title: Vec C-306/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administratīvā apgabaltiesa (Lotyšsko) 9. júla 2020 – SIA „Visma Enterprise“/Konkurences padome

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/10

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administratīvā apgabaltiesa (Lotyšsko) 9. júla 2020 – SIA „Visma Enterprise“/Konkurences padome
      (Vec C-306/20)
      (2020/C 304/13)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Administratīvā apgabaltiesa

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: SIA „Visma Enterprise“

         Žalovaná: Konkurences padome

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Možno dohodu medzi výrobcom a distribútormi, o akú ide v prejednávanej veci (na základe ktorej má distribútor, ktorý predtým zaznamenal potenciálnu transakciu, počas obdobia 6 – šiestich – mesiacov od zápisu potenciálnej transakcie, prednosť uskutočniť proces predaja s dotknutým koncovým užívateľom, pokiaľ proti tomu tento koncový užívateľ nenamieta), považovať podľa správneho výkladu Zmluvy o fungovaní Európskej únie, za dohodu medzi podnikmi, ktorej cieľom je vylučovanie, obmedzovanie alebo skresľovanie hospodárskej súťaže v zmysle článku 101 ods. 1 [ZFEÚ]?

                  2.

                  Vykazuje dohoda medzi výrobcom a distribútormi, o akú ide v prejednávanej veci, vykladaná v súlade s ustanoveniami Zmluvy o fungovaní Európskej únie, známky umožňujúce posúdiť, či uvedená dohoda nie je vyňatá zo všeobecného zákazu kartelov?

                  3.

                  Možno sa domnievať, že dohoda medzi výrobcom a distribútormi, o akú ide v prejednávanej veci, vykladaná v súlade s ustanoveniami Zmluvy o fungovaní Európskej únie, predstavuje výnimku? Uplatňuje sa výnimka, ktorá umožňuje uzatvárať vertikálne dohody, ktoré stanovujú obmedzenie aktívnych predajov na území alebo skupine zákazníkov, ktoré si dodávateľ vyhradil výlučne pre seba alebo určil výhradne pre iného kupujúceho, ak takéto obmedzenie neohraničuje predaje zákazníkov kupujúceho, a ak trhový podiel dodávateľa (žalobkyne) nepresahuje 30 %, len na výhradné distribučné systémy?

                  4.

                  Môže základný prvok dohody medzi výrobcom a distribútormi, o akú ide v prejednávanej veci, vykladanej v súlade so Zmluvou o fungovaní Európskej únie, pozostávať len z protiprávneho konania jediného hospodárskeho subjektu? Existujú za okolností prejednávanej veci, vykladaných v súlade s ustanoveniami Zmluvy o fungovaní Európskej únie, známky o účasti jediného hospodárskeho subjektu na karteli?

                  5.

                  Existujú za okolností prejednávanej veci, vykladaných v súlade s ustanovenia Zmluvy o fungovaní Európskej únie, známky o obmedzení (narušení) hospodárskej súťaže v rámci distribučného systému alebo o výhode v prospech žalobkyne alebo o negatívnom dopade na hospodársku súťaž?

                  6.

                  Existujú za okolností prejednávanej veci, vykladaných v súlade s ustanovenia Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ak trhový podiel distribučnej siete nepresahuje 30 % (žalobkyňa je výrobcom, a preto jej trhový podiel zahŕňa aj objemy predaja jej distribútorov), známky o negatívnych dopadoch na hospodársku súťaž v distribučnom systéme a/alebo mimo neho, a podlieha uvedená dohoda zákazu kartelov?

                  7.

                  V súlade s článkom 101 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článkom 2 nariadenia Komisie č. 330/2010 (1) z 20. apríla 2010 v spojení s článkom 4 písm. b) tohto nariadenia:

                              —

                              uplatňuje sa výnimka na distribučný systém, podľa ktorého i) samotný distribútor (obchodník) si vyberie potenciálneho zákazníka, s ktorým bude spolupracovať; ii) dodávateľ predtým neurčil na základe objektívnych, jasne známych a overiteľných kritérií, špecifickú skupinu zákazníkov, pre ktorú každý distribútor poskytuje svoje služby; iii) dodávateľ na žiadosť distribútora (obchodníka) si vyhradí potenciálnych zákazníkov pre uvedeného distribútora; iv) ostatní distribútori nevedia alebo nie sú vopred informovaní o vyhradení potenciálneho zákazníka; alebo podľa ktorého v) jediným kritériom pre vyhradenie potenciálneho zákazníka a stanovenie následného výhradného distribučného systému v prospech konkrétneho distribútora, je žiadosť uvedeného distribútora, a nie určenie zo strany dodávateľa; alebo podľa ktorého vi) vyhradenie zostáva v platnosti počas 6 – šiestich – mesiacov od zápisu potenciálnej transakcie (po uplynutí ktorých prestane platiť výhradná distribúcia)?

                              —

                              možno sa domnievať, že pasívne predaje nie sú obmedzené, ak dohoda uzatvorená medzi dodávateľom a distribútorom obsahuje podmienku, že kupujúci (koncový užívateľ) môže proti uvedenej výhrade namietať, ale tento kupujúci nebol o tejto podmienke informovaný? Môže správanie kupujúceho (koncového užívateľa) ovplyvniť (odôvodniť) podmienky dohody medzi dodávateľom a distribútorom?

         (1)  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 330/2010 z 20. apríla 2010 o uplatňovaní článku 101 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na kategórie vertikálnych dohôd a zosúladených postupov (Ú. v. EÚ L 102, 2010, s. 1).


title: Vec C-315/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 13. júla 2020 – Regione Veneto/Plan Eco S.r.l

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/11

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Consiglio di Stato (Taliansko) 13. júla 2020 – Regione Veneto/Plan Eco S.r.l
      (Vec C-315/20)
      (2020/C 304/14)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Regione Veneto

         Žalovaná: Plan Eco S.r.l

         Prejudiciálne otázky

      V súvislostiach, o aké ide v prejednávanej veci, v ktorej zmesový komunálny odpad, ktorý neobsahuje nebezpečný odpad, mechanicky spracovaný zariadením na účely energetického zhodnocovania (činnosť R1/R12 v zmysle prílohy C) zákonníka o životnom prostredí) a za predpokladu, že po spracovaní sa ukáže, že spracovanie podstatne neovplyvnilo pôvodné vlastnosti zmesového komunálneho odpadu, avšak tomuto odpadu bolo priradená klasifikácia EKO 19.12.12, ktorú účastníci nespochybnili; na účely posúdenia zákonnosti námietok krajiny pôvodu týkajúcich sa žiadosti o predbežné povolenie na prepravu spracovaného odpadu do európskej krajiny do výrobného zariadenia na účely jeho použitia v rámci spoluspaľovania alebo v každom prípade ako prostriedku na výrobu energie, ktoré vzniesol príslušný orgán v krajine pôvodu na základe zásad smernice 2008/98/ES (1), a najmä takých námietok, aké sú v prejednávanej veci založené:

                  —

                  na zásade ochrany zdravia ľudí a životného prostredia (článok 13),

                  —

                  na zásade sebestačnosti a blízkosti stanovenej v článku 16 ods. 1, podľa ktorého: „Členské štáty prijmú, ak je to potrebné alebo vhodné, v spolupráci s inými členskými štátmi príslušné opatrenia na vytvorenie integrovanej a primeranej siete zariadení na zneškodňovanie odpadu a zariadení na zhodnocovanie zmesového komunálneho odpadu zozbieraného zo súkromných domácností vrátane prípadov, keď sa tento zber vzťahuje aj na takýto odpad od iných pôvodcov, pričom sa zohľadňujú najlepšie dostupné techniky.“,

                  —

                  na zásade stanovenej v tom istom článku 16 ods. 2 poslednej vete, podľa ktorého „Členské štáty môžu tiež obmedziť odchádzajúce zásielky odpadu z environmentálnych dôvodov, ako to ustanovuje nariadenie (ES) č. 1013/2006“, (2)

                  —

                  na odôvodnení 33 preambuly tejto smernice z roku 2008, podľa ktorého „Na účely uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 zo 14. júna 2006 o preprave odpadu (16) ostáva zmesový komunálny odpad uvedený v článku 3 ods. 5 uvedeného nariadenia zmesovým komunálnym odpadom, aj keď bol predmetom spracovania, ktoré podstatným spôsobom nezmenilo jeho vlastnosti“:

            európsky katalóg odpadov (v prejednávanej veci EKO 19.12.12, odpad vytvorený zariadeniami na mechanické spracovanie pre činnosti zhodnocovania R1/R12) a jeho klasifikácia zasahujú, resp. nezasahujú, a v prípade kladnej odpovede, za akých podmienok a obmedzení do úpravy [práva Únie] týkajúcej sa prepravy odpadu, ktorý bol pred mechanickým spracovaním zmesovým komunálnym odpadom,
      konkrétne, s odkazom na prepravu odpadu vzniknutého zo spracovania zmesového komunálneho odpadu, ustanovenia článku 16 citovanej smernice z roku 2008 a jej odôvodnenie 33, ktoré sa výslovne týkajú prepravy odpadu, prevládajú, resp. neprevládajú, nad kvalifikáciou vyplývajúcou z európskeho katalógu odpadov,
      so spresnením, ak to Súdny dvor považuje za vhodné a užitočné, má uvedený katalóg normatívnu povahu alebo predstavuje iba technickú certifikáciu spôsobilú na homogénne sledovanie všetkých odpadov?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc (Ú. v. EÚ L 312, 2008, s. 3).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 zo 14. júna 2006 o preprave odpadu (Ú. v. EÚ L 190, 2006, s. 1).


title: Vec C-616/18: Uznesenie predsedu druhej komory Súdneho dvora z 2. marca 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance Epinal – Francúzsko) – Cofidis SA/YU, ZT

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/13

      Uznesenie predsedu druhej komory Súdneho dvora z 2. marca 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal d’instance Epinal – Francúzsko) – Cofidis SA/YU, ZT
      (Vec C-616/18) (1)

      (2020/C 304/15)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 436, 3.12.2018.


title: Vec T-444/20: Žaloba podaná 8. júla 2020 – Société générale a i./SRB

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/14

      Žaloba podaná 8. júla 2020 – Société générale a i./SRB
      (Vec T-444/20)
      (2020/C 304/16)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Société générale (Paríž, Francúzsko), Crédit du Nord (Lille, Francúzsko), SG Option Europe (Puteaux, Francúzsko) (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a M. Dalon, avocats)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  podľa článku 263 ZFEÚ zrušil rozhodnutie SRB/ES/2020/24 o výpočte príspevkov ex ante do jednotného fondu na riešenie krízových situácií na rok 2020 v rozsahu, v akom sa týka žalobcov,

                  —

                  podľa článku 277 ZFEÚ vyhlásil tieto ustanovenia nariadenia o SRM, vykonávacieho nariadenia a delegovaného nariadenia za neuplatniteľné:

                              —

                              článok 69 ods. 1, článok 69 ods. 2, článok 70 ods. 1 a článok 70 ods. 2 písm. a) a b) nariadenia o SRM,

                              —

                              články 4 ods. 2, 6 a 7, ako aj prílohu I k delegovanému nariadeniu,

                              —

                              článok 4 vykonávacieho nariadenia,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú štyri žalobné dôvody:

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania, keďže spôsob výpočtu príspevkov ex ante do jednotného fondu na riešenie krízových situácií stanovený nariadením o jednotnom mechanizme riešenia krízových situácií a delegovaným nariadením neodráža skutočnú veľkosť inštitúcií, ani ich skutočné riziko.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality, keďže mechanizmus príspevkov ex ante do jednotného fondu na riešenie krízových situácií stanovený nariadením o jednotnom mechanizme riešenia krízových situácií a delegovaným nariadením sa zakladá na posúdení, ktoré umelo zvyšuje rizikový profil takýchto veľkých francúzskych inštitúcií, ako sú žalobcovia, a vedie tak k stanoveniu sumy príspevku, ktorá je vzhľadom na riziko, ktoré tieto inštitúcie skutočne znášajú, neprimerane vysoká.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady právnej istoty, keďže nie je možné dostatočne presne predvídať výpočet sumy príspevkov ex ante stanovený nariadením o jednotnom mechanizme riešenia krízových situácií, delegovaným nariadením a vykonávacím nariadením, a tiež na tom, že tento výpočet nezávisí ani tak na situácii a rizikovom profile inštitúcie, ako skôr na jej relatívnej situácii v porovnaní s ostatnými prispievajúcimi inštitúciami. Nakoniec sa žalobcovia domnievajú, že by Komisia nemala mať právomoc určovať indikátory rizika v rámci delegovaného nariadenia, keďže tieto kritériá predstavujú vysoko štrukturujúci a rozhodujúci prvok pri určovaní súm príspevkov (článok 290 ZFEÚ).

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady riadnej správy vecí verejných, keďže jednotná rada pre riešenie krízových situácií na účely výpočtu premennej vyplývajúcej z rizika neuplatňuje všetky kritériá rizika stanovené v delegovanom nariadení. Žalobcovia sa domnievajú, že napadnuté rozhodnutie okrem toho neobsahuje dostatočne jasné a úplné údaje na to, aby mohli prepočítať dlžnú sumu príspevku, čo má tiež za následok porušenie článku 296 ZFEÚ.


title: Vec T-445/20: Žaloba podaná 8. júla 2020 – Crédit agricole a i./SRB

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/15

      Žaloba podaná 8. júla 2020 – Crédit agricole a i./SRB
      (Vec T-445/20)
      (2020/C 304/17)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Crédit agricole SA (Montrouge, Francúzsko) a 48 ďalších žalobcov (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a M. Dalon, avocats)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  podľa článku 263 ZFEÚ zrušil rozhodnutie SRB/ES/2020/24 o výpočte príspevkov ex ante do jednotného fondu na riešenie krízových situácií na rok 2020 v rozsahu, v akom sa týka žalobcov,

                  —

                  podľa článku 277 ZFEÚ vyhlásil tieto ustanovenia nariadenia o SRM, vykonávacieho nariadenia a delegovaného nariadenia za neuplatniteľné:

                              —

                              článok 69 ods. 1, článok 69 ods. 2, článok 70 ods. 1 a článok 70 ods. 2 písm. a) a b) nariadenia o SRM,

                              —

                              články 4 ods. 2, 6 a 7, ako aj prílohu I k delegovanému nariadeniu,

                              —

                              článok 4 vykonávacieho nariadenia,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú štyri žalobné dôvody, ktoré sú v podstate zhodné alebo podobné žalobným dôvodom uvádzaným vo veci T-444/20, Société Générale a i./SRB.


title: Vec T-447/20: Žaloba podaná 8. júla 2020 – BNP Parisbas/SRB

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/16

      Žaloba podaná 8. júla 2020 – BNP Parisbas/SRB
      (Vec T-447/20)
      (2020/C 304/19)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: BNP Parisbas (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a M. Dalon, avocats)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  podľa článku 263 ZFEÚ zrušil rozhodnutie SRB/ES/2020/24 o výpočte príspevkov ex ante do jednotného fondu na riešenie krízových situácií na rok 2020 v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

                  —

                  podľa článku 277 ZFEÚ vyhlásil tieto ustanovenia nariadenia o SRM, vykonávacieho nariadenia a delegovaného nariadenia za neuplatniteľné:

                              —

                              článok 69 ods. 1, článok 69 ods. 2, článok 70 ods. 1 a článok 70 ods. 2 písm. a) a b) nariadenia o SRM,

                              —

                              články 4 ods. 2, 6 a 7, ako aj prílohu I k delegovanému nariadeniu,

                              —

                              článok 4 vykonávacieho nariadenia,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody, ktoré sú v podstate totožné ako žalobné dôvody uvedené v rámci veci T-444/20, Société générale a i./SRB.


title: Vec T-448/20: Žaloba podaná 8. júla 2020 – BPCE a i./SRB

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/17

      Žaloba podaná 8. júla 2020 – BPCE a i./SRB
      (Vec T-448/20)
      (2020/C 304/20)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: BPCE (Paríž, Francúzsko) a 44 ďalších žalobcov (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a M. Dalon, avocats)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  podľa článku 263 ZFEÚ zrušil rozhodnutie SRB/ES/2020/24 o výpočte príspevkov ex ante do jednotného fondu na riešenie krízových situácií na rok 2020 v rozsahu, v akom sa týka žalobcov,

                  —

                  podľa článku 277 ZFEÚ vyhlásil tieto ustanovenia nariadenia o SRM, vykonávacieho nariadenia a delegovaného nariadenia za neuplatniteľné:

                              —

                              článok 69 ods. 1, článok 69 ods. 2, článok 70 ods. 1 a článok 70 ods. 2 písm. a) a b) nariadenia o SRM,

                              —

                              články 4 ods. 2, 6 a 7, ako aj prílohu I k delegovanému nariadeniu,

                              —

                              článok 4 vykonávacieho nariadenia,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobcovia uvádzajú štyri žalobné dôvody, ktoré sú v podstate totožné ako žalobné dôvody uvedené v rámci veci T-444/20, Société générale a i./SRB.


title: Vec T-449/20: Žaloba podaná 8. júla 2020 – Banque postale/SRB

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/17

      Žaloba podaná 8. júla 2020 – Banque postale/SRB
      (Vec T-449/20)
      (2020/C 304/21)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Banque postale (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a M. Dalon, avocats)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  podľa článku 263 ZFEÚ zrušil rozhodnutie SRB/ES/2020/24 o výpočte príspevkov ex ante do jednotného fondu na riešenie krízových situácií na rok 2020 v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

                  —

                  podľa článku 277 ZFEÚ vyhlásil tieto ustanovenia nariadenia o SRM, vykonávacieho nariadenia a delegovaného nariadenia za neuplatniteľné:

                              —

                              článok 69 ods. 1, článok 69 ods. 2, článok 70 ods. 1 a článok 70 ods. 2 písm. a) a b) nariadenia o SRM,

                              —

                              články 4 ods. 2, 6 a 7, ako aj prílohu I k delegovanému nariadeniu,

                              —

                              článok 4 vykonávacieho nariadenia,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody, ktoré sú v podstate totožné ako žalobné dôvody uvedené v rámci veci T-444/20, Société générale a i./SRB.


title: Vec T-455/20: Žaloba podaná 14. júla 2020 – Roxtec/EUIPO – Wallmax (Vyobrazenie čiernych kruhov umiestnených na oranžovom štvorci)

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/18

      Žaloba podaná 14. júla 2020 – Roxtec/EUIPO – Wallmax (Vyobrazenie čiernych kruhov umiestnených na oranžovom štvorci)
      (Vec T-455/20)
      (2020/C 304/22)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Roxtec AB (Karlskrona, Švédsko) (v zastúpení: J. Olsson a J. Adamsson, lawyers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Wallmax Srl (Miláno, Taliansko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie (Vyobrazenie čiernych kruhov umiestnených na oranžovom štvorci) – ochranná známka Európskej únie č. 14 784 375

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 20. apríla 2020 vo veci R 2385/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. e) bodu ii) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-467/20: Žaloba podaná 22. júla 2020 – Industria de Diseño Textil/EUIPO – Ffauf Italia (ZARA)

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/19

      Žaloba podaná 22. júla 2020 – Industria de Diseño Textil/EUIPO – Ffauf Italia (ZARA)
      (Vec T-467/20)
      (2020/C 304/23)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Industria de Diseño Textil, SA (Arteixo, Španielsko) (v zastúpení: G. Marín Raigal a E. Armero Lavie, lawyers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Ffauf Italia SpA (Riese Pio X, Taliansko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa na Všeobecnom súde

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ZARA – prihláška č. 89 29952

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 8. mája 2020 vo veci R 2040/2019-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom vyhovelo námietkam pre tovary a služby zaradené do tried 29, 30, 35 a 43 a odmietlo, že by existovala pravdepodobnosť zámeny v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 pre všetok sporný tovar a služby,

                  —

                  uložil EUIPO a prípadne ďalšiemu účastníkovi konania pred EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  Porušenie článku 47 ods. 2 a 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 a pravidla 22 ods. 3 a 4 vykonávacieho nariadenia Komisie (ES) 2868/95,

                  —

                  Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-468/20: Žaloba podaná 24. júla 2020 – LB/Parlament

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/20

      Žaloba podaná 24. júla 2020 – LB/Parlament
      (Vec T-468/20)
      (2020/C 304/24)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: LB (v zastúpení: O. Schmechel, Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovaného z 2. júla 2020 o preložení žalobkyne do kontaktnej kancelárie Európskeho parlamentu v Luxemburgu k 1. septembru 2020,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza sedem žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na chýbajúcom odôvodnení

                              —

                              Rozhodnutie o preložení je z formálneho hľadiska protiprávne, pretože neobsahuje odôvodnenie. Podľa článku 41 ods. 2 Charty základných práv EÚ a článku 296 ZFEÚ však bolo odôvodnenie potrebné, keďže záujem žalobkyne na tomto odôvodnení bol pre žalovaného jasne rozpoznateľný.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na nedodržaní postupu v súlade s podmienkami prijatia rozhodnutia

                              —

                              Podľa postupu v súlade s podmienkami prijatia rozhodnutia mohla žalobkyňa odmietnuť miesto v kontaktnej kancelárii Európskeho parlamentu v Luxemburgu (EPLO), čo aj urobila. Preloženie na toto miesto tak neprichádzalo do úvahy.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení povinnej starostlivosti. Preloženie na iné pracovisko porušuje povinnú starostlivosť zamestnávateľa, pretože je v rozpore s viacerými základnými právami Charty základných práv. Porušené boli predovšetkým tieto práva:

                              —

                              Právo na súkromný a rodinný život (článok 7 a 33) a právo maloletej dcéry na pravidelné udržiavanie osobných vzťahov a priamych stykov s obidvoma svojimi rodičmi boli porušené, keďže rodina žalobkyne by musela žiť oddelene, dcéra by zostala s otcom v Berlíne a žalobkyňa by sa sama presťahovala do Luxemburgu.

                              —

                              Právo na rovnosť pred zákonom (článok 20) a nediskriminácia (článok 21) boli porušené. Žalobkyňa podlieha ako vydatá úradníčka EPLO a matka maloletej dcéry, ktorú má v spoločnej starostlivosti so svojím manželom, mobilite, na základe ktorej má byť preložená do Luxemburgu. Úradníci EPLO, ktorí žijú oddelene alebo sú rozvedení a majú maloleté dieťa v spoločnej starostlivosti, sú až do plnoletosti dieťaťa z mobility vyňatí, pričom na túto nerovnosť v zaobchádzaní nie je daný vecný dôvod.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na neprimeranosti preloženia na iné pracovisko

                              —

                              Neuskutočnilo sa zváženie záujmov žalobkyne a žalovaného, hoci žalovaný bol v rámci jeho povinnosti dobrej správy vecí verejných (článok 41 Charty základných práv EÚ) povinný tak urobiť.

                              —

                              Chránené záujmy žalobkyne zjavne prevažujú nad záujmom žalovaného na preložení.

                              —

                              Preloženie z EPLO v Berlíne do EPLO v Luxemburgu nebolo v záujme služby.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na nevyužití voľnej úvahy

                              —

                              Žalovaný neuznáva svoju voľnú úvahu a tak ju nevykonal.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na ochrane legitímnej dôvery

                              —

                              Od vymenovania žalobkyne v roku 2001 až do prijatia rozhodnutia predsedníctva Európskeho parlamentu o mobilite z roku 2018 platila zásada, že úradníci skupiny AST, ako je žalobkyňa, mobilite nepodliehajú. Táto zásada platila od rozhodnutia o mobilite z roku 1998 a bola potvrdená aj v rozhodnutiach o mobilite z rokov 2002 a 2004.

                              —

                              Dôvera žalobkyne v pretrvanie výnimky z mobility bola chránená. Zmena úpravy tak vyžaduje primerané prechodné obdobie a vhodné výnimky. Stanovené trojročné prechodné obdobie je nevhodné, pretože nezabráni rozdeleniu rodiny žalobkyne. Výnimka pre situáciu žalobkyne chýba.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na zániku práva

                              —

                              Žalovanému zanikla možnosť nariadiť žalobkyni mobilitu, ktorej následkom je zmena pracoviska, keďže sám tým, že opakovane vyňal úradníkov skupiny AST zo zásady mobility, vzbudil u žalobkyni dojem, že nemusí počítať so zmenou pracoviska.


title: Vec T-478/20: Žaloba podaná 28. júla 2020 – Bigben Connected/EUIPO – Forsee Power (FORCE POWER)

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/21

      Žaloba podaná 28. júla 2020 – Bigben Connected/EUIPO – Forsee Power (FORCE POWER)
      (Vec T-478/20)
      (2020/C 304/25)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Bigben Connected (Fretin, Francúzsko) (v zastúpení: M. Chaminade, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Forsee Power (Paríž, Francúzsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie FORCE POWER – prihláška č. 16 541 377

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 25. mája 2020 vo veci R 2184/2019-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO a namietateľovi povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane trov konaní pred námietkovým oddelením a odvolacím senátom.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001.


title: Vec T-479/20: Žaloba podaná 28. júla 2020 – Eurobolt and Others/Komisia

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/22

      Žaloba podaná 28. júla 2020 – Eurobolt and Others/Komisia
      (Vec T-479/20)
      (2020/C 304/26)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Eurobolt BV (‘s-Heerenberg, Holandsko), Fabory Nederland BV (Tilburg, Holandsko), ASF Fischer BV (Lelystad, Holandsko), Stafa Group BV (Maarheeze, Holandsko) (v zastúpení: S. De Knop, B. Natens a A. Willems, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil žalobu za prípustnú,

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2020/611 z 30. apríla 2020, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo uložené nariadením Rady (ES) č. 91/2009 na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo z ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo z ocele zasielaných z Malajzie bez ohľadu na to, či sú deklarované ako výrobky s pôvodom v Malajzii alebo nie (1); a

                  —

                  zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že nariadenie (EÚ) 2020/611 tým, že stanovuje spätnú „nápravu“ porušenia základnej procesnej požiadavky, porušuje články 266 a 264 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a zásadu účinnej súdnej ochrany.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že tým, že nariadeniu (EÚ) 2020/611 chýba platný právny základ, porušuje článok 13 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1225/2009 (2), článok 5 ods. 1 a 2 Zmluvy o Európskej únii („ZEÚ“) a zásadu riadnej správy vecí verejných.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že nariadenie (EÚ) 2020/611 tým, že zakazuje vrátenie a nariaďuje vymáhanie vráteného antidumpingového cla, porušuje článok 5 ods. 1 a 2 ZEÚ.

         (1)  Ú. v. EÚ L 141, 2020, s. 1

         (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009, o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, 2009, s. 51).


title: Vec T-480/20: Žaloba podaná 28. júla 2020 – Hengshi Egypt Fiberglass Fabrics a Jushi Egypt for Fiberglass Industry/Komisia

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/23

      Žaloba podaná 28. júla 2020 – Hengshi Egypt Fiberglass Fabrics a Jushi Egypt for Fiberglass Industry/Komisia
      (Vec T-480/20)
      (2020/C 304/27)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Hengshi Egypt Fiberglass Fabrics SAE (Ain Sukhna, Egypt), Jushi Egypt for Fiberglass Industry SAE (Ain Sukhna) (v zastúpení: B. Servais a V. Crochet, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2020/776 z 12. júna 2020, ktorým sa ukladajú konečné vyrovnávacie clá na dovoz určitých tkaných a/alebo stehovaných textílií zo sklenených vlákien s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a Egypte (1) a ktorým sa mení vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2020/492, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých tkaných a/alebo stehovaných textílií zo sklenených vlákien s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a Egypte, v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň,

                  —

                  uložil Komisii a akémukoľvek vedľajšiemu účastníkovi konania, ktorému môže byť povolený vstup do konania na strane Komisie, povinnosť nahradiť trovy tohto konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že metodika Komisie pre výpočet výšky subvencie žalobkýň porušuje články 1 ods. 1, 5 ods. 1, 6, 12 ods. 1 písm. c) a 24 ods. 1) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1037 z 8. júna 2016 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie. (2)

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Komisie, ktorým bráni finančným príspevkom poskytovaným verejnoprávnymi čínskymi orgánmi, porušuje článok 2 písm. a) a b), článok 3 ods. 1 písm. a), článok 4 ods. 2 a 3 nariadenia (EÚ) 2016/1037.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Komisie týkajúce sa poskytnutia pôdy spoločnosti Jushi porušuje právo na obranu a článok 30, ako aj článok 3 ods. 2, články 5 a 6 písm. d) nariadenia (EÚ) 2016/1037.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Komisie, ktorým bráni zľavám dovozných ciel pre dovážané suroviny spoločnosti Jushi, porušuje článok 3 ods. 1 písm. a) bod (ii), článok 3 ods. 2 a článok 5 nariadenia (EÚ) 2016/1037.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Komisie, ktorým bráni daňovému zaobchádzaniu s kurzovými stratami, porušuje článok 3 ods. 2 a článok 4 ods. 2 písm. c) nariadenia (EÚ) 2016/1037.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že metodika Komisie pre stanovenie rozpätia cenového podhodnotenia v súvislosti so žalobkyňami, porušuje článok 1 ods. 1, článok 2 písm. d), článok 8 ods. 1 a ods. 2 a článok 8 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2016/1037.

         (1)  Ú. v. EÚ L 189, 2020, s. 1.

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1037 z 8. júna 2016 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (kodifikované znenie) (Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 55).


title: Vec T-481/20: Žaloba podaná 31. júla 2020 – Magnetec/EUIPO (CoolTube)

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/24

      Žaloba podaná 31. júla 2020 – Magnetec/EUIPO (CoolTube)
      (Vec T-481/20)
      (2020/C 304/28)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Magnetec – Gesellschaft für Magnettechnologie mbH (Langenselbold, Nemecko) (v zastúpení: M. Kloth, R. Briske a D. Habel, Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie CoolTUBE – prihláška č. 18 022 606.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 15. mája 2020 vo veci R 1755/2019-1.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov konania pred odvolacím senátom.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-484/20: Žaloba podaná 3. augusta 2020 – SATSE/Komisia

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/25

      Žaloba podaná 3. augusta 2020 – SATSE/Komisia
      (Vec T-484/20)
      (2020/C 304/29)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Sindicato de Enfermería (SATSE) (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: M. Sesmero González, advokátka)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrh

                  —

                  Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd zrušil smernicu Komisie (EÚ) 2020/739 z 3. júna 2020, ktorou sa mení príloha III k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2000/54/ES, pokiaľ ide o zaradenie vírusu SARS-CoV-2 do zoznamu biologických činiteľov, o ktorých sa vie, že spôsobujú infekciu u ľudí, a ktorou sa mení smernica Komisie (EÚ) 2019/1833 (Ú. v. EÚ L 175, 2020, s. 11 až 14)

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 2 a 18 smernice 2000/54/ES a jej prílohy III.

                              —

                              V tejto súvislosti žalobca uplatňuje neexistenciu účinnej liečby alebo profylaxie proti biologickému činiteľovi SARS-CoV-2, skutočnosť, že ide o vysoko nákazlivý vírus, ktorý mutuje a u ktorého je teda vysoké riziko šírenia sa v kolektíve, a skutočnosť, že koronavírus SARS-CoV-2 spôsobuje ochorenie a závažné príznaky, ktoré môžu vyvolávať vážne ľudské ochorenia, čo prestavuje vážne nebezpečenstvo pre pracovníkov.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na porušení podstatných formálnych náležitostí z dôvodu nedostatočného odôvodnenia zaradenia biologického činiteľa SARS-CoV-2 do skupiny 3.

                              —

                              V tejto súvislosti žalobca tvrdí, že aj keď Komisia uznáva, že neexistuje žiadna očkovacia látka a účinná liečba, a napriek ustanoveniam článku 2 smernice 2000/54/ES, SARS-CoV-2 je zaradený do rizikovej skupiny 3, a nie do rizikovej skupiny 4.


title: Vec T-485/20: Žaloba podaná 5. augusta 2020 – Junqueras i Vies/Parlament

text:
               14.9.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/25

      Žaloba podaná 5. augusta 2020 – Junqueras i Vies/Parlament
      (Vec T-485/20)
      (2020/C 304/30)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Oriol Junqueras i Vies (Sant Joan de Vilatorrada, Španielsko) (v zastúpení: A. Van den Eynde Adroer, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu (Generálne riaditeľstvo pre financie – Riaditeľstvo pre finančné a sociálne nároky poslancov) oznámené listom pána Didiera KLETHI zo 7. mája 2020, podľa ktorého príspevky európskeho poslanca Oriola Junquerasa i Viasa budú vyplatené len za obdobie od 25. septembra 2019 do 2. januára 2020 v súlade s článkom 10 Štatútu poslancov Európskeho parlamentu a uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení rozsudku z 19. decembra 2019, Junqueras Vies (C-502/19, EU:C:2019:1115) v rozsahu, v akom uznáva, že pán Junqeras mal funkciu poslanca Európskeho parlamentu od 13. júna 2019, takže podľa uvedeného rozsudku sa neoveruje dôvod nezlučiteľnosti stanovený v článku 7 ods. 2 aktu z roku 1976 o priamych a všeobecných voľbách poslancov Európskeho parlamentu (Ú. v. ES L 278, 1976, s. 5).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na potrebe použiť v prejednávanej veci neformalistický výklad článku 7 ods. 2 aktu z roku 1976 o priamych a všeobecných voľbách poslancov Európskeho parlamentu, keďže vzhľadom na nečinnosť Parlamentu, pokiaľ ide o ochranu imunity pána Junquerasa, mu bolo proti jeho vôli fakticky a fyzicky bránené v tom, aby odstúpil od funkcie poslanca Congreso de los Diputados (Snemovňa poslancov, Španielsko) a plne vykonával svoj mandát poslanca Európskeho parlamentu.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na potrebe použiť v prejednávanej veci vecný a nie formálny výklad článku 7 ods. 2 aktu z roku 1976 o priamych a všeobecných voľbách poslancov Európskeho parlamentu v rozsahu, v akom nie sú splnené vecné podmienky dôvodu nezlučiteľnosti, keďže pán Junqueras sa po celé obdobie snažil odstúpiť z funkcie poslanca Congreso de los Diputados (Snemovňa poslancov, Španielsko), a boli mu pozastavené všetky nároky a príspevky súvisiace s týmto mandátom, a ďalej proti svojej vôli mal naďalej tento mandát, pretože sa mu fakticky a fyzicky bránilo v tom, aby sa ho vzdal na účely úplného vykonávania svojho mandátu poslanca Európskeho parlamentu.


title: Vec C-614/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tallinna Halduskohus (Estónsko) 18. novembra 2020 – AS Lux Express Estonia/Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium

text:
               1.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 35/40

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tallinna Halduskohus (Estónsko) 18. novembra 2020 – AS Lux Express Estonia/Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium
      (Vec C-614/20)
      (2021/C 35/52)
      Jazyk konania: estónčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tallinna Halduskohus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: AS Lux Express Estonia

         Žalovaný: Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa prípad, keď sa všetkým súkromnoprávnym podnikom, ktoré v tuzemsku komerčne prevádzkujú linkovú cestnú, vodnú a železničnú prepravu osôb, uloží rovnaká povinnosť, aby určitú skupinu cestujúcich (deti v predškolskom veku, zdravotne postihnuté osoby do dovŕšenia 16. roku veku, zdravotne ťažko postihnuté osoby od dovŕšenia 16. roku veku, osoby so závažným zrakovým postihnutím, ako aj doprovod osoby s ťažkým alebo závažným zrakovým postihnutím, ako aj vodiaceho, resp. asistenčného psa zdravotne postihnutej osoby) prepravovali bezplatne, považovať za uloženie záväzku vyplývajúceho zo služieb vo verejnom záujme v zmysle článku 2 písm. e) a článku 3 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 (1) z 23. októbra 2007 o službách vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave, ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 1191/69 a (EHS) č. 1107/70?

                  2.

                  Ak ide o záväzok vyplývajúci zo služieb vo verejnom záujme v zmysle nariadenia č. 1370/2007: Má podľa článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1370/2007 členský štát právo vnútroštátnym zákonom vylúčiť platenie úhrady dopravcom za splnenie takej povinnosti?
                  Ak má členský štát právo vylúčiť platenie úhrady dopravcom, za akých podmienok tak môže urobiť?

                  3.

                  Je podľa článku 3 ods. 3 nariadenia č. 1370/2007 možné vylúčiť z rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia všeobecné pravidlá na stanovenie maximálnej výšky tarify pre iné skupiny cestujúcich než tie, ktoré sú uvedené v tomto ustanovení?
                  Platí oznamovacia povinnosť voči Európskej komisii podľa článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie aj vtedy, keď všeobecné pravidlá na stanovenie maximálnej výšky tarify, nestanovujú úhradu pre dopravcu?

                  4.

                  Ak v tomto prípade nie je uplatniteľné nariadenie č. 1370/2007: Je možné poskytnutie úhrady oprieť o iný právny akt Európskej únie (ako napríklad Charta základných práv Európskej únie)?

                  5.

                  Aké podmienky musí spĺňať prípadné poskytovanie úhrady v prospech dopravcu, aby bolo v súlade s predpismi o štátnej pomoci?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 z 23. októbra 2007 o službách vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave, ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 1191/69 a (EHS) č. 1107/70 (Ú. v. EÚ L 315, 2007, s. 1).


title: Vec T-714/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. decembra 2020 – Adraces/Komisia („Arbitrážna doložka – Rámcová dohoda o partnerstve – Informačné centrum Europe Direct local – Výpoveď zmluvy bez uvedenia jej dôvodov – Právna istota – Zásada dobrej viery – Proporcionalita – Rešpektovanie práv a legitímnych záujmov zmluvného partnera – Právo na riadnu správu vecí verejných“)

text:
               1.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 35/42

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. decembra 2020 – Adraces/Komisia
      (Vec T-714/18) (1)

      („Arbitrážna doložka - Rámcová dohoda o partnerstve - Informačné centrum Europe Direct local - Výpoveď zmluvy bez uvedenia jej dôvodov - Právna istota - Zásada dobrej viery - Proporcionalita - Rešpektovanie práv a legitímnych záujmov zmluvného partnera - Právo na riadnu správu vecí verejných“)
      (2021/C 35/53)
      Jazyk konania: portugalčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Adraces – Associação para o Desenvolvimento da Raia Centro-Sul (Vila Velha de Ródão, Portugalsko) (v zastúpení: G. Gentil Anastácio, D. Pirra Xarepe, J. Whyte a M. Barros Silva, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Estrada de Solà a M. Ilkova, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 272 ZFEÚ, ktorým sa na jednej strane žiada určiť, že „ukončenie“ rámcovej dohody o partnerstve COMM/LIS/ED/2018-2020_1 zo strany Komisie je neplatné, a na druhej strane uložiť Komisii uvedenie žalobkyne do stavu predchádzajúceho uvedenému „ukončeniu“

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Adraces – Associação para o Desenvolvimento da Raia Centro-Sul je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 54, 11.2.2019.


title: Vec T-620/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. decembra 2020 – Ace of spades/EUIPO – Krupp a Borrmann (JC JEAN CALL Champagne ROSÉ) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Európskej únie JC JEAN CALL Champagne ROSÉ – Staršie trojrozmerné ochranné známky Európskej únie – Relatívne dôvody zamietnutia – Podobnosť označení – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] – Neexistencia poškodenia dobrého mena – Článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 5 nariadenia 2017/1001)“)

text:
               1.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 35/44

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. decembra 2020 – Ace of spades/EUIPO – Krupp a Borrmann (JC JEAN CALL Champagne ROSÉ)
      (Vec T-620/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Európskej únie JC JEAN CALL Champagne ROSÉ - Staršie trojrozmerné ochranné známky Európskej únie - Relatívne dôvody zamietnutia - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Neexistencia poškodenia dobrého mena - Článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 8 ods. 5 nariadenia 2017/1001)“)
      (2021/C 35/57)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ace of spades Holdings LLC (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Gómez López, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Gerhard Ernst Krupp (Mníchov, Nemecko), Elmar Borrmann (Reith, Rakúsko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 26. júna 2019 (vec R 1/2019-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťou Ace of spades Holdings a pánmi Kruppom a Borrmannom

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 26. júna 2019 (vec R 1/2019-5) sa zrušuje v rozsahu, v ktorom sa ním zamietlo odvolanie spoločnosti Ace of spades Holdings LLC a námietka založená na článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 25.11.2019.


title: Vec T-190/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. decembra 2020 – Almea/EUIPO – Sanacorp Pharmahandel (Almea) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Almea – Staršia národná slovná ochranná známka MEA – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               1.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 35/49

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. decembra 2020 – Almea/EUIPO – Sanacorp Pharmahandel (Almea)
      (Vec T-190/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Almea - Staršia národná slovná ochranná známka MEA - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2021/C 35/64)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Almea Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: R. Furneaux a E. Humphreys, solicitors)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Mrozowski, J. Crespo Carrillo a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Sanacorp Pharmahandel GmbH (Planegg, Nemecko) (v zastúpení: I.-M. Helbig, S. Rengshausen a S. Cobet-Nüse, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 15. januára 2020 (vec R 246/2019-2), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Sanacorp Pharmahandel a Almea

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Almea Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 191, 8.6.2020.


title: Rozsudok súdu z 10. decembra 2020 v spojených veciach E-11/19 a E-12/19 Adpublisher AG/J a K [Nariadenie (EÚ) 2016/679 – Ochrana údajov – Právo podať sťažnosť dozornému orgánu – Právo na účinný súdny prostriedok nápravy voči dozornému orgánu – Anonymizácia – Trovy vzniknuté v odvolacom konaní] 2021/C 113/04

text:
               31.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/9

      ROZSUDOK SÚDU
      z 10. decembra 2020
      v spojených veciach E-11/19 a E-12/19
      Adpublisher AG/J a K

            [Nariadenie (EÚ) 2016/679 – Ochrana údajov – Právo podať sťažnosť dozornému orgánu – Právo na účinný súdny prostriedok nápravy voči dozornému orgánu – Anonymizácia – Trovy vzniknuté v odvolacom konaní]

      (2021/C 113/04)
      V spojených veciach E-11/19 a E-12/19, Adpublisher AG/J a K – ŽIADOSTI o výklad nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov) na Súd EZVO podané lichtenštajnským odvolacím senátom pre administratívne záležitosti (Beschwerdekommission für Verwaltungsangelegenheiten) podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, Súd EZVO v zložení Páll Hreinsson, predseda (sudca spravodajca), Per Christiansen a Bernd Hammermann, sudcovia, vyniesol 10. decembra 2020 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

                  1.

                  Poskytovaním osobných údajov navrhovateľa počas konania na základe sťažnosti podanej podľa článku 77 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov alebo počas konania na základe článku 78 ods. 1 uvedeného nariadenia sa neporušuje uvedené nariadenie ani žiadne iné ustanovenie práva EHP. Otázka neposkytnutia osobných údajov navrhovateľa sa musí preskúmať so zreteľom na zásady spracúvania osobných údajov podľa článku 5 a 6 nariadenia (EÚ) 2016/679. Osobné údaje by sa nemali poskytnúť, ak by sa tým bránilo plneniu povinností stanovených v nariadení (EÚ) 2016/679 alebo výkonu práva na účinný súdny prostriedok nápravy a riadnemu procesu, ako sa stanovuje v článku 58 ods. 4 a podľa základného práva na účinný súdny prostriedok nápravy.

                  2.

                  Z článku 77 ods. 1 a článku 57 ods. 3 nariadenia (EÚ) 2016/679 vyplýva, že ak sa dotknutá osoba stane stranou konania podľa článku 78 ods. 1 v dôsledku odvolania sa prevádzkovateľa proti rozhodnutiu dozorného orgánu a ak vnútroštátne právo ukladá tento status dotknutej osobe automaticky, dotknutá osoba nemôže byť zodpovedná za žiadne trovy, ktoré vznikli v súvislosti s týmto konaním.


title: Vec C-64/20: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Ard-Chúirt – Írsko) – UH/An tAire Talmhaíochta, Bia agus Mara, Éire, An tArd-Aighne (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 288 ZFEÚ – Smernica 2001/82/ES – Zákonník spoločenstva o veterinárnych liekoch – Články 58, 59 a 61 – Informácie, ktoré musia byť uvedené na vonkajších obaloch, vnútorných obaloch a písomnej informácii pre používateľov veterinárnych liekov – Povinnosť uviesť informácie vo všetkých úradných jazykoch členského štátu uvedenia na trh – Vnútroštátne právne predpisy, ktoré stanovujú uvedenie informácií len v jednom z úradných jazykov členského štátu – Vnútroštátny súd, na ktorý bol podaný návrh na určenie, že členský štát neprebral správne smernicu 2001/82/ES a že príslušné orgány musia zmeniť vnútroštátne právne predpisy)

text:
               10.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/2

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Ard-Chúirt – Írsko) – UH/An tAire Talmhaíochta, Bia agus Mara, Éire, An tArd-Aighne
      (Vec C-64/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 288 ZFEÚ - Smernica 2001/82/ES - Zákonník spoločenstva o veterinárnych liekoch - Články 58, 59 a 61 - Informácie, ktoré musia byť uvedené na vonkajších obaloch, vnútorných obaloch a písomnej informácii pre používateľov veterinárnych liekov - Povinnosť uviesť informácie vo všetkých úradných jazykoch členského štátu uvedenia na trh - Vnútroštátne právne predpisy, ktoré stanovujú uvedenie informácií len v jednom z úradných jazykov členského štátu - Vnútroštátny súd, na ktorý bol podaný návrh na určenie, že členský štát neprebral správne smernicu 2001/82/ES a že príslušné orgány musia zmeniť vnútroštátne právne predpisy)
      (2021/C 180/02)
      Jazyk konania: írčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Ard-Chúirt

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: UH

         Žalovaní: An tAire Talmhaíochta, Bia agus Mara, Éire, An tArd-Aighne

         Výrok rozsudku

      Článok 288 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby vnútroštátny súd, ktorý v rámci konania stanoveného na tento účel vnútroštátnym právom konštatoval, že členský štát, v ktorom sa nachádza, si nesplnil svoju povinnosť správne prebrať smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2001/82/ES zo 6. novembra 2001, ktor[ou] sa ustanovuje Zákonník spoločenstva o veterinárnych liekoch, zmenenú smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/28/ES z 31. marca 2004, odmietol z dôvodu, že sa mu zdá, že vnútroštátna právna úprava je v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/6 z 11. decembra 2018 o veterinárnych liekoch a o zrušení smernice 2001/82, ktorým sa táto smernica ruší a ktoré sa uplatní od 28. januára 2022, vydať súdne rozhodnutie, podľa ktorého tento členský štát neprebral správne uvedenú smernicu a má povinnosť odstrániť nedostatky.

         (1)  Ú. v. EÚ C 162, 11.5.2020.


title: Vec C-344/19: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 9. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovno sodišče – Slovinsko) – D. J./Radiotelevizija Slovenija (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov – Organizácia pracovného času – Smernica 2003/88/ES – Článok 2 – Pojem „pracovný čas“ – Čas pracovnej pohotovosti vo forme nepretržitej dostupnosti – Osobitná práca týkajúca sa údržby televíznych vysielačov, ktoré sa nachádzajú ďaleko od obývaných oblastí – Smernica 89/391/EHS – Články 5 a 6 – Psychosociálne riziká – Povinnosť prevencie)

text:
               10.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/3

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 9. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovno sodišče – Slovinsko) – D. J./Radiotelevizija Slovenija
      (Vec C-344/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov - Organizácia pracovného času - Smernica 2003/88/ES - Článok 2 - Pojem „pracovný čas“ - Čas pracovnej pohotovosti vo forme nepretržitej dostupnosti - Osobitná práca týkajúca sa údržby televíznych vysielačov, ktoré sa nachádzajú ďaleko od obývaných oblastí - Smernica 89/391/EHS - Články 5 a 6 - Psychosociálne riziká - Povinnosť prevencie)
      (2021/C 182/03)
      Jazyk konania: slovinčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Vrhovno sodišče

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: D. J.

         Žalovaná: Radiotelevizija Slovenija

         Výrok rozsudku

      Článok 2 bod 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času sa má vykladať v tom zmysle, že čas pracovnej pohotovosti vo forme nepretržitej dostupnosti, počas ktorého musí byť pracovník len telefonicky zastihnuteľný a ak je to potrebné, dostaviť sa na pracovisko v lehote jednej hodiny, pričom môže bývať v služobnom byte, ktorý mu dal k dispozícii jeho zamestnávateľ v mieste tohto pracoviska, ale nemusí sa v ňom zdržiavať, predstavuje v celom rozsahu pracovný čas v zmysle tohto ustanovenia, len pokiaľ z celkového posúdenia všetkých okolností veci, predovšetkým z dôsledkov takej lehoty, a prípadne z priemernej pravidelnosti zásahov počas tejto doby, vyplýva, že obmedzenia uložené tomuto pracovníkovi počas uvedenej doby sú takej povahy, že objektívne a veľmi významne ovplyvňujú možnosť tohto pracovníka slobodne nakladať v tejto dobe s časom, v rámci ktorého sa od neho výkon práce nepožaduje, a venovať tento čas svojim vlastným záujmom. Slabá dostupnosť voľnočasových aktivít v najbližšom okolí predmetného miesta nie je na účely takéhoto posúdenia relevantná.

         (1)  Ú. v. EÚ C 263, 5.8.2019.


title: Vec C-365/19: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 10. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Schwerin – Nemecko) – FD/Staatliches Amt für Landwirtschaft und Umwelt Mittleres Mecklenburg (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Spoločná poľnohospodárska politika – Priame platby – Nariadenie (EÚ) č. 1307/2013 – Článok 24 – Mladý poľnohospodár, ktorému boli prvýkrát priznané platobné nároky – Článok 30 ods. 6 – Delegované nariadenie (EÚ) č. 639/2014 – Článok 28 ods. 2 – Priznanie dodatočných platobných nárokov z národnej rezervy)

text:
               10.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/4

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 10. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Schwerin – Nemecko) – FD/Staatliches Amt für Landwirtschaft und Umwelt Mittleres Mecklenburg
      (Vec C-365/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločná poľnohospodárska politika - Priame platby - Nariadenie (EÚ) č. 1307/2013 - Článok 24 - Mladý poľnohospodár, ktorému boli prvýkrát priznané platobné nároky - Článok 30 ods. 6 - Delegované nariadenie (EÚ) č. 639/2014 - Článok 28 ods. 2 - Priznanie dodatočných platobných nárokov z národnej rezervy)
      (2021/C 182/04)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Schwerin

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: FD

         Žalovaný: Staatliches Amt für Landwirtschaft und Umwelt Mittleres Mecklenburg

         Výrok rozsudku

      Článok 30 ods. 6 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1307/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa ustanovujú pravidlá priamych platieb pre poľnohospodárov na základe režimov podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 637/2008 a nariadenie Rady (ES) č. 73/2009 v spojení s článkom 28 ods. 2 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 639/2014 z 11. marca 2014, ktorým sa dopĺňa nariadenie č. 1307/2013 a ktorým sa mení príloha X k uvedenému nariadeniu, sa má vykladať v tom zmysle, že mladý poľnohospodár v zmysle článku 30 ods. 11 písm. a) nariadenia č. 1307/2013 v spojení s článkom 50 ods. 2 tohto nariadenia, ktorému už boli prvýkrát priznané platobné nároky na základe článku 24 uvedeného nariadenia zodpovedajúce hektárom, na ktoré možno poskytnúť podporu a ktoré nahlásil v okamihu podania svojej žiadosti, má následne právo na priznanie dodatočných platobných nárokov pochádzajúcich z národnej rezervy rovnajúcich sa dodatočnému počtu hektárov, na ktoré možno poskytnúť podporu a ktoré od toho času vlastní a v prípade ktorých nedisponuje nijakým platobným nárokom. Toto právo podlieha existencii dostupných finančných prostriedkov v národných alebo regionálnych rezervách. Ak nejde o taký prípad, priznanie sa musí uskutočniť tak, aby sa zabezpečilo rovnaké zaobchádzanie s poľnohospodármi, ktorým možno priznať nároky na základe článku 30 ods. 6 nariadenia č. 1307/2013, a zabránilo sa narušeniu trhu a hospodárskej súťaže.

         (1)  Ú. v. EÚ C 288, 26.8.2019.


title: Vec C-388/19: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 18. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – MK/Autoridade Tributária e Aduaneira (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Priame dane – Zdanenie ostatných príjmov z nehnuteľností – Voľný pohyb kapitálu – Základ dane – Diskriminácia – Možnosť zvoliť si režim zdanenia uplatňujúci sa na rezidentov – Zlučiteľnosť s právom Únie)

text:
               10.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/4

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 18. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – MK/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Vec C-388/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priame dane - Zdanenie ostatných príjmov z nehnuteľností - Voľný pohyb kapitálu - Základ dane - Diskriminácia - Možnosť zvoliť si režim zdanenia uplatňujúci sa na rezidentov - Zlučiteľnosť s právom Únie)
      (2021/C 182/05)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: MK

         Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Výrok rozsudku

      Článok 63 ZFEÚ v spojení s článkom 65 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, ktorá s cieľom umožniť, aby ostatné príjmy pochádzajúce z predaja nehnuteľností nachádzajúcich sa v tomto členskom štáte, uskutočneného daňovníkom s bydliskom v inom členskom štáte, nepodliehali vyššiemu daňovému zaťaženiu, než je daňové zaťaženie uplatňované pri rovnakom type transakcie na ostatné príjmy dosiahnuté rezidentom prvého členského štátu, viaže uplatniteľný režim zdanenia na voľbu vykonanú týmto daňovníkom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 270, 12.8.2019.


title: Vec C-392/19: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 9. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – VG Bild-Kunst/Stiftung Preußischer Kulturbesitz (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Duševné vlastníctvo – Autorské práva a s nimi súvisiace práva v informačnej spoločnosti – Smernica 2001/29/ES – Článok 3 ods. 1 – Pojem „verejný prenos“ – Internetová stránka tretej osoby, na ktorej je pomocou framingu vložené dielo chránené autorským právom – Dielo, ktoré je s povolením nositeľa autorského práva voľne prístupné na internetovej stránke držiteľa licencie – Ustanovenie zmluvy o využívaní práv, ktorým sa od držiteľa licencie vyžaduje, aby zaviedol účinné technické opatrenia proti framingu – Zákonnosť – Základné práva – Článok 11 a článok 17 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie)

text:
               10.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/5

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 9. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – VG Bild-Kunst/Stiftung Preußischer Kulturbesitz
      (Vec C-392/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Duševné vlastníctvo - Autorské práva a s nimi súvisiace práva v informačnej spoločnosti - Smernica 2001/29/ES - Článok 3 ods. 1 - Pojem „verejný prenos“ - Internetová stránka tretej osoby, na ktorej je pomocou framingu vložené dielo chránené autorským právom - Dielo, ktoré je s povolením nositeľa autorského práva voľne prístupné na internetovej stránke držiteľa licencie - Ustanovenie zmluvy o využívaní práv, ktorým sa od držiteľa licencie vyžaduje, aby zaviedol účinné technické opatrenia proti framingu - Zákonnosť - Základné práva - Článok 11 a článok 17 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie)
      (2021/C 182/06)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: VG Bild-Kunst

         Žalovaná: Stiftung Preußischer Kulturbesitz

         Výrok rozsudku

      Článok 3 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti sa má vykladať v tom zmysle, že k verejnému prenosu v zmysle tohto ustanovenia dochádza, keď sú pomocou techniky framingu vložené na internetovú stránku tretej osoby diela chránené autorským právom, ktoré boli voľne sprístupnené verejnosti s povolením nositeľa autorského práva na inej internetovej stránke, ak sa týmto vložením obchádzajú ochranné opatrenia proti framingu, ktoré prijal alebo ktorých prijatie vyžadoval tento nositeľ práva.

         (1)  Ú. v. EÚ C 270, 12.8.2019.


title: Vec C-400/19: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 11. marca 2021 – Európska komisia/Maďarsko (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami – Nariadenie (EÚ) č. 1308/2013 – Článok 34 ZFEÚ – Predajné ceny poľnohospodárskych výrobkov a potravín – Minimálna zisková marža uplatňovaná na maloobchodný predaj týchto výrobkov)

text:
               10.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/6

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 11. marca 2021 – Európska komisia/Maďarsko
      (Vec C-400/19) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami - Nariadenie (EÚ) č. 1308/2013 - Článok 34 ZFEÚ - Predajné ceny poľnohospodárskych výrobkov a potravín - Minimálna zisková marža uplatňovaná na maloobchodný predaj týchto výrobkov)
      (2021/C 182/07)
      Jazyk konania: maďarčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Sipos, X. Lewis a E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Maďarsko (v zastúpení: pôvodne M. Z. Fehér, G. Koós a Zs. Wagner, neskôr M. Z. Fehér a G. Koós, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Maďarsko si tým, že prijalo § 3 ods. 2 písm. u) mezőgazdasági és élelmiszeripari termékek vonatkozásában a beszállítókkal szemben alkalmazott tisztességtelen forgalmazói magatartás tilalmáról szóló 2009. évi XCV. törvény (zákon č. XCV z roku 2009, ktorým sa zakazujú nekalé obchodné praktiky voči dodávateľom, pokiaľ ide o poľnohospodárske výrobky a potraviny), a tým, že tak obmedzilo spôsoby určovania predajných cien poľnohospodárskych výrobkov a potravín, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007.

                  2.

                  Maďarsko znáša svoje vlastné trovy konania a je povinné nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

         (1)  Ú. v. EÚ C 255, 29.7.2019.


title: Vec C-440/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 18. marca 2021 – Pometon SpA/Európska komisia (Odvolanie – Kartely – Európsky trh s oceľovými brúsivami – Účasť na dvojstranných a mnohostranných kontaktoch s cieľom koordinovať ceny v celom Európskom hospodárskom priestore – „Hybridné“ konanie, ktoré postupne viedlo k prijatiu rozhodnutia o urovnaní a rozhodnutia na konci štandardného konania – Charta základných práv Európskej únie – Článok 41 – Povinnosť nestrannosti Európskej komisie – Článok 48 – Prezumpcia neviny – Povinnosť odôvodnenia – Jediné a pokračujúce porušenie – Dĺžka trvania porušenia – Rovnosť zaobchádzania – Neobmedzená súdna právomoc)

text:
               10.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/6

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 18. marca 2021 – Pometon SpA/Európska komisia
      (Vec C-440/19 P) (1)

      (Odvolanie - Kartely - Európsky trh s oceľovými brúsivami - Účasť na dvojstranných a mnohostranných kontaktoch s cieľom koordinovať ceny v celom Európskom hospodárskom priestore - „Hybridné“ konanie, ktoré postupne viedlo k prijatiu rozhodnutia o urovnaní a rozhodnutia na konci štandardného konania - Charta základných práv Európskej únie - Článok 41 - Povinnosť nestrannosti Európskej komisie - Článok 48 - Prezumpcia neviny - Povinnosť odôvodnenia - Jediné a pokračujúce porušenie - Dĺžka trvania porušenia - Rovnosť zaobchádzania - Neobmedzená súdna právomoc)
      (2021/C 182/08)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Pometon SpA (v zastúpení: E. Fabrizi, V. Veneziano a A. Molinaro, avvocati)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne P. Rossi a T. Vecchi, neskôr P. Rossi a C. Sjödin, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Body 2 a 4 výroku rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 28. marca 2019, Pometon/Komisia (T-433/16, EU:T:2019:201), sa zrušujú.

                  2.

                  Odvolanie sa v zostávajúcej časti zamieta.

                  3.

                  Výška pokuty uloženej spoločnosti Pometon SpA v článku 2 rozhodnutia Komisie C(2016) 3121 final z 25. mája 2016 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.39792 – Oceľové brúsivá) sa stanovuje na 2 633 895 eur.

                  4.

                  Pometon SpA a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania vynaložené tak v odvolacom konaní, ako aj v prvostupňovom konaní.

         (1)  Ú. v. EÚ C 255, 29.7.2019.


title: Vec C-459/19: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Spojené kráľovstvo) – The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Wellcome Trust Ltd (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Harmonizácia daňových právnych predpisov – Daň z pridanej hodnoty (DPH) – Smernica 2006/112/ES – Články 43 a 44 – Miesto poskytovania služieb zdaniteľnej osobe, ktorá koná ako taká – Miesto poskytovania služieb správy investícií charitatívnej organizácii na účely neekonomickej činnosti poskytovateľmi usadenými mimo Európskej únie)

text:
               10.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/7

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Spojené kráľovstvo) – The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Wellcome Trust Ltd
      (Vec C-459/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Harmonizácia daňových právnych predpisov - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Články 43 a 44 - Miesto poskytovania služieb zdaniteľnej osobe, ktorá koná ako taká - Miesto poskytovania služieb správy investícií charitatívnej organizácii na účely neekonomickej činnosti poskytovateľmi usadenými mimo Európskej únie)
      (2021/C 182/09)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

         Žalovaná: Wellcome Trust Ltd

         Výrok rozsudku

      Článok 44 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, zmenenej smernicou Rady 2008/8/ES z 12. februára 2008, sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade, ak sú zdaniteľnej osobe, ktorá vykonáva neekonomickú činnosť ako podnikateľskú činnosť, na účely tejto neekonomickej činnosti poskytnuté služby, majú sa tieto služby považovať za služby poskytnuté tejto zdaniteľnej osobe, „ktorá koná ako taká“ v zmysle tohto článku.

         (1)  Ú. v. EÚ C 280, 19.8.2019.


title: Vec C-488/19: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court – Írsko) – Výkon európskeho zatykača vydaného na JR (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Policajná a justičná spolupráca v trestných veciach – Európsky zatykač – Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV – Pôsobnosť – Článok 8 ods. 1 písm. c) – Pojem „vykonateľný rozsudok“ – Trestný čin, ktorý viedol k odsudzujúcemu rozsudku vyhlásenému súdom tretieho štátu – Nórske kráľovstvo – Rozsudok, ktorý vydávajúci štát uznal a vykonal na základe dvojstranného dohovoru – Článok 4 bod 7 písm. b) – Dôvody pre nepovinné nevykonanie európskeho zatykača – Extrateritoriálna povaha trestného činu)

text:
               10.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/8

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court – Írsko) – Výkon európskeho zatykača vydaného na JR
      (Vec C-488/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Policajná a justičná spolupráca v trestných veciach - Európsky zatykač - Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV - Pôsobnosť - Článok 8 ods. 1 písm. c) - Pojem „vykonateľný rozsudok“ - Trestný čin, ktorý viedol k odsudzujúcemu rozsudku vyhlásenému súdom tretieho štátu - Nórske kráľovstvo - Rozsudok, ktorý vydávajúci štát uznal a vykonal na základe dvojstranného dohovoru - Článok 4 bod 7 písm. b) - Dôvody pre nepovinné nevykonanie európskeho zatykača - Extrateritoriálna povaha trestného činu)
      (2021/C 182/10)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      High Court (Írsko)

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      JR

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 1 ods. 1 a článok 8 ods. 1 písm. c) rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi, zmeneného rámcovým rozhodnutím Rady 2009/299/SVV z 26. februára 2009, sa majú vykladať v tom zmysle, že európsky zatykač možno vydať na základe súdneho rozhodnutia vydávajúceho členského štátu, ktorým sa nariaďuje výkon trestu uloženého súdom tretieho štátu v tomto členskom štáte, ak na základe dvojstranného dohovoru medzi týmito štátmi bol dotknutý rozsudok uznaný rozhodnutím súdu vydávajúceho členského štátu. Vydanie európskeho zatykača však podlieha podmienke jednak, že vyžiadaná osoba bola odsúdená na trest odňatia slobody v trvaní najmenej štyroch mesiacov, a jednak, že konanie, ktoré viedlo k prijatiu v treťom štáte rozsudku neskôr uznaného vo vydávajúcom členskom štáte, dodržalo základné práva a osobitne povinnosti vyplývajúce z článkov 47 a 48 Charty základných práv Európskej únie.

                  2.

                  Článok 4 bod 7 písm. b) rámcového rozhodnutia 2002/584, zmeneného rámcovým rozhodnutím 2009/299, sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade európskeho zatykača, ktorý bol vydaný na základe súdneho rozhodnutia vydávajúceho členského štátu, ktoré umožňuje výkon v tomto členskom štáte trestu uloženého súdom tretieho štátu, ak bol predmetný trestný čin spáchaný na území tohto posledného uvedeného štátu, otázka, či bol tento trestný čin spáchaný „mimo územia vydávajúceho členského štátu“, musí byť vyriešená s prihliadnutím na trestnú právomoc tohto tretieho štátu, v prejednávanej veci Nórskeho kráľovstva, ktorá umožnila trestné stíhanie tohto trestného činu, a nie na právomoc vydávajúceho členského štátu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 337, 7.10.2019.


title: Vec C-562/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. marca 2021 – Európska komisia/Poľská republika, Maďarsko (Odvolanie – Článok 107 ods. 1 ZFEÚ – Štátna pomoc – Poľská daň v oblasti maloobchodného predaja – Článok 108 ods. 2 ZFEÚ – Rozhodnutie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania – Prvky určenia referenčného systému – Progresívna štruktúra sadzieb – Existencia selektívnej výhody – Dôkazné bremeno)

text:
               10.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/9

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. marca 2021 – Európska komisia/Poľská republika, Maďarsko
      (Vec C-562/19 P) (1)

      (Odvolanie - Článok 107 ods. 1 ZFEÚ - Štátna pomoc - Poľská daň v oblasti maloobchodného predaja - Článok 108 ods. 2 ZFEÚ - Rozhodnutie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania - Prvky určenia referenčného systému - Progresívna štruktúra sadzieb - Existencia selektívnej výhody - Dôkazné bremeno)
      (2021/C 182/11)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann, P.-J. Loewenthal a V. Bottka, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, M. Rzotkiewicz a M. Szydło, splnomocnení zástupcovia), Maďarsko (v zastúpení: M. Z. Fehér a G. Koós, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

                  3.

                  Maďarsko znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 328, 30.9.2019.


title: Vec C-572/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 10. marca 2021 – European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation – Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico – ITS Europe)/Európska komisia (Odvolanie – Štátna pomoc – Siedmy rámcový program v oblasti výskumu, technologického vývoja a demonštračných činností – Odporúčanie 2003/361/ES – Rozhodnutie pracovnej skupiny Európskej komisie pre validáciu týkajúce sa kvalifikácie mikro, malých alebo stredných podnikov (MSP) – Rozhodnutie 2012/838/EÚ, Euratom – Príloha – Body 1.2.6 a 1.2.7 – Žiadosť o revíziu – Nariadenie (ES) č. 58/2003 – Článok 22 – Nepodanie opravného prostriedku v správnom konaní – Vzťah medzi žiadosťou o revíziu a opravným prostriedkom v správnom konaní – Zamietnutie postavenia MSP napriek formálnemu splneniu kritérií odporúčania 2003/361 – Právna istota – Legitímna dôvera – Nevýhody, ktorým bežne čelia MSP – Neexistencia)

text:
               10.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/9

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 10. marca 2021 – European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation – Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico – ITS Europe)/Európska komisia
      (Vec C-572/19 P) (1)

      (Odvolanie - Štátna pomoc - Siedmy rámcový program v oblasti výskumu, technologického vývoja a demonštračných činností - Odporúčanie 2003/361/ES - Rozhodnutie pracovnej skupiny Európskej komisie pre validáciu týkajúce sa kvalifikácie mikro, malých alebo stredných podnikov (MSP) - Rozhodnutie 2012/838/EÚ, Euratom - Príloha - Body 1.2.6 a 1.2.7 - Žiadosť o revíziu - Nariadenie (ES) č. 58/2003 - Článok 22 - Nepodanie opravného prostriedku v správnom konaní - Vzťah medzi žiadosťou o revíziu a opravným prostriedkom v správnom konaní - Zamietnutie postavenia MSP napriek formálnemu splneniu kritérií odporúčania 2003/361 - Právna istota - Legitímna dôvera - Nevýhody, ktorým bežne čelia MSP - Neexistencia)
      (2021/C 182/12)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation – Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico – ITS Europe) (v zastúpení: M. Wellinger a K. T’Syen, avocats)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a A. Kyratsou, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, J. Vláčil, O. Serdula a J. Očková, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation – Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico – ITS Europe) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

                  3.

                  Česká republika znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 312, 16.9.2019.


title: Vec C-578/19: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 18. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom – Spojené kráľovstvo) – X/Kuoni Travel Ltd (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica 90/314/EHS – Článok 5 ods. 2 tretia zarážka – Balík cestovných, dovolenkových a výletných služieb – Zmluva o balíku cestovných služieb uzatvorená medzi organizátorom cestovných služieb a spotrebiteľom – Zodpovednosť organizátora cestovných služieb za riadne splnenie záväzkov vyplývajúcich zo zmluvy inými dodávateľmi služieb – Škoda vyplývajúca z konania zamestnanca dodávateľa služieb – Vylúčenie zodpovednosti – Udalosť, ktorú organizátor cestovných služieb alebo dodávateľ služieb nemohli predvídať alebo jej predísť – Pojem „dodávateľ služieb“)

text:
               10.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/10

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 18. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom – Spojené kráľovstvo) – X/Kuoni Travel Ltd
      (Vec C-578/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 90/314/EHS - Článok 5 ods. 2 tretia zarážka - Balík cestovných, dovolenkových a výletných služieb - Zmluva o balíku cestovných služieb uzatvorená medzi organizátorom cestovných služieb a spotrebiteľom - Zodpovednosť organizátora cestovných služieb za riadne splnenie záväzkov vyplývajúcich zo zmluvy inými dodávateľmi služieb - Škoda vyplývajúca z konania zamestnanca dodávateľa služieb - Vylúčenie zodpovednosti - Udalosť, ktorú organizátor cestovných služieb alebo dodávateľ služieb nemohli predvídať alebo jej predísť - Pojem „dodávateľ služieb“)
      (2021/C 182/13)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Supreme Court of the United Kingdom

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: X

         Žalovaná: Kuoni Travel Ltd

         za účasti: ABTA Ltd

         Výrok rozsudku

      Článok 5 ods. 2 tretia zarážka smernice Rady 90/314/EHS z 13. júna 1990 o balíku cestovných, dovolenkových a výletných služieb v rozsahu, v akom stanovuje dôvod na vylúčenie zodpovednosti organizátora balíka cestovných služieb za riadne plnenie záväzkov vyplývajúcich zo zmluvy o takomto balíku cestovných služieb, ktorú uzatvoril tento organizátor so spotrebiteľom a ktorá sa riadi touto smernicou, sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade nesplnenia alebo nesprávneho plnenia týchto záväzkov vyplývajúceho z konania zamestnanca dodávateľa služieb, ktorý túto zmluvu plní:

                  —

                  tohto zamestnanca nemožno považovať za dodávateľa služieb na účely uplatnenia tohto ustanovenia a

                  —

                  organizátor sa nemôže zbaviť svojej zodpovednosti vyplývajúcej z takéhoto nesplnenia alebo nesprávneho plnenia v zmysle uvedeného ustanovenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 328, 30.9.2019.


title: Vec C-580/19: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 9. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Darmstadt – Nemecko) – RJ/Stadt Offenbach am Main (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov – Organizácia pracovného času – Smernica 2003/88/ES – Článok 2 – Pojem „pracovný čas“ – Čas pracovnej pohotovosti vo forme nepretržitej dostupnosti – Profesionálni hasiči – Smernica 89/391/EHS – Články 5 a 6 – Psychosociálne riziká – Povinnosť prevencie)

text:
               10.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/11

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 9. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Darmstadt – Nemecko) – RJ/Stadt Offenbach am Main
      (Vec C-580/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov - Organizácia pracovného času - Smernica 2003/88/ES - Článok 2 - Pojem „pracovný čas“ - Čas pracovnej pohotovosti vo forme nepretržitej dostupnosti - Profesionálni hasiči - Smernica 89/391/EHS - Články 5 a 6 - Psychosociálne riziká - Povinnosť prevencie)
      (2021/C 182/14)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Darmstadt

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: RJ

         Žalovaný: Stadt Offenbach am Main

         Výrok rozsudku

      Článok 2 bod 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času sa má vykladať v tom zmysle, že čas pracovnej pohotovosti vo forme nepretržitej dostupnosti, počas ktorého pracovník musí byť schopný so svojou zásahovou uniformou a služobným vozidlom, ktoré mu poskytol zamestnávateľ, s využitím oprávnení spočívajúcich vo výnimkách zo zákona o cestnej premávke a v práve prednosti viažucich sa na toto vozidlo dostaviť sa na hranice mesta, v ktorom sa nachádza jeho služobný útvar, v lehote 20 minút, predstavuje v celom rozsahu „pracovný čas“ v zmysle tohto ustanovenia, len pokiaľ z celkového posúdenia všetkých okolností veci, predovšetkým z dôsledkov takej lehoty, a prípadne z priemernej pravidelnosti zásahov počas tejto doby, vyplýva, že obmedzenia uložené tomuto pracovníkovi počas uvedenej doby sú takej povahy, že objektívne a veľmi významne ovplyvňujú možnosť tohto pracovníka slobodne nakladať v tejto dobe s časom, v rámci ktorého sa od neho výkon práce nepožaduje, a venovať tento čas svojim vlastným záujmom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 372, 04.11.2019.


title: Vec C-585/19: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Bucureşti – Rumunsko) – Academia de Studii Economice din Bucureşti/Organismul Intermediar pentru Programul Operaţional Capital Uman – Ministerul Educaţiei Naţionale (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sociálna politika – Bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov – Organizácia pracovného času – Smernica 2003/88/ES – Článok 2 – Pojem „pracovný čas“ – Článok 3 – Minimálny denný odpočinok – Pracovníci, ktorí uzavreli viaceré pracovné zmluvy s tým istým zamestnávateľom – Uplatňovanie vo vzťahu k pracovníkovi)

text:
               10.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/11

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Bucureşti – Rumunsko) – Academia de Studii Economice din Bucureşti/Organismul Intermediar pentru Programul Operaţional Capital Uman – Ministerul Educaţiei Naţionale
      (Vec C-585/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Bezpečnosť a ochrana zdravia pracovníkov - Organizácia pracovného času - Smernica 2003/88/ES - Článok 2 - Pojem „pracovný čas“ - Článok 3 - Minimálny denný odpočinok - Pracovníci, ktorí uzavreli viaceré pracovné zmluvy s tým istým zamestnávateľom - Uplatňovanie vo vzťahu k pracovníkovi)
      (2021/C 182/15)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunalul Bucureşti

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Academia de Studii Economice din Bucureşti

         Žalovaný: Organismul Intermediar pentru Programul Operaţional Capital Uman – Ministerul Educaţiei Naţionale

         Výrok rozsudku

      Článok 2 bod 1 a článok 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času sa majú vykladať v tom zmysle, že ak pracovník uzavrel s tým istým zamestnávateľom viaceré pracovné zmluvy, minimálny denný odpočinok, ktorý je stanovený v tomto článku 3, sa uplatňuje na všetky tieto zmluvy ako celok a nie na každú z týchto zmlúv samostatne.

         (1)  Ú. v. EÚ C 406, 2.12.2019.


title: Vec C-596/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. marca 2021 – Európska komisia/Maďarsko, Poľská republika (Odvolanie – Článok 107 ods. 1 ZFEÚ – Štátna pomoc – Maďarská daň z obratu súvisiaceho s reklamou – Prvky určenia referenčného systému – Progresívna štruktúra sadzieb – Prechodné ustanovenie o čiastočnej odpočítateľnosti prenesených strát – Existencia selektívnej výhody – Dôkazné bremeno)

text:
               10.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/12

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. marca 2021 – Európska komisia/Maďarsko, Poľská republika
      (Vec C-596/19 P) (1)

      (Odvolanie - Článok 107 ods. 1 ZFEÚ - Štátna pomoc - Maďarská daň z obratu súvisiaceho s reklamou - Prvky určenia referenčného systému - Progresívna štruktúra sadzieb - Prechodné ustanovenie o čiastočnej odpočítateľnosti prenesených strát - Existencia selektívnej výhody - Dôkazné bremeno)
      (2021/C 182/16)
      Jazyk konania: maďarčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: V. Bottka, P.-J. Loewenthal a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Maďarsko (v zastúpení: M. Z. Fehér a G. Koós, splnomocnení zástupcovia), Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania, vrátane trov konania, ktoré vynaložila Poľská republika.

         (1)  Ú. v. EÚ C 348, 14.10.2019.


title: Vec C-652/19: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 17. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Milano – Taliansko) – KO/Consulmarketing SpA, v konkurze (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sociálna politika – Smernica 1999/70/ES – Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP – Doložka 4 – Zásada nediskriminácie – Objektívne dôvody opodstatňujúce rozdielne zaobchádzanie s pracovníkmi na dobu určitú – Smernica 98/59/ES – Hromadné prepúšťanie – Vnútroštátna právna úprava ochrany, ktorá sa má priznať pracovníkovi, ktorý bol obeťou protiprávneho hromadného prepúšťania – Uplatnenie menej výhodného režimu ochrany na zmluvy na dobu určitú uzatvorené predtým, ako nadobudol účinnosť, ktoré boli zmenené na zmluvy na dobu neurčitú po tomto dátume)

text:
               10.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/13

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 17. marca 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Milano – Taliansko) – KO/Consulmarketing SpA, v konkurze
      (Vec C-652/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 1999/70/ES - Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP - Doložka 4 - Zásada nediskriminácie - Objektívne dôvody opodstatňujúce rozdielne zaobchádzanie s pracovníkmi na dobu určitú - Smernica 98/59/ES - Hromadné prepúšťanie - Vnútroštátna právna úprava ochrany, ktorá sa má priznať pracovníkovi, ktorý bol obeťou protiprávneho hromadného prepúšťania - Uplatnenie menej výhodného režimu ochrany na zmluvy na dobu určitú uzatvorené predtým, ako nadobudol účinnosť, ktoré boli zmenené na zmluvy na dobu neurčitú po tomto dátume)
      (2021/C 182/17)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale di Milano

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: KO

         Žalovaná: Consulmarketing SpA, v konkurze

         za účasti: Filcams CGIL, Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Vnútroštátna právna úprava, ktorá v rámci jedného a toho istého postupu hromadného prepúšťania v rozpore s kritériami určenými na výber zamestnancov, ktorých sa tento postup týka, stanovuje súbežné uplatnenie dvoch odlišných režimov ochrany zamestnancov na dobu neurčitú, nespadá do pôsobnosti smernice Rady 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania, a preto ju nemožno preskúmať z hľadiska základných práv zaručených Chartou základných práv Európskej únie, konkrétne z hľadiska jej článkov 20 a 30.

                  2.

                  Doložka 4 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, uzavretej 18. marca 1999, ktorá je prílohou smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá rozširuje nový režim ochrany pracovníkov na dobu neurčitú v prípade protiprávneho hromadného prepúšťania na pracovníkov, ktorých zmluvy na dobu určitú, uzavreté pred nadobudnutím účinnosti tejto právnej úpravy, sa po tomto dátume zmenia na zmluvy na dobu neurčitú.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 25.11.2019.