Žaloba podaná 17. decembra 2008 – Petrilli/Komisia

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/52

         Žaloba podaná 17. decembra 2008 – Petrilli/Komisia
   (Vec F-100/08)
   (2009/C 55/94)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Alessandro Petrilli (Grottammare, Taliansko) (v zastúpení: J.-L. Lodomez, J. Lodomez, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu týkajúceho sa určenia miesta hlavného pobytu žalobcu
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie zo 16. septembra 2008, ktorým menovací orgán zamietol určiť hlavný pobyt žalobcu v Taliansku,

               —

               ak je to potrebné, zrušiť prípadné rozhodnutie, ktoré by Komisia mohla prijať o ďalšom konaní o sťažnosti podanej žalobcom v nadväznosti na predloženie nových dôkazov,

               —

               uložiť Komisii povinnosť zaplatiť úroky od 1. júla 2007 z príslušných súm na základe retroaktívneho uplatnenia opravného koeficientu v Taliansku na jeho dôchodok, vypočítané na základe sadzby stanovenej ECB pre hlavné refinančné operácie, uplatniteľnej počas predmetného obdobia, zvýšenej o dva body,

               —

               uložiť Komisii Európskych spoločenstiev povinnosť nahradiť trovy konania.


title: Vec F-21/07: Žaloba podaná 4. júna 2007 – Marcuccio/Komisia

text:
               22.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/20

         Žaloba podaná 4. júna 2007 – Marcuccio/Komisia
   (Vec F-21/07)
   (2007/C 223/35)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť implicitné rozhodnutie (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“), ktorým bola zamietnutá žiadosť z 30. decembra 2005 zaslaná žalobcom 17. januára 2006,

               —

               zrušiť v rozsahu, v akom je to nevyhnutné, rozhodnutie menovacieho orgánu z 15. novembra 2006, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu proti napadnutému rozhodnutiu,

               —

               zaviazať žalovanú, aby žalobcovi zaplatila náhradu, ktorej sa domáhal v žiadosti z 30. decembra 2005, teda sumu 100 000 eur, prípadne sumu vyššiu alebo nižšiu, ktorú bude Súd považovať za oprávnenú a spravodlivú,

               —

               zaviazať žalovanú, aby žalobcovi zaplatila dodatočnú sumu 50 000 eur, prípadne sumu vyššiu alebo nižšiu, ktorú bude Súd považovať za oprávnenú a spravodlivú z titulu náhrady ujmy spôsobenej postupne ku dňu uvedenej žiadosti,

               —

               zaviazať žalovanú, aby žalobcovi zaplatila úroky z omeškania vo výške 10 % ročne s ročnou kapitalizáciou odo dňa žiadosti z 30. decembra 2005 do úplného zaplatenia a všeobecnejšie do úplného splnenia napadnutej správy alebo vo výške s kapitalizáciou, ktorú Súd bude považovať za oprávnenú a spravodlivú, zo sumy 100 000 eur, prípadne sumy vyššej alebo nižšej, ktorú Súd bude považovať za oprávnenú a spravodlivú,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť, aby bez meškania zničila originály a kópie správy z 20. februára 2001, zápisnica 951883, ako aj správy z 15. novembra 2006 a napokon, pokiaľ existuje, aj list z 20. júla 2006, na ktorý žalovaná odkazuje v správe z 15. novembra 2006,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť, aby oznámila žalobcovi vykonanie zničenia akýmkoľvek vhodným spôsobom špecifikovaného ad substantiam, miesto, kde sa pred zničením nachádzali, a všetky okolnosti času, miesta a vykonania zničenia, osobitne dátum, miesto a vykonávateľa,

               —

               zaviazať žalovanú, aby žalobcovi zaplatila sumu 100 eur, prípadne sumu vyššiu alebo nižšiu, ktorú Súd bude považovať za oprávnenú a spravodlivú, za každý deň omeškania so zničením odo dňa vydania rozhodnutia do skutočného oznámenia o zničení žalobcovi, splatnú prvý deň každého mesiaca vo vzťahu k nadobudnutým právam z tohto titulu z predchádzajúceho mesiaca,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Predmetná žaloba uvádza niekoľko tvrdení, ktoré sú uvedené v niekoľkých správach žalovanej, z ktorých žalobca vyvodzuje nedovolené akty, skutočnosti a postupy vzťahujúce sa na spracovanie citlivých údajov o jeho osobe.
   Žalobca uvádza na podporu svojej argumentácie tri žalobné dôvody:

               1.

               nedostatok odôvodnenia, pokiaľ ide jednak o žiadosť žalobcu zamietnutú iba implicitne a jednak odôvodnenie žalovanej uvedené v správe z 15. novembra, ktoré je neprimerané, nelogické a domýšľavé;

               2.

               porušenie práva, pretože existujú podmienky na priznanie žalobcovi práva na náhradu ujmy, ktorej sa domáhal v žiadosti z 30. decembra 2005, čo znamená: neoprávnenosť aktov, skutočností a postupov, ktorých sa dopustila žalovaná; vznik ujmy spôsobenej žalobcovi; príčinný vzťah medzi uvádzanou ujmou a napadnutým správaním;

               3.

               porušenie povinnosti starostlivosti a správneho úradného postupu, keďže žalovaná opomenula zohľadniť vyúčtovanie úrokov žalobcu a dopustila sa mnohých súvisiacich nezákonných aktov, ktoré z dôvodu hrubej nedbanlivosti a uplynutí značnej doby, počas ktorej k nim dochádzalo, predstavujú porušenie týchto povinností.


title: Vec C-279/04: Uznesenie predsedu štvrtej komory Súdneho dvora z  15. decembra 2005  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Retten i Hørsholm) – Anklagemyndighedden/Steffen Ryborg

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/29

         Uznesenie predsedu štvrtej komory Súdneho dvora z 15. decembra 2005 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Retten i Hørsholm) – Anklagemyndighedden/Steffen Ryborg
   (Vec C-279/04) (1)

   (2006/C 143/56)

      Jazyk konania: dánčina

   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 228, 11.9.2004.


title: Vec T-132/16: Žaloba podaná 23. marca 2016 – PayPal/EUIPO – Hub Culture (VENMO)

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/37

         Žaloba podaná 23. marca 2016 – PayPal/EUIPO – Hub Culture (VENMO)
   (Vec T-132/16)
   (2016/C 191/49)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: PayPal, Inc (San José, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Renck, advokát, a I. Junkar, solicitor)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Hub Culture Ltd (Hamilton, Bermudy)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „VENMO“ – ochranná známka Európskej únie č. 9 509 357.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 12. januára 2016 vo veci R 2974/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom povinnosť, aby nahradili trovy konania, ak vstúpia do konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 52 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-211/07 R: Uznesenie sudcu na účely nariadenia predbežných opatrení zo 14. septembra 2007 – AWWW/FEACVT ( Verejné zákazky — Zadávacie konanie Spoločenstva — Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Nedostatok naliehavosti )

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/28

         Uznesenie sudcu na účely nariadenia predbežných opatrení zo 14. septembra 2007 – AWWW/FEACVT
   (Vec T-211/07 R)
   („Verejné zákazky - Zadávacie konanie Spoločenstva - Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Nedostatok naliehavosti“)
   (2007/C 283/50)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: AWWW GmbH Arbeits Welt-Working World (Göttingen, Nemecko) (v zastúpení: B. Schreier, advokát)

      Žalovaná: Európska nadácia pre zlepšovanie životných a pracovných podmienok (FEACVT) (v zastúpení: C. Callanan, solicitor)
   Predmet veci
   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia FEACVT týkajúceho sa zákazky č. 2007/S 13-014125 nazvanej „Informačné a analytické služby týkajúce sa kvality práce a zamestnávania, vzťahov medzi sociálnymi partnermi a reštrukturalizácie na európskej úrovni“ až do rozhodnutia Súdu prvého stupňa o žalobe vo veci samej
   Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní vo veci samej.


title: Vec T-184/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  24. marca 2011 — Grécko/Komisia [ „EPUZF — Záručná sekcia — Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom — Spoločná organizácia trhu v sektore cukru — Článok 8 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1663/95 a článok 11 ods. 1 a 2 nariadenia (ES) č. 885/2006 — Posúdenie rizika finančnej ujmy EPUZF — Zásada proporcionality“ ]

text:
               14.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. marca 2011 — Grécko/Komisia
   (Vec T-184/09) (1)

   (EPUZF - Záručná sekcia - Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom - Spoločná organizácia trhu v sektore cukru - Článok 8 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1663/95 a článok 11 ods. 1 a 2 nariadenia (ES) č. 885/2006 - Posúdenie rizika finančnej ujmy EPUZF - Zásada proporcionality)
   2011/C 145/42
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: V. Kontolaimos, E. Leftheriotou a V. Karra, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Jimeno Fernández a A. Markoulli, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2009/253/ES z 19. marca 2009, ktorým sa z financovania Spoločenstvom vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) (Ú. v. EÚ L 75, s. 15), v rozsahu, v akom vylučuje niektoré výdavky vynaložené Helénskou republikou v rámci spoločnej organizácie trhu v sektore cukru

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 193, 15.8.2009.


title: Vec C-284/06: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  26. júna 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Finanzamt Hamburg-Am Tierpark/Burda GmbH, predtým Burda Verlagsbeteiligungen GmbH (Daňová právna úprava — Sloboda usadiť sa — Smernica 90/435/EHS — Daň z príjmov právnických osôb — Spoločný systém zdaňovania uplatňovaný v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch — Kapitálová spoločnosť — Rozdelenie zisku a majetkových výnosov — Zrážková daň — Daňový kredit — Zaobchádzanie s akcionármi rezidentmi a akcionármi nerezidentmi)

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/4

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 26. júna 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Finanzamt Hamburg-Am Tierpark/Burda GmbH, predtým Burda Verlagsbeteiligungen GmbH
   (Vec C-284/06) (1)

   (Daňová právna úprava - Sloboda usadiť sa - Smernica 90/435/EHS - Daň z príjmov právnických osôb - Spoločný systém zdaňovania uplatňovaný v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch - Kapitálová spoločnosť - Rozdelenie zisku a majetkových výnosov - Zrážková daň - Daňový kredit - Zaobchádzanie s akcionármi rezidentmi a akcionármi nerezidentmi)
   (2008/C 209/05)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesfinanzhof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Finanzamt Hamburg-Am Tierpark

      Žalovaná: Burda GmbH, predtým Burda Verlagsbeteiligungen GmbH
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Bundesfinanzhof – Výklad článku 5 ods. 1 smernice Rady 90/435/EHS z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch (Ú. v. ES L 225, s. 6), teraz článok 5 v znení smernice 2003/123/ES z 22. decembra 2003, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 90/435/EHS o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch (Ú. v. ES L 7, s. 41) – Pojem zrážka z dane – Vnútroštátna právna úprava upravujúca daň z príjmov a navyšovanie imania dcérskej spoločnosti v prípade prerozdelenia ziskov jej materskou spoločnosťou, hoci by neboli zdanené, ak by zostali v dcérskej spoločnosti – Výklad článkov 43, 56 a 58 Zmluvy ES – Vnútroštátna právna úprava upravujúca započítanie rozdelenia zisku kapitálovej spoločnosti s podielmi vlastného kapitálu tejto spoločnosti s následkom, že to spôsobí daňové zaťaženie aj v prípade rozdelenia dividend akcionárom – nerezidentom, ktorí si nemôžu započítať daň z príjmu právnických osôb do svojich daní
   Výrok rozsudku

               1.

               Vnútroštátne ustanovenie, ktoré stanovuje v prípade rozdelenia ziskov dcérskou spoločnosťou materskej spoločnosti zdanenie príjmov a majetkových výnosov dcérskej spoločnosti, ktoré by dani nepodliehali, ak by si ich dcérska spoločnosť ponechala namiesto ich rozdelenia materskej spoločnosti, nepredstavuje zrážkovú daň v zmysle článku 5 ods. 1 smernice Rady 90/435/EHS z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch.

               2.

               Článok 52 Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 43 ES) sa má vykladať v tom zmysle, že mu neodporuje uplatnenie vnútroštátneho opatrenia, akým je § 28 ods. 4 zákona z roku 1996 o dani z príjmov právnických osôb (Körperschaftsteuergesetz 1996), v znení uplatniteľnom na spor vo veci samej, podľa ktorého zdanenie zisku rozdeleného dcérskou spoločnosťou rezidentom jedného členského štátu svojej materskej spoločnosti podlieha rovnakému postupu opravy bez ohľadu na to, či je táto materská spoločnosť rezidentom tohto členského štátu alebo iného členského štátu, aj keď na rozdiel od materskej spoločnosti rezidenta materská spoločnosť nerezident nedostane daňový kredit od členského štátu rezidencie jej dcérskej spoločnosti.

      (1)  Ú. v. EÚ C 237, 30.9.2006.


title: Vec T-431/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  5. júna 2012 — Iberdrola/Komisia

text:
               21.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/29

         Uznesenie Všeobecného súdu z 5. júna 2012 — Iberdrola/Komisia
   (Vec T-431/11) (1)

   2012/C 217/61
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011.


title: Vec T-113/06: Žaloba podaná  10. apríla 2006  – Fjord Seafood Norway a iní/Rada

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/47

         Žaloba podaná 10. apríla 2006 – Fjord Seafood Norway a iní/Rada
   (Vec T-113/06)
   (2006/C 131/87)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Fjord Seafood Norway AS (Oslo, Nórsko), Fjord Seafood Scotland Farming Ltd (Isle of Lewis, Spojené kráľovstvo), Alsaker Fjordbruk AS (Onarheim, Nórsko) (v zastúpení: J. Juuhl-Langseth a P. Dyrberg, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť nariadenie Rady 85/2006 v rozsahu, v akom sa týka Fjord Seafood Norway AS,

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia vyvážajú chovaného lososa z Nórska do Spoločenstva alebo sa venujú jeho chovu v Spoločenstve. Dotknuté nariadenie ustanovuje antidumpingové clo na chovaného lososa s pôvodom v Nórsku.
   Na podporu svojho návrhu žalobcovia uvádzajú na prvom mieste, že dotknuté nariadenie nesprávne definuje a uplatňuje pojem výrobného odvetvia Spoločenstva. Žalobcovia namietajú, že sporné nariadenie ustanovilo, že ujma vo výrobnom odvetví Spoločenstva vzniká tým spôsobom, že pokrýva menej ako 5 % celkovej produkcie Spoločenstva, najmä na základe toho, že iní výrobcovia v Spoločenstve sú vlastnení alebo prepojení s nórskymi výrobcami. Žalobcovia tvrdia, že preto sporné nariadenie porušilo Dohodu o EHP, najmä zásadu slobody usadiť sa, voľného pohybu kapitálu a zákazu diskriminácie z dôvodu štátnej príslušnosti, ako aj základné nariadenie (1) a článok 253.
   Žalobcovia okrem toho namietajú, že sporné nariadenie definovalo výrobné odvetvie Spoločenstva tak, že pokrýva iba výrobcov chovaného lososa. Ďalej uvádzajú, že v tejto definícii by malo byť zahrnuté aj spracovanie, pretože losos, o ktorého ide vo veci samej, je tiež spracúvaný a uložené clo je počítané aj z hodnoty spracovania.
   Žalobcovia tiež tvrdia, že v dotknutom nariadení boli nesprávne posúdené dumping a ujma založené na údajoch týkajúcich sa 25 členských štátov EÚ, aj keď počas väčšiny skúmaného obdobia EÚ pozostávala z 15 členských štátov. Správanie nórskych vývozcov na trhoch desiatich nových členských štátov, ktoré nemajú výrobu chovaného lososa, by pred 1. májom 2004 nemalo byť posudzované ako dumping spôsobujúci ujmu výrobnému odvetviu Spoločenstva.
   Žalobcovia ďalej uvádzajú, že použité vzorky od sťažovateľov a nórskych vývozcov nie sú reprezentatívne, sporné nariadenie neustanovuje kauzálny vzťah medzi dovozmi z Nórska a ujmou, a zároveň nezohľadňuje skutočnosť, či ujma spôsobená dovozmi zo Spojených štátov a Kanady nebola pripísaná dovozom z Nórska. Ďalej sa v žalobe uvádza, že dotknuté nariadenie nesprávne posudzuje stratený podiel výrobného odvetvia Spoločenstva na trhu ako ujmu, výmenné kurzy použité na výpočet cla boli nesprávne, základ pre dovozné ceny filé nebol správne určený a vysvetlenia v tomto smere boli nedostatočné. Nakoniec sa uvádza, že vo vzťahu k žalobcovi Fjord Seafood Norway bola nesprávne stanovená hodnota výroby.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane. pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 56, s. 1, Mim. vyd. 11/010, s. 45).


title: Vec T-192/16: Žaloba podaná 22. apríla 2016 – NF/Európska rada

text:
               27.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/25

         Žaloba podaná 22. apríla 2016 – NF/Európska rada
   (Vec T-192/16)
   (2016/C 232/33)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: NF (ostrov Lesbos, Grécko) (v zastúpení: B. Burns, solicitor)

      Žalovaná: Európska rada

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil dohodu medzi Európskou radou a Tureckom z 18. marca 2016 s názvom „Vyhlásenie EÚ – Turecko, 18. marca 2016“,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že dohoda medzi Európskou radou a Tureckom z 18. marca 2016 s názvom „Vyhlásenie EÚ – Turecko, 18. marca 2016“ nie je zlučiteľná so základnými právami EÚ, najmä s článkami 1, 18 a 19 Charty základných práv Európskej únie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Turecko nie je bezpečným tretím štátom v zmysle článku 36 smernice 2005/85/ES z 1. decembra 2005 o minimálnych štandardoch pre konanie v členských štátoch o priznávaní a odnímaní postavenia utečenca (Ú. V. EÚ L 326, 2005, s. 13).

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že sa mala uplatniť smernica 2001/55/ES z 20. júla 2001 o minimálnych štandardoch na poskytovanie dočasnej ochrany v prípade hromadného prílevu vysídlených osôb a o opatreniach na podporu rovnováhy úsilia medzi členskými štátmi pri prijímaní takýchto osôb a znášaní z toho vyplývajúcich dôsledkov (Ú. v. ES L 212, 2001, s. 12; Mim. vyd. 19/004, s. 162).

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnutá dohoda je v skutočnosti záväznou zmluvou alebo „aktom“ s právnymi účinkami pre žalobcu a že napadnutá dohoda je v dôsledku nesúladu s článkom 218 ZFEÚ a/alebo článkom 78 ods. 3 ZFEÚ neplatná.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že je porušený zákaz kolektívneho vyhostenia v zmysle článku 19 ods.1 Charty základných práv Európskej únie.


title: Vec T-368/15 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 1. septembra 2015 – Alcimos Consulting/ECB („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Hospodárska a menová politika — Rozhodnutie prijaté Radou guvernérov ECB — Poskytnutie núdzovej likvidity gréckym bankám — Návrh na odklad výkonu — Nedodržanie formálnych náležitostí — Neprípustnosť“)

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/43

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 1. septembra 2015 – Alcimos Consulting/ECB
   (Vec T-368/15 R)
   ((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Hospodárska a menová politika - Rozhodnutie prijaté Radou guvernérov ECB - Poskytnutie núdzovej likvidity gréckym bankám - Návrh na odklad výkonu - Nedodržanie formálnych náležitostí - Neprípustnosť“))
   (2015/C 381/51)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Alcimos Consulting SMPC (Atény, Grécko) (v zastúpení: F. Rodolaki, avocat)

      Žalovaná: Európska centrálna banka (ECB)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia prijatého 28. júna 2015 Radou guvernérov ECB týkajúceho sa výšky poskytnutia núdzovej likvidity gréckym bankám

      Výrok

               1.

               Návrh na odklad výkonu sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní o veci samej.


title: Vec C-380/15: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 23. februára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de les Illes Balears – Španielsko) – Francisca Garzón Ramos, José Javier Ramos Martín/Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria SA, Intercotrans SL (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Charta základných práv Európskej únie — Právo na účinnú súdnu ochranu — Konanie o výkone záložného práva k nehnuteľnosti — Právomoci vnútroštátneho súdu rozhodujúceho vo veci samej — Nevykonanie práva Únie — Článok 53 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               6.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/4

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 23. februára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de les Illes Balears – Španielsko) – Francisca Garzón Ramos, José Javier Ramos Martín/Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria SA, Intercotrans SL
   (Vec C-380/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Charta základných práv Európskej únie - Právo na účinnú súdnu ochranu - Konanie o výkone záložného práva k nehnuteľnosti - Právomoci vnútroštátneho súdu rozhodujúceho vo veci samej - Nevykonanie práva Únie - Článok 53 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora))
   (2016/C 200/05)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Audiencia Provincial de les Illes Balears

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Francisca Garzón Ramos, José Javier Ramos Martín

      Žalované: Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria SA, Intercotrans SL

      Výrok

   Súdny dvor Európskej únie zjavne nemá právomoc odpovedať na otázky položené rozhodnutím Audiencia Provincial de les Illes Balears (provinčný súd Baleárskych ostrovov, Španielsko) z 1. júla 2015

      (1)  Ú. v. EÚ C 354, 26.10.2015.


title: Vec C-549/15: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 22. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Förvaltningsrätten i Linköping – Švédsko) – E.ON Biofor Sverige AB/Statens energimyndighet (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Podpora energie z obnoviteľných zdrojov — Biopalivá určené pre dopravu — Smernica 2009/28/ES — Článok 18 ods. 1 — Systém „hmotnostnej bilancie“, ktorým sa má zabezpečiť, že bioplyn spĺňa stanovené kritériá trvalej udržateľnosti — Platnosť — Články 34 a 114 ZFEÚ — Vnútroštátna právna úprava vyžadujúca, aby sa hmotnostná bilancia vykonala v mieste s jasnou hranicou — Prax príslušného vnútroštátneho orgánu pripúšťajúca, že túto podmienku možno splniť, pokiaľ sa trvalo udržateľný bioplyn prepravuje prostredníctvom štátnej plynárenskej siete — Príkaz daného orgánu, ktorým sa vylučuje možnosť splniť túto istú podmienku v prípade dovozu trvalo udržateľného bioplynu z iných členských štátov prostredníctvom vzájomne prepojených štátnych plynárenských sietí — Voľný pohyb tovaru)

text:
               21.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 277/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 22. júna 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Förvaltningsrätten i Linköping – Švédsko) – E.ON Biofor Sverige AB/Statens energimyndighet
   (Vec C-549/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Podpora energie z obnoviteľných zdrojov - Biopalivá určené pre dopravu - Smernica 2009/28/ES - Článok 18 ods. 1 - Systém „hmotnostnej bilancie“, ktorým sa má zabezpečiť, že bioplyn spĺňa stanovené kritériá trvalej udržateľnosti - Platnosť - Články 34 a 114 ZFEÚ - Vnútroštátna právna úprava vyžadujúca, aby sa hmotnostná bilancia vykonala v mieste s jasnou hranicou - Prax príslušného vnútroštátneho orgánu pripúšťajúca, že túto podmienku možno splniť, pokiaľ sa trvalo udržateľný bioplyn prepravuje prostredníctvom štátnej plynárenskej siete - Príkaz daného orgánu, ktorým sa vylučuje možnosť splniť túto istú podmienku v prípade dovozu trvalo udržateľného bioplynu z iných členských štátov prostredníctvom vzájomne prepojených štátnych plynárenských sietí - Voľný pohyb tovaru))
   (2017/C 277/06)
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Förvaltningsrätten i Linköping

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: E.ON Biofor Sverige AB

      Žalovaná: Statens energimyndighet

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 18 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES sa má vykladať v tom zmysle, že nezakladá pre členské štáty povinnosť povoliť dovoz bioplynu spĺňajúceho kritériá trvalej udržateľnosti stanovené v článku 17 tejto smernice a určeného na používanie ako biopalivo prostredníctvom svojich vzájomne prepojených štátnych plynárenských sietí.

               2.

               Posúdenie druhej otázky neodhalilo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť článku 18 ods. 1 smernice 2009/28.

               3.

               Článok 34 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni príkazu ako vo veci samej, ktorým vnútroštátny orgán mal v úmysle vylúčiť to, aby hospodársky subjekt mohol zaviesť systém hmotnostnej bilancie v zmysle článku 18 ods. 1 smernice 2009/28 s ohľadom na trvalo udržateľný bioplyn prepravený vzájomne prepojenými štátnymi plynárenskými sieťami v zmysle ustanovenia prijatého týmto orgánom a podľa ktorého sa taká hmotnostná bilancia musí vykonať „v mieste s jasnou hranicou“, hoci daný orgán v súlade s týmto ustanovením pripúšťa, že systém hmotnostnej bilancie sa môže vykonať s ohľadom na trvalo udržateľný bioplyn prepravený štátnou plynárenskou sieťou členského štátu, v ktorom daný orgán pôsobí.

      (1)  Ú. v. EÚ C 7, 11.1.2016.


title: Vec T-525/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 5. apríla 2016 – Petro Suisse Intertrade/Rada

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/46

         Uznesenie Všeobecného súdu z 5. apríla 2016 – Petro Suisse Intertrade/Rada
   (Vec T-525/15) (1)

   (2016/C 191/64)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 371, 9.11.2015.


title: Vec C-149/12 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  27. júna 2013 — Xeda International SA, Pace International LLC/Európska komisia [Odvolanie — Prípravky na ochranu rastlín — Difenylamín — Nezaradenie do prílohy I smernice 91/414/EHS — Postup posudzovania účinných látok — Späťvzatie podpory zaradenia účinnej látky do tejto prílohy zo strany oznamovateľa — Nariadenia (ES) č. 1490/2002 a (ES) č. 1095/2007]

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/30

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 27. júna 2013 — Xeda International SA, Pace International LLC/Európska komisia
   (Vec C-149/12 P) (1)

   (Odvolanie - Prípravky na ochranu rastlín - Difenylamín - Nezaradenie do prílohy I smernice 91/414/EHS - Postup posudzovania účinných látok - Späťvzatie podpory zaradenia účinnej látky do tejto prílohy zo strany oznamovateľa - Nariadenia (ES) č. 1490/2002 a (ES) č. 1095/2007)
   2013/C 225/49
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Xeda International SA, Pace International LLC (v zastúpení: K. Van Maldegem, C. Mereu a N. Knight, avocats)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: G. von Rintelen a P. Ondrůšek, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Stuyck, avocat)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 19. januára 2012 vo veci T-71/10, Xeda International SA a Pace International LLC/Európska Komisia, ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu smerujúcu k zrušeniu rozhodnutia Komisie 2009/859/ES z 30. novembra 2009 o nezaradení difenylamínu do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS a odobratí povolení na prípravky na ochranu rastlín obsahujúce túto látku [oznámené pod číslom C(2009) 9262] (Ú. v. EÚ L 314, s. 79)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Xeda International SA a Pace International LLC sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 9.6.2012.


title: Vec C-616/11: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  9. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – T-Mobile Austria GmbH/Verein für Konsumenteninformation (Smernica 2007/64/ES — Platobné služby — Článok 4 bod 23 — Pojem platobný nástroj — Elektronický prevodný príkaz na úhradu a prevodný príkaz na úhradu na tlačive — Článok 52 ods. 3 — Právo príjemcu žiadať od platiteľa poplatky za používanie platobného nástroja — Právomoc členských štátov vydať všeobecný zákaz — Zmluva medzi mobilným operátorom a jednotlivcami)

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/4

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 9. apríla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – T-Mobile Austria GmbH/Verein für Konsumenteninformation
   (Vec C-616/11) (1)

   ((Smernica 2007/64/ES - Platobné služby - Článok 4 bod 23 - Pojem platobný nástroj - Elektronický prevodný príkaz na úhradu a prevodný príkaz na úhradu na tlačive - Článok 52 ods. 3 - Právo príjemcu žiadať od platiteľa poplatky za používanie platobného nástroja - Právomoc členských štátov vydať všeobecný zákaz - Zmluva medzi mobilným operátorom a jednotlivcami))
   2014/C 175/04
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Verein für Konsumenteninformation

      Žalovaná: T-Mobile Austria GmbH

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Oberster Gerichtshof – Výklad článku 4 bodu 23 a článku 52 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/64/ES z 13. novembra 2007 o platobných službách na vnútornom trhu, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a ktorou sa zrušuje smernica 97/5/ES (Ú. v. EÚ L 319, s. 1) – Rozsah pôsobnosti – Pojem „platobný nástroj“ – Vnútroštátna právna úprava stanovujúca všeobecný zákaz žiadať poplatky za používanie platobného nástroja – Zmluva medzi mobilným operátorom a jednotlivcami – Platba prostredníctvom podpísaného prevodného príkazu na úhradu, buď prevodným príkazom na úhradu na tlačive alebo elektronickým prevodným príkazom

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 52 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/64/ES z 13. novembra 2007 o platobných službách na vnútornom trhu, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a ktorou sa zrušuje smernica 97/5/ES, sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje na používanie platobného nástroja v rámci zmluvného vzťahu medzi mobilným operátorom ako príjemcom a jeho zákazníkom ako platiteľom.

               2.

               Článok 4 bod 23 smernice 2007/64 sa má vykladať v tom zmysle, že tak postup udeľovania prevodného príkazu na úhradu prostredníctvom tlačiva vlastnoručne podpísaného platiteľom, ako aj postup udeľovania prevodného príkazu na úhradu prostredníctvom internetbankingu sú platobným nástrojom v zmysle tohto ustanovenia.

               3.

               Článok 52 ods. 3 smernice 2007/64 sa má vykladať v tom zmysle, že priznáva členským štátom právomoc všeobecne zakázať príjemcom, aby od platiteľa vyberali poplatky za používanie akéhokoľvek platobného nástroja, pokiaľ vnútroštátna právna úprava ako celok zohľadňuje potrebu podporovať hospodársku súťaž a presadzovať využívanie efektívnych platobných nástrojov, čo je otázka, ktorej preskúmanie prináleží vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 73, 10.3.2012.


title: Spojené veci T-279/15 až T-282/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. februára 2016 – Pirelli Tyre/EUIPO (Dezény pneumatík a i.) („Dizajn Spoločenstva — Dizajny Spoločenstva predstavujúce dezény pneumatík a plášte pneumatík na kolesá vozidiel — Neexistencia žiadosti o predĺženie platnosti a výmaz dizajnu po uplynutí zápisu — Návrh na uvedenie do predošlého stavu a žiadosť o predĺženie platnosti dizajnu“)

text:
               18.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 136/34

         Rozsudok Všeobecného súdu z 23. februára 2016 – Pirelli Tyre/EUIPO (Dezény pneumatík a i.)
   (Spojené veci T-279/15 až T-282/15) (1)

   ((„Dizajn Spoločenstva - Dizajny Spoločenstva predstavujúce dezény pneumatík a plášte pneumatík na kolesá vozidiel - Neexistencia žiadosti o predĺženie platnosti a výmaz dizajnu po uplynutí zápisu - Návrh na uvedenie do predošlého stavu a žiadosť o predĺženie platnosti dizajnu“))
   (2016/C 136/48)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pirelli Tyre SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: D. Caneva a G. Fucci, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: P. Bullock, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Štyri žaloby podané proti rozhodnutiam tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 8. januára 2015 (veci R 1285/2014-3 a R 1286/2014-3) a z 11. februára 2015 (veci R 1287/2014-3 a R 1288/2014-3), týkajúce sa návrhov na uvedenie do predošlého stavu

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloby sa zamietajú.

               2.

               Pirelli Tyre SpA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 270, 17.8.2015.


title: Vec C-360/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 13. júla 2015 – College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amersfoort/X BV

text:
               19.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 13. júla 2015 – College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amersfoort/X BV
   (Vec C-360/15)
   (2015/C 346/04)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: College van Burgemeester en Wethouders van de gemeente Amersfoort

      Odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: X BV

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 2 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu (1) vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie sa uplatňuje na výber poplatkov zo strany orgánu členského štátu za spracovanie žiadosti o vydanie povolenia, ktoré sa týka času, miesta a spôsobu vykonania výkopových prác v súvislosti s osadením káblov pre verejnú elektronickú komunikačnú sieť?

               2.

               Má sa kapitola III smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje aj na výlučne vnútroštátne situácie?

               3.

               Má sa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu s ohľadom na svoje odôvodnenie 9 vykladať v tom zmysle, že neplatí pre vnútroštátnu úpravu, ktorá požaduje informovanie obecnej rady o plánovanom uskutočnení výkopových prác v súvislosti s osadením, údržbou a odstránením káblov pre verejnú elektronickú komunikačnú sieť, pričom obecná rada nie je oprávnená zakázať oznámené činnosti, ale zároveň má právo stanoviť podmienky, pokiaľ ide o miesto, čas, spôsob výkonu prác, ako aj s ohľadom na podporu spoločného využívania zariadení a na odsúhlasenie činností s prevádzkovateľmi ďalších podzemných stavieb?

               4.

               Má sa článok 4 ods. 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie sa uplatní na rozhodnutie o vydaní povolenia, ktoré sa týka miesta, času a spôsobu uskutočnenia výkopových prác v súvislosti s osadením káblov pre verejnú elektronickú komunikačnú sieť, bez toho, aby bol predmetný vnútroštátny orgán oprávnený zakázať tieto práce ako také?

               5.

                           a)

                           Ak sa článok 13 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu s ohľadom na odpovede na predchádzajúce otázky uplatňuje na tento prípad: Má potom tento predpis priamy účinok?

                           b)

                           V prípade kladnej odpovede na otázku 5a): Možno náklady, ktoré sa majú fakturovať na základe článku 13 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu, v tomto prípade vypočítať na základe odhadovaných nákladov všetkých konaní o žiadosti, na základe nákladov na všetky žiadosti, ktoré sú porovnateľné s predmetnou žiadosťou, alebo na základe nákladov konkrétnych žiadostí?

                           c)

                           V prípade kladnej odpovede na otázku 5a): Podľa akých kritérií sa ku konkrétnym žiadostiam o vydanie povolenia majú započítať nepriame a fixné náklady v zmysle článku 13 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu?

      (1)  Ú. v. EÚ L 376, s. 36.


title: Vec T-597/14: Žaloba podaná 11. augusta 2014 – Cham a Bena Properties/Rada

text:
               20.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 372/21

         Žaloba podaná 11. augusta 2014 – Cham a Bena Properties/Rada
   (Vec T-597/14)
   2014/C 372/26
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Cham Holding Co. SA a Bena Properties Co. SA (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat a C. Cornet d’Elzius, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil ich žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               následne zaviazal Európsku úniu na náhradu škody, ktorá im vznikla prerušením projektu „Yasmeen Rotana“ vo výške 4 3 0 00  000 eur,

               —

               nariadil vymenovanie znalca na účel stanovenia celej výšky škody, ktorá im vznikla,

               —

               zaviazal Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody, ktoré sú v podstate zhodné alebo podobné so žalobnými dôvodmi uvedenými v rámci veci T-592/14, Makhlouf/Rada.


title: Vec C-114/06: Žaloba podaná  27. februára 2006  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Slovenskej republike

text:
               22.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/8

         Žaloba podaná 27. februára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Slovenskej republike
   (Vec C-114/06)
   (2006/C 96/14)
   Jazyk konania: slovenčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: G. Zavvos a Tomáš Kukal v postavení splnomocnených zástupcov, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 27. februára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Slovenskej republike.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že neprijatím zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 96/48/ES (1) z 23. júla 1996 o interoperabilite systému transeurópskych vysokorýchlostných železníc, prípadne neoznámením týchto ustanovení Komisii, Slovenská republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z jej ustanovení;

               2.

               zaviazal Slovenskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula 1. mája 2004.

      (1)  Ú. v. ES, L 235, s. 6.


title: Vec T-82/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/61

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-82/05) (1)

   (2008/C 301/105)

      Jazyk konania: taliančina

   Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 16.4.2005.


title: Vec C-159/11: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  19. decembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato — Taliansko) — Azienda Sanitaria Locale di Lecce, Università del Salento/Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce a i. (Verejné zákazky — Smernica 2004/18/ES — Článok 1 ods. 2 písm. a) a d) — Služby — Vypracovanie štúdie o seizmickej odolnosti nemocničných zariadení a vyhodnotenie tejto odolnosti — Zmluva uzavretá medzi dvomi verejnoprávnymi subjektmi, z ktorých jedným je univerzita — Verejnoprávny subjekt, ktorý možno kvalifikovať ako hospodársky subjekt — Odplatná zmluva — Protiplnenie neprevyšujúce vynaložené náklady)

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/4

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. decembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato — Taliansko) — Azienda Sanitaria Locale di Lecce, Università del Salento/Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce a i.
   (Vec C-159/11) (1)

   (Verejné zákazky - Smernica 2004/18/ES - Článok 1 ods. 2 písm. a) a d) - Služby - Vypracovanie štúdie o seizmickej odolnosti nemocničných zariadení a vyhodnotenie tejto odolnosti - Zmluva uzavretá medzi dvomi verejnoprávnymi subjektmi, z ktorých jedným je univerzita - Verejnoprávny subjekt, ktorý možno kvalifikovať ako hospodársky subjekt - Odplatná zmluva - Protiplnenie neprevyšujúce vynaložené náklady)
   2013/C 46/06
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Azienda Sanitaria Locale di Lecce, Università del Salento

      Žalovaní: Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce, Consiglio Nazionale degli Ingegneri, Associazione delle Organizzazioni di Ingegneri, di Architettura e di Consultazione Tecnico-economica (OICE), Etacons srl, Ing. Vito Prato Engineering srl, Barletti — Del Grosso e Associati srl, Ordine degli Architetti della Provincia di Lecce, Consiglio Nazionale degli Architetti, Pianificatori, Paesaggisti e Conservatori

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Consiglio di Stato — Výklad článku 1 ods. 2 písm. a) a d), článkov 2 a 28, ako aj prílohy II, kategórií 8 a 12 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132) — Zadanie zákazky mimo konania pre zadanie verejnej zákazky — Poskytovanie služieb spočívajúcich vo vypracovaní štúdie o seizmickej odolnosti zdravotníckych zariadení a vyhodnotenia tejto odolnosti — Zmluvy uzavreté medzi dvoma správnymi orgánmi, pričom poskytovateľom služby je univerzita — Odplatné zmluvy, pri ktorých protiplnenie nepresahuje vynaložené náklady

      Výrok rozsudku

   Právo Únie v oblasti hospodárskej súťaže bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá bez vyhlásenia verejného obstarávania povoľuje uzavretie zmluvy, ktorou si dva verejnoprávne subjekty upravia vzájomnú spoluprácu, pokiaľ — čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu — predmetom takej zmluvy nie je zabezpečiť plnenie úlohy služby vo verejnom záujme spoločnej pre tieto subjekty, neriadi sa výlučne dôvodmi a požiadavkami potrebnými na sledovanie cieľov vo verejnom záujme alebo môže postaviť súkromného poskytovateľa služieb do výhodnejšej situácie než jeho konkurentov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 173, 11.6.2011.