title: Korigendum k oznámeniu v úradnom vestníku vo veci T-161/17 (Ú. v. EÚ C 151, 15.5.2017)

text:
               17.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 231/57

         Korigendum k oznámeniu v úradnom vestníku vo veci T-161/17
   (
         Úradný vestník Európskej únie C 151 z 15. mája 2017
      )
   (2017/C 231/74)
   Oznámenie v úradnom vestníku vo veci T-161/17, Le Pen/Parlament znie takto:

      Žaloba podaná 11. marca 2017 – Le Pen/Parlament
      (Vec T-161/17)
      (2017/C 151/49)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Marion Le Pen (Saint-Cloud, Francúzsko) (v zastúpení: M. Ceccaldi a J.-P. Le Moigne, advokáti)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie generálneho tajomníka Európskeho parlamentu zo 6. januára 2017 prijaté podľa článkov 33, 43, 62, 67 a 68 rozhodnutia kancelárie Európskeho parlamentu 2009/C 159/01 z 19. mája a 9. júla 2008„o vykonávacích opatreniach k štatútu poslancov Európskeho parlamentu“ v zmenenom a doplnenom znení, ktorým sa konštatuje pohľadávka voči žalobkyni vo výške 41 554 eur na základe neoprávnene vyplatených súm v súvislosti s parlamentnými asistentmi, odôvodňuje sa jej vymáhanie a poveruje sa príslušný vykonávajúci pracovník, aby v spolupráci s účtovným oddelením inštitúcie pristúpil k jej vymáhaniu na základe článku 68 vykonávacích opatrení a článkov 66, 78, 79 a 80 rozpočtových pravidiel,

                  —

                  zrušil oznámenie o dlhu č. 2017-22 z 11. januára 2017, ktorým bola žalobkyňa informovaná o konštatovaní pohľadávky vo výške 41 554 eur voči jej osobe v nadväznosti na rozhodnutie generálneho tajomníka zo 6. januára 2017, a o vymáhaní neoprávnene vyplatených súm v súvislosti s parlamentnými asistentmi na základe článku 68 vykonávacích opatrení k štatútu a článkov 78, 79 a 80 rozpočtového nariadenia,

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu povinnosť nahradiť všetky trovy konania,

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu, aby zaplatil M. Le Pen sumu 50 000,00 eur ako náhradu nahraditeľných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na vadách týkajúcich sa vonkajšej zákonnosti napadnutých aktov. Tento žalobný dôvod sa delí na päť častí.

                              —

                              Podľa prvej časti má právomoc vo veciach finančných rozhodnutí týkajúcich sa poslancov kancelária Európskeho parlamentu, a nie generálny tajomník.

                              —

                              Podľa druhej časti kancelária Európskeho parlamentu nemôže zmeniť povahu a obsah svojej vlastnej právomoci. Generálny tajomník pritom nepreukázal nijaké riadne poverenie predsedu kancelárie Parlamentu, ktorým by mu bola priznaná právomoc prijať a oznámiť napadnuté akty, pokiaľ ide o úpravu peňažných otázok týkajúcich sa poslanca.

                              —

                              Podľa tretej časti napadnuté akty nie sú dostatočne odôvodnené a boli prijaté svojvoľne.

                              —

                              Štvrtá časť je založená na porušení podstatných formálnych náležitostí.

                              —

                              Piata časť je založená na nedostatku osobného preskúmania spisu generálnym tajomníkom Európskeho parlamentu.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na vadách týkajúcich sa vnútornej zákonnosti napadnutých aktov. Tento žalobný dôvod sa ďalej delí na šesť častí.

                              —

                              Prvá časť je založená na porušení zásad legitímnej dôvery a právnej istoty.

                              —

                              Druhá časť je založená na neexistencii skutkových okolností podporujúcich napadnuté akty.

                              —

                              Podľa tretej časti sú napadnuté akty poznačené zneužitím právomoci.

                              —

                              Podľa štvrtej časti sú napadnuté akty poznačené zneužitím konania.

                              —

                              Piata časť je založená na diskriminačnej povahe napadnutých aktov a existencii fumus persecutionis.

                              —

                              Šiesta časť je založená na absencii nezávislosti OLAF-u.


title: Vec T-317/15: Žaloba podaná 18. júna 2015 – Taliansko/Komisia

text:
               3.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 254/21

         Žaloba podaná 18. júna 2015 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-317/15)
   (2015/C 254/24)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: P. Gentili, avvocato dello Stato, G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil výberové konanie EPSOAD/302/15 – Administrátori v oblasti auditu (AD 5),

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvedené v tejto veci sú rovnaké ako tie, ktoré už boli uvedené vo veci T-17/15, Talianska republika/Komisia (Ú. v. EÚ C 81, 9. marec 2015, s. 27).


title: Vec T-112/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. júla 2011 — Hitachi a i./Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s projektmi týkajúcimi sa rozvádzačov izolovaných plynom — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Rozdelenie trhu — Práva na obranu — Dôkaz o porušení — Jediné a nepretržité porušenie — Pokuty — Závažnosť a dĺžka trvania porušenia — Odstrašujúci účinok — Spolupráca“ )

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2011 — Hitachi a i./Komisia
   (Vec T-112/07) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s projektmi týkajúcimi sa rozvádzačov izolovaných plynom - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Rozdelenie trhu - Práva na obranu - Dôkaz o porušení - Jediné a nepretržité porušenie - Pokuty - Závažnosť a dĺžka trvania porušenia - Odstrašujúci účinok - Spolupráca)
   2011/C 252/70
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Hitachi Ltd (Tokio, Japonsko), Hitachi Europe Ltd (Maidenhead, Spojené kráľovstvo) a Japan AE Power Systems Corp. (Tokio) (v zastúpení: M. Reynolds, P. Mansfield a B. Roy, solicitors, D. Arts, avocat, N. Green, QC, a S. Singla, barrister)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne F. Arbault, neskôr X. Lewis, neskôr P. Van Nuffel a J. Bourke, a nakoniec P. Van Nuffel, N. Khan a F. Ronkes Agerbeek, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Holmes, barrister)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 6762 v konečnom znení z 24. januára 2007 o začatí konania podľa článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F/38.899 — Rozvádzače izolované plynom) v rozsahu, v akom sa týka žalobcov, a návrh na zrušenie pokút, ktoré sa im uložili, a subsidiárne, návrh na zrušenie článku 2 uvedeného rozhodnutia v rozsahu, v akom sa týka žalobcov, a ďalej subsidiárne, návrh na zrušenie alebo zníženie pokút uložených žalobcom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobcovia sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 9.6.2007.


title: Vec C-48/10: Žaloba podaná 28. januára 2010 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/24

         Žaloba podaná 28. januára 2010 — Európska komisia/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-48/10)
   2010/C 100/35
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Alcover San Pedro, splnomocnený zástupca)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo opatrenia potrebné na to, aby príslušné orgány dohliadali prostredníctvom vydávania povolení v súlade s článkami 6 a 8 alebo, vo vhodnej forme, prostredníctvom prehodnotenia, a ak je to potrebné, aktualizáciou podmienok, aby existujúce prevádzky boli prevádzkované v súlade s požiadavkami článkov 3, 7, 9, 10 a 13, článku 14 písm. a) a b) a článku 15 ods. 2 najneskôr do 30. októbra 2007 bez toho, aby boli dotknuté iné osobitné predpisy Spoločenstva, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 5 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/1/ES (1) z 15. januára 2008 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (smernica IPPC),

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota, v ktorej mali byť existujúce zariadenia vydaním integrovaných environmentálnych povolení prispôsobené požiadavkám smernice IPPC, uplynula podľa článku 5 ods. 1 smernice 2008/1/ES dňa 30. októbra 2007.
   K uvedenému dňu boli v Španielsku ďalej v prevádzke mnohé existujúce zariadenia bez tohto povolenia. Od začatia konania pre toto porušenie sa proces vydávania environmentálnych povolení urýchlil bez toho však, aby toto porušenie bolo ukončené či už v lehote stanovenej v odôvodnenom stanovisku, alebo podľa informácií, ktoré má Komisia k dispozícií, ku dnešnému dňu. Podľa údajov vnútroštátnych orgánov v ich odpovedi na odôvodnené stanovisko bolo v čase uplynutia lehoty poskytnutej v odôvodnenom stanovisku na splnenie povinností vyplývajúcich z článku 5 ods. 1 smernice naďalej v prevádzke 533 existujúcich zariadení bez predpísaného povolenia IPPC.
   Za týchto okolností je zrejmé, že Španielske kráľovstvo si naďalej neplní povinnosti vyplývajúce z tohto ustanovenia.

      (1)  Ú. v. EÚ L 24, s. 8.


title: Vec C-116/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Luxembursko) 3. marca 2010 — Luxemburské veľkovojvodstvo, Administration de l’enregistrement et des domaines/Pierre Feltgen (správca konkurznej podstaty akciovej spoločnosti Bacino Charter Company SA), Bacino Charter Company SA

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/33

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Luxembursko) 3. marca 2010 — Luxemburské veľkovojvodstvo, Administration de l’enregistrement et des domaines/Pierre Feltgen (správca konkurznej podstaty akciovej spoločnosti Bacino Charter Company SA), Bacino Charter Company SA
   (Vec C-116/10)
   2010/C 113/52
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovatelia: Luxemburské veľkovojvodstvo, Administration de l’enregistrement et des domaines

      Odporcovia: Pierre Feltgen (správca konkurznej podstaty akciovej spoločnosti Bacino Charter Company SA), Bacino Charter Company SA

      Prejudiciálna otázka

   Môžu byť služby poskytnuté vlastníkom lode, ktorý za odplatu poskytuje loď s posádkou fyzickým osobám na účely rekreačných plavieb na šírom mori uskutočňovaných týmito klientmi, ak sú tieto služby považované zároveň za nájom lode a za prepravu, oslobodené od dane na základe článku 15 ods. 5 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (1)?

      (1)  Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23.


title: Vec C-326/05 P: Odvolanie podané 26. augusta 2005: Industrias Químicas del Vallés, S.A. proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) z 28. júna 2005 vo veci T-158/03, Industrias Químicas del Vallés, S.A. proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               29.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/15

         Odvolanie podané 26. augusta 2005: Industrias Químicas del Vallés, S.A. proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) z 28. júna 2005 vo veci T-158/03, Industrias Químicas del Vallés, S.A. proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec C-326/05 P)
   (2005/C 271/29)
   Jazyk konania: španielčina
   Industrias Químicas del Vallés, S.A. podala 26. augusta 2005 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) z 28. júna 2005 vo veci T-158/03, Industrias Químicas del Vallés, S.A. proti Komisii Európskych spoločenstiev. Odvolateľku zastupuje C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas a J. Sabater Marotias, abogados.
   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               Vyhlásil, že toto odvolanie je prípustné a dôvodné.

               2.

               Zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa z 28. júna 2005.

               3.

               Vyhovel žalobe podanej v konaní na prvom stupni, ktorej predmetom bolo zrušenie rozhodnutia Komisie 2003/308/ES (1) z 2. mája 2003 o nezaradení metalaxylu do prílohy k smernici Rady 91/414/EHS (2) .

               4.

               Subsidiárne vrátil vec na konanie a rozhodnutie Súdu prvého stupňa.

               5.

               V každom prípade zaviazal Komisiu nahradiť trovy tak odvolacieho konania, ako aj konania pred Súdom prvého stupňa a prípadne trov konania o nariadení predbežných opatrení .

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia

               1.

               Po prvé sa Industrias Químicas del Vallés, S. A. (IQV) domnieva, že Súd prvého stupňa pri analýze právneho stanoviska Komisie o následkoch odstúpenia jediného oznamovateľa, ktorý predložil úplnú zložku, od konania o posudzovaní metalaxylu, skreslil dôkazy v predmetnom konaní.

               2.

               Po druhé sa IQV domnieva, že Súd prvého stupňa sa dopustil právneho omylu, keď zamietol žalobný dôvod IQV len na základe výňatku z dokumentu, ku ktorému IQV nemala, ako uznáva aj samotný Súd prvého stupňa, nikdy počas správneho konania prístup.

               3.

               Po tretie IQV pripisuje Súdu prvého stupňa právny omyl v tom, že v predmetnej veci nesprávne vykladal a uplatnil zásadu obozretnosti a zásadu proporcionality a v tom, že pri odôvodnení pôvodne napadnutého rozhodnutia Komisie vychádzal z dôvodov verejného zdravia.

               4.

               Po štvrté IQV usudzuje, že Súd prvého stupňa sa dopustil právneho omylu pri výklade a uplatnení príslušného právneho rámca predmetnej veci, najmä ustanovení smernice 91/414/EHS a nariadenia 3600/92, ktoré sa týka procesu posudzovania liečiv obsiahnutých v prípravkoch na ochranu rastlín. IQV sa predovšetkým domnieva, že Súd prvého stupňa (i) si zamieňa pojmy „kompletný dokument“ a „doplňujúca informácia“; (ii) nesprávne usúdil, že v prípade viacerých ohlasovateľov tej istej látky musí mať každý ohlasovateľ kompletný dokument; (iii) nesprávne posúdil úlohu spravodajského členského štátu v etapách po vypracovaní monografie.

               5.

               Po piate IQV pripisuje Súdu prvého stupňa právny omyl v tom, že sa domnieval, že Komisia sa nedopustila zjavného omylu v posúdení, keď odmietla predĺžiť lehotu, aby sa mohlo pokračovať v posudzovaní metalaxylu: v tomto bode Súd prvého stupňa vychádza z nesprávnej premisy a uvádza dôvody, ktoré sú s ohľadom na predĺženia lehôt, ktoré Komisia povolila v predmetnej oblasti, rozporné.

               6.

               Po šieste sa IQV domnieva, že Súd prvého stupňa dospel k rozpornému a prehnanému odôvodneniu, keď zamietol žalobný dôvod IQV na základe odôvodnenia rozhodnutia, ktoré sa v napadnutom rozhodnutí nenachádza.

               7.

               Napokon sa IQV domnieva, že Súd prvého stupňa porušil procesné normy tým, že nezohľadnil časť písomných pripomienok IQV k správe pre pojednávanie vypracovanej sudcom spravodajcom bez toho, aby to bolo nejakým spôsobom v rozsudku zdôvodnené.

      (1)  Ú. v. EÚ L 113, 7.5.2003, s. 8; Mim. vyd. 03/038, s. 495.

      (2)  Ú. v. ES L 230, 19.8.1991, s. 1; Mim. vyd. 03/011, s. 332.


title: Vec C-401/12 P: Odvolanie podané 3. septembra 2012 : Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo 14. júna 2012 vo veci T-396/09, Vereniging Milieudefensie, Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht/Komisia

text:
               12.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/25

         Odvolanie podané 3. septembra 2012: Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) zo 14. júna 2012 vo veci T-396/09, Vereniging Milieudefensie, Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht/Komisia
   (Vec C-401/12 P)
   2013/C 9/42
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Moore a K. Michoel, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Vereniging Milieudefensie, Stichting Stop Luchtverontreiniging Utrecht, Európska komisia, Holandské kráľovstvo, Európsky parlament

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júna 2012 vo veci T-396/09,

               —

               v celom rozsahu zamietol žalobu žalobkýň v prvostupňovom konaní,

               —

               spoločne a nerozdielne zaviazal žalobkyne v prvostupňovom konaní na náhradu trov konania, ktoré vynaložila Rada.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Rada zastáva názor, že v rozsudku vo vyššie uvedenej veci došlo k dvom porušeniam práva. Všeobecný súd nesprávne vyložil a uplatnil judikatúru vo veciach „Nakajima“ (1) a „Fediol“ (2). Z tohto dôvodu Všeobecný súd nesprávne rozhodol, že mohol preskúmať zákonnosť nariadenia (ES) č. 1367/2006 (3) na základe Aarhuského dohovoru (4) o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia.
   Rada ďalej zastáva názor, že spôsob, ktorý si zvolil normotvorca v nariadení č. 1367/2006, je v každom prípade v celom rozsahu v súlade s Aarhuským dohovorom. V tejto súvislosti je výklad článku 9 ods. 3 Aarhuského dohovoru vykonaný Všeobecným súdom nesprávny, pokiaľ ignoruje slobodu konať, ktorú majú zmluvné strany dohovoru.
   Rada preto navrhuje zrušiť rozsudok Všeobecného súdu vo vyššie uvedenej veci a s konečnou platnosťou rozhodnúť v tejto veci tým, že v celom rozsahu zamietne žalobu žalobkýň.

      (1)  Rozsudok Súdneho dvora zo 7. mája 1991, Nakajima/Rada (C 69/89, Zb. s. I-2069).

      (2)  Rozsudok Súdneho dvora z 22. júna 1989, Fediol/Komisia (70/87, Zb. s. 1781).

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 264, s. 13).

      (4)  Aarhuský dohovor z 25. júna 1998 o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia, schválený rozhodnutím Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005 (Ú. v. EÚ L 124, s. 1).


title: Vec C-471/09 P: Odvolanie podané 26. novembra 2009 : Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata rozšírená komora) z  9. septembra 2009 v spojených veciach T-227/01 až T-229/01 a T-265/01, T-266/01 a T-270/01, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava a Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco a i./Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/11

         Odvolanie podané 26. novembra 2009: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata rozšírená komora) z 9. septembra 2009 v spojených veciach T-227/01 až T-229/01 a T-265/01, T-266/01 a T-270/01, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava a Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco a i./Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-471/09 P)
   2010/C 37/13
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (v zastúpení: I. Sáenz-Cortabarría Fernández a M. Morales Isasi, abogados)

      Ďalší účastníci konania: Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Vizcaya, Cámara Oficial de Comercio e Industria de Álava, Cámara Oficial de Comercio, Industria y Navegación de Guipúzcoa, Komisia Európskych spoločenstiev a Comunidad Autónoma de la Rioja

      Návrhy odvolateľa

               —

               vyhlásiť odvolanie za prípustné a dôvodné,

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok;

               —

               žalobe na prvom stupni vyhovieť, konkrétne zrušiť článok 3 sporného rozhodnutia,

               —

               subsidiárne vrátiť vec na Súd prvého stupňa a prípadne mu uložiť vykonanie zamietnutého dokazovania,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania na prvom stupni, ako aj odvolacieho konania a Comunidad Autónoma de la Rioja, vedľajšieho účastníka konania, zaviazať na náhradu trov konania na prvom stupni.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Rozhodnutie Súdu, že v predmetnej veci neexistujú mimoriadne okolnosti, ktoré by odôvodňovali dôveru v zákonnosť sporného daňového opatrenia a ktoré by odporovali vymáhaniu pomoci podľa článku 14 ods. 1 nariadenia č. 659/1999 (1) v spojení so zásadou ochrany legitímnej dôvery, je právne nesprávne. V konaní na prvom stupni sa skreslil predmet veci a porušila sa zásada kontradiktórnosti. Porušila sa povinnosť odôvodnenia potvrdená judikatúrou. Súd nezohľadnil procesné predpisy o posudzovaní dôkazných prostriedkov a po obsahovej stránke nezohľadnil podklady nachádzajúce sa v spise.
               Ani formálny rozdiel medzi sporným daňovým opatrením a opatrením prijatým na základe rozhodnutia 93/337 (2) ani skutočnosť, že Komisia mohla selektívnosť opatrenia odôvodniť aj na základe iných kritérií ak tých, ktoré sú vyslovene uvedené v rozhodnutí 93/337, a ani vyhlásenie nezlučiteľnosti v rozhodnutí 93/337 nepredstavovalo dostatočný dôvod na zamietnutie mimoriadnej okolnosti Súdom, ktorá sama alebo v spojení s inými okolnosťami v dotknutej veci bráni Komisii nariadiť vymáhanie pomoci, na ktoré sa vzťahuje sporné rozhodnutie.
               Tým, že Súd považoval sporné opatrenia v spojených veciach T-30/01 až T-32/02 a T-86/02 až T-88/02 za neporovnateľné s v predmetnom konaní sporným daňovým opatrením na základe jeho techniky zdanenia a rozsahu výhod, skreslil predmet konania medzi účastníkmi, porušil zásadu kontradiktórnosti konania a okrem toho sa dopustil zjavného porušenia povinnosti odôvodnenia existujúcej v judikatúre, ktorú uviedol žalobca.
               Súd právne nesprávne rozhodol, že správanie Komisie vzhľadom na oslobodenie od dane a/alebo na daňový dobropis za rok 1993 — ako to vyplýva z dokumentov nachádzajúcich sa v spise, ktoré Súd porušením procesných pravidiel nezohľadnil — nepredstavuje mimoriadnu okolnosť, ktorá odôvodňuje akúkoľvek oprávnenú dôveru v legitímnosť sporného daňového opatrenia, ktorá bráni vymáhaniu pomoci podľa článku 14 ods. 1 nariadenia č. 659/1999 z dôvodu porušenia zásady ochrany legitímnej dôvery.

               2.

               Súd nezohľadnil článok 14 ods. 1 nariadenia č. 659/1999 v spojení so zásadou proporcionality, ktoré bráni nariadeniu vymáhania tej investičnej pomoci, ktorá neprekračuje najvyššiu možnú regionálnu pomoc.
               Súd porušil zásadu proporcionality tým, že rozhodol, že Komisia túto zásadu neporušila, keď požadovala vymáhanie všetkých daňových dobropisov vo výške 45 % uskutočnených investícií poskytnutej pomoci a nie iba pomoc, ktorá prekračuje najvyššiu možnú regionálnu pomoc v Baskicku.

               3.

               Súd svojim uznesením zamietnuť odvolateľom na účely podania dôkazu ponúknuté predloženie určitých podkladov Komisie, ktoré sa so zreteľom na odôvodnenie zamietnutia žaloby Súdom javia ako podstatné na obranu jeho záujmov, porušil procesné pravidlá týkajúce sa dokazovania. Porušené bolo právo na spravodlivý proces, na rovnosť prostriedkov a právo na obranu.
               Súd tým, že nezohľadnil ponúknutý dôkaz, porušil základné právo odvolateľa na spravodlivý proces, keďže zamietol vykonanie dôkazu podstatného pre odvolateľa, porušil jeho právo na obranu. Návrhy odvolateľa sa zamietli s tým odôvodnením, že nepodal dôkaz práve toho, čo chcel dokázať nevykonaným dôkazom: vyslovene konečné stanovisko Komisie k sťažnosti z roku 1994 proti daňovým ustanoveniam roku 1993 (okrem iného daňový dobropis), ktoré sa v podstate zhodovali so sporným opatrením, alebo, pokiaľ by sa tento dôkaz považoval za neposkytnutý, minimálne správanie Komisie, ktoré predstavuje mimoriadnu okolnosť, keďže odôvodňovalo oprávnenú dôveru v legitímnosť daňových opatrení roku 1993 a tak viedla k prijatiu sporného daňového opatrenia.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001 s. 339).

      (2)  Rozhodnutie Komisie 93/337/EHS z 10. mája 1993 o právnej úprave daňovej pomoci pre investície v Baskicku (Ú. v. ES L 134, s. 25).


title: Vec C-206/08: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  10. septembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Thüringer Oberlandesgericht — Nemecko) — Wasser- und Abwasserzweckverband Gotha und Landkreisgemeinden (WAZV Gotha)/Eurawasser Aufbereitungs- und Entsorgungsgesellschaft mbH (Postupy verejného obstarávania v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb — Služby vo verejnom záujme na dodávku pitnej vody a čistenie odpadových vôd — Koncesia na služby — Pojem — Presun rizika prevádzky spojeného s predmetnou službou na zmluvného partnera)

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/20

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. septembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Thüringer Oberlandesgericht — Nemecko) — Wasser- und Abwasserzweckverband Gotha und Landkreisgemeinden (WAZV Gotha)/Eurawasser Aufbereitungs- und Entsorgungsgesellschaft mbH
   (Vec C-206/08) (1)

   (Postupy verejného obstarávania v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb - Služby vo verejnom záujme na dodávku pitnej vody a čistenie odpadových vôd - Koncesia na služby - Pojem - Presun rizika prevádzky spojeného s predmetnou službou na zmluvného partnera)
   2009/C 267/34
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Thüringer Oberlandesgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Wasser- und Abwasserzweckverband Gotha und Landkreisgemeinden (WAZV Gotha)

      Žalovaný: Eurawasser Aufbereitungs- und Entsorgungsgesellschaft mbH

      Za účasti: Stadtwirtschaft Gotha GmbH, Wasserverband Lausitz Betriebsführungs GmbH (WAL)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Thüringer Oberlandesgericht — Výklad článku 1 ods. 2 písm. a) a d) a ods. 3 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb (Ú. v. EÚ L 134, s. 1; Mim. vyd. 06/007, s. 19) — Verejné obstarávanie na poskytnutie služieb vo verejnom záujme na výrobu, prepravu a dodávku pitnej vody, ako aj na čistenie a spracovanie odpadových vôd na základe koncesie na služby — Rozlišovacie kritériá medzi zákazkou na služby a koncesiou na služby

      Výrok rozsudku

   Skutočnosť, že v prípade zmluvy o poskytnutí služieb zmluvný partner nie je priamo odmenený verejným obstarávateľom, ale má právo vyberať peňažné plnenie na súkromnoprávnom základe od tretích osôb, postačuje na to, aby bola táto zmluva kvalifikovaná ako „koncesia na služby“ v zmysle článku 1 ods. 3 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb, pokiaľ zmluvný partner preberá v plnom alebo aspoň prevažnom rozsahu hospodárske riziko prevádzky, ktoré znáša verejný obstarávateľ, teda aj v prípade, že je toto riziko, ktoré je spojené s predmetnou službou na základe foriem jej verejnoprávneho fungovania, od počiatku podstatne obmedzené.

      (1)  Ú. v. EÚ C 247, 27.9.2008.


title: Vec T-113/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  21. januára 2014 — Bial-Portela/ÚHVT — Probiotical (PROBIAL) [Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva PROBIAL — Skoršie slovné a obrazové ochranné známky (národné, medzinárodná a Spoločenstva), označenie, obchodné meno a logo Bial — Relatívne dôvody zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 4 a 5 nariadenia (ES) č. 207/2009]

text:
               1.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 61/8

         Rozsudok Všeobecného súdu z 21. januára 2014 — Bial-Portela/ÚHVT — Probiotical (PROBIAL)
   (Vec T-113/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva PROBIAL - Skoršie slovné a obrazové ochranné známky (národné, medzinárodná a Spoločenstva), označenie, obchodné meno a logo Bial - Relatívne dôvody zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 4 a 5 nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2014/C 61/13
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bial-Portela & Ca, SA (São Mamede do Coronado, Portugalsko) (v zastúpení: B. Braga da Cruz a J. Pimenta, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Probiotical SpA (Novara, Taliansko) (v zastúpení: I. Kuschel, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. decembra 2011 (vec R 1925/2010-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Portela & Ca, SA, a Probiotical SpA

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Bial-Portela & Ca, SA, je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 9.6.2012.


title: Vec C-502/10: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  18. októbra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State — Holandsko) — Staatssecretaris van Justitie/Mangat Singh (Smernica 2003/109/ES — Postavenie štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sú osobami s dlhodobým pobytom — Pôsobnosť — Článok 3 ods. 2 písm. e) — Pobyt založený na formálne obmedzenom povolení)

text:
               8.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 379/4

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 18. októbra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State — Holandsko) — Staatssecretaris van Justitie/Mangat Singh
   (Vec C-502/10) (1)

   (Smernica 2003/109/ES - Postavenie štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sú osobami s dlhodobým pobytom - Pôsobnosť - Článok 3 ods. 2 písm. e) - Pobyt založený na formálne obmedzenom povolení)
   2012/C 379/06
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Staatssecretaris van Justitie

      Žalovaný: Mangat Singh

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Raad van State — Výklad článku 3 ods. 2 písm. e) smernice Rady 2003/109/ES z 25. novembra 2003 o právnom postavení štátnych príslušníkov tretích krajín, ktoré sú osobami s dlhodobým pobytom (Ú. v. EÚ L 16, s. 44; Mim. vyd. 19/006, s. 272) — Pojem „formálne obmedzené povolenie na pobyt“ — Povolenie na pobyt, ktoré síce neumožňuje získať povolenie na dlhodobý pobyt, ale ktoré môže byť obnovované bez obmedzenia

      Výrok rozsudku

   Článok 3 ods. 2 písm. e) smernice Rady 2003/109/ES z 25. novembra 2003 o právnom postavení štátnych príslušníkov tretích krajín, ktoré sú osobami s dlhodobým pobytom, sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „formálne obmedzené povolenie na pobyt“ nezahŕňa povolenie na pobyt na určitú dobu, udelené osobitnej skupine osôb, ktorého platnosť sa síce môže neobmedzene predĺžiť, ale bez toho, aby poskytovalo akúkoľvek perspektívu pre získanie povolenia na pobyt na neurčitý čas, za predpokladu, že takéto formálne obmedzenie nebráni dlhodobému pobytu štátneho príslušníka tretích krajín v dotknutom členskom štáte, čo prináleží preskúmať vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 346, 18.12.2010.


title: Vec C-320/06: Žaloba podaná 20. júla 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/26

         Žaloba podaná 20. júla 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-320/06)
   (2006/C 212/45)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Enegren a G. Rozet, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgické kráľovstvo tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou 2002/14/ES Európskeho parlamentu a Rady z 11. marca 2002, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre informovanie a porady so zamestnancami v Európskom spoločenstve (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 11 tejto smernice,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2002/14/ES uplynula 23. marca 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 80, s. 29; Mim. vyd. 05/004, s. 219.


title: Vec C-479/09: Odvolanie podané 26. novembra 2009 : Evets Corp. proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) z  23. septembra 2009 v spojených veciach T-20/08 a T-21/08, Evets Corp./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/39

         Odvolanie podané 26. novembra 2009: Evets Corp. proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) z 23. septembra 2009 v spojených veciach T-20/08 a T-21/08, Evets Corp./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-479/09)
   2010/C 24/69
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Evets Corp. (v zastúpení: S. Ryan, solicitor)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozhodnutie Súdu prvého stupňa,

               —

               určiť, že žiadosť o restitutio in integrum bola podaná v lehote stanovenej v článku 78 ods. 2 nariadenia č. 40/94 (1),

               —

               vrátiť vec Súdu prvého stupňa, aby tento súd mohol vrátiť vec odvolaciemu senátu na rozhodnutie o hmotnoprávnej otázke týkajúcej sa toho, či bola vynaložená náležitá starostlivosť v súvislosti s obnovením práv z dotknutých ochranných známok,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania pred Súdnym dvorom a Súdom prvého stupňa.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Toto odvolanie sa týka žiadosti o restitutio in integrum podľa článku 78 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 (nariadenie o ochrannej známke Spoločenstva). Z dôvodu nezaplatenia poplatkov na obnovu zápisu sa skončila ochrana poskytovaná dotknutou ochrannou známkou.

               2.

               Majiteľ ochrannej známky delegoval zodpovednosť za zaplatenie poplatkov na obnovu zápisu na tretiu osobu. V dôsledku neúmyselnej chyby však poplatky neboli zaplatené v stanovenej lehote.

               3.

               ÚHVT vydal oznámenia o zrušení právne kvalifikovanému zástupcovi majiteľa ochrannej známky, ktorý nebol treťou osobou zodpovednou za zaplatenie poplatkov. Tento zástupca ich zaslal majiteľovi ochrannej známky, ktorému boli doručené o niekoľko dní neskôr.

               4.

               Majiteľ ochrannej známky následne podal žiadosť o restitutio in integrum podľa článku 78 ods. 2. Žiadosť bola podaná menej ako dva mesiace po tom, čo boli samotnému majiteľovi doručené oznámenia o zrušení, ale viac než dva mesiace po ich doručení zástupcovi.

               5.

               Článok 78 ods. 2 vyžaduje, aby bola žiadosť podaná písomne do dvoch mesiacov od odstránenia dôvodu nedodržania časového limitu. V prejednávanej veci vzniká otázka, ktorá sa týka určenia začiatku tejto lehoty.

               6.

               Majiteľ tvrdí, že relevantným dňom je deň, keď mu bolo oznámenie doručené. On samotný je zodpovedný za úhradu poplatkov prostredníctvom tretej osoby. Skutočnosť, že došlo k chybe, odhalil až po doručení oznámenia a až následne mal možnosť ju napraviť.

               7.

               Súd prvého stupňa však súhlasí s názorom ÚHVT, podľa ktorého je relevantným deň doručenia oznámenia právne kvalifikovanému zástupcovi. ÚHVT sa odvoláva na pravidlo 77 nariadenia 2868/95 (2), ktoré stanovuje, že „akékoľvek doručenie alebo iné oznámenie, ktoré úrad adresuje splnomocnenému zástupcovi, má rovnakú účinnosť, ako keby bolo adresované zastupovanej osobe“.

               8.

               Majiteľ vo svojom odvolaní tvrdí, že:

                           a)

                           Účelom pravidla č. 77 je umožniť, aby sa zaslaním oznámenia zástupcovi účastníka konania týkajúceho sa oblastí, v ktorých je oprávnený konať, považovala oznamovacia povinnosť ÚHVT za splnenú. ÚHVT tak už nemá žiadnu inú povinnosť. V prejednávanej veci to ani nie je relevantné.

                           b)

                           Pokiaľ ide o lehotu na zaplatenie poplatkov, „nesplnenie povinnosti“ v stanovenej lehote možno odstrániť, pokiaľ sa samotný majiteľ ochrannej známky alebo osoba, ktorú poveril zaplatením poplatkov, dozvedia o neúmyselnom nezaplatení. Akýkoľvek iný záver by spôsobil nevykonateľnosť tohto ustanovenia: poverený zástupca predovšetkým vždy pozná alebo by mal poznať relevantné lehoty, takže skutočnosť, že mu ÚHVT zaslal oznámenie, by bola obvykle aj tak irelevantná.

                           c)

                           Platba poplatkov predstavuje jednoduchú finančnú transakciu, ktorá si nevyžaduje právne zastúpenie. Účastník konania tak môže poplatky zaplatiť sám alebo tým môže poveriť akúkoľvek inú osobu. Ak „zástupca“ účastníka konania — ktorý tohto účastníka zastupoval v konaní pred ÚHVT — nebol osobitne poverený aj zaplatením poplatkov, doručenie oznámenia o nezaplatení tomuto zástupcovi je irelevantné; nejde o doručenie účastníkovi konania a nemôže s ním byť stotožnené. Zástupca nie je právne zodpovedný za konanie na základe takéhoto doručenia (aj keď ho z profesionálnej slušnosti môže odoslať svojmu klientovi).

                           d)

                           Za okolností, aké existujú v tejto veci, zástupca na iné účely nie je „riadne splnomocneným zástupcom“ na účely zaplatenia poplatkov. Doručenie tomuto zástupcovi preto nespĺňa požiadavky pravidla 77 v nariadení 2868/95 a v ňom stanovená fikcia sa nepoužije.

                           e)

                           V skratke, relevantnou osobou je osoba, ktorá je zodpovedná za vykonanie dotknutého právneho úkonu. Príslušná lehota môže začať plynúť až vtedy, keď sa táto osoba dozvie o nesplnení povinnosti.

                           f)

                           Hoci ustanovenia Európskeho patentového dohovoru nie sú právne záväzné v práve Spoločenstva, ich vplyv je významný. Vzhľadom na to, že existuje judikatúra Európskeho patentového úradu (EPÚ) týkajúca sa rovnako formulovaného ustanovenia, je žiaduce, aby sa vykladali rovnako. Ak sa výklady líšia, znamená to, že jeden z nich je nesprávny. Odvolateľka uvádza, že paralelné rozhodnutia EPÚ sú správne, rovnako ako ich odôvodnenia.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).


title: Vec C-70/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu (Portugalsko) 10. februára 2014 – Agrocaramulo – Empreendimentos Agropecuários do Caramulo SA/Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)

text:
               5.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 135/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu (Portugalsko) 10. februára 2014 – Agrocaramulo – Empreendimentos Agropecuários do Caramulo SA/Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)
   (Vec C-70/14)
   2014/C 135/27
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Agrocaramulo – Empreendimentos Agropecuários do Caramulo SA

      Žalovaný: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)

      Prejudiciálna otázka

   Vzhľadom na to, že Ministério da Agricultura, do Desenvolvimento Rural e das Pescas, IFAP – Instituto de Financiamento de Agricultura e Pescas, IP, konštatoval, že „vývozné náhrady možno poskytnúť len na výrobky zahrnuté:

               —

               v kóde nomenklatúry vývozných náhrad 0207 12 10 9900, ktorý zodpovedá takzvaným „70-percentným kurčatám“, ktoré nemajú úplne skostnatené končeky hrudného koša, stehenné a holenné kosti, alebo

               —

               v kóde nomenklatúry vývozných náhrad 0207 12 10 9190, ktorý zodpovedá takzvaným „65-percentným kurčatám“, ktoré nemajú úplne skostnatené končeky hrudného koša, stehenné a holenné kosti“, a vzhľadom na to, že podnik v skutočnosti vyviezol vyčerpané nosnice (nosnice po porážke po skončení obdobia znášania vajec, keď je ich kostra úplne osifikovaná), spadá výrobok „vyčerpané nosnice“ pod opis tovaru „Ostatné“ s kódmi výrobku č. 0207 12 10 9900 a 0207 12 90 9190 uvedeného v prílohe I nariadenia (EHS) č. 3846/87 (1), zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 2319/2002 (2) z 13. decembra 2002, nariadením Komisie (ES) č. 2180/2003 (3) z 5. decembra 2003, nariadením Komisie (ES) č. 2199/2004 (4) z 10. decembra 2004 a nariadením Komisie (ES) č. 2091/2005 (5) z 15. decembra 2005 o uverejnení nomenklatúry poľnohospodárskych výrobkov pre vývozné náhrady na roky 2003, 2004, 2005 a 2006?

      (1)  Nariadenie Komisie (EHS) č. 3846/87 zo 17. decembra 1987, ktorým sa ustanovuje nomenklatúra poľnohospodárskych výrobkov pre vývozné náhrady (Ú. v. ES L 366, s. 1; Mim. vyd. 03/007, s. 325).

      (2)  Ú. v. ES L 325, s. 35.

      (3)  Ú. v. EÚ L 335, s. 1; Mim. vyd. 03/041, s. 440.

      (4)  Ú. v. EÚ L 380, s. 1.

      (5)  Ú. v. EÚ L 343, s. 1.


title: Vec T-733/14: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. júla 2015 – European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki/Parlament

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/51

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. júla 2015 – European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki/Parlament
   (Vec T-733/14) (1)

   (2015/C 320/70)
   Jazyk konania: gréčtina
   Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 16, 19.1.2015.


title: Vec C-171/09: Žaloba podaná 13. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/30

         Žaloba podaná 13. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-171/09)
   2009/C 153/58
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Peere a P. Dejmek, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2006/70/ES z 1. augusta 2006, ktorou sa ustanovujú vykonávacie opatrenia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES, pokiaľ ide o vymedzenie pojmu „politicky exponovaná osoba“, a technické kritériá postupov zjednodušenej povinnej starostlivosti vo vzťahu ku klientovi a výnimky na základe finančnej činnosti vykonávanej príležitostne alebo vo veľmi obmedzenom rozsahu (1), a v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice 2006/70/ES uplynula 15. decembra 2007. Ku dňu podania tejto žaloby však žalovaná ešte neprijala všetky opatrenia potrebné na prebratie smernice alebo v každom prípade o nich neinformovala Komisiu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 214, s. 29.


title: Vec T-523/08: Žaloba podaná 1. decembra 2008 – Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat/ÚHVT – Mary Quant Cosmetics Japan (AGATHA RUIZ DE LA PRADA)

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/46

         Žaloba podaná 1. decembra 2008 – Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat/ÚHVT – Mary Quant Cosmetics Japan (AGATHA RUIZ DE LA PRADA)
   (Vec T-523/08)
   (2009/C 32/88)
   Jazyk žaloby: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Agatha Ruiz de la Prada de Sentmenat (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: R. Bercovitz Álvarez, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Mary Quant Cosmetics Japan Ltd (Tokio, Japonsko)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť body 1 a 3 sporného rozhodnutia a nahradiť ich iným rozhodnutím, ktorým bude povolený zápis ochrannej známky Spoločenstva (prihláška č. 3 291 234) pre všetky výrobky prihlasované do triedy 3 nomenklatúry (do ktorej patria „mydlá, parfuméria, esenciálne oleje, kozmetika, vlasové toniká“), a zaviazať MARY QUANT Cosmetics Japan Ltd. na náhradu trov námietkového konania, a

               —

               zaviazať žalovaného a akéhokoľvek vedľajšieho účastníka alebo ďalšieho účastníka na náhradu trov tohto konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka znázorňujúca ružový kvet so žltým stredom na svetlozelenom podklade s nápisom AGATHA RUIZ DE LA PRADA (prihláška č. 3 291 234) pre výrobky zaradené okrem iného do tried 3, 5, 14 a 21.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: MARY QUANT Cosmetics Japan Ltd.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: obrazová ochranná známka, ktorá znázorňuje čierny kvet s čiernym stredom ohraničeným bielym okrajom: britské ochranné známky pre výrobky zaradené do tried 3 a 5 a ochranná známka Spoločenstva pre výrobky zaradené do tried 3 a 21.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné vyhovenie odvolaniu.

      Dôvody žaloby: nesprávne uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 1. októbra 2004 vo veci C-480/03 (návrh na začatie konania o prejudicálnej otázke, ktorý podal Cour d'arbitrage): Hugo Clerens, b.v.b.a. Valkeniersgilde proti Gouvernement wallon, Conseil des ministres (Článok 104 ods. 3 rokovacieho poriadku — Smernica 79/409/EHS — Ochrana voľne žijúceho vtáctva — Jedinci narodené a vychované v zajatí)

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/22

      UZNESENIE SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   z 1. októbra 2004
   vo veci C-480/03 (návrh na začatie konania o prejudicálnej otázke, ktorý podal Cour d'arbitrage): Hugo Clerens, b.v.b.a. Valkeniersgilde proti Gouvernement wallon, Conseil des ministres (1)

   (Článok 104 ods. 3 rokovacieho poriadku - Smernica 79/409/EHS - Ochrana voľne žijúceho vtáctva - Jedinci narodené a vychované v zajatí)
   (2005/C 6/43)
   Jazyk konania: francúzština a holandčina
   Vo veci C-480/03, Hugo Clerens, b.v.b.a. Valkeniersgilde, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný Cour d'arbitrage (Belgicko), rozsudkom z 29. októbra 2003, doručeným Súdnemu dvoru dňa 18. novembra 2003, v konaní týkajúcom sa Hugo Clerens, b.v.b.a. Valkeniersgilde a Gouvernement wallon, Conseil des ministres, Súdny dvor (piata komora), v zložení: predseda piatej komory C. Gulmann, sudcovia R. Silva de Lapuerta (spravodajkyňa) a J. Makarczyk, generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: R. Grass, vydal dňa 1. októbra 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:
   Smernica Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva musí byť vykladaná v tom zmysle, že sa nevzťahuje na jedinci narodené a vychované v zajatí, a členské štáty si teda za terajšieho stavu práva Spoločenstva zachovávajú právomoc upraviť túto otázku v súlade s článkami 28 až 30 ES.

      (1)   Ú. v. EÚ C 35 zo dňa 7.2.2004


title: Vec T-321/09: Žaloba podaná 14. augusta 2009 — skytron energy/ÚHVT (arraybox)

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/68

         Žaloba podaná 14. augusta 2009 — skytron energy/ÚHVT (arraybox)
   (Vec T-321/09)
   2009/C 267/123
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: skytron energy GmbH & Co. KG (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: H.-J. Omsels, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu zo 4. júna 2009 vec R 1680/2008-1,

               —

               subsidiárne vrátiť vec na Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „arraybox“ pre tovary a služby zaradené do tried 9, 37, 38 a 42 (prihláška č. 6 710 479).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009 (1), pretože prihlasované označenie nie je opisné a má potrebnú rozlišovaciu spôsobilosť.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec T-395/11 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  30. septembra 2011 — Elti/Delegácia Európskej únie v Čiernej Hore ( „Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Verejné zákazky — Verejné obstarávanie — Zamietnutie ponuky — Návrh na odklad výkonu — Nedodržanie formálnych náležitostí — Neprípustnosť“ )

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/34

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 30. septembra 2011 — Elti/Delegácia Európskej únie v Čiernej Hore
   (Vec T-395/11 R)
   (Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Verejné zákazky - Verejné obstarávanie - Zamietnutie ponuky - Návrh na odklad výkonu - Nedodržanie formálnych náležitostí - Neprípustnosť)
   2011/C 347/62
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Elti d.o.o. (Gornja Radgona, Slovinsko) (v zastúpení: N. Zidar Klemenčič, advokát)

      Žalovaná: Delegácia Európskej únie v Čiernej Hore (v zastúpení: pôvodne N. Bertolini, splnomocnený zástupca, neskôr J. Stuyck a A.-M. Vandromme, avokáti)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia delegácie Európskej únie v Čiernej Hore z 21. marca 2011 zamietajúceho ponuku predloženú žalobkyňou v rámci verejného obstarávania EuropeAid/129435/C/SUP/ME-NP a obsahujúceho informáciu, že táto zákazka bola pridelená inému uchádzačovi

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní o veci samej.


title: Vec F-92/06: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  25. mája 2007 – Antas/Rada

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/45

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 25. mája 2007 – Antas/Rada
   (Vec F-92/06) (1)

   (2007/C 155/84)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci na základe zmieru.

      (1)  Ú. v. EÚ C 237, 30.9.2006, s. 21.


title: Vec C-158/15: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 9. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State – Holandsko) – Elektriciteits Produktiemaatschappij Zuid-Nederland EPZ NV/Bestuur van de Nederlandse Emissieautoriteit (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Znečistenie ovzdušia — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov — Smernica 2003/87/ES — Pojem „zariadenie“ — Začlenenie skladu paliva — Nariadenie (EÚ) č. 601/2012 — Pojem „palivo vyvezené zo zariadenia“)

text:
               16.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/14

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 9. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State – Holandsko) – Elektriciteits Produktiemaatschappij Zuid-Nederland EPZ NV/Bestuur van de Nederlandse Emissieautoriteit
   (Vec C-158/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Znečistenie ovzdušia - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov - Smernica 2003/87/ES - Pojem „zariadenie“ - Začlenenie skladu paliva - Nariadenie (EÚ) č. 601/2012 - Pojem „palivo vyvezené zo zariadenia“))
   (2016/C 296/19)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Elektriciteits Produktiemaatschappij Zuid-Nederland EPZ NV

      Žalovaná: Bestuur van de Nederlandse Emissieautoriteit

      Výrok rozsudku

               1.

               Taký sklad paliva uhoľnej elektrárne, ako je dotknutý vo veci samej a ako je opísaný vnútroštátnym súdom, je súčasťou „zariadenia“ v zmysle článku 3 písm. e) smernice 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica 96/61/ES, zmenenej a doplnenej rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 1359/2013/EÚ zo 17. decembra 2013.

               2.

               Článok 27 ods. 2 prvý pododsek nariadenia Komisie (EÚ) č. 601/2012 z 21. júna 2012 o monitorovaní a nahlasovaní emisií skleníkových plynov podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (EÚ) č. 206/2014 zo 4. marca 2014, sa má vykladať v tom zmysle, že uhoľné straty vyplývajúce zo samovoľného zahriatia uhlia počas jeho skladovania v uhoľnom sklade, ktorý je súčasťou zariadenia v zmysle článku 3 písm. e) smernice 2003/87, nemožno považovať za uhlie vyvezené z tohto zariadenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 205, 22.6.2015.


title: Vec T-39/11: Žaloba podaná 24. januára 2011 — Cargolux Airlines/Komisia

text:
               12.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/26

         Žaloba podaná 24. januára 2011 — Cargolux Airlines/Komisia
   (Vec T-39/11)
   2011/C 80/51
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cargolux Airlines International SA (Sandweiler, Luxembursko) (v zastúpení: J. Joshua, barrister, a G. Goeteyn, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               úplne alebo čiastočne zrušiť články 1 až 4 v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne,

               —

               zrušiť pokutu uloženú žalobkyni v článku 5,

               —

               alternatívne, podstatne znížiť pokutu na základe právomoci súdu vykonať preskúmanie v neobmedzenom rozsahu,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2010) 7694 v konečnom znení z 9. novembra 2010 vo veci COMP/39.258 — Letecká nákladná preprava, pokiaľ sa v napadnutom rozhodnutí určilo, že žalobkyňa porušila článok 101 ZFEÚ a článok 53 Zmluvy o EHP tým, že s ostatnými dopravcami zosúlaďovala svoje ceny za služby leteckej nákladnej prepravy vo vzťahu k i) palivovým prirážkam, ii) bezpečnostným prirážkam a iii) neplateniu provízií z prirážok.
   Na podporu žaloby uvádza žalobkyňa päť žalobných dôvodov:

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení, keďže Komisia nesprávne označila správanie za obmedzenie dané cieľom a nepreukázala nijaký protisúťažný účinok. Žalobkyňa v tejto súvislosti uvádza, že:

                           —

                           existencia konceptu obmedzenia daného cieľom nezbavuje Komisiu povinnosti uskutočniť posúdenie do určitej miery, čo neuskutočnila,

                           —

                           rozhodnutie neobsahuje nijaké teoretické vymedzenie škody, predovšetkým vzhľadom na to, že všetky tvrdenia o určovaní východiskových sadzieb boli vzaté späť.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení základnej procesnej požiadavky, nedostatočnom odôvodnení, porušení práva na obhajobu a zjavne nesprávnom posúdení, keďže Komisia neurčila dostatočne konkrétne rozsah a znaky správania, ktoré údajne predstavovalo jedno pokračujúce porušovanie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení, keďže Komisia na požadovanej právnej úrovni nezostavila spoľahlivé dôkazné podklady pre svoje závery ani nepreukázala skutočnosti, na ktorých založila svoje zistenia. V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že:

                           —

                           nijaké z pochybení uvedených v oznámení námietok a predložených Komisii v tom čase nebolo v rozhodnutí napravené,

                           —

                           Komisia zneužila koncept jedného pokračujúceho porušenia tým, že trvala na tom, že úplne neškodné správanie môže byť súčasťou protiprávneho konania a použila označenie „celosvetový kartel“ ako zámienku na použitie úplne zaujatých a nepodstatných dôkazov.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia pochybila z právneho hľadiska tým, že si nesprávne uplatnila právomoc vo vzťahu k údajnému protisúťažnému zosúladenému postupu týkajúcemu sa letov z letísk v tretích štátoch do letísk na území EHP (ďalej len „prichádzajúce lety“). Podľa tvrdení žalobkyne sa na takéto činnosti nevzťahuje územná pôsobnosť článku 101 ZFEÚ ani článku 53 Zmluvy o EHP.

               5.

               Piaty žalobný dôvod predložený, pokiaľ ide o preskúmanie pokuty na základe právomoci súdu vykonať preskúmanie v neobmedzenom rozsahu, založený na údajne zjavne nesprávnom posúdení a porušení zásady proporcionality. V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že:

                           —

                           usmernenia pre ukladanie pokút z roku 2006 nie sú v súlade s požiadavkou článku 23 ods. 2 nariadenia 1/2003 (1), aby bola pokuta založená na závažnosti a dĺžke trvania,

                           —

                           Komisia hrubo zveličila celkovú závažnosť údajného porušenia. V predmetnej veci nie sú oprávnené ani percentuálny podiel (16 % hodnoty predaja) ani dodatočná suma,

                           —

                           pokiaľ ide o žalobkyňu, Komisia nesprávne posúdila trvanie porušení, nesprávne odmietla poľahčujúce okolnosti a nezohľadnila všetky podstatné okolnosti, vrátane celkovej primeranosti sankcií a ekonomickej situácie žalobkyne.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec T-462/12: Žaloba podaná 19. októbra 2012 — Pilkington Group/Komisia

text:
               8.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 379/30

         Žaloba podaná 19. októbra 2012 — Pilkington Group/Komisia
   (Vec T-462/12)
   2012/C 379/51
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pilkington Group Ltd (St Helens, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: J. Scott, S. Wisking a K. Fountoukakos-Kyriakakos, solicitors)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               na základe článku 263 ZFEÚ zrušil rozhodnutie Európskej komisie zo 6. augusta 2012 o zamietnutí žiadosti o dôverné zaobchádzanie (rozhodnutie C(2012) 5718 final) (Vec COMP/39.125 — Autosklo) (a najmä článok 4 tohto rozhodnutia) a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná porušila článok 296 ZFEÚ, článok 8 rozhodnutia o pôsobnosti vyšetrovateľa (1), článok 41 Charty základných práv Európskej únie a zásadu riadnej správy veci verejných tým, že nedostatočne preskúmala podrobné tvrdenia žalobkyne a nedostatočne odôvodnila svoj postup.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná porušila právo Únie [najmä článok 339 ZFEÚ, článok 28 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 (2), článok 8 rozhodnutia o pôsobnosti vyšetrovateľa] tým, že rozhodla uverejniť informácie, na ktoré by sa na základe správnych právnych kritérií a posúdenia mala vzťahovať povinnosť zachovávať služobné tajomstvo, a to z dôvodu, že Komisia:

                           —

                           neuplatnila správne právne kritériá,

                           —

                           sa dopustila nesprávneho posúdenia toho, či predmetné informácie sú obchodným tajomstvom alebo predstavujú iné dôverné informácie,

                           —

                           uplatnila také irelevantné kritérium, akým je to, že informácie predstavujú skutkový stav údajného porušenia, a

                           —

                           sa dopustila nesprávneho posúdenia toho, či existujú naliehavé dôvody umožňujúce uverejnenie, a to najmä vo svetle prístupu Komisie spočívajúcom v odmietnutí sprístupniť dokumenty obsahujúce podobné informácie a judikatúry súdov Únie, ktoré vytvárajú všeobecnú domnienku, že také informácie sú dôverné a nemôžu byť sprístupnené verejnosti.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná porušila právo Únie tým, že porušila zásadu rovnosti zaobchádzania, keď vo veci žalobkyne uplatnila nepriaznivý prístup v porovnaní s podnikmi nachádzajúcimi sa v podobných situáciách v rámci iných nedávnych alebo súčasných konaní.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná porušila právo Únie tým, že porušila zásadu legitímnej dôvery, keďže porušila legitímnu dôveru žalobkyne spočívajúcu v tom, že informácie, ktoré Komisia v rámci konaní v oblasti hospodárskej súťaže získala alebo jej boli poskytnuté, sú chránené pred uverejnením.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná porušila právo Únie [najmä článok 339 ZFEÚ, článok 28 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003, článok 8 rozhodnutia o pôsobnosti vyšetrovateľa] tým, že rozhodla uverejniť informácie, na základe ktorých bolo možné identifikovať konkrétne osoby.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná porušila zásadu proporcionality a nariadenie (ES) č. 1049/2001 (3) (najmä jeho článok 4 ods. 2) tým, že schválila neprimerané spôsoby uverejnenia predmetných informácií a obišla zásady a postupy stanovené v uvedenom nariadení.

      (1)  Rozhodnutie predsedu Európskej Komisie 2011/695/EÚ z 13. októbra 2011 o funkcii a pôsobnosti vyšetrovateľa v niektorých konaniach vo veci hospodárskej súťaže (Ú. v. EÚ L 275, 2011, s. 29).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec C-524/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bergamo (Taliansko) 1. októbra 2015 – trestné konanie proti Menciovi Lucovi

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bergamo (Taliansko) 1. októbra 2015 – trestné konanie proti Menciovi Lucovi
   (Vec C-524/15)
   (2015/C 414/27)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Bergamo

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Menci Luca

      Prejudiciálna otázka

   Bráni ustanovenie článku 50 Charty základných práv Európskej únie, podľa výkladu s ohľadom na článok 4 Protokolu č. 7 k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd a na príslušnú judikatúru Európskeho súdu pre ľudské práva, možnosti preskúmať v trestnom konaní skutok (nezaplatenie DPH), za ktorý bola obžalovanému právoplatne uložená správna sankcia?


title: Vec T-74/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  28. januára 2009 – Nemecko/Komisia ( EFRR — Zníženie finančnej pomoci — Zmeny finančného plánu bez súhlasu Komisie — Maximálne finančné sadzby stanovené pre osobitné opatrenia — Pojem podstatná zmena — Článok 24 nariadenia (EHS) č. 4253/88 — Povinnosť odôvodnenia — Žaloba o neplatnosť )

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/36

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 28. januára 2009 – Nemecko/Komisia
   (Vec T-74/07) (1)

   („EFRR - Zníženie finančnej pomoci - Zmeny finančného plánu bez súhlasu Komisie - Maximálne finančné sadzby stanovené pre osobitné opatrenia - Pojem podstatná zmena - Článok 24 nariadenia (EHS) č. 4253/88 - Povinnosť odôvodnenia - Žaloba o neplatnosť“)
   (2009/C 69/83)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma a C. Blaschke, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci C. von Donat, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Wilms a L. Flynn, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 7271 z 27. decembra 2006 o znížení pomoci poskytnutej z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj (EFRR) pre operačný program v rámci iniciatívy Spoločenstva INTERREG II v regiónoch Sársko, Lotrinsko a Západné Falcko
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007.


title: Vec F-36/06: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  24. októbra 2006 – Martin Magone/Komisia

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/69

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 24. októbra 2006 – Martin Magone/Komisia
   (Vec F-36/06) (1)

   (2006/C 294/135)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 131, 3.6.2006, s. 52.


title: Vec F-7/12: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  23. októbra 2013 — Aristidis Psarras/ENISA (Verejná služba — Dočasný zamestnanec — Hodnotenie — Obdobie hodnotenia roku 2009 — Správa o služobnom postupe — Žiadosť o zrušenie správy o služobnom postupe — Akt spôsobujúci ujmu — Zjavne neprípustná žaloba)

text:
               11.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/29

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 23. októbra 2013 — Aristidis Psarras/ENISA
   (Vec F-7/12) (1)

   (Verejná služba - Dočasný zamestnanec - Hodnotenie - Obdobie hodnotenia roku 2009 - Správa o služobnom postupe - Žiadosť o zrušenie správy o služobnom postupe - Akt spôsobujúci ujmu - Zjavne neprípustná žaloba)
   2014/C 9/47
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Aristidis Psarras (Heraklion, Grécko) (v zastúpení: L. Levi a A. Tymen, advokáti)

      Žalovaná: Európska agentúra pre bezpečnosť sietí a informácií (ENISA) (v zastúpení: E. Maurage, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci D. Waelbroeck a A. Duron, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie hodnotiacej správy žalobcu za rok 2009, ako aj rozhodnutia, ktorým sa stanovuje zoznam úradníkov povýšených v roku 2010 a, v prípade potreby, rozhodnutia o zamietnutí jeho žiadosti zo 17. októbra 2011

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Európska agentúra pre bezpečnosť sietí a informácií znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil A. Psarras.

      (1)  Ú. v. EÚ C 133, 5.5.2012, s. 20.


title: Vec T-263/13: Žaloba podaná 8. mája 2013 — Lausitzer Früchteverarbeitung/ÚHVT — Rivella International (holzmichel)

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/43

         Žaloba podaná 8. mája 2013 — Lausitzer Früchteverarbeitung/ÚHVT — Rivella International (holzmichel)
   (Vec T-263/13)
   2013/C 207/73
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lausitzer Früchteverarbeitung GmbH (Sohland, Nemecko) (v zastúpení: A. Weiß, Rechtsanwältin)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Rivella International AG (Rothrist, Švajčiarsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 21. februára 2013 vo veci R 1968/2011-1,

               —

               zmenil napadnuté rozhodnutie v tom zmysle, že námietka sa zamieta,

               —

               zaviazal Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) alebo vedľajšieho účastníka konania na náhradu trov konania, vrátane trov odvolacieho konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka, ktorá obsahuje slovný prvok „holzmichel“ pre tovary a služby zaradené do tried 21, 24, 32, 33 a 38 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 8904278.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Rivella International AG.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: medzinárodné obrazové ochranné známky, ktoré obsahujú slovný prvok „Michel“ a „Michel POWER“ pre tovary zaradené do tried 29, 30, 32 a 33.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie odvolaniu a zamietnutie prihlášky.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Rozsudok Súdu z 24. septembra 2014 vo veci E-1/14 – Dozorný úrad EZVO/Islandská republika (Nesplnenie záväzkov zmluvnej strany – Nevykonanie transpozície – Smernica 2006/38/ES o poplatkoch za používanie určitej dopravnej infraštruktúry ťažkými nákladnými vozidlami)

text:
               16.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 122/4

         ROZSUDOK SÚDU
   z 24. septembra 2014
   vo veci E-1/14
   Dozorný úrad EZVO/Islandská republika
   (Nesplnenie záväzkov zmluvnej strany – Nevykonanie transpozície – Smernica 2006/38/ES o poplatkoch za používanie určitej dopravnej infraštruktúry ťažkými nákladnými vozidlami)
   (2015/C 122/05)
   Vo veci E-1/14 Dozorný úrad EZVO/Islandská republika – Žiadosť o vyhlásenie, že Islandská republika tým, že v stanovenej lehote neprijala ani/alebo Dozornému úradu EZVO bezodkladne neoznámila všetky opatrenia potrebné na transpozíciu aktu uvedeného v bode 18a prílohy XIII k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/38/ES zo 17. mája 2006, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 1999/62/ES o poplatkoch za používanie určitej dopravnej infraštruktúry ťažkými nákladnými vozidlami) v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode, si nesplnila svoje povinnosti vyplývajúce z uvedeného aktu a z článku 7 Dohody o EHP, súd v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen (sudca spravodajca) a Páll Hreinsson, sudcovia, vyniesol 24. septembra 2014 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Súd EZVO týmto:

               1.

               Vyhlasuje, že Islandská republika tým, že v stanovenej lehote neprijala všetky opatrenia potrebné na transpozíciu aktu uvedeného v bode 18a prílohy XIII k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/38/ES zo 17. mája 2006, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 1999/62/ES o poplatkoch za používanie určitej dopravnej infraštruktúry ťažkými nákladnými vozidlami) v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode, si nesplnila svoje záväzky vyplývajúce z uvedeného aktu a článku 7 Dohody o EHP.

               2.

               Nariaďuje Islandskej republike uhradiť trovy tohto konania.


title: Vec C-218/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Saarbrücken (Nemecko) 10. mája 2012 — Lokman Emrek/Vlado Sabranovic

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Saarbrücken (Nemecko) 10. mája 2012 — Lokman Emrek/Vlado Sabranovic
   (Vec C-218/12)
   2012/C 243/04
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Saarbrücken

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Lokman Emrek

      Žalovaný: Vlado Sabranovic

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vyžaduje článok 15 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 (1) v prípadoch, keď internetová stránka podnikateľa napĺňa znak smerovania, ako ďalší nepísaný znak skutkovej podstaty to, že spotrebiteľ bol webovou stránkou prevádzkovanou podnikateľom motivovaný uzavrieť zmluvu, a teda že internetová stránka musí byť príčinou uzavretia zmluvy?

               2.

               V prípade, ak sa vyžaduje príčinná súvislosť medzi znakom skutkovej podstaty smerovania a uzavretím zmluvy: vyžaduje článok 15 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 44/2001 okrem toho aj uzavretie zmluvy na diaľku?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42).


title: Vec T-454/11: Žaloba podaná 11. augusta 2011 — Luna International/ÚHVT — Asteris (Al bustan)

text:
               29.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/22

         Žaloba podaná 11. augusta 2011 — Luna International/ÚHVT — Asteris (Al bustan)
   (Vec T-454/11)
   2011/C 319/48
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Luna International Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Malynicz, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Asteris Industrial and Commercial Company SA (Atény, Grécko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 20. mája 2011 vo veci R 1358/2008-2,

               —

               zaviazal žalovaného a ďalšieho účastníka konania, aby znášali svoje vlastné trovy konania a nahradili trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka „Al bustan“ pre tovary zaradené v triedach 29, 30, 31 a 32 — zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 3540846.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: účastník konania navrhujúci vyhlásenie neplatnosti odôvodnil svoj návrh článkom 51 ods. 1 písm. b) a článkom 52 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 a založil ho na zápise skoršej gréckej obrazovej ochrannej známky „AL BUSTAN“ č. 137497 pre tovary zaradené v triede 29.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: vyhlásenie ochrannej známky Spoločenstva za neplatnú vo vzťahu k časti sporných tovarov.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 53 ods. 1, článku 57 ods. 2 a článku 57 ods. 3 nariadenia Rady č. 207/2009, lebo odvolací senát dospel k nesprávnemu záveru, že majiteľka skoršej národnej ochrannej známky predložila dôkaz o tom, že po dobu piatich rokov, ktorá predchádzala podaniu návrhu na vyhlásenie ochrannej známky za neplatnú, bola skoršia ochranná známka riadne používaná v členskom štáte, v ktorom bola zapísaná, pre tovar, pre ktoré bola zapísaná, alebo že existovali náležité dôvody na jej nepoužívanie. Odvolací senát ďalej dospel k neprípustným záverom na základe dokumentov s nízkou (alebo nulovou) dôkaznou hodnotou.


title: Vec C-448/06: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. júla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Köln – Nemecko) – cp-Pharma Handels GmbH/Spolková republika Nemecko (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Platnosť nariadenia (ES) č. 1873/2003 — Veterinárne liečivá — Nariadenie (EHS) č. 2377/90 — Maximálne limity rezíduí veterinárnych liečiv v potravinách živočíšneho pôvodu — Progesterón — Obmedzenie používania — Smernica 96/22/ES)

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/8

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. júla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Köln – Nemecko) – cp-Pharma Handels GmbH/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-448/06) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Platnosť nariadenia (ES) č. 1873/2003 - Veterinárne liečivá - Nariadenie (EHS) č. 2377/90 - Maximálne limity rezíduí veterinárnych liečiv v potravinách živočíšneho pôvodu - Progesterón - Obmedzenie používania - Smernica 96/22/ES)
   (2008/C 223/11)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Verwaltungsgericht Köln
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: cp-Pharma Handels GmbH

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Verwaltungsgericht Köln – Platnosť nariadenia Komisie (ES) č. 1873/2003 z 24. októbra 2003, ktorým sa mení a dopĺňa príloha II k nariadeniu (EHS) č. 2377/90 stanovujúcemu postup Európskeho spoločenstva na určenie maximálnych limitov rezíduí veterinárnych liečiv v potravinách živočíšneho pôvodu (Ú. v. EÚ L 275, s. 9; Mim. vyd. 03/040, s. 437) v rozsahu, v akom obmedzuje podmienky použitia progesterónu ako účinnej látky vo veterinárnych liečivách len na intravaginálne podávanie a vylučuje možnosť podávania tejto látky formou intramaskulárnej injekcie – Existencia alebo neexistencia právomoci Komisie stanoviť takéto obmedzenie vo vzťahu k článku 1 písm. a) a článku 3 nariadenia Rady (EHS) č. 2377/90 z 26. júna 1990, ktorým sa stanovuje postup spoločenstva na určenie maximálnych limitov rezíduí veterinárnych liečiv v potravinách živočíšneho pôvodu (Ú. v. ES L 224, s. 1; Mim. vyd. 03/010, s. 111) v spojení s č 4 bodom 1 smernice Rady 96/22/EHS z 29. apríla 1996 o zákaze používania určitých látok s hormonálnym alebo tyrostatickým účinkom a beta-agonistov pri chove dobytka, ktorou sa zrušujú smernice 81/602/EHS, 88/146/EHS a 88/299/EHS (Ú. v. ES L 125, s. 3; Mim. vyd. 03/019, s. 64)
   Výrok rozsudku
   Z preskúmania položenej otázky nevyplynula žiadna skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť nariadenia Komisie (ES) č. 1873/2003 z 24. októbra 2003, ktorým sa mení a dopĺňa príloha II k nariadeniu Rady (EHS) č. 2377/90 stanovujúcemu postup Európskeho spoločenstva na určenie maximálnych limitov rezíduí veterinárnych liečiv v potravinách živočíšneho pôvodu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: Vec T-13/14: Žaloba podaná 7. januára 2014 — Maďarsko/Komisia

text:
               8.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/25

      Žaloba podaná 7. januára 2014 — Maďarsko/Komisia
      (Vec T-13/14)
      (2014/C 71/48)
      Jazyk konania: maďarčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Maďarsko (v zastúpení: M. Z. Fehér a K. Szíjjártó, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie C(2013) 7136 final z 31. októbra 2013 o čiastočnom vrátení vnútroštátnej finančnej pomoci poskytnutej organizáciám výrobcov na operačné programy vykonávané v Maďarsku v roku 2011,

                  —

                  zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza, že Komisia prekročila svoje právomoci, čím porušila relevantné ustanovenia práva Únie, keď určila sumu vnútroštátnej finančnej pomoci poskytnutej v roku 2011 organizáciám výrobcov pôsobiacich v odvetví ovocia a zeleniny, ktorá bude Maďarsku čiastočne uhradená.
      Žalobca tvrdí, že právo Únie nestanovuje možnosť, aby Komisia vo svojom rozhodnutí o čiastočnom vrátení vnútroštátnej finančnej pomoci poskytnutej podľa článku 103e nariadenia (ES) č. 1234/2007 (1) organizáciám výrobcov pôsobiacich v odvetví ovocia a zeleniny rozhodla o vrátení iba tých súm, ktoré Maďarsko uviedlo vo svojej žiadosti o povolenie poskytnutia vnútroštátnej pomoci ako „odhadované“ alebo „predpokladané“ sumy.
      Žalobca zastáva názor, že podľa článku 103e nariadenia č. 1234/2007 sa povolenie vnútroštátnej pomoci zo strany Komisie vzťahuje na poskytnutie pomoci, a nie na stanovenie maximálnej výšky pomoci, ktorá môže byť poskytnutá. Táto maximálna výška je jednoznačne stanovená v nariadení č. 1234/2007, ktoré uvádza, že vnútroštátna finančná pomoc nemôže prekročiť 80 % finančných príspevkov členov alebo samotných organizácií výrobcov do operačných fondov. Pravidlá týkajúce sa čiastočného vrátenia vnútroštátnej pomoci Spoločenstvom tiež neumožňujú, aby Komisia pri povoľovaní uvedeného vrátenia stanovila ako maximálnu sumu tú sumu, ktorú členský štát uviedol vo svojej žiadosti o povolenie, či už ako celkovú výšku pomoci alebo ako výšku pomoci určenú pre jednotlivé organizácie výrobcov, najmä keď uvedené oznámenie maďarskej vlády uvádzalo sumy, ktoré boli iba plánované alebo odhadované.
      Žalobca rovnako tvrdí, že Komisia má právo overiť, či pomoc, ktorá bola skutočne poskytnutá, neprekročila vyššie uvedenú hranicu 80 %, a že požadované vrátenie neprekročí 60 % poskytnutej pomoci, ale nie stanoviť ako maximálnu výšku vrátenia tú sumu, ktorá je uvedená v žiadosti o povolenie, najmä vtedy, pokiaľ táto žiadosť zdôrazňuje, že údaje v nej uvedené sú odhadované a dočasné. Pokiaľ sa v priebehu roka z určitých dôvodov zmení suma vnútroštátnej pomoci poskytnutá určitej organizácii výrobcov, čiastočné vrátenie Spoločenstva sa prizná len na skutočne poskytnutú pomoc, pokiaľ budú splnené požiadavky, ktoré v tejto súvislosti stanovuje právo Únie.

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (Ú. v. EÚ L 299, s. 1).


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 10. marca 2005 vo veci T-184/01, IMS Health, Inc. proti Komisii Európskych spoločenstiev (Žaloba o neplatnosť — Odklad výkonu a následné zrušenie napadnutého rozhodnutia v priebehu konania — Zastavenie konania)

text:
               25.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/20

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 10. marca 2005
   vo veci T-184/01, IMS Health, Inc. proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Odklad výkonu a následné zrušenie napadnutého rozhodnutia v priebehu konania - Zastavenie konania)
   (2005/C 155/40)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci T-184/01, IMS Health, Inc., so sídlom vo Fairfielde, Connecticut (Spojené štáty), v zastúpení: N. Levy, J. Temple-Lang, solicitors a R. O'Donoghue, barrister, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: pôvodne A. Whelan, É. Gippini Fournier a F. Siredey-Garnier, neskôr M. Whelan, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), ktorú v konaní podporujú NDC Health Corp., pôvodne National Data Corp., so sídlom v Atlante, Georgia (Spojené štáty), (v zastúpení: pôvodne I. Forrester, QC, F. Fine, solicitor, C. Price a A. Gagliardi, advokáti, neskôr C. Price, J. Bourgeois, advokáti, a M. Fine, na záver M. Fine), NDC Health GmbH & Co. KG, so sídlom v Bad Camberg (Nemecko), (v zastúpení: pôvodne I. Forrester, QC, F. Fine a M. Powel, solicitors, C. Price a A. Gagliardi, advokáti, neskôr M. Fine, C. Price a J. Bourgeois, advokáti, na záver M. Fine) a AzyX Deutschland GmbH Geopharma Information Services, so sídlom v Neu-Isenburg (Nemecko), (v zastúpení: pôvodne G. Vandersanden, L. Levi a D. Dugois, advokáti, neskôr G. Vandersanden a L. Levi), predmetom ktorej je návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2002/165/ES z 3. júla 2001 o konaní podľa článku 82 ES (vec COMP D3/38.044 NDC Health/IMC Health: predbežné opatrenia) (Ú. v. ES 2002, L 59, s. 18), Súd prvého stupňa (piata komora), v zložení: predseda komory M. Vilaras, sudcovia F. Dehousse, D. Šváby, tajomník: H. Jung, vydal dňa 10. marca 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania, vrátane tých, ktoré súvisia s konaním o predbežnom opatrení.

      (1)  Ú. v. ES C 303, z 27. 10. 2001