title: Vec C-170/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. decembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État – Francúzsko) – Denkavit Internationaal BV, Denkavit France SARL/Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie (Sloboda usadiť sa — Daň z príjmov právnických osôb — Rozdelenie dividend — Oslobodenie dividend vyplatených spoločnostiam rezidentom — Zrážková daň vyberaná z dividend vyplatených spoločnostiam nerezidentom — Dohoda o zamedzení dvojitého zdanenia — Možnosť zápočtu zrazenej sumy na daň splatnú v inom členskom štáte)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/9

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. decembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État – Francúzsko) – Denkavit Internationaal BV, Denkavit France SARL/Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie
   (Vec C-170/05) (1)

   (Sloboda usadiť sa - Daň z príjmov právnických osôb - Rozdelenie dividend - Oslobodenie dividend vyplatených spoločnostiam rezidentom - Zrážková daň vyberaná z dividend vyplatených spoločnostiam nerezidentom - Dohoda o zamedzení dvojitého zdanenia - Možnosť zápočtu zrazenej sumy na daň splatnú v inom členskom štáte)
   (2006/C 331/14)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Conseil d'État
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Denkavit Internationaal BV, Denkavit France SARL

      Žalovaný: Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Conseil d'État (Francúzsko) – Výklad článku 43 ES – Zrážková daň z dividend vyplatených materskej spoločnosti usadenej v inom členskom štáte, ale oslobodenie dividend vyplatených materskej spoločnosti usadenej na vnútroštátnom území – Dohoda upravujúca možnosť zápočtu dane na daň splatnú v inom členskom štáte
   Výrok rozsudku

               1.

               Článkom 43 ES a 48 ES odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá tým, že materskú spoločnosť nerezidenta zaťažuje zdanením dividend, pričom od takého zdanenia takmer úplne oslobodzuje materské spoločnosti rezidentov, predstavuje diskriminačné obmedzenie slobody usadiť sa.

               2.

               Článkom 43 ES a 48 ES odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá zdanenie dividend vyplácaných dcérskymi spoločnosťami rezidentmi prostredníctvom zrážkovej dane stanovuje len vo vzťahu k materským spoločnostiam nerezidentom, a to aj keď daňová dohoda medzi daným členským štátom a iným členským štátom, podľa ktorej je takáto zrážková daň prípustná, upravuje možnosť zápočtu dane zaplatenej podľa uvedenej vnútroštátnej právnej úpravy na daň splatnú v tomto inom štáte, ak materská spoločnosť nemôže v tomto inom členskom štáte vykonať zápočet upravený v tejto dohode.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 25.6.2005.


title: Vec C-183/16 P: Odvolanie podané 31. marca 2016: Tilly-Sabco proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) zo 14. januára 2016 vo veci T-397/13, Tilly-Sabco/Komisia

text:
               13.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/32

      Odvolanie podané 31. marca 2016: Tilly-Sabco proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) zo 14. januára 2016 vo veci T-397/13, Tilly-Sabco/Komisia
      (Vec C-183/16 P)
      (2016/C 211/42)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Tilly-Sabco (v zastúpení: R. Milchior, F. Le Roquais, S. Charbonnel, avocats)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  zrušiť rozsudok Všeobecného súdu zo 14. januára 2016 vo veci T-397/13 okrem časti týkajúcej sa prípustnosti žaloby,

                  —

                  rozhodnúť o spore priamo podľa článku 61 štatútu a zrušiť vykonávacie nariadenie Komisie (EU) č. 689/2013 z 18. júla 2013, ktorým sa stanovujú vývozné náhrady za hydinové mäso (1) na nulovú výšku,

                  —

                  zaviazať Komisiu na náhradu trov prvostupňového konania, ako aj odvolacieho konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľka uvádza na podporu svojho odvolania štyri odvolacie dôvody.
      Prvý odvolací dôvod vychádza z nesprávneho výkladu článku 3 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (2), ktorého sa dopustil Všeobecný súd. Komisia neumožnila výboru, aby v rámci stanovených lehôt preskúmal všetky podstatné skutočnosti, vrátane sadzieb vývozných náhrad, aby mohol vydať svoje stanovisko k návrhu nariadenia.
      Druhý odvolací dôvod vychádza z nesprávneho výkladu článku 164 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (3). Odvolateľka predovšetkým tvrdí, že Všeobecný súd nesprávne kvalifikoval vykonávacie nariadenie č. 689/2013 ako „periodický právny nástroj v oblasti poľnohospodárstva“.
      Tretí odvolací dôvod vychádza z neexistencie odôvodnenia alebo nedostatočného odôvodnenia vykonávacieho nariadenia č. 689/2013 a týka sa najmä kvalifikácie ako „bežné nariadenie“ a odôvodnenia zníženia sadzby vývozných náhrad na „nulovú výšku“. Spôsob stanovenia sadzby vývozných náhrad okrem toho nepodlieha súdnej kontrole. Odôvodnenie napadnutého rozsudku týkajúce sa postupného znižovania sadzieb vývozných náhrad je rozporné.
      Štvrtý odvolací dôvod vychádza z porušenia práva alebo zjavne nesprávneho právneho posúdenia, lebo Všeobecný súd riadne nevykonal výklad kritérií článku 164 ods. 3 nariadenia č. 1234/2007. Všeobecný súd totiž v prípade niektorých kritérií potvrdil svojvoľné a neodôvodnené zohľadnenie referenčného obdobia rokov 2009 až 2013 Komisiou, teda extrémne dlhého a relatívne dávneho obdobia, namiesto zohľadnenia roku 2013, ako stanovujú relevantné ustanovenia a najmä článok 164 ods. 3 písm. a) nariadenia č. 1234/2007. Všeobecný súd sa tiež dopustil zjavne nesprávneho posúdenia tým, že sa domnieval, že cenový rozdiel oproti brazílskej hydine nevyžaduje vývozné náhrady, aby sa dosiahla rovnováha na trhu Únie s hydinovým mäsom, ako aj prirodzený vývoj cien a obchodu. Všeobecný súd napokon uznal, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že pred ním uvádzala iné tvrdenia, než predložila Riadiacemu výboru.

         (1)  Ú. v. EÚ L 196, 2013, s. 13.

         (2)  Ú. v. EÚ L 55, 2011, s. 13.

         (3)  Ú. v. EÚ L 299, 2007, s. 1.


title: Spojené veci C-450/07 a C-451/07: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z  9. novembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Taliansko) — Roche SpA (C-450/07), Federazione nazionale unitaria dei Titolari di Farmacia italiani (Federfarma) (C-451/07)/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Smernica 89/105/EHS — Transparentnosť opatrení upravujúcich stanovovanie cien humánnych liekov — Článok 4 — Zmrazenie cien — Zníženie cien)

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/12

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 9. novembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Taliansko) — Roche SpA (C-450/07), Federazione nazionale unitaria dei Titolari di Farmacia italiani (Federfarma) (C-451/07)/Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute
   (Spojené veci C-450/07 a C-451/07) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Smernica 89/105/EHS - Transparentnosť opatrení upravujúcich stanovovanie cien humánnych liekov - Článok 4 - Zmrazenie cien - Zníženie cien)
   2010/C 51/19
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

      Účastníci konania vo veci samej

      Žalobca: Roche SpA

      Žalovaní: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA), Ministero della Salute

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Výklad článku 4 ods. 1 a 2 smernice Rady 89/105/EHS z 21. decembra 1988 o transparentnosti opatrení upravujúcich stanovovanie cien humánnych liekov a ich zaraďovanie do vnútroštátnych systémov zdravotného poistenia (Ú. v. L 40, s. 8; Mim. vyd. 05/001, s. 345) — Lieky podliehajúce zmrazeniu cien — Spôsoby prípadného zníženia cien

      Výrok uznesenia

               1.

               Článok 4 ods. 1 a 2 smernice Rady 89/105/EHS z 21. decembra 1988 o transparentnosti opatrení upravujúcich stanovovanie cien humánnych liekov a ich zaraďovanie do vnútroštátnych systémov zdravotného poistenia sa musí vykladať tak, že za podmienky, že požiadavky stanovené v tomto ustanovení sú dodržané, príslušné orgány členského štátu môžu prijať všeobecne záväzné opatrenia spočívajúce v znížení cien všetkých liekov alebo niektorých kategórií liekov, aj keby prijatiu týchto opatrení nepredchádzalo zmrazenie týchto cien.

               2.

               Článok 4 ods. 1 smernice 89/105 sa musí vykladať tak, že za podmienky, že požiadavky stanovené v tomto ustanovení sú dodržané, prijatie opatrení spočívajúcich v znížení cien všetkých liekov alebo niektorých kategórií liekov je možné niekoľkokrát za rok, a to po dobu niekoľko rokov.

               3.

               Článok 4 ods. 1 smernice 89/105 sa musí vykladať tak, že nebráni tomu, aby opatrenia na kontrolu cien všetkých liekov alebo niektorých kategórií liekov boli prijaté na základe odhadovaných výdavkov za podmienky, že požiadavky stanovené v tomto ustanovení sú dodržané a že sa tieto odhady opierajú o objektívne a overiteľné skutočnosti.

               4.

               Článok 4 ods. 1 smernice 89/105 sa musí vykladať tak, že je na členských štátoch, aby určili pri rešpektovaní cieľa priehľadnosti sledovaného touto smernicou, ako aj požiadaviek stanovených v uvedenom ustanovení, kritériá, na základe ktorých je potrebné overiť makroekonomické podmienky uvedené v tomto ustanovení, a že tieto kritériá môžu spočívať iba vo farmaceutických výdavkoch, vo všetkých zdravotníckych výdavkoch alebo v iných typoch výdavkov.

               5.

               Článok 4 ods. 1 smernice 89/105 sa musí vykladať tak, že:

                           —

                           členské štáty musia v každom prípade stanoviť, aby podnik dotknutý opatreniami spočívajúcimi v zmrazení alebo znížení cien všetkých liekov alebo niektorých kategórií liekov mal možnosť požiadať o výnimku z ceny stanovenej na základe týchto opatrení,

                           —

                           členské štáty majú povinnosť dbať na to, aby bolo prijaté odôvodnené rozhodnutie o každej žiadosti tohto druhu a

                           —

                           konkrétna účasť dotknutého podniku spočíva jednak v predložení dostatočného opisu zvláštnych dôvodov odôvodňujúcich jeho žiadosť o výnimku, a jednak v poskytnutí podrobných dodatočných informácií v prípade, že informácie oznámené na podporu tejto žiadosti sú nedostatočné.

      (1)  Ú. v. EÚ C 297, 8.12.2007.


title: Vec T-348/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  25. októbra 2011 — Aragonesas Industrias y Energía/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s chlorečnanom sodným — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Žaloba o neplatnosť — Rozdelenie trhu — Určenie cien — Súbor nepriamych dôkazov — Dátum dôkazov — Vyhlásenia konkurentov — Priznanie — Dĺžka trvania porušenia — Pokuty — Závažnosť porušenia — Poľahčujúce okolnosti“ )

text:
               3.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/15

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. októbra 2011 — Aragonesas Industrias y Energía/Komisia
   (Vec T-348/08) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s chlorečnanom sodným - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Žaloba o neplatnosť - Rozdelenie trhu - Určenie cien - Súbor nepriamych dôkazov - Dátum dôkazov - Vyhlásenia konkurentov - Priznanie - Dĺžka trvania porušenia - Pokuty - Závažnosť porušenia - Poľahčujúce okolnosti)
   2011/C 355/23
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aragonesas Industrias y Energía, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: I. S. Forrester, QC, a K. Struckmann, P. Lindfelt a J. Garcia-Nieto Esteva, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Biolan, J. Bourke a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   V prvom rade návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 2626 v konečnom znení z 11. júna 2008 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (Vec COMP/38.695 — Chlorečnan sodný) v rozsahu, v akom sa toto rozhodnutie týka spoločnosti Aragonesas Industrias y Energía, a subsidiárne návrh na zrušenie alebo podstatné zníženie pokuty, ktorá bola tejto spoločnosti uložená v uvedenom rozhodnutí

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 písm. g) rozhodnutia Komisie K(2008) 2626 v konečnom znení z 11. júna 2008 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (Vec COMP/38.695 — Chlorečnan sodný) sa zrušuje v rozsahu, v akom v ňom Komisia Európskych spoločenstiev uviedla, že spoločnosť Aragonesas Industrias y Energía, SAU, sa dopustila porušenia v obdobiach jednak od 16. decembra 1996 do 27. januára 1998 a jednak od 1. januára 1999 do 9. februára 2000.

               2.

               Článok 2 písm. f) rozhodnutia K(2008) 2626 v konečnom znení sa zrušuje v rozsahu, v akom stanovuje pokutu na 9 900 000 EUR.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Spoločnosť Aragonesas Industrias y Energía znáša jednu tretinu svojich vlastných trov konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli Komisii.

               5.

               Komisia znáša polovicu svojich vlastných trov konania a je povinná nahradiť dve tretiny trov konania spoločnosti Aragonesas Industrias y Energía.

      (1)  Ú. v. EÚ C 285, 8.11.2008.


title: Vec C-442/08: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  1. júla 2010 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Dohoda o pridružení EHS-Maďarsko — Následná kontrola — Nedodržanie pravidiel týkajúcich sa pôvodu — Rozhodnutie orgánov vyvážajúceho štátu — Súdny opravný prostriedok — Kontrolná misia Komisie — Clo — Dodatočné vyberanie cla — Vlastné zdroje — Poskytnutie — Úroky z omeškania)

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/8

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 1. júla 2010 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-442/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Dohoda o pridružení EHS-Maďarsko - Následná kontrola - Nedodržanie pravidiel týkajúcich sa pôvodu - Rozhodnutie orgánov vyvážajúceho štátu - Súdny opravný prostriedok - Kontrolná misia Komisie - Clo - Dodatočné vyberanie cla - Vlastné zdroje - Poskytnutie - Úroky z omeškania)
   2010/C 234/11
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Caeiros a B. Conte, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma a B. Klein, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 2, 6, 9, 10 a 11 nariadenia Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 z 29. mája 1989, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 88/376/EHS, Euratom o systéme vlastných zdrojov Spoločenstiev [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 155, s. 1), a zodpovedajúcich ustanovení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev (Ú. v. ES L 130, s. 1; Mim. vyd. 01/003, s. 169) — Omeškané platby vlastných prostriedkov Spoločenstva v prípade dodatočného výberu dovozného cla a odmietnutie zaplatiť úroky z omeškania — Povinnosť členského štátu dovozu vykonať bez meškania dodatočný výber cla týkajúceho sa tovaru, ktorého vyhlásenia o pôvode boli orgánmi členského štátu vývozu vyhlásené za neplatné — Povinnosť členského štátu dovozu zaplatiť úroky z omeškania dlžné v prípade oneskorenej úhrady vlastných prostriedkov zodpovedajúcich colnému dlhu premlčanému z dôvodu nečinnosti príslušných orgánov počas súdneho konania začatého v členskom štáte vývozu s cieľom dosiahnuť zrušenie rozhodnutia, ktorým boli vyhlásenia o pôvode vyhlásené za neplatné

      Výrok rozsudku

               1.

               Spolková republika Nemecko si tým, že napriek doručeniu oznámenia o vzájomnej spolupráci nechala premlčať colné pohľadávky, oneskorene vyplatila vlastné zdroje a odmietla zaplatiť uplatnené úroky z omeškania, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2, 6 a 9 až 11 nariadenia Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 z 29. mája 1989, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 88/376/EHS, Euratom o systéme vlastných zdrojov Spoločenstiev, ako aj z tých istých článkov nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev.

               2.

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 10.1.2009.


title: Vec T-637/14: Žaloba podaná 27. augusta 2014 – noon Copenhagen/ÚHVT – Wurster Diamonds (noon)

text:
               13.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 361/29

         Žaloba podaná 27. augusta 2014 – noon Copenhagen/ÚHVT – Wurster Diamonds (noon)
   (Vec T-637/14)
   2014/C 361/43
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: noon Copenhagen A/S (Løsning, Dánsko) (v zastúpení: M. Zöbisch, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Wurster Diamonds GmbH (Pforzheim, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 12. júna 2014 vo veci R 955/2013-4.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka so slovným prvkom „noon“ pre tovary a služby zaradené do triedy 14 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 10 215 556.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: obrazová ochranná známka so slovným prvkom „noor“ pre tovary zaradené do triedy 14.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec C-152/06: Žaloba podaná  21. marca 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/31

         Žaloba podaná 21. marca 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika
   (Vec C-152/06)
   (2006/C 131/57)
   Jazyk konania: švédčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Konstantinidis a K. Nyberg)

      Žalovaná: Fínska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Fínska republika si tým, že neprijala, pokiaľ ide o autonómnu oblasť Åland, všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou 2002/95/ES Európskeho parlamentu a Rady z 27. januára 2003 o obmedzení používania určitých nebezpečných látok v elektrických a elektronických zariadeniach, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice (1),

               —

               zaviazať Fínsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice plynula 13. augusta 2004.

      (1)  Ú. v. ES L 37, s. 19; Mim. vyd. 13/031, s. 127.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 7. júna 2005 vo veci C-17/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný College van Beroep voor het bedrijfsleven): Vereniging voor Energie, Milieu en Water, a iní proti Directeur van de Dienst uitvoering en toezicht energie (Vnútorný trh s elektrickou energiou — Zvýhodnený prístup k cezhraničnej prenosovej sústave elektrickej energie — Podnik prednostne poverený poskytovaním služieb vo všeobecnom hospodárskom záujme — Dlhodobé zmluvy uzavreté pred liberalizáciou trhu — Smernica 96/92/ES — Zásada zákazu diskriminácie — Zásady ochrany legitímnej dôvery a právnej istoty)

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/2

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   zo 7. júna 2005
   vo veci C-17/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný College van Beroep voor het bedrijfsleven): Vereniging voor Energie, Milieu en Water, a iní proti Directeur van de Dienst uitvoering en toezicht energie (1)

   (Vnútorný trh s elektrickou energiou - Zvýhodnený prístup k cezhraničnej prenosovej sústave elektrickej energie - Podnik prednostne poverený poskytovaním služieb vo všeobecnom hospodárskom záujme - Dlhodobé zmluvy uzavreté pred liberalizáciou trhu - Smernica 96/92/ES - Zásada zákazu diskriminácie - Zásady ochrany legitímnej dôvery a právnej istoty)
   (2005/C 182/04)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci C-17/03, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím College van Beroep voor het bedrijfsleven (Holandsko) z 13. novembra 2002 a doručený Súdnemu dvoru 16. januára 2003, ktorý súvisí s konaním: Vereniging voor Energie, Milieu en Water, Amsterdam Power Exchange Spotmarket BV, Eneco NV proti Directeur van de Dienst uitvoering en toezicht energie, za účasti: Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV, pôvodne Samenwerkende Elektriciteits Produktiebedrijven NV, Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans a A. Rosas (spravodajca), sudcovia J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr, M. Ilešič, J. Malenovský a U. Lõhmus, generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: M.-F. Contet, hlavná referentka, vyhlásil 7. júna 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Článok 7 ods. 5 a článok 16 smernice Európskeho parlamentu a Rady 96/92/ES z 19. decembra 1996 o spoločnej právnej úprave vnútorného trhu s elektrickou energiou sa nevzťahujú iba na technické predpisy, ale ich treba vykladať v tom zmysle, že sa musia uplatniť pri každej diskriminácii.

               2)

               Tieto články bránia vnútroštátnym opatreniam, ktoré priznávajú podniku prednostne kapacitu cezhraničného prenosu elektrickej energie, nech už tieto opatrenia pochádzajú od prevádzkovateľa sústavy, od kontrolóra prevádzky sústavy alebo zákonodarcu, pokiaľ tieto opatrenia nie sú schválené v rámci postupu stanoveného v článku 24 smernice 96/92.

      (1)  Ú. v. EÚ C 70, 2.3.2003.


title: Vec T-34/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  21. januára 2010 — Goncharov/ÚHVT — DSB (DSBW) [ Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva DSBW — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva DSB — Relatívny dôvod zamietnutia — Nebezpečenstvo zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/46

         Rozsudok Všeobecného súdu z 21. januára 2010 — Goncharov/ÚHVT — DSB (DSBW)
   (Vec T-34/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva DSBW - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva DSB - Relatívny dôvod zamietnutia - Nebezpečenstvo zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
   2010/C 63/80
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Karen Goncharov (Moskva, Rusko) (v zastúpení: G. Hasselblatt a A. Späth, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne A. Poch, neskôr B. Schmidt, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: DSB (Kodaň, Dánsko) (v zastúpení: F. González Diáz a T. Graf, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. decembra 2006 (R 1330/2005-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi DSB a Karen Goncharov

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Karen Goncharov je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 14.4.2007.


title: Vec F-55/11: Žaloba podaná 9. mája 2011 — ZZ/Komisia

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/56

         Žaloba podaná 9. mája 2011 — ZZ/Komisia
   (Vec F-55/11)
   2011/C 252/125
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: V. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie o znížení príspevku na vzdelanie poskytovaného žalobcovi z dôvodu, že jeho syn dostáva finančnú pomoc poskytovanú členským štátom vo forme štipendia a pôžičky

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie o znížení „príspevku na vzdelanie“ vyplácaného žalobcovi,

               —

               zrušiť rozhodnutie o rektroaktívnom zrazení sumy 939,96 eura, ako vyplýva z výplatnej listiny žalobcu za október 2010,

               —

               zrušiť rozhodnutie o rektroaktívnom zrazení sumy 939,96 eura, ako vyplýva z výplatnej listiny žalobcu za november 2010,

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie zo 17. februára 2001, ktorým bola výslovne zamietnutá sťažnosť,

               —

               nahradiť žalobcovi sumy, ktoré mu boli zrazené, a to aj s úrokmi,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-227/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. decembra 2016 – Redpur/EUIPO – Redwell Manufaktur (Redpur) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Redpur — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie redwell INFRAROT HEIZUNGEN — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               6.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/29

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. decembra 2016 – Redpur/EUIPO – Redwell Manufaktur (Redpur)
   (Vec T-227/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Redpur - Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie redwell INFRAROT HEIZUNGEN - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 038/39)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Redpur GmbH (Hayingen, Nemecko) (v zastúpení: S. Schiller, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Redwell Manufaktur GmbH (Rotenturn an der Pinka, Rakúsko) (v zastúpení: C. Gassauer-Fleissner, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 11. februára 2015 (vec R 678/2014-1) týkajúceho sa námietkového konania medzi spoločnosťou Redpur a Redwell Manufaktur

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Redpur GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 236, 20.7.2015.


title: Vec C-292/10: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  15. marca 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Regensburg — Nemecko) — G/Cornelius de Visser (Súdna právomoc a výkon rozhodnutí v občianskych a obchodných veciach — Verejné doručenie súdnych písomností — Neexistencia známeho bydliska alebo miesta pobytu žalovaného na území členského štátu — Právomoc „v oblasti nároku na náhradu škody z iného ako zmluvného vzťahu“ — Porušenie práva na ochranu osobnosti, ku ktorému mohlo dôjsť uverejnením fotografií na internete — Miesto, kde došlo alebo by mohlo dôjsť k skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody)

text:
               5.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 133/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. marca 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Regensburg — Nemecko) — G/Cornelius de Visser
   (Vec C-292/10) (1)

   (Súdna právomoc a výkon rozhodnutí v občianskych a obchodných veciach - Verejné doručenie súdnych písomností - Neexistencia známeho bydliska alebo miesta pobytu žalovaného na území členského štátu - Právomoc „v oblasti nároku na náhradu škody z iného ako zmluvného vzťahu“ - Porušenie práva na ochranu osobnosti, ku ktorému mohlo dôjsť uverejnením fotografií na internete - Miesto, kde došlo alebo by mohlo dôjsť k skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody)
   2012/C 133/07
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Regensburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: G

      Žalovaný: Cornelius de Visser

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Landgericht Regensburg — Výklad článku 6 ods. 1 prvého pododseku ZEÚ v spojení s ustanovením článku 47 ods. 2 prvej vety Charty základných práv Európskej únie (Ú. v. EÚ C 83, 2010, s. 403), článku 4 ods. 1, článku 5 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42), ako aj článku 3 ods. 1 a 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/31/ES z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (Ú. v. ES L 178, s. 1; Mim. vyd. 13/025, s. 399) — Vnútroštátna právna úprava umožňujúca za určitých okolností takzvané verejné doručenie písomností žalovanému a vydanie rozsudku pre zmeškanie na základe takýmto spôsobom doručenej žaloby — Použiteľnosť ustanovení o príslušnosti nariadenia (ES) č. 44/2001, keď nie je známe bydlisko alebo miesto pobytu žalovaného na území členského štátu — Určenie súdnej príslušnosti a použiteľného práva pri žalobe týkajúcej sa porušenia osobnostných práv, ku ktorému malo dôjsť uverejnením fotografií na internetovej stránke osobou, ktorej bydlisko nie je známe

      Výrok rozsudku

               1.

               Za okolností, ako sú okolnosti vo veci samej, sa má článok 4 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach vykladať v tom zmysle, že nebráni uplatňovaniu článku 5 bodu 3 rovnakého nariadenia na žalobu o náhradu škody spôsobenej prevádzkovaním internetovej stránky, podanú proti žalovanému, ktorý je pravdepodobne občanom Únie, ale miesto jeho pobytu je neznáme, ak vnútroštátny súd nedisponuje indíciami, ktoré mu umožňujú dospieť k záveru, že takýto žalovaný má skutočné bydlisko mimo územia Únie.

               2.

               Právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vydaniu rozsudku pre zmeškanie proti žalovanému, ktorého miesto pobytu nebolo možné zistiť a ktorému bola písomnosť, ktorou sa začína konanie, doručená vyhláškou v súlade s vnútroštátnym právom, pod podmienkou, že vnútroštátny súd sa najprv uistil, že prebehli všetky prieskumy, ktoré ukladajú zásady riadnej starostlivosti a dobrej viery, aby sa zistil pobyt tohto žalovaného.

               3.

               Právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že bráni osvedčeniu rozsudku pre zmeškanie, ktorý bol vydaný proti žalovanému, ktorého adresa nie je známa, ako európskeho exekučného titulu v zmysle nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 805/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vytvára európsky exekučný titul pre nesporné nároky.

               4.

               Článok 3 ods. 1 a 2 smernice 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode („smernica o elektronickom obchode“) sa neuplatňuje v situácii, ak nie je známe miesto usadenia poskytovateľa služieb informačnej spoločnosti, keďže uplatňovanie tohto článku je podmienené identifikovaním členského štátu, na ktorého území je príslušný poskytovateľ skutočne usadený.

      (1)  Ú. v. EÚ C 346, 18.12.2010.


title: Vec F-132/11: Žaloba podaná 5. decembra 2011 — ZZ/Komisia

text:
               3.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/23

         Žaloba podaná 5. decembra 2011 — ZZ/Komisia
   (Vec F-132/11)
   2012/C 65/43
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet a opis sporu

   Návrh na zrušenie implicitného rozhodnutia Komisie, ktorým zamieta žiadosť žalobcu po prvé, aby mu písomne oznámila počet pracovných dní ročnej dovolenky, ktoré nadobudol pred rokom 2005 a v rokoch 2005 až 2010, a na ktoré mal nárok v dobe, keď podal svoju žiadosť, ako aj počet pracovných dní dovolenky, na ktoré by mal žalobca nárok do konca roku 2010, po druhé, aby si všetky tieto dni vybral a po tretie, aby mu boli oznámené dôvody pre prípadné zamietnutie jeho žiadosti

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie vydané — alebo v každom prípade jej pričítateľné — Komisiou, ktorým zamieta návrhy uvedené v žiadosti z 25. septembra 2010, ktoré boli zaslané menovaciemu orgánu,

               —

               prípadne určiť, že neexistuje právny základ prípisu zapísaného 28. februára 2011 pod ref. č. Ares(2011) 217354, ktorý bol doručený žalobcovi nie skôr ako 6. apríla 2011, alebo tento prípis zrušiť,

               —

               zrušiť rozhodnutie vydané Komisiou, ktorým zamieta návrhy uvedené v sťažnosti z 25. apríla 2011, bez ohľadu na spôsob, akým je toto zamietnutie formulované,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec T-534/10: Žaloba podaná 22. novembra 2010 — Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias/ÚHVT — Garmo (HELLIM)

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/45

         Žaloba podaná 22. novembra 2010 — Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias/ÚHVT — Garmo (HELLIM)
   (Vec T-534/10)
   ()
   2011/C 30/81
   Jazyk žaloby: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Organismos Kypriakis Galaktokomikis Viomichanias (Nikózia, Cyprus) (v zastúpení: C. Milbradt a H. Van Volxem, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Garmo AG (Stuttgart, Nemecko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 20. septembra 2010 vo veci R 794/2010-4,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania vrátane trov konania, ktoré vznikli v námietkovom konaní.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Garmo AG.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „HELLIM“ pre výrobky zaradené do triedy 29.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: kolektívna ochranná známka „HALLOUMI“ pre výrobky zaradené do triedy 29.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), keďže kolidujúce ochranné známky a výrobky sú podobné a existuje pravdepodobnosť zámeny ochranných známok, ako aj porušenie článku 63 ods. 2 nariadenia č. 207/2009, keďže žalobkyňa bola oprávnená spoliehať sa na to, že jej bude umožnené odpovedať na vyjadrenie Garmo AG.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-578/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 29. decembra 2008 – Rhimou Chakroun/Minister van Buitenlandse Zaken

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 29. decembra 2008 – Rhimou Chakroun/Minister van Buitenlandse Zaken
   (Vec C-578/08)
   (2009/C 55/26)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Raad van State
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Rhimou Chakroun

      Druhý účastník odvolacieho konania: Minister van Buitenlandse Zaken (minister zahraničných vecí)
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa slovné spojenie „využívanie systému sociálnej pomoci“ použité v článku 7 ods. 1 písm. c) smernice Rady 2003/86/ES (1) z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie členskému štátu umožňuje prijať právnu úpravu týkajúcu sa zlúčenia rodiny, na základe ktorej bude odoprené zlúčenie rodiny garantovi, ktorý hoci preukázal, že má trvalé a pravidelné príjmy, dostatočné na pokrytie všeobecne nevyhnutných nákladov na živobytie, vzhľadom na výšku jeho príjmu, môže mať nárok na osobitnú sociálnu pomoc na pokrytie osobitných, individuálnych a nevyhnutných nákladov na živobytie, na oslobodenia od poplatkov územných celkov nezávisle na príjme alebo na opatrenia na podporu príjmu v rámci obecnej politiky na podporu príjmovo slabých jednotlivcov?

               2.

               Má sa smernica Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny, a najmä jej článok 2 písm. d) vykladať tak, že tomuto ustanoveniu odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá na základe požiadavky na príjem v zmysle článku 7 ods. 1 písm. c) rozlišuje podľa toho, či rodinné vzťahy vznikli pred alebo po vstupe toho, kto sa v členskom štáte už zdržiaval?

      (1)  Smernica Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny (Ú. v. EÚ L 251, s. 12; Mim. vyd. 19/006, s. 224).


title: Spojené veci T-394/08, T-408/08, T-436/08, T-453/08 a T-454/08: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. novembra 2010 — Regione autonoma della Sardegna a i./Komisia

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/56

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. novembra 2010 — Regione autonoma della Sardegna a i./Komisia
   (Spojené veci T-394/08, T-408/08, T-436/08, T-453/08 a T-454/08) (1)

   ()
   2011/C 30/99
   Jazyk konania: taliančina
   Predsedníčka štvrtej komory nariadila výmaz veci T-436/08.

      (1)  Ú. v. EÚ C 285, 8.11.2008.


title: Spojené veci C-516/12 až C-518/12: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  3. apríla 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podala Consiglio di Stato – Taliansko) – CTP – Compagnia Trasporti Pubblici SpA/Regione Campania (C-516 až C-518/12), Provincia di Napoli (C-516/12 a C-518/12) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (ES) č. 1191/69 — Služby prepravy cestujúcich vo verejnom záujme — Článok 4 — Žiadosť o zrušenie záväzku služby vo verejnom záujme — Článok 6 — Nárok na náhradu za finančné bremeno vyplývajúce z plnenia záväzku služby vo verejnom záujme)

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/7

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 3. apríla 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podala Consiglio di Stato – Taliansko) – CTP – Compagnia Trasporti Pubblici SpA/Regione Campania (C-516 až C-518/12), Provincia di Napoli (C-516/12 a C-518/12)
   (Spojené veci C-516/12 až C-518/12) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (ES) č. 1191/69 - Služby prepravy cestujúcich vo verejnom záujme - Článok 4 - Žiadosť o zrušenie záväzku služby vo verejnom záujme - Článok 6 - Nárok na náhradu za finančné bremeno vyplývajúce z plnenia záväzku služby vo verejnom záujme))
   2014/C 159/09
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: CTP – Compagnia Trasporti Pubblici SpA

      Žalovaní: Regione Campania (C-516 až C-518/12), Provincia di Napoli (C-516/12 a C-518/12)

      Predmet veci

   Návrhy na začatie prejudiciálneho konania – Consiglio di Stato – Výklad článku 4 nariadenia Rady (EHS) č. 1191/69 z 26. júna 1969 o postupe členských štátov, ktorý sa týka záväzkov obsiahnutých v koncepcii služieb vo verejnom záujme v oblasti železničnej, cestnej a vnútrozemskej vodnej dopravy (Ú. v. ES L 156, s. 1; Mim. vyd. 07/001, s. 19) – Právo súkromných podnikov na náhradu nákladov, ktoré vyplývajú zo záväzku verejnej služby – Prepravný podnik, ktorý príslušným orgánom nepredložil žiadosť o zrušenie záväzku verejnej služby, z ktorého mu vyplývajú hospodárske nevýhody – Záväzok, ktorý nepatrí do úloh verejnej služby, ktoré musia členské štáty zrušiť

      Výrok rozsudku

   Články 4 a 6 nariadenia Rady (EHS) č. 1191/69 z 26. júna 1969 o postupe členských štátov, ktorý sa týka záväzkov obsiahnutých v koncepcii služieb vo verejnom záujme v oblasti železničnej, cestnej a vnútrozemskej vodnej dopravy, zmeneného a doplneného nariadením Rady (EHS) č. 1893/91 z 20. júna 1991, sa majú vykladať v tom zmysle, že pri záväzkoch služby vo verejnom záujme, ktoré vznikli pred nadobudnutím účinnosti uvedeného nariadenia, je vznik nároku na náhradu za finančné bremeno vyplývajúce z plnenia takýchto záväzkov podmienený podaním žiadosti o zrušenie týchto záväzkov zo strany dotknutého podniku, ako aj rozhodnutím príslušných orgánov o zachovaní alebo zrušení uvedených záväzkov na konci stanoveného obdobia. Naopak, pokiaľ ide o záväzky služby vo verejnom záujme, ktoré vznikli po tomto dátume, vznik takého nároku na náhradu týmto podmienkam nepodlieha.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013.


title: Vec T-722/16: Žaloba podaná 12. októbra 2016 – Mapei/EUIPO – Steenfabrieken Vandersanden (zerø)

text:
               12.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/31

         Žaloba podaná 12. októbra 2016 – Mapei/EUIPO – Steenfabrieken Vandersanden (zerø)
   (Vec T-722/16)
   (2016/C 462/40)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mapei SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: F. Caricato, advokátka)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Steenfabrieken Vandersanden NV (Bilzen, Belgicko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „zerø“ – prihláška č. 13 031 612.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 21. júla 2016 vo veci R 2371/2015-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a následne zapísal ochrannú známku č. 13 031 612 pre všetky prihlasované triedy bez toho, aby boli dotknuté triedy, na ktoré sa už vzťahuje, alebo subsidiárne vrátil vec na konanie pred EUIPO, aby zmenil svoje rozhodnutie tak, že povolí zápis ochrannej známky v súlade s rozhodnutím Všeobecného súdu.

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-587/14: Žaloba podaná 6. augusta 2014 – Crosfield Italia/ECHA

text:
               13.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 361/15

         Žaloba podaná 6. augusta 2014 – Crosfield Italia/ECHA
   (Vec T-587/14)
   2014/C 361/20
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Crosfield Italia Srl (Verona, Taliansko) (v zastúpení: M. Baldassarri, avvocato)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra (ECHA)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd zrušil a teda vyhlásil za neplatné a/alebo zbavil jeho účinkov rozhodnutie SME 2013 4672 prijaté agentúrou ECHA 28. mája 2014 a oznámené súčasnej žalobkyni 9. júna 2014 tak, aby toto rozhodnutie zbavil všetkých účinkov, vrátane vyjadrenia sa k zrušeniu faktúr vystavených na vymáhanie vyšších poplatkov a na údajne dlžné sankcie

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba je podaná proti rozhodnutiu Európskej chemickej agentúry, ktorá sa domnievala, že žalobkyňa nesplnila podmienky na to, aby sa mohla považovať za malý alebo stredný podnik v zmysle nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, s. 1), a odmietla jej priznať s tým spojené výhody, pričom stanovila zaplatenie dlžných poplatkov.
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné ako vo veci T-620/13, Marchi Industriale/ECHA.


title: Vec T-139/15: Žaloba podaná 27. marca 2015 – Maďarsko/Komisia

text:
               8.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/17

         Žaloba podaná 27. marca 2015 – Maďarsko/Komisia
   (Vec T-139/15)
   (2015/C 190/20)
   Jazyk konania: maďarčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Maďarsko (v zastúpení: M. Z. Fehér, G. Koós a A. Pálfy, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               čiastočne zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2015/53 zo 16. januára 2015, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) v rozsahu, v akom, čo sa týka Maďarska, toto rozhodnutie vylučuje z financovania Úniou sumu vo výške 1 1 7 09  400 eur v súvislosti s fondom na reštrukturalizáciu, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca na podporu svojho tvrdenia napadá požiadavku, ktorá je podľa Komisie použiteľná, ale ktorá sa výslovne neobjavuje v rozsudku Súdneho dvora Európskej únie SFIR a. i. (v spojených veciach C-187/12 až C-189/12, EU:C:2013:737), podľa ktorého je pri skúmaní použiteľnosti podmienok uvedených v rozsudku rozhodujúci okamih podania žiadosti o pomoc, ktorá sa týka vylúčenia uvedeného v napadnutom rozsudku. Takýto záver je podľa žalobcu na jednej strane v rozpore s logikou programu reštrukturalizácie a na strane druhej nijak nezohľadňuje sezónnu povahu výroby cukru a spochybňuje praktickú použiteľnosť výnimiek.
   Žalobca sa okrem toho domnieva, že aj keby sa právny výklad Komisie ukázal byť správny, pokiaľ ide o právnu úpravu pomoci na reštrukturalizáciu – najmä v súvislosti s kvalifikáciou síl – sa ukázali ťažkosti s výkladom, takže vzhľadom na neistotu by Komisia konala v súlade s právom, keby sumu vylúčenú z financovania Úniou s ohľadom na ťažkosti spojené s výkladom práva Únie znížila, alebo keby túto sumu z financovania vôbec nevylúčila.


title: Vec C-334/14: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 2. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Mons – Belgicko) – État belge/Nathalie De Fruytier (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Šiesta smernica o DPH — Oslobodenia niektorých činností vo verejnom záujme od dane — Článok 13 A ods. 1 písm. b) a c) — Hospitalizácia a zdravotná starostlivosť — Úzko súvisiace plnenia — Činnosť prepravy ľudských orgánov a tkanív na účely lekárskej analýzy alebo lekárskej a liečebnej starostlivosti — Samostatná zárobková činnosť — Nemocničné zariadenia a liečebné a diagnostické strediská — Zariadenia podobnej povahy)

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/14

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 2. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Mons – Belgicko) – État belge/Nathalie De Fruytier
   (Vec C-334/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Šiesta smernica o DPH - Oslobodenia niektorých činností vo verejnom záujme od dane - Článok 13 A ods. 1 písm. b) a c) - Hospitalizácia a zdravotná starostlivosť - Úzko súvisiace plnenia - Činnosť prepravy ľudských orgánov a tkanív na účely lekárskej analýzy alebo lekárskej a liečebnej starostlivosti - Samostatná zárobková činnosť - Nemocničné zariadenia a liečebné a diagnostické strediská - Zariadenia podobnej povahy))
   (2015/C 294/18)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d’appel de Mons

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: État belge

      Žalovaná Nathalie De Fruytier

      Výrok rozsudku

   Článok 13 A ods. 1 písm. b) a c) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa má vykladať v tom zmysle, že sa neuplatňuje na činnosti prepravy ľudských orgánov a tkanív na účely lekárskej analýzy alebo lekárskej a liečebnej starostlivosti vykonávané samostatne zárobkovo činnou osobou, ktorej služby sú v rámci zdravotného poistenia preplácané klinikám a laboratóriám. Predovšetkým takáto činnosť nemôže byť oslobodená od dane z pridanej hodnoty z titulu plnení úzko súvisiacich s lekárskymi plneniami, akými sú plnenia upravené v uvedenom článku 13 A ods. 1 písm. b), keďže samostatne zárobkovo činná osoba nemôže byť označená za „orgán podliehajúci verejnému právu“, ani spĺňať predpoklady „nemocnice“, „medicínskeho liečebného strediska“, „diagnostického strediska“ alebo iného „riadne uznaného zariadenia podobnej povahy“, ktoré vykonáva svoje činnosti za sociálnych podmienok porovnateľných s podmienkami aplikovateľnými na orgány podliehajúce verejnému právu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 8.9.2014.


title: Vec T-382/12: Žaloba podaná 24. augusta 2012 — Kampol/ÚHVT — Colmol (Nobel)

text:
               17.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/29

         Žaloba podaná 24. augusta 2012 — Kampol/ÚHVT — Colmol (Nobel)
   (Vec T-382/12)
   2012/C 355/62
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kampol sp. z o.o. (Świdnica, Poľsko) (v zastúpení: J. Kępiński, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Colmol-Colchões, SA (Oliveira de Azeméis, Portugalsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhovel žalobe a zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 21. júna 2012 vo veci R 2286/2011-4,

               —

               v plnom rozsahu zamietol námietku č. B 1762742 (prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9080078),

               —

               nariadil ÚHVT, aby zapísal prihlasovanú ochrannú známku,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania a

               —

               alternatívne, vrátil vec štvrtému odvolaciemu senátu ÚHVT, aby opätovne posúdil spor na základe záväzných kritérií stanovených Súdnym dvorom.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „Nobel“ v čiernej, zlatej a červenej farbe pre tovary zaradené do tried 10 a 24 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9080078.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: prihláška č. 373184 portugalskej slovnej ochrannej známky „NOBEL“ pre tovary zaradené do triedy 20.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: prijatie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec C-417/12 P: Odvolanie podané 13. septembra 2012 : Dánske kráľovstvo proti rozsudku Všeobecného súdu z  3. júla 2012 vo veci T-212/09, Dánske kráľovstvo/Európska komisia

text:
               1.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 373/2

         Odvolanie podané 13. septembra 2012: Dánske kráľovstvo proti rozsudku Všeobecného súdu z 3. júla 2012 vo veci T-212/09, Dánske kráľovstvo/Európska komisia
   (Vec C-417/12 P)
   2012/C 373/02
   Jazyk konania: dánčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: V. Pasternak Jørgensen, splnomocnený zástupca, a P. Biering a J. Pinborg, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu v celom rozsahu alebo sčasti,

               —

               vyhovel návrhom, ktoré odvolateľ uviedol pred Všeobecným súdom,

         subsidiárne:

               —

               vrátil vec Všeobecnému súdu, aby ju opätovne preskúmal a rozhodol.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Rozsudok Všeobecného súdu sa týkal preskúmania rozhodnutia Komisie z 19. marca 2009, ktorým sa z financovania Spoločenstvom vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF), v rozsahu, v akom z financovania Spoločenstva vylučuje výdavky vo výške 749 miliónov DKK vynaložené Dánskym kráľovstvom z dôvodu vyňatia plôch.

               2.

               Po prvé Dánsko tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri preskúmaní toho, či dánska kontrola diaľkovým snímaním je dostatočne účinná, keďže zastával názor, že účinnosť kontroly diaľkovým snímaním možno posúdiť vykonaním porovnania s kontrolou pomocou GPS, ktorú zástupcovia Komisie vykonali pri šetrení v Dánsku.

               3.

               Po druhé podľa Dánska je výklad relevantnej právnej úpravy, ktorý vykonal Všeobecný súd, nesprávny v mnohých bodoch, vrátane toho, či rozhodnutie Komisie možno ponechať v platnosti, aj keď je založené na nesprávnom výklade pravidla, ktoré je kľúčovým pravidlom pre toto rozhodnutie, a síce na výklade povinnosti udržiavania stanovenej v prvej vete článku 19 ods. 4 nariadenia č. 2316/1999.

               4.

               Po tretie Dánsko tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pokiaľ ide o použité dôkazné bremeno a štandard dokazovania na strane Komisie a členských štátov, keďže konštatoval, že Komisia, ktorá viedla šetrenie po uplynutí doby vyňatia, svoje dôkazné bremeno unesie tým, že svoje domnienky založí na okolnosti, že preukázané skutočnosti existovali aj počas doby vyňatia plôch z produkcie, a keďže Všeobecný súd konštatoval, že dôkazné bremeno, ktoré Dánsko znáša v rámci EPUZF spočíva v tom, že treba predložiť dôkazy pre všetky oblasti vyňatia v Dánsku a nielen pre oblasti, v ktorých Komisia vykonala šetrenie. Všeobecný súd tak zaviedol nový všeobecne formulovaný štandard dokazovania, ktorý sa odchyľuje od predchádzajúcej judikatúry Súdneho dvora a ukladá členským štátom dôkazné bremeno, ktoré v praxi nemôžu uniesť.

               5.

               Po štvrté Všeobecný súd v súvislosti s otázkou uplatnenia finančných opráv neposúdil, či boli splnené príslušné podmienky vrátane toho, či došlo k porušeniu pravidiel Únie, čo Dánsko na pojednávaní pred Všeobecným súdom výslovne spochybnilo.

               6.

               Po piate Všeobecný súd nahradil pôvodné posúdenie Komisie svojím vlastným posúdením. Dôvody uvedené Všeobecným súdom na zachovanie platnosti rozhodnutia sa teda kvantitatívne a kvalitatívne zakladali na úplne iných a irelevantných okolnostiach ako sú tie, ktoré považovala za rozhodujúce Komisia. Dánsko tvrdí, že rozsudok Všeobecného súdu je v rozpore so zásadou proporcionality.

               7.

               Nakoniec po šieste sa Všeobecný súd nevyslovil k mnohým kľúčovým tvrdeniam dánskej vlády a k predloženým dôkazom; mnohé tvrdenia a skutkové okolnosti neboli správne posúdené, takže odôvodnenie a výrok rozsudku spočíva na nesprávnom skutkovom a právnom základe.


title: Vec T-219/13: Žaloba podaná 16. apríla 2013 — Ferracci/Komisia

text:
               8.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 164/23

         Žaloba podaná 16. apríla 2013 — Ferracci/Komisia
   (Vec T-219/13)
   2013/C 164/39
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Pietro Ferracci (San Cesareo, Taliansko) (v zastúpení: A. Nucara a E. Gambaro, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 19. decembra 2012 podľa článku 263 ZFEÚ,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba je podaná proti rozhodnutiu Komisie C(2012) 9461 final z 19. decembra 2012, ktorým sa vyhlasujú pomoci poskytnuté vo forme oslobodenia od miestnej dane z nehnuteľností (imposta comunale sugli immobili, ďalej len „ICI“) neobchodným subjektom vykonávajúcim určité činnosti, za nezlučiteľné s vnútorným trhom, pričom nenariadila ich vrátenie, a ktorým sa vyhlasuje, že za štátnu pomoc nemožno považovať zvýhodnené zaobchádzanie poskytnuté cirkvi a niektorým športovým združeniam podľa článku 149 jednotného textu o dani z príjmu (testo unico delle imposte sul reddito, ďalej len „TUIR“), ako aj oslobodenie od IMU (imposta municipale propria — miestna daň z nehnuteľnosti) poskytnuté niektorým subjektom vykonávajúcim osobitné činnosti.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na porušení a nesprávnom uplatnení, ako aj na nesprávnom výklade článku 14 nariadenia (ES) č. 659/1999.

                           —

                           Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že žalovaná, hoci dospela k záveru o porušení článkov 107 ZFEÚ a 108 ZFEÚ, nenariadila vrátenie uvedenej štátnej pomoci. Žalobca uvádza, že v tejto súvislosti neexistuje nijaká mimoriadna okolnosť, ktorá by odôvodňovala absolútnu nemožnosť vrátenia a v každom prípade takáto absolútna nemožnosť nebola preukázaná.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na porušení a nesprávnom uplatnení článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

                           —

                           Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že žalovaná v napadnutom rozhodnutí konštatovala, že opatrenie pomoci prijaté Talianskou republikou podľa článku 149 ods. 4 TUIR nepredstavuje štátnu pomoc v zmysle ZFEÚ. Konkrétne žalovaná dospela k záveru, že neexistuje nijaká selektívna výhoda, pričom žalobca sa domnieva, že dotknuté ustanovenie predstavuje selektívnu výhodu v prospech občiansky uznaných cirkví a amatérskych športových klubov a že spĺňa všetky ostatné podmienky preukazujúce existenciu štátnej pomoci podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na porušení a nesprávnom uplatnení článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

                           —

                           Žalobca v tejto súvislosti uvádza, že žalovaná v napadnutom rozhodnutí konštatovala, že opatrenie pomoci prijaté Talianskou republikou vo forme údajného oslobodenia od IMU nepredstavuje štátnu pomoc v zmysle ZFEÚ. Konkrétne žalovaná dospela k záveru, že príjemcovia pomoci vo forme oslobodenia od IMU nie sú „podniky“. Žalobca sa však domnieva, že príjemcovia pomoci sú podniky v zmysle práva Spoločenstva a že všetky podmienky preukazujúce existenciu štátnej pomoci podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ sú splnené.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 296 ZFEÚ.

                           —

                           Žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie treba zamietnuť vzhľadom na jeho nedostatočné odôvodnenie, pokiaľ ide o všetky vyššie uvedené žalobné dôvody, v rozpore s článkom 296 ZFEÚ.


title: Vec T-50/09: Žaloba podaná 3. februára 2009 – Ifemy’s/ÚHVT – Dada & Co Kids (Dada & Co.kids)

text:
               18.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/29

         Žaloba podaná 3. februára 2009 – Ifemy’s/ÚHVT – Dada & Co Kids (Dada & Co.kids)
   (Vec T-50/09)
   2009/C 90/46
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Ifemy’s Holding GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: H. G. Augustinowski, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Dada & Co Kids Srl (Prato, Taliansko)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 27. novembra 2008 vo veci R 911/2008-4 a

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „Dada & Co. Kids“ pre výrobky zaradené do triedy 25.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: prihláška č. 30 114 449 nemeckej slovnej ochrannej známky „DADA“ pre výrobky zaradené do triedy 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie zásady rovnosti zaobchádzania, nenarušenej hospodárskej súťaže a právnych pravidiel zakotvených v článkoch 2 ES a 3 ES, ako aj článkov 43 a 80 ods. 1 nariadenia Rady č. 40/94 a pravidiel 50 ods. 2 a 80 ods. 2 nariadenia Komisie (ES) č. 2868/95 (1), keďže odvolací senát nezrušil rozhodnutie námietkového oddelenia, ktoré nesprávne označilo prihlasovateľa, a okrem toho aj preto, že odvolací senát nesprávne rozhodol, že žalobca mal možnosť predložiť relevantné dôkazy pred námietkovým oddelením.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).


title: Vec C-37/15: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 6. mája 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari – Taliansko) – Cav. Giacomo Bolasco di Gianni Bolasco Sas/Comune di Monastir, Equitalia centro SpA

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/26

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 6. mája 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Provinciale di Cagliari – Taliansko) – Cav. Giacomo Bolasco di Gianni Bolasco Sas/Comune di Monastir, Equitalia centro SpA
   (Vec C-37/15) (1)

   (2015/C 320/41)
   Jazyk konania: taliančina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 138, 27.4.2015.


title: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 8. októbra 2004 vo veci C-248/03, Komisia Európskych spoločenstiev proti Transport Environment Development Systems (Trends) a. i. (Dohoda o právomoci súdu — Rozhodnutie 2004/407/ES, Euratom — Články 2 a 3 — Postúpenie veci Súdu prvého stupňa)

text:
               19.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/2

      UZNESENIE SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   z 8. októbra 2004
   vo veci C-248/03, Komisia Európskych spoločenstiev proti Transport Environment Development Systems (Trends) a. i. (1)

   (Dohoda o právomoci súdu - Rozhodnutie 2004/407/ES, Euratom - Články 2 a 3 - Postúpenie veci Súdu prvého stupňa)
   (2005/C 69/04)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vo veci C-248/03, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnená zástupkyňa: M. Patakia, za právnej pomoci M. Bra, K. Kapoutzidou a S. Chatziyiannis) proti Transport Environment Development Systems (Trends), spoločnosť založená podľa občianskeho práva s neziskovým cieľom, so sídlom v Aténach (Grécko), (v zastúpení: V. Christianos, advokát), Marios Kontaratos, bydliskom v Aténach (Grécko), Anatasios Tillis, bydliskom v Neo Irakleio, Attique (Grécko), (v zastúpení: V. Christianos, advokát), Georgios Argyrakos, bydliskom v Aténach (Grécko), Konstantinos Petrakis, bydliskom v Cholargos, Attique (Grécko), Fotini Koutrouba, bydliskom v Glyfada, Attique (Grécko), predmetom ktorej je žaloba podľa článku 238 ES podaná 6. júna 2003, Súdny dvor (piata komora) v zložení: C. Gulmann, vykonávajúci funkciu predsedu piatej komory, sudcovia R. Schintgen a G. Arestis (spravodajca), generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: R. Grass, vydal dňa 8. októbra 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:
   Vec C-248 je postúpená na prejednanie a rozhodnutie Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184, 2.8.2003


title: Vec C-374/10: Žaloba podaná 27. júla 2010 — Európska komisia/Švédske kráľovstvo

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/35

         Žaloba podaná 27. júla 2010 — Európska komisia/Švédske kráľovstvo
   (Vec C-374/10)
   ()
   2010/C 246/60
   Jazyk konania: švédčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Braun a M. Sundén, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Švédske kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Švédske kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/36/ES z 11. júla 2007 o výkone určitých práv akcionárov spoločností registrovaných na regulovanom trhu (1) alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Švédske kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice uplynula 3. augusta 2009.

      (1)  Ú. v. EÚ L 184, 2007, s. 17.


title: Vec T-204/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/64

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-204/07) (1)

   (2008/C 301/122)

      Jazyk konania: taliančina

   Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 170, 21.7.2007.


title: Vec C-282/05 P: Odvolanie podané 13. júla 2005 (faxom z 12. júla 2005): Holcim (Nemecko) AG, pôvodne Alsen AG proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) z 21. apríla 2005 vo veci T-28/03, Holcim (Nemecko) AG, pôvodne Alsen AG proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/30

         Odvolanie podané 13. júla 2005 (faxom z 12. júla 2005): Holcim (Nemecko) AG, pôvodne Alsen AG proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) z 21. apríla 2005 vo veci T-28/03, Holcim (Nemecko) AG, pôvodne Alsen AG proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec C-282/05 P)
   (2005/C 217/59)
   Jazyk konania: nemčina
   Holcim (Nemecko) AG, pôvodne Alsen AG podal 13. júla 2005 (faxom 12. júla 2005) odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) z 21. apríla 2005 vo veci T-28/03, Holcim (Deutschland) AG, pôvodne Alsen AG proti Komisii Európskych spoločenstiev. Odvolateľa zastupujú: Peter Niggemann a Frederik Wiemer, Freshfields Bruckhaus Deringer, Feldmühleplatz 1, D-40545 Düsseldorf, splnomocnení zástupcovia.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 21. apríla 2005 vo veci T-28/03 Holcim (Deutschland) AG proti Európskej komisii (1),

               2.

               zaviazal žalovanú a odporcu v odvolacom konaní na zaplatenie sumy 139 002,21 eur a úrokov v jednotnej sadzbe 5,75 % za obdobie od 15. apríla 2000 do plného splatenia,

               3.

               subsidiárne, vrátil vec Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev na nové rozhodnutie so zohľadnením judikatúry Súdneho dvora,

               4.

               zaviazal žalovanú a odporcu v odvolacom konaní na náhradu trov konania.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Žalobca uvádza tri dôvody odvolania:

               1.

               Súd prvého stupňa porušil článok 46 Štatútu Súdneho dvora, keď usúdil, že nárok na náhradu škody je čiastočne premlčaný v rozsahu nárokov vzniknutých pred 31. januárom 1998. V rozpore s názorom Súdu prvého stupňa premlčacia doba nezačala plynúť od poskytnutia záruk, ale až od vyhlásenia rozsudku vo veci Cement 15. marca 2000. Až od zrušenia rozhodnutia vo veci Cement sa totiž dalo úspešne domáhať splnenia povinnosti žalovanej na náhradu škody. V čase poskytnutia záruk ešte nebola dostatočne určená škoda, keďže sa nedalo predvídať, ako dlho potrvá konanie o žalobe o neplatnosť. Okrem toho poskytnutie záruk neznamenalo vznik veľkého počtu škôd nasledujúcich denne po sebe, ide skôr o jedinú a jednotnú škodu. Subsidiárne, plynutie premlčacej doby bolo na základe článku 46 druhej vety Štatútu Súdneho dvora prerušené z dôvodu podania žaloby o neplatnosť.

               2.

               Súd prvého stupňa neprávom posudzoval a poprel existenciu „dostatočne závažného porušenia“ v rámci článku 288 druhého odseku ES. Na jednej strane bola táto dodatočná podmienka pre nároky na náhradu škody vyvinutá judikatúrou iba pre prijímanie legislatívnych aktov Spoločenstva, a nie pre prijímanie správnych aktov – akým je prijatie rozhodnutia o uložení pokuty v rámci ochrany hospodárskej súťaže. Ak by však aj v prejednávanom prípade platila podmienka „dostatočne závažného porušenia“, takéto porušenie je dané, keďže žalovaná pri prijatí protiprávneho rozhodnutia vo veci Cement nedisponovala žiadnou správnou úvahou; nedá sa tým pádom argumentovať zložitosťou veci. Ak by sa však aj dodatočne skúmala otázka zložitosti, vec sa nemôže považovať za zložitú, prinajmenšom čo sa týka žalobcu resp. jeho právnych predchodcov. V ich smere išlo v konaní vo veci Cement iba o preskúmanie malého počtu dôkazných prostriedkov a o zodpovedanie otázky, či išlo o vývozný kartel v súlade s právom; spojenie konaní voči viacerým iným podnikateľom do jedného konania nemôže byť v neprospech žalobcu.

               3.

               Súd prvého stupňa takisto nesprávne posúdil otázku príčinnej súvislosti medzi protiprávnym úkonom a škodou. Ak by žalovaná nebola prijala vo vzťahu k žalobcovi protiprávne rozhodnutie o uložení pokuty, žalobca by nebol utrpel škodu vo forme nákladov na záruky. Poskytnutie bankových záruk neporušilo príčinnú súvislosť. Z pohľadu ich právnych následkov sa musia obe formy zabezpečenia – predbežný prevod sumy pokuty a poskytnutie záruk – posudzovať rovnako.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 25.6.2005, s. 14.


title: Vec T-442/07: Žaloba podaná 30. novembra 2007 – Ryanair/Komisia

text:
               9.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/28

         Žaloba podaná 30. novembra 2007 – Ryanair/Komisia
   (Vec T-442/07)
   (2008/C 37/44)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Ryanair Ltd (Dublin, Írsko) (v zastúpení: E. Vahida, lawyer)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               určiť, že Komisia sa v zmysle svojich povinností podľa Zmluvy ES, vrátane predovšetkým článku 232 ES, nevyjadrila k sťažnostiam žalobcu z 3. novembra a 13. decembra 2005, 16. júna a 10. novembra 2006 a k výzve z 2. augusta 2007,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu všetkých trov konania, vrátane trov konania žalobcu, a to aj v prípade, že po podaní žaloby Komisia bude konať, čím podľa Súdneho dvora zanikne potreba rozhodnúť alebo v prípade, že Súdny dvor žalobu zamietne ako neprípustnú, a

               —

               prijať také následné opatrenia, aké Súdny dvor považuje za vhodné.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Vo svojej žalobe podľa článku 232 ES žalobca tvrdí, že Komisia sa nevyjadrila v súvislosti so sťažnosťami podanými 3. novembra 2005, 13. decembra 2005, 16. júna 2006 a 10. novembra 2006, po ktorých nasledovala výzva z 2. augusta 2007.
   Vo svojom hlavnom žalobnom dôvode žalobca tvrdí, že Komisia neuskutočnila dôkladné a nestranné preskúmanie sťažností, ktoré podal a v ktorých sa uvádza, že bola priznaná nezákonná pomoc vo forme výhod poskytnutých zo strany Talianska leteckým spoločnostiam Alitalia, Air One a Meridiana. Subsidiárne žalobca tvrdí, že Komisia sa nevyjadrila ku sťažnostiam žalobcu, v ktorých sa uvádza, že došlo k protisúťažnej diskriminácii, a teda k porušeniu článku 82 ES.
   Žalobca tvrdí, že opatrenia, ktorých sa týka jeho sťažnosť, a to i) platba pomoci ako „kompenzácie za 9/11“ v prospech Alitalia; ii) priaznivé podmienky v súvislosti s prevodom Alitalia Servizi na Fintecna; iii) nevymáhanie pohľadávky talianskych letísk voči Alitalia zo strany Talianska; iv) verejné financovanie odstupného v spoločnosti Alitalia, v) zľavy z cien paliva; vi) zníženie letiskových poplatkov v prípade talianskych leteckých dopravných uzlov; vii) prevedenie viac ako 100 zamestnancov Alitalia do Meridiana a Air One a viii) diskriminačné obmedzenia v súvislosti s operáciami žalobcu na regionálnych letiskách vrátane letiska Ciampino, možno pripísať Taliansku, predstavujú pre žalobcu stratu zisku a pre Alitalia predovšetkým a v prípade niektorých opatrení tiež pre Air One a Meridiana, zvýhodnenie. Podľa žalobcu tieto opatrenia predstavujú štátnu pomoc a spĺňajú podmienky uvedené v článku 87 ods. 1 ES.
   Subsidiárne žalobca uvádza, že nevymáhanie dlhov spoločnosti Alitalia zo strany talianskych letísk, zníženie letiskových poplatkov v prípade talianskych leteckých dopravných uzlov a diskriminačné obmedzenia v súvislosti s operáciami žalobcu na regionálnych letiskách, predstavuje porušenie práva hospodárskej súťaže. Žalobca preto tvrdí, že v prípade, že Súdny dvor konštatuje, že niektoré výhody poskytnuté Alitalia, Air One a Meridiana nemožno pripísať štátu, pretože talianske letiská a poskytovatelia paliva, ktorí vyššie uvedené výhody poskytli konali autonómne, by takéto výhody predstavovali protisúťažnú diskrimináciu, ktorú nemožno odôvodniť objektívnymi dôvodmi a preto porušuje článok 82 ES.
   Okrem toho žalobca tvrdí, že má legitímny záujem na podaní sťažnosti jednak ako zákazník vo vzťahu k službám letiska a vo vzťahu k leteckým pohonným látkam a jednak ako konkurent Alitalia, Air One a Meridiana.
   Žalobca ďalej tvrdí, že Komisia bola povinná konať podľa nariadenia Rady (ES) 659/1999 (1), nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 (2) a nariadenia Komisie (ES) 773/2004 (3). Komisia však po doručení sťažností nekonala a ani sa nevyjadrila po doručení svojej výzvy.
   Žalobca preto tvrdí, že existuje prima facie porušenie práva hospodárskej súťaže a že neprimerane dlhá doba 9 až 21 mesiacov, ktorá, v závislosti od premetu sťažnosti, uplynula medzi doručením výzvy a pasivitou Komisie, predstavuje nečinnosť podľa článku 232.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy. (Text s významom pre EHP.) (Ú. v. ES L 1, 4.1.2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

      (3)  Nariadenie Komisie (ES) č. 773/2004 zo 7. apríla 2004, ktoré sa týka vedenia konania Komisiou podľa článkov 81 a 82 Zmluvy o založení ES (Text s významom pre EHP) (Ú. v. EÚ L 123, s. 18; Mim. vyd. 08/003 s. 81).


title: Vec T-43/15 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 24. apríla 2015 – CRM/Komisia („Predbežné opatrenie — Zápis chráneného zemepisného označenia — ‚Piadina Romagnola/Piada Romagnola‘ — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti“)

text:
               22.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/34

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 24. apríla 2015 – CRM/Komisia
   (Vec T-43/15 R)
   ((„Predbežné opatrenie - Zápis chráneného zemepisného označenia - ‚Piadina Romagnola/Piada Romagnola‘ - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“))
   (2015/C 205/45)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: CRM Srl (Modena, Taliansko) (v zastúpení: G. Forte, C. Marinuzzi a A. Franchi, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Bianchi a J. Guillem Carrau, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 1174/2014 z 24. októbra 2014, ktorým sa do Registra chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení zapisuje názov [Piadina Romagnola/Piada Romagnola (CHZO)] (Ú. v. EÚ L 316, s. 3)

      Výrok

               1.

               Návrh na predbežné opatrenie sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-304/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 17. júna 2011 — Rosanna Valenza/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 17. júna 2011 — Rosanna Valenza/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
   (Vec C-304/11)
   2011/C 252/41
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Rosanna Valenza

      Odporca: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato

      Prejudiciálne otázky

               a)

               Má sa ustanovenie doložky 4 ods. 4 prílohy smernice 1999/70/ES (1), podľa ktorého „nároky vyplývajúce z celkového počtu odpracovaných rokov, ktoré súvisia s osobitnými pracovnoprávnymi podmienkami, sú u pracovníkov na dobu určitú rovnaké ako u stálych pracovníkov, pokiaľ rozdielne nároky vyplývajúce z rovnakého počtu odpracovaných rokov nie sú objektívne zdôvodnené“, v spojení s ustanovením doložky 5, ako ho už vyložil Súdny dvor, že sa za zákonnú považuje talianska vnútroštátna právna úprava, ktorá vo verejnej službe zakazuje zmenu zmluvy na dobu určitú na zmluvu na dobu neurčitú, vykladať tak, že bráni vnútroštátnej právnej úprave týkajúcej sa vymenovania dočasných zamestnancov do stálej služby (článok 1 ods. 519 zákona č. 296/2006), ktorá odchylne od pravidla verejného výberového konania umožnila priame prijatie pracovníkov zamestnaných na dobu určitú do trvalého pracovného pomeru, ale bez možnosti zohľadnenia dĺžky predchádzajúceho pracovného pomeru v rámci dočasného zamestnania, alebo sa má naopak vykladať tak, že nemožnosť zohľadnenia odpracovaných rokov stanovená vnútroštátnym zákonodarcom spadá pod výnimku „objektívneho zdôvodnenia“ uplatňujúcu sa z dôvodu potreby predchádzať poškodzovaniu existujúcich stálych zamestnancov v služobnom pomere pri vymenúvaní dočasných zamestnancov do stálej služby, k čomu by došlo, ak by sa dočasným zamestnancom započítavali odpracované roky v predchádzajúcom služobnom pomere?

               b)

               Bráni citované ustanovenie doložky 4 ods. 4 prílohy smernice 1999/70/ES, podľa ktorého „nároky vyplývajúce z celkového počtu odpracovaných rokov, ktoré súvisia s osobitnými pracovnoprávnymi podmienkami, sú u pracovníkov na dobu určitú rovnaké ako u stálych pracovníkov, pokiaľ rozdielne nároky vyplývajúce z rovnakého počtu odpracovaných rokov nie sú objektívne zdôvodnené“, v spojení s ustanovením doložky 5, ako ho už vyložil Súdny dvor, že sa za zákonnú považuje talianska vnútroštátna právna úprava, ktorá vo verejnej službe zakazuje zmenu zmluvy na dobu určitú na zmluvu na dobu neurčitú, vnútroštátnej právnej úprave, ktorá bez ohľadu na odpracované roky v rámci pracovného pomeru na dobu určitú stanovuje skončenie zmluvy na dobu určitú a uzavretie novej zmluvy na dobu neurčitú odlišnej od predchádzajúcej zmluvy bez započítania odpracovaných rokov v predchádzajúcom pracovnom pomere (článok 1 ods. 519 zákona č. 296/2006)?

      (1)  Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368.


title: Vec T-435/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  5. marca 2014 – Triarii/Komisia

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/55

         Uznesenie Všeobecného súdu z 5. marca 2014 – Triarii/Komisia
   (Vec T-435/13) (1)

   2014/C 142/71
   Jazyk konania: angličtina
   Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 304, 19.10.2013.


title: Vec T-517/12: Žaloba podaná 23. novembra 2012 — Alro/Komisia

text:
               2.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/20

         Žaloba podaná 23. novembra 2012 — Alro/Komisia
   (Vec T-517/12)
   2013/C 32/32
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Alro SA (Slatina, Rumunsko) (v zastúpení: C. Quigley, QC, O. Bretz, solicitor, a S. Verschuur, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 26. apríla 2012 o začatí formálneho konania podľa článku 108 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) a článku 4 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 (1) vo veci protiprávnej štátnej pomoci, ktorú Rumunsko poskytlo prostredníctvom kontroly spoločnosti Hidroelectrica S.A. (ďalej len „Hidroelectrica“) spoločnosti ALRO vo forme zvýhodnených sadzieb za nákup elektriny na základe zmluvy uzavretej v roku 2005 a jej nasledujúcich zmien,

               —

               subsidiárne, zrušil rozhodnutie z 26. apríla 2012 v rozsahu, v akom sa vzťahuje na obdobie od 1. januára 2007 do 31. decembra 2009,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení
               V rámci prvého žalobného dôvodu, v ktorom sa tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia v súvislosti s článkom 107 ods. 1 ZFEÚ, spoločnosť ALRO preukáže, že Komisia nesprávne uplatnila požiadavky týkajúce sa pripísateľnosti ako sú stanovené v rozsudku zo 16. mája 2002, Francúzsko/Komisia (C-482/99, Zb. s. I-4397) (rozsudok Stardust Marine). Konkrétne sa Komisia snažila založiť svoju analýzu len na „organických“ kritériách. Spoločnosť ALRO však preukáže, že požiadavky stanovené v rozsudku Stardust Marine tiež vyžadujú, aby Komisia preukázala aj existenciu ďalších podstatných kritérií, pretože samotné organické kritériá nepostačujú na stanovenie pripísateľnosti.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení
               V rámci druhého žalobného dôvodu, v ktorom sa tvrdí, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď prijala záver, že konanie spoločnosti Hidroelectrica bolo možné pripísať rumunskému štátu, spoločnosť ALRO preukáže, že Komisia nesprávne posúdila štruktúru vedenia spoločnosti Hidroelectrica a vplyv tejto štruktúry na rozhodovacie procesy v tejto spoločnosti. Po druhé spoločnosť ALRO uvedie, že Komisia sa dopustila pochybenia, keď porovnala zmluvu so spoločnosťou ALRO s dohodou medzi spoločnosťami Hidroelectrica a ArcelorMittal. Po tretie spoločnosť ALRO preukáže, prečo pre analýzu Komisie nie je relevantná ministerská vyhláška č. 445/2009 a prečo jej odkazy na tlačové správy v roku 2010 nestačia na to, aby sa nimi dala preukázať pripísateľnosť.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na nedostatočnom odôvodnení
               V rámci tretieho žalobného dôvodu spoločnosť ALRO preukáže, že pokiaľ ide o body, ktoré Komisia uvádza (uvedené v predchádzajúcom odseku), neposkytla dostatočné odôvodnenie a konala tak v rozpore s požiadavkami článku 296 ZFEÚ. Toto odôvodnenie je potrebné na to, aby Všeobecný súd mohol preskúmať zákonnosť rozhodnutia a aby sa dotknutým účastníkom konania poskytli informácie potrebné na posúdenie, či je rozhodnutie odôvodnené. Ako sa podrobnejšie uvádza v žalobe, napadnuté rozhodnutie nespĺňa túto požiadavku.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec C-357/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie (Poľsko) 27. júna 2013 — Drukarnia Multipress sp. z o.o. v Krakove/Minister Finansów

text:
               21.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie (Poľsko) 27. júna 2013 — Drukarnia Multipress sp. z o.o. v Krakove/Minister Finansów
   (Vec C-357/13)
   2013/C 274/09
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Drukarnia Multipress sp. z o.o. v Krakove

      Žalovaný: Minister Finansów

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 2 ods. 1 písm. b) a c) smernice Rady 2008/7/ES z 12. februára 2008 o nepriamych daniach z navyšovania kapitálu (1) vykladať v tom zmysle, že komanditná spoločnosť sa má považovať za kapitálovú spoločnosť v zmysle týchto ustanovení, keď z právnej povahy tejto spoločnosti vyplýva, že len časť kapitálu a spoločníkov môžu spĺňať podmienky stanovené v článku 2 ods. 1 písm. b) a c) smernice?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Má sa článok 9 smernice Rady 2008/7/ES z 12. februára 2008 o nepriamych daniach z navyšovania kapitálu vykladať v tom zmysle, že tým, že členskému štátu dáva právomoc, aby subjekty uvedené v článku 2 ods. 2 smernice nepovažoval za kapitálové spoločnosti, ponecháva výber kapitálovej danej od týchto subjektov na slobodné rozhodnutie členského štátu?

      (1)  Ú. v. EÚ L 46, s. 11.


title: Vec T-5/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 18. septembra 2015 – Iran Liquefied Natural Gas/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Žaloba o neplatnosti — Vnútroštátny územný celok — Aktívna legitimácia — Záujem na konaní — Nesprávne posúdenie — Prispôsobenie časových účinkov v konaní o neplatnosti“)

text:
               3.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 363/28

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. septembra 2015 – Iran Liquefied Natural Gas/Rada
   (Vec T-5/13) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Žaloba o neplatnosti - Vnútroštátny územný celok - Aktívna legitimácia - Záujem na konaní - Nesprávne posúdenie - Prispôsobenie časových účinkov v konaní o neplatnosti“))
   (2015/C 363/36)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Iran Liquefied Natural Gas Co. (Teherán, Irán) (v zastúpení: J. Grayston, solicitor, G. Pandey, P. Gjørtler, D. Rovetta, M. Gambardella a N. Pilkington, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a A. de Elera-San Miguel Hurtado, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2012/635/SZBP z 15. októbra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 282, s. 58), ako aj vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 945/2012 z 15. októbra 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 282, s. 16), v rozsahu, v akom sa tieto akty dotýkajú žalobkyne

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Rady 2012/635/SZBP z 15. októbra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, sa zrušuje v rozsahu, v akom je Iran Liquefied Natural Gas Co. zapísaný v prílohe II rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP.

               2.

               Vykonávajúce nariadenie Rady (EÚ) č. 945/2012 z 15. októbra 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, sa zrušuje v rozsahu, v akom je Iran Liquefied Natural Gas Co. zapísaný v prílohe IX nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010.

               3.

               Účinky rozhodnutia 2012/635 a vykonávacieho nariadenia č. 945/2012 sa zachovávajú v rozsahu, v akom sa dotýkajú Iran Liquefied Natural Gas, a to až do uplynutia lehoty na podanie odvolania uvedenej v článku 36 prvom odseku Štatútu Súdneho dvora Európskej únie, alebo v prípade podania odvolania v tejto lehote, až do zamietnutia odvolania.

               4.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Iran Liquefied Natural Gas v konaní na tejto inštancii a v konaní o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 23.2.2013.


title: Vec C-422/05: Žaloba podaná  28. novembra 2005  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/13

         Žaloba podaná 28. novembra 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu
   (Vec C-422/05)
   (2006/C 48/26)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Frank Benyon a Mikko Huttunen, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 28. novembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Belgickému kráľovstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Belgické kráľovstvo si tým, že prijalo kráľovské nariadenie zo 14. apríla 2002 o nočnom pohybe určitých civilných podzvukových lietadiel, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo smernice 2002/30/ES (1) a z článku 10 druhého odseku Zmluvy v spojení s článkom 249 ods. 3 Zmluvy;

               2.

               zaviazal Belgické kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Ustanovenia kráľovského nariadenia vymedzujú typy lietadiel, ktoré nemožno prevádzkovať na belgických letiskách medzi 23.00 a 6.00 hodinou. Toto nariadenie používa kritérium obtokového pomeru, čo je iný prístup, ako má smernica 2002/30/ES založená na postupe certifikácie. Prístup kráľovského nariadenia zodpovedá prístupu nariadenia (EHS) č. 925/1999, ktoré už bolo zrušené smernicou 2002/30/ES.
   Podľa článku 16 smernice 2002/30/ES, ktorá nadobudla účinnosť 28. marca 2002, členské štáty do 28. septembra 2003 uvedú do platnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Belgické kráľovské nariadenie bolo prijaté pred uplynutím lehoty na prebratie smernice. Komisia pripomína judikatúru Súdneho dvora, podľa ktorej z uplatnenia článku 10 v spojení s článkom 249 Zmluvy ES a so samotnou smernicou vyplýva, že členské štáty sa počas lehoty na prebratie musia zdržať prijatia opatrení, ktoré by mohli vážne ohroziť výsledok stanovený smernicou. Kráľovské nariadenie svojím prístupom týkajúcim sa prevádzkových obmedzení smerujúcich k stiahnutiu recertifikovaných civilných podzvukových lietadiel, ktorý je diametrálne odlišný od prístupu sledovaného smernicou, vážne ohrozuje výsledok, ktorý stanovuje smernica.

      (1)  Ú. v. ES L 85, 28.3.2002, s. 40; Mim. vyd. 07/006, s. 96.


title: Vec C-378/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom Cour de cassation (Belgicko) z  9. septembra 2005 , ktorý súvisí s konaním: Samotor SPRL proti Belgickému štátu

text:
               24.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom Cour de cassation (Belgicko) z 9. septembra 2005, ktorý súvisí s konaním: Samotor SPRL proti Belgickému štátu
   (Vec C-378/05)
   (2005/C 330/18)
   Jazyk konania: francúzština
   Cour de cassation (Belgicko) podal rozsudkom z 9. septembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Samotor SPRL proti Belgickému štátu a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 14. októbra 2005.
   Cour de cassation (Belgicko) žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Ak je dodávka veci určená osobe podliehajúcej dani, ktorá v dobrej viere uzavrela zmluvu, bez toho, aby vedela, že predajca sa dopustil podvodu, odporuje zásade daňovej neutrality dane z pridanej hodnoty skutočnosť, že zrušením kúpnej zmluvy podľa predpisov vnútroštátneho občianskeho práva, ktoré postihuje takúto zmluvu absolútnou neplatnosťou z dôvodu rozporu s verejným poriadkom, ktorý spôsobil nezákonným konaním predajca, stráca táto osoba podliehajúca dani právo na odpočet dane?

               2.

               Bude odpoveď v prípade absolútnej neplatnosti vyplývajúcej z podvodu na samotnej dani z pridanej hodnoty odlišná?

               3.

               Bude odpoveď odlišná, keď príčinou nezákonnosti kúpnej zmluvy, ktorej následkom je absolútna neplatnosť podľa vnútroštátneho práva, je podvod na dani z pridanej hodnoty, ktorý bol známy obom zmluvným stranám?