title: Vec C-584/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal tribunal administratif de Melun (Francúzsko) 11. novembra 2015 – Glencore Céréales France/Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/30

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal tribunal administratif de Melun (Francúzsko) 11. novembra 2015 – Glencore Céréales France/Etablissement national des produits de l'agriculture et de la mer (FranceAgriMer)
   (Vec C-584/15)
   (2016/C 038/43)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal administratif de Melun

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Glencore Céréales France

      Žalovaná: Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno zo znenia rozhodnutia z 9. marca 2012 vo veci C-564/10 Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung/Pfeifer & Langen KG vyvodiť, že článok 3 nariadenia č. 2988/95 (1), ktorým sa ustanovuje režim premlčania v práve Spoločenstva, sa uplatní na opatrenia na dosiahnutie úhrady dlžných úrokov podľa článku 52 nariadenia ES č. 800/1999 (2) a článku 5a nariadenia ES č. 770/96 (3)?

               2.

               Má sa pohľadávka týkajúca sa úrokov považovať za pohľadávku, ktorá svojou povahou vyplýva z „pokračujúcej a opakujúcej sa“ nezrovnalosti, ktorá skončila v deň úhrady istiny, čím sa začiatok premlčacej lehoty nároku posunul až na tento dátum?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na druhú otázku, má sa začiatok premlčacej lehoty stanoviť na deň spáchania nezrovnalosti, ktorá viedla k vzniku pohľadávky z istiny, alebo sa má stanoviť na deň vyplatenia pomoci alebo uvoľnenia colnej zábezpeky, ktorý zodpovedá dňu, od ktorého sa počítajú uvedené úroky?

               4.

               Má sa na účely uplatnenia pravidiel premlčania stanovených v nariadení č. 2988/95 vychádzať z toho, že akýkoľvek akt spôsobujúci prerušenie premlčacej doby na uplatnenie pohľadávky z istiny spôsobuje tiež prerušenie plynúcej premlčacej lehoty na vymáhanie úrokov, a to aj v prípade, že tieto úroky neboli uvedené v aktoch, ktoré spôsobili prerušenie premlčacej lehoty na uplatnenie pohľadávky z istiny?

               5.

               Premlčanie nastane v deň uplynutia maximálnej lehoty stanovenej v štvrtom pododseku odseku 1 článku 3 nariadenia č. 2988/95, ak platobná agentúra v tejto lehote požiada o vrátenie neoprávnene poskytnutej pomoci bez toho, aby súčasne požiadala o úhradu úrokov?

               6.

               Môže päťročná premlčacia lehota podľa všeobecného práva, zavedená do vnútroštátneho práva do článku 2224 občianskeho zákonníka zákonom č. 2008-561 zo 17. júna 2008, nahradiť v prípade premlčaní, ktoré ku dňu nadobudnutia účinnosti tohto zákona ešte nenastali, premlčaciu lehotu 4 roky, stanovenú nariadením č. 2988/95 na základe výnimky stanovenej v odseku 3 článku 3 uvedeného nariadenia?

      (1)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 800/1999 z 15. apríla 1999, ktorým sa ustanovujú spoločné podrobné pravidlá uplatňovania vývozných náhrad za poľnohospodárske výrobky (Ú. v. ES L 102, s. 11; Mim. vyd. 03/025, s. 129).

      (3)  Nariadenie Komisie (ES) č. 770/96 z 26. apríla 1996, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 3002/92, ktorým sa ustanovujú spoločné podrobné pravidlá overovania použitia a/alebo miesta určenia výrobkov z intervencie výrobky (Ú. v. ES L 104, s. 13; Mim. vyd. 02/007, s. 173).


title: Vec T-214/07: Žaloba podaná 15. júna 2007 – Helénska republika/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/39

         Žaloba podaná 15. júna 2007 – Helénska republika/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec T-214/07)
   (2007/C 199/75)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: I. Chalkias a G. Kanellopoulos)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie Komisie v jeho celistvosti, alternatívne ho pozmeniť v zmysle upresnenia, teda obmedziť dotknutú opravu na 24 mesiacov účinne zohľadnených, nepristúpiť k žiadnej oprave v oblasti plodín pestovaných na ornej pôde pre rok žatvy 2003 alebo v každom prípade obmedziť opravu len na 2 % výdavkov na tvrdú pšenicu, neuskutočniť finančnú opravu v sektore opatrení pre určité poľnohospodárske výrobky v prípade menších ostrovov v Egejskom mori alebo túto opravu v každom prípade znížiť na 2 %,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Vo svojej žalobe proti rozhodnutiu K(2007) 1663 konečné znenie z 18. apríla 2007, uverejnenému pod číslom 2007/243/ES (Ú. v. EÚ L 106, s. 55), v zmysle ktorého Komisia vylúčila z financovania Spoločenstvom určité výdavky uskutočnené členskými štátmi, v tomto prípade Helénskou republikou, v rámci zúčtovania výdavkov Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), Helénska republika uvádza nasledovné dôvody zrušenia:
   Prvým všeobecným dôvodom zrušenia, ktorý sa týka opravy v oblasti plodín pestovaných na ornej pôde, opatrenia POSEI a oblasti spracovania paradajok, žalobkyňa tvrdí, že žalovaná porušila podstatné formálne procesné náležitosti v súvislosti s neexistenciou diskusie o posúdení závažnosti porušení pripisovaných Grécku, o škode utrpenej Spoločenstvom a o sume existujúcej opravy; alternatívne je podľa žalobkyne potrebné rozhodnutie zrušiť z dôvodu nepríslušnosti Komisie ratione temporis uložiť opravy po uplynutí 24 mesiacov, predchádzajúcim dokumentu, v ktorom formulovala svoje definitívne stanovisko k tejto oprave a k jej výške.
   V druhom dôvode zrušenia, ktorý sa týka opravy pri plodinách pestovaných na ornej pôde sa žalobkyňa odvoláva na nesprávny výklad a uplatnenie článku 4 nariadenia (EHS) č. 3508/92 (1), článku 1 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1593/2000 (2) a článku 58 nariadenia (ES) č. 445/2002 (3) pretože v zmysle uvedených ustanovení je dovolené identifikovať nehnuteľnosti prostredníctvom kartografického materiálnu ekvivalentného ortofotografickým mapám; alternatívne sa žalobkyňa odvoláva na nesprávne posúdenie skutkových okolností a na nedostatočné odôvodnenie sporných opráv. Žalobkyňa tiež uvádza nesprávny výklad a uplatnenie článku 60 nariadenia (ES) č. 445/2002, alternatívne nesprávne posúdenie skutočností týkajúcich sa kontroly na mieste a obdobia, počas ktorého sa uskutočnili ako aj nesprávny právny základ stanovenia opravy, keďže Komisia podľa žalobkyne nesprávne vyložila článok 15 nariadenia (ES) č. 2419/2001 (4). Žalobkyňa ďalej tvrdí, že pokiaľ ide konkrétne o opravu 10 % v súvislosti s výdavkami na tvrdú pšenicu, Komisia správne neposúdila skutkové okolnosti a prekročila hranice svojej diskrečnej právomoci.
   V treťom dôvode zrušenia žalobkyňa uvádza, že stanovenie opravy 5 % a 10 % pri plodinách pestovaných na ornej pôde porušuje zásadu proporcionality, keďže v porovnaní s predchádzajúcim rokom bol systém výrazne zlepšený, čo okrem toho potvrdila aj Komisia.
   Vo štvrtom dôvode zrušenia, ktorý sa týka opatrenia POSEI – Menšie ostrovy v Egejskom mori, žalobkyňa tvrdí: a) že článok 3 ods. 3 nariadenia (EHS) č. 2019/93 (5) a článok 3 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 2958/93 (6) týkajúce sa kontroly režimu zásobovania menších ostrovov v Egejskom mori boli nesprávne vyložené a uplatnené alebo alternatívne, že skutkové okolnosti boli posúdené nesprávne, pretože grécke orgány konali podľa nariadení; b) že pokiaľ ide o pestovanie zemiakov a olivovníkov na menších ostrovoch v Egejskom mori boli skutkové okolnosti posúdené nesprávne, pretože LPIS (7) a registre fungovali normálne a, v každom prípade, že pokiaľ ide o defekty malého významu, bola žalobkyni uložená všeobecná oprava týkajúca sa režimu plodín pestovaných na ornej pôde, a že druhú sankciu nemožno uplatniť z rovnakého dôvodu na rozdielne režimy, a napokon c) že oprava uplatnená na opatrenie POSEI porušila zásadu proporcionality.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 3508/92 z 27. novembra 1992, ktorým sa stanovuje integrovaný systém spravovania a kontroly určitých schém poskytovania pomoci v spoločenstve (Ú. v ES L 355, 5.12.1992, s. 1; Mim. vyd. 3/013, s. 223).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1593/2000 zo 17. júla 2000, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 3508/92 zakladajúce integrovaný administratívny a kontrolný systém pre niektoré systémy pomoci spoločenstva (Ú. v. ES L 182, 21.7.2000, s. 4; Mim. vyd. 3/030 s. 94).

      (3)  Nariadenie Komisie (ES) č. 445/2002 z 26. februára 2002 stanovujúce podrobné pravidlá pre uplatňovanie nariadenia Rady (ES) č. 1257/1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) (Ú. v. ES L 74, 15.3.2002, s. 1; Mim. vyd. 3/035 s. 269.

      (4)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2419/2001 z 11. decembra 2001 stanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného správneho a kontrolného systému pre určité programy pomoci spoločenstva, zriadeného nariadením Rady (EHS) č. 3508/92 ( Ú. v. ES L 327, 12.12.2001, s. 11; Mim. vyd. 3/034 s. 308).

      (5)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2019/93 z 19. júla 1993, ktorým sa zavádzajú osobitné opatrenia pre menšie ostrovy v Egejskom mori týkajúce sa určitých poľnohospodárskych výrobkov (Ú. v. ES L 184, 27.7.1993, s. 1; Mim. vyd. 3/014 s. 338).

      (6)  Nariadenie Komisie (EHS) č. 2958/93 z 27. októbra 1993, ktoré stanovuje podrobné pravidlá pre uplatňovanie nariadenia Rady (EHS) č. 2019/93 týkajúce sa osobitných opatrení pri dodávkach určitých poľnohospodárskych výrobkov (Ú. v. ES L 267, 28.10.1993, s. 4; Mim. vyd. 3/015 s. 185).

      (7)  Systém identifikácie poľnohospodárskych parciel.


title: Vec C-492/08: Žaloba podaná 14. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika

text:
               24.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/17

         Žaloba podaná 14. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-492/08)
   (2009/C 19/30)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Afonso, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Francúzska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si tým, že uplatňovala zníženú sadzbu dane z pridanej hodnoty (DPH) na plnenia, ktoré poskytujú avocats, avocats na Conseil d'Etat, avocats na Cour de cassation a avoués a za ktoré poskytuje štát týmto osobám čiastočnú alebo úplnú náhradu v rámci bezplatnej právnej pomoci, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 96 a 98 ods. 2 smernice o DPH (1),

               —

               zaviazať Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia napáda skutočnosť, že žalovaná uplatňuje zníženú sadzbu DPH na plnenia, ktoré v rámci bezplatnej právnej pomoci poskytujú avocats, avocats na Conseil d'Etat, avocats na Cour de cassation a avoués, keďže takéto plnenia nepatria do žiadnej z kategórií, na ktoré sa vzťahuje príloha III smernice 2006/112/ES.
   Komisia s cieľom vyvrátiť tri hlavné tvrdenia žalovanej najprv usudzuje, že záruka prístupu k súdnictvu nemôže byť relevantným dôvodom na výnimku z bežnej sadzby DPH vzťahujúcej sa služby advokátov, keďže táto záruka je viac spojená s rozsahom pomoci poskytovanej štátom ako so sadzbou DPH stanovenej jednotným spôsobom na úrovni Spoločenstva.
   Podľa žalobkyne ďalej nie je sociálna povaha predmetných činností dostatočná na to, aby ich bolo možné zahrnúť do iných kategórií služieb, na ktoré sa vzťahuje príloha III smernice a vo vzťahu ku ktorým bolo odsúhlasené zníženie sadzby vzhľadom na bežne uplatňovanú sadzbu. V súlade s ustálenou judikatúrou Súdneho dvora je totiž potrebný zužujúci výklad povahy týchto služieb, aby sa tak zachovala taxatívna povaha tejto prílohy.
   Komisia napokon pripomína, že cieľom, ktorý sledujú tak články 96 a 98 ods. 2 smernice o DPH, ako aj jej príloha III, nie je vyhnúť sa narúšaniu hospodárskej súťaže medzi hospodárskymi subjektami dodávajúcimi rovnaké výrobky alebo služby, ale jednoducho podporovať postupné zosúlaďovanie právnych predpisov členských štátov zbližovaním uplatňovaných sadzieb DPH a obmedzovaním transakcií, na ktoré sa môžu vzťahovať znížené sadzby.

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec F-142/06: Žaloba podaná 28. decembra 2006 – Bligny/Komisia

text:
               27.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 20/40

         Žaloba podaná 28. decembra 2006 – Bligny/Komisia
   (Vec F-142/06)
   (2007/C 20/62)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Francesco Bligny (Tassin-la-Demi-Lune, Francúzsko) (v zastúpení: P. Lebel-Nourissat, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie výberovej komisie výberového konania EPSO/AD/06/05 zo 7. decembra 2006 a rozhodnutie z 23. novembra 2006, ktorým sa zamietla účasť žalobcu na výberovom konaní a teda oprava jeho písomnej skúšky,

               —

               rozhodnúť o nesprávnosti oficiálnej prihlášky zverejnenej pre uchádzačov výberového konania 15. mája 2006 na stránke EPSO,

               —

               zaviazať žalovanú zaplatiť žalobcovi sumu 5 000 eur ako náhradu jeho ujmy,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca po úspešnom absolvovaní predvýberových testov vyššie uvedeného výberového konania, sa nemohol zúčastniť ďalšej časti v rozsahu, v akom nedoložil do jeho oficiálnej prihlášky žiadny doklad preukazujúci jeho občianstvo, v rozpore s tým, čo bolo uvedené v oznámení o výberovom konaní uverejnenom v Úradnom vestníku (1).
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza porušenie zásady ochrany legitímnej dôvery, zásady správneho úradného postupu a povinnosti starostlivosti. Predovšetkým uvádza, že pokiaľ ide o občianstvo, elektronická forma oficiálnej prihlášky na stránke EPSO sa obmedzila na čestné vyhlásenie a upozornila uchádzačov, že na požiadanie sú povinní zaslať potrebný doklad.

      (1)  Ú. v. EÚ C 178 A, 27.7.2005, s. 3.


title: Vec T-509/09: Žaloba podaná 18. decembra 2009 — Portugalsko/Komisia

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/26

         Žaloba podaná 18. decembra 2009 — Portugalsko/Komisia
   (Vec T-509/09)
   2010/C 80/47
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Portugalská republika (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: L. Inez Fernandez, A. Trindade Mimoso a A. Miranda Boavida, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie zo 14. októbra 2009, oznámené portugalskej vláde listom č. 11656, ktorým sa zamieta pôvodne schválená suma (1 025 000 eur) na náhrady výdavkov na zakúpenie dvoch oceánskych hliadkových lodí (OPV) určených na dohľad nad rybolovnými činnosťami,

               —

               zaviazať žalovanú, aby prijala kladné rozhodnutie o žiadostiach o náhradu výdavkov, ktoré podala portugalská vláda na základe rozhodnutia Komisie 2002/978/ES z 10. decembra 2002,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               a)

               nesprávne právne posúdenie, pretože Portugalská republika v plnom rozsahu dodržala všetky právne normy v oblasti verejného obstarávania;

               b)

               nesprávne posúdenie skutkových okolností;

               c)

               porušenie povinnosti odôvodnenia: v napadnutom rozhodnutí sa ani len v minimálnom rozsahu neuvádzajú dôvody, o ktoré sa opiera. Keďže je toto rozhodnutie v rozpore s konsolidovanými právnymi situáciami v členskom štáte a má na ne významný vplyv, čím vážne poškodzuje tento štát, malo by práve toto rozhodnutie skôr ako ktorékoľvek iné obsahovať dôkladné a presvedčivé odôvodnenie, ktoré však v tomto prípade úplne chýba.


title: Vec T-280/07: Žaloba podaná 18. júla 2007 – Sepracor/ÚHVT – Laboratorios Ern (LEVENIA)

text:
               6.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/14

         Žaloba podaná 18. júla 2007 – Sepracor/ÚHVT – Laboratorios Ern (LEVENIA)
   (Vec T-280/07)
   (2007/C 235/26)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sepracor, Inc. (Malborough, Spojené štáty) (v zastúpení: E. De Gryse, E. Cornu, D. Moreau, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španielsko)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 18. apríla 2007 vo veci R 155/2006-1,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Sepracor, Inc.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka Spoločenstva „LEVENIA“ pre výrobky zaradené do triedy 5 – prihláška č. 2 563 799.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Laboratorios Ern, SA.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národná slovná ochranná známka „LEVELINA“ pre výrobky zaradené do tried 1 a 5.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie odvolaniu.

      Dôvody žaloby: žalobkyňa uvádza, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore s článkom 43 nariadenia o ochrannej známke spoločenstva a v rozpore s pravidlom 22 nariadenia, ktorým sa vykonáva nariadenie o ochrannej známke spoločenstva, keďže prvý odvolací senát rozhodol, že nepoužívanie národnej ochrannej známky „LEVELINA“ bolo odôvodnené pre určitý druh farmaceutických výrobkov a prípravkov, toto rozhodnutie nemôže byť „riadnym dôvodom“ pre jej nepoužívanie v zmysle článku 43 ods. 2 nariadenia o ochrannej známke spoločenstva. Okrem toho žalobkyňa uvádza, že ak by sa aj Súdny dvor mal domnievať, že rozhodnutie odvolacieho senátu bolo správne a že nepoužívanie bolo dostatočne odôvodnené, napadnuté rozhodnutie porušuje článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke spoločenstva.


title: Vec C-360/13: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  5. júna 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom – Spojené kráľovstvo) – Public Relations Consultants Association Ltd/The Newspaper Licensing Agency Ltd a i. (Autorské práva — Informačná spoločnosť — Smernica 2001/29/ES — Článok 5 ods. 1 a 5 — Rozmnožovanie — Výnimky a obmedzenia — Vytváranie kópií internetovej stránky na obrazovke a vo vyrovnávacej pamäti pevného disku počas prehliadania internetu — Úkon dočasného rozmnožovania — Prechodný alebo náhodný úkon — Integrálna a podstatná časť technologického procesu — Oprávnené použitie — Samostatný hospodársky význam)

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/13

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 5. júna 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom – Spojené kráľovstvo) – Public Relations Consultants Association Ltd/The Newspaper Licensing Agency Ltd a i.
   (Vec C-360/13) (1)

   ((Autorské práva - Informačná spoločnosť - Smernica 2001/29/ES - Článok 5 ods. 1 a 5 - Rozmnožovanie - Výnimky a obmedzenia - Vytváranie kópií internetovej stránky na obrazovke a vo vyrovnávacej pamäti pevného disku počas prehliadania internetu - Úkon dočasného rozmnožovania - Prechodný alebo náhodný úkon - Integrálna a podstatná časť technologického procesu - Oprávnené použitie - Samostatný hospodársky význam))
   2014/C 253/16
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court of the United Kingdom

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Public Relations Consultants Association Ltd

      Žalovaná: The Newspaper Licensing Agency Ltd a i.

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Supreme Court of the United Kingdom – Výklad článku 5 ods. 1 smernice 2001/29/ES Európskeho parlamentu a Rady z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230) – Právo rozmnožovania – Výnimky a obmedzenia – Pojem prípady dočasného, prechodného alebo náhodného rozmnožovania, ktoré sú integrálnou a podstatnou súčasťou technologického procesu – Rozmnoženina internetovej stránky automaticky uchovaná vo vyrovnávacej pamäti a na obrazovke počítača

      Výrok rozsudku

   Článok 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti sa má vykladať v tom zmysle, že kópie na obrazovke počítača užívateľa a kópie vo vyrovnávacej pamäti pevného disku tohto počítača vytvorené koncovým užívateľom pri prehliadaní internetovej stránky spĺňajú podmienky, podľa ktorých musia byť tieto kópie dočasné, musia byť prechodné alebo náhodné a musia tvoriť integrálnu a podstatnú časť technologického procesu, ako aj podmienky stanovené v článku 5 ods. 5 tejto smernice, a teda ich možno vytvárať bez súhlasu nositeľov autorských práv.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 7.9.2013.


title: Vec C-356/12: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  22. mája 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Nemecko) – Wolfgang Glatzel/Freistaat Bayern (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Doprava — Smernica 2006/126/ES — Príloha III bod 6.4 — Platnosť — Charta základných práv Európskej únie — Článok 20, článok 21 ods. 1 a článok 26 — Dohovor Organizácie Spojených národov o právach osôb so zdravotným postihnutím — Vodičský preukaz — Telesná a duševná spôsobilosť viesť motorové vozidlo — Minimálne požiadavky — Ostrosť zraku — Rovnosť zaobchádzania — Nemožnosť výnimky — Proporcionalita)

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/5

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 22. mája 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Nemecko) – Wolfgang Glatzel/Freistaat Bayern
   (Vec C-356/12) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Doprava - Smernica 2006/126/ES - Príloha III bod 6.4 - Platnosť - Charta základných práv Európskej únie - Článok 20, článok 21 ods. 1 a článok 26 - Dohovor Organizácie Spojených národov o právach osôb so zdravotným postihnutím - Vodičský preukaz - Telesná a duševná spôsobilosť viesť motorové vozidlo - Minimálne požiadavky - Ostrosť zraku - Rovnosť zaobchádzania - Nemožnosť výnimky - Proporcionalita))
   2014/C 253/07
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Wolfgang Glatzel

      Žalovaný: Freistaat Bayern

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Platnosť bodu 6.4 prílohy III smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/126/ES z 20. decembra 2006 o vodičských preukazoch (Ú. v. EÚ L 403, s. 18), zmenenej a doplnenej smernicou Komisie 2009/113/ES z 25. augusta 2009 (Ú. v. EÚ L 223, s. 31) – Výklad článkov 20, 21 a 26 Charty základných práv Európskej únie – Minimálne požiadavky na telesné a duševné schopnosti viesť motorové vozidlo tried C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 a D1E – Predpísaná minimálna ostrosť zraku, prípadne aj s dioptrickou korekciou, 0,1 na horšom oku

      Výrok rozsudku

   Preskúmanie otázky neodhalilo nijakú skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť prílohy III bodu 6.4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/126/ES z 20. decembra 2006 o vodičských preukazoch, zmenenej a doplnenej smernicou Komisie 2009/113/ES z 25. augusta 2009, s ohľadom na článok 20, článok 21 ods. 1 alebo článok 26 Charty základných práv Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 9, 12.1.2013.


title: Vec F-72/12: Žaloba podaná 9. júla 2012 — ZZ/Komisia

text:
               25.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 258/29

         Žaloba podaná 9. júla 2012 — ZZ/Komisia
   (Vec F-72/12)
   2012/C 258/54
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal a D. Abreu Caldas, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie o vrátení odmeny žalobcu, predtým dočasného zamestnanca v platovej triede A4 (AD12), potom úradníka v platovej triede AD6, podľa článku 85 služobného poriadku

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie z 20. decembra 2011 o vymáhaní sumy 172 236,42 eura podľa článku 85 služobného poriadku,

               —

               subsidiárne zaviazať Komisiu na náhradu škody žalobcovi vo výške 172 236,42 eura, alebo subsidiárnejšie vo výške súm neoprávnene vyplatených do dňa, kedy bola táto nezrovnalosť zistená, ale nie napravená, alebo ešte subsidiárnejšie vo výške súm neoprávnene vyplatených až do novembra 2010, do dátumu opravy multiplikačného faktora,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-354/14: Žaloba podaná 19. mája 2014 – Comercializadora Eloro/ÚHVT – Zumex Group (zumex)

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/41

         Žaloba podaná 19. mája 2014 – Comercializadora Eloro/ÚHVT – Zumex Group (zumex)
   (Vec T-354/14)
   2014/C 253/55
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Comercializadora Eloro, SA (Ecatepec, Mexiko) (v zastúpení: J. L. de Castro Hermida, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Zumex Group, SA (Moncada, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               na základe dokumentov založených do správneho spisu a predložených spoločne s touto žalobou rozhodol, že žalobkyňa dostatočne preukázala používanie svojej skoršej ochrannej známky „JUMEX“ zapísanej pre ovocné šťavy zaradené do triedy 32,

               —

               po preukázaní používania ochrannej známky s právom prednosti osobou, ktorá podala námietky, aj žalobkyňou rozhodol, že sa zamieta zápis ochrannej známky „ZUMEX“ pre všetky výrobky zaradené do triedy 32, lebo vzhľadom na slovnú podobnosť a na súbežnosť a totožnosť používania oboch ochranných známok existuje na strane spotrebiteľov pravdepodobnosť zámeny, ktorá vyplýva z koexistencie týchto známok na trhu.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Zumex Group, SA.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka so slovným prvkom „zunex“ pre výrobky zaradené do triedy 32 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 6 8 45  598.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka „JUMEX“ zapísaná pre výrobky zaradené do triedy 32.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia a zamietnutie námietky.

      Dôvody žaloby:

               —

               dôkaz o používaní skoršej ochrannej známky,

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 2 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-444/10: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  10. novembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Finanzamt Lüdenscheid/Christel Schriever (DPH — Šiesta smernica — Článok 5 ods. 8 — Pojem „prevod všetkých aktív alebo ich časti“ — Prevod vlastníctva ku skladovým zásobám tovarov a k obchodnému vybaveniu, pričom sa nadobúdateľovi prenajmú obchodné priestory)

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/17

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 10. novembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Finanzamt Lüdenscheid/Christel Schriever
      (Vec C-444/10) (1)

      (DPH - Šiesta smernica - Článok 5 ods. 8 - Pojem „prevod všetkých aktív alebo ich časti“ - Prevod vlastníctva ku skladovým zásobám tovarov a k obchodnému vybaveniu, pričom sa nadobúdateľovi prenajmú obchodné priestory)
      (2012/C 25/28)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesfinanzhof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Finanzamt Lüdenscheid

         Žalovaná: Christel Schriever

         Predmet veci

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesfinanzhof — Výklad článku 5 ods. 8 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Možnosť členských štátov oslobodiť od DPH prevod všetkých aktív — Nájom obchodných priestorov na dobu neurčitú s prevodom tovaru na sklade a zariadenia uvedeného maloobchodu na nájomcu — Možnosť kvalifikovať taký prevod ako „prevod všetkých aktív“ v zmysle článku 5 ods. 8 smernice 77/388/EHS

         Výrok rozsudku

      Článok 5 ods. 8 smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa má vykladať v tom zmysle, že prevod vlastníctva ku skladovým zásobám tovarov a k obchodnému vybaveniu maloobchodnej predajne na nadobúdateľa, pričom sa nadobúdateľovi prenajmú priestory uvedenej predajne na dobu neurčitú a obe zmluvné strany môžu tento prenájom v krátkej výpovednej lehote vypovedať, je prevodom všetkých aktív alebo ich časti v zmysle tohto ustanovenia pod podmienkou, že prevedené aktíva postačujú na to, aby uvedený nadobúdateľ mohol trvalo vykonávať samostatnú hospodársku činnosť.

         (1)  Ú. v. EÚ C 317, 20.11.2010.


title: Vec C-145/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 26. marca 2015 – K. Ruijssenaars, A. Jansen/Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu, Royal Air Maroc

text:
               15.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 198/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 26. marca 2015 – K. Ruijssenaars, A. Jansen/Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu, Royal Air Maroc
   (Vec C-145/15)
   (2015/C 198/29)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: K. Ruijssenaars, A. Jansen

      Odporca v odvolacom konaní: Staatssecretaris van Infrastructuur en Milieu, Royal Air Maroc

      Prejudiciálna otázka

   Vzhľadom na to, že podľa holandského práva na ochranu práv priznaných cestujúcim podľa ustanovení práva Únie v článku 5 ods. 1 písm. c) a článku 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10), existuje prístup k občianskoprávnym súdom, ukladá článok 16 tohto nariadenia vnútroštátnym orgánom povinnosť vydať vykonávacie opatrenia, ktoré orgánom uvedeným v článku 16 poskytnú právny základ správnoprávneho uplatnenia práva v každom jednotlivom prípade, v ktorom došlo k porušeniu článku 5 ods. 1 písm. c) a článku 7 nariadenia, aby sa v každom jednotlivom prípade mohol zabezpečiť nárok cestujúceho na náhradu?


title: Vec C-465/04: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte Suprema di Cassazione uznesením zo dňa 11. júna 2004 vo veci Honyvem Informazioni Commerciali srl proti Mariella De Zotti

text:
               5.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte Suprema di Cassazione uznesením zo dňa 11. júna 2004 vo veci Honyvem Informazioni Commerciali srl proti Mariella De Zotti
   (Vec C-465/04)
   (2005/C 31/10)
   Jazyk konania: taliančina
   Corte Suprema di Cassazione (Taliansko) podal uznesením z 11. júna 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania vo vzťahu ku konaniu medzi Honyvem Informazioni Commerciali srl a Mariella De Zotti, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 3. novembra 2004.
   Corte Suprema di Cassazione žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:
   „Má sa vzhľadom na znenie a účel článku 17 smernice 86/653 z 18. decembra 1986 (1) a prípadne na kritériá, ktoré táto stanovuje vo vzťahu ku výpočtu odškodnenia vykladať článok 19 tej istej smernice tak, že vnútroštátny predpis, ktorým sa vykonáva smernica môže umožniť, že kolektívna dohoda (zmluva) (záväzná pre obidve zmluvné strany) namiesto odškodnenia, ktoré prináleží zástupcovi za splnenia podmienok uvedených v článku 17 ods. 2 a spôsobom uvedeným v tomto ustanovení stanoví odškodnenie, ktoré má byť zaplatené zástupcovi bez ohľadu na splnenie podmienok uvedených v článku 17 ods. 2 písm. a) prvá a druhá odrážka (a pokiaľ ide o časť odškodnenia vždy pri skončení zmluvného vzťahu), a nevypočítava sa na základe kritérií stanovených v smernici (a prípadne v medziach maximálnej stanovenej sumy), ale podľa kritérií stanovených vopred stanovených kolektívnou zmluvou To teda znamená, že odškodnenie je (bez akejkoľvek osobitnej väzby na zvýšenie objemu obchodu, ktoré sprostredkoval zástupca) určené na základe určitej percentuálnej sadzby z odmien zaplatených zástupcovi počas trvania jeho zmluvného vzťahu s dôsledkom, že toto odškodnenie je, aj za splnenia všetkých alebo väčšiny podmienok stanovených smernicou pre vznik nároku na odškodnenie, v mnohých prípadoch nižšie (dokonca o veľa nižšie) ako maximálna suma stanovená smernicou, a v každom prípade nižšia, ako suma, ktorú by mohol určiť sudca, keby nebol viazaný výpočtovými ukazovateľmi kolektívnej zmluvy, ale zásad a kritérií stanovených smernicou.
   Je potrebné pri výpočte odškodnenia postupovať analyticky použijúc pri tom odhad výšky neskorších provízii, ktoré by boli zástupcovi vyplatené v rokoch nasledujúcich po skončení zmluvného vzťahu vzhľadom na nových zákazníkov, ktorých získal alebo na podstatný rozvoj objemu obchodu s doterajšími zákazníkmi, a až potom prípadne upraviť sumu vzhľadom na kritérium spravodlivosti a maximálnej sumy stanovenej smernicou alebo je možné použiť rôzne metódy výpočtu, najmä syntetické metódy, ktoré viacej zohľadňujú kritérium spravodlivosti a maximálnu sumu stanovenú smernicou, ktorá je východiskovým bodom.
   Na záver, Súdnemu dvoru musia byť položené uvedené otázky týkajúce sa výkladu článkov 17 a 19 smernice rady 86/5533 z 18. decembra 1986 o koordinácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa samostatných obchodných zástupcov?“

      (1)  Ú. v. ES L 382 z 31.12.1986, s. 17


title: Vec F-150/12: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  24. júna 2013 — Weissenfels/Parlament

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/52

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 24. júna 2013 — Weissenfels/Parlament
   (Vec F-150/12) (1)

   2013/C 252/97
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 147, 25.5.2013, s. 36.


title: Vec T-4/09: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 4. júna 2009 — UniCredit/ÚHVT — Union Investment Privatfonds (UniCredit) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietka — Späťvzatie námietky — Zastavenie konania )

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/50

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 4. júna 2009 — UniCredit/ÚHVT — Union Investment Privatfonds (UniCredit)
   (Vec T-4/09) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietka - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania“)
   2009/C 180/94
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: UniCredit SpA (Rím, Taliansko) (v zastúpení: G. Floridia a R. Floridia, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Montalto, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Union Investment Privatfonds GmbH (Frankfurt, Nemecko) (v zastúpení: J. Zindel, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. novembra 2008 (vec R 1449/2006-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi UniCredit SpA a Union Investment Privatfonds GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Konanie vo veci tejto žaloby sa zastavuje.

               2.

               Žalobca znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené žalovaným.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009.


title: Vec T-361/04: Žaloba podaná dňa 1. septembra 2004: Rakúska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/44

         Žaloba podaná dňa 1. septembra 2004: Rakúska republika proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-361/04)
   (2004/C 300/86)
   Jazyk konania: nemčina
   Rakúska republika, v zastúpení: Dr. Harald Dossi, Ministerialrat, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 1. septembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie, ktoré je základom listu Komisie z 22. júna 2004, ktorým Komisia zamietla predloženie návrhu na následnú úpravu ekologických bodov alebo porovnateľnú úpravu na zabezpečenie ochrany životného prostredia a zdravia obyvateľstva na trvalom a ekologickom základe v zmysle cieľov Protokolu č. 9 k Aktu o podmienkach pristúpenia z roku 1994 a tým s konečnou platnosťou zamietla výzvu Rakúskej republiky v tejto veci z 31. marca 2004 adresovanú Komisii, aby konala;

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Protokol č. 9 o cestnej a železničnej doprave ako i kombinovanej doprave v Rakúsku k Aktu o podmienkach pristúpenia Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho kráľovstva a úpravách zmlúv zakladajúcich Európsku úniu z 24. júna 1994 obsahuje zvláštnu úpravu pre tranzit ťažkých nákladných vozidiel cez Rakúsko na ochranu životného prostredia a zdravia ľudí. Podľa žalobkyne táto úprava má za cieľ znížiť celkovú emisiu NOx z nákladných vozidiel pri tranzite cez Rakúsko (...) v časovom období medzi 1. januárom 1992 a 31. decembrom 2003 podľa tabuľky v prílohe 4 o 60 percent. Podľa zmyslu a účelu tohto predpisu je potrebné znížiť celkové emisie NOx o 60 percent.
   Žalobkyňa uvádza, že článok 11 ods. 4 protokolu hovorí o tom, že zníženie NOx emisií tranzitných ťažkých nákladných vozidiel o 60 percent, o ktoré sa usiluje, sa má dosiahnuť na trvalom a ekologickom základe, a preto vychádza z toho, že cieľ, stanovený v tomto protokole, časovo presahuje formálne uplynutie tranzitného systému dňom 31. decembra 2003. Podľa právneho názoru Rakúskej republiky sú ciele protokolu naďalej záväzné a je tu daná právna povinnosť prijať následnú úpravu ekologických bodov v súlade s primárnym právom alebo úpravu, ktorá bude porovnateľným spôsobom zabezpečovať cieľ protokolu o tranzite.
   Žalobkyňa uplatňuje, že medzičasom prijaté nariadenie Rady a Parlamentu (ES) č. 2327/2003 (1) nezodpovedá cieľu zabezpečenia ochrany životného prostredia a zdravia obyvateľstva na trvalom a ekologickom základe v zmysle cieľov Protokolu č. 9, a preto ho žalobkyňa napadla žalobou o neplatnosť (2). Na základe toho treba konštatovať, že v súčasnosti neexistuje žiadny ochranný systém práva Spoločenstva, ktorý by zodpovedal stále záväzným cieľom protokolu na úrovni primárneho práva a Komisia je v omeškaní a splní si svoju povinnosť konať, ak ihneď predloží návrh na prechodný systém až do prijatia novej smernice o cestných poplatkoch.
   Žalobkyňa ďalej uplatňuje, že zamietnutie Komisie s konečnou platnosťou z 22. júna 2004 je potrebné zrušiť v zmysle tejto povinnosti konať.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2327/2003 z 22. decembra 2003, ktorým sa v rámci udržateľnej dopravnej politiky zriaďuje na rok 2004 prechodný bodový systém použiteľný pre ťažké nákladné vozidlá prechádzajúce Rakúskom [neoficiálny preklad]

      (2)  Vec Rakúska republika proti Rade a Parlamentu, C-161/04 (Ú. v. EÚ C 106, s. 49)


title: Vec T-137/07: Žaloba podaná 2. mája 2007 – Portela – Comércio de artigos ortopédicos e hospitalares/Komisia

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/25

         Žaloba podaná 2. mája 2007 – Portela – Comércio de artigos ortopédicos e hospitalares/Komisia
   (Vec T-137/07)
   (2007/C 155/51)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Portela, Comércio de artigos ortopédicos e hospitalares, Lda. (Queluz, Portugalsko) (v zastúpení: C. Mourato, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               uložiť Komisii povinnosť konať v súlade s článkom 14 smernice 93/42/EHS (1) zo 14. júna 1993, najmä uložiť povinnosť prostredníctvom Nemecka požadovať, aby oznámený subjekt uplatnil povinné poistenie zodpovednosti za škodu podľa bodu 6 prílohy XI smernice 93/42 a bodu 7 písm. a) dokumentu MedDev 2.10-2 Rev 1 Apríl 2001, na účely náhrady škody spôsobenej žalobcovi,

               —

               subsidiárne v prípade, že žalobca neobdrží náhradu spôsobenej škody prostredníctvom povinného poistenia zodpovednosti za škodu, uložiť Komisii povinnosť zaplatiť žalobcovi sumu 2 419 665,42 eur ako náhradu spôsobenej škody,

               —

               uložiť Komisii povinnosť zaplatiť žalobcovi úroky z omeškania na základe referenčnej sadzby Európskej centrálnej banky, zvýšené o dva percentuálne body, odo dňa podania tejto žaloby,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania v súlade s článkom 87 ods. 2 rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa, osobitne nevyhnutných nákladov vynaložených žalobcom v súvislosti s konaním, najmä nákladov na cestu a pobyt a odmeny advokátov, v súlade s článkom 91 písm. b) uvedeného rokovacieho poriadku.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V rámci výkonu svojej podnikateľskej činnosti žalobca, obchodná spoločnosť so sídlom v Portugalsku, doviezol z Taiwanu v prvej polovici roka 2002 dve položky obsahujúce 5 184 digitálnych teplomerov vyrobených podnikom Geon Corporation (ďalej len „Geon“), ktoré sa ukázali ako chybné.
   Systém akosti Geon bol monitorovaný TÜV Rheinland, ktorý mal ako oznámený subjekt zodpovedný za uvedený postup zákonnú povinnosť vykonať primerané inšpekčné prehliadky a posudzovanie na účely zabezpečenia, že výrobca uplatnil schválený systém akosti, prípadne vykonávať neočakávané inšpekčné prehliadky u výrobcu, v priebehu ktorých mohol vykonať alebo nechať vykonať skúšky, aby overil, či systém akosti riadne funguje v súlade s článkami 4.2 a 4.3 prílohy V smernice.
   Dotknutý oznámený subjekt TÜV Rheinland nebol schopný zabezpečiť spôsobilosť certifikovaného výrobku pre bezpečné uvedenie na trh v Európe, pričom tiež odmietol prevziať zodpovednosť, keď ho žalobca upozornil na vážne problémy spôsobené uvedeným výrobkom.
   Uvedený subjekt tým porušil bod 4 prílohy V uvedenej smernice a body 1, 2 a 4 a osobitne body 4.1, 4.3 a 4.4 Modulu D (zabezpečenie akosti výroby) rozhodnutia Rady 93/465/EHS z 22. júla 1993 (2).
   Postup, ktorý majú Komisia a členské štáty sledovať, pokiaľ existujú akékoľvek pochybnosti vzhľadom na príslušnosť oznámeného subjektu, spočíva, ako vyplýva z prvého pododseku bodu 6.2.2. Pokynov o uplatnení smerníc založených na novom prístupe a celkovom prístupe, v opätovnom posúdení schopnosti subjektu uskutočniť činnosti, pre uskutočnenie ktorých bol oznámený.
   Do právomoci Komisie patrí požadovať, aby príslušný nemecký orgán v súlade s bodom A kapitoly I prílohy rozhodnutia 93/465 prijal vhodné opatrenia v zmysle dokumentu MedDev 2.10-2 Rev 1 Apríl 2001 a aby konal vo vzťahu k subjektu, ktorý sám oznámil.
   Pre okolnosti ako v tejto veci, keď vyjde najavo chyba v postupe pri posudzovaní akosti výroby dotknutého podniku, ktorá vedie k uvedeniu na trh výrobku, ktorý nespĺňa požiadavky a predstavuje nebezpečenstvo pre zdravie spotrebiteľov, stanovuje bod 6 prílohy XI uvedenej smernice, že oznámený subjekt je povinný uzavrieť poistenie zodpovednosti za škodu pre prípad nehody, zahŕňajúci najmä prípady, keď oznámený orgán musí odňať alebo pozastaviť platnosť certifikátov, ako tiež výslovne stanovuje bod 7 dokumentu MedDev 2.10-2 Rev 1.
   Nezávisle na zodpovednosti vnútroštátnych orgánov poverených kontrolou trhu za prieskum kompetencie oznámeného subjektu, a napriek tomu, že Komisia nemôže konať vo vzťahu k uvedenému subjektu priamo, je úlohou Komisie, ktorá bola systematicky upozorňovaná na vzniknutý závažný problém, aby konala s členským štátom, v ktorom má dotknutý subjekt sídlo, a prinútila ho prijať nápravné opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie bezpečnosti a zdravia európskych občanov, v súlade s ustanovením článku 152 ods. 1 Zmluvy ES.
   Žalobca iba požadoval, aby Komisia prostredníctvom Nemecka prinútila príslušný nemecký vnútroštátny orgán BfArM na uplatnenie poistenia zodpovednosti za škodu povinného ex lege a tým umožnila žalobcovi dosiahnuť náhradu škody spôsobenej uvedením na trh výrobku, ktorý nie je v súlade s označením zhody CE.
   Podľa bodu 8.3.3 Pokynov „Komisia je zodpovedná za vykonanie doložky o ochrane na úrovni Spoločenstva a za zabezpečenie jej uplatnenia v celom Spoločenstve“.
   Infarmed (Instituto Nacional da Farmácia e do Medicamento, Národný inštitút pre farmáciu a liečivá) pozastavil uvádzanie na trh dotknutého výrobku v Portugalsku a nariadil jeho stiahnutie z trhu najmä na základe článku 14 B uvedenej smernice.
   Komisia teda porušila tieto ustanovenia: článok 152 ods. 1 Zmluvy ES, článok 14 B smernice 93/42, bod 6.2.2 prvý pododsek a body 8.2.2, 8.2.3., 8.3.2 a 8.3.3 Pokynov o uplatnení smerníc založených na novom prístupe a celkovom prístupe a bod 1 kapitoly I prílohy rozhodnutia 93/465.
   Nesplnením povinností vyplývajúcich z vyššie uvedených ustanovení Komisia zabránila žalobcovi získať náhradu spôsobenej škody prostredníctvom povinného poistenia zodpovednosti za škodu.
   Žalobca očakával predaj najmenej 500 000 teplomerov za rok.
   Od okamihu prijatia rozhodnutia o stiahnutí uvedeného výrobku z trhu bol uvedený trh pre žalobcu uzavretý, pretože jeho meno bolo nenapraviteľne spojené s nesplnením požiadaviek na výrobok, ktorý uviedol na trh.
   Škoda spôsobená žalobcovi dosiahla celkovú výšku 2 419 665,42 eur.

      (1)  Smernica Rady 93/42/EHS zo 14. júna 1993 o zdravotníckych pomôckach (Ú. v. ES L 169, s. 1; Mim. vyd. 13/012, s. 82).

      (2)  Ú. v. ES L 220, s. 23; Mim. vyd. 13/012, s. 195.


title: Vec C-403/10 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  28. júla 2011 — Mediaset SpA/Európska komisia, Sky Italia Srl (Odvolanie — Dotácie poskytnuté Talianskou republikou s cieľom podporiť nákup digitálnych dekodérov — Nezahrnutie dekodérov umožňujúcich príjem televíznych programov len prostredníctvom vysielania cez satelit — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom)

text:
               8.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 298/9

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 28. júla 2011 — Mediaset SpA/Európska komisia, Sky Italia Srl
   (Vec C-403/10 P) (1)

   (Odvolanie - Dotácie poskytnuté Talianskou republikou s cieľom podporiť nákup digitálnych dekodérov - Nezahrnutie dekodérov umožňujúcich príjem televíznych programov len prostredníctvom vysielania cez satelit - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom)
   2011/C 298/17
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Mediaset SpA (v zastúpení: K. Adamantopoulos, dikigoros, G. Rossi, avvocato, E. Petritsi, dikigoros)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: B. Martenczuk a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia), Sky Italia Srl (v zastúpení: F. González Díaz, abogado a F. Salerno, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 15. júna 2010, Mediaset/Komisia (T-177/07), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu smerujúcu k čiastočnému zrušeniu rozhodnutia Komisie K(2006) 6634 v konečnom znení z 24. januára 2007, ktorým bola dotácia poskytnutá Talianskom v rokoch 2004 a 2005 s cieľom umožniť spotrebiteľom nákup alebo nájom interaktívnych digitálnych dekodérov umožňujúcich príjem programov prostredníctvom digitálnej pozemnej technológie alebo káblu, vyhlásená za nezlučiteľnú s vnútorným trhom z dôvodu, že vylučovala dekodéry umožňujúce príjem programov prostredníctvom technológie televízneho vysielania cez satelit (pomoc č. C 52/2005, ex NN 88/2005, ex CP 101/2004)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Mediaset SpA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii a Sky Italia Srl.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010.


title: Vec C-545/10: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  11. júla 2013 — Európska komisia/Česká republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Doprava — Smernica 91/440/EHS — Rozvoj železníc Spoločenstva — Článok 10 ods. 7 — Regulačný orgán — Právomoci — Smernica 2001/14/ES — Prideľovanie kapacity železničnej infraštruktúry — Článok 4 ods. 1 — Rámec tvorby cien — Článok 6 ods. 2 — Opatrenia motivujúce manažérov infraštruktúry k znižovaniu nákladov spojených s poskytovaním infraštruktúry a úrovne prístupových poplatkov — Článok 7 ods. 3 — Stanovenie poplatkov za minimálny prístupový balík a traťový prístup k servisným zariadeniam — Náklady, ktoré sú priamo vynaložené na prevádzku vlaku — Článok 11 — Systém zvyšovania výkonnosti — Článok 30 ods. 5 — Kontrolný orgán — Právomoci — Správne odvolanie proti rozhodnutiam regulačného orgánu)

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 11. júla 2013 — Európska komisia/Česká republika
   (Vec C-545/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Doprava - Smernica 91/440/EHS - Rozvoj železníc Spoločenstva - Článok 10 ods. 7 - Regulačný orgán - Právomoci - Smernica 2001/14/ES - Prideľovanie kapacity železničnej infraštruktúry - Článok 4 ods. 1 - Rámec tvorby cien - Článok 6 ods. 2 - Opatrenia motivujúce manažérov infraštruktúry k znižovaniu nákladov spojených s poskytovaním infraštruktúry a úrovne prístupových poplatkov - Článok 7 ods. 3 - Stanovenie poplatkov za minimálny prístupový balík a traťový prístup k servisným zariadeniam - Náklady, ktoré sú priamo vynaložené na prevádzku vlaku - Článok 11 - Systém zvyšovania výkonnosti - Článok 30 ods. 5 - Kontrolný orgán - Právomoci - Správne odvolanie proti rozhodnutiam regulačného orgánu)
   2013/C 252/06
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení M. Šimerdová a H. Støvlbæk, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek a T. Müller, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: S. Centeno Huerta, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie všetkých opatrení na vykonanie článku 10 ods. 7 smernice Rady 91/440/EHS z 29. júla 1991 o rozvoji železníc spoločenstva (Ú. v. ES L 237, s. 25; Mim. vyd. 07/001, s. 341), ako aj článku 4 ods. 1, článku 6 ods. 2, článku 7 ods. 3, článku 11 a článku 30 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/14/ES z 26. februára 2001 o prideľovaní kapacity železničnej infraštruktúry a vyberaní poplatkov za používanie železničnej infraštruktúry (Ú. v. ES L 75, s. 29; Mim. vyd. 07/005, s. 404)

      Výrok rozsudku

               1.

               Česká republika si tým, že neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkom 4 ods. 1, článkom 6 ods. 2, článkom 11 a článkom 30 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/14/ES z 26. februára 2001 o prideľovaní kapacity železničnej infraštruktúry a vyberaní poplatkov za používanie železničnej infraštruktúry, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/49/ES z 29. apríla 2004, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z týchto ustanovení.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európska komisia, Česká republika a Španielske kráľovstvo znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 5.2.2011.


title: Vec T-179/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  22. novembra 2005  – Siegfried Krahl/Komisia

text:
               28.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/25

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 22. novembra 2005 – Siegfried Krahl/Komisia
   (Vec T-179/04) (1)

   (2006/C 22/48)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 201, 7.8.2004.


title: Vec T-429/13: Žaloba podaná 19. augusta 2013 — Bayer CropScience/Komisia

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/37

         Žaloba podaná 19. augusta 2013 — Bayer CropScience/Komisia
   (Vec T-429/13)
   2013/C 325/62
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bayer CropScience AG (Monheim am Rhein, Nemecko) (v zastúpení: K. Nordlander, advokát, a P. Harrison, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil jej žalobu za prípustnú,

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 485/2013 z 24. mája 2013, ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 540/2011, pokiaľ ide o podmienky schválenia účinných látok klotianidín, tiametoxám a imidakloprid, a ktorým sa zakazuje používanie a predaj semien ošetrených prípravkami na ochranu rastlín s obsahom týchto účinných látok (Ú. v. EÚ L 139, s. 12), a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že prijatím sporného nariadenia Komisia prekročila právomoci, ktoré jej priznáva nariadenie 1107/2009 (1), keďže sporné nariadenie nemá náležitý právny základ, pretože:

                           —

                           Komisia porušila článok 21 nariadenia 1107/2009 tým, že: (i) nezohľadnila monitorované údaje, ktoré preukazujú, že predmetné účinné látky nepredstavujú pre včely neprijateľné riziká; a (ii) nesprávne dospela k záveru, že existujú nové relevantné vedecké informácie, ktoré ju oprávňujú konať, a

                           —

                           Komisia porušila článok 49 nariadenia 1107/2009 tým, že zakázala predaj semien ošetrených predmetnými účinnými látkami bez toho, aby preukázala, že existujú „vážne obavy“ že ošetrené semená „môžu predstavovať vážne riziko pre zdravie ľudí alebo zvierat alebo životné prostredie“ a že toto riziko „nemožno uspokojivo odstrániť“ inými opatreniami.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že sporné nariadenie bolo prijaté v rozpore s článkom 12 ods. 2 a prílohou II bodom 3.8.3. nariadenia 1107/2009, a porušilo legitímnu dôveru žalobkyne, pretože:

                           —

                           žalobkyňa mohla mať legitímnu dôveru, ako stanovuje nariadenie 1107/2009, že na posúdenie rizík, na základe ktorých bolo prijaté sporné nariadenie, sa použijú existujúce a uplatniteľné usmernenia, avšak namiesto týchto usmernení sa použili vedecké stanovisko, ktoré nepredstavuje usmernenie, a návrh usmernení, ktorý nebol ani dostupný, ani schválený.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že spôsob, akým Komisia uplatnila nariadenie 1107/2009 pri prijatí sporného nariadenia, predstavuje porušenie základného práva žalobkyne vlastniť majetok a slobodne podnikať, lebo:

                           —

                           rozhodnutia o odňatí (a zmene) schválení výrobkov žalobkyne, sú založené na protiprávnom uplatnení nariadenia 1107/2009, ktoré primerane nezohľadňuje dlhodobé bezpečné používanie predmetných účinných látok, ako aj hodnotu a význam duševného vlastníctva a dlhodobých investícii žalobkyne vo vzťahu k uvedeným účinným látkam.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že sporné rozhodnutie bolo prijaté v konaní, v ktorom bolo porušené právo žalobkyne byť vypočutý, lebo:

                           —

                           vykonanie relevantných posúdení rizík na základe vedeckého stanoviska a návrhu usmernení (namiesto existujúcich a uplatniteľných usmernení) automaticky viedlo k zisteniu „chýbajúcich údajov“, ku ktorým žalobkyňa nikdy nedostala príležitosť vyjadriť sa.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že prijatím sporného nariadenia došlo k porušeniu zásady proporcionality, lebo:

                           —

                           v mnohých oblastiach (medzi ktoré patrí aj obmedzenie používať výrobky žalobkyne na listoch, neprofesionálneho a vnútorného používania týchto výrobkov), sporné nariadenie ide nad rámec toho, čo je primerané na dosiahnutie jeho legitímnych cieľov a dokonca môže tieto ciele zmariť, a Komisia opomenula zohľadniť svoje dostupné možnosti prijatia menej obmedzujúcej právnej úpravy.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že prijatím sporného nariadenia došlo k porušeniu zásady obozretnosti, lebo:

                           —

                           toto prijatie znamená najmä to, že Komisia, ako subjekt riadiaci riziko, zaujala čisto hypotetický postoj k riziku, ktoré spočívalo len v domnienkach a nebolo vedecky podložené (v dôsledku toho posúdenie rizík z veľkej časti neprestavovalo podrobné vedecké posúdenie), a že Komisia odmietla analyzovať prípadné výhody a náklady spojené s jej činnosťou.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 z 21. októbra 2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zrušení smerníc Rady 79/117/EHS a 91/414/EHS.


title: Vec C-49/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Dioikitiko Efeteio Athinon (Grécko) 5. februára 2007 – Motosikletistiki Omospondia Ellados N.P.I.D (MOT.O.E)/Helénska republika

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Dioikitiko Efeteio Athinon (Grécko) 5. februára 2007 – Motosikletistiki Omospondia Ellados N.P.I.D (MOT.O.E)/Helénska republika
   (Vec C-49/07)
   (2007/C 95/27)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Dioikitiko Efeteio Athinon
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Motosikletistiki Omospondia Ellados N.P.I.D (MOT.O.E)

      Odporkyňa: Helénska republika
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 82 a 86 ES vykladať v tom zmysle, že sa uplatnia tiež na činnosť právnickej osoby, ktorej bolo priznané postavenie národného zástupcu Medzinárodnej motocyklistickej federácie a ktorá vykonáva hospodársku činnosť opísanú vyššie, v rámci ktorej uzatvára zmluvy o sponzoringu, reklame a poistení súvisiace s organizovaním športových podujatí v motocyklistických disciplínach?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, je s uvedenými článkami zlučiteľné ustanovenie článku 49 zákona č. 2696/1999, ktoré uvedenej právnickej osobe priznáva, v súvislosti s udeľovaním príslušným vnútroštátnym orgánom (v prípade vo veci samej ministerstvom verejného poriadku) povolení na organizovanie motocyklistických pretekov, právomoc vydať súhlasné stanovisko k organizovaniu pretekov, pričom výkon jej právomoci nepodlieha žiadnym obmedzeniam alebo iným povinnostiam?


title: Vec T-222/07 P: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  8. septembra 2008 – Kerstens/Komisia ( Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Správa o služobnom postupe — Lehota na podanie sťažnosti — Omeškanie — Nedôvodné odvolanie )

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/25

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. septembra 2008 – Kerstens/Komisia
   (Vec T-222/07 P) (1)

   („Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Správa o služobnom postupe - Lehota na podanie sťažnosti - Omeškanie - Nedôvodné odvolanie“)
   (2008/C 272/48)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Petrus Kerstens (Overijse, Belgicko) (v zastúpení: C. Mourato, advokát)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Martin a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 25. apríla 2007, Kerstens/Komisia (F-59/06, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), ktorým sa odvolateľ domáha jeho zrušenia
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Petrus Kerstens je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 199, 25.8.2007.


title: Vec T-551/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. marca 2015 – Radecki/ÚHVT – Vamed (AKTIVAMED) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva AKTIVAMED — Skoršia národná obrazová ochranná známka VAMED — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/25

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. marca 2015 – Radecki/ÚHVT – Vamed (AKTIVAMED)
   (Vec T-551/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva AKTIVAMED - Skoršia národná obrazová ochranná známka VAMED - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 155/28)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Michael Radecki (Kolín nad Rýnom, Nemecko) (v zastúpení: C. Menebröcker a V. Töbelmann, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne A. Pohlmann, neskôr S. Hanne, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Vamed AG (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: R. Paulitsch, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 18. júla 2013 (vec R 365/2012-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťou Vamed AG a Michaelom Radeckim

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Michael Radecki je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 367, 14.12.2013.


title: Vec C-159/14: Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 15. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd – Varna – Bulharsko) – „Koela-N“ EOOD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno-osiguritelna praktika“ Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Dane — DPH — Smernica 2006/112/ES — Zásada daňovej neutrality — Odpočet DPH zaplatenej na vstupe — Pojem „dodanie tovaru“ — Podmienka existencie dodania tovaru — Premiestnenie tovaru dopravcom priamo od dodávateľa k tretej osobe — Neexistencia dôkazu o skutočnom vlastníctve tovaru priamym dodávateľom — Odmietnutie spolupráce dodávateľov s daňovými orgánmi — Absencia prekládky tovarov — Skutočnosti odôvodňujúce podozrenie z daňového podvodu)

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/7

         Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 15. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd – Varna – Bulharsko) – „Koela-N“ EOOD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno-osiguritelna praktika“ Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite
   (Vec C-159/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Dane - DPH - Smernica 2006/112/ES - Zásada daňovej neutrality - Odpočet DPH zaplatenej na vstupe - Pojem „dodanie tovaru“ - Podmienka existencie dodania tovaru - Premiestnenie tovaru dopravcom priamo od dodávateľa k tretej osobe - Neexistencia dôkazu o skutočnom vlastníctve tovaru priamym dodávateľom - Odmietnutie spolupráce dodávateľov s daňovými orgánmi - Absencia prekládky tovarov - Skutočnosti odôvodňujúce podozrenie z daňového podvodu))
   (2015/C 320/09)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen săd – Varna

      Účastníci konania

      Žalobkyňa:„Koela-N“ EOOD

      Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno-osiguritelna praktika“ Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite

      Výrok

               1.

               Článok 14 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby správny orgán členského štátu považoval dodanie tovaru za neuskutočnené, s tým dôsledkom, že bude prekážkou tomu, aby daň z pridanej hodnoty znášaná pri tejto kúpe mohla byť kupujúcim odpočítaná z dôvodu, že tomuto kupujúcemu nebol doručený tovar, ktorý kúpil, ale ho poslal priamo tretej osobe, ktorej ho predal, alebo z dôvodu, že priamemu dodávateľovi tohto kupujúceho nebol doručený tovar, ktorý kúpil, ale ho poslal priamo tomuto kupujúcemu.

               2.

               Odmietnutie spolupráce predchádzajúcich dodávateľov zdaniteľnej osoby v obchodnom reťazci s daňovými orgánmi a absencia prekládky dotknutých tovarov nepredstavujú samé osebe objektívne skutočnosti, ktoré by postačovali na to, aby viedli k záveru, že táto zdaniteľná osoba vedela alebo mala vedieť, že uvedená transakcia, ktorá zakladala jej právo na odpočet dane z pridanej hodnoty, bola zapojená do daňového podvodu. Tieto dve okolnosti sú však objektívne skutočnosti, ktoré môžu byť zohľadnené v rámci všeobecného posúdenia všetkých skutočností a skutkových okolností na účely určenia, či uvedená zdaniteľná osoba vedela alebo mala vedieť, že uvedená transakcia, ktorá zakladala jej právo na odpočet, mohla byť zapojená do daňového podvodu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 175, 10.6.2014.


title: Vec C-648/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Provinciale di Reggio Calabria (Taliansko) 16. decembra 2016 – Fortunata Silvia Fontana/Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Reggio Calabria

text:
               20.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Provinciale di Reggio Calabria (Taliansko) 16. decembra 2016 – Fortunata Silvia Fontana/Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Reggio Calabria
   (Vec C-648/16)
   (2017/C 086/12)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Commissione Tributaria Provinciale di Reggio Calabria

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Fortunata Silvia Fontana

      Žalovaný: Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale di Reggio Calabria

      Prejudiciálna otázka

   Bránia články 113 a 114 ZFEÚ, ako aj smernica 2006/112/ES (1) talianskej vnútroštátnej právnej úprave, akú predstavujú článok 62e ods. 3 a článok 62a zákonného dekrétu č. 331/1993, zmeneného na zákon č. 427 z 29. októbra 1993, v časti, v ktorej sa umožňuje uplatniť DPH na celkový obrat zistený prostredníctvom metódy indukcie, a to pokiaľ ide o odpočítanie dane a povinnosť prenosu dane na iný subjekt a, všeobecnejšie, vo vzťahu k zásade neutrality a prenosu daňovej povinnosti?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec C-51/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Celle (Nemecko) 6. februára 2015 – Remondis GmbH & Co. KG Region Nord/Region Hannover

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Celle (Nemecko) 6. februára 2015 – Remondis GmbH & Co. KG Region Nord/Region Hannover
   (Vec C-51/15)
   (2015/C 155/11)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Celle

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Remondis GmbH & Co. KG Region Nord

      Žalovaný: Region Hannover

      Vedľajší účastník konania: Zweckverband Abfallwirtschaft Region Hannover

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je zmluva medzi dvoma územnými celkami, na základe ktorej územné celky prostredníctvom stanov založia spoločné účelové združenie s vlastnou právnou subjektivitou, ktoré má od tejto chvíle právomoc vykonávať určité úlohy, ktoré dovtedy prináležali zúčastneným územným celkom, „verejnou zákazkou“ v zmysle článku 1 ods. 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (1), ak sa tento prevod úloh týka služieb v zmysle tejto smernice a je odplatný, účelové združenie rozvíja činnosti idúce nad rámec úloh, ktoré predtým vykonávali zúčastnené územné celky, a prevod úloh nepatrí medzi „dva druhy zákaziek“, ktoré napriek tomu, že sú zadávané verejnými subjektmi, podľa judikatúry Súdneho dvora (naposledy: rozsudok Súdneho dvora z 13. júna 2013 – C-386/11 (2) – Piepenbrock, body 33 a nasl.) nepatria do pôsobnosti právnych predpisov Únie o verejnom obstarávaní?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Riadi sa otázka, či založenie účelového združenia a s tým súvisiaci prevod úloh na toto združenie výnimočne nepatrí do pôsobnosti právnych predpisov Únie o verejnom obstarávaní, zásadami vytvorenými Súdnym dvorom v súvislosti so zmluvami medzi verejným subjektom a osobou právne odlišnou od tohto subjektu, podľa ktorých uplatnenie právnych predpisov Únie o verejnom obstarávaní je vylúčené, ak subjekt vykonáva nad dotknutou osobou podobnú kontrolu ako nad svojimi vlastnými útvarmi a uvedená osoba zároveň vykonáva podstatnú časť svojich činností pre subjekt alebo subjekty, ktorý resp. ktoré na nej majú účasť (v tejto súvislosti pozri okrem iného rozsudok Súdneho dvora z 18. novembra 1999, C-107/98 (3) – Teckal, 1999, Zb. s. I-8121, bod 50), alebo sú naopak uplatniteľné zásady vytvorené Súdnym dvorom v súvislosti so zmluvami, ktorými si dva verejnoprávne subjekty upravia spoluprácu, ktorej účelom je plnenie úlohy služby vo verejnom záujme, ktorá je pre tieto subjekty spoločná (v tejto súvislosti pozri rozsudok Súdneho dvora z 19. decembra 2012 – C-159/11 (4) –Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecce a i., body 34 a nasl.)?

      (1)  Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132.

      (2)  ECLI:EU:C:2013:385.

      (3)  ECLI:EU:C:1999:562.

      (4)  ECLI:EU:C:2012:817.


title: Vec T-56/08: Žaloba podaná 5. februára 2008 – IEA a i./Komisia

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/29

         Žaloba podaná 5. februára 2008 – IEA a i./Komisia
   (Vec T-56/08)
   (2008/C 107/49)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Stichting IEA Secretariaat Nederland (IEA) (Amsterdam, Holandsko), Educational Testing Service Global BV (ETS-Europe) (Amsterdam, Holandsko), Deutsches Institut für Internationale Pädagogische Forschung (DIPF) (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko), Institut zur Qualitätsentwicklung im Bildungswesen (IQB) (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: E. Morgan de Rivery a S. Thibault-Liger, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť v celom rozsahu rozhodnutie Komisie z 23. novembra 2007, ktorým bola odmietnutá ponuka predložená žalobcami v rámci verejného obstarávania č. EAC/21/2007 „Európsky prieskum jazykových znalostí“, v rozsahu, v akom porušuje právo EU a vychádza zo zjavne nesprávneho posúdenia,

               —

               zrušiť v celom rozsahu rozhodnutie Komisie, ktorým bola zákazka súvisiaca s týmto verejným obstarávaním udelená združeniu SurveyLang Consortium, v rozsahu, v akom porušuje právo EÚ a vychádza zo zjavne nesprávneho posúdenia a

               —

               zaviazať podľa článku 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia podali ponuku na základe verejného obstarávania týkajúceho sa „Európskeho prieskumu jazykových znalostí“ (Ú. v. 2007/S 61-074161) v znení zmien (Ú. v. 2007/S 109-133727). Žalobcovia napádajú rozhodnutie žalovanej z 23. novembra 2007, ktorým bola ich ponuka odmietnutá a zákazka bola udelená inému uchádzačovi.
   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú, že napadnuté rozhodnutie porušuje zásadu rovnosti zaobchádzania, článok 100 ods. 1 finančného nariadenia (1) a kritériá verejného obstarávania.
   Žalobcovia ďalej uvádzajú, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia kvalitatívnych kritérií stanovených v kritériách verejného obstarávania, čo viedlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu pri určení výsledkov jednotlivých súťažiteľov.
   Na záver žalobcovia uvádzajú, že Komisia porušila zásadu riadnej správy vecí verejných tým, že v priebehu verejného obstarávania nevynaložila primeranú starostlivosť.

      (1)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 25, s. 43; Mim. vyd. 01/004, s. 74).


title: Vec C-293/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  26. septembra 2013 — Európska komisia/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Dane — DPH — Smernica 2006/112/ES — Články 306 až 310 — Osobitná úprava týkajúca sa cestovných kancelárií — Rozdielnosti medzi jazykovými verziami — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca uplatnenie tejto osobitnej úpravy na iné osoby než sú cestujúci — Pojem „cestujúci“ a  „zákazník“ )

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/7

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 26. septembra 2013 — Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-293/11) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Dane - DPH - Smernica 2006/112/ES - Články 306 až 310 - Osobitná úprava týkajúca sa cestovných kancelárií - Rozdielnosti medzi jazykovými verziami - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca uplatnenie tejto osobitnej úpravy na iné osoby než sú cestujúci - Pojem „cestujúci“ a „zákazník“)
   2013/C 344/09
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou a C. Soulay, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: E.-M. Mamouna, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, T. Müller a J. Očková, splnomocnení zástupcovia), Španielske kráľovstvo (v zastúpení: S. Centeno Huerta, splnomocnená zástupkyňa), Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a J.-S. Pilczer, splnomocnení zástupcovia), Poľská republika (v zastúpení: M. Szpunar a B. Majczyna, splnomocnení zástupcovia), Fínska republika (v zastúpení: J. Heliskoski, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 306 až 310 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje uplatňovanie osobitnej úpravy zdaňovania cestovných kancelárií na transakcie uskutočňované cestovnými kanceláriami v prospech iných príjemcov než sú cestujúci

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Helénskej republike.

               3.

               Česká republika, Španielske kráľovstvo, Francúzska republika, Poľská republika a Fínska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 232, 6.8.2011.


title: Vec F-30/11: Žaloba podaná 23. marca 2011 — ZZ/Rada

text:
               18.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/21

         Žaloba podaná 23. marca 2011 — ZZ/Rada
   (Vec F-30/11)
   2011/C 179/36
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. Velardo)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie hodnotiacej správy žalobcu pre obdobie od 1.1.2008 do 31.12.2008, ako aj náhrada údajne spôsobenej škody

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť hodnotiacu správu za rok 2008 a uložiť žalovanej povinnosť zaplatiť odškodnenie za spôsobenú škodu odhadovanú predbežne na sumu 5 000 eur, ktorá bude spresnená v priebehu konania, ako aj kompenzačné úroky a úroky z omeškania vo výške 6,75 % zo sumy odškodnenia a úrokov za majetkovú a nemajetkovú ujmu,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec F-99/06: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  22. mája 2007 – López Teruel/ÚHVT (Úradníci — Nemocenská dovolenka — Neoprávnená neprítomnosť — Konanie posudkovej komisie — Lehota na ustanovenie nezávislého lekára)

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/43

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 22. mája 2007 – López Teruel/ÚHVT
   (Vec F-99/06) (1)

   (Úradníci - Nemocenská dovolenka - Neoprávnená neprítomnosť - Konanie posudkovej komisie - Lehota na ustanovenie nezávislého lekára)
   (2007/C 155/79)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Adelaida López Teruel (Gauadalajara, Španielsko) (v zastúpení: G. Vandersanden, L. Levi a C. Ronzi, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory (ÚHVT) (v zastúpení: I. de Medrano Caballero, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu z 20. októbra 2005 týkajúceho sa nemocenskej dovolenky žalobkyne a prijatého na základe záverov posudkového lekára uvedených v článku 59 ods. 1 služobného poriadku
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Úradu pre harmonizáciu na vnútornom trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 20. októbra 2005 sa zrušuje v rozsahu, v akom neprítomnosť pani López Teruel od 8. do 20. februára 2005 a od 7. apríla do 2. augusta 2005 posudzuje ako neodôvodnenú neprítomnosť.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a tretinu trov konania, ktoré vynaložila pani López Teruel.

      (1)  Ú. v. EÚ C 249, 14.10.2006, s. 18.


title: Vec C-193/12: Žaloba podaná 25. apríla 2012 — Európska komisia/Francúzska republika

text:
               21.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/6

         Žaloba podaná 25. apríla 2012 — Európska komisia/Francúzska republika
   (Vec C-193/12)
   2012/C 217/12
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: B. Simon a J. Hottiaux, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si tým, že ako ohrozené pásma neoznačila viaceré pásma vyznačujúce sa povrchovými a podzemnými vodami, ktoré sú znečistené nadmerným množstvom dusičnanov a/alebo eutrofizáciou, alebo vodami, ktorým takéto znečistenie hrozí, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 3 ods. 1 a 4 a z prílohy I smernice Rady 91/676/EHS z 12. decembra 1991 o ochrane vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov (1),

               —

               zaviazať Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia žalovanej vytýka, že pri kontrole ohrozených pásiem, ktorá sa uskutočnila v roku 2007, nevykonala úplné označenie týchto pásiem tak, ako jej táto povinnosť vyplýva z článku 3 ods. 1 a 4 a z prílohy I smernice 91/676/EHS.
   Komisia konkrétne francúzskym orgánom vytýka, že neoznačili 10 ďalších ohrozených pásiem a že neposkytli žiadne presné informácie, ktoré by mohli túto nečinnosť odôvodniť.

      (1)  Ú. v. ES L 375, s. 1; Mim. vyd. 15/002, s. 68.


title: Vec F-10/11: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  20. novembra 2012 — Ghiba/Komisia (Verejná služba — Interné výberové konanie — Nepripustnenie k účasti vo výberovom konaní — Podmienka spôsobilosti — Pojem útvary pridelené Komisii)

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/28

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 20. novembra 2012 — Ghiba/Komisia
   (Vec F-10/11) (1)

   (Verejná služba - Interné výberové konanie - Nepripustnenie k účasti vo výberovom konaní - Podmienka spôsobilosti - Pojem útvary pridelené Komisii)
   2013/C 46/52
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dorina Maria Ghiba (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: C. Mourato, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne B. Eggers a P. Pecho, splnomocnení zástupcovia, neskôr B. Eggers, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a J. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Verejná služba — Zrušenie rozhodnutia výberovej komisie KOM/INT/EU2/AST3, ktorým sa zamietla prihláška žalobkyne z dôvodov, že nespĺňala podmienky požadované v oznámení o výberovom konaní

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pani Ghiba znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

               3.

               Rada Európskej únie znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 26.3.2011, s. 14.


title: Vec F-28/13: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  30. apríla 2014 – López Cejudo/Komisia (Verejná služba — Vyšetrovanie Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) — Diéty — Článok 10 prílohy VII služobného poriadku — Náhrada neoprávnených platieb — Zrážky z odmeny — Článok 85 služobného poriadku — Vedomý úmysel uviesť administratívu do omylu — Primeraná lehota)

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/39

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 30. apríla 2014 – López Cejudo/Komisia
   (Vec F-28/13) (1)

   ((Verejná služba - Vyšetrovanie Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) - Diéty - Článok 10 prílohy VII služobného poriadku - Náhrada neoprávnených platieb - Zrážky z odmeny - Článok 85 služobného poriadku - Vedomý úmysel uviesť administratívu do omylu - Primeraná lehota))
   2014/C 184/63
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: López Cejudo (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: É. Boigelot, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a C. Ehrbar, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutí vykonať niekoľko zrážok zo mzdy žalobcu v mesiacoch jún, júl, august, september a október 2012

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán López Cejudo znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskej komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013, s. 57.


title: Vec C-149/14: Žaloba podaná 31. marca 2014 – Európska komisia/Helénska republika

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/14

         Žaloba podaná 31. marca 2014 – Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-149/14)
   2014/C 184/18
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Patakia a E. Mahaeve, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Helénska republika si tým, že neurčila za „pásma ohrozené znečistením dusičnanmi“ (POZD) všetky pásma, ktoré sú charakteristické podzemnými vodami alebo povrchmi zasiahnutými znečistením alebo ktoré sú takto ohrozené z dôvodu, že obsahujú nadmerné množstvo dusičnanov a/alebo sú ohrozené eutrofizáciou, ktoré určenie mala vykonať vzhľadom na dostupné údaje, a tým, že okrem toho nestanovila akčné programy uvedené v článku 5 smernice v lehote jedného roka po každom označení podľa článku 3 ods. 4 smernice, čím tiež porušila ustanovenia článku 5 ods. 1 smernice, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 3 ods. 4 smernice Rady 91/676/CEE (1) z 12. decembra 1991 o ochrane vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Táto smernica má za cieľ znížiť znečistenie vôd spôsobené alebo vyvolané dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov a predchádzať akémukoľvek znečisteniu tohto druhu. Smernica ukladá členským štátom povinnosť prijať rôzne opatrenia s cieľom dosiahnuť tento cieľ. Medzi týmito opatreniami sa nachádza určenie pásiem na území členských štátov,

                           a)

                           ktoré zásobujú povrchové sladké vody a/alebo podzemné vody (článok 3 a príloha I) a ktoré majú alebo by mohli mať obsah dusičnanov vyšší ako 50 mg/l, ak nie sú prijaté opatrenia týkajúce sa znečistenia dusičnanmi stanovené smernicou a

                           b)

                           sladkovodné útvary, ústia riek, pobrežné vody a morské vody sú eutrofné alebo by v blízkej budúcnosti mohli byť eutrofné, ak sa neprijali opatrenia.

                     Vyššie uvedené pásma sa považujú za „pásma ohrozené znečistením dusičnanmi“ (POZD).

               2.

               Komisia pristúpila k technickému skúmaniu POZD určených Helénskou republikou v rámci smernice a na tomto základe dospela k záveru, že je potrebné rozšíriť určenie POZD tak, aby plne zodpovedalo požiadavkám smernice.

               3.

               Na základe údajov týkajúcich sa koncentrácie dusičnanov, ktoré Grécko zaslalo Komisii (podľa článku 10 smernice pre obdobia 2008-2011) a konkrétnejšie vzhľadom na údaje týkajúce sa priemernej a maximálnej hodnoty koncentrácie dusičnanov v podzemných vodách a údaje týkajúce sa eutrofizovaných povrchových vôd (obrázok 3 a 4) Komisia identifikovala deväť pásiem, ktoré treba označiť ako POZD a/alebo ktorých obvod určenia musí byť rozšírený.

               4.

               Po vykonaní analýzy pre každé pásmo Komisia navrhuje, aby Súdny dvor určil, že Helénska republika si nesplnila svoje povinnosti podľa článku 3 ods. 4 smernice 91/676/EHS z dôvodu, že neurčila ako POZD pásma charakterizované prítomnosťou podzemných vôd alebo povrchov zasiahnutých znečistením alebo ktoré sú takto ohrozené z dôvodu, že obsahujú nadmerné množstvo dusičnanov a/alebo ohrozené eutrofizáciou, ktoré určenie mala vykonať vzhľadom na dostupné údaje.

               5.

               Okrem toho tým, že nestanovila akčné programy uvedené v článku 5 smernice v lehote jedného roka po každom označení podľa článku podľa článku 3 ods. 4 smernice, Helénska republika tiež porušila ustanovenia článku 5 ods. 1 smernice.

      (1)  Ú. v. ES L 375, s. 1; Mim. vyd. 15/002, s. 68.


title: Vec T-91/05: Žaloba podaná 28. februára 2005: Sinara Handel GmbH proti Rade Európskej únie a Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               14.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 115/25

         Žaloba podaná 28. februára 2005: Sinara Handel GmbH proti Rade Európskej únie a Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-91/05)
   (2005/C 115/47)
   Jazyk konania: angličtina
   Sinara Handel GmbH, so sídlom v Kolíne (Nemecko), v zastúpení: K. Adamantopoulos a E. Petritsi, lawyers, podal 28. februára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Rade Európskej únie a Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zaviazal Európske spoločenstvo na náhradu škody, ktorá bola spôsobená ako následok prijatia definitívnych antidumpingových opatrení v zmysle nariadenia Rady (ES) č. 2320/97 zo 17. novembra 1997 a to zaplatením sumy 1 633 344,33 eur žalobcovi za ušlý zisk za obdobie medzi júnom 2000 a decembrom 2002 spolu s úrokmi z omeškania vo výške 8 % ročne,

               —

               alternatívne priznal žalobcovi sumu vo forme náhrady ušlého zisku za obdobie jún 2000 a december 2002, ktorá bude stanovená počas konania, po medzitýmnom rozsudku Súdneho dvora na základe dohody účastníkov konania a v prípade, že k dohode nedôjde konečným rozsudkom Súdneho dvora,

               —

               zaviazal Radu a Komisiu nahradiť všetky trovy žalobcu v priebehu konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca je dovozcom bezšvíkových rúr a rúrok do Spoločenstva a dotýkajú sa ho opatrenia, ktoré vyplývajú z nariadenia Rady (ES) č. 2320/97 zo 17. novembra 1997, ktorým sa ukladajú konečné antidumpingové clá na dovozy určitých bezšvíkových rúr a rúrok zo železa alebo nelegovanej ocele pôvodom okrem iného z Maďarska, Poľska, Ruska, Českej republiky, Rumunska a Slovenskej republiky a ktorým sa ruší nariadenie (EHS) č. 1189/93 a končí konanie o týchto dovozoch, ktoré pochádzajú z Chorvátska (1).
   Komisia tiež prijala rozhodnutie Komisie 2003/382/ES z 8. decembra 1999 o konaní podľa článku 81 Zmluvy ES (Vec IV/E-1/35.860-B bezšvíkové oceľové rúrky) (2) a o uložení pokuty niekoľkým výrobcom bezšvíkových rúr a rúrok so sídlom v Spoločenstve.
   Žalobca tvrdí, že vzhľadom na prekrývanie oblasti výroby, dotknuté spoločnosti a obdobie vyšetrovania hospodárskej súťaže a antidumpingových konaní, ovplyvnilo konanie porušujúce hospodársku súťaž zo strany výrobcov Spoločenstva škodu a analýzu kauzálnej súvislosti antidumpingového konania. Žalobca tvrdí, že žalovaní nevzali pri posudzovaní škody spôsobenej dovozom do úvahy konanie porušujúce hospodársku súťaž a tým porušili nariadenie rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (3) a porušili svoju povinnosť dobrej a dôkladnej správy a riadnej starostlivosti a opatrnosti. Žalobca sa tiež dovoláva porušenia zásady legitímnej dôvery a zásady proporcionality.
   Žalobca uvádza, že žalovaní uznali v nariadení Rady (ES) č. 1322/2004 zo 16. júla 2004, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 2320/97, ktorým sa ukladajú konečné antidumpingové clá na dovozy určitých bezšvíkových rúr a rúrok zo železa alebo nelegovanej ocele pôvodom okrem iného z Ruska a Rumunska (4), že výsledok analýzy v antidumpingovom konaní mohol byť iný, ak by sa vzalo do úvahy konanie poškodzujúce hospodársku súťaž.
   Žalobca preto žiada náhradu ušlého zisku, ktorý utrpel v období medzi júnom 2000 a decembrom 2002.

      (1)  Ú. v. ES L 322, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES 2003 L 140, s. 1.

      (3)  Ú. v. ES L 56, s. 1.

      (4)  Ú. v. ES L 246, s. 10.


title: Vec C-121/10: Žaloba podaná 5. marca 2010 — Európska komisia/Rada Európskej únie

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/24

         Žaloba podaná 5. marca 2010 — Európska komisia/Rada Európskej únie
   (Vec C-121/10)
   2010/C 134/36
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: V. di Bucci, L. Flynn, A. Stobiecka-Kuik, K. Walkerová, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Rady 2009/1017/EÚ z 22. decembra 2009, o poskytnutí štátnej pomoci orgánmi Maďarskej republiky na nákup poľnohospodárskej pôdy medzi 1. januárom 2010 a 31. decembrom 2013 (1),

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Rada prijatím napadnutého rozhodnutia porušila rozhodnutie Komisie, vyplývajúce z návrhu primeraných opatrení v bode 196 usmernení pre poľnohospodárstvo z roku 2007 a z jeho bezpodmienečného prijatia Maďarskom, ktorým sa Maďarsko zaviazalo najneskôr do 31. decembra 2009 zrušiť dva existujúce systémy pomoci na nákup poľnohospodárskej pôdy. Pod zámienkou mimoriadnych okolností totiž Rada v skutočnosti povolila Maďarsku zachovať tieto systémy do konca účinnosti usmernení pre poľnohospodárstvo z roku 2007, teda do 31. decembra 2013. Okolnosti, ktoré Rada uviedla ako dôvody jej rozhodnutia zjavne nie sú mimoriadnymi okolnosťami, ktoré by odôvodňovali prijaté rozhodnutie a nepoškodzovali by rozhodnutie Komisie o tomto systéme pomoci.
   Na podporu svojej žaloby o zrušenie Komisia uvádza štyri žalobné dôvody:

               a)

               Po prvé Komisia zastáva názor, že Rada nebola oprávnená konať na základe tretieho pododseku článku 108 ods. 2 ZFEÚ, pretože pomoc, ktorú schválila, bola existujúcou pomocou, ktorú sa Maďarsko zaviazalo zrušiť do konca roku 2009, keď prijalo primerané opatrenia navrhnuté Komisiou.

               b)

               Po druhé Rada zneužila svoju právomoc usilujúc o neutralizáciu rozhodnutia Komisie vo vzťahu k opatreniam pomoci, ktoré Maďarsko mohlo zachovať do konca roku 2009, ale nie po uvedenom dátume, umožnením zachovania týchto opatrení do roku 2013.

               c)

               Po tretie napadnuté rozhodnutie bolo prijaté v rozpore so zásadou lojálnej spolupráce, ktorá sa uplatňuje na členské štáty a tiež na inštitúcie. Svojím rozhodnutím Rada zbavila Maďarsko povinnosti spolupráce s Komisiou, pokiaľ ide o primerané opatrenia týkajúce sa existujúcej pomoci na nákup poľnohospodárskej pôdy, s ktorými Maďarsko súhlasilo v rámci spolupráce podľa článku 108 ods. 1 ZFEÚ.

               d)

               Svojím posledným žalobným návrhom Komisia namieta, že Rada sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď prijala záver, že existovali mimoriadne okolnosti, ktoré odôvodňujú prijatie schváleného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ L 348, s. 55.


title: Vec C-329/14: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. apríla 2015 – Európska komisia/Fínska republika

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/25

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. apríla 2015 – Európska komisia/Fínska republika
   (Vec C-329/14) (1)

   (2015/C 320/36)
   Jazyk konania: fínčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 292, 1.9.2014.