title: Vec T-396/06: Žaloba podaná 21. decembra 2006 – Komisia/TGA Technische Gebäudeausrüstung Chemnitz

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/33

         Žaloba podaná 21. decembra 2006 – Komisia/TGA Technische Gebäudeausrüstung Chemnitz
   (Vec T-396/06)
   (2007/C 42/57)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Šimerdová, splnomocnená zástupkyňa, R. Bierwagen, advokát)

      Žalovaný: TGA Technische Gebäudeausrüstung Chemnitz GmbH
   Návrhy žalobkyne

               —

               zaviazať žalovaného, aby vrátil žalobkyni 32 440,80 eur s úrokmi z omeškania od 30. novembra 1999,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa uzatvorila so žalovaným zmluvu o činnostiach Spoločenstva v oblasti nejadrových energií (1994 – 1998) (1), pričom v nej bola pre spory súvisiace s touto zmluvou dohodnutá príslušnosť Súdu prvého stupňa. Predmetom projektu bola konštrukcia a skušobná prevádzka zariadenia na sušenie kože.
   Komisia túto zmluvu vypovedala listom z 18. februára 1999, pretože jej nebola predložená riadna záverečná správa. Žalobkyňa k tomu uvádza, že vyúčtovanie, ktoré jej žalovaný dodatočne predložil, bolo uznané len čiastočne z dôvodu, že chýbali doklady. Vzniknutý rozdiel žiadala žalobkyňa niekoľkokrát späť a je predmetom tejto žaloby.

      (1)  Rozhodnutie Rady 94/806/ES z 23. novembra 1994 o schválení zvláštneho programu výskumu a technologického vývoja, vrátane demonštrácie v oblasti nejadrových energií [neoficiálny preklad] (1994 – 1998) (Ú. v. ES L 334, s. 87).


title: Vec C-400/14 P: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 16. júla 2015 – Basic AG Lebensmittelhandel/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), Repsol YPF, SA (Odvolanie — Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva — Slovný prvok „basic“ — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva — Slovný prvok „BASIC“ — Námietka majiteľa tejto ochrannej známky — Čiastočné zamietnutie prihlášky — Pojmy „distribučné služby“ a „maloobchodné a veľkoobchodné služby“ — Rozsah)

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/10

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 16. júla 2015 – Basic AG Lebensmittelhandel/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), Repsol YPF, SA
   (Vec C-400/14 P) (1)

   ((Odvolanie - Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva - Slovný prvok „basic“ - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva - Slovný prvok „BASIC“ - Námietka majiteľa tejto ochrannej známky - Čiastočné zamietnutie prihlášky - Pojmy „distribučné služby“ a „maloobchodné a veľkoobchodné služby“ - Rozsah))
   (2015/C 320/13)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Basic AG Lebensmittelhandel (v zastúpení: D. Altenburg a T. Haug, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca), Repsol YPF, SA (v zastúpení: J.-B. Devaureix, abogado)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Basic AG Lebensmittelhandel je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 431, 1.12.2014.


title: Spojené veci T-423/13 a T-64/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. mája 2016 – Good Luck Shipping/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči určitým osobám a subjektom s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní v Iráne — Zmrazenie finančných prostriedkov — Nesprávne právne posúdenie — Právny základ — Nesprávne posúdenie — Neexistencia dôkazov“)

text:
               4.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/28

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. mája 2016 – Good Luck Shipping/Rada
   (Spojené veci T-423/13 a T-64/14) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči určitým osobám a subjektom s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní v Iráne - Zmrazenie finančných prostriedkov - Nesprávne právne posúdenie - Právny základ - Nesprávne posúdenie - Neexistencia dôkazov“))
   (2016/C 243/28)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Good Luck Shipping LLC (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (v zastúpení: F. Randolph, QC, M. Lester, barrister, a M. Taher, solicitor)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: V. Piessevaux a B. Driessen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Jednak návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2013/270/SZBP zo 6. júna 2013, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 156, 2013, s. 10), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 522/2013 zo 6. júna 2013, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 156, 2013, s. 3), rozhodnutia Rady 2013/661/SZBP z 15. novembra 2013, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 306, 2013, s. 18), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1154/2013 z 15. novembra 2013, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 306, 2013, s. 3), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobkyne, a jednak návrh na vyhlásenie neuplatniteľnosti rozhodnutia Rady 2013/497/SZBP z 10. októbra 2013, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 272, 2013, s. 46), a nariadenia Rady (EÚ) č. 971/2013 z 10. októbra 2013, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 272, 2013, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               V rozsahu, v akom sa týkajú Good Luck Shipping LLC, sa zrušujú tieto akty:

                           —

                           rozhodnutie Rady 2013/270/SZBP zo 6. júna 2013, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu,

                           —

                           vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 522/2013 zo 6. júna 2013, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu,

                           —

                           rozhodnutie Rady 2013/661/SZBP z 15. novembra 2013, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu,

                           —

                           vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1154/2013 z 15. novembra 2013, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu.

               2.

               Účinky rozhodnutia 2013/661, pokiaľ ide o Good Luck Shipping, zostávajú zachované až do nadobudnutia právoplatnosti zrušenia nariadenia č. 1154/2013.

               3.

               Rada Európskej únie znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Good Luck Shipping.

      (1)  Ú. v. EÚ C 325, 9.11.2013.


title: Vec C-173/14 P: Odvolanie podané 8. apríla 2014 : European Dynamics Belgium SA a i. proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z  29. januára 2014 vo veci T-158/12, European Dynamics Belgium a i./EMA

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/18

         Odvolanie podané 8. apríla 2014: European Dynamics Belgium SA a i. proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 29. januára 2014 vo veci T-158/12, European Dynamics Belgium a i./EMA
   (Vec C-173/14 P)
   2014/C 184/22
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: European Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, European Dynamics UK Ltd (v zastúpení: V. Christianos, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska agentúra pre lieky (EMA)

      Návrhy odvolateľov

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-158/12 z 29. januára 2014 a vrátiť vec Všeobecnému súdu na nové rozhodnutie,

               —

               uložiť EMA povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Odvolatelia tvrdia, že rozsudok Všeobecného súdu z 29. Januára 2014 vo veci T-158/12 obsahuje právne posúdenia, ktoré zjavne porušujú právne pravidlá Európskej únie a ktoré sú spochybnené v tomto odvolaní.

               2.

               Podľa odvolateľov napadnutý rozsudok musí byť zrušený z dôvodu zjavne nesprávneho posúdenia, skreslenia ich tvrdení, nesprávneho odôvodnenia a nesprávneho výkladu a uplatnenia práva Únie.

               3.

               Konkrétnejšie, odvolatelia uvádzajú štyri zrušovacie dôvody:

                           —

                           prvý dôvod sa týka nového kritéria, ktoré bolo doplnené v priebehu zadávacieho konania, hoci nebolo stanovené v technických špecifikáciách. V tomto ohľade odvolatelia poukazujú na skreslenie zrušovacieho dôvodu a tvrdení, ktoré uviedli vo svojich písomných vyjadreniach ako aj na chybné odôvodnenie.

                           —

                           druhý dôvod sa týka posúdenia kritéria kvalitatívneho výberu ako kritéria pridelenia. V tomto ohľade odvolatelia poukazujú na nesprávne posúdenie, nesprávny výklad a uplatnenie práva Únie a nesprávne odôvodnenie.

                           —

                           tretí dôvod sa týka posúdenia skúseností získaných v rámci skorších zmlúv s rovnakým verejným obstarávateľom. V tomto ohľade odvolatelia poukazujú na nesprávny výklad a uplatnenie práva Únie, nesprávne posúdenie a nesprávne odôvodnenie.

                           —

                           štvrtý dôvod sa týka posúdenia kritéria, ktoré nebolo možné oznámkovať objektívne. V tomto ohľade odvolatelia poukazujú na zjavne nesprávne posúdenie, nesprávny výklad a uplatnenie práva Únie a nesprávne odôvodnenie.


title: Vec F-58/12: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  12. decembra 2013 — Marcuccio/Komisia (Verejná služba — Rozhodnutie o odchode do dôchodku z dôvodu invalidity — Zrušenie Súdom prvého stupňa pre nedostatok odôvodnenia — Žiadosť o vykonanie rozsudku — Žiadosť o opätovné začlenenie — Zrušenie rozsudku Súdu prvého stupňa — Nedostatok záujmu na konaní — Článok 266 ZEÚ — Mimozmluvná zodpovednosť inštitúcie — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu)

text:
               1.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/20

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 12. decembra 2013 — Marcuccio/Komisia
   (Vec F-58/12) (1)

   (Verejná služba - Rozhodnutie o odchode do dôchodku z dôvodu invalidity - Zrušenie Súdom prvého stupňa pre nedostatok odôvodnenia - Žiadosť o vykonanie rozsudku - Žiadosť o opätovné začlenenie - Zrušenie rozsudku Súdu prvého stupňa - Nedostatok záujmu na konaní - Článok 266 ZEÚ - Mimozmluvná zodpovednosť inštitúcie - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu)
   2014/C 31/35
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia, A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie implicitného rozhodnutia Komisie, ktorým sa zamieta žiadosť žalobcu vykonať rozsudok Súdu pre verejnú službu zo 4. novembra 2008 vo veci F-41/06, Marcuccio/Komisia, a z tohto dôvodu mu zveriť úlohy spojené s pracovným miestom vo funkčnej skupine zodpovedajúcej jeho platovej triede, ako aj návrh na náhradu škody

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu.

               2.

               Pán Marcuccio znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 295, 29.9.2012, s. 33.


title: Vec C-372/05: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  15. decembra 2009 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Dovoz vojenských zariadení oslobodený od cla)

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/3

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 15. decembra 2009 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-372/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Dovoz vojenských zariadení oslobodený od cla)
   2010/C 51/04
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: C. Cattabriga, G. Wilms, D. Triantafyllou a H. Støvlbæk, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma, splnomocnený zástupca, C. von Donat, Rechtsanwalt)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Dánske kráľovstvo, (v zastúpení: J. Bering Liisberg, splnomocnený zástupca), Helénska republika, (v zastúpení: E.-M. Mamona, A. Samoni-Rantou a K. Boskovits, splnomocnení zástupcovia), Fínska republika (v zastúpení: E. Bygglin a A. Guimaraes-Purokoski, splnomocnené zástupkyne)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 2, 9, 10 a 11 nariadenia Rady (EHS, Euratom) č. 1552/1989 z 29. mája 1989, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 88/376/EHS, Euratom o systéme vlastných zdrojov Spoločenstiev [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 155, s. 1), a v období po 31. máji 2000 tých istých článkov nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev (Ú. v. ES L 130, s. 1; Mim. vyd. 01/003, s. 169) — Dovoz vojenských zariadení oslobodený od cla

      Výrok rozsudku

               1.

               Spolková republika Nemecko si tým, že odmietla vypočítať, priznať a sprístupniť Komisii Európskych spoločenstiev vlastné zdroje vzťahujúce sa na dovoz vojenského materiálu v období od 1. januára 1998 do 31. decembra 2002, ako aj tým, že odmietla zaplatiť úroky z omeškania po tom, čo nesprístupnila uvedené vlastné zdroje Komisii Európskych spoločenstiev, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2 a 9 až 11 nariadenia Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 z 29. mája 1989, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 88/376/EHS, Euratom o systéme vlastných zdrojov Spoločenstiev, zmenené a doplnené nariadením Rady (Euratom, ES) č. 1355/96 z 8. júla 1996, a z tých istých článkov nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev.

               2.

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Dánske kráľovstvo, Helénska republika a Fínska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 296, 26.11.2005.


title: Vec C-198/11 P: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  11. mája 2012 — Lan Airlines SA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA [Odvolanie — Článok 119 rokovacieho poriadku — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 8 ods. 1 písm. b) — Slovná ochranná známka Spoločenstva LÍNEAS AÉREAS DEL MEDITERRÁNEO LAM — Prihláška — Námietka majiteľa skorších slovných a obrazových ochranných známok Spoločenstva LAN — Zamietnutie námietky — Nedostatok nebezpečenstva zámeny — Zjavne neprípustné odvolanie]

text:
               6.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/3

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 11. mája 2012 — Lan Airlines SA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA
   (Vec C-198/11 P) (1)

   (Odvolanie - Článok 119 rokovacieho poriadku - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 8 ods. 1 písm. b) - Slovná ochranná známka Spoločenstva LÍNEAS AÉREAS DEL MEDITERRÁNEO LAM - Prihláška - Námietka majiteľa skorších slovných a obrazových ochranných známok Spoločenstva LAN - Zamietnutie námietky - Nedostatok nebezpečenstva zámeny - Zjavne neprípustné odvolanie)
   2012/C 303/04
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Lan Airlines SA (v zastúpení: E. Armijo Chávarri, abogado)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Mondéjar Ortuño, splnomocnený zástupca), Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 8. februára 2011, Lan Airlines/ÚHVT — Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo (T-194/09), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu podanú proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 19. februára 2009 (vec R 107/2008-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Lan Airlines, SA a Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo, SA

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Lan Airlines, SA je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 186, 25.6.2011.


title: Vec C-174/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 9. apríla 2014 – Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos de Saúde dos Açores, S.A./Fazenda Pública

text:
               7.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 9. apríla 2014 – Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos de Saúde dos Açores, S.A./Fazenda Pública
   (Vec C-174/14)
   2014/C 212/16
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos de Saúde dos Açores, S.A.

      Odporca: Fazenda Pública

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže vnútroštátny súd vykladať pojem subjekt, ktorý sa spravuje verejným právom, v zmysle článku 13 ods. 1 prvého pododseku smernice Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 na základe normatívneho pojmu inštitúcia, ktorá sa spravuje verejným právom, vymedzeného v článku 1 bode 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES (2) z 31. marca 2004?

               2.

               Zodpovedá pojmu subjekt, ktorý sa spravuje verejným právom, ktorý koná ako orgán verejnej moci, v zmysle článku 13 ods. 1 prvého pododseku smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 subjekt, ktorý bol zriadený ako akciová spoločnosť, ktorej základné imanie je vo výlučne verejnom vlastníctve a ktorej jediným akcionárom je autonómny región Azory, ktorej predmetom činnosti je výkon poradenských a správcovských činností v oblasti regionálneho zdravotníckeho systému na jeho podporu a racionalizáciu vykonávaných na základe rámcových zmlúv uzavretých s autonómnym regiónom Azory a na ktorú sú prenesené mocenské právomoci, ktoré má v uvedenej oblasti autonómny región, ktorý má pôvodne poskytovať verejnú zdravotnú starostlivosť?

               3.

               Možno vzhľadom na ustanovenia tejto smernice konštatovať, že protihodnota, ktorú dostáva táto spoločnosť, spočívajúca v poskytovaní finančných prostriedkov potrebných na plnenie týchto rámcových zmlúv je odplatou za poskytované služby z hľadiska priznania postavenia zdaniteľnej osoby na účely DPH?

               4.

               Ak áno, spĺňa uvedená spoločnosť potrebné požiadavky na využitie ustanovenia o neuplatnení dane obsiahnutého v článku 13 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132).


title: Vec C-471/08: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  1. júla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Helsingin käräjäoikeus — Fínsko) — Sanna Maria Parviainen/Finnair Oyj (Sociálna politika — Smernica 92/85/EHS — Ochrana bezpečnosti a zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok — Článok 5 ods. 2 a článok 11 bod 1 — Pracovníčka dočasne preradená na iné pracovné miesto počas trvania tehotenstva — Povinné preradenie z dôvodu rizika týkajúceho sa jej bezpečnosti alebo jej zdravia, alebo zdravia jej dieťaťa — Nižšia mzda, ako bola priemerná mzda poberaná pred týmto preradením — Skoršia mzda skladajúca sa zo základnej mzdy a z rôznych príplatkov — Výpočet mzdy, na ktorú má tehotná pracovníčka nárok počas trvania jej dočasného preradenia)

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/9

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 1. júla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Helsingin käräjäoikeus — Fínsko) — Sanna Maria Parviainen/Finnair Oyj
   (Vec C-471/08) (1)

   (Sociálna politika - Smernica 92/85/EHS - Ochrana bezpečnosti a zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok - Článok 5 ods. 2 a článok 11 bod 1 - Pracovníčka dočasne preradená na iné pracovné miesto počas trvania tehotenstva - Povinné preradenie z dôvodu rizika týkajúceho sa jej bezpečnosti alebo jej zdravia, alebo zdravia jej dieťaťa - Nižšia mzda, ako bola priemerná mzda poberaná pred týmto preradením - Skoršia mzda skladajúca sa zo základnej mzdy a z rôznych príplatkov - Výpočet mzdy, na ktorú má tehotná pracovníčka nárok počas trvania jej dočasného preradenia)
   2010/C 234/13
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Helsingin käräjäoikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sanna Maria Parviainen

      Žalovaný: Finnair Oyj

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Helsingin käräjäoikeus — Výklad článku 11 ods. 1 smernice Rady 92/85/EHS z 19. októbra 1992 o zavedení opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok (Ú. v. ES L 348, s. 1; Mim. vyd. 05/002, s. 110) — Letuška vykonávajúca funkciu vedúcej kabíny na palube lietadla bola z dôvodu tehotenstva preradená na menej platenú prácu na zemi, než je práca, ktorú vykonávala pred preradením — Zachovanie mzdy zodpovedajúcej mzde poberanej pred preradením

      Výrok rozsudku

   Článok 11 bod 1 smernice Rady 92/85/EHS z 19. októbra 1992 o zavedení opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok (desiata samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) sa musí vykladať v tom zmysle, že tehotná pracovníčka, ktorá bola v súlade s článkom 5 ods. 2 tejto smernice z dôvodu svojho tehotenstva dočasne preradená na pracovné miesto, na ktorom vykonáva iné úlohy, ako vykonávala pred týmto preradením, nemá nárok na mzdu, ktorú v priemere poberala pred týmto preradením. Okrem zachovania svojej základnej mzdy má takáto pracovníčka na základe uvedeného článku 11 bodu 1 nárok na zložky mzdy alebo príplatky, ktoré súvisia s jej profesijným postavením, ako sú príplatky za riadenie, za odpracované roky a za odbornú kvalifikáciu. Hoci článok 11 bod 1 smernice 92/85 nebráni použitiu metódy výpočtu mzdy, ktorá sa má vyplácať takejto pracovníčke, založenej na priemernej hodnote príplatkov súvisiacich s pracovnými podmienkami všetkého personálu na palubách lietadiel patriaceho počas daného referenčného obdobia do tej istej mzdovej skupiny, nezohľadnenie uvedených zložiek mzdy alebo uvedených príplatkov sa musí považovať za také, ktoré je v rozpore s týmto ustanovením.

      (1)  Ú. v. EÚ C 19, 24.1.2009.


title: Vec T-38/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. júla 2011 — Shell Petroleum a i./Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s butadiénovým kaučukom a butadiénstyrénovým kaučukom vyrábaným emulznou polymerizáciou — Rozhodnutie, v ktorom sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Pripísateľnosť protiprávneho správania — Pokuty — Závažnosť porušenia — Priťažujúce okolnosti“ )

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/41

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2011 — Shell Petroleum a i./Komisia
   (Vec T-38/07) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s butadiénovým kaučukom a butadiénstyrénovým kaučukom vyrábaným emulznou polymerizáciou - Rozhodnutie, v ktorom sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Pripísateľnosť protiprávneho správania - Pokuty - Závažnosť porušenia - Priťažujúce okolnosti)
   2011/C 269/89
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Shell Petroleum NV (Haag, Holandsko), Shell Nederland BV (Haag) a Shell Nederland Chemie BV (Rotterdam, Holandsko) (v zastúpení: pôvodne T. Snoep a J. Brockhoff, neskôr T. Snoep a S. Chamalaun, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne M. Kellerbauer, V. Bottka a J. Samnadda, neskôr M. Kellerbauer a V. Bottka, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 5700 v konečnom znení z 29. novembra 2006 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 ES a článku 53 Dohody EHP (vec COMP/F/38.638 — Butadiénový kaučuk a butadiénstyrenový kaučuk vyrábaný emulznou polymerizáciou) v rozsahu, v akom sa týka Shell Petroleum NV a Shell Nederland BV, alebo subsidiárne zníženie pokuty uloženej Shell Petroleum, Shell Nederland a Shell Nederland Chemie BV

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Shell Petroleum NV, Shell Nederland BV a Shell Nederland Chemie BV sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 14.4.2007.


title: Vec C-16/10: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. februára 2011 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené kráľovstvo] — The Number Ltd, Conduit Enterprises Ltd/Office of Communications, British Telecommunications plc (Aproximácia právnych predpisov — Telekomunikácie — Siete a služby — Smernica 2002/22/ES — Určenie podnikov na zabezpečenie univerzálnej služby — Uloženie osobitných povinností určenému podniku — Informačné služby a zoznamy účastníkov)

text:
               2.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/8

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. februára 2011 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené kráľovstvo] — The Number Ltd, Conduit Enterprises Ltd/Office of Communications, British Telecommunications plc
   (Vec C-16/10) (1)

   (Aproximácia právnych predpisov - Telekomunikácie - Siete a služby - Smernica 2002/22/ES - Určenie podnikov na zabezpečenie univerzálnej služby - Uloženie osobitných povinností určenému podniku - Informačné služby a zoznamy účastníkov)
   2011/C 103/11
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: The Number Ltd, Conduit Enterprises Ltd

      Žalovaní: Office of Communications a British Telecommunications plc

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Výklad smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (smernica o povolení) (Ú. v. ES L 108, s. 21; Mim. vyd. 13/029, s. 337), smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) (Ú. v. ES L 108, s. 33; Mim. vyd. 13/029, s. 349) a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) (Ú. v. ES L 108, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367) — Určenie podnikov zodpovedných za poskytovanie univerzálnej služby — Osobitné povinnosti, ktoré možno uložiť určenému podniku

      Výrok rozsudku

   Článok 8 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) oprávňuje členské štáty, ak sa v súlade s týmto ustanovením rozhodnú určiť jeden alebo viac podnikov, ktoré budú zodpovedné za poskytovanie univerzálnej služby alebo poskytovanie jej rôznych prvkov podľa článkov 4 až 7 a článku 9 ods. 2 tejto istej smernice, uložiť týmto určeným podnikom len osobitné povinnosti stanovené v ustanoveniach uvedenej smernice, ktoré sú spojené s povinnosťou poskytovania danej služby alebo jej rôznych prvkov koncovým užívateľom samotnými určenými podnikmi.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 13.3.2010.


title: Vec T-63/16: Žaloba podaná 15. februára 2016 – E-Control/ACER

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/49

         Žaloba podaná 15. februára 2016 – E-Control/ACER
   (Vec T-63/16)
   (2016/C 156/67)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: F. Schuhmacher, advokát)

      Žalovaná: Agentúra pre spoluprácu energetických regulátorov (ACER)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie odvolacieho senátu ACER zo 16. decembra 2015 vo veci A-001-2015 a

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení podstatných procesných náležitostí.
               V konaní, ktoré viedlo k prijatiu napadnutého rozhodnutia, neboli dodržané podstatné procesné náležitosti, konkrétne základné procesné právo spoločnosti E-Control napadnúť legalitu stanoviska ACER č. 09/2015 z 23. septembra 2015 o súlade rozhodnutí národných regulačných orgánov o schválení metód prideľovania cezhraničnej prenosovej kapacity v strednej a východnej Európe s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 (1) a s usmerneniami o riadení a prideľovaní dostupnej prenosovej kapacity spojovacích vedení medzi národnými sústavami uvedenými v prílohe I tohto nariadenia (ďalej len „stanovisko“), a právo spoločnosti E-Control na vypočutie jej právneho stanoviska.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení tým, že sa rozhodlo, že stanovisko nepredstavuje rozhodnutie v zmysle článku 19 nariadenia (ES) č. 713/2009 (2).
               Odvolací senát ACER sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že odvolanie spoločnosti E-Control proti stanovisku je neprípustné, pretože stanovisko ACER nepredstavuje rozhodnutie v zmysle článku 19 nariadenia (ES) č. 713/2009, čím odoprel spoločnosti E-Control právo na odvolanie. Stanovisko, proti ktorému bolo podané odvolanie, predstavuje rozhodnutie v zmysle článku 19 nariadenia (ES) č. 713/2009, pretože má pre spoločnosť E-Control bezprostredné právne účinky. Právo na odvolanie teda existuje a odvolací senát musí posúdiť odvolanie spoločnosti E-Control meritórne.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na neexistencii riadneho odôvodnenia.
               Odvolací senát ACER napadnuté rozhodnutie riadne neodôvodnil, pretože jeho právne posúdenie sa v zásade obmedzuje na záver, že stanovisko predstavuje dočasné predbežné opatrenie a prípravný krok pro potenciálne ďalšie konanie Komisie. Napadnuté rozhodnutie nie je založené na posúdení právnych argumentov spoločnosti E-Control a neobsahuje riadne odôvodnenie (potenciálne opačných) názorov odvolacieho senátu ACER.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na nesprávnom uplatnení relevantných právnych zásad.
               Odvolací senát ACER sa pri právnom posúdení odvolania spoločnosti E-Control obmedzil na záver, že stanovisko ACER predstavuje dočasné a predbežné opatrenie, ktoré slúži iba ako prípravný krok pre potenciálne budúce konanie Komisie. Podľa názoru odvolacieho senátu ACER tak stanovisko ako predbežné opatrenie nemôže byť predmetom odvolania. Tento právny názor nie je správny. Stanovisko predstavuje nezávislý, konečný a samostatný akt agentúry Európskej únie a predstavuje tak samo osebe predmet žaloby na neplatnosť a následne aj odvolania podľa článku 19 nariadenia (ES) č. 713/2009. Ak by odvolací senát uplatnil relevantné právne zásady správne, stanovisko by zrušil.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 z 13. júla 2009 o podmienkach prístupu do sústavy pre cezhraničné výmeny elektriny, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1228/2003 (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 15).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa zriaďuje Agentúra pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 1).


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 20. januára 2005 vo veci C-464/01 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Oberster Gerichtshof): Johann Gruber proti Bay Wa AG (Bruselský dohovor — Článok 13 prvý odsek — Podmienky uplatňovania — Pojem „zmluva uzavretá spotrebiteľom“ — Kúpa škridiel fyzickou osobou vykonávajúcou poľnohospodársku výrobu na pokrytie strechy farmy užívanej čiastočne na podnikateľské a čiastočne na súkromné účely)

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 20. januára 2005
   vo veci C-464/01 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Oberster Gerichtshof): Johann Gruber proti Bay Wa AG (1)

   (Bruselský dohovor - Článok 13 prvý odsek - Podmienky uplatňovania - Pojem „zmluva uzavretá spotrebiteľom“ - Kúpa škridiel fyzickou osobou vykonávajúcou poľnohospodársku výrobu na pokrytie strechy farmy užívanej čiastočne na podnikateľské a čiastočne na súkromné účely)
   (2005/C 57/02)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-464/01, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Oberster Gerichtshof (Rakúsko) z 8. novembra 2001, v súlade s protokolom z 3. júna 1971 o výklade podávanom Súdnym dvorom Dohovoru z 27. septembra 1968 o súdnej právomoci a výkone rozhodnutí v občianskoprávnych a obchodný ch veciach, a doručený Súdnemu dvoru 4. decembra 2001, ktorý súvisí s konaním: Johann Gruber proti Bay Wa AG, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia C. Gulmann, R. Schintgen (spravodajca), G. Arestis a J. Klučka, generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: M.-F. Contet, hlavná referentka, vyhlásil dňa 20. januára 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Princípy právomoci uvedené v Dohovore o súdnej právomoci a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach z 27. septembra 1968 v znení zmien vykonaných dohovorom o pristúpení Dánskeho kráľovstva, Írska a Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska z 9. októbra 1978, dohovorom o pristúpení Helénskej republiky z 25. októbra 1982, dohovorom o pristúpení Španielskeho kráľovstva a Portugalskej republiky z 26. mája 1989 a dohovorom o pristúpení Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho kráľovstva z 29. novembra 1996 sa vykladajú týmto spôsobom:

               —

               osoba, ktorá uzavrela zmluvu o tovare určenom na čiastočne podnikateľský účel a čiastočne na účel, ktorý nie je súčasťou jej podnikania alebo povolania, nemá právo odvolávať sa na princípy osobitnej právomoci stanovené v článkoch 13 až 15 tohto dohovoru, s výnimkou prípadu, že podnikateľský účel je do takej miery marginálny, že má v celkovom kontexte predmetného obchodu len zanedbateľný význam, pričom nie je významné, že prevažuje nepodnikateľský aspekt,

               —

               je na príslušnom vnútroštátnom súde rozhodnúť, či bola predmetná zmluva uzavretá na krytie nie celkom nezanedbateľných potrieb, týkajúcich sa podnikania alebo povolania dotknutej osoby, alebo či naopak nemá podnikateľský účel len nevýznamnú úlohu,

               —

               na tento účel musí tento vnútroštátny súd posúdiť všetky skutkové okolnosti, ktoré objektívne vyplývajú zo spisu, naopak nemá posudzovať okolnosti alebo znaky, o ktorých mohol mať druhý účastník zmluvy znalosť pri uzatváraní zmluvy, s výnimkou prípadu, ak sa osoba, ktorá sa dovoláva postavenia spotrebiteľa, správala zjavne tak, že mohla vzbudiť dojem, že koná na podnikateľské účely.

      (1)  Ú. v. ES C 56, 02.03.2002


title: Vec T-349/12: Žaloba podaná 1. augusta 2012 — Leiner/ÚHVT — Recaro (REVARO)

text:
               22.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/39

         Žaloba podaná 1. augusta 2012 — Leiner/ÚHVT — Recaro (REVARO)
   (Vec T-349/12)
   2012/C 287/70
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rudolf Leiner GmbH (Sankt Pölten, Rakúsko) (v zastúpení: W. Emberger, I. Rudnay a L. Emberger, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Recaro Beteiligungs GmbH (Kaiserslautern, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 16. mája 2012 vo veci R 482/2011-1 v zmysle vyhovenia odvolaniu, prípadne rozhodnutie zrušil,

               —

               zaviazal žalovaného a ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „REVARO“ pre tovary tried 11, 20 a 24.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Recaro Beteiligungs-GmbH.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: medzinárodný zápis „RECARO“ pre tovary tried 10, 12, 14, 20, 25 a 28.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009.


title: Vec C-197/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 23. apríla 2010 — Unio de Pagesos de Catalunya/Administración del Estado y Coordinadora de Organizaciones de Agricultores y Ganaderos — Iniciativa Rural del Estado Español

text:
               17.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 23. apríla 2010 — Unio de Pagesos de Catalunya/Administración del Estado y Coordinadora de Organizaciones de Agricultores y Ganaderos — Iniciativa Rural del Estado Español
   (Vec C-197/10)
   2010/C 195/07
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Unio de Pagesos de Catalunya

      Žalovaný: Administración del Estado y Coordinadora de Organizaciones de Agricultores y Ganaderos — Iniciativa Rural del Estado Español

      Prejudiciálna otázka

   Je článok 9 ods. 2 písm. b) kráľovského nariadenia č. 1470/2007 z 2. septembra 2007, ktorý podmieňuje možnosť získať nárok na jednotnú platbu z vnútroštátnej rezervy skutočnosťou, že ide o mladých poľnohospodárov, ktorí svoju činnosť začali v rámci programu rozvoja vidieka zavedeného na základe nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005 z 20. septembra 2005 (1), v súlade s článkom 42 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003 (2)?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1698/2005 z 20. septembra 2005 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV); Ú. v. EÚ L 277, s. 1.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001; Ú. v. EÚ L 270, s. 1; Mim. vyd. 03/040, s. 269.


title: Vec C-387/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajową Izbę Odwoławczą (Poľsko) 14. augusta 2014 – Esaprojekt Sp. z o.o./Województwo Łódzkie

text:
               1.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 431/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajową Izbę Odwoławczą (Poľsko) 14. augusta 2014 – Esaprojekt Sp. z o.o./Województwo Łódzkie
   (Vec C-387/14)
   (2014/C 431/13)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Krajową Izba Odwoławczą

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Esaprojekt Sp. z o.o.

      Odporca: Województwo Łódzkie

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Pripúšťa článok 51 v spojení so zásadou rovnosti a nediskriminačného zaobchádzania s hospodárskymi subjektmi a transparentného konania, ktorá je zakotvená v článku 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (ďalej ako „smernica 2004/18/ES“) (1), aby jeden hospodársky subjekt v rámci vysvetlenia alebo doplnenia podkladov uviedol iné uskutočnené zákazky (t. j. vykonané dodávky) ako tie, ktoré uviedol na zozname dodávok, ktoré boli súčasťou ponuky; môže odkázať predovšetkým na verejné zákazky, ktoré uskutočnil iný hospodársky subjekt, keď v ponuke neuviedol, že môže disponovať jeho zdrojmi?

               2.

               Treba článok 51 smernice 2004/18/ES vo svetle rozsudku Súdneho dvora z 10. októbra 2013 vo veci C-336/12, Manova, z ktorého vyplýva, že „zásada rovnosti zaobchádzania sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby verejný obstarávateľ požiadal uchádzača po uplynutí lehoty stanovenej na podávanie prihlášok do verejného obstarávania o poskytnutie dokumentov opisujúcich situáciu tohto uchádzača, akými sú zverejnené účtovné závierky, v prípade ktorých sa dá objektívne overiť, že existovali už pred uplynutím lehoty stanovenej na prihlásenie sa do výberového konania, ak predmetné súťažné podklady ich poskytnutie nepožadovali výslovne pod hrozbou vylúčenia prihlášky“, vykladať v tom zmysle, že doplnenie podkladov je prípustné len vtedy, keď sa týka podkladov, v prípade ktorých sa dá objektívne overiť, že existovali už pred uplynutím lehoty stanovenej na podanie ponúk alebo na prihlásenie sa do výberového konania, alebo tým spôsobom, že Súdny dvor naznačil len jednu z týchto možností a doplnenie podkladov je prípustné aj v iných prípadoch, napríklad dodatočným predložením dokumentov, ktoré pred uplynutím tejto lehoty neexistovali, ale napriek tomu môžu objektívnym spôsobom potvrdiť splnenie podmienok, ktorými je podmienená účasť?

               3.

               Pokiaľ by odpoveď na druhú otázku mala znieť v tom zmysle, že je možné doplniť aj iné dokumenty ako tie, ktoré sú uvedené v rozsudku vo veci Manova, C-336/12, je potom možné doplniť podklady pochádzajúce od hospodárskeho subjektu, tretej osoby ako subdodávateľa alebo od iných hospodárskych subjektov, o ktorých zdroje sa opiera hospodársky subjekt, ak tieto neboli spomenuté v rámci ponuky?

               4.

               Umožňuje článok 44 v spojení s článkom 48 ods. 2 písm. a), ako aj so zásadou rovnosti zaobchádzania s hospodárskymi subjektmi, ktorá je zakotvená v článku 2 smernice 2004/18/ES, odvolávať sa na zdroje iného hospodárskeho subjektu, o ktorých sa hovorí v článku 48 ods. 3, a to takým spôsobom, že sa kvalifikácia a prax dvoch hospodárskych subjektov, ktoré samostatne nedosahujú kvalifikáciu a prax, ktoré požaduje verejný obstarávateľ, spoja, keď je táto spôsobilosť nedeliteľná (to znamená, že podmienku účasti na výberovom konaní musí v plnej miere splniť jeden hospodársky subjekt) a uskutočnenie zákazky je nedeliteľné (predstavuje celok)?

               5.

               Umožňuje článok 44 v spojení s článkom 48 ods. 2 písm. a), ako aj so zásadou rovnosti zaobchádzania s hospodárskymi subjektmi, ktorá je zakotvená v článku 2 smernice 2004/18/ES, odvolávať sa na skúsenosti skupiny hospodárskych subjektov, a to takým spôsobom, že hospodársky subjekt, ktorý uskutočnil verejnú zákazku ako člen skupiny hospodárskych subjektov, sa môže odvolať na realizáciu prostredníctvom tejto skupiny, a to bez ohľadu na to, aký bol jeho podiel na uskutočnení tejto zákazky, alebo sa môže odvolávať len na svoju vlastnú skúsenosť, ktorú v skutočnosti nadobudol a získal pri uskutočnení príslušnej časti zákazky, ktorá mu bola pridelená v rámci skupiny?

               6.

               Možno článok 45 ods. 2 písm. g) smernice 2004/18/ES, podľa ktorého možno z účasti na zadávacom konaní vylúčiť hospodársky subjekt, ktorý bol uznaný vinným zo skresľovania skutočností pri poskytovaní informácií alebo z ich neposkytnutia, vykladať v tom zmysle, že sa z konania vylúči hospodársky subjekt, ktorý poskytol nesprávne informácie, ktoré ovplyvnili alebo mohli ovplyvniť výsledok zadávacieho konania, za predpokladu, že vina za príslušné uvedenie do omylu vyplýva výlučne z poskytnutia nesprávnych informácií verejnému obstarávateľovi, ktoré ovplyvnili rozhodnutie verejného obstarávateľa o vylúčení hospodárskeho subjektu (a zamietnutie jeho ponuky), a to bez ohľadu na to, či hospodársky subjekt konal úmyselne a cieľavedome alebo nevedome, z ľahkovážnosti, neúmyselne alebo nerešpektoval náležitú starostlivosť? Možno len v prípade hospodárskeho subjektu, ktorý poskytol nesprávne informácie (ktoré sa nezhodujú so skutočnosťou), predpokladať, že „bol uznaný vinným zo skresľovania skutočností pri poskytovaní informácií požadovaných… alebo ich neposkytnutia“, alebo aj v prípade hospodárskeho subjektu, ktorý síce poskytol správne informácie, avšak spôsobom, ktorý bol zameraný na to, aby verejný obstarávateľ dospel k presvedčeniu, že hospodársky subjekt spĺňa požiadavky, ktoré stanovil, hoci to tak nie je?

               7.

               Pripúšťa článok 44 v spojení s článkom 48 ods. 2 písm. a), ako aj so zásadou rovnosti zaobchádzania s hospodárskymi subjektmi, ktorá je zakotvená v článku 2 smernice 2004/18/ES, aby sa hospodársky subjekt odvolával na svoju skúsenosť takým spôsobom, že sa hospodársky subjekt odvoláva na dve alebo viaceré zmluvy spoločne ako na jednu zákazku, hoci obstarávateľ nestanovil túto možnosť ani v oznámení, ani v zadávacích podkladoch?

      (1)  Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132.


title: Vec C-136/14: Žaloba podaná 21. marca 2014 – Európsky parlament/Rada Európskej únie

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/27

         Žaloba podaná 21. marca 2014 – Európsky parlament/Rada Európskej únie
   (Vec C-136/14)
   2014/C 175/34
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Európsky parlament (v zastúpení: J. Rodrigues a L. Visaggio, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť smernicu Rady 2013/64/EÚ zo 17. decembra 2013, ktorou sa menia smernice Rady 91/271/EHS a 1999/74/ES a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES, 2006/7/ES, 2006/25/ES a 2011/24/EÚ z dôvodu zmeny štatútu Mayotte vo vzťahu k Európskej únii (1),

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Európsky parlament navrhuje zrušiť smernicu 2013/64/EÚ prijatú Radou na právnom základe článku 349 ZFEÚ.
   Podľa Parlamentu je voľba Rady týkajúca sa právneho základu chybná z dôvodu, že opatrenia, ktoré sú predmetom napadnutej smernice, spadajú do právomoci Únie v rámci rozdielnych spoločných politík. Tieto opatrenia tak mali byť vydané na právnom základe jednotlivých odvetví týkajúcich sa oblastí životného prostredia, poľnohospodárstva, sociálnej politiky a verejného zdravia, t. j. na základe článku 43 ods. 2 ZFEÚ, článku 114 ZFEÚ, článku 153 ods. 2 ZFEÚ, článku 168 ZFEÚ a článku 192 ods. 1 ZFEÚ, a nie len na základe článku 349 ZFEÚ.
   Podľa Parlamentu nemôžu byť opatrenia, ktorých cieľom nie je riešenie hospodárskych alebo sociálnych ťažkostí najvzdialenejšieho regiónu prostredníctvom výnimiek pre dotknutý región z plného uplatnenia práva Únie, platne založené na článku 349 ZFEÚ. Do pôsobnosti tohto článku tak nespadajú opatrenia, ktoré smerujú jedine k odloženiu platnosti niektorých ustanovení práva Únie v najvzdialenejšom regióne.

      (1)  Ú. v. EÚ L 353, s. 8.


title: Vec C-484/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 7. októbra 2010 — Asociación para la Calidad de los Forjados (ASCAFOR), Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (ASIDAC)/Administración del Estado, Calidad Siderúrgica SL, Colegio de Ingenieros Técnicos Industriales, Asociación Española de Normalización y Certificación (AENOR), Consejo General de Colegios Oficiales de Aparejadores y Arquitectos Técnicos, Asociación de Investigación de las Industrias de la Construcción (AIDICO) Instituto Tecnológico de la Construcción, Asociación Nacional Española de Fabricantes de Hormigón Preparado (ANEFHOP), Ferrovial Agromán SA, Agrupación de Fabricantes de Cemento de España (OFICEMEN), Asociación de Aceros Corrugados Reglamentarios y su Tecnología y Calidad (ACERTEQ)

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/32

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 7. októbra 2010 — Asociación para la Calidad de los Forjados (ASCAFOR), Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (ASIDAC)/Administración del Estado, Calidad Siderúrgica SL, Colegio de Ingenieros Técnicos Industriales, Asociación Española de Normalización y Certificación (AENOR), Consejo General de Colegios Oficiales de Aparejadores y Arquitectos Técnicos, Asociación de Investigación de las Industrias de la Construcción (AIDICO) Instituto Tecnológico de la Construcción, Asociación Nacional Española de Fabricantes de Hormigón Preparado (ANEFHOP), Ferrovial Agromán SA, Agrupación de Fabricantes de Cemento de España (OFICEMEN), Asociación de Aceros Corrugados Reglamentarios y su Tecnología y Calidad (ACERTEQ)
   (Vec C-484/10)
   ()
   2010/C 346/54
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Asociación para la Calidad de los Forjados (ASCAFOR), Asociación de Importadores y Distribuidores de Acero para la Construcción (ASIDAC)

      Žalovaní: Administración del Estado, Calidad Siderúrgica SL, Colegio de Ingenieros Técnicos Industriales, Asociación Española de Normalización y Certificación (AENOR), Consejo General de Colegios Oficiales de Aparejadores y Arquitectos Técnicos, Asociación de Investigación de las Industrias de la Construcción (AIDICO) Instituto Tecnológico de la Construcción, Asociación Nacional Española de Fabricantes de Hormigón Preparado (ANEFHOP), Ferrovial Agromán SA, Agrupación de Fabricantes de Cemento de España (OFICEMEN), Asociación de Aceros Corrugados Reglamentarios y su Tecnología y Calidad (ACERTEQ)

      Prejudiciálna otázka

   Je možné domnievať sa, že podrobná právna úprava, ktorá upravuje podmienky úradného uznávania certifikátov kvality a ktorá sa nachádza v prílohe č. 19 kráľovského nariadenia č. 1247/08 z 18. júla 2008 v spojení s článkom 81, je nadmerná, neprimeraná vo vzťahu k sledovanému cieľu a stanovuje neodôvodnené obmedzenia, ktorými sťažuje uznávanie rovnocennosti certifikátov, a bráni alebo obmedzuje uvádzanie dovážaných výrobkov na trh, a preto je v rozpore s článkami 28 a 30 ES?


title: Vec C-80/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené kráľovstvo) 15. februára 2012 — Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ltd, AS Watson card Services (UK) Ltd, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ltd, Superdrug Stores plc/The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

text:
               23.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Spojené kráľovstvo) 15. februára 2012 — Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ltd, AS Watson card Services (UK) Ltd, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ltd, Superdrug Stores plc/The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
   (Vec C-80/12)
   2012/C 184/02
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ltd, AS Watson card Services (UK) Ltd, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ltd, Superdrug Stores plc

      Žalovaný: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Prejudiciálne otázky

               1.

               V prípade, ak:

                           1.

                           ustanovenia právnych predpisov členského štátu (akým je Spojené kráľovstvo) umožňujú spoločnosti (ďalej len „žiadajúca spoločnosť“) požiadať o úľavu na dani pre skupinu za straty, ktoré vzniknú spoločnosti, ktorú vlastní združenie podnikov (ďalej len „spoločnosť vlastnená združením podnikov“), pod podmienkou, že je táto spoločnosť členom rovnakej skupiny spoločností ako žiadajúca spoločnosť a súčasne je členom združenia podnikov (ďalej len „prepájajúca spoločnosť“), a

                           2.

                           materská spoločnosť skupiny spoločností (ktorá nie je žiadajúcou spoločnosťou, spoločnosťou vlastnenou združením podnikov ani prepájajúcou spoločnosťou) nie je usadená v Spojenom kráľovstve ani v inom členskom štáte,

                     je v rozpore s článkami 49 ZFEÚ a 54 ZFEÚ podmienka, že „prepájajúca spoločnosť“ musí byť rezidentom v Spojenom kráľovstve alebo vykonávať obchodnú činnosť v Spojenom kráľovstve prostredníctvom stálej prevádzkarne nachádzajúcej sa v tomto štáte?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, je Spojené kráľovstvo povinné poskytnúť žiadajúcej spoločnosti možnosť nápravy (napríklad umožniť jej požiadať o úľavu na dani za straty, ktoré vznikli spoločnosti vlastnenej združením podnikov), ak:

                           1.

                           „prepájajúca spoločnosť“ využíva slobodu usadiť sa, ale spoločnosť vlastnená združením podnikov a žiadajúca spoločnosť nevyužívajú žiadnu slobodu chránenú právom Únie;

                           2.

                           prepojenie medzi postupujúcou a žiadajúcou spoločnosťou tvoria spoločnosti, z ktorých niektoré nie sú usadené v Únii ani v EHP?


title: Vec C-468/07 P: Uznesenie Súdneho dvora z  11. septembra 2008 – Coats Holdings Ltd, J&P Coats Ltd/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Článok 119 rokovacieho poriadku — Hospodárska súťaž — Kartely — Pokuta — Návrhy smerujúce k zníženiu výšky pokuty uloženej Súdom prvého stupňa)

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/11

         Uznesenie Súdneho dvora z 11. septembra 2008 – Coats Holdings Ltd, J&P Coats Ltd/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-468/07 P) (1)

   (Odvolanie - Článok 119 rokovacieho poriadku - Hospodárska súťaž - Kartely - Pokuta - Návrhy smerujúce k zníženiu výšky pokuty uloženej Súdom prvého stupňa)
   (2009/C 69/17)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolatelia: Coats Holdings Ltd, J&P Coats Ltd (v zastúpení: W. Sibree a C. Jeffs, Solicitors)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a K. Mojzesowicz, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 12. septembra 2007 vo veci Coats Holdings a Coats/Komisia (T-36/05), ktorým Súd prvého stupňa sčasti zrušil rozhodnutie Komisie K(2004) 4221 v konečnom znení z 26. októbra 2004 o konaní podľa článku 81 ES (vec COMP/F-1/38.338 – PO/Needles), týkajúce sa dohôd o rozdelení trhu s galantérnymi výrobkami a dohôd o zemepisnom rozdelení trhu a určenia výšky pokuty uloženej odvolateľom vo výške 20 miliónov eur – Žiadosť o zníženie pokuty
   Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Coats Holdings Ltd, J&P Coats Ltd sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 297, 8.12.2007.


title: Vec C-54/13 P: Odvolanie podané 31. januára 2013 : Spolková republika Nemecko proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z  21. novembra 2012 vo veci T-270/08, Spolková republika Nemecko/Európska komisia

text:
               23.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/14

         Odvolanie podané 31. januára 2013: Spolková republika Nemecko proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 21. novembra 2012 vo veci T-270/08, Spolková republika Nemecko/Európska komisia
   (Vec C-54/13 P)
   2013/C 86/22
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze, splnomocnený zástupca, C. von Donat, J. Lipinsky, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Španielske kráľovstvo, Holandské kráľovstvo, Francúzska republika

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 21. novembra 2012 vo veci T-270/08 — Spolková republika Nemecko, Španielske kráľovstvo (vedľajší účastník konania), Francúzska republika (vedľajší účastník konania) a Holandské kráľovstvo (vedľajší účastník konania) proti Európskej komisii — z dôvodu zrušenia rozhodnutia Komisie K(2008) 1615 v konečnom znení z 29. apríla 2008 o znížení pomoci z Európskeho fondu regionálneho rozvoja (EFRR) schválenej pre operačný program v cieľovom regióne č. 1 Berlín (východ) (Nemecko) (1994 — 1999) v súlade s rozhodnutím Komisie K(94) 1973 z 5. augusta 1994 a zrušiť rozhodnutie Komisie K(2008) 1615 v konečnom znení z 29. apríla 2008 o znížení pomoci z Európskeho fondu regionálneho rozvoja (EFRR) schválenej pre operačný program v cieľovom regióne č. 1 Berlín (východ) (Nemecko) (1994 — 1999) v súlade s rozhodnutím Komisie K(94) 1973 z 5. augusta 1994, ktoré bolo vo veci T-270/08 napadnuté,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

                  Prvý odvolací dôvod: Všeobecný súd porušil podľa odvolateľky článok 24 ods. 2 nariadenia č. 4253/88 (1) v spojení s článkom 1 nariadenia č. 2988/95 (2) a zásadu prenesenia právomocí (pôvodný článok 5 ES teraz: článok 5 ods. 2 ZEÚ, článok 7 ZFEÚ), pretože v napadnutom rozsudku nesprávne predpokladal, že aj jednoduché pochybenie vnútroštátnych správnych orgánov predstavuje „nezrovnalosť“, ktorá oprávňuje Komisiu na úpravu financovania podľa článku 24 ods. 2 nariadenia č. 4253/88.

                  Druhý odvolací dôvod: Všeobecný súd podľa názoru odvolateľky ďalej porušil článok 24 ods. 2 nariadenia č. 4253/88 v spojení so zásadou prenesenia právomocí (článok 5 ods. 2 ZEÚ, článok 7 ZFEÚ), pretože v rozpore s právom priznal Komisii oprávnenie na úpravu financovania vo forme extrapolácie (prvá časť druhého odvolacieho dôvodu). Aj keby sa z článku 24 ods. 2 nariadenia č. 4253/88 dalo vyvodiť právo Komisie na zníženie financovania extrapoláciou, Všeobecný súd nesprávne potvrdil spôsob vykonania extrapolácie v danom prípade. Komisia na jednej strane nesmela chyby, ktoré vytýkala, považovať za systematické pre operačný program ako celok a zistenú mieru pochybenia uplatniť na celý program. Komisia na druhej strane podľa názoru odvolateľky nebola oprávnená uplatniť kontrolu spočívajúcu v reprezentatívnom prieskume, ktorú použila na to, aby rozhodla o krátení prostredníctvom extrapolácie pre celý program (druhá časť druhého odvolacieho dôvodu). Komisia navyše podľa odvolateľky uskutočnila neprimerané zníženie finančnej účasti na operačnom programe tým, že vykonala extrapoláciu nereprezentatívnych pochybení a paušálne opravy (tretia časť druhého odvolacieho dôvodu).

                  Tretí odvolací dôvod: Odvolateľka ďalej tvrdí, že napadnutý rozsudok Všeobecného súdu okrem toho porušuje článok 24 ods. 2 nariadenia č. 4253/88 v spojení so zásadou prenesenia právomocí, pretože sa zdá, že Všeobecný súd nesprávne predpokladal, že Komisia má právo paušálne upraviť financovanie (prvá časť tretieho odvolacieho dôvodu). Aj keby takéto oprávnenie vykonať paušálnu úpravu existovalo, Všeobecný súd v danom prípade nesprávne potvrdil uskutočnenie paušálnej úpravy (druhá časť tretieho odvolacieho dôvodu).

                  Štvrtý odvolací dôvod: Napokon Všeobecný súd podľa názoru odvolateľky porušil povinnosť uviesť riadne odôvodnenie podľa článku 81 rokovacieho poriadku v spojení s článkom 36 a článkom 53 ods. 1 Štatútu Súdneho dvora, pretože z odôvodnenia napadnutého rozsudku nie je zrejmé, že sa Všeobecný súd s tvrdeniami odvolateľky týkajúcimi sa neprípustnosti paušálnej úpravy financovania zaoberal (prvá časť druhého žalobného dôvodu), respektíve aké úvahy Všeobecného súdu boli základom zamietnutia týchto tvrdení.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988 na vykonanie nariadenia (EHS) č. 2052/88, pokiaľ ide o koordináciu činností rozličných štrukturálnych fondov navzájom na jednej strane a ich činností a s operáciami Európskej investičnej banky a ďalšími existujúcimi finančnými nástrojmi na strane druhej (Ú. v. ES L 374, s. 1).

      (2)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, 23.12.1995, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340).


title: Vec T-561/15: Žaloba podaná 24. septembra 2015 – Universidad Internacional de la Rioja/ÚHVT – Universidad de la Rioja (UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA UNiR)

text:
               23.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/63

         Žaloba podaná 24. septembra 2015 – Universidad Internacional de la Rioja/ÚHVT – Universidad de la Rioja (UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA UNiR)
   (Vec T-561/15)
   (2015/C 389/71)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Universidad Internacional de la Rioja, SA (Logroño, Španielsko) (v zastúpení: C. Lema Devesa a A. Porras Fernandez-Toledano, abogados)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Universidad de la Rioja (Logroño, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovné prvky „UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA UNiR“ – prihláška č. 11 738 093.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 22. júna 2015 vo veci R 1914/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu v akom sa ním zamietol zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 11 738 093 a tým vyhovel zápisu,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               napadnuté rozhodnutie dostatočne neidentifikuje priemerných spotrebiteľov dotknutých tovarov a služieb,

               —

               napadnuté rozhodnutie nevykonalo primeranú analýzu pravdepodobnosti zámeny.


               16.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 176/9

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdneho dvora EZVO predložená Statens helsepersonellnemnd s dátumom 25. januára 2011 vo veci odvolania A
   (Vec E-1/11)
   2011/C 176/06
   Statens helsepersonellnemnd (Nórska odvolacia komisia pre zdravotný personál) listom z 25. januára 2011, ktorý bol doručený do podateľne Súdneho dvora 31. januára 2011, požiadal Súdny dvor EZVO o poradné stanovisko vo veci odvolania A v súvislosti s uvedenou otázkou:
   Umožňuje smernica 2005/36/ES alebo iné právne normy EHS orgánom členských štátov uplatňovať vnútroštátne pravidlá, ktoré umožňujú odmietnuť poskytnutie licencie na vykonávanie povolania doktora alebo poskytnutie obmedzenej licencie žiadateľom s nedostatočnou odbornou kvalifikáciou, žiadateľovi z iného členského štátu, ktorý spĺňa formálne požiadavky podľa smernice 2005/36/ES na vzájomné uznanie odbornej kvalifikácie (autorizácia na vykonávanie povolania doktora bez obmedzení), pokiaľ odborné skúsenosti uchádzača v Nórsku odhalili nedostatočnú odbornú kvalifikáciu?


title: Vec C-519/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Anotato Dikastirio Kyprou (Cyprus) 27. septembra 2013 — Aplha Bank Cyprus Ltd/Si Senh Dau a i.

text:
               21.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 377/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Anotato Dikastirio Kyprou (Cyprus) 27. septembra 2013 — Aplha Bank Cyprus Ltd/Si Senh Dau a i.
   (Vec C-519/13)
   2013/C 377/11
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Anotato Dikastirio Kyprou

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Aplha Bank Cyprus Ltd

      Odporcovia: Dau Si Senh, Alpha Panareti Public Ltd, Susan Towson, Stewart Cresswell, Gillian Cresswell, Julie Gaskell, Peter Gaskell, Richard Wernham, Tracy Wernham, Joanne Zorani et Richard Simpson

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je potrebné doručiť vzorové tlačivo podľa nariadenia (ES) č. 1393/2007 (1) v každej veci, alebo sa pripúšťajú výnimky?

               2.

               Ak sa doručenie tohto tlačiva považuje za potrebné v každej veci, je jeho opomenutie v prejednávanej veci dôvodom neplatnosti doručenia ako celku?

               3.

               V prípade zápornej odpovede, možno v súlade so zmyslom a s účelom nariadenia (ES) č. 1393/2007 doručiť predmetnú písomnosť právnemu zástupcovi žalovaných, ktorí so svojou prítomnosťou v konaní súhlasili s výhradou, pričom právny zástupca sa voči klientom zaviazal písomnosť prevziať, alebo treba nové doručenie, ktoré sa vykoná v súlade s postupom podľa nariadenia (ES) č. 1393/2007?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1393/2007 z 13. novembra 2007 o doručovaní súdnych a mimosúdnych písomností v občianskych a obchodných veciach v členských štátoch (doručovanie písomností) a o zrušení nariadenia Rady (ES) č. 1348/2000 (Ú. v. EÚ L 324, s. 79).


title: Vec C-596/12: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z  13. februára 2014 — Európska komisia/Talianska republika [Nesplnenie povinnosti členským štátom — Hromadné prepúšťanie — Pojem „pracovníci“ — Vylúčenie riadiacich pracovníkov ( „dirigenti“ ) — Smernica 98/59/ES — Článok 1 ods. 1 a 2 — Porušenie]

text:
               29.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/14

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 13. februára 2014 — Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-596/12) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Hromadné prepúšťanie - Pojem „pracovníci“ - Vylúčenie riadiacich pracovníkov („dirigenti“) - Smernica 98/59/ES - Článok 1 ods. 1 a 2 - Porušenie)
   2014/C 93/22
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Enegren a C. Cattabriga, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci S. Varone, avvocato dello Stato)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 1 ods. 1 a 2 smernice Rady 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania (Ú. v. ES L 225, s. 16; Mim. vyd. 05/003, s. 327) — Pôsobnosť — Pojem pracovníci — Zahrnutie riadiacich pracovníkov do tohto pojmu

      Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika tým, že článkom 4 ods. 9 zákona č. 223 o právnych predpisoch v oblasti fondu podpory v nezamestnanosti, o mobilite, o dávkach v nezamestnanosti, o vykonaní smerníc Spoločenstva, o sprostredkovaní zamestnania a o ďalších ustanoveniach týkajúcich sa trhu práce (zákon č. 223 — Norme in materia di cassa integrazione, mobilita’, trattamenti di disoccupazione, attuazione di direttive della Comunita’ europea, avviamento al lavoro ed altre disposizioni in materia di mercato del lavoro), z 23. júla 1991, vylúčila kategóriu riadiacich pracovníkov „dirigenti“ z pôsobnosti konania podľa článku 2 smernice 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania, porušila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 1 ods. 1 a 2 tejto smernice.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 9.3.2013.


title: Vec C-15/06 P: Odvolanie podané  11. januára 2006 : Regione Siciliana proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (prvá komora) z  18. októbra 2005  vo veci T-60/03, Regione Siciliana proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/5

         Odvolanie podané 11. januára 2006: Regione Siciliana proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (prvá komora) z 18. októbra 2005 vo veci T-60/03, Regione Siciliana proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec C-15/06 P)
   (2006/C 74/11)
   Jazyk konania: taliančina
   Regione Siciliana podal 11. januára 2006 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (prvá komora) z 18. októbra 2005 vo veci T-60/03, Regione Siciliana proti Komisii Európskych spoločenstiev. Odvolateľa zastupujú I. M. Braguglia, advokát a splnomocnený zástupca, a G. Aiello, avvocato dello Stato.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa a tým aj rozhodnutie Komisie z 11. decembra 2002 K(2002) 4905 o zrušení pomoci poskytnutej Európskym fondom pre regionálny rozvoj (EFRR) Taliansku (Regione Sicília) vo výške rovnajúcej sa alebo prevyšujúcej 15 miliónov ECU, ako aj o vrátení súm poskytnutých Komisiou na základe tejto pomoci a vyplatení zvyšných súm;

               2.

               zaviazal odporcu nahradiť trovy konania.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Podľa odvolateľa je napadnutý rozsudok postihnutý vadou z dôvodu:

               1.

               porušenia a nesprávneho uplatnenia článkov 18 ods. 1 a 32 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 1787/84 (1) z 19. júna 1984 o Európskom fonde pre regionálny rozvoj zmenenom a doplnenom nariadením Rady (EHS) č. 3641/85 (2) z 20. decembra 1985,

               2.

               porušenia a nesprávneho uplatnenia článku 24 nariadenia Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988 (3) obsahujúce opatrenia pre realizáciu nariadenia č. 2052/88 (4), pokiaľ ide o koordináciu činností jednotlivých štrukturálnych fondov medzi sebou, ako aj s činnosťami Európskej investičnej banky a s ostatnými existujúcimi finančnými nástrojmi, zmenené a doplnené nariadením Rady (EHS) č. 2082/93 (5) z 20. júla 1993,

               3.

               chybného odôvodnenia rozhodujúceho bodu sporu.

      (1)  V súčasnosti neúčinné.

      (2)  V súčasnosti neúčinné.

      (3)  V súčasnosti neúčinné.

      (4)  V súčasnosti neúčinné.

      (5)  Ú. v. ES L 193, 31.7.1993, s. 20.


title: Vec C-630/11 P: Odvolanie podané 25. novembra 2011 : HGA Srl a i. proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  20. septembra 2011 v spojených veciach T-394/08, T-404/08, T-453/08 a T-454/08, Regione autonoma della Sardegna a i./Komisia

text:
               21.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/8

         Odvolanie podané 25. novembra 2011: HGA Srl a i. proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 20. septembra 2011 v spojených veciach T-394/08, T-404/08, T-453/08 a T-454/08, Regione autonoma della Sardegna a i./Komisia
   (Vec C-630/11 P)
   2012/C 118/12
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: HGA Srl a i. (v zastúpení: G. Dore, F. Ciulli a A. Vinci, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Regione autonoma della Sardegna, Selene di Alessandra Cannas Sas a i.

      Návrhy odvolateľov

               —

               zrušiť alebo zmeniť rozsudok Všeobecného súdu z 20. septembra 2011 v spojených veciach T-394/08, T-408/08, T-453/08 a T-454/08,

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie ES z 3. júla 2008 (štátna pomoc C1/2004 Taliansko — SG Greffe (2008) D/204339) o schéme štátnej pomoci „Regionálny zákon č. 9 z roku 1998 — zneužitie pomoci N 272/98“.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolatelia uvádzajú šesť dôvodov.
   Prvý dôvod sa týka najmä porušenia podstatných formálnych náležitostí, porušenia a nesprávneho uplatnenia článkov 4, 6, 7 a 16 nariadenia (ES) č. 659/99 (1), porušenia zásady ochrany legitímnej dôvery a zásady právnej istoty a porušenia článku 81 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu. Rozhodnutie Komisie je protiprávne z dôvodu, že bolo prijaté po oprave kvalifikácie pomoci bez toho, aby bola táto oprava stanovená nejakým ustanovením. Ďalej začatie konania v dôsledku opravy bolo oznámené tri a pol roka po tom, ako Komisia dostala celú dokumentáciu týkajúcu sa pomoci. Tento dôvod bol uvedený v konaní na prvom stupni, ale Všeobecný súd sa k nemu nevyjadril.
   Druhý dôvod sa týka porušenia zásady právnej istoty a zásady ochrany legitímnej dôvery, ako aj porušenia a nesprávneho uplatnenia článkov 4, 7,10 a 16 nariadenia (ES) č. 659/99. Rozhodnutie Komisie bolo prijaté v rozpore so stanovenými procesnými lehotami.
   Tretí dôvod sa týka porušenia článku 108 ZFEÚ a článkov 1, 7, 14 a 16 nariadenia (ES) č. 659/99. Na podporu tohto odvolacieho dôvodu odvolatelia tvrdia, že rozhodnutie Komisie je protiprávne z dôvodu, že Regione pomoc nikdy nezmenil v porovnaní s tým, čo stanovuje regionálny zákon č. 9/1998.
   Štvrtý dôvod sa týka porušenia a nesprávneho uplatnenia zásady nevyhnutnosti, zásady podnecovacieho účinku a zásady ochrany hospodárskej súťaže, ako aj z toho vyplývajúceho porušenia článkov 7 a 14 nariadenia (ES) č. 659/99, porušenia a nesprávneho uplatnenia článku 108 ZFEÚ, nedostatku odôvodnenia a porušenia článku 81 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu. Podľa odvolateľov je rozhodnutie protiprávne z dôvodu, že pomoc sa v skutočnosti vyznačovala podnecovacím účinkom, čo je okolnosť, ktorú Komisia mala overiť aj v prípade predloženia žiadosti po začatí prác. Všeobecný súd sa k tejto otázke nevyjadril.
   Piaty dôvod sa týka porušenia zásad právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery z iného pohľadu a porušenia článku 14 nariadenia (ES) č.659/99. Rozsudok sa zakladá na nesprávnom predpoklade, podľa ktorého súd Spoločenstva nemôže skúmať legitímnu dôveru, ktorú mohli vnútroštátne orgány vzbudiť u príjemcov.
   Posledný dôvod sa týka porušenia zásady nestrannosti a zásady ochrany hospodárskej súťaže. Všeobecný súd sa nesprávne domnieval, že Komisia napadnutým rozhodnutím neuplatnila rozdielne zaobchádzanie, keď konštatovala povinnosť vrátiť pomoc vyplatenú odvolateľom a zároveň sa domnievala, že podnecovací účinok pretrváva, pokiaľ ide o ďalších desať podnikov, ktoré začali práce po podaní svojej žiadosti, hoci samotná žiadosť neposkytovala istotu, že pomoc bude získaná.

      (1)  Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339.


title: Vec C-145/07: Žaloba podaná 3. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Švédske kráľovstvo

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/33

         Žaloba podaná 3. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Švédske kráľovstvo
   (Vec C-145/07)
   (2007/C 95/64)
   Jazyk konania: švédčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K. Simonsson a R. Vidal Puig, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Švédske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Švédske kráľovstvo si tým, že neprijalo opatrenia, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/42/ES (1) z 13. júna 2003 o hlásení udalostí v civilnom letectve, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Švédske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 4. júla 2005.

      (1)  Ú. v. EÚ L 167, s. 23; Mim. vyd. 07/007, s. 331.


title: Vec T-249/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. apríla 2014 – MHCS/ÚHVT – Ambra (DORATO) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známy Spoločenstva DORATO — Skoršie obrazové ochranné známky Spoločenstva a skoršie národné obrazové ochranné známky zobrazujúce etikety na hrdlo fľaše — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Pravidlo 50 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2868/95“ )

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/41

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. apríla 2014 – MHCS/ÚHVT – Ambra (DORATO)
   (Vec T-249/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známy Spoločenstva DORATO - Skoršie obrazové ochranné známky Spoločenstva a skoršie národné obrazové ochranné známky zobrazujúce etikety na hrdlo fľaše - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Pravidlo 50 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2868/95“))
   2014/C 175/55
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: MHCS (Épernay, Francúzsko) (v zastúpení: P. Boutron, N. Moya Fernández a L.-É. Balleydier, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Bullock, N. Bambara a A. Folliard-Monguiral, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Ambra S.A. (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: M. Kaczan-Parchimowicz, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 19. februára 2013 (vec R 1877/2011-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi MHCS a Ambra S.A.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               MHCS je povinná nahradiť trovy konania, vrátane nevyhnutných trov konania, ktoré vznikli spoločnosti Ambra S.A. v konaní pred odvolacím senátom Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec T-17/10: Žaloba podaná 19. januára 2010 — Steinberg/Komisia

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/36

         Žaloba podaná 19. januára 2010 — Steinberg/Komisia
   (Vec T-17/10)
   2010/C 80/60
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Gerald Steinberg (Jeruzalem, Izrael) (v zastúpení: T. Asserson, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie,

               —

               sprístupniť do 15 dní všetky dokumenty konkretizované v žiadosti,

               —

               priznať mu náhradu trov konania,

               —

               prijať akékoľvek ďalšie opatrenie, ktoré Všeobecný súd bude považovať za primerané.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou žalobca navrhuje zrušenie rozhodnutia Komisie z 15. mája 2009 doručeného žalobcovi 22. novembra 2009, ktorým sa v časti zamietla jeho žiadosť na základe nariadenia č. 1049/2001 (1) o prístup k dokumentom o financovaní izraelských a palestínskych mimovládnych organizácií za posledné tri roky v rámci programov „Partnerstvo pre mier“ (PfP) a „Európsky nástroj pre demokraciu a ľudské práva“ (EIDHR).
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tieto žalobné dôvody.
   Po prvé žalobca tvrdí, že žalovaná tým, že mu neposkytla prístup k požadovaným dokumentom, porušila článok 2 nariadenia č. 1049/2001.
   Po druhé žalobca tvrdí, že žalovaná tým, že mu odmietla plný prístup k požadovaným dokumentom, porušila článok 4 nariadenia č. 1049/2001 z dôvodu, že jeho žiadosť nespadá pod žiadnu z výnimiek uvedených v tomto článku. Ďalej žalobca tvrdí, že ak by sa na jeho žiadosť aj uplatňovala predmetná výnimka, hoci tomu tak nie je, právo na prístup organizácií občianskej spoločnosti k požadovaným dokumentom by sa malo považovať za „prevažujúci verejný záujem na ich zverejnení“.
   Po tretie žalobca uvádza, že žalovaná tým, že potrebovala skoro šesť mesiacov na to, aby odpovedala na jeho opakovanú žiadosť napriek tomu, že nariadenie č. 1049/2001 ukladá povinnosť odpovedať do 15 pracovných dní od doručenia žiadosti, porušila článok 7 nariadenia č. 1049/2001.
   Po štvrté žalobca tvrdí, že žalovaná tým, že jeho žiadosť nevybavila „bezodkladne“, porušila článok 8 nariadenia č. 1049/2001.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie, Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331.


title: Vec C-309/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Nemecko) 29. mája 2017 – Stadtwerke Delmenhorst GmbH/Manfred Bleckwehl

text:
               25.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 318/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen (Nemecko) 29. mája 2017 – Stadtwerke Delmenhorst GmbH/Manfred Bleckwehl
   (Vec C-309/17)
   (2017/C 318/05)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Stadtwerke Delmenhorst GmbH

      Žalovaný: Manfred Bleckwehl

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 3 ods. 3 v spojení s prílohou A písm. b) a c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/55/ES (1) z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa ruší smernica 98/30/ES vykladať v tom zmysle, že opomenutie včasného a bezprostredného informovania odberateľa plynu o podmienkach, dôvodoch a rozsahu blížiacej sa zmeny taríf dodávok plynu bráni platnosti takýchto zmien taríf?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na túto otázku:
               Je článok 3 ods. 3 v spojení s prílohou A písm. b) a c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/55/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa ruší smernica 98/30/ES priamo uplatniteľný od 1. júla 2004 vo vzťahu k dodávateľskému podniku založenému podľa súkromného práva (ako nemecká s. r. o.), pretože uvedené ustanovenia tejto smernice sú obsahovo nepodmienené, a tak uplatniteľné bez potreby vykonávacieho aktu, a občanovi priznávajú práva voči organizácii, ktorá napriek svojej súkromnej právnej forme podlieha štátu z dôvodu, že ten je jediným vlastníkom podielov tohto podniku?

      (1)  Ú. v. EÚ L 176, 2003, s. 57; Mim. vyd. 12/002, s. 230.


title: Vec T-578/10: Žaloba podaná 14. decembra 2010 — Global Steel Wire/Komisia

text:
               19.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/29

         Žaloba podaná 14. decembra 2010 — Global Steel Wire/Komisia
   (Vec T-578/10)
   2011/C 55/53
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Global Steel Wire, SA (Cerdanyola del Vallés, Španielsko) (v zastúpení: F. González Díaz a A. Tresandi Blanco, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť na základe článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie rozhodnutie Európskej komisie z 30. septembra 2010, ktorým sa mení rozhodnutie z 30. júna 2010 [K(2010) 4387 v konečnom znení vo veci COMP/38.344 — Predpínacia oceľ],

               —

               subsidiárne zrušiť na základe článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie článok 2 rozhodnutia Európskej komisie z 30. septembra 2010, ktorým sa mení rozhodnutie z 30. júna 2010 [K(2010) 4387 v konečnom znení vo veci COMP/38.344 — Predpínacia oceľ], v rozsahu, v ktorom tento článok porušuje zákaz diskriminácie tým, že spoločnosti GSW nepredlžil dodatočnú lehotu pre zaplatenie pokuty a nie je dostatočne odôvodnený, a

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú totožné so žalobnými dôvodmi a hlavnými tvrdeniami vo veci T-575/10, Moreda-Riviera Trefilerías/Komisia.


title: Vec T-293/07 P: Odvolanie podané 3. augusta 2007 : Alessandro Lofaro proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  24. mája 2007 v spojených veciach F-26/07 a F-75/06, Lofaro/Komsia

text:
               22.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/16

         Odvolanie podané 3. augusta 2007: Alessandro Lofaro proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 24. mája 2007 v spojených veciach F-26/07 a F-75/06, Lofaro/Komsia
   (Vec T-293/07 P)
   (2007/C 223/27)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Alessandro Lofaro (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: J.-L. Laffineur, advokát)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               vyhlásiť odvolanie za prípustné a dôvodné, a preto

               —

               zrušiť uznesenie Súdu pre verejnú službu vo veciach F-27/06 a F-75/06 vyhlásených 24. mája 2007,

               —

               rozhodnúť o veci a vyhovieť pôvodnej žalobe žalobcu.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Vo svojom odvolaní žalobca tvrdí, že sa súd dopustil právneho omylu v súvislosti s výkladom článku 90 ods. 2 služobného poriadku, obzvlášť pokiaľ ide o lehotu stanovenú pre podanie sťažnosti a deň, ktorý sa má vziať do úvahy pri zistení uplynutia tejto lehoty. Žalobca tvrdí, že výklad, ktorý podal súd, zasahuje do všeobecných zásad práva Spoločenstva, akými sú zásada právnej istoty, zásada zákazu diskriminácie a zásada proporcionality, ako aj práva žalobcu. Okrem toho uvádza, že súd neodpovedal na všetky dôvody, ktoré žalobca podrobne uviedol vo svojej žalobe, a že v dôsledku tejto skutočnosti je uznesenie postihnuté nedostatkom v odôvodnení, ktoré je nedostatočné a nesprávne.


title: Vec C-465/10: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  21. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État — Francúzsko) — Ministre de l’Intérieur, de l’Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l’immigration/Chambre de commerce et d’industrie de l’Indre [Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana finančných záujmov Európskej únie — Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 — Článok 3 — Štrukturálne fondy — Nariadenie (EHS) č. 2052/88 — Nariadenie (EHS) č. 4253/88 — Verejný obstarávateľ, ktorý je príjemcom dotácie zo štrukturálnych fondov — Nedodržanie pravidiel verejného obstarávania príjemcom dotácie EFRR — Základ pre povinnosť vymáhať dotáciu Únie v prípade nezrovnalosti — Pojem „nezrovnalosť“ — Pojem „pokračujúca nezrovnalosť“ — Spôsoby vymáhania — Premlčacia doba — Dlhšie vnútroštátne premlčacie doby — Zásada proporcionality]

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/10

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État — Francúzsko) — Ministre de l’Intérieur, de l’Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l’immigration/Chambre de commerce et d’industrie de l’Indre
   (Vec C-465/10) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana finančných záujmov Európskej únie - Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 - Článok 3 - Štrukturálne fondy - Nariadenie (EHS) č. 2052/88 - Nariadenie (EHS) č. 4253/88 - Verejný obstarávateľ, ktorý je príjemcom dotácie zo štrukturálnych fondov - Nedodržanie pravidiel verejného obstarávania príjemcom dotácie EFRR - Základ pre povinnosť vymáhať dotáciu Únie v prípade nezrovnalosti - Pojem „nezrovnalosť“ - Pojem „pokračujúca nezrovnalosť“ - Spôsoby vymáhania - Premlčacia doba - Dlhšie vnútroštátne premlčacie doby - Zásada proporcionality)
   2012/C 49/15
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ministre de l’Intérieur, de l’Outre-mer, des Collectivités territoriales et de l’immigration

      Žalovaná: Chambre de commerce et d’industrie de l’Indre

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Conseil d’État (Francúzsko) — Výklad ustanovení nariadenia Rady (EHS) č. 2052/88 z 24. júna 1988 o úlohách štrukturálnych fondov a ich účinnosti, o vzájomnej koordinácii ich aktivít a koordinácii s operáciami Európskej investičnej banky a ďalších existujúcich finančných nástrojov [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 185, s. 9), nariadenia Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988 na vykonanie nariadenia č. 2052/88, pokiaľ ide o koordináciu činností rozličných štrukturálnych fondov navzájom na jednej strane a ich činností s činnosťami Európskej investičnej banky a ďalšími existujúcimi finančnými nástrojmi na strane druhej [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 374, s. 1), ako aj nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340) — Nedodržanie pravidiel verejného obstarávania príjemcom dotácií z prostriedkov EFRR a Štátneho fondu pre územné plánovanie a rozvoj (Fonds National d’Aménagement et du Développement du Territoire, skrátene FNADT) — Odôvodnenie povinnosti vymáhať pomoc Spoločenstva v prípade nezrovnalosti — Spôsoby vymáhania neoprávnene poskytnutej pomoci — Premlčacia lehota

      Výrok rozsudku

               1.

               Za takých okolností, o aké ide v konaní vo veci samej, článok 23 ods. 1 tretia zarážka nariadenia Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988, ktorým sa vykonáva nariadenie (EHS) č. 2052/88 v súvislosti s koordináciou činností rozličných štrukturálnych fondov navzájom a s operáciami Európskej investičnej banky a inými existujúcimi finančnými nástrojmi [neoficiálny preklad], zmeneného a doplneného nariadením Rady (EHS) č. 2082/93 z 20. júla 1993 v spojení s článkom 7 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2052/88 z 24. júna 1988 o úlohách štrukturálnych fondov a ich účinnosti, o vzájomnej koordinácii ich aktivít a koordinácii s operáciami Európskej investičnej banky a ďalších existujúcich finančných nástrojov [neoficiálny preklad], zmeneného a doplneného nariadením Rady (EHS) č. 2081/93 z 20. júla 1993, predstavuje právny základ, ktorý vnútroštátnym orgánom umožňuje, a to bez potreby úpravy zverenia tejto právomoci v rámci vnútroštátneho práva, vymáhať od príjemcu späť celú dotáciu poskytnutú z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) z dôvodu, že tento príjemca ako „verejný obstarávateľ“ v zmysle smernice Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 93/36/EHS zo 14. júna 1993, nedodržal požiadavky podľa tejto smernice, pokiaľ ide o uzavretie verejnej zmluvy na poskytnutie služieb, ktorej predmetom bolo uskutočnenie operácie, na základe ktorej bola tomuto príjemcovi táto dotácia poskytnutá.

               2.

               Skutočnosť, že verejný obstarávateľ, ktorý je príjemcom dotácie EFRR, nedodrží pri uzavretí verejnej zmluvy, ktorej predmetom je uskutočnenie dotovanej činnosti, pravidlá verejného obstarávania podľa smernice 92/50, zmenenej a doplnenej smernicou 93/36, predstavuje „nezrovnalosť“ v zmysle článku 1 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev, aj keď príslušný vnútroštátny orgán nemohol pri poskytnutí tejto dotácie nevedieť, že príjemca sa už rozhodol, ktorého poskytovateľa poverí uskutočnením dotovanej činnosti.

               3.

               Za takých okolností, o aké ide v konaní vo veci samej, keď príjemca dotácie EFRR ako verejný obstarávateľ nedodržal pri uzavretí verejnej zmluvy na poskytnutie služieb, ktorej predmetom bolo uskutočnenie dotovanej činnosti, pravidlá verejného obstarávania podľa smernice 92/50:

                           —

                           sa predmetná nezrovnalosť má považovať za „pokračujúcu nezrovnalosť“ v zmysle článku 3 ods. 1 druhého pododseku nariadenia č. 2988/95 a v dôsledku toho štvorročná premlčacia doba stanovená v tomto ustanovení na účely vymáhania dotácie, ktorá bola tomuto príjemcovi neoprávnene vyplatená, začína plynúť odo dňa ukončenia plnenia protiprávne uzavretej verejnej zmluvy,

                           —

                           predloženie správy o kontrole príjemcovi dotácie, ktorá konštatuje nedodržanie pravidiel verejného obstarávania a vnútroštátnemu orgánu odporúča, aby v dôsledku toho prikročil k vymáhaniu vyplatených súm, predstavuje dostatočne presný akt týkajúci sa vyšetrovania alebo právneho konania v súvislosti s „nezrovnalosťou“ v zmysle článku 3 ods. 1 tretieho pododseku nariadenia č. 2988/95.

               4.

               Zásada proporcionality bráni, aby sa v prípade, keď členské štáty využívajú možnosť, ktorú im ponúka článok 3 ods. 3 nariadenia č. 2988/95, uplatňovala tridsaťročná premlčacia doba na vymáhanie výhody, ktorá bola z rozpočtu Únie poskytnutá neoprávnene.

      (1)  Ú. v. EÚ C 346, 18.12.2010.


title: Vec T-638/13: Žaloba podaná 27. novembra 2013 — Bimbo/ÚHVT — Café’ do Brasil (Caffè KIMBO GOLD MEDAL)

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/38

         Žaloba podaná 27. novembra 2013 — Bimbo/ÚHVT — Café’ do Brasil (Caffè KIMBO GOLD MEDAL)
   (Vec T-638/13)
   2014/C 52/73
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bimbo, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: N. Fernández Fernández-Pacheco, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Café’ do Brasil SpA (Melito di Napoli, Taliansko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               čiastočne zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 25. septembra 2013 vo veci R 787/2012-4,

               —

               zaviazal ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom, v prípade, že vstúpi do konania ako vedľajší účastník, na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka obsahujúca slovné prvky „Caffè KIMBO GOLD MEDAL“ v červenej, zlatej, bielej a čiernej farbe pre výrobky v triedach 30, 32 a 43 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 4 037 909.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: španielska slovná ochranná známka „BIMBO“ zapísaná pod č. 291 655 pre výrobky v triede 30 a skoršia v Španielsku a Portugalsku všeobecne známa ochranná známka „BIMBO“.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1, 2 a 5 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.