title: Vec T-189/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  20. októbra 2011 — Poloplast/ÚHVT — Polypipe (P) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky spoločenstva P — Skoršie ochranné známky Spoločenstva P a P POLYPIPE — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009)“ ]

text:
               3.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. októbra 2011 — Poloplast/ÚHVT — Polypipe (P)
   (Vec T-189/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky spoločenstva P - Skoršie ochranné známky Spoločenstva P a P POLYPIPE - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009))
   2011/C 355/27
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Poloplast GmbH & Co. KG (Leonding, Rakúsko) (v zastúpení: G. Bruckmüller, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: R. Pethke, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Polypipe Ltd (Edlinton, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: pôvodne K. E. Gilbert a M. H. Blair, solicitors, neskôr K. E. Gilbert, M. H. Blair a S. S. Malynicz, barrister)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 25. februára 2009 (vec R 80/2008-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Polypipe Ltd a Poloplast GmbH & Co. KG

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Poloplast GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania, vrátane trov konania, ktoré vynaložila Polypipe Ltd v konaní pred odvolacím senátom Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

      (1)  Ú. v. EÚ C 167, 18.7.2009.


title: Vec C-597/13 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. septembra 2015 – Total SA/Európska komisia (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s parafínovými voskami — Trh s parafínovým gáčom — Porušenie, ktorého sa dopustila dcérska spoločnosť, ktorá je v 100 % vlastníctve materskej spoločnosti — Domnienka rozhodujúceho vplyvu uplatňovaného materskou spoločnosťou na dcérsku spoločnosť — Zodpovednosť materskej spoločnosti založená výlučne na protiprávnom správaní jej dcérskej spoločnosti — Rozsudok, ktorým sa znižuje výška pokuty uloženej dcérskej spoločnosti — Účinky na právnu situáciu materskej spoločnosti)

text:
               9.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/5

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 17. septembra 2015 – Total SA/Európska komisia
   (Vec C-597/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s parafínovými voskami - Trh s parafínovým gáčom - Porušenie, ktorého sa dopustila dcérska spoločnosť, ktorá je v 100 % vlastníctve materskej spoločnosti - Domnienka rozhodujúceho vplyvu uplatňovaného materskou spoločnosťou na dcérsku spoločnosť - Zodpovednosť materskej spoločnosti založená výlučne na protiprávnom správaní jej dcérskej spoločnosti - Rozsudok, ktorým sa znižuje výška pokuty uloženej dcérskej spoločnosti - Účinky na právnu situáciu materskej spoločnosti))
   (2015/C 371/06)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Total SA (v zastúpení: É. Morgan de Rivery a É. Lagathu, avocats)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: É. Gippini Fournier a P. Van Nuffel, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie Total/Komisia (T-548/08, EU:T:2013:434) sa zrušuje v rozsahu, v akom nezladil výšku pokuty uloženej spoločnosti Total SA s výškou pokuty uloženej spoločnosti Total Raffinage Marketing SA rozsudkom Total Raffinage Marketing/Komisia (T-566/08, EU:T:2013:423).

               2.

               Vo zvyšnej časti sa odvolanie zamieta.

               3.

               Výška pokuty uloženej spoločnosti Total SA spoločne a nerozdielne so spoločnosťou Total Raffinage Marketing SA v článku 2 rozhodnutia Komisie K(2008) 5476 v konečnom znení z 1. októbra 2008 týkajúceho sa konania podľa článku [81 ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39.181 – Sviečkové vosky) sa stanovuje na 12 5 4 59  842 eur.

               4.

               Total SA znáša tri štvrtiny trov konania vynaložených Európskou komisiou a tri štvrtiny svojich vlastných trov konania vynaložených v súvislosti s týmto odvolaním a konaním na prvom stupni.

               5.

               Európska komisia znáša jednu štvrtinu svojich vlastných trov konania a trov konania vynaložených spoločnosťou Total SA v súvislosti s týmto odvolaním a konaním na prvom stupni.

      (1)  Ú. v. EÚ C 45, 15.2.2014.


title: Vec F-31/07: Žaloba podaná 2. apríla 2007 – Putterie-de-Beukelaer/Komisia

text:
               26.5.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 117/38

         Žaloba podaná 2. apríla 2007 – Putterie-de-Beukelaer/Komisia
   (Vec F-31/07)
   (2007/C 117/62)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Françoise Putterie-de-Beukelaer (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: E. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť hodnotenie služobného postupu (ďalej len „HSP“) žalobkyne za obdobie od 1. januára 2005 do 31. decembra 2005, vrátane súvisiacich odvolacích konaní a iných rozhodnutí, a to najmä bodu 6.5 „predpoklady“, pokiaľ ide o neuznanie spôsobilosti žalobkyne na výkon funkcií vyplývajúcich z kategórie B*,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa sa na podporu svojej žaloby po prvé odvoláva na skutočnosť, že administratíva vec zjavne nesprávne posúdila, keďže jej nebola uznaná spôsobilosť na výkon funkcií vyplývajúcich z kategórie B* na účely atestačného postupu stanoveného v článku 10 ods. 3 prílohy XIII Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev (ďalej len „služobný poriadok“). Konkrétne tvrdí, že v protiklade s tým, čo je uvedené v hodnotiacej správe, jej úlohy, vyplývajúce z funkcie osoby zodpovednej za vzdelávanie v oblasti informatiky (ďalej len „ZVI“), spadajú do kategórie B*.
   Po druhé sa žalobkyňa odvoláva na porušenie článku 26 služobného poriadku, zásady dodržiavania práva na obranu, zásady transparentnosti a kontradiktórnosti, ako aj zásady správneho úradného postupu voči zamestnancom. Osobitne poukazuje na to, že s niektorými dokumentmi, ktoré boli použité na účely jej hodnotenia, nebola včas oboznámená.
   Po tretie žalobkyňa namieta porušenie článku 25 ods. 2 služobného poriadku a povinnosti odôvodnenia.
   Po štvrté žalobkyňa namieta porušenie zásady rovnosti zaobchádzania s členmi personálu a zákazu diskriminácie, keďže na účely atestačného postupu sa funkcie vykonávané ZVI hodnotia odlišne v závislosti od generálnych riaditeľstiev a hierarchicky nadriadených osôb.


title: Vec C-84/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Hoge Raad (Holandsko)  27. januára 2006  – Staat der Nederlanden (Ministerie van Volksgezondheid, Welzijn en Sport)/1. Antroposana, Patiëntenvereniging voor Antroposofische Gezondheidszorg, 2. Nederlandse Vereniging van Antroposofische artsen, 3. Weleda Nederland N. V. a Wala Nederland N.V.

text:
               6.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Hoge Raad (Holandsko) 27. januára 2006 – Staat der Nederlanden (Ministerie van Volksgezondheid, Welzijn en Sport)/1. Antroposana, Patiëntenvereniging voor Antroposofische Gezondheidszorg, 2. Nederlandse Vereniging van Antroposofische artsen, 3. Weleda Nederland N. V. a Wala Nederland N.V.
   (Vec C-84/06)
   (2006/C 108/04)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hoge Raad (Holandsko)
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Staat der Nederlanden (Ministerie van Volksgezondheid, Welzijn en Sport)

      Žalovaní: 1. Antroposana, Patiëntenvereniging voor Antroposofische Gezondheidszorg, 2. Nederlandse Vereniging van Antroposofische artsen, 3. Weleda Nederland N. V. a Wala Nederland N.V.
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Zaväzuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES (1) zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch, členské štáty k tomu, aby vyžadovali udelenie povolenia v zmysle hlavy III kapitoly 1 smernice pre antroposofické lieky, ktoré zároveň nie sú homeopatickými liekmi?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku, je teda holandský zákon, ktorý pri týchto antroposofických liekov vyžaduje uvedené povolenie, podľa článku 30 ES povolenou výnimkou zo zákazu v zmysle článku 28 ES?

      (1)  Ú. v. ES L 311, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69.


title: Vec T-340/08 P: Odvolanie podané 14. augusta 2008 : Marianne Timmer proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z  5. júna 2008 vo veci F-123/06, Timmer/Dvor audítorov

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/43

         Odvolanie podané 14. augusta 2008: Marianne Timmer proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 5. júna 2008 vo veci F-123/06, Timmer/Dvor audítorov
   (Vec T-340/08 P)
   (2008/C 285/80)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Marianne Timmer (Saint-Sauves-d'Auvergne, Francúzsko) (v zastúpení: F. Rollinger, advokát)

      Ďalší účastník konania: Dvor audítorov Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť uznesenie z 5. júna 2008 vo veci F-123/06, Marianne Timmer/Dvor audítorov,

               —

               vyhovieť návrhu na náhradu utrpenej ujmy,

               —

               vyhovieť návrhu zaviazať Dvor audítorov na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Týmto odvolaním odvolateľka žiada zrušiť uznesenie Súdu pre verejnú službu (ďalej len „SVS“) z 5. júna 2008 vyhlásené vo veci Timmer/Dvor audítorov, F-123/06, ktorým SVS zamietol ako neprípustnú žalobu, ktorou odvolateľka žiadala na jednej strane zrušenie jej hodnotení služobného postupu za obdobie od roku 1984 do 1997, ako aj súvisiacich a/alebo nadväzujúcich rozhodnutí, vrátane rozhodnutia o vymenovaní predmetného hodnotiteľa na miesto vedúceho holandského oddelenia prekladateľskej služby Dvora audítorov a na druhej strane návrh na náhradu údajne utrpenej ujmy.
   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza šesť odvolacích dôvodov založených na:

               —

               nesprávnom výklade skutkového stavu vyplývajúceho z dôkazov predložených SVS a mylnom rozdelení dôkazného bremena,

               —

               nesprávnom výklade žiadosti odvolateľky adresovanej menovaciemu orgánu z 29. júla 2005, týkajúcej sa dodržiavania článku 14 Služobného poriadku zamestnancov Európskych spoločenstiev v jeho znení predchádzajúcom účinnosti nariadenia č. 723/2004 (1), ktoré ho novelizovalo, nakoľko táto žiadosť nesmerovala k preskúmaniu hodnotení služobného postupu odvolateľky, ako je uvedené v bode 37 napadnutého uznesenia,

               —

               nesprávnej právnej kvalifikácii predžalobnej sťažnosti z 26. februára 2006, ktorej predmetom bolo zrušenie hodnotení služobného postupu a rozhodnutí o služobnom postupe odvolateľky, a nie „zohľadnenie viacerých nových skutočností“ (bod 41 napadnutého uznesenia),

               —

               absencii odôvodnenia rozhodnutia o zamietnutí sťažnosti,

               —

               subsidiárne, nedostatočnom odôvodnení tohto rozhodnutia o zamietnutí, keďže SVS mal skúmať nedostatočnosť odôvodnenia,

               —

               nesprávnom uplatnení judikatúry, pokiaľ ide o protiprávny výkon funkcie nadriadeným odvolateľky, keďže odvolateľka neuvádzala, že jej hodnotenia služobného postupu boli postihnuté protiprávnosťou menovania jej nadriadeného, ale protiprávnym vykonávaním funkcie, ktorú mohla vykonávať odvolateľka a osobným záujmom jej nadriadených (bod 42 napadnutého uznesenia).

      (1)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 723/2004 z 22. marca 2004, ktorým sa mení a dopĺňa Služobný poriadok zamestnancov Európskych spoločenstiev a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev (Ú. v. EÚ L 124, s. 1; Mim. vyd. 01/002, s. 130).


title: Vec T-11/17: Žaloba podaná 6. januára 2017 – RK/Rada

text:
               27.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/13

         Žaloba podaná 6. januára 2017 – RK/Rada
   (Vec T-11/17)
   (2017/C 095/22)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: RK (v zastúpení: L. Levi a A. Tymen, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               rozhodol, že podaná žaloba je prípustná a dôvodná,

         a dôsledku toho,

               —

               zrušil nedatované rozhodnutie Rady prijaté na základe článku 42c služobného poriadku úradníkov Európskej únie,

               —

               v prípade potreby zrušil rozhodnutie z 27. septembra 2016, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu z 29. apríla 2016,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu majetkovej škody, ktorá vznikla žalobcovi,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu nemajetkovej ujmy, ktorá vnikla žalobcovi,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na námietke nezákonnosti vznesenej proti článku 42c služobného poriadku, na porušení článkov 20 a 21 Charty základných práv Európskej únie, na porušení smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, 2000, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79), ako aj na porušení článku 1d služobného poriadku.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 42c služobného poriadku, ako bol vykonaný v oznámení Rady č. 71/15 pre zamestnancov, ako aj na nesprávnosti a i nezrovnalostí zo skutkového a právneho hľadiska v napadnutých rozhodnutiach.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení práva byť vypočutý, ako aj práva na obhajobu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti starostlivosti, ako aj porušení zásady dobrej správy.


title: Vec T-218/05: Žaloba podaná 7. júna 2005: Bustec Ireland Limited Partnership proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/44

         Žaloba podaná 7. júna 2005: Bustec Ireland Limited Partnership proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-218/05)
   (2005/C 182/82)
   Jazyk, v ktorom bola žaloba podaná: španielčina
   Bustec Ireland Limited Partnership, v zastúpení: Enrique Armijo Chavarri a Antonio Castán Pérez-Gómez, advokáti, podal 7. júna 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).
   Ďalším účastníkom konania pred odvolacím senátom bol Mustek, S.L.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               1.

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu vo veci R 1125/2004-2 z 22. marca 2005,

               2.

               zaviazal ÚHVT nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva:

               Žalobca.

               Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva:

               Obrazová ochranná známka „BUSTEC“ – Prihláška č. 1644939 pre výrobky tried 9, 35 a 42.

               Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietok:

               Mustek S. L.

               Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietok:

               Španielska slovná ochranná známka „MUSTEK“ (č. 1550684) pre výrobky triedy 9.

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Vyhovenie námietke.

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Neprípustnosť odvolania v dôsledku toho, že odvolateľ nepodal písomné prehlásenie s uvedením dôvodov odvolania v lehote 4 mesiacov podľa článku 59 nariadenia (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva.

               Dôvody žaloby:

               Porušenie práva na obhajobu a nesprávny výklad článku 59 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva.


title: Vec C-402/09: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. apríla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Sibiu — Rumunsko) — Ioan Tatu/Statul român prin Ministerul Finanțelor și Economiei, Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu, Ministerul Mediului (Vnútroštátne zdanenie — Článok 110 ZFEÚ — Daň za znečistenie uložená pri prvom prihlásení motorových vozidiel do evidencie — Neutralita dane vo vzťahu k dovezeným ojazdeným vozidlám a vo vzťahu k podobným vozidlám, ktoré sa už nachádzajú na vnútroštátnom trhu)

text:
               28.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 160/8

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. apríla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Sibiu — Rumunsko) — Ioan Tatu/Statul român prin Ministerul Finanțelor și Economiei, Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu, Ministerul Mediului
   (Vec C-402/09) (1)

   (Vnútroštátne zdanenie - Článok 110 ZFEÚ - Daň za znečistenie uložená pri prvom prihlásení motorových vozidiel do evidencie - Neutralita dane vo vzťahu k dovezeným ojazdeným vozidlám a vo vzťahu k podobným vozidlám, ktoré sa už nachádzajú na vnútroštátnom trhu)
   2011/C 160/05
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunalul Sibiu

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ioan Tatu

      Žalovaní: Statul român prin Ministerul Finanțelor și Economiei, Direcția Generală a Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu, Ministerul Mediului

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunalul Sibiu — Prihlásenie do evidencie ojazdených vozidiel, ktoré boli predtým prihlásené do evidencie v iných členských štátoch — Vnútroštátna právna úprava podmieňujúca prvé prihlásenie týchto vozidiel do evidencie zaplatením environmentálnej dane, pričom ojazdené vozidlá, ktoré sa už nachádzajú na vnútroštátnom trhu, sú od takejto dane v prípade nového prihlásenia do evidencie oslobodené — Súlad vnútroštátnej právnej úpravy s článkom 90 ES — Prekážka voľného pohybu tovaru

      Výrok rozsudku

   Článok 110 ZFEÚ sa musí vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby členský štát stanovil daň za znečistenie zaťažujúcu motorové vozidlá pri ich prvom prihlásení do evidencie v tomto členskom štáte, ak je toto daňové opatrenie stanovené takým spôsobom, že odrádza od toho, aby sa v tomto členskom štáte prevádzkovali ojazdené vozidlá zakúpené v iných členských štátoch, pričom neodrádza od nákupu ojazdených vozidiel rovnakého veku a rovnakého opotrebenia na vnútroštátnom trhu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Vec T-222/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/63

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-222/06) (1)

   (2008/C 301/115)

      Jazyk konania: taliančina

   Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 249, 14.10.2006.


title: Vec T-2/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  15. decembra 2010 — De Lucia/ÚHVT — Galbani (De Lucia La natura pratica del gusto)

text:
               19.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/35

         Uznesenie Všeobecného súdu z 15. decembra 2010 — De Lucia/ÚHVT — Galbani (De Lucia La natura pratica del gusto)
   (Vec T-2/10) (1)

   2011/C 55/64
   Jazyk konania: taliančina
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 51, 27.2.2010.


title: Vec C-343/08: Žaloba podaná 23. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/10

         Žaloba podaná 23. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika
   (Vec C-343/08)
   (2008/C 272/16)
   Jazyk konania: čeština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Šimerdová, N. Yerrell, splnomocnené zástupkyne)

      Žalovaná: Česká republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Česká republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/41/ES z 3. júna 2003 o činnostiach a dohľade nad inštitúciami zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia (1), najmä neprebratím článku 8, článku 9 v plnom rozsahu, článku 13, 15 až 18 a 20 ods. 2 až 4 smernice, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice, najmä z článku 22 ods. 1,

               —

               zaviazať Českú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 23. septembra 2005.

      (1)  Ú. v. EÚ L 235, s. 10; Mim. vyd. 05/004, s. 350.


title: Vec T-312/16: Žaloba podaná 20. júna 2016 – Walfood/EUIPO – Romanov Holding (CHATKA)

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/42

         Žaloba podaná 20. júna 2016 – Walfood/EUIPO – Romanov Holding (CHATKA)
   (Vec T-312/16)
   (2016/C 305/57)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Walfood SA (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: E. Cornu, lawyer)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Romanov Holding, SL (La Moraleja, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis ochrannej známky označujúci Európsku úniu týkajúci sa ochrannej známky „CHATKA“ – medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 876 349.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 21. marca 2016 vo veci R 2870/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-368/05 P: Uznesenie Súdneho dvora z  8. decembra 2006 – Polyetrolyte Producers Group/Komisia Európskych spoločenstiev, Rada Európskej únie (Odvolanie — Rozhodnutie Rady, ktorým sa zaujíma stanovisko Spoločenstva — Rozhodnutie zmiešaného výboru EHP, ktorým sa umožňuje Nórskemu kráľovstvu uplatňovať na akrylamidovú látku osobitné obmedzenia koncentrácie, ktoré sú prísnejšie ako obmedzenia schválené Spoločenstvom)

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/9

         Uznesenie Súdneho dvora z 8. decembra 2006 – Polyetrolyte Producers Group/Komisia Európskych spoločenstiev, Rada Európskej únie
   (Vec C-368/05 P) (1)

   (Odvolanie - Rozhodnutie Rady, ktorým sa zaujíma stanovisko Spoločenstva - Rozhodnutie zmiešaného výboru EHP, ktorým sa umožňuje Nórskemu kráľovstvu uplatňovať na akrylamidovú látku osobitné obmedzenia koncentrácie, ktoré sú prísnejšie ako obmedzenia schválené Spoločenstvom)
   (2007/C 82/16)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Polyetrolyte Producers Group (v zastúpení: K. Van Maldegem a C. Mereu, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: G. Curmi, J.-P. Hix a F. Florindo Gijón), Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Forman a M. Wilderspin, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 22. júla 2005, Polyetrolyte Producers Group/Rada a Komisia (T-376/04), ktorým sa vyhlásila za neprípustnú žaloba, na jednej strane, o zrušenie rozhodnutia Zmiešaného výboru EHP č. 59/2004 z 26. apríla 2004, ktorým sa mení príloha II (Ú. v. EÚ L 277, s. 30) v časti, v ktorej umožňuje Nórsku vykonávať osobitné obmedzenia koncentrácie pre akrylamidovú látku a ktoré sú prísnejšie ako obmedzenia uplatňované v Spoločenstve, ako aj skonštatovanie nezákonnosti spoločného vyhlásenia k Dohode EHP, ktoré sa týka ustanovení o prehodnotení v oblasti nebezpečných látok, prijatého na zasadnutí Spoločného výboru EHP 26. marca 1999 (Ú. v. EÚ C 185, s. 6) a na druhej strane žaloba o náhradu škody, ktorou sa domáha náhrada škody, ktorá údajne vznikla žalobkyni v dôsledku prijatia napadnutého rozhodnutia
   Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Polyetrolyte Producers Group je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 10, 14.1.2006.


title: Vec T-200/07: Žaloba podaná 6. júna 2007 – Agencja Wydawnicza Technopol Sp. z o.o./ÚHVT (222)

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/35

         Žaloba podaná 6. júna 2007 – Agencja Wydawnicza „Technopol“ Sp. z o.o./ÚHVT (222)
   (Vec T-200/07)
   (2007/C 183/68)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Agencja Wydawnicza „Technopol“ Sp. z o.o. (v zastúpení: D. Rzążewska, právna poradkyňa)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť ako celok rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 22. marca 2007 vo veci č. R 1276/2006-4,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „222“ pre výrobky zaradené do triedy 16.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie zápisu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: nesprávne uplatnenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (1), pretože podľa žalobkyne označenie „222“ nie je ani opisné, ani nie je zbavené rozlišovacej spôsobilosti pre uvedené tovary.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993, Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146.


title: Vec T-291/17: Žaloba podaná 16. mája 2017 – Transdev a i./Komisia

text:
               17.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 231/41

         Žaloba podaná 16. mája 2017 – Transdev a i./Komisia
   (Vec T-291/17)
   (2017/C 231/50)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Transdev (Issy-les-Moulineaux, Francúzsko), Transdev Ile de France (Issy-les-Moulineaux), Transports rapides automobiles (TRA) (Villepinte, Francúzsko) (v zastúpení: F. Salat-Baroux, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               v prvom rade vyhlásil čiastočnú neplatnosť rozhodnutia Komisie SA.26763 – 2014/C (ex 2012/NN) z 2. februára 2017 týkajúceho sa schémy pomoci vykonanej Francúzskom v prospech podnikov autobusovej dopravy v regióne Île-de-France v rozsahu, v akom vo svojom článku 1 stanovuje, že schéma regionálnej pomoci bola „protiprávne“ poskytnutá, hoci šlo o existujúcu schému pomoci,

               —

               subsidiárne vyhlásil čiastočnú neplatnosť rozhodnutia Komisie SA.26763 – 2014/C (ex 2012/NN) z 2. februára 2017 týkajúceho sa schémy pomoci vykonanej Francúzskom v prospech podnikov autobusovej dopravy v regióne Île-de-France v rozsahu, v akom vo svojom článku 1 stanovuje, že schéma regionálnej pomoci bola „protiprávne“ poskytnutá v období predchádzajúcom 25. novembru 1998,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod uvedený v prvom rade založený na tom, že schéma regionálnej pomoci nebola protiprávne poskytnutá, keďže nepodliehala povinnosti predchádzajúceho oznámenia. Regionálna schéma pomoci bola totiž existujúcou schémou pomoci v zmysle článku 108 ods. 1 ZFEÚ a ustanovenia článku 1 písm. b) a kapitoly VI nariadenia Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „nariadenie č. 2015/1589“). Podľa pravidiel uplatňujúcich sa na existujúce schémy pomoci ich poskytnutie nie je protiprávne, pričom však Komisia môže prípadne len stanoviť opatrenia potrebné pre ich budúci rozvoj alebo zrušenie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod uvedený subsidiárne založený na tom, že schéma regionálnej pomoci nepredstavovala existujúcu schému pomoci. Podľa žalobkýň Komisia v napadnutom rozhodnutí protiprávne rozhodla, že desaťročná premlčacia doba bola prerušená podaním žaloby v roku 2004 zo strany Syndicat autonome des transporteurs de voyageurs (ďalej len „SATV“) na vnútroštátny súd. Článok 17 nariadenia č. 2015/1589 totiž stanovuje, že desaťročná premlčacia lehota sa preruší len úkonom Komisie alebo členského štátu konajúceho na žiadosť Komisie. Žalobkyne tvrdia, že podanie žaloby SATV na vnútroštátny súd nepredstavuje úkon, ktorý by prerušoval plynutie premlčacej doby v zmysle tohto ustanovenia.


title: Vec T-304/13 P: Rozsudok Všeobecného súdu z  11. decembra 2014 –van der Aat a i./Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Odmena — Ročná úprava odmien a dôchodkov úradníkov a ostatných zamestnancov — Opravný koeficient pre úradníkov a zamestnancov pridelených do Varese — Články 64 až 65a služobného poriadku — Príloha IX služobného poriadku — Nariadenie (EÚ) č. °1239/2010 — Povinnosť odôvodnenia — Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Zjavne nesprávne posúdenie“ )

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/48

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. decembra 2014 –van der Aat a i./Komisia
   (Vec T-304/13 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Odmena - Ročná úprava odmien a dôchodkov úradníkov a ostatných zamestnancov - Opravný koeficient pre úradníkov a zamestnancov pridelených do Varese - Články 64 až 65a služobného poriadku - Príloha IX služobného poriadku - Nariadenie (EÚ) č.o1239/2010 - Povinnosť odôvodnenia - Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Zjavne nesprávne posúdenie“))
   (2015/C 046/59)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Chris van der Aat (Besozzo, Taliansko) a iní úradníci a ostatní zamestnanci Európskej komisie, ktorých mená sú uvedené v prílohe k rozsudku (v zastúpení: S. Orlandi, D. de Abreu Caldas a J.-N. Louis, avocats)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J. Currall a D. Martin, neskôr J. Currall a A.-C. Simon, splnomocnení zástupcovia) a Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a J. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (tretia komora) z 21. marca 2013, van der Aat a i./Komisia (F-111/11, Zb. VS, EU:F:2013:42), smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Chris van der Aat a iní úradníci a ostatní zamestnanci Európskej komisie, ktorých mená sú uvedené v prílohe, znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Komisia v rámci konania v tomto stupni.

               3.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania, ktoré vynaložila v tomto stupni konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 245, 24.8.2013.


title: Vec C-272/09 P: Odvolanie podané 16. júla 2009 : KME Germany AG, predtým KM Europa Metal AG, KME France SAS, predtým Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, predtým Europa Metalli SpA proti rozsudku Súdu prvého stupňa (ôsma komora) zo 6. mája 2009 vo veci T-127/04, KME Germany AG, predtým KM Europa Metal AG, KME France SAS, predtým Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, predtým Europa Metalli SpA/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/29

         Odvolanie podané 16. júla 2009: KME Germany AG, predtým KM Europa Metal AG, KME France SAS, predtým Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, predtým Europa Metalli SpA proti rozsudku Súdu prvého stupňa (ôsma komora) zo 6. mája 2009 vo veci T-127/04, KME Germany AG, predtým KM Europa Metal AG, KME France SAS, predtým Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, predtým Europa Metalli SpA/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-272/09 P)
   2009/C 220/55
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: KME Germany AG, predtým KM Europa Metal AG, KME France SAS, predtým Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, predtým Europa Metalli SpA (v zastúpení: M. Siragusa, G. Rizza, M. Piergiovanni, advokáti, A. Winckler, advokát, T. Graf, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy odvolateliek

               —

               zrušiť rozsudok,

               —

               v možnom rozsahu, na základe skutočností predložených Súdnemu dvoru, čiastočne zrušiť rozhodnutie a znížiť výšku pokuty uloženej spoločnosti KME a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov tohto konania a konania pred Súdom prvého stupňa,

         alebo, alternatívne, pokiaľ to stav konania nedovoľuje,

               —

               zrušiť rozsudok (vrátane rozhodnutia Súdu prvého stupňa o povinnosti KME nahradiť trovy konania) a vrátiť vec Súdu prvého stupňa.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Vo svojom prvom odvolacom dôvode odvolateľky kritizujú Súd prvého stupňa za to, že rozhodol, že Komisia v dostatočnom právnom rozsahu preukázala, že dohody o vinutých cievkach (Level Wound Coils Arrangements) mali vplyv na relevantný trh, a preto sa tento faktor musel vziať do úvahy pri stanovení základnej sumy pokuty spoločnosti KME. Takouto úvahou a rozhodnutím o zamietnutí prvého žalobného dôvodu spoločnosti KME Súd prvého stupňa porušil právo Spoločenstva a poskytol nelogické a nedostatočné odôvodnenie. Súd prvého stupňa okrem toho podal zjavne nesprávny výklad skutočností a dôkazov, ktoré mu boli predložené, keď potvrdil záver Komisie, že ekonomické dôkazy predložené spoločnosťou KME nepreukázali, že porušenie ako celok nemalo vplyv na trh.
   Vo svojom druhom odvolacom dôvode odvolateľky kritizujú Súd prvého stupňa za to, že súhlasil s odkazom Komisie — s cieľom stanoviť rozsah trhu zasiahnutého porušením a určiť faktor závažnosti pri pokute spoločnosti KME — na trhovú hodnotu, ktorá nesprávne zahŕňala príjmy z predaja získané na hornom trhu (upstream market), ktorý sa odlišoval od „kartelového“ trhu, napriek tomu, že členovia kartelu neboli vertikálne začlenení do tohto horného trhu. Takouto úvahou a rozhodnutím o zamietnutí druhého žalobného dôvodu KME Súd prvého stupňa porušil právo Spoločenstva a poskytol nedostatočné odôvodnenie.
   Vo svojom treťom odvolacom dôvode odvolateľky kritizujú Súd prvého stupňa za to, že zamietol tretí žalobný dôvod, podľa ktorého Komisia nesprávne uplatnila usmernenia o metóde stanovovania pokút z roku 1998 a porušila zásady proporcionality a rovnosti zaobchádzania, keď z dôvodu dĺžky trvania zvýšila základnú sumu pokuty KME o najvyššiu percentnú sadzbu. Podľa odvolateliek Súd prvého stupňa porušil právo Spoločenstva a poskytol neurčité, nelogické a nedostatočné odôvodnenie, keď potvrdil relevantnú časť rozhodnutia.
   Vo svojom štvrtom odvolacom dôvode odvolateľky tvrdia, že Súd prvého stupňa porušil právo Spoločenstva, keď zamietol štvrtú časť štvrtého žalobného dôvodu a potvrdil relevantnú časť rozhodnutia, v ktorej Komisia zamietla možnosť zníženia pokuty KME z dôvodu spolupráce mimo rozsahu oznámenia o spolupráci z roku 1996, a tým porušila usmernenia o metóde stanovovania pokút z roku 1998, ako aj zásady spravodlivosti a rovnosti zaobchádzania.
   Vo svojom piatom a poslednom odvolacom dôvode odvolateľky tvrdia, že Súd prvého stupňa porušil právo Spoločenstva a základné právo odvolateliek na úplné a účinné súdne preskúmanie, keď nepreskúmal dôkladne a presne tvrdenia KME a subjektívne sa podriadil úvahe Komisie.


title: Vec T-41/12: Rozsudok Všeobecného súdu z 27. februára 2015 – LS Fashion/ÚHVT – Gestión de Activos Isorana (L’Wren Scott) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva L’Wren Scott — Skoršia národná ochranná známka LOREN SCOTT — Relatívny dôvod zamietnutia — Riadne používanie ochrannej známky — Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009“)

text:
               20.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 127/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. februára 2015 – LS Fashion/ÚHVT – Gestión de Activos Isorana (L’Wren Scott)
   (Vec T-41/12) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva L’Wren Scott - Skoršia národná ochranná známka LOREN SCOTT - Relatívny dôvod zamietnutia - Riadne používanie ochrannej známky - Článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009“))
   (2015/C 127/25)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: LS Fashion, LLC (Wilmington, Delaware, Spojené štáty) (v zastúpení: R. Black a S. Davies, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Gestión de Activos Isorana, SL (La Orotava, Španielsko) (v zastúpení: F. Brandolini Kujman, J.-B. Devaureix a L. Montoya Terán, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 24. novembra 2011 (vec R 1584/2009-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Gestión de Activos Isorana, SL a LS Fashion, LLC

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               LS Fashion, LLC je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 109, 14.4.2012.


title: Vec T-456/17: Žaloba podaná 21. júla 2017 – Lupu/EUIPO – Dzhihangir (Djili soy original DS)

text:
               18.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 309/35

         Žaloba podaná 21. júla 2017 – Lupu/EUIPO – Dzhihangir (Djili soy original DS)
   (Vec T-456/17)
   (2017/C 309/46)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Victor Lupu (Bukurešť, Rumunsko) (v zastúpení: P. Acsinte, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Ibryam Dzhihangir (Silistra, Bulharsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobca.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovné prvky „Djili soy original DS“ – prihláška č. 8 810 558.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 3. mája 2017 vo veci R 516/2011-5.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               vyhovel námietke proti zápisu ochrannej známky Európskej únie 008404551 „Djili DS“ a/alebo zrušil zápis ochrannej známky Európskej únie 008404551 „Djili DS“,

               —

               subsidiárne zrušil rozhodnutie piateho odvolacieho senátu z 3. mája 2017 týkajúce sa odvolania R 516/2011-5 a nariadil pokračovanie konania pred odvolacím senátom a ďalej nariadil, aby odvolací senát ponechal konanie prerušené až do času, keď bude odvolaciemu senátu doručené písomné, odôvodnené a podpísané konečné rozhodnutie o žalobe o neplatnosť, spis č. 2794/1/2016,

               —

               uložil EUIPO a Ibryamovi Dzhihangirovi povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 1 Dodatkového protokolu k Európskemu dohovoru o ľudských právach,

               —

               porušenie pravidla 20 ods. 7 písm. a) a c) nariadenia Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva,

               —

                  mutatis mutandis článok 53 ods. 2 písm. c) a d) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 v súvislosti s autorskými právami žalobcu na obrázok balenia „Djili“, napísané červenými písmenami na modrom balení s postavou papagája, a v súvislosti s právami žalobcu používať obchodné meno pri tovaroch v zmysle rozsudku Súdneho dvora vo veci Céline, C-17/06,

               —

               ďalšie relevantné ustanovenia práva.


title: Vec T-67/07: Žaloba podaná 2. marca 2007 – Ford Motor/ÚHVT (FUN)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/52

         Žaloba podaná 2. marca 2007 – Ford Motor/ÚHVT (FUN)
   (Vec T-67/07)
   (2007/C 95/105)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Ford Motor Company (Dearborn, Michigan, USA) (v zastúpení: R. Ingerl, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 20. decembra 2006 (vec R 1135/2006-2),

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „FUN “pre výrobky a služby zaradené do triedy 12 (prihláška č. 4 509 808).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania a zamietnutie prihlášky.
   Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94 (1) z dôvodu, že sa absolútny dôvod zamietnutia zápisu spočívajúci v prítomnosti opisného údaja nesprávne uplatnil na slová zo všeobecnej slovnej zásoby, ktoré nie sú priamo opisné,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 z dôvodu konštatovania chýbajúcej rozlišovacej spôsobilosti iba na základe nesprávneho použitia článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94, ako aj

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 z dôvodu dostatočnej rozlišovacej spôsobilosti prihlasovanej ochrannej známky.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/01, s. 146).


title: Vec C-484/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di pace di Taranto (Taliansko) 18. septembra 2016 – trestné konanie proti Antoniovi Semerarovi

text:
               21.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 428/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di pace di Taranto (Taliansko) 18. septembra 2016 – trestné konanie proti Antoniovi Semerarovi
   (Vec C-484/16)
   (2016/C 428/12)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Giudice di pace di Taranto

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Antonio Semeraro

      Prejudiciálna otázka

   Bráni smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/29/EÚ z 25. októbra 2012, ktorou sa stanovujú minimálne normy v oblasti práv, podpory a ochrany obetí trestných činov a ktorou sa nahrádza rámcové rozhodnutie Rady 2001/220/SVV (1), ktorá sa v Taliansku prebrala prostredníctvom legislatívneho dekrétu č. 212 z 15. decembra 2015 (Zbierka zákonov, všeobecná séria č. 3 z 5. januára 2016), najmä odôvodnenia 9, 66 a 67, ako aj článok 2 ods. 1 písm. a) uvedenej smernice 2012/29/EÚ, v súlade s článkom 83 ZFEÚ, článkami 2 a 3 Ústavy Talianskej republiky a tiež článkami 49, 51, 53 a 54 Charty základných práv Európskej únie, zrušeniu trestného činu uvedeného v článku 594 trestného zákona v zmysle článku 1 a nasl. legislatívneho dekrétu č. 7 z 15. januára 2016?

      (1)  Ú. v. EÚ L 315, s. 57.


title: Vec C-453/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam (Holandsko) 16. augusta 2016 – Openbaar Ministerie/Halil Ibrahim Özçelik

text:
               17.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam (Holandsko) 16. augusta 2016 – Openbaar Ministerie/Halil Ibrahim Özçelik
   (Vec C-453/16)
   (2016/C 383/10)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Amsterdam

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Openbaar Ministerie

      Odporca: Halil Ibrahim Özçelik

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je výraz „súdne rozhodnutie“ v zmysle článku 8 ods. 1 initio písm. c) rámcového rozhodnutia 2002/584/SVV (1) pojmom práva Únie, ktorý sa musí vykladať autonómnym a jednotným spôsobom?

               2.

               V prípade kladnej odpovede, čo znamená tento pojem?

               3.

               Je potvrdenie vnútroštátneho zatykača, ktorý predtým vydala polícia, zo strany prokurátora, o aké ide v prejednávanej veci, „súdnym rozhodnutím“?

      (1)  Rámcové rozhodnutie Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi (Ú. v. ES L 190, 2002, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 34).


title: Vec T-250/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. júla 2007 – Evropaïki Dynamiki/Komisia ( Verejné obstarávanie služieb — Verejné obstarávanie Spoločenstva — Poskytovanie služieb týkajúcich sa zberu, výroby a šírenia elektronických publikácií, predovšetkým Dodatku k Úradnému vestníku Európskej únie — Zamietnutie ponuky uchádzača — Rovnosť zaobchádzania — Povinnosť odôvodnenia — Neexistencia zjavne nesprávneho posúdenia )

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/35

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. júla 2007 – Evropaïki Dynamiki/Komisia
   (Vec T-250/05) (1)

   („Verejné obstarávanie služieb - Verejné obstarávanie Spoločenstva - Poskytovanie služieb týkajúcich sa zberu, výroby a šírenia elektronických publikácií, predovšetkým Dodatku k Úradnému vestníku Európskej únie - Zamietnutie ponuky uchádzača - Rovnosť zaobchádzania - Povinnosť odôvodnenia - Neexistencia zjavne nesprávneho posúdenia“)
   (2007/C 199/66)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Wilderspin a M. Šimerdová, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Úradu pre vydávanie úradných publikácií Európskych spoločenstiev z 15. apríla 2005 o nevybratí ponuky predloženej žalobcom v rámci verejného obstarávania vyhláseného 19. novembra 2004 (Ú. v. EÚ 2004, S 226) týkajúceho sa poskytovania služieb týkajúcich sa zberu, výroby a šírenia elektronických publikácií, predovšetkým Dodatku k Úradnému vestníku Európskej únie, a o uzavretí zmluvy s iným uchádzačom
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 3.9.2005.


title: Vec T-475/15: Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. apríla 2016 – L'Oréal/EUIPO – LR Health & Beauty Systems (LR) („Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Späťvzatie ochrannej známky — Zastavenie konania“)

text:
               6.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/22

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. apríla 2016 – L'Oréal/EUIPO – LR Health & Beauty Systems (LR)
   (Vec T-475/15) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Späťvzatie ochrannej známky - Zastavenie konania“))
   (2016/C 200/31)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: L'Oréal SA (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: R. Dissmann, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Kusturovic, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: LR Health & Beauty Systems GmbH (Ahlen, Nemecko) (v zastúpení: N. Weber a L. Thiel, avocats)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 21. mája 2015 (vec R 1143/2014-1) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi LR Health & Beauty Systems GmbH a L'Oréal SA

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               L’Oréal SA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) a LR Health & Beauty Systems GmbH.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 5.10.2015.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 15. februára 2005 vo veci C-13/03 P: Komisia Európskych spoločenstiev proti Tetra Lavla BV (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Nariadenie (EHS) č. 4064/89 — Rozsudok, ktorý vyhlasuje neplatnosť rozhodnutia nariaďujúceho rozdelenie podnikov v dôsledku neplatnosti skoršieho rozhodnutia o nezlučiteľnosti koncentrácie so spoločným trhom)

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/4

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   z 15. februára 2005
   vo veci C-13/03 P: Komisia Európskych spoločenstiev proti Tetra Lavla BV (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Nariadenie (EHS) č. 4064/89 - Rozsudok, ktorý vyhlasuje neplatnosť rozhodnutia nariaďujúceho rozdelenie podnikov v dôsledku neplatnosti skoršieho rozhodnutia o nezlučiteľnosti koncentrácie so spoločným trhom)
   (2005/C 106/07)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-13/03 P, predmetom ktorej je odvolanie podľa článku 49 Štatútu Súdneho dvora, ktoré podala dňa 8. januára 2003 Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: M. Petite, A. Whelan a P. Hellström), ďalší účastník konania: Tetra Lavla BV, so sídlom v Amsterdame (Holandsko), (advokáti: A. Vandencasteele, D. Waelbroeck a M. Johnsson, A. Weitbrecht a S. Völcker), Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, vykonávajúci funkciu predsedu veľkej komory, predsedovia komôr C. W. A. Timmermans a A. Rosas (spravodajca), sudcovia C. Gulmann, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr a J. N. Cunha Rodrigues, generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: L. Hewlett, hlavná referentka, vyhlásil dňa 15. februára 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Konanie o odvolaní sa zastavuje.

               2)

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 70, 22.3.2003


title: Vec C-324/15 P: Odvolanie podané 30. júna 2015: Hitachi Chemical Europe GmbH a Polynt SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 30. apríla 2015 vo veci T-135/15, Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA a Sitre Srl/Európska chemická agentúra (ECHA)

text:
               21.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/25

         Odvolanie podané 30. júna 2015: Hitachi Chemical Europe GmbH a Polynt SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 30. apríla 2015 vo veci T-135/15, Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA a Sitre Srl/Európska chemická agentúra (ECHA)
   (Vec C-324/15 P)
   (2015/C 311/31)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Hitachi Chemical Europe GmbH a Polynt SpA (v zastúpení: C. Mereu, avocat)

      Ďalší účastníci konania: Európska chemická agentúra (ECHA), Sitre Srl, REACh ChemAdvice GmbH, New Japan Chemical, Holandské kráľovstvo, Európska komisia

      Návrhy odvolateliek

   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-135/13, a

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie, alebo subsidiárne, vrátil vec Všeobecnému súdu na rozhodnutie o návrhu odvolateliek na zrušenie, a

               —

               nariadil odporcovi náhradu všetkých trov tohto konania, vrátane trov konania pred Všeobecným súdom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd tým, že zamietol ich návrh na zrušenie napadnutého rozhodnutia, porušil právo Spoločenstva. Odvolateľky konkrétne tvrdia, že Všeobecný súd sa dopustil početných pochybení vo svojom odôvodnení a výklade právneho rámca uplatniteľného na situáciu odvolateliek. To viedlo k tomu, že Všeobecný súd sa dopustil týchto nesprávnych právnych posúdení:

               —

               Všeobecný súd uviedol odporujúce a nesprávne tvrdenia pokiaľ ide o potrebu prihliadnuť na posúdenie rizika podľa článku 57 písm. f) REACH (1), čo viedlo k jeho nesprávnemu výkladu.

               —

               Všeobecný súd uviedol odporujúce tvrdenia a odklonil sa od ustálenej judikatúry o statuse a váhe usmernení pri výklade významu „rovnaká úroveň obáv“ podľa článku 57 písm. f) REACH.

               —

               Nesprávne odvolanie sa Všeobecného súdu na článok 60 ods. 2 REACH viedlo k nedostatočnému odôvodneniu.

               —

               Všeobecný súd pri zamietnutí tvrdení týkajúcich sa zamestnancov a spotrebiteľov uplatnil nesprávny právny text, čím nesprávne uplatnil článok 57 písm. f) REACH.

         Z týchto dôvodov odvolateľky navrhujú zrušiť rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-135/13 a napadnuté rozhodnutie.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES, Ú. v. EÚ L 396, s. 1.


title: Vec T-627/11: Žaloba podaná 2. decembra 2011 — ATMvision/Komisia

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/26

         Žaloba podaná 2. decembra 2011 — ATMvision/Komisia
   (Vec T-627/11)
   2012/C 49/48
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ATMvision AG (Salem, Nemecko) (v zastúpení: A. Cordewener, F. Kutt a C. Jehke, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil celé rozhodnutie žalovanej z 26. januára 2011 v konaní o štátnej pomoci C 7/2010 (ex CP 250/2009 a NN 5/2010) „KStG, Sanierungsklausel“ [schéma o prevode strát; ďalej len „Sanierungsklausel“],

               —

               subsidiárne zrušil vyššie uvedené rozhodnutie prinajmenšom v tom rozsahu, v akom sa v ňom neupravuje žiadna výnimka z povinnosti vymáhania uvedená v článku 4 a 5 v prospech podnikov v pozícii žalobkyne opretá o zásadu ochrany legitímnej dôvery, resp. minimálne žiadne prechodné ustanovenie pôsobiace v prospech takýchto podnikov,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa v zásade uvádza:

               —

               Žalovaná dospela v napadnutom rozhodnutí nesprávne k záveru, že v prípade „Sanierungsklausel“ podľa § 8c ods. 1a nemeckého zákona o dani z príjmov právnických osôb (KStG) ide o protiprávnu štátnu pomoc podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Žalobkyňa v tejto súvislosti okrem iného uvádza, že žalovaná vychádza nesprávne z predpokladu, že ustanovenie § 8c ods. 1a KStG má selektívnu povahu a predstavuje neoprávnenú výnimku zo zásady podľa § 8c ods. 1 KStG, podľa ktorej za určitých podmienok zaniknú daňové straty tejto právnickej osoby v prípade zmeny vlastníckej štruktúry v tejto právnickej osobe. Podľa názoru žalobkyne považuje žalovaná ustanovenie § 8c ods. 1 KStG neprávom za vnútroštátny referenčný systém relevantný pre preskúmanie pomoci.

               —

               Relevantný referenčný systém je charakteristický možnosťou upravenou v zásade v nemeckom práve odpočítať straty v rámci rôznych období, ktorá vyplýva z takzvanej objektívnej zásady netto. Podľa názoru žalobkyne je tento referenčný systém prostredníctvom „Sanierungsklausel“ § 8c ods. 1a KStG iba potvrdený. K tomu navyše nemôže § 8c ods. 1 KStG predstavovať relevantný vnútroštátny referenčný systém aj preto, lebo táto norma je podľa ustanovení nemeckej ústavy protiústavná.

               —

               Ustanovenie § 8c ods. 1a KStG okrem toho predstavuje takzvané všeobecné opatrenie, ktoré potenciálne vyhovuje všetkým hospodárskym subjektom zaťaženým stratou a prostredníctvom ktorého nedochádza k zvýhodňovaniu žiadnej ohraničenej skupiny hospodárskych subjektov. Podľa názoru žalobkyne nemá „Sanierungsklausel“ selektívny charakter.

               —

               „Sanierungsklausel“ § 8c ods. 1a KStG je odôvodnená podstatou a vnútornou systematikou nemeckého daňového systému, pretože táto norma ohraničuje účinky limitu odpočtu strát podľa § 8c ods. 1 KStG. Žalobkyňa v tejto súvislosti uvádza, že pri § 8c KStG v jeho pôvodnom znení ide o príliš rozšírený predpis o zamedzení zneužitia a že dodatočné (a so spätnou účinnosťou) doplnenie tohto predpisu § 8c ods. 1a KStG iba redukuje prekračujúci rozsah pôsobnosti § 8c ods. 1 KStG a v tomto smere opäť nastoluje platnosť všeobecného odpočtu strát v rámci rôznych období ako určujúceho referenčného systému.

               —

               Na záver sa žalobkyňa dovoláva faktu, že má právo na ochranu legitímnej dôvery, pretože záporné rozhodnutie žalovanej nebolo predvídateľné a žalovaná nenapadla podobne štruktúrovanú staršiu normu v § 8 ods. 4 KStG v pôvodnom znení ani porovnateľné predpisy v iných členských štátoch.


title: Vec T-387/07 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa zo 14. decembra 2007 – Portugalsko/Komisia (Predbežné opatrenie — Zníženie finančného príspevku — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti)

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/44

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa zo 14. decembra 2007 – Portugalsko/Komisia
   (Vec T-387/07 R)
   (Predbežné opatrenie - Zníženie finančného príspevku - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti)
   (2008/C 51/82)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Portugalská republika (v zastúpení: L. Fernandes, S. Rodrigues a A. Gattini, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. Guerra e Andrade a L. Flynn, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie K(2007) 3772 z 31. júla 2007 o znížení finančného príspevku z Európskeho fondu pre regionálny rozvoj poskytnutého v prospech „SGAIA“ (globálna subvencia na podporu miestnych investícií v Portugalsku) na základe rozhodnutia Komisie K(95) 1769 z 28. júla 1995 na jednej strane a údajného platobného príkazu uvedeného v oznámení o dlhu zo 17. septembra 2007 na strane druhej
   Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania bude rozhodnuté v rozsudku vo veci samej.


title: Vec T-557/12: Uznesenie Všeobecného súdu z  2. októbra 2013 — RiskMetrics Solutions/ÚHVT (RISKMANAGER)

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/68

         Uznesenie Všeobecného súdu z 2. októbra 2013 — RiskMetrics Solutions/ÚHVT (RISKMANAGER)
   (Vec T-557/12) (1)

   2013/C 344/125
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 370, 17.12.2011.


title: Vec T-87/94: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 30. mája 2006 – Blom a i./Komisia ( Žaloba o náhradu škody — Mimozmluvná zodpovednosť — Mlieko — Dodatočný poplatok — Referenčné množstvo — Výrobca, ktorý podpísal záväzok neuvádzania na trh — Výrobcovia SLOM 1983 — Neobnovenie výroby ku koncu záväzku )

text:
               14.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/10

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 30. mája 2006 – Blom a i./Komisia
   (Vec T-87/94) (1)

   („Žaloba o náhradu škody - Mimozmluvná zodpovednosť - Mlieko - Dodatočný poplatok - Referenčné množstvo - Výrobca, ktorý podpísal záväzok neuvádzania na trh - Výrobcovia SLOM 1983 - Neobnovenie výroby ku koncu záväzku“)
   (2006/C 249/26)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: J. C. Blom (Blokker, Holandsko) a iní žalobcovia, ktorých mená sú uvedené v prílohe rozsudku (v zastúpení: pôvodne H. Bronkhorst a E. Pijnacker Hordijk, neskôr E. Pijnacker Hordijk, advokáti)

      Žalovaní: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne A. Brautigam a A.-M. Colaert, neskôr A.-M. Colaert, splnomocnení zástupcovia) a Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: T. van Rijn, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci H.-J. Rabe, advokát, neskôr T. van Rijn)
   Predmet veci
   Žaloba o náhradu škody podľa článku 178 Zmluvy ES (teraz článok 235 ES) a článku 215 druhého odseku Zmluvy ES (teraz článok 288 druhý odsek ES) údajne utrpenej žalobcom z dôvodu, že mu malo byť zabránené uvádzať na trh mlieko za uplatnenia nariadenia Rady (EHS) č. 857/84 z 31. marca 1984 o všeobecných pravidlách uplatňovania poplatku podľa článku 5c nariadenia (EHS) č. 804/68 v sektore mlieka a mliečnych výrobkov (Ú. v. ES L 90, s. 13), doplneného nariadením Komisie (EHS) č. 1371/84 zo 16. mája 1984, ktoré stanovuje podrobné pravidlá pre uplatnenie dodatočného poplatku uvedeného v článku 5c nariadenia č. 804/68 (Ú. v. ES L 132, s. 11)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba, tak ako ju podal pán J. C. Blom, sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

               3.

               O výsledku konaní o žalobách v rovnakej veci, tak ako ich podali žalobcovia, ktorých mená sú uvedené v prílohe, bude rozhodnuté samostatne.

      (1)  Ú. v. ES C 90, 26.3.1994.


title: Vec C-16/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 15. januára 2009 – Gudrun Schwemmer/Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen – Familienkasse

text:
               18.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 15. januára 2009 – Gudrun Schwemmer/Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen – Familienkasse
   (Vec C-16/09)
   2009/C 90/11
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Gudrun Schwemmer

      Žalovaný: Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen – Familienkasse

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa pravidlo uvedené v článku 76 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva (1), uplatniť obdobne na článok 10 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (EHS) č. 574/72 z 21. marca 1972, ktorým sa stanovuje postup pri vykonávaní nariadenia (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú rámci Spoločenstva (2), v prípadoch, v ktorých oprávnený rodič nepožiadal o rodinné dávky, na ktoré má nárok v krajine zamestnania?

               2.

               V prípade, že článok 76 ods. 2 nariadenia č. 1408/71 je obdobne uplatniteľný: na základe ktorých diskrečných kritérií môže inštitúcia krajiny bydliska príslušná pre rodinné dávky uplatniť článok 10 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 574/72 tak, ako keby sa dávky poskytovali v krajine zamestnania? Môže byť diskrečná právomoc, prejavujúca sa v tom, že sa predpokladá poberanie rodinných dávok v krajine zamestnania, obmedzená v prípade, keď oprávnená osoba o rodinné dávky, na ktoré má nárok v krajine zárobkovej činnosti zámerne nepožiadala o rodinné dávky, na ktoré má nárok v krajine zamestnania, aby spôsobila škodu osobám, ktoré majú nárok na prídavky na deti v krajine bydliska?

      (1)  Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35.

      (2)  Ú. v. ES L 74, s. 1; Mim. vyd. 05/001, s. 83.


title: Vec T-215/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. októbra 2012 — Grécko/Komisia ( „EPUZF — Záručná sekcia — Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom — Bavlna — Najnevyhnutnejšia pomoc — Rozvoj vidieka — Efektivita kontrol — Proporcionalita“ )

text:
               17.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/24

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. októbra 2012 — Grécko/Komisia
   (Vec T-215/10) (1)

   (EPUZF - Záručná sekcia - Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom - Bavlna - Najnevyhnutnejšia pomoc - Rozvoj vidieka - Efektivita kontrol - Proporcionalita)
   2012/C 355/51
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: pôvodne I. Chalkias, G. Skiani a E. Leftheriotou, neksôr I. Chalkias, E. Leftheriotou a X. Basakou, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: H. Tserepa-Lacombe a A. Markoulli, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci N. Korogiannakis, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2010/152 z 11. marca 2010, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 63, s. 7) v rozsahu, v ktorom toto rozhodnutie vylučuje určité výdavky vynaložené Helénskou republikou

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 195, 17.7.2010.


title: Vec C-316/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom (Spojené kráľovstvo) 26. júna 2015 – The Queen on the application of Hemming (podnikajúci ako „Simply Pleasure Ltd.“) a i./Westminster City Council

text:
               21.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom (Spojené kráľovstvo) 26. júna 2015 – The Queen on the application of Hemming (podnikajúci ako „Simply Pleasure Ltd.“) a i./Westminster City Council
   (Vec C-316/15)
   (2015/C 311/27)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court of the United Kingdom

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odporcovia: Hemming (podnikajúci ako „Simply Pleasure Ltd.“), James Alan Poulton, Harmony Ltd, Gatisle Ltd, podnikajúci ako „Janus“, Winart Publications Ltd, Darker Enterprises Ltd, Swish Publications Ltd.

      Odvolateľka: Westminster City Council

      Prejudiciálne otázky

   Keď žiadateľ o udelenie alebo predĺženie licencie pre sexuálne zariadenie musí zaplatiť poplatok pozostávajúci z dvoch častí, pričom jedna súvisí so spracovaním žiadosti a je nenávratná, zatiaľ čo druhá sa týka správy systému udeľovania licencií a v prípade zamietnutia žiadosti je návratná:

               1.

               znamená samotná požiadavka zaplatiť poplatok vrátane druhej návratnej časti z hľadiska európskeho práva, že odporcom vznikla v dôsledku ich žiadostí povinnosť zaplatiť poplatok, ktorý bol v rozpore s článkom 13 ods. 2 smernice 2006/123/ES o službách na vnútornom trhu (1) v rozsahu, v akom presiahol náklady Westminster City Council na spracovanie žiadosti?

               2.

               závisí záver, že takáto požiadavka by sa mala považovať za požiadavku zahŕňajúcu poplatok – alebo, ak ju za takú treba považovať, poplatok presahujúci náklady Westminster City Council na spracovanie žiadosti – od vplyvu ďalších (a ak áno, akých) okolností, akými sú napríklad:

                           a)

                           dôkaz preukazujúci, že platba druhej návratnej časti pre žiadateľa predstavovala alebo by pravdepodobne predstavovala nejaký vlastný náklad alebo stratu;

                           b)

                           výška druhej návratnej časti a doba, počas ktorej sa zadržiava predtým, ako je vrátená, alebo

                           c)

                           úspory nákladov Westminster City Council na spracovanie žiadostí (teda jej nenávratných nákladov), ktoré vyplývajú z požiadavky uhradiť vopred poplatok pozostávajúci z dvoch častí, ktoré musia zaplatiť všetci žiadatelia?

      (1)  Ú. v. EÚ L 376, s. 36.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 24. júna 2004 vo veci C-269/02: Komisia európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (Nesplnenie povinnosti štátom — neprebratie smernica 98/24/ES v stanovenej lehote — ochrana zdravia a bezpečnosti pracovníkov — riziká súvisiace s chemickými faktormi pri práci)

text:
               28.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/3

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   z 24. júna 2004
   vo veci C-269/02: Komisia európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti štátom - neprebratie smernica 98/24/ES v stanovenej lehote - ochrana zdravia a bezpečnosti pracovníkov - riziká súvisiace s chemickými faktormi pri práci)
   (2004/C 217/04)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-269/02, Komisia európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: D. Martin) proti Francúzskej republike (splnomocnený zástupca: G. de Bergues, C. Lemaire a C. Bergeot-Nunes), predmetom ktorej je návrh, aby Súdny dvor vyslovil, že Francúzska republika neprijatím zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení potrebných na dosiahnutie súladu s so smernicou Rady 98/24/ES zo 7. apríla 1998 o ochrane zdravia a bezpečnosti pracovníkov pred rizikami súvisiacimi s chemickými faktormi pri práci (štrnásta samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) (Ú. v. L 131, s.11), alebo v každom prípade tým, že neinformovala o týchto opatreniach Komisiu, si nesplnila povinnosti, ktoré sa jej ukladajú na základe uvedenej smernice, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda komory: A. Rosas, sudcovia: R. Schintgen a K. Schiemann (spravodajca), generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 24. júna 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Neprijatím zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 98/24/ES zo 7. apríla 1998 o ochrane zdravia a bezpečnosti pracovníkov pred rizikami súvisiacimi s chemickými faktormi pri práci (štrnásta samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) si Francúzska republika nesplnila povinnosti, ktoré sa jej ukladajú na základe uvedenej smernice.

               2.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. C 219, zo 14.9.2002.


title: Vec F-119/06: Žaloba podaná 9. októbra 2006 – Kerstens/Komisia

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/68

         Žaloba podaná 9. októbra 2006 – Kerstens/Komisia
   (Vec F-119/06)
   (2006/C 294/134)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Petrus J.F. Kerstens (Overijse, Belgicko) (v zastúpení: C. Mourato, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Riadiaceho výboru Úradu pre správu a úhradu individuálnych nárokov (PMO) z 8. decembra 2005 o zmene organizačnej schémy PMO,

               —

               zrušiť výslovné rozhodnutie menovacieho orgánu (MO) zo 6. júla 2006, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobcu č. R/167/06,

               —

               zaviazať Komisiu na zaplatenie sumy ex aequo et bono5 000 eur žalobcovi ako náhradu škody,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, bývalý vedúci jednotky „Zdroje“ PMO napáda sporné rozhodnutie z 8. decembra 2005, ktorého účinkom je jeho preloženie do funkcie v oblasti výskumu a prognóz. Tvrdí, že bol porušený článok 7 služobného poriadku, keďže predmetné preloženie je v rozpore so záujmom služby a nerešpektuje zásadu rovnocennosti pracovných miest. Žalobca sa po druhé dovoláva porušenia právnej úpravy v oblasti disciplinárnych sankcií. Po tretie uvádza existenciu zneužitia právomoci.


title: Vec C-116/06: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  20. septembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tampereen käräjäoikeus – Fínsko) – Sari Kiiski/Tampereen kaupunki (Rovnosť zaobchádzania s mužmi a ženami — Ochrana tehotných pracovníčok — Článok 2 smernice 76/207/EHS — Nárok na materskú dovolenku — Článok 8 a článok 11 smernice 92/85/EHS — Účinky na právo zmeniť dobu dovolenky na výchovu )

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/12

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 20. septembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tampereen käräjäoikeus – Fínsko) – Sari Kiiski/Tampereen kaupunki
   (Vec C-116/06) (1)

   (Rovnosť zaobchádzania s mužmi a ženami - Ochrana tehotných pracovníčok - Článok 2 smernice 76/207/EHS - Nárok na materskú dovolenku - Článok 8 a článok 11 smernice 92/85/EHS - Účinky na právo zmeniť dobu „dovolenky na výchovu“)
   (2007/C 269/24)
   Jazyk konania: fínčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tampereen käräjäoikeus
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Sari Kiiski

      Žalovaný: Tampereen kaupunki
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Výklad článku 2 smernice Rady 76/207/EHS z 9. februára 1976 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky (Ú. v. ES L 39, s. 40; Mim. vyd. 05/001, s. 187), ktorá bola zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/73/ES z 23. septembra 2002 (Ú. v. ES L 269, s. 15; Mim. vyd. 05/004, s. 255), ako aj výklad článku 8 a článku 11 smernice Rady 92/85/EHS z 19. októbra 1992 o zavedení opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok (Ú. v. ES L 348, s. 1; Mim. vyd. 05/002, s. 110) – Zamietnutie žiadosti o prerušenie rodičovskej dovolenky na výchovu zamestnávateľom – Žiadosť podaná pred začatím dovolenky z dôvodu nového tehotenstva dotknutej osoby – Vnútroštátna právna úprava vyžadujúca pre zmenu doby dovolenky nepredvídateľné a závažné dôvody, pričom prax uplatňovaná na základe kolektívnej zmluvy tehotenstvo nepovažuje za takýto dôvod
   Výrok rozsudku
   Článku 2 smernice Rady 76/207/EHS z 9. februára 1976 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/73/ES z 23. septembra 2002, ktorý zakazuje akúkoľvek priamu alebo nepriamu diskrimináciu na základe pohlavia a ktorý sa týka pracovných podmienok, ako aj článkom 8 a 11 smernice Rady 92/85/EHS z 19. októbra 1992 o zavedení opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok (desiata samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS), ktoré upravujú materskú dovolenku, odporujú vnútroštátne ustanovenia týkajúce sa dovolenky na výchovu tým, že nezohľadňujú zmeny vyplývajúce z tehotenstva pre dotknutú pracovníčku vo vymedzenom období najmenej 14 týždňov pred a po pôrode, neumožňujú dotknutej osobe na jej žiadosť dosiahnuť zmenu obdobia jej dovolenky na výchovu v momente, keď si uplatňuje nárok na materskú dovolenku a tak ju zbavujú práv spojených s touto materskou dovolenkou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 121, 20.5.2006.


title: Vec C-117/13: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  11. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Technische Universität Darmstadt/Eugen Ulmer KG (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2001/29/ES — Autorské právo a s ním súvisiace práva — Výnimky a obmedzenia — Článok 5 ods. 3 písm. n) — Použitie diel a iných predmetov ochrany na účely výskumu alebo súkromného štúdia — Kniha sprístupnená jednotlivcom prostredníctvom terminálov určených na tento účel vo verejne prístupnej knižnici — Pojem dielo, ktoré nepodlieha „nákupným alebo licenčným podmienkam“  — Právo knižnice na digitalizovanie diela zahrnutého v jej zbierke s cieľom sprístupniť ho prostredníctvom terminálov určených na tento účel — Sprístupnenie diela prostredníctvom terminálov určených na tento účel, ktoré umožňujú jeho vytlačenie na papier alebo uloženie na USB kľúč)

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/11

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 11. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Technische Universität Darmstadt/Eugen Ulmer KG
   (Vec C-117/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2001/29/ES - Autorské právo a s ním súvisiace práva - Výnimky a obmedzenia - Článok 5 ods. 3 písm. n) - Použitie diel a iných predmetov ochrany na účely výskumu alebo súkromného štúdia - Kniha sprístupnená jednotlivcom prostredníctvom terminálov určených na tento účel vo verejne prístupnej knižnici - Pojem dielo, ktoré nepodlieha „nákupným alebo licenčným podmienkam“ - Právo knižnice na digitalizovanie diela zahrnutého v jej zbierke s cieľom sprístupniť ho prostredníctvom terminálov určených na tento účel - Sprístupnenie diela prostredníctvom terminálov určených na tento účel, ktoré umožňujú jeho vytlačenie na papier alebo uloženie na USB kľúč))
   2014/C 409/15
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Technische Universität Darmstadt

      Odporca: Eugen Ulmer KG

      Výrok rozsudku

               1.

               Pojem „nákupné alebo licenčné podmienky“ uvedený v článku 5 ods. 3 písm. n) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti treba chápať v tom zmysle, že znamená, že nositeľ práv a inštitúcia dotknutá týmto ustanovením, ako je verejne prístupná knižnica, museli uzavrieť licenčnú zmluvu alebo zmluvu o využívaní dotknutého diela, v ktorej spresnili podmienky, za ktorých táto inštitúcia môže dané dielo používať.

               2.

               Článok 5 ods. 3 písm. n) smernice 2001/29 v spojení s článkom 5 ods. 2 písm. c) tejto smernice sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby členský štát priznal verejne prístupným knižniciam, ktorých sa týkajú tieto ustanovenia, právo digitalizovať diela tvoriace súčasť ich zbierok, ak je toto rozmnožovanie diel nevyhnutné na sprístupnenie diel ich používateľom prostredníctvom terminálov určených na tento účel v priestoroch daných inštitúcií.

               3.

               Článok 5 ods. 3 písm. n) smernice 2001/29 sa má vykladať v tom zmysle, že sa nevzťahuje na úkony, akými je vytlačenie diel na papier alebo ich uloženie na USB kľúč uskutočnené používateľmi z terminálov určených na tento účel zriadených vo verejne prístupných knižniciach, ktorých sa týka toto ustanovenie. Naproti tomu tieto úkony v prípade potreby možno povoliť na základe vnútroštátnej právnej úpravy, ktorou sa do vnútroštátneho práva preberajú výnimky alebo obmedzenia stanovené v článku 5 ods. 2 písm. a) alebo b) tejto smernice, pokiaľ sú v každom jednotlivom prípade splnené podmienky uložené v týchto ustanoveniach.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 15.6.2013.


title: Vec T-439/12: Žaloba podaná 5. októbra 2012 — Trefilerías Quijano/Komisia

text:
               1.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 373/11

         Žaloba podaná 5. októbra 2012 — Trefilerías Quijano/Komisia
   (Vec T-439/12)
   2012/C 373/18
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Trefilerías Quijano, SA (Los Corrales de Buelna, Španielsko) (v zastúpení: F. González Díaz, advokát, a P. Herrero Prieto, advokátka)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil v súlade s článkom 264 ZFEÚ rozhodnutie Európskej komisie z 25. júla 2012 vo veci COMP/38.344 — Predpínacia oceľ,

               —

               vyzval Komisiu v súlade s článkom 24 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie a článkom 63 ods. 3 písm. d) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, aby poskytla dokumenty a výpočty a uviedla ďalšie skutkové a právne okolnosti, ktoré jej slúžili ako základ pre vyhovenie žiadostí o uznanie platobnej neschopnosti podnikov Proderac, CB, ITAS, OriMartin, Siderúrgica Latina Martin a/alebo zníženie pokuty podniku ArcelorMittal,

               —

               v každom prípade zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia sú totožné s dôvodmi a hlavnými tvrdeniami vo veci T-438/12, Global Steel Wire/Komisia.


title: Vec T-51/15: Žaloba podaná 3. februára 2015 – PAN Europe/Komisia

text:
               13.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/33

         Žaloba podaná 3. februára 2015 – PAN Europe/Komisia
   (Vec T-51/15)
   (2015/C 118/42)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: B. Kloostra, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 24. novembra 2014, referenčné číslo Ares(2014)3900631 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“, ktorým Komisia vo veľkom rozsahu potvrdila svoje rozhodnutie z 3. júna 2014, referenčné číslo Ares(2014)2150615, ktorým Komisia rozhodla o žiadosti o informácie, ktorú 3. januára 2014 podala PAN Europe (registrovaná v Komisii 6. januára 2014),

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia tým, že prijala napadnuté rozhodnutie, porušila nariadenie (ES) č. 1367/2006 a nesprávne ho neuplatnila vôbec alebo iba čiastočne, pretože:

                           —

                           Komisia porušila článok 2 ods. 1 písm. d) nariadenia (ES) č. 1367/2006 tým, že nezohľadnila skutočnosť, že požadované informácie treba považovať za environmentálne informácie,

                           —

                           Komisia porušila článok 6 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1367/2006 a článok 4 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1049/2001 tým, že nevyložila dôvod zamietnutia článku 4 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1049/2001 v súlade s článkom 4 ods. 3 druhým pododsekom Aarhuského dohovoru alebo/a že ho vyložila nedostatočne reštriktívne, tým, že nevytvorila rovnováhu medzi Komisiou uplatňovaným osobitným záujmom na rozhodovacom procese a všeobecným záujmom na oznámení environmentálnych informácií a tým, že nedostatočne odôvodnila odmietnutie,

                           —

                           Komisia porušila článok 6 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1367/2006 a článok 4 nariadenia (ES) č. 1049/2001 tým, že konkrétne a individuálne nepreskúmala dokumenty, na ktoré sa odkazuje v žiadosti o prístup k dokumentom a tým, že pre každý konkrétny dokument neuviedla dôvody, prečo by nemal byť zverejnený.

               2.

               Druhý žalobný je dôvod založený na tvrdení, že Komisia tým, že prijala napadnuté rozhodnutie porušila nariadenie (ES) č. 1049/2001, konkrétne jeho článok 4 a ešte konkrétnejšie jeho článok 4 ods. 3, pretože nepreukázala, že je uplatniteľný dôvod odmietnutia, že nezvážila záujmy, ktorým slúži zverejnenie, a že porušila článok 4 nariadenia (ES) č. 1049/2001 tým, že konkrétne a individuálne nepreskúmala dokumenty, na ktoré sa odkazovalo v žiadosti o prístup k dokumentom.


title: Vec C-379/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Gerechtshof te Amsterdam z  21. septembra 2005 , ktorý súvisí s konaním: Amurta S.G.P.S. proti Inspecteur van de Belastingdienst/Amsterdam

text:
               28.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Gerechtshof te Amsterdam z 21. septembra 2005, ktorý súvisí s konaním: Amurta S.G.P.S. proti Inspecteur van de Belastingdienst/Amsterdam
   (Vec C-379/05)
   (2006/C 22/06)
   Jazyk konania: holandčina
   Gerechtshof te Amsterdam podal uznesením z 21. septembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Amurta S.G.P.S. proti Inspecteur van de Belastingdienst/Amsterdam a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 17. októbra 2005.
   Gerechtshof te Amsterdam žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Je oslobodenie podľa článku 4 Wet op de dividendbelasting 1965 (zákon o dani z dividend z roku 1965), tak ako je opísané v bodoch 5.3 až 5.5. tohto uznesenia, spolu s oslobodením podľa článku 4a toho istého zákona v súlade s ustanoveniami Zmluvy ES o voľnom pohybe kapitálu (články 56 až 58 ES), hoci takéto oslobodenie sa vzťahuje len na vyplatenie dividend akcionárom podliehajúcim dani z príjmu právnických osôb v Holandsku alebo zahraničným akcionárom, ktorí majú v Holandsku organizačnú zložku, ktorá tieto akcie vlastní, na ktorých sa vzťahuje oslobodenie podielov podľa článku 13 Wet op de venootschapsbelasting 1969 (zákon o dani z príjmov právnických osôb z roku 1969)?

               2.

               Má na odpoveď na prvú otázku vplyv, či štát pobytu akcionára alebo štát, na území ktorého je usadená zahraničná holdingová spoločnosť, na ktorých sa nevzťahuje oslobodenie podľa článku 4 Wet op de dividendbelasting 1965, poskytne tomuto akcionárovi alebo tejto spoločnosti plný zápočet (full credit) holandskej dane z dividend?


title: Vec F-98/07: Žaloba podaná 3. októbra 2007 – Petrilli/Komisia

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/48

         Žaloba podaná 3. októbra 2007 – Petrilli/Komisia
   (Vec F-98/07)
   (2007/C 297/96)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nicole Petrilli (Sint Stevens Woluwe, Belgicko) (v zastúpení: J. L. Lodomez, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               vyhlásiť predmetnú žalobu o neplatnosť za prípustnú a dôvodnú,

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 20. júla 2007, ktorým tento orgán zamietol žiadosť podanú žalobkyňou na základe článku 90 ods. 1 Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev (služobný poriadok), ktorá sa týkala obnovenia zmluvy na Generálnom riaditeľstve Komisie pre výskum,

               —

               zrušiť rozhodnutie, ktoré by Komisia prípadne mohla prijať na základe sťažnosti, ktorú žalobkyňa podala súbežne s predmetnou žalobou a s návrhom na odklad výkonu rozhodnutia menovacieho orgánu z 20. júla 2007,

               —

               vyhlásiť predmetnú žalobu na náhradu škody za prípustnú a dôvodnú,

               —

               uložiť Komisii, aby umožnila žalobkyni znova nastúpiť na svoje miesto ako zmluvná zamestnankyňa na oddelení „T2“ Generálneho riaditeľstva Komisie pre výskum na dobu 18 mesiacov; sankcionovať nesplnenie tohto výroku pokutou 1 000 eur za každý deň omeškania,

               —

               zaviazať Komisiu, aby žalobkyni z titulu náhrady majetkovej ujmy spôsobenej stratou zárobku v dôsledku odmietnutia obnoviť jej zmluvu, zaplatila čiastku zodpovedajúcu odmene, ktorú by poberala, ak by na základe zmluvy by mohla pokračovať v zamestnaní ako zmluvná zamestnankyňa až do skončenia trojročného obdobia,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu dodatočnej škodu, ktorá bola žalobkyni spôsobená v dôsledku straty možnosti uzavrieť zmluvu na dobu neurčitú vo Výkonnej agentúre pre výskum (REA), a to v nadväznosti na neobnovenie vyššie uvedenej zmluvy a možnosti dokončiť svoje úlohy v Komisii a výkonom týchto úloh si tam prehĺbiť svoje skúsenosti,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu nemajetkovej ujmy žalobkyni spôsobenej rozhodnutím o zamietnutí obnovenia jej zmluvy vo výške, ktorú určí Súd prvého stupňa a s výslovnou výhradou možného zvýšenie v priebehu konania, predbežne stanovenej na 1 eur,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu všetkých trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza štyri dôvody, pričom prvý dôvod spočíva v porušení zásady zákonnosti a porušení článku 88 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov (PZOZ). Žalobkyňa tvrdí, že rozhodnutie o zamietnutí obnovenia jej zmluvy ako zmluvnej zamestnankyne, prijaté na základe rozhodnutia Komisie z 28. apríla 2004 o maximálnej dobe zamestnávania dočasných zamestnancov v pracoviskách Komisie, bráni tomu, aby článok 88 PZOZ umožnil obnovenie jej zmluvy na obdobie ďalších 18 mesiacov. Rozhodnutie z 28. apríla 2004 je nezákonné, keďže obmedzuje práva zakotvené v služobnom poriadku.
   Druhý žalobný dôvod spočíva v porušení zásady riadnej správy veci verejných, povinnosti starostlivosti a služobného záujmu. Žalobkyňa uvádza, že napadnuté rozhodnutie nezohľadňuje jej osobnú situáciu, ako ani služobný záujem a záujem agentúry, ktorá má byť v budúcnosti zriadená.
   Tretí dôvod spočíva v nedostatočnom odôvodnení a v porušení článku 3b PZOZ. Žalobkyňa najmä uvádza, že automatické odmietnutie obnovenia jej zmluvy z dôvodu, že dosiahla maximálnu povolenú hranicu šiestich rokov stanovenú v rozhodnutí z 28. apríla 2004, je v rozpore s filozofiou článku 3b PZOZ, ktorá spočíva na vôli zamestnávať osoby na základe zmlúv na dobu určitú s cieľom vykonávania úloh v špecializovaných oblastiach na dobu nevyhnutnú na splnenie špecifickej úlohy.
   Štvrtý dôvod spočíva v tom, že rozhodnutie z 28. apríla 2004 porušuje smernicu Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 (Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368), všeobecné zásady európskeho pracovného práva, sociálne práva zamestnancov a najmä zásadu stability zamestnania, ako aj zákaz diskriminácie. Pokiaľ ide o porušenie zákazu diskriminácie, žalobkyňa zdôrazňuje, že maximálna povolená hranica šiestich rokov sa uplatňuje iba na zmluvných zamestnancov, ktorí podliehajú článku 3b PZOZ, zatiaľ čo zmluvní zamestnanci podliehajúci článku 3a PZOZ majú právo uzatvoriť zmluvu na dobu neurčitú.


               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/3

         Zloženie sľubu nových sudcov Súdu prvého stupňa
   (2007/C 269/06)
   Pán Dittrich, pán Soldevila Fragoso a pán Truchot, vymenovaní rozhodnutím zástupcov vlád členských štátov Európskych spoločenstiev z 25. apríla 2007 (1) a 23. mája 2007 (2) za sudcov Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev na obdobie od 1. septembra 2007 do 31. augusta 2013, zložili 17. septembra 2007 pred Súdnym dvorom sľub.
   Pán Frimodt Nielsen, vymenovaný rozhodnutím zástupcov vlád členských štátov Európskych spoločenstiev z 25. apríla 2007 (3) za sudcu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev na obdobie od 17. septembra 2007 do 31. augusta 2010, zložil 17. septembra 2007 pred Súdnym dvorom sľub.

      (1)  Ú. v. EÚ L 114, 1.5.2007, s. 27.

      (2)  Ú. v. EÚ L 139, 31.5.2007, s. 32.

      (3)  Ú. v. EÚ L 114, 1.5.2007, s. 26.