title: Vec F-33/10: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  22. júna 2011 — Lebedef/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Hodnotenie za rok 2005 — Správa o služobnom postupe — Všeobecné vykonávacie ustanovenia k článku 43 služobného poriadku — Správa vypracovaná po vyhlásení rozsudku vo veci F-36/07 — Zjavná neprípustnosť)

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/42

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 22. júna 2011 — Lebedef/Komisia
   (Vec F-33/10) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Hodnotenie za rok 2005 - Správa o služobnom postupe - Všeobecné vykonávacie ustanovenia k článku 43 služobného poriadku - Správa vypracovaná po vyhlásení rozsudku vo veci F-36/07 - Zjavná neprípustnosť)
   2011/C 232/75
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxembursko) (v zastúpení: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie správy o služobnom postupe žalobcu za obdobie od 1. januára 2005 do 31. decembra 2005 vyhotovenej po tom, ako bola daná správa zrušená rozsudkom Súdu pre verejnú službu vo veci F-36/07

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               G. Lebedef je povinný nahradiť všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 31.7.2010, s. 53.


title: Vec C-352/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 31. júla 2008 – Modehuis A. Zwijnenburg BV/Staatssecretaris van Financïen

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 31. júla 2008 – Modehuis A. Zwijnenburg BV/Staatssecretaris van Financïen
   (Vec C-352/08)
   (2008/C 285/30)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Modehuis A. Zwijnenburg BV

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financïen
   Prejudiciálna otázka
   Má sa článok 11 ods. 1 písm. a) smernice [Rady] 90/434/EHS (1) vykladať v tom zmysle, že je možné zamietnuť daňovníkovi uplatnenie výhodných režimov tejto smernice, ak právne predpisy majú za cieľ zabrániť uplatneniu inej dane, ako sú dane uvedené vo výhodných režimoch tejto smernice?

      (1)  Smernica Rady z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania pri zlúčeniach, rozdeleniach, prevodoch majetku a výmene akcií týkajúcich sa spoločností rôznych členských štátov (Ú. v. ES L 225, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 142).


title: Vec T-446/10: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. septembra 2015 – Dow AgroSciences a Dintec Agroquímica – Produtos Químicos/Komisia („Prípravky na ochranu rastlín — Účinná látka trifluralín — Nezaradenie do prílohy I smernice 91/414/EHS — Nariadenie (ES) č. 33/2008 — Skrátené konanie pre hodnotenie — Zjavne nesprávne posúdenie — Zásada zákazu diskriminácie — Proporcionalita“)

text:
               19.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/13

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. septembra 2015 – Dow AgroSciences a Dintec Agroquímica – Produtos Químicos/Komisia
   (Vec T-446/10) (1)

   ((„Prípravky na ochranu rastlín - Účinná látka trifluralín - Nezaradenie do prílohy I smernice 91/414/EHS - Nariadenie (ES) č. 33/2008 - Skrátené konanie pre hodnotenie - Zjavne nesprávne posúdenie - Zásada zákazu diskriminácie - Proporcionalita“))
   (2015/C 346/14)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Dow AgroSciences Ltd (Hitchin, Spojené kráľovstvo) a Dintec Agroquímica – Produtos Químicos, Lda (Funchal, Portugalsko) (v zastúpení: K. Van Maldegem a C. Mereu, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne P. Ondrůšek a F. Wilman, neskôr P. Ondrůšek a G. von Rintelen, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Stuyck, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie 2010/355/EÚ z 25. júna 2010 o nezaradení trifluralínu do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS (Ú. v. EÚ L 160, s. 30)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Dow AgroSciences Ltd a Dintec Agroquímica – Produtos Químicos, Lda znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 346, 18.12.2010.


title: Vec T-247/07: Žaloba podaná 11. júla 2007 – Slovensko/Komisia

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/47

         Žaloba podaná 11. júla 2007 – Slovensko/Komisia
   (Vec T-247/07)
   (2007/C 211/88)
   Jazyk konania: slovenčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Slovenská republika (v zastúpení: J. Čorba, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               vyhlásiť napadnuté rozhodnutie za neplatné v rozsahu, v akom sa dotýka žalobkyne, alebo v prípade, že to Súd prvého stupňa bude považovať za nevyhnutné alebo vhodné, zrušiť napadnuté rozhodnutie ako celok;

               —

               zaviazať žalovanú nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa napadá konečné rozhodnutie Komisie K(2007) 1979 zo 4. mája 2007 o určení nadbytočných zásob poľnohospodárskych produktov iných ako cukor a o finančných dosahoch ich odstránenia v súvislosti s pristúpením Českej republiky, Estónska, Cypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Poľska, Slovinska a Slovenska (1) v znení korigenda zo dňa 25. mája 2007. Napadnutým rozhodnutím Komisia stanovila množstvá určitých druhov ovocia a ryže vo voľnom obehu na území Slovenskej republiky ku dňu pristúpenia presahujúce množstvá, ktoré možno považovať za obvyklý prenos zásob k 1. máju 2004. Zároveň vyúčtovala žalobkyni 3,634 mil. eur v dôsledku nákladov vyplývajúcich z odstránenia týchto množstiev.
   Žalobkyňa na odôvodnenie svojej žaloby uvádza, že žalovaná nemala právomoc na prijatie napadnutého rozhodnutia.
   Okrem toho žalobkyňa tvrdí, že aj keby žalovaná mala právomoc stanoviť nadbytočné zásoby na území Slovenskej republiky a finančne zaťažiť žalobkyňu za tieto údajné nadbytočné zásoby, porušila Zmluvu o pristúpení (2), keďže nepostupovala podľa správneho právneho základu, t.j. článku 41 Aktu o podmienkach pristúpenia (3).
   Navyše žalobkyňa uvádza, že žalovaná tým, že nepreukázala vznik nákladov či inej ujmy na strane Spoločenstva v dôsledku neodstránenia nadbytočných zásob žalobkyňou, a tým, že neprijala včas adekvátnu právnu úpravu upravujúcu odstránenie nadbytočných zásob z trhu žalobkyne, spôsob určovania nadbytočných zásob a spôsob výpočtu finančného zaťaženia žalobkyne, porušila napadnutým rozhodnutím Zmluvu o pristúpení a všeobecné právne zásady proporcionality a právnej istoty.
   Nakoniec žalobkyňa uvádza, že došlo k porušeniu podstatnej procesnej náležitosti dostatočného odôvodnenia.

      (1)  Ú. v. EÚ L 138, s. 14.

      (2)  Zmluva o pristúpení Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky k Európskej únii (Ú. v. EÚ 2003, L 236, s. 17).

      (3)  Akt o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia (Ú. v. EÚ 2003, L 236, s. 33).


title: Vec T-152/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  9. júna 2009 — NDSHT/Komisia [ Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Nariadenie (ES) č. 659/1999 — Sťažnosť konkurenta — Listy Komisie sťažovateľovi — Existujúca pomoc — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Neprípustnosť ]

text:
               18.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 167/9

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. júna 2009 — NDSHT/Komisia
   (Vec T-152/06) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Nariadenie (ES) č. 659/1999 - Sťažnosť konkurenta - Listy Komisie sťažovateľovi - Existujúca pomoc - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť“)
   2009/C 167/18
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB (Štokholm, Švédsko) (v zastúpení: M. Merola a L. Armati, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: T. Scharf, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia údajne obsiahnutého v listoch Komisie z 24. marca a 28. apríla 2006 adresovaných NDSHT, ktoré sa týkali sťažnosti v súvislosti so štátnou pomocou, ktorú mesto Štokholm údajne protiprávne poskytlo spoločnosti Stockholm Visitors Board AB (vec CP 178/04 — Údajná štátna pomoc v prospech SVB AB)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 178, 29.7.2006.


title: Spojené veci C-186/14 P a C-193/14 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. apríla 2016 – ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. a i./Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd, Rada Európskej únie, Európska komisia a Rada Európskej únie/Talianska republika a i. (Odvolanie — Dumping — Nariadenie (ES) č. 384/96 — Článok 3 ods. 5, 7 a 9 — Článok 6 ods. 1 — Nariadenie (ES) č. 926/2009 — Dovoz určitých bezšvíkových rúr a rúrok zo železa alebo ocele s pôvodom v Číne — Konečné antidumpingové clo — Určenie existencie hrozby ujmy — Zohľadnenie údajov vzťahujúcich sa na obdobie, ktoré nasleduje po období prešetrovania)

text:
               13.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/6

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. apríla 2016 – ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s. a i./Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd, Rada Európskej únie, Európska komisia a Rada Európskej únie/Talianska republika a i.
      (Spojené veci C-186/14 P a C-193/14 P) (1)

      ((Odvolanie - Dumping - Nariadenie (ES) č. 384/96 - Článok 3 ods. 5, 7 a 9 - Článok 6 ods. 1 - Nariadenie (ES) č. 926/2009 - Dovoz určitých bezšvíkových rúr a rúrok zo železa alebo ocele s pôvodom v Číne - Konečné antidumpingové clo - Určenie existencie hrozby ujmy - Zohľadnenie údajov vzťahujúcich sa na obdobie, ktoré nasleduje po období prešetrovania))
      (2016/C 211/06)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

      (vec C-186/14 P)

         Odvolateľky: ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s., ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Benteler Deutschland GmbH, predtým Benteler Stahl//Rohr GmbH, Ovako Tube & Ring AB, Rohrwerk Maxhütte GmbH, Dalmine SpA, Silcotub SA, TMK-Artrom SA, Tubos Reunidos, SA, Vallourec Oil and Gas France, predtým Vallourec Mannesmann Oil & Gas France, Vallourec Tubes France, predtým V & M France, Vallourec Deutschland GmbH, predtým V & M Deutschland GmbH, Voestalpine Tubulars GmbH, Železiarne Podbrezová a.s. (v zastúpení: G. Berrisch, Rechtsanwalt, B. Byrne, solicitor)

         Ďalší účastníci konania: Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd (v zastúpení: N. Niejahr, Rechtsanwältin, Q. Azau a H. Wiame, advokáti a F. Carlin, barrister), Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci B. O’Connor, solicitor, S. Gubel, advokát), Európska komisia (v zastúpení: J.-F. Brakeland a M. França, splnomocnení zástupcovia)
      (vec C-193/14 P)

         Odvolateľky: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci B. O’Connor, solicitor, a S. Gubel, advokát), Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci A. Collabolletta, avvocato dello Stato)

         Ďalší účastníci konania: Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd, (v zastúpení: F. Carlin, barrister, M. Healy, solicitor, N. Niejahr, Rechtsanwältin, Q. Azau a H. Wiame, advokáti), Európska komisia (v zastúpení: J.-F. Brakeland a M. França, splnomocnení zástupcovia), ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s., ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Benteler Deutschland GmbH, predtým Benteler Stahl/Rohr GmbH, Ovako Tube & Ring AB, Rohrwerk Maxhütte GmbH, Dalmine SpA, Silcotub SA, TMK-Artrom SA, Tubos Reunidos SA, Vallourec Oil and Gas France SAS, predtým Vallourec Mannesmann Oil & Gas France SAS, Vallourec Tubes France SAS, predtým V & M France SAS, Vallourec Deutschland GmbH, predtým V & M Deutschland GmbH, Voestalpine Tubulars GmbH & Co. KG, Železiarne Podbrezová a.s. (v zastúpení: G. Berrisch, Rechtsanwalt, a B. Byrne, solicitor)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolania podané vo veciach C-186/14 P a C-193/14 P sa zamietajú.

                  2.

                  ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a. s., ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Benteler Deutschland GmbH, Ovako Tube & Ring AB, Rohrwerk Maxhütte GmbH, Dalmine SpA, Silcotub SA, TMK-Artrom SA, Tubos Reunidos SA, Vallourec Oil and Gas France SAS, Vallourec Tubes France SAS, Vallourec Deutschland GmbH, Voestalpine Tubulars GmbH & Co. KG, Železiarne Podbrezová a.s. a Rada Európskej únie sú povinné nahradiť trovy konania.

                  3.

                  Európska komisia a Talianska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 212, 7.7.2014.


title: Vec C-243/11: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  21. februára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Belgicko) — RVS Levensverzekeringen NV/Belgické kráľovstvo (Priame životné poistenie — Ročná daň týkajúca sa poisťovacích činností — Smernica 2002/83/ES — Článok 1 ods. 1 písm. g) a článok 50 — Pojem „členský štát záväzku“ — Poisťovňa usadená v Holandsku — Poistník, ktorý uzatvoril poistnú zmluvu v Holandsku a presunul svoje obvyklé bydlisko do Belgicka po uzatvorení zmluvy — Slobodné poskytovanie služieb)

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/10

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 21. februára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Belgicko) — RVS Levensverzekeringen NV/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-243/11) (1)

   (Priame životné poistenie - Ročná daň týkajúca sa poisťovacích činností - Smernica 2002/83/ES - Článok 1 ods. 1 písm. g) a článok 50 - Pojem „členský štát záväzku“ - Poisťovňa usadená v Holandsku - Poistník, ktorý uzatvoril poistnú zmluvu v Holandsku a presunul svoje obvyklé bydlisko do Belgicka po uzatvorení zmluvy - Slobodné poskytovanie služieb)
   2013/C 114/12
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: RVS Levensverzekeringen NV

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Výklad článku 50 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/83/ES z 5. novembra 2002 o životnom poistení (Ú. v. ES L 345, s. 1; Mim. vyd. 06/006, s. 3) — Vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej podliehajú poistné zmluvy ročnej dani, ak je riziko umiestnené v Belgicku, keďže v prípade fyzickej osoby sa obvyklé bydlisko poistníka alebo v prípade právnickej osoby sa prevádzka poistníka nachádza v Belgicku — Poisťovňa so sídlom v Holandsku bez zastúpenia v Belgicku s výnimkou jedného z jej poistníkov, ktorý sa po uzatvorení zmluvy presťahoval do Belgicka — Miesto zdanenia — Články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ — Obmedzenia

      Výrok rozsudku

   Článok 50 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/83/ES z 5. novembra 2002 o životnom poistení sa má vykladať tak, že nebráni tomu, aby členský štát vyberal nepriamu daň z poistného na životné poistenie hradeného poistníkmi — fyzickými osobami s obvyklým pobytom v tomto členskom štáte, pokiaľ boli dotknuté poistné zmluvy podpísané v inom členskom štáte, v ktorom mali uvedení poistníci v čase podpisu zmluvy svoje obvyklé bydlisko.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 27.8.2011.


title: Vec T-7/14 P: Odvolanie podané 2. januára 2014 : BQ proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  23. októbra 2013 vo veci F-39/12, BQ/Dvor audítorov

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/40

         Odvolanie podané 2. januára 2014: BQ proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 23. októbra 2013 vo veci F-39/12, BQ/Dvor audítorov
   (Vec T-7/14 P)
   2014/C 112/53
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: BQ (Bereldange, Luxembursko) (v zastúpení: D. de Abreu Caldas a J.-N. Louis, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Dvor audítorov Európskej únie

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               rozhodol a vyhlásil, že

               —

               rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 23. októbra 2013 vo veci F-39/12 (BQ/Dvor audítorov) sa zrušuje,

               —

               Dvor audítorov je povinný nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza štyri odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, pokiaľ ide o podmienky vyžadované na vznik zodpovednosti Európskej únie pri vykonávaní článku 24 Služobného poriadku úradníkov Únie, pretože Súd pre verejnú službu vyžadoval, aby incident nezlučiteľný s poriadkom a dôstojnosťou služby mal vplyv na fungovanie služby a na zdravie dotknutých osôb, zatiaľ čo ani služobný poriadok a ani judikatúra túto poslednú uvedenú podmienky nevyžadujú. Odvolateľ okrem toho uvádza, že Súd pre verejnú službu skreslil skutočnosti tým, že sa jednak domnieval, že Dvor audítorov prijal všetky opatrenia potrebné na obnovenie riadneho fungovania služby a jednak, že problémy vo fungovaní služby nemali vplyv na zdravie dotknutých osôb, zatiaľ čo Dvor audítorov nekonal dostatočne rýchlo a razantne, aby ukončil konfliktnú situáciu, ktorá zapríčinila úplnú trvalú invaliditu odvolateľa (v tejto súvislosti body 67 a 68 napadnutého rozsudku).

               2.

               Druhý odvolací dôvod je založený na neprávnom právnom posúdení pri preskúmaní zákonnosti Súdom pre verejnú službu, pokiaľ tento súd tvrdil, že na základe lekárskych vyšetrení preukazujúcich existenciu psychických problémov vyplývajúcich z psychického obťažovania, ktorému bol odvolateľ vystavený v rámci výkonu svojej činnosti, nemožno preukázať, že sa odvolateľ skutočne stal obeťou obťažovania. Odvolateľ tvrdí, že Súd pre verejnú službu nemal právomoc spochybniť lekárske posudky a vyvodiť z nich opačné závery (v tejto súvislosti body 69 a 70 napadnutého rozsudku).

               3.

               Tretí odvolací dôvod je založený na porušení zásady proporcionality, keďže Súd pre verejnú službu vyčíslil škodu, ktorá vznikla v dôsledku viac než dvojročného omeškania v súvislosti s poskytnutím vyšetrovacej správy odvolateľovi, na sumu 2 000 eur bez poskytnutia odôvodnenia umožňujúceho odvolateľovi pochopiť úvahy, ktoré viedli k tejto sume. Odvolateľ tvrdí, že Súd pre verejnú službu nezohľadnil kontext, v ktorom sa táto škoda nachádza.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení pri rozdelení trov konania.


title: Vec C-564/16 P: Odvolanie podané 7. novembra 2016: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 9. septembra 2016 vo veci T-159/15, Puma SE/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               20.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/5

         Odvolanie podané 7. novembra 2016: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 9. septembra 2016 vo veci T-159/15, Puma SE/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   (Vec C-564/16 P)
   (2017/C 086/07)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Hanf, D. Botis, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Puma SE

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil napadnutý rozsudok v celom rozsahu,

               —

               uložil spoločnosti Puma SE povinnosť nahradiť trovy úradu.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Po prvé, Všeobecný súd ignoroval procesné postavenie úradu a povinnosti v konaní inter partes pred úradom, pričom porušil článok 76 ods. 1 nariadenia č. 207/2009 (1) a zásadu riadnej správy vecí verejných, keď konštatoval, že Puma sa náležite opierala o tri predchádzajúce rozhodnutia úradu s cieľom dodržať svoju povinnosť preukázať dobré meno ochrannej známky Puma (pravidlo 19 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 2868/95 (2)). Všeobecný súd tak súhlasil s tým, že tejto povinnosti sa možno zbaviť prostredníctvom všeobecných a nešpecifických odkazov na dokumenty predložené v predchádzajúcom konaní s inými účastníkmi konania – v ktorom dotknutý ďalší účastník konania nebol účastníkom.
   Keďže úrad nemôže ignorovať, ale naopak rešpektovať právo ďalšieho účastníka konania byť vypočutý (článok 75 nariadenia č. 207/2009), konštatovania Všeobecného súdu nevyhnutne zaväzujú úrad, aby aktívne konal v konaní inter partes. To ale oslabuje sporovú povahu tohto konania, povinnosť úradu zostať neutrálny, ako aj zásadu riadnej správy v tomto konaní.
   Po druhé, vzhľadom na to, že Všeobecný súd kvalifikoval predchádzajúce rozhodnutia úradu, na ktoré sa odvolala Puma, ako „rozhodovaciu prax“ úradu, nesprávne pochopil sporovú povahu konania inter partes a pojmu „dobré meno“ v zmysle článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009. Toto dvojité nesprávne pochopenie vyústilo do dvojitého porušenia zásady riadnej správy.
   Po prvé, v prejednávanej – inter partes – veci nie je splnená podmienka uplatnenia judikatúry Technopol, pretože judikatúra týkajúca sa povinnosti úradu preskúmať ex officio relevantné skutočnosti prípadu sa týka len konania ex parte. V každom prípade, vzhľadom na neexistenciu akejkoľvek konkrétnej „rozhodovacej praxe“ úradu v súvislosti s dobrým menom ochrannej známky Puma, nemôže existovať žiadna povinnosť odôvodniť to, že konštatovania urobené v súvislosti s dobrým menom ochrannej známky Puma v predchádzajúcich rozhodnutiach, sa neuplatnili v prejednávanej veci.
   Po druhé, Všeobecný súd sa nemôže – bez toho, aby porušil sporovú povahu inter partes konania podľa článku 76 ods. 1 nariadenia č. 207/2009 – odchýliť od zásady riadnej správy dodatočnej povinnosti odvolacieho senátu vyzvať spoločnosť Puma aj bez návrhu na predloženie dodatočných dôkazov o dobrom mene ochrannej známky, ktoré tvrdila.
   Po tretie, konštatovanie Všeobecného súdu týkajúce sa povinnosti úradu vyzvať spoločnosť Puma aj bez návrhu na predloženie dodatočných dôkazov okrem toho porušilo článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 (uplatniteľný na základe pravidla 50 ods. 1 nariadenia č. 2868/95), ktorý sa výlučne uplatňuje na podania strán na základe ich návrhu.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ 2009 L 78, s. 1).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES 1995 L 303, s. 1; Mim vyd. 17/001, s. 189).


title: Vec T-250/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. novembra 2016 – Speciality Drinks/EUIPO – William Grant (CLAN) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie CLAN — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie CLAN MACGREGOR — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť výrobkov, ktorých sa týkajú sporné označenia — Príslušná skupina verejnosti — Vzájomná prepojenosť kritérií — Právomoc zmeniť rozhodnutie — článok 65 ods. 3 nariadenia č. 207/2009“)

text:
               27.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. novembra 2016 – Speciality Drinks/EUIPO – William Grant (CLAN)
   (Vec T-250/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie CLAN - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie CLAN MACGREGOR - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť výrobkov, ktorých sa týkajú sporné označenia - Príslušná skupina verejnosti - Vzájomná prepojenosť kritérií - Právomoc zmeniť rozhodnutie - článok 65 ods. 3 nariadenia č. 207/2009“))
   (2017/C 063/33)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Speciality Drinks Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: G. Pritchard, barrister)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Vuijst, A. Folliard-Monguiral a M. Rajh, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: William Grant & Sons Ltd (Dufftown, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: J. Cormack a G. Anderson, solicitors)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 5. marca 2015 (vec R 220/2014-1), ktoré sa týkalo námietkového konania medzi W. Grantom a Speciality Drinks

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Speciality Drinks Ltd. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 245, 27.7.2015.


title: Vec T-39/12 P: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2013 — Di Tullio/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Voľno na výkon vojenskej služby — Článok 18 prvý odsek PZOZ — Časové účinky rozsudku“ )

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/34

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2013 — Di Tullio/Komisia
   (Vec T-39/12 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Voľno na výkon vojenskej služby - Článok 18 prvý odsek PZOZ - Časové účinky rozsudku)
   2013/C 114/55
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Roberto Di Tullio (Rovigo, Taliansko) (v zastúpení: pôvodne S. Woog a T. Bontinck, neskôr T. Bontinck, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a V. Joris, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (tretia komora) z 29. novembra 2011, Di Tullio/Komisia (F-119/10, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Roberto Di Tullio znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii v tomto konaní.

      (1)  Ú. v. EÚ C 109, 14.4.2012.


title: Vec T-218/07: Žaloba podaná 26. júna 2007 – Agroquivir/Rada a Komisia

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/35

         Žaloba podaná 26. júna 2007 – Agroquivir/Rada a Komisia
   (Vec T-218/07)
   (2007/C 211/68)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Agroquivir, S. Coop. And. de Segundo Grado (Sevilla, Španielsko) (v zastúpení: L. Ortiz Blanco, abogado)

      Žalované: Rada Európskej únie a Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               vyhlásiť rozsudok, v ktorom bude vyhovené predmetnej žalobe o náhradu škody v zmysle článku 288 ES a určený nárok žalobkyne na finančnú náhradu v celkovej výške 288 238 EUR (dvestoosemdesiatosemtisíc dvestotridsaťosem eur), za ktorú solidárne zodpovedajú Rada a Komisia,

               —

               zaviazať žalované na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako vo veci T-217/07, Las Palmeras/Rada a Komisia.


title: Vec C-511/06 P: Odvolanie podané 15. decembra 2006 : Archer Daniels Midland Co. proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z  27. septembra 2006 vo veci T-59/02, Archer Daniels Midland Company/Komisia

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/16

         Odvolanie podané 15. decembra 2006: Archer Daniels Midland Co. proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 27. septembra 2006 vo veci T-59/02, Archer Daniels Midland Company/Komisia
   (Vec C-511/06 P)
   (2007/C 56/29)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Archer Daniels Midland Co. (v zastúpení: C. Lenz, Prof. Dr., L. Martin Alegi, E. Batchelor a M. Garcia, solicitors)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               i) zrušiť rozsudok v rozsahu, v ktorom zamieta žalobu podanú ADM proti rozhodnutiu;

               —

               ii) zrušiť článok 3 rozhodnutia v rozsahu, v ktorom sa týka ADM;

               —

               iii) alternatívne k bodu ii) zmeniť článok 3 rozhodnutia tak, že pokuta uložená ADM bude znížená alebo zrušená;

               —

               iv) alternatívne k bodu ii) a iii) vrátiť vec späť Súdu prvého stupňa na rozhodnutie v súlade s rozsudkom Súdneho dvora, pokiaľ ide o právny názor;

               —

               v) v každom prípade zaviazať Komisiu znášať vlastné trovy konania a na náhradu trov konania ADM v konaní na Súde prvého stupňa a na Súdnom dvore.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ tvrdí, že Súd prvého stupňa:

               1.

               nesprávne aplikoval právo v súvislosti s právom na obhajobu tým, že určil, že Archer Daniels Midland Company (ADM) bol riadne upozornený na skutočnosti, na základe ktorých ho Komisia považovala za vodcu;

               2.

               porušil podstatnú formálnu náležitosť tým, že umožnil Komisii spoliehať sa na záznam z rozhovoru FBI so zamestnancom ADM ako na dôkaz o „vodcovstve“ ADM;

               3.

               skreslil dôkazy tým, že uviedol, že vyhlásenie spoločnosti Cerestar o „vodcovstve“ ADM sa potvrdilo;

               4.

               neodôvodnil zamietnutie žalobného dôvodu ADM, podľa ktorého skutočnosť, že Cerestar nedokázal pozitívne určiť stretnutia šerpov alebo poskytnúť o nich detaily, zbavuje tvrdenia Cerestar, že ADM tieto stretnutia viedla, dôveryhodnosti;

               5.

               dospel chybne k záveru, že ADM nemôže spochybniť pravdivosť tvrdení Cerestar, pretože tak neurobil počas správneho konania;

               6.

               porušil zásadu, podľa ktorej musí Komisia dodržiavať pravidlá, ktoré si sama určila, tým, že:

                           a)

                           Komisii umožnil nezobrať do úvahy ukončenie porušovania ako relevantnú poľahčujúcu okolnosť;

                           b)

                           určil, že Komisia preukázala dopad na trh bez vymedzenia relevantného trhu;

               7.

               porušil zásadu legitímneho očakávania pri použití oznámenia o spolupráci určením, že ADM je vodcom a že sa na neho nevzťahuje bod B oznámenia o spolupráci;

               8.

               nesprávne použil právo v súvislosti s legitímnym očakávaním, keď sa domnieval, že vyjadrenia Komisie v priebehu správneho konania nie sú dôvodom pre legitímnu dôveru v to, že ADM bude znížená pokuta podľa bodu B oznámenia o spolupráci.


title: Vec C-73/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovensko) 10. februára 2016 – Peter Puškár a ďalší účastníci konania

text:
               10.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovensko) 10. februára 2016 – Peter Puškár a ďalší účastníci konania
   (Vec C-73/16)
   (2016/C 165/07)
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Peter Puškár

      Ďalší účastníci konania: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky, Kriminálny úrad finančnej správy

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni čl. 47 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie, podľa ktorého každý, koho právo, t. j. aj právo na súkromie v súvislosti so spracovaním osobných údajov zakotvené v článku 1 odsek 1 a nasledujúcich ustanovení Smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS (1) z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov, je porušené, má za podmienok ustanovených v tomto článku právo na účinný prostriedok nápravy pred súdom, takému ustanoveniu vnútroštátneho práva, ktoré podmieňuje použitie účinného prostriedku nápravy pred súdom, t. j. žaloby v správnom súdnictve, tým, že navrhovateľ musí na ochranu svojich práv a slobôd, pred jej podaním vyčerpať prostriedky, ktorých použitie umožňuje osobitný predpis taký, akým je vnútroštátny zákon o sťažnostiach?

               2.

               Je možné právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života, obydlia a komunikácie, ktoré je zakotvené v článku 7, a právo na ochranu osobných údajov, ktoré je zakotvené v článku 8 Charty základných práv Európskej únie, v prípade tvrdeného porušenia práva na ochranu osobných údajov vykonaného predovšetkým pre podmienky Európskej únie citovanou smernicou 95/46/EHS, t.j. najmä

                           —

                           povinnosti členských štátov chrániť právo na súkromie osôb v súvislosti so spracovaním ich osobných údajov (článok 2 odsek l) a

                           —

                           oprávnenia členských štátov spracovať osobné údaje, ak spracovanie je nevyhnutné na splnenie úlohy vykonávanej vo verejnom záujme (článok 7 písmeno e) alebo spracovanie je nevyhnutné pre účely legitímnych záujmov, ktoré plní kontrolór, alebo tretia strana alebo strany, ktorým sú údaje odhalené,

                           —

                           a to aj s prihliadnutím na výnimočné oprávnenie členského štátu (článok 13 ods. l písmená e) a f) keď takéto obmedzenie vytvára nevyhnutné opatrenia na zabezpečenie údajov o dôležitom hospodárskom alebo finančnom záujme členského štátu alebo Európskej únie, vrátane peňažných, rozpočtových a daňových záležitostí,

                     vykladať tak, že neumožňuje členskému štátu bez súhlasu dotknutej osoby vytvárať zoznamy osobných údajov na účely správy daní, t. j. že získanie osobných údajov do dispozičnej sféry orgánu verejnej moci za účelom potláčania daňových podvodov je nebezpečné samo o sebe?

               3.

               Je možné označiť zoznam finančného orgánu členského štátu, ktorý obsahuje osobné údaje žalobcu a ktorého nedostupnosť bola zabezpečovaná príslušnými technickými a organizačnými opatreniami na ochranu osobných údajov pred neoprávneným prezradením alebo sprístupnením v zmysle článku 17 odsek l citovanej smernice 95/46/EHS, tým, že bol žalobcom získaný bez legálneho súhlasu dotknutého finančného orgánu členského štátu, za nezákonný dôkazný prostriedok, ktorého predloženie musí vnútroštátny súd odmietnuť v súlade s požiadavkou práva Únie na spravodlivý proces uvedenou v článku 47 odsek 2 Charty základných práv Európskej únie?

               4.

               Je v súlade s uvedeným právom na účinný prostriedok nápravy a na spravodlivý proces (najmä už citovaný článok 47 Charty základných práv Európskej únie) taký postup vnútroštátneho súdu, že v prípade existencie judikatúry Európskeho súdu pre ľudské práva v prejedávanej veci rozdielnej od odpovede obdŕžanej od Súdneho dvora Európskej únie vnútroštátny súd v súlade so zásadou lojality podľa článku 4 odsek 3 Zmluvy o Európskej únii a článku 267 Zmluvy o fungovaní Európskej únie uprednostní právny názor Súdneho dvora Európskej únie?

      (1)  Ú. v. ES L 281, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355.


title: vec C-312/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Anotato Dikastirio Kyprou (Najvyšší súd Cyperskej republiky) 5. augusta 2009 — Giorgos Michalias/Christina A. Ioannou-Michalia

text:
               10.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Anotato Dikastirio Kyprou (Najvyšší súd Cyperskej republiky) 5. augusta 2009 — Giorgos Michalias/Christina A. Ioannou-Michalia
   (vec C-312/09)
   2009/C 244/04
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Anotato Dikastirio Kyprou (Najvyšší súd Cyperskej republiky)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Giorgos Michalias

      Druhý účastník konania: Christina A. Ioannou-Michalia

      Prejudiciálne otázky

   Pokiaľ sa správne vykladajú a uplatňujú článok 2 ods. 1 a články 42 a 46 nariadenia (ES) č. 1347/2000, potom súdne orgány členského štátu Európskej únie (Cyprus) majú právomoc rozhodovať v rámci:

               a)

               konaní o rozvode začatých na návrh manžela pred súdnymi orgánmi štátu X (Cyprus) v apríli 2003, po nadobudnutí účinnosti nariadenia 1. marca 2001, ale pred tým, ako sa tento štát (Cyprus) stal členským štátom Európskej únie 1. mája 2004, a

               b)

               konaní o rozvode začatých na návrh manželky po 1. máji 2004 pred súdnymi orgánmi iného štátu (Spojené kráľovstvo), ktorý bol členským štátom počas celého relevantného obdobia?

         Obaja manželia mali svoj obvyklý pobyt počas celého relevantného obdobia v štáte Y (Spojené kráľovstvo).
   Obaja manželia boli štátnymi občanmi štátu X (Cyprus) počas celého relevantného obdobia.


title: Vec C-160/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Nemecko) 2. apríla 2010 — Peter Köhler/Spolková krajina Hesensko

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/26

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Nemecko) 2. apríla 2010 — Peter Köhler/Spolková krajina Hesensko
      (Vec C-160/10)
      (2010/C 161/35)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Frankfurt am Main

         Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Peter Köhler

         Žalovaná: Spolková krajina Hesensko

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Zakladá sa právna úprava v Hessisches Beamtengesetz týkajúca sa zásadne povinnej vekovej hranice pre úradníčky a úradníkov na odchod do dôchodku podľa kritérií práva Únie na cieli verejného záujmu?
                  V tejto súvislosti sa vynárajú najmä tieto konkrétne otázky:

                              Aké konkrétne požiadavky musí spĺňať takýto cieľ, ktorý sleduje verejný záujem, z pohľadu práva Spoločenstva? Aké dodatočné otázky týkajúce sa skutkového stavu by mal dodatočne položiť vnútroštátny súd?

                              Predstavuje záujem ušetrenia prostriedkov verejného rozpočtu a personálnych nákladov na zamestnancov, v tomto prípade vo forme zamedzenia prijímania nových pracovníkov a s tým súvisiace zníženie personálnych nákladov, oprávnený cieľ v zmysle článku 6 ods. 1 smernice 2000/78/ES?

                              Môže byť záujem zamestnávateľa na určitej istote v plánovaní v súvislosti s definitívnym odchodom úradníčok a úradníkov uznaný ako oprávnený cieľ verejného záujmu, a to aj vtedy, ak môže každý zamestnávateľ v pôsobnosti Hessisches Beamtengesetz alebo Beamtenstatusgesetz stanovovať a vykonávať vlastné personálne plánovanie?

                              Môže byť záujem na „vhodnom vekovom rozčlenení“, na „vhodnom vekovom zložení“ uznaný ako cieľ verejného záujmu, hoci v tejto súvislosti neexistujú žiadne všeobecné štandardy alebo zákonné úpravy týkajúce sa správnosti vekového rozčlenenia alebo vekového zloženia?

                              Môže byť záujem vytvoriť možnosti postupu v zamestnaní pre existujúce, už zamestnané úradníčky a úradníkov, považovaný za oprávnený cieľ verejného záujmu v zmysle článku 6 ods. 1 smernice 2000/78/ES?

                              Sleduje právna úprava vekovej hranice za účelom zabránenia právnym sporom so staršími zamestnancami z dôvodu trvania ich služobnej spôsobilosti oprávnený cieľ verejného záujmu?

                              Vyžaduje požiadavka verejného záujmu v zmysle článku 6 ods. 1 smernice 2000/78/ES koncept spoločnej politiky trhu práce v oblasti závislej práce, ktorý sa nevzťahuje iba na jednotlivé služobné úrady a/alebo zamestnávateľov, ak áno, tak s akou mierou jednotnosti a záväznosti?

                              Môžu jednotliví zamestnávatelia alebo služobné úrady pre skupiny zamestnancov, v tomto prípade konkrétne pre úradníčky a úradníkov v pôsobnosti Hessisches Beamtengesetz, vôbec sledovať ciele verejného záujmu prostredníctvom ustanovení o vekových hraniciach platných v takomto obmedzenom rozsahu?

                              Za akých podmienok môže byť cieľ sledovaný jednotlivými služobnými úradmi, ktorý ale nie je právne záväzný obsadiť miesta, ktoré sa uvoľnili z dôvodu odchodu do dôchodku prijatím nových zamestnancov, respektíve povýšením už existujúcich zamestnancov, považovaný za cieľ slúžiaci verejnému záujmu v zmysle článku 6 ods. 1 smernice 2000/78/ES? Musia za účelom všeobecného tvrdenia, že právna úprava slúži cieľu verejného záujmu, existovať aj štatistické údaje alebo iné poznatky, z ktorých vyplýva dostatočná vážnosť a skutočná realizovateľnosť takéhoto cieľa?

                  2.

                  Aké požiadavky sa musia konkrétne klásť na primeranosť a vhodnosť právnej úpravy vekovej hranice v zmysle ustanovení obsiahnutých v Hessisches Beamtengesetz?
                  Vyžaduje sa bližšie zisťovanie za účelom stanoviť — pravdepodobný — počet úradníčok a úradníkov dobrovoľne zostávajúcich v služobnom pomere po dosiahnutí vekovej hranice v pomere k počtu tých, ktorí v každom prípade budú po dosiahnutí vekovej hranice poberať plné dôchodkové zabezpečenie a preto chcú rozhodne služobný pomer ukončiť. Nebolo by logickejšie dať v tejto súvislosti prednosť dobrovoľnému odchodu do dôchodku pred povinným odchodom, pokiaľ právnymi úpravami o znížení dôchodku pri uplatnení nároku na dôchodok pred dosiahnutím zákonom stanovenej vekovej hranice má byť zabezpečené, že sa zabráni neprimeraným výdavkom z rozpočtu dôchodkového zabezpečenia a s tým súvisiacim personálnym nákladom (dobrovoľnosť pred povinnosťou ako primeranejšia a v konečnom dôsledku rovnako vhodná právna úprava)?
                  Môže byť považované za primerané a potrebné, stanoviť pre úradníčky a úradníkom paušálne pri dosiahnutí určitého vyššieho veku, ako v tomto prípade pri dosiahnutí 65. roku života, nevyvrátiteľnú právnu domnienku služobnej nespôsobilosti, a preto automaticky ukončiť služobný pomer?
                  Je primerané podmieniť možné ďalšie zamestnávanie v služobnom pomere až do dosiahnutia 68. roku života výlučne špecifickými záujmami zamestnávateľa bez toho, aby takéto záujmy vyžadovali ukončenie služobného pomeru bez akejkoľvek právnej možnosti opätovného uzavretia služobného pomeru?
                  Vedie právna úprava vekovej hranice, ktorá smeruje k povinnému ukončeniu zamestnania, namiesto toho, aby sa obmedzila podľa článku 6 ods. 2 smernice 2000/78/ES na prípustné stanovenie podmienok nároku na plné dôchodkové zabezpečenie, k neprimeranému znehodnoteniu záujmov starších ľudí vzhľadom na záujmy mladších ľudí, ktoré nie sú podstatne dôležitejšie?
                  Pokiaľ sa ako legitímny uzná cieľ zjednodušenia prijímania nových pracovníkov a/alebo povýšení, vynára sa otázka, aké ďalšie podmienky musia byť v skutočnosti stanovené, za účelom preukázania do akej miery sa skutočne využívajú možnosti pri každom jednotlivom služobnom úrade, ktorý požaduje úpravu vekovej hranice pre seba, alebo do akej miery sa skutočne využívajú možnosti pri všetkých zamestnávateľoch spadajúcich pod zákonnú úpravu, v rámci alebo mimo rámca všeobecného trhu práce?
                  Je v súvislosti so súčasnými dierami v pracovnom trhu, ktoré zapríčinil demografický vývoj, a v súvislosti s dopytom po odborných pracovných silách všetkého druhu v blízkej budúcnosti t. j. aj vo verejnej službe na úrovni spolku alebo spolkových krajín, primerané a potrebné, prinútiť služobne spôsobilé úradníčky a úradníkov, ktorý chcú ďalej vykonávať svoju funkciu, v súčasnosti k ukončeniu služobného pomeru, hoci čoskoro nastane významný personálny dopyt, ktorý nebude možné pokryť pracovným trhom? Sú v tejto súvislosti potrebné odvetvové údaje o pracovnom trhu, ktoré by neskôr mohli byť prípadne ešte využité?

                  3.

                  Aké požiadavky sa musia klásť na koherenciu hesenskej a prípadne aj spolkovej právnej úpravy vekovej hranice?
                  Môže byť považovaný vzťah § 50 ods. 1 Hessisches Beamtengesetz a § 50 ods. 3 Hessisches Beamtengesetz za nesporný, ak zásadne možné ďalšie zamestnávanie po dosiahnutí vekovej hranice závisí len od záujmov zamestnávateľa?
                  Má sa § 50 ods. 3 Hessisches Beamtengesetz eventuálne vykladať v súlade so smernicou v tom zmysle, že za účelom predídenia neprimeranej diskriminácii z dôvodu veku má zamestnávanie naďalej pokračovať vždy vtedy, ak mu nebránia služobné dôvody? Aké požiadavky by sa eventuálne mali stanoviť pre tieto dôvody? Je potrebné v tejto súvislosti predpokladať, že služobné dôvody vyžadujú ďalšie zamestnávanie už vtedy, ak by inak nastala neoprávnená diskriminácia z dôvodu veku?
                  Ako by sa dal takýto výklad § 50 ods. 3 Hessisches Beamtengesetz využiť napriek ukončeniu služobného pomeru, ku ktorému medzičasom došlo, na pokračovanie alebo obnovenie služobného pomeru žalobcu? Nesmel by sa v tomto prípade § 50 ods. 1 Hessisches Beamtengesetz uplatňovať až do dosiahnutia 68. roku života?
                  Je primerané a potrebné na jednej strane sťažovať dobrovoľný odchod do dôchodku od dosiahnutia 60., resp. 63. roku života trvalým znižovaním dôchodku, na druhej strane vylúčiť dobrovoľné ďalšie zamestnávanie po dosiahnutí 65. roku života, pokiaľ zamestnávateľ výnimočne nemá špecifický záujem na ďalšom zamestnávaní?
                  Odpadá primeranosť a potrebnosť právnej úpravy vekovej hranice v § 50 ods. 1 Hessisches Beamtengesetz na jednej strane kvôli výhodnejšej úprave znižovania pracovného času po dosiahnutí určitého veku, na druhej strane dočasným zamestnávaním úradníčok a úradníkov?
                  Aký význam pre koherenciu majú rozličné právne úpravy v služobnom, pracovnom práve a práve sociálneho zabezpečenia, ktoré na jednej strane požadujú trvalé zvyšovanie veku, od ktorého môžu byť starobné alebo výsluhové dôchodky poberané v plnej výške, na druhej strane zakazujú výpoveď z dôvodu dosiahnutia veku stanoveného pre bežný starobný dôchodok, avšak naopak pri dosiahnutí práve tohto veku stanovujú povinné ukončenie služobného pomeru?
                  Je v súvislosti s koherenciou dôležité, že postupné zvyšovanie vekových hraníc v sociálnom zabezpečení a v práve o štátnej službe na úrovni spolku a na úrovni niektorých spolkových krajín slúži prednostne záujmu zamestnancov, podliehať čo najneskoršie sprísneným podmienkam pre čerpanie plného starobného dôchodku alebo plného výsluhového dôchodku? Sú tieto otázky irelevantné z toho dôvodu, že pre úradníčky a úradníkov v pôsobnosti Hessisches Beamtengesetz ešte nenastalo zvýšenie vekových hraníc hoci toto zvýšenie nadobudne pre zamestnancov v pracovnom pomere zakrátko účinnosť?


title: Vec C-305/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Satu Mare (Rumunsko) 25. júna 2014 – Sergiu Lucian Băbăşan/Inspectoratul Judeţean de Poliţie Satu Mare

text:
               22.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 329/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Satu Mare (Rumunsko) 25. júna 2014 – Sergiu Lucian Băbăşan/Inspectoratul Judeţean de Poliţie Satu Mare
   (Vec C-305/14)
   2014/C 329/02
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunalul Satu Mare

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Sergiu Lucian Băbăşan

      Žalovaný: Inspectoratul Judeţean de Poliţie Satu Mare

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Uplatňujú sa ustanovenia článku 6 ods. 1 Zmluvy o Európskej únii v spojení s článkom 11 ods. 1 a článkom 12 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie priamo na území Rumunska, pokiaľ ide o občanov Únie, alebo nie?

               2.

               Majú sa ustanovenia článku 6 ods. 1 Zmluvy o Európskej únii v spojení s článkom 11 ods. 1 a článkom 12 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby boli občania Únie povinní podrobiť sa zákonným ustanoveniam vnútroštátneho práva členských štátov, ako sú kogentné normy rumunského zákona č. 60/1991 a to článok 12 ods. 1 v spojení so sankciami stanovenými v článku 26 ods. 1 písm. a) tohto zákona, ktoré sa týkajú organizovania a konania verejných zhromaždení?


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 10. mája 2005 vo veci T-193/03: Giuseppe Piro proti Komisii Európskych spoločenstiev (Úradníci — Žaloba o neplatnosť — Hodnotenie — Odôvodnenie — Žaloba o náhradu škody — Nemajetková ujma)

text:
               9.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/17

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 10. mája 2005
   vo veci T-193/03: Giuseppe Piro proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Úradníci - Žaloba o neplatnosť - Hodnotenie - Odôvodnenie - Žaloba o náhradu škody - Nemajetková ujma)
   (2005/C 171/29)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-193/03, Giuseppe Piro, úradník Komisie Európskych spoločenstiev, bydliskom vo Wezembeek Oppem (Belgicko), v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal a X. Martin Membiela, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnené zástupkyne: C. Berardis-Kayser a H. Tserepa-Lacombe, ktoré si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), ktorej predmetom je na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým sa prijalo konečné hodnotenie žalobcu za obdobie 1999/2001 a na strane druhej návrh na náhradu škody, Súd prvého stupňa (piata komora), v zložení: predseda komory M. Vilaras, sudcovia M. E. Martins Ribeiro a K. Jürimäe, tajomník: I. Natsinas, referent, vyhlásil 10. mája 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Komisia je povinná zaplatiť žalobcovi jedno euro ako náhradu nemajetkovej ujmy, ktorá mu vznikla.

               2.

               Žaloba sa vo zvyšnej časti zamieta.

               3.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli žalobcovi. Žalobca znáša polovicu vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184, 2.8.2003.


title: Vec T-440/17: Žaloba podaná 4. júla 2017 – Arca Capital Bohemia/Komisia

text:
               16.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/25

         Žaloba podaná 4. júla 2017 – Arca Capital Bohemia/Komisia
   (Vec T-440/17)
   (2017/C 347/34)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Arca Capital Bohemia a.s. (Praha, Česká republika) (v zastúpení: M. Nedelka, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie COMP/D3/PB/2017/026659 z 15. marca 2017 o odmietnutí prístupu k dokumentom podľa nariadenia (ES) 1049/2001 súvisiacim s vecou COMP/SA.17006 – C 27/04 (ex CZ 49/03) – Agrobanka Praha a.s. a GE Capital Bank a.s.,

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie č. K(2017) 3130 final zo 4. mája 2017 potvrdzujúce rozhodnutie č. COMP/D3/PB/2017/026659 z 15. marca 2017,

               —

               uložil Komisii, aby znášala svoje vlastné trovy konania a nahradila trovy konania žalobkyne.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že výnimky uvedené v článku 4 ods. 2 prvej a tretej zarážke nariadenia (ES) č. 1049/2001 boli uplatňované nesprávne.

                           —

                           Žalobkyňa v tejto súvislosti uvádza, že žalovaná nesprávne uplatňovala relevantnú judikatúru, ktorá sa podľa jej názoru neuplatňuje na prípady v ktorých bol administratívny spis uzavretý. V prípadoch štátnej pomoci tiež existuje veľmi silný verejný záujem na získaní čo možno najviac informácií v záujme kontroly štátnych orgánov a odlišné úvahy by sa mali uplatňovať aj na argumenty založené na komerčných záujmoch, než na argumenty, ktoré sa týkajú prípadov zlúčenia alebo kartelu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že existuje prevažujúci verejný záujem na uverejnení.

                           —

                           V tejto súvislosti žalobkyňa uvádza tvrdenia týkajúce sa dôvodov privatizácie predmetnej banky a stability českého bankového sektoru.


title: Vec T-118/08: Žaloba podaná 13. marca 2008 – Actega Terra/ÚHVT (TERRAEFFEKT matt & gloss)

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/42

         Žaloba podaná 13. marca 2008 – Actega Terra/ÚHVT (TERRAEFFEKT matt & gloss)
   (Vec T-118/08)
   (2008/C 107/71)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Actega Terra GmbH (Lehrte, Nemecko) (v zastúpení: A. Andorfer-Erhard, advokátka)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 7. januára 2008, číslo veci R 1467/2007-1,

               —

               určiť, že článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 nebráni zápisu prihlasovanej ochrannej známky č. 5 454 517, TERRAEFFEKT matt & gloss, pre tovary a služby zaradené do triedy 2 „Laky, najmä pre grafický priemysel; všetky uvedené výrobky nie pre použitie v stavebníctve“,

               —

               subsidiárne, obmedziť zoznam výrobkov na prihláške ochrannej známky Spoločenstva č. 5 454 517 takto:

         „Trieda 2: Lak, ktorý po nanesení na podklad, v závislosti od jeho povahy, vytvorí matný alebo lesklý povrch, najmä pre grafický priemysel; všetky uvedené výrobky nie pre použitie v stavebníctve“
   a určiť, že v tomto rozsahu nebráni článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 zápisu prihlasovanej ochrannej známky,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „TERRAEFFEKT matt & gloss“ pre tovary zaradené do triedy 2 (prihláška č. 5 454 517).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1), keďže prihlasovaná ochranná známka má dostatočnú rozlišovaciu spôsobilosť a nemá výlučne popisný charakter.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec F-103/12: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  5. novembra 2013 — Doyle/Europol (Verejná služba — Zamestnanci Europolu — Nepredĺženie zmluvy — Zamietnutie priznania zmluvy na dobu neurčitú — Zrušenie Všeobecným súdom — Vykonanie rozsudku Všeobecného súdu)

text:
               21.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 377/21

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 5. novembra 2013 — Doyle/Europol
   (Vec F-103/12) (1)

   (Verejná služba - Zamestnanci Europolu - Nepredĺženie zmluvy - Zamietnutie priznania zmluvy na dobu neurčitú - Zrušenie Všeobecným súdom - Vykonanie rozsudku Všeobecného súdu)
   2013/C 377/48
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Margaret Doyle (Noordwijkerhout, Holandsko) (v zastúpení: W. J. Dammingh a N. D. Dane, advokáti)

      Žalovaný: Európsky policajný úrad (v zastúpení: D. Neumann a D. El Khoury, splnomocnení zástupcovia, B. Wägenbaur, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Europolu na vykonanie rozsudku Súdu pre verejnú službu z 29. júna 2010 vo veci Doyle/Europol, F-37/09, ktorým Europol priznal žalobkyni paušálnu sumu na náhradu škody, ktorá jej bola spôsobená rozhodnutím, ktoré uvedený rozsudok zrušil

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie z 28. novembra 2011, ktorým Európsky policajný úrad priznal pani Doylovej sumu 3 000 eur na účely vykonania rozsudku Všeobecného súdu z 29. júna 2010, Doyle/Europol (F-37/09), sa zrušuje.

               2.

               Európsky policajný úrad znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila pani Doylová.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013, s. 70.


title: Vec C-18/12: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  21. februára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud — Česká republika) — Město Žamberk/Finanční ředitelství v Hradci Králové, teraz Odvolací finanční ředitelství (Dane — DPH — Smernica 2006/112/ES — Článok 132 ods. 1 písm. m) — Oslobodenie od dane — Poskytovanie služieb úzko súvisiacich so športom alebo telesnou výchovou — Neorganizované a nesystematické športové aktivity — Mestské kúpalisko)

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/18

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 21. februára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud — Česká republika) — Město Žamberk/Finanční ředitelství v Hradci Králové, teraz Odvolací finanční ředitelství
   (Vec C-18/12) (1)

   (Dane - DPH - Smernica 2006/112/ES - Článok 132 ods. 1 písm. m) - Oslobodenie od dane - Poskytovanie služieb úzko súvisiacich so športom alebo telesnou výchovou - Neorganizované a nesystematické športové aktivity - Mestské kúpalisko)
   2013/C 114/25
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Město Žamberk

      Žalovaný: Finanční ředitelství v Hradci Králové, teraz Odvolací finanční ředitelství

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nejvyšší správní soud — Výklad článku 132 ods. 1 písm. m) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Výnimky — Služby úzko súvisiace so športom alebo telesnou výchovou — Neorganizované, nesústavné a rekreačné športové aktivity v areáli letného kúpaliska (akvapark) spravovaného mestom a so zariadením pre tieto aktivity

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 132 ods. 1 písm. m) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dani z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že neorganizované a nesystematické športové aktivity, ktorých cieľom nie je účasť na športových súťažiach, je možné kvalifikovať ako športové aktivity v zmysle tohto ustanovenia.

               2.

               Článok 132 ods. 1 písm. m) smernice 2006/112 sa má vykladať v tom zmysle, že prístup do areálu kúpaliska, ktorý ponúka návštevníkom nielen zariadenie umožňujúce športové aktivity, ale aj iné druhy zábavy a relaxu, môže predstavovať poskytovanie služieb úzko súvisiacich so športom alebo telesnou výchovou. Vnútroštátny súd musí určiť, či vo svetle výkladových prvkov poskytnutých Súdnym dvorom v tomto rozsudku a vzhľadom na konkrétne okolnosti v konaní vo veci samej to tak je.

      (1)  Ú. v. EÚ C 98, 31.3.2012.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 11. novembra 2004 vo veci C-73/03: Španielske kráľovstvo proti Komisii Európskych spoločenstiev (Štátna pomoc — Daňové výhody pri prevode poľnohospodárskych podnikov — Bonifikácia úverov a záruk v prospech poľnohospodárskych výrobcov)

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/11

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   z 11. novembra 2004
   vo veci C-73/03: Španielske kráľovstvo proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Štátna pomoc - Daňové výhody pri prevode poľnohospodárskych podnikov - Bonifikácia úverov a záruk v prospech poľnohospodárskych výrobcov)
   (2005/C 6/19)
   Jazyk konania: španielčina
   Vo veci C-73/03, Španielske kráľovstvo (splnomocnený zástupca: S. Ortiz Vaamonde) proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: J. L. Buendía Sierra), predmetom ktorej je žaloba o neplatnosť na základe článku 230 prvý odsek ES, podaná 19. februára 2003, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia: J.-P. Puissochet, S. von Bahr (spravodajca), J. Malenovský a U. Lõhmus, generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 11. novembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)   Ú. v. EÚ C 101 zo dňa 26.4.2003


title: Spojené veci C-53/13 a C-80/13: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  19. júna 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Krajský soud v Ostravě, Nejvyšší správní soud – Česká republika) – Strojírny Prostějov a.s. (C-53/13), ACO Industries Tábor s.r.o. (C-80/13)/Odvolací finanční ředitelství (Slobodné poskytovanie služieb — Agentúra dočasného zamestnávania — Pridelenie pracovníkov agentúrou usadenou v inom členskom štáte — Obmedzenie — Podnik využívajúci pracovnú silu — Zrážka dane z príjmu týchto pracovníkov — Povinnosť — Úhrada do štátneho rozpočtu — Povinnosť — Prípad pracovníkov pridelených vnútroštátnou agentúrou — Neexistencia takýchto povinností)

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/10

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 19. júna 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Krajský soud v Ostravě, Nejvyšší správní soud – Česká republika) – Strojírny Prostějov a.s. (C-53/13), ACO Industries Tábor s.r.o. (C-80/13)/Odvolací finanční ředitelství
   (Spojené veci C-53/13 a C-80/13) (1)

   ((Slobodné poskytovanie služieb - Agentúra dočasného zamestnávania - Pridelenie pracovníkov agentúrou usadenou v inom členskom štáte - Obmedzenie - Podnik využívajúci pracovnú silu - Zrážka dane z príjmu týchto pracovníkov - Povinnosť - Úhrada do štátneho rozpočtu - Povinnosť - Prípad pracovníkov pridelených vnútroštátnou agentúrou - Neexistencia takýchto povinností))
   2014/C 282/13
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátne súdy, ktoré podali návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Krajský soud v Ostravě, Nejvyšší správní soud

      Účastníci konania pred vnútroštátnymi súdmi

      Žalobkyne: Strojírny Prostějov a.s. (C-53/13), ACO Industries Tábor s.r.o. (C-80/13)

      Žalovaný: Odvolací finanční ředitelství

      Výrok rozsudku

   Článok 56 ZFEÚ bráni právnej úprave, o akú ide vo veci samej, podľa ktorej spoločnosti usadené v prvom členskom štáte, ktoré využívajú pracovníkov zamestnaných a pridelených agentúrami dočasného zamestnávania usadenými v druhom členskom štáte, ale podnikajú v prvom členskom štáte prostredníctvom pobočky, sú povinné vykonať zrážku preddavku na daň z príjmov splatnú uvedenými pracovníkmi a uhradiť ju prvému uvedenému členskému štátu, hoci tú istú povinnosť nemajú spoločnosti usadené v prvom členskom štáte, ktoré využívajú služby agentúr dočasného zamestnávania, ktoré sú usadené v tom istom členskom štáte.

      (1)  Ú. v. EÚ C 141, 18.5.2013.

      Ú. v. EÚ C 147, 25.5.2013.


title: Vec T-208/08: Žaloba podaná 4. júna 2008 – Gosselin Word Wide Moving/Komisia

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/45

         Žaloba podaná 4. júna 2008 – Gosselin Word Wide Moving/Komisia
   (Vec T-208/08)
   (2008/C 223/78)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Gosselin Word Wide Moving NV (Deurne, Belgicko) (v zastúpení: F. Wijckmans a S. De Keer, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2008) 926 v konečnom znení z 11. marca 2008, ktoré bolo žalobcovi oznámené 25. marca 2008, týkajúce sa konania podľa článku 81 ES (vec COMP/38.543 – Medzinárodné sťahovacie služby), v rozsahu týkajúcom sa žalobcu,

               —

               subsidiárne zrušiť článok 1 uvedeného rozhodnutia v rozsahu týkajúcom sa žalobcu a v rozsahu, v akom konštatuje dlhodobé porušovanie, ktorého sa žalobca dopúšťal od 31. januára 1992 do 18. septembra 2002, a znížiť pokutu uloženú v článku 2 v rozsahu týkajúcom sa žalobcu, so zreteľom na dĺžku trvania uvedeného porušovania,

               —

               subsidiárne zrušiť článok 2 písm. e) rozhodnutia v rozsahu týkajúcom sa žalobcu z dôvodov uvedených v druhom a/alebo treťom žalobnom dôvode a zodpovedajúcim spôsobom znížiť v článku 2 uloženú pokutu v rozsahu týkajúcom sa žalobcu,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V prvom žalobnom dôvode žalobca tvrdí, že rozhodnutie je v rozpore s č 81 ES. V jeho prvej časti tvrdí, že Komisia stanoveným spôsobom nepreukázala, že konanie, ktoré by bolo možné žalobcovi vytýkať, sa má považovať za významné obmedzenie hospodárskej súťaže v zmysle článku 81 ES. V druhej časti tohto žalobného dôvodu potom tvrdí, že Komisia stanoveným spôsobom nepreukázala, že dohoda, na ktorej sa žalobca podieľal, bola spôsobilá významným spôsobom narušiť obchod medzi členskými štátmi.
   V druhej časti subsidiárne tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore s článkom 23 nariadenia č. 1/2003 (1), článkom 15 ods. 2 nariadenia č. 17/62 (2) a usmerneniami k metóde stanovenia pokút (3). Tieto predpisy mali byť porušené pri určení závažnosti porušenia, dĺžky trvania porušenia a výšky obratu v súvislosti s výpočtom základnej čiastky pokuty uloženej žalobcovi, a napokon odmietnutím zohľadniť poľahčujúce okolnosti na strane žalobcu pri výpočte výšky pokuty, ktorá mu bola uložená.
   Tretím žalobným dôvodom subsidiárne tvrdí, že Komisia sa dopustila porušenia zásady rovnosti zaobchádzania, a to najmä pri určovaní faktorov závažnosti porušovania a obratu, ktorý bol pri výpočte výšky pokuty zohľadnený.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

      (2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 17: prvé nariadenie implementujúce články 85 a 86 zmluvy (Ú. v. ES 13, 1962, s. 204; Mim. vyd. 08/001, s. 3).

      (3)  Usmernenia k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 1/2003 (Ú. v. EÚ C 210, 2006, s. 2).


title: Vec T-339/10: Žaloba podaná 9. augusta 2010 — Cosepuri/EFSA

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/47

      Žaloba podaná 9. augusta 2010 — Cosepuri/EFSA
      (Vec T-339/10)
      ()
      (2010/C 288/90)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Cosepuri Soc. coop. p.a. (Bologna, Taliansko) (v zastúpení: F. Fiorenza, avvocato)

         Žalovaný: Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA)

         Návrhy žalobkyne

                  —

                  zrušiť verejné obstarávanie v rozsahu, v akom sa hodnotenie ponúk vykonalo v rámci neverejného prejednania,

                  —

                  zrušiť rozhodnutie o uzavretí verejnej zmluvy so spoločnosťou ANME a všetky nadväzujúce akty,

                  —

                  uložiť EFSA povinnosť nahradiť škodu,

                  —

                  zaviazať EFSA na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Európsky úrad pre bezpečnosť potravín vyhlásil dňa 1. marca 2010 verejné obstarávanie formou otvorenej súťaže na službu prepravy v Taliansku a v Európe na obdobie 48 mesiacov v hodnote 4 000 000 eur, ktoré bolo uverejnené 13. marca 2010 v Úradnom vestníku Európskej únie so stanovením kritéria ekonomicky najvýhodnejšej ponuky na základe kritérií uvedených v súťažných podkladoch (dokument B). Žalobkyňa podala vlastnú ponuku, ale bolo rozhodnuté, že verejná zmluva sa uzatvorí s iným podnikom.
      Touto žalobou žalobkyňa napáda uvedené rozhodnutie.
      Prvým žalobným dôvodom žalobkyňa poukazuje na porušenie článku 89 nariadenia ES č. 1605/2002 (1), zásady riadnej správy vecí verejných, transparentnosti, verejnosti a práva prístupu z dôvodu, že nebolo zverejnené otváranie obálok technických ponúk a pridelenie bodov ekonomickej ponuke. Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že cenovú ponuku nemožno považovať za dôvernú informáciu.
      Druhým žalobným dôvodom žalobkyňa poukazuje na porušenie článku 100 nariadenia (ES) č. 1605/2002 a nariadenia (ES) č. 1049/2001 (2), povinnosti odôvodnenia rozhodnutia, transparentnosti a práva prístupu k dokumentom z dôvodu, že prístup k nim bol po rozhodnutí o uzatvorení zmluvy vzhľadom na dôvernú povahu informácií týkajúcich sa ekonomickej ponuky a verejných dokumentov týkajúcich sa vodičských preukazov obmedzený. Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že uvedené dokumenty neboli odôvodnené, lebo verejný obstarávateľ neuviedol cenovú ponuku.
      Tretím žalobným dôvodom žalobkyňa poukazuje na porušenie článku 100 nariadenia Rady (ES) č. 1605/2002 z 25. júna 2002, súťažných podkladov a zjavne nedostatočné odôvodnenie z dôvodu nesprávneho posúdenia, ktorého sa dopustila výberová komisia pri hodnotení ekonomických ponúk.

         (1)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 248, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 74).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec T-33/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  11. júna 2009 — Grécko/Komisia ( EPUZF —  Záručná sekcia — Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom — Olivový olej, bavlna, sušené hrozno a citrusové plody — Nedodržanie lehôt na zaplatenie — Lehota 24 mesiacov — Vyhodnotenie výdavkov, ktoré sa majú vylúčiť — Kľúčové kontroly — Zásada proporcionality — Zásada ne bis in idem — Zovšeobecnenie konštatovaní pochybení )

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/44

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 11. júna 2009 — Grécko/Komisia
   (Vec T-33/07) (1)

   („EPUZF - ‚Záručná sekcia‘ - Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom - Olivový olej, bavlna, sušené hrozno a citrusové plody - Nedodržanie lehôt na zaplatenie - Lehota 24 mesiacov - Vyhodnotenie výdavkov, ktoré sa majú vylúčiť - Kľúčové kontroly - Zásada proporcionality - Zásada ne bis in idem - Zovšeobecnenie konštatovaní pochybení“)
   2009/C 180/81
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: I. Chalkias a G. Kanellopoulos, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Tserepa-Lacombe, F. Jimeno Fernández, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci N. Korogiannakis, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2006/932/ES, zo 14. decembra 2006, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky uskutočnené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) (Ú. v. EÚ L 355, s. 96), v rozsahu, v akom sa týka niektorých výdavkov uskutočnených Gréckom v odvetviach olivového oleja, bavlny, sušeného hrozna, citrusových plodov a finančnej kontroly

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 14.4.2007.


title: Vec T-484/07: Uznesenie Všeobecného súdu z  11. júla 2012 — Rumunsko/Komisia

text:
               25.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 258/27

         Uznesenie Všeobecného súdu z 11. júla 2012 — Rumunsko/Komisia
   (Vec T-484/07) (1)

   2012/C 258/49
   Jazyk konania: rumunčina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 51, 23.2.2008.


title: vec C-127/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Nürnberg (Nemecko) 6. apríla 2009 — Coty Prestige Lancaster Group GmbH/Simex Trading AG

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/32

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Nürnberg (Nemecko) 6. apríla 2009 — Coty Prestige Lancaster Group GmbH/Simex Trading AG
   (vec C-127/09)
   2009/C 141/55
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Nürnberg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Coty Prestige Lancaster Group GmbH

      Žalovaná: Simex Trading AG

      Prejudiciálna otázka

   Ide o uvedenie na trh v zmysle článku 13 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 (1) a článku 7 smernice Rady č. 89/104/EHS (2), ak sa zmluvne viazaným sprostredkovateľom predaja prenechávajú, tzv. parfumové testery bez toho, aby dochádzalo k prevodu vlastníctva, pod podmienkou zákazu ich predaja na ten účel, aby títo predajcovia mohli svojim potencionálnym zákazníkom umožniť vyskúšať obsah tovaru, pričom je tento tovar označený ako nepredajný a zmluva umožňuje, aby výrobca/majiteľ ochrannej známky mohol tovar kedykoľvek stiahnuť a obal tovaru sa svojim jednoduchším vyhotovením zreteľne líši od obalu tovaru, ktorý výrobca/majiteľ ochrannej známky bežne uvádza do obehu?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim vyd. 17/001, s. 146).

      (2)  Prvá smernica Rady (ES) č. 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, s. 1; Mim vyd. 17/001, s. 92).


title: Vec C-81/10 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  8. decembra 2011 — France Télécom/Európska komisia, Francúzska republika (Odvolanie — Štátna pomoc — Režim zdanenia France Télécom živnostenskou daňou — Pojem „pomoc“ — Legitímna dôvera — Premlčacia lehota — Povinnosť odôvodnenia — Zásada právnej istoty)

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/6

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 8. decembra 2011 — France Télécom/Európska komisia, Francúzska republika
   (Vec C-81/10 P) (1)

   (Odvolanie - Štátna pomoc - Režim zdanenia France Télécom živnostenskou daňou - Pojem „pomoc“ - Legitímna dôvera - Premlčacia lehota - Povinnosť odôvodnenia - Zásada právnej istoty)
   2012/C 32/09
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: France Télécom (v zastúpení: S. Hautbourg, L. Olza Moreno a L. Godfroid, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: E. Gippini Fournier a D. Grespan, splnomocnení zástupcovia), Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a J. Gstalter, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 30. novembra 2009, Francúzsko a France Télécom/Komisia (T-427/04 a T-17/05), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žaloby podané Francúzskou republikou a odvolateľkou, ktorých predmetom bolo zrušenie rozhodnutia Komisie 2005/709/ES z 2. augusta 2004 o štátnej pomoci Francúzska v prospech France Télécom (Ú. v. EÚ L 269, 2005, s. 30) — Porušenie pojmov „štátna pomoc“ a „výhoda“ spojených s režimom živnostenskej dane vyrubenej spoločnosti France Télécom v rokoch 1994 až 2002 — Porušenie zásady ochrany legitímnej dôvery — Premlčacia doba systému pomoci — Povinnosť odôvodnenia a porušenie zásady právnej istoty

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               France Télécom SA je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Francúzska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 148, 5.6.2010.


title: Vec T-324/09: Žaloba podaná 18. augusta 2009 — J & F Participações/ÚHVT — Fribo Foods (Friboi)

text:
               24.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/29

         Žaloba podaná 18. augusta 2009 — J & F Participações/ÚHVT — Fribo Foods (Friboi)
   (Vec T-324/09)
   2009/C 256/54
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: J & F Participações SA (Sorocaba, Brazília) (v zastúpení: A. Fernández Fernández-Pacheco, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Fribo Foods Ltd (Wrexham, Spojené kráľovstvo)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 22. apríla 2009 vo veci R 824/2008-1 a

               —

               zaviazať žalovaného a ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „Friboi“ pre tovary zaradené do triedy 29.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka „FRIBO“ zapísaná v Spojenom kráľovstve pre tovary zaradené do triedy 29, obrazová ochranná známka „Fribo“ zapísaná v Spojenom kráľovstve pre tovary zaradené do triedy 29, nemecká slovná ochranná známka „FRIBO“ pre tovary zaradené do triedy 29, nemecká obrazová ochranná známka „FRIBO“ pre tovary zaradené do triedy 29, francúzska slovná ochranná známka „FRIBO“ pre tovary zaradené do triedy 29, francúzska obrazová ochranná známka „FRIBO“ pre tovary zaradené do triedy 29, talianska slovná ochranná známka „FRIBO“ pre tovary zaradené do triedy 29, talianska obrazová ochranná známka „FRIBO“ pre tovary zaradené do triedy 29.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné vyhovenie odvolaniu.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009 tým, že odvolací senát nesprávne dospel k záveru, že existovala pravdepodobnosť zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami; porušenie článku 42 nariadenia Rady č. 207/2009 tým, že odvolací senát sa dopustil chyby, keď zohľadnil dôkaz o používaní predložený ďalším účastníkom konania pred odvolacím senátom, ktorý nespĺňal požiadavky daného ustanovenia a nevyplývalo z neho miesto, čas, rozsah ani povaha používania.


title: Vec T-381/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2017 – IMG/Komisia („Ochrana finančných záujmov Únie — Prísnejší audit a monitorovanie a oznámenie overovania v rámci systému včasného varovania (SVV) — Rozhodnutie, ktorým sa žalobkyni pozastavila možnosť uzatvárať zmluvy o nepriamom riadení s Komisiou vzhľadom na pochybnosti o jej postavení medzinárodnej organizácie — Žaloba o neplatnosť — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Neexistencia právneho záujmu na podaní žaloby — Čiastočná neprípustnosť — Právo na obhajobu — Povinnosť odôvodnenia — Zjavne nesprávne posúdenie — Proporcionalita — Právna istota — Legitímne očakávania — Žaloba o náhradu škody“)

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 2. februára 2017 – IMG/Komisia
   (Vec T-381/15) (1)

   ((„Ochrana finančných záujmov Únie - Prísnejší audit a monitorovanie a oznámenie overovania v rámci systému včasného varovania (SVV) - Rozhodnutie, ktorým sa žalobkyni pozastavila možnosť uzatvárať zmluvy o nepriamom riadení s Komisiou vzhľadom na pochybnosti o jej postavení medzinárodnej organizácie - Žaloba o neplatnosť - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neexistencia právneho záujmu na podaní žaloby - Čiastočná neprípustnosť - Právo na obhajobu - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie - Proporcionalita - Právna istota - Legitímne očakávania - Žaloba o náhradu škody“))
   (2017/C 078/32)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: International Management Group (IMG) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi a A. Tymen, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Baquero Cruz a S. Bartelt, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie listu, v ktorom Komisia nariadila vykonanie prísnejšieho auditu a monitorovania a oznámenie overovania a odoprela žalobkyni možnosť uzavrieť s Komisiou zmluvy o nepriamom riadení, a návrh na základe 268 ZFEÚ na priznanie náhrady ujmy, ktorá žalobkyni údajne vznikla v dôsledku prijatia opatrení stanovených v uvedenom liste

      Výrok rozsudku

               1.

               Konanie o žalobe sa zastavuje v rozsahu, v akom International Management Group (IMG) žiada zrušenie účasti na oznamovaní overovania v rámci systému včasného varovania.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta ako sčasti neprípustná a sčasti bezdôvodná.

               3.

               IMG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 337, 12.10.2015.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 5. júla 2005 vo veci T-9/04: Luigi Marcuccio proti Komisii Európskych spoločenstiev (Úradníci — Sociálne zabezpečenie — Úraz — Článok 73 Služobného poriadku — Prípustnosť — Odôvodnenie)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/39

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 5. júla 2005
   vo veci T-9/04: Luigi Marcuccio proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Úradníci - Sociálne zabezpečenie - Úraz - Článok 73 Služobného poriadku - Prípustnosť - Odôvodnenie)
   (2005/C 217/86)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci T-9/04, Luigi Marcuccio, úradník Komisie Európskych spoločenstiev, bydliskom v Tricase (Taliansko), v zastúpení: M. Di Stefano a A Distante, advokáti, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: J. Currall a C. Berardis-Kayser, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), ktorej predmetom je zrušenie implicitného rozhodnutia Komisie, ktorým zamietla žiadosť žalobcu z 3. decembra 2002 o uznanie úrazu v zmysle článku 73 Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev, Súd prvého stupňa (prvá komora) v zložení: predseda komory J. D. Cooke, sudkyne I. Labucka a V. Trstenjak, tajomník: J. Palacio González, hlavný referent, vyhlásil 5. júla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Rozhodnutie Komisie, ktorým zamietla žiadosť žalobcu z 3. decembra 2002 o uznanie úrazu v zmysle článku 73 Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev, sa zrušuje.

               2.

               Návrh na nariadenie dokazovania sa zamieta.

               3.

               Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta

               4.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 85, 3.4.2004


title: Vec T-260/14: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. marca 2015 – Vattenfall Europe Mining a i./Komisia

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/38

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. marca 2015 – Vattenfall Europe Mining a i./Komisia
   (Vec T-260/14) (1)

   (2015/C 155/46)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 14.7.2014.


title: Vec T-247/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  19. septembra 2005  – Aseprofar a Edifa/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Napadnuteľný akt — Nezačatie konania o nesplnenie povinnosti — Oznámenie 2002/C 244/03 )

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/24

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 19. septembra 2005 – Aseprofar a Edifa/Komisia
   (Vec T-247/04) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Prípustnosť - Napadnuteľný akt - Nezačatie konania o nesplnenie povinnosti - Oznámenie 2002/C 244/03“)
   (2005/C 296/51)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) a Española de desarrollo e impulso famacéutico, SA (Edifa) (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: L. Ortiz Blanco, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Valero Jordana, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia z 30. marca 2004, ktorým sa zastavuje konanie o sťažnosti P/2002/4609 a rozhodnutia Komisie z 30. marca 2004, ktorým sa zastavuje konanie o sťažnosti P/2003/5119 v časti, v ktorej sa týka článku 29 ES
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Asociatión de exportadores españoles de productos farmacéuticos a Española de desarrollo e impulso famacéutico, SA znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 28.8.2004.


title: Vec T-835/16: Žaloba podaná 28. novembra 2016 – Louvers Belgium/Komisia

text:
               30.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/53

         Žaloba podaná 28. novembra 2016 – Louvers Belgium/Komisia
   (Vec T-835/16)
   (2017/C 030/61)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Louvers Belgium Company (Zaventem, Belgicko) (v zastúpení: V. Lejeune, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 19. septembra 2016, ktorým sa odmieta ponuku žalobkyne a zadáva zákazka č. OIB.02/PO/2016/012/703 zoskupeniu RIDEAUPRESS ITLINE,

               —

               vyhovel návrhu žalobkyne na náhradu škody; v dôsledku toho uložil Európskej komisii povinnosť zaplatiť žalobkyni hlavnú sumu vo výške 387 500 eur ako náhradu škody, ktorá jej bola spôsobená nezískaním zákazky, zvýšenú o úroky z omeškania, následne o súdne úroky vypočítané na základe zákonnej sadzby a to až do jej úplného zaplatenia,

               —

               uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na porušení povinnosti odôvodnenia a práva žalobkyne na riadnu správu vecí verejných a zásady transparentnosti v rozsahu, v akom Komisia, napriek opakovaným a dôrazným žiadostiam žalobkyne, žalobkyni nezaslala technické osobitosti výrobkov úspešného uchádzača, ani výsledky správy z analýzy ponúk a vzoriek, ktoré jej poskytla.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na porušení zásad transparentnosti a rovnakého zaobchádzania medzi uchádzačmi, ktorého sa Komisia dopustila tak pri vypracovaní súťažných podkladov, ako aj pri hodnotení ponúk uchádzačov. Žalobkyňa žalovanej konkrétne vytýka:

                           —

                           po prvé, že pri vypracovaní svojich súťažných podkladov nezohľadnila technické vlastnosti, ani fotografie výrobkov ponúkaných uchádzačom v predchádzajúcom výberovom konaní, ktorého predmet bol rovnaký a ktoré bez uvedenia dôvodu zrušila, čo spôsobilo neodôvodnené prekážky v začatí verejného obstarávania konkurentom,

                           —

                           po druhé, že porušila základné pravidlo rovnakého zaobchádzania medzi uchádzačmi, keď uložila veľmi reštriktívne technické požiadavky a z technického hľadiska neodôvodnené, ktoré boli zjavne stanovené tak, aby sa zhodovali s výrobkami konkrétneho hospodárskeho subjektu,

                           —

                           po tretie, že objektívne a nezávisle neohodnotila ponuku, ktorú jej predložila v rámci sporného verejného obstarávania, a že neodôvodnene ju odmietla, hoci tieto výrobky dokonale zodpovedali minimálnym požiadavkám technických vlastností výrobkov uvedeným v súťažných podkladoch a rovnocenne teda zodpovedali stanoveným požiadavkám.

         V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa teda tvrdí, že ponuka, ktorú predložila, z technického hľadiska zodpovedala a preto to bola ponuka bez nezrovnalostí. Mala byť finančne ohodnotená Európskou komisiou, ktorá jej mala zadať zákazku, keďže jej cenová ponuka bola najnižšia.


title: Vec C-191/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria (Maďarsko) 23. apríla 2012 — Alakor Gabonatermelő és Forgalmazó Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria (Maďarsko) 23. apríla 2012 — Alakor Gabonatermelő és Forgalmazó Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága
   (Vec C-191/12)
   2012/C 243/02
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Kúria

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa a odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Alakor Gabonatermelő és Forgalmazó Kft.

      Žalovaný a navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa prípad, keď daňovník — vzhľadom na existenciu zákazu odpočtu — získa finančnú pomoc, ktorá zahŕňa daň z pridanej hodnoty alebo keď získa dodatočnú finančnú pomoc štátu vo forme náhrady neodpočítateľnej dane z pridanej hodnoty, považovať za vrátenie dane podľa práva Únie?

               2.

               V prípade kladnej odpovede, bolo by možné odpovedať na otázku rovnako aj vtedy, ak by daňovník nezískal pomoc od členského štátu alebo od daňového orgánu členského štátu, ale pomoc by bola vyplatená — na základe zmluvy uzatvorenej s poskytovateľom pomoci — na ťarchu Únie a štátneho rozpočtu členského štátu?

               3.

               Možno vychádzať z toho, že boli dodržané zásady vrátenia založeného na daňovej neutralite, efektivity a rovnosti zaobchádzania a zákaz bezdôvodného obohatenia v prípade, ak daňový orgán členského štátu — v dôsledku vnútroštátnej právnej úpravy odpočtu dane, ktorá je v rozpore s právom Únie — vyhovie žiadosti o vrátenie alebo náhradu podanej daňovníkom iba vtedy, ak jej časť nebola predtým financovaná prostredníctvom pomoci uvedenej v dvoch predchádzajúcich otázkach?


title: Vec C-29/07: Žaloba podaná 29. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/25

         Žaloba podaná 29. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-29/07)
   (2007/C 56/47)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Condou-Durande)

      Žalovaná: Helénska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               rozhodol, že Helénska republika si tým, že neprijala zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2003/110/ES (1) z 25. novembra 2003 o pomoci v prípadoch tranzitu na účely leteckého odsunu, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedenej smernice,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2003/110/ES do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 6. decembra 2005.

      (1)  Ú. v. EÚ L 321, 6.12.2003, s. 26; Mim. vyd. 19/006, s. 233.


title: Vec C-622/15 P: Odvolanie podané 19. novembra 2015: Koninklijke Philips Electronics NV proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 9. septembra 2015 vo veci T-92/13, Koninklijke Philips Electronics NV/Európska komisia

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/25

         Odvolanie podané 19. novembra 2015: Koninklijke Philips Electronics NV proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 9. septembra 2015 vo veci T-92/13, Koninklijke Philips Electronics NV/Európska komisia
   (Vec C-622/15 P)
   (2016/C 027/29)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Koninklijke Philips Electronics NV (v zastúpení: E. Pijnacker Hordijk, J. K. de Pree, S. Molin, advocaten)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-92/13,

               —

               v plnom rozsahu alebo čiastočne zrušiť článok 1 ods. 1 písm. c) a článok 1 ods. 2 písm. f), článok 2 ods. 1 písm. c) a e) a článok 2 ods. 2 písm. c) a e) rozhodnutia Komisie z 5. decembra 2012 vo veci COMP/39437 – Katódové trubice pre televízory a počítačové obrazovky (ďalej len „rozhodnutie“), v rozsahu, v akom sa týkajú spoločnosti KPNV, prípadne znížiť pokuty uložené spoločnosti KPNV v článku 2 ods. 1 písm. c) a e) a v článku 2 ods. 2 písm. c) a e) rozhodnutia,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania na prvom stupni, ako aj odvolacieho konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu odvolania uvádza odvolateľka tieto hlavné dôvody a tvrdenia:
   Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri uplatňovaní článku 101 ZFEÚ a článku 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 (1), keď rozhodol, že Komisia bola oprávnená označiť predaj katódových trubíc skupinou LPD skupine Philips (a skupine LGE) za predaj v rámci skupiny a zahrnúť hodnotu priamych predajov v rámci EHP prostredníctvom spracovaných výrobkov (ďalej len „DSTP“) do výpočtu pokuty uloženej spoločnosti KPNV, keď išlo o nadväzujúci predaj počítačových obrazoviek a farebných televízorov dcérskymi spoločnosťami spoločnosti KPNV s použitím katódových trubíc dodaných skupinou LPD.
   Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval, že Komisia neporušila právo KPNV na obhajobu, keď sa rozhodla – aj za okolností posudzovanej veci – nezačleniť skupinu LPD do správneho konania a vydať oznámenie o námietkach voči nej na základe toho, že KPNV má všeobecnú povinnosť starostlivo viesť účtovníctvo a dokumentáciu ohľadom činností skupiny LPD, a to aj v prípade vyhlásenia konkurzu na LPD.
   Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď skreslil žalobný dôvod KPNV ohľadom spôsobu posudzovania DSTP, a nevenoval sa tak jednému z hlavných žalobných dôvodov KPNV uplatnených proti rozhodnutiu. Odvolateľka ďalej tvrdí, že bola zbavená ochrany základnej zásady rovnosti zaobchádzania, lebo Všeobecný súd neuznal, že pri určovaní základu pre výpočet pokuty boli voči jednotlivým podnikom uplatnené rôzne právne štandardy. Toto diskriminačné zaobchádzanie viedlo k podstatne vyššej pokute pre KPNV.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).