title: Vec C-130/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom College van Beroep voor het bedrijfsleven te 's-Gravenhage zo 17. marca 2005, ktorý súvisí s konaním: Coxon & Chatterton limited proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom College van Beroep voor het bedrijfsleven te 's-Gravenhage zo 17. marca 2005, ktorý súvisí s konaním: Coxon & Chatterton limited proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Vec C-130/05)
   (2005/C 143/28)
   Jazyk konania: holandčina
   College van Beroep voor het bedrijfsleven te 's-Gravenhage podal rozsudkom zo 17. marca 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Coxon & Chatterton limited proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 21. marca 2005.
   College van Beroep voor het bedrijfsleven te 's-Gravenhage žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1)

               Je potrebné vykladať článok 17 ods. 2 písm. a) smernice 97/78 (1) tak, že námietka voči reexpedícii zásielky, ktorá nespĺňa podmienky dovozu, musí byť založená na nedodržaní predpisov Spoločenstva, alebo sa môže táto námietka zakladať na predpisoch platných v cieľovom mieste dohodnutom s osobou zodpovednou za náklad, ktoré sa nachádza mimo území uvedených v prílohe I smernice 97/78?

               2)

               Musí sa článok 17 ods. 2 písm. a) smernice 97/78 v spojení s článkom 22 ods. 2 uvedenej smernice a článkom 5 nariadenia 2377/90 (2) vykladať tak, že povinne ukladá likvidáciu zásielok živočíšnych výrobkov, ktoré sú v nadväznosti na niektorú z kontrol upravených smernicou 97/78 zrejme spôsobilé predstavovať nebezpečenstvo pre ľudské zdravie alebo zdravie zvierat?

               3)

               Musí sa článok 22 smernice 97/78 v spojení s článkom 5 nariadenia 2377/90 vykladať tak, že už samotná prítomnosť rezíduí niektorej z látok uvedených v prílohe V nariadenia 2377/90 znamená, že predmetná zásielka predstavuje také nebezpečenstvo pre ľudské zdravie alebo zdravie zvierat, že reexpedícia je vylúčená?

               4)

               Ak je odpoveď na druhú otázku záporná, musí sa článok 17 ods. 2 písm. a) smernice 97/78 vykladať tak, že sleduje aj ochranu záujmov tretích krajín, do ktorých bude zásielka reexpedovaná, hoci táto ochrana nepokrýva zároveň záujem lokalizovateľný v členských štátoch Európskej únie?

      (1)  Smernica Rady 97/78/ES z 18. decembra 1997, ktorou sa stanovujú zásady organizácie veterinárnych kontrol výrobkov, ktoré vstupujú do spoločenstva z tretích krajín (Ú. v. ES L 24, s. 9)

      (2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2377/90 z 26. júna 1990, ktorým sa stanovuje postup spoločenstva na určenie maximálnych limitov rezíduí veterinárnych liečiv v potravinách živočíšneho pôvodu (Ú. v. ES L 224, s. 1)


title: Vec C-422/12 P: Odvolanie podané 17. septembra 2012 : Industrias Alen SA de CV proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  10. júla 2012 vo veci T-135/11, Clorox/ÚHVT — Industrias Alen (Cloralex)

text:
               8.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 379/14

         Odvolanie podané 17. septembra 2012: Industrias Alen SA de CV proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 10. júla 2012 vo veci T-135/11, Clorox/ÚHVT — Industrias Alen (Cloralex)
   (Vec C-422/12 P)
   2012/C 379/24
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Industrias Alen SA (v zastúpení: A. Padial Martinez, abogada)

      Ďalší účastníci konania: The Clorox Company a Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 10. júla 2012 vo veci T-135/11,

               —

               potvrdiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 16. decembra 2010, a v dôsledku toho zamietnuť námietku, ktorú podala THE CLOROX COMPANY,

               —

               zaviazať THE CLOROX COMPANY na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 (1) o ochrannej známke spoločenstva,

               —

               nesprávne posúdenie Všeobecného súdu pri porovnaní označení CLOROX a CLORALEX,

               —

               nesprávne posúdenie Všeobecného súdu pri hodnotení pravdepodobnosti zámeny,

               —

               aktuálna koexistencia pojmu CLOR v triedach 3 a 5 v registri ÚHVT,

               —

               dohody o koexistencii podpísané medzi účastníkmi konania týkajúce sa ochranných známok CLOROX/CLORALEX v iných krajinách.

      (1)  Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146.


title: Vec F-72/15: Žaloba podaná 4. mája 2015 – ZZ/Komisia

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/55

         Žaloba podaná 4. mája 2015 – ZZ/Komisia
   (Vec F-72/15)
   (2015/C 279/70)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie návrhu na prevod práv na dôchodok žalobcu do dôchodkového systému Únie, ktorý uplatňuje nové všeobecné vykonávacie ustanovenia k článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku z 3. marca 2011

      Návrhy žalobcu

               —

               Konštatovať protiprávnosť a zároveň neuplatniteľnosť článku 9 všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku,

               —

               zrušiť rozhodnutie z 26. mája 2014, prijaté 11. júla 2014 o započítaní nárokov na dôchodok nadobudnutých žalobcom pred nástupom do služby v rámci ich prevodu do dôchodkového systému inštitúcií Európskej únie na základe všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku z 3. marca 2011,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Oprava oznámenia v Úradnom vestníku vo veci C-561/16 (Ú. v. EÚ C 22, 23.1.2017)

text:
               6.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 70/32

         Oprava oznámenia v Úradnom vestníku vo veci C-561/16
   (
         Úradný vestník Európskej únie C 22 z 23. januára 2017
      )
   (2017/C 070/42)
   Oznámenie v Ú. v. EÚ vo veci C-561/16, Saras Energía, má mať takéto znenie:

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Saras Energía S.A.

      Žalovaný: Administración del Estado

      Ďalší účastníci: Endesa S.A., Endesa Energía S.A., Endesa Energía XXI S.L.U., Viesgo Infraestructuras Energéticas S.L., Hidroeléctrica del Cantábrico S.A.U., Nexus Energía S.A., Nexus Renovables S.L.U., Engie España S.L., Villar Mir Energía S.L., Energya VM Gestión de Energía y Estaciones de Servicio de Guipúzcoa S.A

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je právna úprava členského štátu, ktorá zavádza vnútroštátny systém povinností týkajúcich sa energetickej efektívnosti, ktorých plnenie spočíva v prvom rade v platení každoročného finančného príspevku do národného fondu energetickej efektívnosti zriadeného na základe článku 20 ods. 4 smernice 2012/27/EÚ (1), zlučiteľná s článkom 7 ods. 1 a 9 uvedenej smernice?

               2.

               Je vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje možnosť splniť povinnosti týkajúce sa úspory energie preukázaním dosiahnutej úspory ako alternatívu k finančnému príspevku do národného fondu energetickej efektívnosti, zlučiteľná s článkom 7 ods. 1 a článkom 20 ods. 6 smernice 2012/27/EÚ?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, je stanovenie uvedenej alternatívnej možnosti splnenia povinností týkajúcich sa úspory energie zlučiteľné s vyššie uvedeným článkom 7 ods. 1 a článkom 20 ods. 6 smernice, ak skutočná existencia tejto možnosti závisí od toho, či ju vláda vykoná na základe svojej voľnej úvahy prijatím vykonávacieho predpisu?
               V tom istom zmysle, je taká právna úprava zlučiteľná, ak vláda nevykoná uvedenú alternatívnu možnosť?

               4.

               Je vnútroštátny systém, podľa ktorého sú subjektmi, na ktoré sa vzťahujú povinnosti týkajúce sa energetickej efektívnosti, len predajcovia elektriny a plynu a veľkoobchodní predajcovia ropných produktov a skvapalnených ropných plynov, a nie distribútori elektriny a plynu a maloobchodní predajcovia ropných produktov a skvapalnených ropných plynov, zlučiteľný s článkom 7 ods. 1 a 4 smernice?

               5.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, je s citovanými odsekmi článku 7 zlučiteľné, ak sa ako povinné subjekty určia predajcovia elektriny a plynu a veľkoobchodní predajcovia ropných produktov a skvapalnených ropných plynov bez stanovenia dôvodov, pre ktoré medzi povinné subjekty nie sú zaradení distribútori elektriny a plynu a maloobchodní predajcovia ropných produktov a skvapalnených ropných plynov?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/27/EÚ z 25. októbra 2012 o energetickej efektívnosti, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 2009/125/ES a 2010/30/EÚ a ktorou sa zrušujú smernice 2004/8/ES a 2006/32/ES (Ú. v. EÚ L 315, 2012, s. 1).


title: Vec C-164/15 P: Odvolanie podané 9. apríla 2015: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 5. februára 2015 vo veci T-473/12, Aer Lingus Ltd./Európska komisia

text:
               22.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/19

         Odvolanie podané 9. apríla 2015: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 5. februára 2015 vo veci T-473/12, Aer Lingus Ltd./Európska komisia
   (Vec C-164/15 P)
   (2015/C 205/27)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn, D. Grespan, T. Maxian Rusche, B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Aer Lingus Ltd., Írsko

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu (deviata komora) z 5. februára 2015 vo veci T-473/12, Aer Lingus/Komisia v rozsahu, v akom tento súd rozhodol, že rozhodnutie Komisie 2013/199/EÚ z 25. júla 2012 o štátnej pomoci SA.29064 (11/C, ex 11/NN) – Diferencované daňové sadzby zavedené Írskom v oblasti leteckej dopravy (1), sa zrušuje v rozsahu, v akom stanovuje povinnosť vymáhať pomoc u príjemcov vo výške osem eur na cestujúceho uvedenú v odôvodnení 70 tohto rozhodnutia,

               —

               zamietol žalobu o neplatnosť rozhodnutia Komisie 2013/199/EÚ z 25. júla 2012 o štátnej pomoci SA.29064 (11/C, ex 11/NN) – Diferencované daňové sadzby zavedené Írskom v oblasti leteckej dopravy,

               —

               zaviazal žalobkyňu na prvom stupni na náhradu trov konania.
               Subsidiárne navrhuje, aby,

                           —

                           vrátil vec Všeobecnému súdu na ďalšie konanie,

                           —

                           sa o trovách prvostupňového a odvolacieho konania rozhodlo neskôr.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza jediný odvolací dôvod.
   Odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd porušil článok 108 ods. 3 ZFEÚ a článok 14 nariadenia č. 659/1999 (2), keď stanovil nový hospodársky test, ktorý sa má uplatniť na účely určenia súm, ktoré majú byť vymáhané od príjemcov štátnej pomoci a spočíva v daňovom opatrení stanovujúcom nižšiu sadzbu v porovnaní s bežnou sadzbou.

      (1)  Ú. v. EÚ L 119, s. 30.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES, Ú. v. ES L 83, s. 1.


title: Vec F-47/07: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  10. septembra 2009 — Behmer/Parlament (Povýšenie — Povyšovanie za rok 2005 — Rozhodnutie o politike povyšovania a plánovania služobných postupov — Prideľovanie bodov za zásluhu v Európskom parlamente — Protiprávnosť vykonávacích opatrení týkajúcich sa tohto postupu — Porovnávanie zásluh — Diskriminácia zástupcov zamestnancov)

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/70

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 10. septembra 2009 — Behmer/Parlament
   (Vec F-47/07) (1)

   (Povýšenie - Povyšovanie za rok 2005 - Rozhodnutie o politike povyšovania a plánovania služobných postupov - Prideľovanie bodov za zásluhu v Európskom parlamente - Protiprávnosť vykonávacích opatrení týkajúcich sa tohto postupu - Porovnávanie zásluh - Diskriminácia zástupcov zamestnancov)
   2010/C 24/126
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Joachim Behmer (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: C. Burgos a R. Ignătescu, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Jednak zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu Parlamentu o nepovýšení žalobcu do platovej triedy A*13 v rámci povyšovania za rok 2005 a jednak určiť, že rozhodnutie predsedníctva parlamentu týkajúce sa „politiky povyšovania a plánovania služobných postupov“ zo 6. júla 2005 a „vykonávacie opatrenia týkajúce sa prideľovania zásluhových bodov a povyšovania“ z 25. júla 2005 sú protiprávne

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 170, 21.7.2007, s. 43.


20150731064616842015/C 270/61292015TFPC27020150817SK01SKINFO_JUDICIAL20150709454512Vec F-29/15: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 9. júla 2015 – Vecchio/Spoločný podnik ECSEL
 ---documentbreak--- C2702015SK4520120150709SK0061452451Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 9. júla 2015 – Vecchio/Spoločný podnik ECSEL
   (Vec F-29/15) (
         1
      )2015/C 270/61Jazyk konania: gréčtinaPredseda prvej komory nariadil výmaz veci.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 146, 4.5.2015, s. 50.


title: Vec C-4/14: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 9. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus – Fínsko) – Christophe Bohez/Ingrid Wiertz (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Článok 1 ods. 2 a článok 49 — Súdna právomoc a výkon rozhodnutí v občianskych a obchodných veciach — Vylúčené veci — Rodinné právo — Nariadenie (ES) č. 2201/2003 — Článok 47 ods. 1 — Právomoc, uznávanie a výkon rozsudkov vo veciach rodičovských práv a povinností — Rozhodnutie o práve styku, v ktorom je uložená pokuta — Vymáhanie pokuty)

text:
               3.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 363/6

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 9. septembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus – Fínsko) – Christophe Bohez/Ingrid Wiertz
   (Vec C-4/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Článok 1 ods. 2 a článok 49 - Súdna právomoc a výkon rozhodnutí v občianskych a obchodných veciach - Vylúčené veci - Rodinné právo - Nariadenie (ES) č. 2201/2003 - Článok 47 ods. 1 - Právomoc, uznávanie a výkon rozsudkov vo veciach rodičovských práv a povinností - Rozhodnutie o práve styku, v ktorom je uložená pokuta - Vymáhanie pokuty))
   (2015/C 363/07)
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Christophe Bohez

      Žalovaná: Ingrid Wiertz

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že toto nariadenie sa neuplatňuje v jednom členskom štáte na vymáhanie pokuty, ktorá bola uložená v rozhodnutí vyhlásenom v inom členskom štáte, týkajúcom sa opatrovníckeho práva a práva styku na účely zabezpečenia vykonateľnosti tohto práva styku zo strany držiteľa opatrovníckeho práva.

               2.

               Vymáhanie pokuty, ktorú uložil súd členského štátu pôvodu rozhodujúci vo veci samej o práve styku, na účely zaručenia vykonateľnosti tohto práva patrí do rovnakého režimu vykonávania ako rozhodnutie o práve styku, ktoré uvedená pokuta zabezpečuje, a preto sa táto pokuta musí vyhlásiť za vykonateľnú podľa pravidiel definovaných nariadením Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000.

               3.

               V rámci nariadenia č. 2201/2003 sú cudzie rozhodnutia, ktorými sa ukladá pokuta, vykonateľné v členskom štáte, v ktorom sa o výkon žiada, len vtedy, ak výšku pokuty určili s konečnou platnosťou súdy členského štátu pôvodu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 8.3.2014.


title: Vec T-242/01: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  24. novembra 2005  – Rica Foods/Komisia

text:
               28.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/25

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 24. novembra 2005 – Rica Foods/Komisia
   (Vec T-242/01) (1)

   (2006/C 22/45)

      Jazyk konania: holandčina

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. ES C 3, 5.1.2002.


title: Vec T-105/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. decembra 2015 – TrekStor/ÚHVT – Scanlab (iDrive) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva iDrive — Skoršia nemecká slovná ochranná známka IDRIVE — Relatívny dôvod zamietnutia — Nebezpečenstvo zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/43

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. decembra 2015 – TrekStor/ÚHVT – Scanlab (iDrive)
   (Vec T-105/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva iDrive - Skoršia nemecká slovná ochranná známka IDRIVE - Relatívny dôvod zamietnutia - Nebezpečenstvo zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 027/51)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: TrekStor Ltd (Hong-Kong, Hong-Kong, Čína) (v zastúpení: M. Alber a O. Spieker, avocats)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Scanlab AG (Puchheim, Nemecko) (v zastúpení: P. Rath, W. Festl-Wietek, avocats)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 2. decembra 2013 (vec R 2330/2012-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Scanlab AG a TrekStor Ltd.

      Výrok rozsudku

               1.

               Návrh na prerušenie konania podaný TrekStor Ltd sa zamieta.

               2.

               Žaloba sa zamieta.

               3.

               TrekStor je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 112, 14.4.2014.


title: Vec T-238/13: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. júla 2014 – Delipapier/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Životné prostredie — Smernica 94/62/ES — Obaly a odpady z obalov — Smernica 2013/2/EÚ — Rúrky, tuby a valce, na ktorých je ovinutý pružný materiál — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť“ )

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/57

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. júla 2014 – Delipapier/Komisia
   (Vec T-238/13) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Životné prostredie - Smernica 94/62/ES - Obaly a odpady z obalov - Smernica 2013/2/EÚ - Rúrky, tuby a valce, na ktorých je ovinutý pružný materiál - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“))
   2014/C 315/96
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Delipapier (Frouard, Francúzsko) (v zastúpení: J.-M. Leprêtre a N. Chahid-Nouraï, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Alcover San Pedro a J.-F. Brakeland, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie smernice Komisie 2013/2/EÚ zo 7. februára 2013, ktorou sa mení a dopĺňa príloha I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov (Ú. v. EÚ L 37, s. 10) v rozsahu, v akom Komisia zapísala do zoznamu príkladov, na ktoré sa uplatňujú kritéria spresňujúce pojem „obaly“ rúrky, tuby a valce, okolo ktorých je ovinutý pružný materiál okrem tých, ktoré sú súčasťou výrobných zariadení a ktoré nie sú používané na prezentáciu výrobku ako predajnej jednotky

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Nie je potrebné rozhodnúť o návrhu Sphère France SAS a Schweitzer SAS na vstup do konania.

               3.

               Delipapier znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 15.6.2013.


title: Vec F-26/13: Žaloba podaná 27. marca 2013 — ZZ/ÚHVT

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/56

         Žaloba podaná 27. marca 2013 — ZZ/ÚHVT
   (Vec F-26/13)
   2013/C 207/92
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: H. Tettenborn, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trh (ochranné známky a vzory)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie hodnotiacej správy žalobcu za obdobie od 1. októbra 2010 do 30. septembra 2010 a návrh na náhradu ujmy

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť hodnotiacu správu žalobcu za obdobie od 1. októbra 2010 do 30. septembra 2010,

               —

               zaviazať ÚHVT na zaplatenie primeranej náhrady — nie nižšej než 500 eur —, ktorej výšku stanoví Súd pre verejnú službu na základe svojej diskrečnej právomoci, ako náhradu morálnej a nemajetkovej ujmy, ktorá bola žalobcovi spôsobená v dôsledku spornej hodnotiacej správy,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.


title: Vec T-413/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  15. januára 2013 — Welte-Wenu/ÚHVT — Komisia (EUROPEAN DRIVESHAFT SERVICES) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Spoločenstva EUROPEAN DRIVESHAFT SERVICES — Absolútny dôvod zamietnutia — Napodobenina emblému medzinárodnej medzivládnej organizácie — Článok 7 ods. 1 písm. h) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Článok 6b Parížskeho dohovoru — Obsah návrhu na vyhlásenie neplatnosti — Prípustnosť nových prvkov — Článok 56 ods. 2 a článok 76 nariadenia č. 207/2009 — Pravidlo 37 písm. b) bod iv) nariadenia (ES) č. 2868/95 — Právomoc odvolacieho senátu v prípade odvolania obmedzujúceho sa na jednu časť rozhodnutia výmazového oddelenia“ ]

text:
               23.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/11

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. januára 2013 — Welte-Wenu/ÚHVT — Komisia (EUROPEAN DRIVESHAFT SERVICES)
   (Vec T-413/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Spoločenstva EUROPEAN DRIVESHAFT SERVICES - Absolútny dôvod zamietnutia - Napodobenina emblému medzinárodnej medzivládnej organizácie - Článok 7 ods. 1 písm. h) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Článok 6b Parížskeho dohovoru - Obsah návrhu na vyhlásenie neplatnosti - Prípustnosť nových prvkov - Článok 56 ods. 2 a článok 76 nariadenia č. 207/2009 - Pravidlo 37 písm. b) bod iv) nariadenia (ES) č. 2868/95 - Právomoc odvolacieho senátu v prípade odvolania obmedzujúceho sa na jednu časť rozhodnutia výmazového oddelenia)
   2013/C 55/17
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Welte-Wenu GmbH (Neu-Ulm, Nemecko) (v zastúpení: T. Kahl, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Európska komisia (v zastúpení: J. Samnadda a F.W. Bulst, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 12. mája 2011 (vec R 1590/2010-1), ktoré sa týka konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Európskou komisiou a Welte-Wenu GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Bod 3 výroku rozhodnutia prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 12. mája 2011 (vec R 1590/2010-1), ktoré sa týka konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Európskou komisiou a Welte-Wenu GmbH, sa zrušuje v rozsahu, v akom uvádza, že Welte-Wenu znáša trovy konania o vyhlásenie neplatnosti a zahŕňa ich do celkovej sumy vo výške 2 500 eur, ktoré je Welte-Wenu povinná zaplatiť Európskej komisii.

               2.

               Žaloba sa vo zvyšnej časti zamieta.

               3.

               Welte-Wenu znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vynaložil ÚHVT. Komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 298, 8.10.2011.


title: Vec T-285/04: Žaloba podaná dňa 13. júla 2004: Michel Andrieu proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/35

         Žaloba podaná dňa 13. júla 2004: Michel Andrieu proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-285/04)
   (2004/C 262/67)
   Jazyk konania: francúzština
   Michel Andrieu, bytom v Saint-Mandé (Francúzsko), v zastúpení: Stéphane Rodrigues a Yola Minatchy, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal dňa 13. júla 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Orgánu povereného menovaním z 30. marca 2004, ktorým sa rozhodlo o sťažnosti žalobcu a rovnako aj zrušil hodnotenie služobného postupu žalobcu za obdobie od 1. júla 2001 do 31. decembra 2002,

               —

               určil mimozmluvnú zodpovednosť Európskeho spoločenstva vyplývajúcu z napadnutého rozhodnutia a oneskoreného vypracovania hodnotenia služobného postupu žalobcu,

               —

               priznal žalobcovi náhradu škody za spôsobenú pracovnú, materiálnu a morálnu ujmu, ktorú utrpel, v celkovej výške 64 468 eúr, vrátane symbolickej výšky jedného eura za morálne obťažovanie,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Táto žaloba sa podáva proti rozhodnutiu riaditeľa personálneho a správneho oddelenia Komisie z 31. marca 2004, ktorým bola zamietnutá sťažnosť predložená žalobcom v rámci vypracovania jeho hodnotenia služobného postupu od 1. júla 2001 do 31. decembra 2002 (HSP 2001 – 2002).
   Žalobca napáda zákonnosť tohto rozhodnutia, rovnako aj HSP 2001 – 2002, na ktorom je založené toto rozhodnutie.
   Na podporu svojich nárokov žalobca uvádza:

               —

               porušenie práva na obhajobu, zohľadniac najmä nezaradenia niektorých zložiek hodnotenia do osobného spisu žalobcu, ich čiastočný prepis do automatizovaného systému SYSPER2 a nemožnosť identifikovať HSP, ktorý sa mal vziať do úvahy,

               —

               porušenie procesných záruk, najmä konflikt záujmov vedúceho hodnotiteľa a overovateľa, rovnako porušenie niektorých spôsobov uplatenia článkov 43 a 45 služobného poriadku,

               —

               zjavne nesprávne posúdenie uvedenej veci,

               —

               porušenie povinnosti odôvodniť akty.


title: Vec T-615/15: Žaloba podaná 2. novembra 2015 – LL/Parlament

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/66

         Žaloba podaná 2. novembra 2015 – LL/Parlament
   (Vec T-615/15)
   (2016/C 027/84)
   Jazyk konania: litovčina

      Účastníci konania

      Žalobca: LL (Vilnius, Litva) (v zastúpení: J. Petrulionis, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Generálneho tajomníka Európskeho parlamentu D(2014) 15503 zo 17. apríla 2014 a oznámenie o dlhu č. 2014-575 prijaté na základe toho rozhodnutia z 5. mája 2014,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu všetkých trov, ktoré vynaložil žalobca.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

      Správnosť poskytnutej platby a platnosť a zákonnosť jej vymáhania

   Žalobca tvrdí, že rozhodnutie Generálneho tajomníka Európskeho parlamentu D(2014) 15503 zo 17. apríla 2014 bolo prijaté na úplne nedôvodnom a nezákonnom základe, podľa ktorého bola suma 37 728 eur neoprávnene vyplatená žalobcovi, pričom tento tajomník spôsobom, ktorý bol nedôvodný a protiprávny podľa článku 68 Vykonávacích pravidiel k štatútu poslancov Európskeho parlamentu a článku 80 nariadenia o pravidlách uplatňovania rozpočtových pravidiel, vyzval účtovníka Európskeho parlamentu, aby začal vymáhať od žalobcu sumu 37 728 eur a aby v súlade so stanoveným postupom oboznámil žalobcu o tej veci doručením oznámenia o dlhu č. 2014-575.
   Žalobca tvrdí, že keď Generálny tajomník Európskeho parlamentu prijal rozhodnutie, zobral do úvahy len dve skutočnosti: správu OLAF-u a skutočnosť, že žalobca neuviedol dôkazy o tom, že platba bola použitá na iné účely, než na aké bola zamýšľaná. Žalobca však tvrdí, že neboli predložené žiadne informácie, ktoré by potvrdzovali, že by v rozpore s článkom 14 Pravidiel o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu použil prijatú platbu na iné účely, než na aké bola zamýšľaná.

      Premlčacia lehota a uplatnenie zásad primeranej lehoty, právnej istoty a ochrany legitímny očakávaní

   Žalobca tvrdí, že v rozhodnutí Generálneho tajomníka Európskeho parlamentu D(2014) 15503 a v oznámení o dlhu č. 2014-575 nebola dodržaná premlčacia lehota stanovená v článku 81 Rozpočtových pravidiel a v článku 93 nariadenia o pravidlách uplatňovania rozpočtových pravidiel a neboli dodržané požiadavky vyplývajúce zo zásad primeranej lehoty, právnej istoty a ochrany legitímnych očakávaní.
   Podľa žalobcu príslušná inštitúcia EÚ si nedôvodne a protiprávne neplnila počas neprimerane dlhého obdobia výkon svojich úloh a neprijala príslušné rozhodnutia. Z tohto dôvodu boli porušené žalobcove práva, a to vrátane práva na obranu a riadne vykonanie tohto práva, pretože vzhľadom na dlhú lehotu, ktorá uplynula od skutkových okolností, ktoré boli predmetom vyšetrovania, do prijatia príslušného rozhodnutia, žalobcovi bola objektívne vzatá možnosť brániť sa pred vytýkanými obvineniami, predkladať dôkazy a prijať náležité kroky smerujúce k tomu, aby vec, ktorá je predmetom vyšetrovania, bola rozhodnutá spravodlivo.


title: Vec T-91/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. decembra 2014 – Lucchini/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s kruhovou oceľou na výstuž do betónu vo forme tyčí alebo valcov — Rozhodnutie, ktorým sa na základe nariadenia (ES) č. 1/2003 konštatuje porušenie článku 65 UO po skončení platnosti Zmluvy ESUO — Určenie cien a lehôt na zaplatenie — Obmedzovanie alebo kontrola výroby alebo predaja — Porušenie podstatných formálnych náležitostí — Právny základ — Právo na obhajobu — Pokuty — Závažnosť a dĺžka trvania porušenia — Poľahčujúce okolnosti — Zohľadnenie zrušujúceho rozsudku prijatého v spojenej veci“ )

text:
               2.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 34/25

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. decembra 2014 – Lucchini/Komisia
   (Vec T-91/10) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s kruhovou oceľou na výstuž do betónu vo forme tyčí alebo valcov - Rozhodnutie, ktorým sa na základe nariadenia (ES) č. 1/2003 konštatuje porušenie článku 65 UO po skončení platnosti Zmluvy ESUO - Určenie cien a lehôt na zaplatenie - Obmedzovanie alebo kontrola výroby alebo predaja - Porušenie podstatných formálnych náležitostí - Právny základ - Právo na obhajobu - Pokuty - Závažnosť a dĺžka trvania porušenia - Poľahčujúce okolnosti - Zohľadnenie zrušujúceho rozsudku prijatého v spojenej veci“))
   (2015/C 034/28)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lucchini SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: pôvodne M. Delfino, J.-P. Gunther, E. Bigi, C. Breuvart a L. De Sanctis, neskôr J.-P. Gunther, E. Bigi, C. Breuvart a D. Galli, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne R. Sauer a B. Gencarelli, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci de M. Moretto, advokát, neskôr R. Sauer a R. Striani, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Moretto)

      Predmet veci

   Návrh na vyhlásenie neexistencie alebo zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 7492 v konečnom znení z 30. septembra 2009 (vec COMP/37.956 – Výstužné tyče do betónu, opätovné prijatie), zmeneného a doplneného rozhodnutím Komisie K(2009) 9912 v konečnom znení z 8. decembra 2009, subsidiárne návrh na zrušenie článku 2 uvedeného rozhodnutia a subsidiárne v druhom rade návrh na zníženie pokuty uloženej žalobkyni

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Lucchini SpA je povinná nahradiť trovy konania

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 1.5.2010.


title: Vec C-414/11: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  18. júla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Polymeles Protodikeio Athinon — Grécko) — Daiichi Sankyo Co. Ltd, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH/DEMO Anonymos Viomichaniki kai Emporiki Etairia Farmakon [Spoločná obchodná politika — Článok 207 ZFEÚ — Obchodné aspekty duševného vlastníctva — Dohoda o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva (TRIPS) — Článok 27 — Patentovateľný predmet — Článok 70 — Ochrana existujúcich predmetov]

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/6

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 18. júla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Polymeles Protodikeio Athinon — Grécko) — Daiichi Sankyo Co. Ltd, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH/DEMO Anonymos Viomichaniki kai Emporiki Etairia Farmakon
   (Vec C-414/11) (1)

   (Spoločná obchodná politika - Článok 207 ZFEÚ - Obchodné aspekty duševného vlastníctva - Dohoda o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva (TRIPS) - Článok 27 - Patentovateľný predmet - Článok 70 - Ochrana existujúcich predmetov)
   2013/C 260/09
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Polymeles Protodikeio Athinon

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Daiichi Sankyo Co. Ltd, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH

      Žalovaná: DEMO Anonymos Viomichaniki kai Emporiki Etairia Farmakon

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Polymeles Protodikeio Athinon — Výklad článkov 27 a 70 Dohody o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva („TRIPS“), ktorá tvorí prílohu Dohody o založení „Svetovej obchodnej organizácie“ (Ú. v. ES L 336, s. 214; Mim. vyd. 11/021, s. 305) — Rozlíšenie medzi oblasťami, na ktoré sa vzťahuje právo Spoločenstva, a oblasťami, ktoré patria do pôsobnosti práva členských štátov — Oblasť patentov — Výrobky chemického a farmaceutického priemyslu

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 27 Dohody o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva, ktorá predstavuje prílohu 1 C Dohody o založení Svetovej obchodnej organizácie (WTO), podpísanej v Marakéši 15. apríla 1994 a schválenej rozhodnutím Rady 94/800/ES z 22. decembra 1994 týkajúcim sa uzavretia dohôd v mene Európskeho spoločenstva, pokiaľ ide o záležitosti v rámci jeho kompetencie, ku ktorým sa dospelo na Uruguajskom kole multilaterálnych rokovaní (1986 — 1994), patrí do oblasti spoločnej obchodnej politiky.

               2.

               Článok 27 Dohody o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva sa má vykladať v tom zmysle, že vynález farmaceutického výrobku, akým je účinná chemická zložka lieku, môže v prípade, že výnimka podľa odsekov 2 a 3 tohto článku sa neuplatní, byť predmetom patentu za podmienok stanovených v odseku 1 uvedeného článku.

               3.

               Patent, ktorý bol získaný v nadväznosti na prihlášku uvádzajúcu vynález výrobného postupu farmaceutického výrobku, ako aj tohto farmaceutického výrobku ako takého, ktorý ale bol udelený výlučne len na tento výrobný postup, sa nemá z dôvodu pravidiel uvádzaných v článkoch 27 a 70 Dohody o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva považovať od nadobudnutia platnosti tejto dohody za patent vzťahujúci sa na vynález uvedeného farmaceutického výrobku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 298, 8.10.2011.


title: Vec T-391/12: Žaloba podaná 5. septembra 2012 — Lidl Stiftung/ÚHVT — Unipapel Industria Comercio y Servicios (UNITED OFFICE)

text:
               17.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/31

         Žaloba podaná 5. septembra 2012 — Lidl Stiftung/ÚHVT — Unipapel Industria Comercio y Servicios (UNITED OFFICE)
   (Vec T-391/12)
   2012/C 355/66
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemecko) (v zastúpení: M. Wolter a S. Paul, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Unipapel Industria Comercio y Servicios, SL (Tres Cantos, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 21. júna 2012 vo veci R 745/2011-1 a

               —

               zaviazal žalovaného na úhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka „UNITED OFFICE“ pre tovary tried 9, 16 a 20 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 7454606.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: návrh na vyhlásenie neplatnosti vychádzal z dôvodov uvádzaných v článku 53 ods. 1 nariadenia Rady č. 207/2009 a zápisu ochrannej známky Spoločenstva č. 1445832 slovnej ochrannej známky „UNIOFFICE“ pre tovary triedy 16.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: vyhlásenie neplatnosti napadnutej ochrannej známky Spoločenstva vo vzťahu k časti tovarov.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 15 ods. 1 v spojení s článkom 42 ods. 2 a 3 nariadenia Rady č. 207/2009 a pravidla 22 ods. 3 a 4 nariadenia Komisie č. 2868/95,

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec C-404/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Förvaltningsrätten i Malmö, migrationsdomstolen (Švédsko) 6. júla 2017 – A/Migrationsverket

text:
               4.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 293/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Förvaltningsrätten i Malmö, migrationsdomstolen (Švédsko) 6. júla 2017 – A/Migrationsverket
   (Vec C-404/17)
   (2017/C 293/26)
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Förvaltningsrätten i Malmö, migrationsdomstolen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: A

      Žalovaný: Migrationsverket

      Prejudiciálna otázka

   Má sa žiadosť, obsahujúca informácie poskytnuté žiadateľom, ktoré sa považujú za spoľahlivé – a preto môžu slúžiť ako základ na posúdenie danej žiadosti – avšak nepostačujúce na priznanie medzinárodnej ochrany z dôvodu, že informácie o krajine [pôvodu] naznačujú, že orgány poskytujú prijateľnú ochranu, považovať za zjavne neopodstatnenú v zmysle článku 31 ods. 8 revidovanej smernice 2013/32? (1)

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany (Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 60).


title: Vec C-159/09: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  18. novembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de commerce de Bourges — Francúzsko) — Lidl SNC/Vierzon Distribution SA (Smernice 84/450/EHS a 97/55/ES — Podmienky prípustnosti porovnávacej reklamy — Porovnanie cien týkajúce sa výberu potravinových výrobkov uvádzaných na trh dvoma sieťami konkurenčných obchodov — Tovary uspokojujúce rovnaké potreby alebo určené na ten istý účel — Klamlivá reklama — Porovnanie týkajúce sa kontrolovateľnej vlastnosti)

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/9

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 18. novembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de commerce de Bourges — Francúzsko) — Lidl SNC/Vierzon Distribution SA
   (Vec C-159/09) (1)

   (Smernice 84/450/EHS a 97/55/ES - Podmienky prípustnosti porovnávacej reklamy - Porovnanie cien týkajúce sa výberu potravinových výrobkov uvádzaných na trh dvoma sieťami konkurenčných obchodov - Tovary uspokojujúce rovnaké potreby alebo určené na ten istý účel - Klamlivá reklama - Porovnanie týkajúce sa kontrolovateľnej vlastnosti)
   2011/C 13/13
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de commerce de Bourges

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Lidl SNC

      Žalovaný: Vierzon Distribution SA

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal de commerce de Bourges — Výklad článku 3a smernice Rady 84/450/EHS z 10. septembra 1984 o klamlivej a porovnávacej reklame (Ú. v. ES L 250, s. 17; Mim. vyd. 15/001 s. 227), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 97/55/ES zo 6. októbra 1997 (Ú. v. ES L 290, s. 18; Mim. vyd. 15/003 s. 365) — Podmienky zákonnosti porovnávacej reklamy — Porovnávanie cien uskutočnené konkurenčnou obchodnou sieťou — Tovar zodpovedajúci rovnakým potrebám alebo majúci ten istý účel

      Výrok rozsudku

   Článok 3a ods. 1 písm. b) smernice Rady 84/450/EHS z 10. septembra 1984 o klamlivej a porovnávacej reklame, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 97/55/ES zo 6. októbra 1997, sa má vykladať v tom zmysle, že samotná okolnosť, že potravinové výrobky sa odlišujú, pokiaľ ide o ich požívateľnosť a pôžitok, ktorý poskytujú spotrebiteľovi, v závislosti od podmienok a miesta ich výroby, ich prísad a totožnosti výrobcu, nie je spôsobilá vylúčiť, že porovnanie takýchto výrobkov môže vyhovieť požiadavke stanovenej v tomto ustanovení a požadujúcej, aby tieto výrobky uspokojovali rovnaké potreby, alebo boli určené na ten istý účel, to znamená, že medzi nimi existuje dostatočný stupeň zameniteľnosti.
   Článok 3a ods. 1 písm. a) smernice 84/450, zmenenej a doplnenej smernicou 97/55, sa má vykladať v tom zmysle, že reklama, aká je vo veci samej, môže mať klamlivú povahu, najmä:

               —

               ak sa vzhľadom na všetky relevantné okolnosti daného prípadu a najmä na informácie a zamlčania, ktoré obsahuje táto reklama, konštatuje, že značné množstvo spotrebiteľov, ktorým je adresovaná, môže prijať rozhodnutie o nákupe v mylnom presvedčení, že výber tovarov zadávateľa reklamy je reprezentatívny z hľadiska všeobecnej úrovne jeho cien vo vzťahu k úrovni existujúcej u jeho súťažiteľa, a že títo spotrebitelia preto dosiahnu úsporu podľa vzoru vyzdvihovaného touto reklamou pri pravidelnom uskutočňovaní nákupov tovarov bežnej spotreby skôr u zadávateľa reklamy ako u tohto súťažiteľa, alebo tiež v mylnom presvedčení, že všetky tovary zadávateľa reklamy sú lacnejšie ako tovary jeho súťažiteľa, alebo

               —

               ak sa konštatuje, že na účely porovnania vykonaného výlučne z hľadiska cien boli vybraté potravinové výrobky, ktoré v skutočnosti predstavujú objektívne rozdiely spôsobilé citeľne podmieniť výber priemerného spotrebiteľa bez toho, aby tieto rozdiely vyplývali z dotknutej reklamy.

         Článok 3a ods. 1 písm. c) smernice 84/450, zmenenej a doplnenej smernicou 97/55, sa má vykladať v tom zmysle, že podmienka kontrolovateľnosti, ktorú upravuje toto ustanovenie, vyžaduje, pokiaľ ide o reklamu, aká je vo veci samej, ktorá porovnáva ceny dvoch sortimentov tovarov, aby dotknuté tovary mohli byť presne identifikované na základe informácií uvedených v tejto reklame.

      (1)  Ú. v. EÚ C 180, 1.8.2009.


title: Rozsudok súdu z 28. januára 2015 vo veci E-11/14 – Dozorný úrad EZVO/Islandská republika (Nesplnenie záväzkov zmluvnej strany – Nevykonanie transpozície – Smernica 2011/7/EÚ o boji proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách)

text:
               18.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 201/5

         ROZSUDOK SÚDU
   z 28. januára 2015
   vo veci E-11/14
   Dozorný úrad EZVO/Islandská republika
   (Nesplnenie záväzkov zmluvnej strany – Nevykonanie transpozície – Smernica 2011/7/EÚ o boji proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách)
   (2015/C 201/05)
   Vo veci E-11/14 Dozorný úrad EZVO/Islandská republika – ŽIADOSŤ o vyhlásenie, že Islandská republika tým, že v stanovenej lehote neprijala ani/alebo Dozornému úradu EZVO bezodkladne neoznámila všetky opatrenia potrebné na transpozíciu aktu uvedeného v bode 2 prílohy XII k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/7/ES zo 16. februára 2011 o boji proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách) v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode, si nesplnila svoje záväzky vyplývajúce z článku 12 uvedeného aktu a z článku 7 Dohody o EHP, súd v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen (sudca spravodajca) a Páll Hreinsson, sudcovia, vyniesol 28. januára 2015 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Súd EZVO týmto:

               1.

               vyhlasuje, že Islandská republika tým, že v stanovenej lehote neprijala všetky opatrenia potrebné na transpozíciu aktu uvedeného v bode 2 prílohy XII k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/7/ES zo 16. februára 2011 o boji proti oneskoreným platbám v obchodných transakciách) v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode, si nesplnila svoje záväzky vyplývajúce z článku 12 uvedeného aktu a z článku 7 Dohody o EHP.

               2.

               nariaďuje Islandskej republike uhradiť trovy tohto konania.


title: Spojené veci T-437/04 a T-441/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  22. februára 2006  – Standertskjöld-Nordenstam a Heyraud/Komisia ( Úradníci — Povýšenie v rámci tzv.  druhej časti postupu  — Hodnotiace obdobie 2003 — Nezaradenie do zoznamu úradníkov vybraných na účely povýšenia do platovej triedy A3 — Porušenie článku 45 Služobného poriadku a zásady rovnosti zaobchádzania )

text:
               22.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/12

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 22. februára 2006 – Standertskjöld-Nordenstam a Heyraud/Komisia
   (Spojené veci T-437/04 a T-441/04) (1)

   („Úradníci - Povýšenie v rámci tzv. ‚druhej časti postupu’ - Hodnotiace obdobie 2003 - Nezaradenie do zoznamu úradníkov vybraných na účely povýšenia do platovej triedy A3 - Porušenie článku 45 Služobného poriadku a zásady rovnosti zaobchádzania“)
   (2006/C 96/23)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Holger Standertskjöld-Nordenstam (Waterloo, Belgicko) (v zastúpení: T. Demaseure, advokát) a Jean-Claude Heyraud (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrhy na zrušenie rozhodnutí Komisie nezapísať mená žalobcov na zoznam úradníkov s najvyšším počtom bodov za zásluhy na účely povýšenia do platovej triedy A3 v rámci tzv. „druhej časti postupu“ povyšovania za rok 2003
   Výrok rozsudku

               1.

               Veci T-437/04 a T-441/04 boli spojené na účely rozsudku.

               2.

               Rozhodnutia Komisie nezapísať mená žalobcov na zoznam úradníkov s najvyšším počtom bodov za zásluhy na účely povýšenia do platovej triedy A3 v rámci tzv. „druhej časti postupu“ povyšovania za rok 2003 sa zrušujú.

               3.

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 8.1.2005.


title: Vec C-169/04: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo  4. mája 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal VAT and Duties Tribunal, London – Spojené kráľovstvo) – Abbey National plc (with the Inscape Investment Fund as joined party)/Commissioners of Customs & Excise (Šiesta smernica o DPH — Článok 13 B písm. d) bod 6 — Správa zvláštnych investičných fondov — Oslobodenie — Pojem,správa' — Činnosti depozitára — Delegovanie činností administratívnej správy)

text:
               15.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/4

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 4. mája 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal VAT and Duties Tribunal, London – Spojené kráľovstvo) – Abbey National plc (with the Inscape Investment Fund as joined party)/Commissioners of Customs & Excise
   (Vec C-169/04) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 13 B písm. d) bod 6 - Správa zvláštnych investičných fondov - Oslobodenie - Pojem,správa' - Činnosti depozitára - Delegovanie činností administratívnej správy)
   (2006/C 165/07)
   Jazyk konania: angličtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   VAT and Duties Tribunal, London
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Abbey National plc (with the Inscape Investment Fund as joined party)

      Žalovaný: Commissioners of Customs & Excise
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – VAT and Duties Tribunal, London – Výklad článku 13 B písm. d) bodu 6: Šiesta smernica Rady č. 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) – Oslobodenie týkajúce sa riadenia investičných fondov – Rozsah
   Výrok rozsudku

               1.

               Pojem „riadenie [správa – neoficiálny preklad]“ zvláštnych investičných fondov uvedený v článku 13 B písm. d) bode 6 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, je samostatným pojmom práva Spoločenstva, ktorého obsah nie sú členské štáty oprávnené meniť.

               2.

               Článok 13 B písm. d) bod 6 šiestej smernice 77/388 sa má vykladať tak, že pojem „riadenie [správa – neoficiálny preklad] zvláštnych investičných fondov“ uvedený v tomto ustanovení sa vzťahuje na služby administratívnej a účtovníckej správy fondov poskytované externým správcom, ak tieto služby vytvárajú osobitný celok posudzovaný celkovo a sú charakteristické a podstatné pre správu týchto fondov.
               Tento pojem sa naopak nevzťahuje na plnenia zodpovedajúce činnostiam depozitára, ktoré sú uvedené v článku 7 ods. 1 a 3 a v článku 14 ods. 1 a 3 smernice Rady 85/611/EHS z 20. decembra 1985 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP).

      (1)  Ú. v. EÚ C 146, 29.5.2004.


title: Vec C-457/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Liège (Belgicko) 23. novembra 2009 — Claude Chartry/Belgické kráľovstvo

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Liège (Belgicko) 23. novembra 2009 — Claude Chartry/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-457/09)
   2010/C 37/05
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de première instance de Liège

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Claude Chartry

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Prejudiciálna otázka

   Bráni článok 6 [EÚ], ako aj článok 234 [ES] tomu, aby vnútroštátny zákon, akým je zákon z 12. júla 2009, ktorý mení článok 26 osobitného zákona zo 6. januára 1989 o Cour d'arbitrage, ukladal vnútroštátnemu súdu, ktorý konštatuje, že občan/daňovník je zbavený účinnej súdnej ochrany zaručenej článkom 6 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, začleneného do práva Spoločenstva, iným vnútroštátnym zákonom, [a to] článkom 49 programového zákona z 9. júla 2004, aby najprv požiadal o preskúmanie Cour constitutionnelle bez toho, aby tento súd mohol okamžite zabezpečiť priamy [účinok] práva Spoločenstva [v] spore, ktorý mu je predložený, a aby ešte mohol vykonávať kontrolu súladu s medzinárodnými zmluvami, keď Cour constitutionnelle uznal zlučiteľnosť vnútroštátneho zákona so základnými právami zaručenými hlavou II [belgickej] Ústavy?


title: Vec C-221/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State van België (Belgicko) 11. mája 2012 — Belgacom NV/Interkommunale voor Teledistributie van het Gewest Antwerpen (INTEGAN) a i.

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State van België (Belgicko) 11. mája 2012 — Belgacom NV/Interkommunale voor Teledistributie van het Gewest Antwerpen (INTEGAN) a i.
   (Vec C-221/12)
   2012/C 243/06
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State van België

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Belgacom NV

      Žalované: Interkommunale voor Teledistributie van het Gewest Antwerpen (INTEGAN), Inter-Media, West-Vlaamse Energie- en Teledistributiemaatschappij (WVEM), Provinicale Brabantse Energiemaatschappij CVBA (PBE)

      Vedľajší účastníci konania: Telenet NV, Telenet Vlaanderen NV, Telenet Group Holding NV

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že sa podnik so sídlom v Belgicku môže pred belgickým súdom v súvislosti s dohodou, ktorá nepatrí do pôsobnosti smernice o verejnom obstarávaní, a ktorou prevádza belgický orgán práva na iný belgický podnik bez toho, aby predtým uskutočnil verejné obstarávanie, odvolávať na základné zásady práva Únie, najmä na povinnosť transparentnosti, ktorá je odvodená z uvedených článkov?

               2.

               Môže sa snaha zabrániť porušeniu existujúceho zmluvného rámca medzi právnickou osobou verejného práva a súkromným, ňou nekontrolovaným podnikom, ktorý je sám osebe nesporný a veľmi špeciálny, alebo dohodnutej transakcie alebo pokonávky s cieľom vyriešiť existujúci spor týkajúci sa výkladu vyššie uvedeného zmluvného rámca, pričom táto pokonávka vychádza z práv, ktoré boli zmluvným stranám priznané predbežným opatrením súdu, a pričom príslušná štátna činnosť môže byť bez takejto pokonávky vážne poškodená a jej hodnota sa môže znížiť a spotrebitelia nemôžu medzičasom prijímať určité služby, považovať za dôležitý dôvod všeobecného záujmu alebo aspoň za objektívne odôvodnenie, ktoré oprávňuje právnické osoby verejného práva výnimočne a odchylne od zásady rovnakého zaobchádzania a zákazu diskriminácie z dôvodu štátnej príslušnosti zakotvených v článkoch 49 a 56 ZFEÚ, a od povinnosti transparentnosti, ktorá z nich vyplýva, nevyhlásiť verejné obstarávanie a zákazku udeliť priamo?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na druhú otázku: musí uvedená transakcia alebo uvedená pokonávka zostať obmedzená na mieru striktne nevyhnutnú na vyriešenie vzniknutého sporu, aby vyššie uvedené základné slobody zaručené právom Únie neboli obmedzené viac, ako je nevyhnutné na dosiahnutie požadovaného cieľa, alebo môžu zmluvné strany vzhľadom na budúce názorové rozdiely, ktoré sú v rozumnej a logickej súvislosti s uvedeným sporom, dohodnúť ďalekosiahlejšiu pokonávku, ktorou sa zabezpečia súčasne záujmy spotrebiteľov a ktorá zahŕňa maximalizáciu hodnoty dotknutej prevedenej činnosti?


title: Vec T-25/12: Žaloba podaná 17. januára 2012 — 3M Pumps/ÚHVT — 3M (3M Pumps)

text:
               31.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/23

         Žaloba podaná 17. januára 2012 — 3M Pumps/ÚHVT — 3M (3M Pumps)
   (Vec T-25/12)
   2012/C 98/38
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: 3M Pumps Srl (Taglio di Po, Taliansko) (v zastúpení: F. Misuraca, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: 3M Company (St. Paul, Spojené štáty)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) vo veci R 2406/2010-1 z 27. októbra 2011,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „3M Pumps“ pre tovary a služby v triedach 7, 16 a 38.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: 3M Company.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „3M“ pre tovary a služby v triedach 7, 16 a 38.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: prijatie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. a) a b) a článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-367/05: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  18. júla 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie van België – Belgicko) – Trestné konanie proti Norme Kraaijenbrink (Dohovor, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda — Článok 54 — Zásada ne bis in idem — Pojem ten istý čin — Rozdielne činy — Trestné stíhania v dvoch zmluvných štátoch — Činy spojené rovnakým trestným úmyslom)

text:
               6.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/6

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 18. júla 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie van België – Belgicko) – Trestné konanie proti Norme Kraaijenbrink
   (Vec C-367/05) (1)

   (Dohovor, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda - Článok 54 - Zásada „ne bis in idem“ - Pojem „ten istý čin“ - Rozdielne činy - Trestné stíhania v dvoch zmluvných štátoch - Činy spojené rovnakým trestným úmyslom)
   (2007/C 235/09)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hof van Cassatie van België
   Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom
   Norma Kraaijenbrink
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hof van Cassatie van België – Výklad článku 54 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda zo 14. júna 1985 uzatvorená medzi vládami štátov Hospodárskej únie Beneluxu, Spolkovej republiky Nemecko a Francúzskej republiky o postupnom zrušení kontrol na ich spoločných hraniciach (Ú. v. ES L 239, 2000, s. 19; Mim. vyd. 19/002, s. 9) – Zásada ne bis in idem – Rozdielne činy, ktoré sú spojené rovnakým úmyslom a vzhľadom na to vytvárajú po právnej stránke jeden skutok – Podobnosť, alebo nie, činov v zmysle článku 54 – Odhalenie, po odsúdení v jednom štáte, ďalších činov, ktoré boli spáchané v tom istom období ako činy, ktoré už boli potrestané a ktoré spoločne vykazujú rovnaký trestný úmysel – Právo potrestať tieto dodatočné činy v inom štáte – Zohľadnenie trestov už uložených v prvom štáte
   Výrok rozsudku
   Článok 54 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda zo 14. júna 1985 uzatvorená medzi vládami štátov Hospodárskej únie Beneluxu, Spolkovej republiky Nemecko a Francúzskej republiky o postupnom zrušení kontrol na ich spoločných hraniciach, podpísaného 19. júna 1990 v Schengene (Luxembursko), sa má vykladať v tom zmysle, že:

               —

               príslušným kritériom na účely uplatnenia uvedeného článku je kritérium zhodnosti skutkovej podstaty činov, ktorou sa rozumie existencia celku činov, ktoré sú navzájom nerozlučiteľne spojené, nezávisle na právnom posúdení týchto činov alebo na chránenom právnom záujme,

               —

               rozdielne činy spočívajúce jednak v držbe v jednom zmluvnom štáte peňažných súm pochádzajúcich z obchodovania s omamnými látkami a jednak v uvádzaní týchto peňažných súm do obehu prostredníctvom zmenární nachádzajúcich sa v druhom zmluvnom štáte sa nemajú považovať za „ten istý čin“ v zmysle článku 54 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda, len preto, že príslušný vnútroštátny orgán dospeje k záveru, že uvedené činy sú spojené rovnakým trestným úmyslom,

               —

               prináleží uvedenému orgánu posúdiť, či stupeň zhodnosti a spojitosti medzi všetkými skutkovými okolnosťami umožňuje konštatovať vzhľadom na vyššie uvedené príslušné kritérium, že ide o „ten istý čin“ v zmysle článku 54 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda.

      (1)  Ú. v. EÚ C 48, 25.2.2007.


title: Vec T-46/11: Žaloba podaná 24. januára 2011 — Deutsche Lufthansa a i./Komisia

text:
               12.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/31

         Žaloba podaná 24. januára 2011 — Deutsche Lufthansa a i./Komisia
   (Vec T-46/11)
   2011/C 80/56
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Deutsche Lufthansa AG (Kolín, Nemecko), Lufthansa Cargo AG (Kelsterbach, Nemecko) a Swiss International Air Lines AG (Bazilej, Švajčiarsko) (v zastúpení: S. Völcker, F. Louis, E. Arsenidou a A. Israel, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkýň

               —

               zrušiť články 1 až 4 napadnutého rozhodnutia,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2010) 7694 v konečnom znení z 9. novembra 2010 vo veci COMP/39.258 — Letecká nákladná preprava, týkajúceho sa konania na základe článku 101 ZFEÚ a článku 53 Zmluvy o EHP.
   Na podporu žaloby uvádzajú žalobkyne štyri žalobné dôvody:

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 11 ods. 2 a článok 11 ods. 1 dohody medzi Švajčiarskom a ES tým, že vychádza z kontaktov medzi súťažiteľmi, ktoré sa uskutočnili vo Švajčiarsku.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 1 ods. 2 nariadenia č. 3975/87 (1) tým, že vychádza z kontaktov medzi súťažiteľmi, ktoré sa uskutočnili pred 1. májom 2004 v štátoch mimo EHP, za účelom preukázania:

                           —

                           porušenia článku 101 ZFEÚ a článku 53 Zmluvy o EHS, na ktorom sa pred 1. májom 2004 podieľali európski dopravcovia (vrátane žalobkýň),

                           —

                           pôvodu jedného pokračujúceho porušenia pred 1. májom 2004, aby bolo možné určiť porušenie začínajúce bezprostredne po tomto dni.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 101 ZFEÚ, článok 53 Zmluvy o EHS a článok 8 dohody medzi Švajčiarskom a ES tým, že kontakty medzi súťažiteľmi, ktoré sa uskutočnili v štátoch mimo EHS, považuje za súčasť toho istého pokračujúceho porušenia spolu s kontaktmi medzi súťažiteľmi, ktoré sa uskutočnili na úrovni vedenia.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 101 ZFEÚ a článok 53 Zmluvy o EHS v rozsahu, v akom sa vychádza z predpokladu, že samotné kontakty medzi súťažiteľmi, ktoré sa uskutočnili v štátoch mimo EHS predstavujú porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Zmluvy o EHS, t. j. bez ohľadu na to, či sú súčasťou toho istého pokračujúceho porušenia spolu s kontaktmi medzi súťažiteľmi, ktoré sa uskutočnili na úrovni vedenia. Dohody alebo zosúladené postupy vo vzťahu k nákladnej preprave do EHS neobmedzujú hospodársku súťaž v rámci EHS ani neovplyvňujú obchod medzi členskými štátmi. Okrem toho vládne zásahy vo viacerých príslušných štátoch vylučujú uplatnenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Zmluvy o EHS.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 3975/87 zo 14. decembra 1987 stanovujúce postup pri uplatňovaní pravidiel hospodárskej súťaže pre podniky leteckej dopravy (Ú. v. ES L 374, 31.12.1987, s. 1; Mim. vyd. 07/001, s. 262).


title: Vec C-177/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) 15. apríla 2011 — Syllogos Ellinon Poleodomon kai Chorotakton/1. Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias kai Dimosion Ergon; 2. Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon a 3. Ypourgos Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis

text:
               2.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) 15. apríla 2011 — Syllogos Ellinon Poleodomon kai Chorotakton/1. Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias kai Dimosion Ergon; 2. Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon a 3. Ypourgos Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis
   (Vec C-177/11)
   2011/C 194/14
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Symvoulio tis Epikrateias (Štátna rada)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Syllogos Ellinon Poleodomon kai Chorotakton (Združenie gréckych urbanistov a územných plánovačov)

      Žalovaní: 1. Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias kai Dimosion Ergon (ministerstvo životného prostredia, územného plánovania a verejných prác); 2. Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon kai (ministerstvo hospodárstva a financií); 3. Ypourgos Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis (ministerstvo vnútra, verejnej služby a decentralizácie)

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 3 ods. 2 písm. b) smernice 2001/42/ES o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie (Ú. v. ES L 197, s. 30; Mim. vyd. 15/006, s. 157), ktorý stanovuje, že environmentálne posudzovanie sa vykonáva pre všetky plány a programy,,pri ktorých sa určilo, že vyžadujú posudzovanie podľa článku 6 alebo 7 smernice 92/43/EHS s ohľadom na ich pravdepodobný účinok na lokality‘, vykladať tak, že povinnosť vykonať pre určitý plán environmentálne posudzovanie závisí od toho, či sú v súvislosti s týmto plánom splnené podmienky na vykonanie environmentálneho posudzovania podľa smernice 92/43, a že preto uvedené ustanovenie smernice 2001/42, rovnako ako ustanovenia vyššie citovanej smernice 92/43 predpokladá konštatovanie, že plán môže pravdepodobne významne ovplyvniť určité osobitne chránené územie s tým, že samotné posúdenie ponecháva na členské štáty? Alebo sa má článok 3 ods. 2 písm. b) smernice 2001/42 naopak vykladať tak, že povinnosť vykonať environmentálne posudzovanie podľa tejto smernice nezávisí od splnenia podmienok na vykonanie environmentálneho posudzovania podľa smernice 93/43, teda od zhodnotenia možných významných vplyvov plánu na osobitne chránené územie s tým, že pre vznik povinnosti vykonať takéto posudzovanie — naopak — stačí konštatovať, že plán nejakým spôsobom súvisí s jednou z lokalít uvedených v smernici 92/43, pričom nemusí ísť nevyhnutne o osobitne chránené územie?


title: Vec F-21/14: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  11. decembra 2014 – Iliopoulou/Europol (Verejná služba — Zamestnanci Europolu — Dohovor o Europole — Služobný poriadok zamestnancov Europolu — Rozhodnutie 2009/371/SVV — Uplatnenie PZOZ na zamestnancov Europolu — Neobnovenie zmluvy dočasného zamestnanca uzatvorenej na dobu určitú — Odmietnutie poskytnúť zmluvu dočasného zamestnanca uzatvorenú na dobu neurčitú)

text:
               2.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 34/49

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 11. decembra 2014 – Iliopoulou/Europol
   (Vec F-21/14) (1)

   ((Verejná služba - Zamestnanci Europolu - Dohovor o Europole - Služobný poriadok zamestnancov Europolu - Rozhodnutie 2009/371/SVV - Uplatnenie PZOZ na zamestnancov Europolu - Neobnovenie zmluvy dočasného zamestnanca uzatvorenej na dobu určitú - Odmietnutie poskytnúť zmluvu dočasného zamestnanca uzatvorenú na dobu neurčitú))
   (2015/C 034/59)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hariklia Iliopoulou (Wassenaar, Holandsko) (v zastúpení: J.-J. Ghosez, advokát)

      Žalovaný: Európsky policajný úrad (v zastúpení: J. Arnould a D. Neumann, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia, podľa ktorého sa zmluva žalobkyne na dobu určitú neobnoví na dobu neurčitú, a na zaviazanie Europolu, aby žalobkyni zaplatil rozdiel medzi výškou odmeny, ktorú by mohla požadovať, ak by bola v Europole naďalej zamestnaná, a dávkami v nezamestnanosti alebo akýmikoľvek inými náhradnými dávkami, ktoré dostávala

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európsky policajný úrad znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť polovicu trov konania, ktoré vynaložila pani Iliopoulou.

               3.

               Pani Iliopoulou znáša polovicu svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184, 16.6.2014, s. 42.


title: Vec T-130/10: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. februára 2011 — Lux Management/ÚHVT — Zeis Excelsa (KULTE) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Návrh na vyhlásenie neplatnosti — Dohoda na koexistencii ochranných známok a späťvzatie návrhu na vyhlásenie neplatnosti — Zastavenie konania“ )

text:
               9.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/13

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. februára 2011 — Lux Management/ÚHVT — Zeis Excelsa (KULTE)
   (Vec T-130/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Návrh na vyhlásenie neplatnosti - Dohoda na koexistencii ochranných známok a späťvzatie návrhu na vyhlásenie neplatnosti - Zastavenie konania)
   2011/C 113/26
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lux Management Holding SA (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: S. Mas, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Zeis Excelsa SpA (Montegranaro, Taliansko)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. januára 2010 (vec R 712/2008-4) týkajúceho sa konania o vyhlásení neplatnosti medzi Zeis Excelsa SpA a Lux Management Holding SA

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Lux Management Holding Sa je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 134, 22.5.2010.


title: Vec C-353/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Taliansko) 1. augusta 2008 – A. Menarini Industrie Farmaceutiche Riunite Srl a iní/Ministero della Salute a Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Taliansko) 1. augusta 2008 – A. Menarini Industrie Farmaceutiche Riunite Srl a iní/Ministero della Salute a Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
   (Vec C-353/08)
   (2008/C 313/17)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: A. Menarini Industrie Farmaceutiche Riunite Srl a iní

      Žalovaní: Ministero della Salute a Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA)
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Po predpokladoch obsiahnutých v článkoch 2 a 3 smernice 89/105/ES (1), ktoré formujú vzťah medzi verejnými inštitúciami členského štátu a farmaceutickými podnikmi tak, že stanovenie ceny lieku alebo zvýšenie jeho ceny prislúcha podnikom ale v rozsahu schválenom zo strany príslušných orgánov, teda na základe spolupôsobenia podnikov a orgánov poverených vykonávaním kontroly farmaceutických výdavkov, v článku 4 ods. 1 sa stanovuje, že: „zmrazenie cien všetkých liekov alebo niektorých kategórií liekov“, čo predstavuje opatrenie všeobecnej povahy, ktoré podlieha preskúmaniu, aspoň raz do roka, či s ohľadom na makroekonomické podmienky v členskom štáte je jeho pokračovanie odôvodnené.
               Toto ustanovenie priznáva príslušným orgánom 90-dňovú lehotu, v rámci ktorej majú zabezpečiť oznámenie o prípadných zvýšeniach alebo zníženiach cien, ktoré sa uskutočňujú.
               Požaduje sa objasniť interpretáciu tohto ustanovenia v časti, ktorá sa týka „prípadných predpokladaných znížení cien“, jednak či sa má rozumieť v tom zmysle, že okrem všeobecného opatrenia, ktoré predstavuje zmrazenie cien všetkých alebo niektorých kategórií liekov, sa pripúšťa aj ďalšie všeobecné opatrenie, ktoré predstavuje zníženie cien všetkých a niektorých kategórií liekov, a tiež či sa toto uvedené „prípadné zníženie“ má týkať výlučne liekov, na ktoré už bolo uvalené zmrazenie cien.

               2.

               Požaduje sa objasniť, či článok 4 ods. 1 smernice 89/105/ES v časti, kde sa ukladá príslušným orgánom členského štátu v prípade zmrazenia cien preskúmať, najmenej raz za rok, či makroekonomické podmienky odôvodňujú pokračovanie zmrazenia cien, sa môže interpretovať v tom zmysle, že ak sa pripúšťa zníženie cien, s ohľadom na odpoveď na prvú otázku, či je možné uskutočniť toto opatrenie aj opakovane v priebehu jedného roka a opakovať ho po dobu viacerých rokov (počnúc rokom 2002 až do 2010)?

               3.

               Či v zmysle uvedeného článku 4 smernice 89/105/ES, s ohľadom na odôvodnenia, ktoré sa týkajú primárneho cieľa opatrení týkajúcich sa kontroly cien liekov, ktorých účelom je „podporovanie verejného zdravia cestou zabezpečenia dostupnosti liekov a prijateľných cien a požiadavky zamedzenia rozdielom medzi takýmito opatreniami, ktoré môžu brzdiť alebo deformovať obchod s liekmi vo vnútri spoločenstva“, je možné považovať opatrenia, ktoré sa odvolávajú iba na „odhadované“ ekonomické hodnoty výdavkov a nie na „overené“, za zlučiteľné s právom Spoločenstva (otázka sa týka obidvoch prípadov)?

               4.

               Musia byť požiadavky spojené s dodržiavaním maximálnych povolených výdavkov na lieky, ktorých stanovenie je v právomoci každého členského štátu, viazané na jeden výdavok na liek alebo je možné tvrdiť, že údaje o iných zdravotníckych výdavkoch patria do právomoci členských štátov?

      (1)  Smernica Rady z 21. decembra 1988 o transparentnosti opatrení upravujúcich stanovovanie cien humánnych liekov a ich zaraďovanie do vnútroštátnych systémov zdravotného poistenia (Ú. v. ES L 40, s. 8; Mim. vyd. 05/001, s. 345).


title: Vec T-248/13: Žaloba podaná 6. novembra 2013 — FK/Komisia

text:
               11.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/24

         Žaloba podaná 6. novembra 2013 — FK/Komisia
   (Vec T-248/13)
   2014/C 9/39
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: FK (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Grieves, barrister, a J. Carey, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil nariadenie Komisie (ES) č. 14/2007 z 10. januára 2007, ktorým sa sedemdesiatyštvrtýkrát mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 881/2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám a subjektom spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Qaida a Talibanom a ruší nariadenie Rady (ES) č. 467/2001 (Ú. v. EÚ L 6, s. 6), a to v rozsahu, v akom sa vzťahuje na žalobcu, a ďalej rozhodnutie Komisie zo 6. marca 2013 o jeho ponechaní na zozname,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie nebolo prijaté bezodkladne alebo v primeranej lehote.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia zmysluplne nevyhodnotila, či žalobca spĺňa rozhodujúce kritériá. Žalobca najmä tvrdí, že Komisia a) nehľadala a/alebo si nezadovážila dôkazy na podporu svojich tvrdení, b) nezaistila, aby odôvodnenie bolo v súlade s dôvodmi uplatnenými Sankčným výborom Organizácie spojených národov a nehľadala a/alebo si nezadovážila k tvrdeniam dostatočne podrobné údaje, aby sa k nim žalobca mohol účinne vyjadriť, c) neposúdila, či niektoré z tvrdení nie sú založené na materiáloch získaných mučením, a d) nehľadala a/alebo si nezadovážila žiadne relevantné oslobodzujúce informácie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia neuplatnila správne dôkazné bremeno a správnu mieru dokazovania.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisiou použité odôvodnenie obsahuje z právneho hľadiska vady, a to v tom zmysle, že a) žiadne z tvrdení nie je podložené dôkazmi, a nie je teda preukázané, že tvrdenia sú opodstatnené, b) niektoré tvrdenia nie sú dostatočne presné, aby ich žalobca mohol účinne spochybniť, c) niektoré tvrdenia sú natoľko historické či vágne, že zmysluplne nesúvisia s rozhodujúcimi kritériami, a d) niektorá tvrdenia sú v rozpore s oslobodzujúcimi informáciami.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia nevykonala posúdenie primeranosti tak, že by porovnala základné práva žalobcu na jednej strane a skutočné súčasné riziko, ktoré žalobca údajne predstavuje, na druhej strane.


title: Vec C-511/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 27. októbra 2010 — Finanzamt Hildesheim/BLC Baumarkt GmbH & Co. KG

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 27. októbra 2010 — Finanzamt Hildesheim/BLC Baumarkt GmbH & Co. KG
   (Vec C-511/10)
   ()
   2011/C 30/25
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Finanzamt Hildesheim

      Žalovaná: BLC Baumarkt GmbH & Co. KG

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 17 ods. 5 tretí pododsek šiestej smernice Rady 77/388/EHS (1) zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu vykladať tak, že splnomocňuje členské štáty, aby na rozdelenie vstupnej dane z pridanej hodnoty z výstavby budovy s bytmi i nebytovými priestormi prednostne stanovili iné kritérium rozdeľovania ako rozdelenie podľa kritéria plnenia?

      (1)  Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Rozsudok Súdneho dvora z  10. decembra 2010 vo veci E-9/10 – Dozorný orgán EZVO proti Lichtenštajnskému kniežatstvu (Nesplnenie záväzkov zmluvnou stranou – smernica 2005/36/ES o uznávaní odborných kvalifikácií)

text:
               19.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/4

         ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA
   z 10. decembra 2010
   vo veci E-9/10
   Dozorný orgán EZVO proti Lichtenštajnskému kniežatstvu
   (Nesplnenie záväzkov zmluvnou stranou – smernica 2005/36/ES o uznávaní odborných kvalifikácií)
   (2011/C 148/04)
   Vo veci E-9/10 Dozorný orgán EZVO proti Lichtenštajnskému kniežatstvu – ŽIADOSTI o vyhlásenie, že neprijatím resp. neoznámením Dozornému orgánu EZVO v predpísanej lehote všetkých opatrení potrebných na úplné vykonanie do vnútroštátneho právneho poriadku právneho predpisu uvedeného v bode 1 prílohy VII k dohode o EHP, t. j. smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií, zmenenej a doplnenej nariadením Komisie (ES) č. 1430/2007 z 5. decembra 2007, ktorým sa menia a dopĺňajú prílohy II a III k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES o uznávaní odborných kvalifikácií a nariadením Komisie (ES) č. 755/2008 z 31. júla 2008, ktorým sa mení a dopĺňa príloha II k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií, v znení prispôsobenom dohode o EHP prostredníctvom jej protokolu 1, nesplnilo Lichtenštajnské kniežatstvo svoje povinnosti v rámci prvého odseku čl. 63 uvedenej smernice a v rámci čl. 7 dohody o EHP, Súdny dvor v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Thorgeir Örlygsson a Henrik Bull (sudca-spravodajca), sudcovia, vyniesol 10. decembra 2010 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Súd týmto:

               1.

               Vyhlasuje, že neprijatím resp. neoznámením Dozornému orgánu EZVO v predpísanej lehote všetkých opatrení potrebných na úplné vykonanie do vnútroštátneho právneho poriadku právneho predpisu uvedeného v bode 1 prílohy VII k dohode o EHP, t. j. smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií, zmenenej a doplnenej nariadením Komisie (ES) č. 1430/2007 z 5. decembra 2007, ktorým sa menia a dopĺňajú prílohy II a III k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES o uznávaní odborných kvalifikácií a nariadením Komisie (ES) č. 755/2008 z 31. júla 2008, ktorým sa mení a dopĺňa príloha II k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií, v znení prispôsobenom dohode o EHP prostredníctvom jej protokolu 1, nesplnilo Lichtenštajnské kniežatstvo svoje povinnosti v rámci prvého odseku čl. 63 uvedenej smernice a v rámci čl. 7 dohody o EHP.

               2.

               Nariaďuje Lichtenštajnskému kniežatstvu uhradiť súdne trovy.


title: Vec F-30/08: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  11. mája 2010 — Nanopoulos/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Právomoc Súdu pre verejnú službu — Prípustnosť — Akt spôsobujúci ujmu — Mimozmluvná zodpovednosť — Úniky informácií v tlači — Zásada prezumpcie neviny — Nemajetková ujma — Rozhodnutie o začatí disciplinárneho konania — Zjavne nesprávne posúdenie — Povinnosť poskytnúť pomoc — Článok 24 služobného poriadku)

text:
               31.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/52

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 11. mája 2010 — Nanopoulos/Komisia
   (Vec F-30/08) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Právomoc Súdu pre verejnú službu - Prípustnosť - Akt spôsobujúci ujmu - Mimozmluvná zodpovednosť - Úniky informácií v tlači - Zásada prezumpcie neviny - Nemajetková ujma - Rozhodnutie o začatí disciplinárneho konania - Zjavne nesprávne posúdenie - Povinnosť poskytnúť pomoc - Článok 24 služobného poriadku)
   2010/C 209/79
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Fotios Nanopoulos (Itzig, Luxembursko) (v zastúpení: V. Christianos, D. Gouloussis a V. Vlassi, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J. Currall a K. Herrmann, neskôr J. Currall a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci E. Bourtzalas a I. Antypas, advokáti)

      Predmet veci

   Zaviazanie Komisie na zaplatenie peňažnej sumy žalobcovi ako náhrady škody spôsobenej porušením jeho základných práv, ktoré sa týkalo ujmy na cti a poškodenia jeho povesti

      Výrok rozsudku

               1.

               Európska komisia je povinná zaplatiť žalobcovi sumu 90 000 eur.

               2.

               Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európska komisia znáša všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 5.7.2008, s. 50.


title: Vec F-36/12: Žaloba podaná 15. marca 2012 — ZZ/EIB

text:
               23.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/23

         Žaloba podaná 15. marca 2012 — ZZ/EIB
   (Vec F-36/12)
   2012/C 184/51
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: N. Thieltgen, advokát)

      Žalovaná: Európska investičná banka

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie implicitného rozhodnutia o zamietnutí žiadosti na náhradu škody žalobcu a náhradu škôd, ktoré mu vznikli nesprávnym služobným postupom zo strany žalovanej

      Návrhy žalobcu:

               —

               zaviazať EIB na náhradu fyzickej, nemajetkovej a majetkovej škody žalobcu, ktorá vznikla v dôsledku nezákonnosti nesprávneho úradného postupu zo strany EIB, náhrada škody musí obsahovať aj úroky z omeškania:

                           —

                           pokiaľ ide o porušenie povinnosti starostlivosti a ochrany zo strany EIB: 114 100 eur,

                           —

                           pokiaľ ide o porušenie článku 42 nariadenia: 10 000 eur,

               —

               zaviazať Európsku investičnú banku na náhradu trov konania.


title: vec F-24/09: Žaloba podaná 16. marca 2009 — Wagner-Leclercq/Rada

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/47

         Žaloba podaná 16. marca 2009 — Wagner-Leclercq/Rada
   (vec F-24/09)
   2009/C 113/101
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Inge Wagner-Leclercq (Edegem, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu uverejneného v oznámení personálu (OP) č. 75/08 z 24. apríla 2008 o vypracovaní zoznamu úradníkov skupiny AST (priebeh kariéry I-11) navrhovaných na povýšenie v roku 2008

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu uverejnené v oznámení personálu (OP) č. 75/08 z 24. apríla 2008 o vypracovaní zoznamu úradníkov skupiny AST (priebeh kariéry I-11) navrhovaných na povýšenie v roku 2008,

               —

               zrušiť v rozsahu, v akom je to potrebné, rozhodnutie menovacieho orgánu o zamietnutí sťažnosti žalobkyne,

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.


title: Vec T-166/08: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  30. septembra 2009 — Ivanov/Komisia ( Mimozmluvná zodpovednosť — Miestni zamestnanci administratívnej a technickej pomoci — Zamietnutie kandidatúry — Právomoc Súdu prvého stupňa — Preklúzia žaloby o neplatnosť — Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom — Akt Európskeho ombudsmana — Žaloba, ktorá je čiastočne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu )

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/48

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 30. septembra 2009 — Ivanov/Komisia
   (Vec T-166/08) (1)

   („Mimozmluvná zodpovednosť - Miestni zamestnanci administratívnej a technickej pomoci - Zamietnutie kandidatúry - Právomoc Súdu prvého stupňa - Preklúzia žaloby o neplatnosť - Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom - Akt Európskeho ombudsmana - Žaloba, ktorá je čiastočne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“)
   2009/C 282/92
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Vladimir Ivanov (Boulogne-Billancourt, Francúzsko) (v zastúpení: F. Rollinger, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba o náhradu škody údajne spôsobenej žalobcovi v nadväznosti na rozhodnutie Komisie, ktorým ho odmietla zamestnať ako miestneho zamestnanca administratívnej a technickej pomoci na zastupiteľstve Komisie v Sofii (Bulharsko)

      Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Vladimir Ivanov je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 19.7.2008.


title: Vec C-9/14: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 18. júna 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Staatssecretaris van Financiën/D. G. Kieback (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Voľný pohyb pracovníkov — Daňová právna úprava — Dane z príjmov — Príjmy dosiahnuté na území členského štátu — Pracovník nerezident — Zdanenie v štáte zamestnania — Podmienky)

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/11

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 18. júna 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Staatssecretaris van Financiën/D. G. Kieback
   (Vec C-9/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Voľný pohyb pracovníkov - Daňová právna úprava - Dane z príjmov - Príjmy dosiahnuté na území členského štátu - Pracovník nerezident - Zdanenie v štáte zamestnania - Podmienky))
   (2015/C 279/12)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Staatssecretaris van Financiën

      Žalovaný: D. G. Kieback

      Výrok rozsudku

   Článok 39 ods. 2 ES sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby členský štát na účely zdanenia príjmov pracovníka nerezidenta, ktorý vykonával svoju pracovnú činnosť v tomto členskom štáte počas časti roka, odmietol priznať tomuto pracovníkovi daňovú výhodu zohľadňujúcu jeho osobné a rodinné pomery z dôvodu, že hoci v tomto členskom štáte dosiahol celý alebo takmer celý svoj príjem týkajúci sa tohto obdobia, tento príjem nepredstavuje podstatnú časť jeho zdaniteľných zdrojov počas celého zohľadňovaného roka. Okolnosť, že uvedený pracovník odišiel vykonávať svoju pracovnú činnosť do tretieho štátu, a nie do iného členského štátu Európskej únie, nemá na tento výklad žiadny vplyv.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 7.4.2014.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. júla 2005 vo veci C-364/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 84/360/EHS — Znečisťovanie ovzdušia — Priemyselné zariadenia — Elektráreň)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/9

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   zo 7. júla 2005
   vo veci C-364/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 84/360/EHS - Znečisťovanie ovzdušia - Priemyselné zariadenia - Elektráreň)
   (2005/C 217/17)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vo veci C-364/03, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: G. Valero Jordana a M. Konstantinidis) proti Helénskej republike (splnomocnená zástupkyňa: E. Skandalou), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 22. augusta 2003, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia R. Silva de Lapuerta, R. Schintgen (spravodajca), P. Kūris a G. Arestis, generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: L. Hewlett. hlavná referentka, vyhlásil 7. júla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Helénska republika tým, že nedefinovala politiku ani stratégiu pre postupné prispôsobovanie k najlepšej dostupnej technológii jednotiek parných a plynových turbín elektrárne spoločnosti Dimosia Epicheirisi Ilektrismou (verejný energetický podnik) nachádzajúcej sa v Linoperamate na ostrove Kréta, nesplnila si povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 13 smernice Rady 84/360/EHS z 28. júna 1984 o boji proti znečisťovaniu ovzdušia z priemyselných zariadení.

               2)

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 18.10.2003


title: Vec C-5/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 7. januára 2014 — Kernkraftwerke Lippe-Ems GmbH/Hauptzollamt Osnabrück

text:
               22.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 85/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 7. januára 2014 — Kernkraftwerke Lippe-Ems GmbH/Hauptzollamt Osnabrück
   (Vec C-5/14)
   2014/C 85/29
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Hamburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Kernkraftwerke Lippe-Ems GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Osnabrück

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Oprávňuje článok 267 druhá veta v spojení s prvou vetou písm. [b)] Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) súd členského štátu, aby predložil Súdnemu dvoru Európskej únie návrh na začatie prejudiciálneho konania týkajúci sa otázok, ktoré mu boli položené v súvislosti so súladom vnútroštátneho zákona s právom, ktorý sa týka výkladu práva Únie, aj vtedy, keď tento súd nemá len pochybnosti o súlade tohto zákona s právom Únie, ale tiež dospel k presvedčeniu, že vnútroštátny zákon je v rozpore s vnútroštátnou ústavou, a z toho dôvodu sa už v paralelnom prípade obrátil na ústavný súd, ktorý je podľa vnútroštátneho práva jediný oprávnený rozhodnúť o protiústavnosti zákona, ale ten ešte nerozhodol?
               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku žiada senát Súdny dvor o odpoveď na tieto otázky:

               2.

               Bránia smernice 2008/118/ES (1) a 2003/96/ES (2) vydané na harmonizáciu spotrebných daní a pre energetické výrobky a elektrinu v Únii zavedeniu vnútroštátnej dane, ktorá sa vyberá z jadrových palív použitých na podnikateľskú výrobu elektrickej energie? Je podstatné to, či možno očakávať, že táto vnútroštátna daň sa bude môcť preniesť prostredníctvom ceny elektriny na spotrebiteľa, a ak áno, čo sa má rozumieť pod prenesením?

               3.

               Môže sa podnik brániť proti dani, ktorú vyberá členský štát na dosiahnutie príjmov z používania jadrových palív na podnikateľskú výrobu elektrickej energie, námietkou, že výber tejto dane predstavuje podľa článku 107 ZFEÚ štátnu pomoc v rozpore s právom Únie?
               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku:
               Predstavuje nemecký zákon o dani z jadrového paliva, podľa ktorého sa na dosiahnutie príjmov vyberá daň len od tých podnikov, ktoré vyrábajú elektrinu ako podnikatelia s použitím jadrových palív, štátnu pomoc v zmysle článku 107 ZFEÚ? Ktoré okolnosti treba zohľadniť pri preskúmaní, či sa iné podniky, od ktorých sa dane nevyberajú rovnakým spôsobom, nachádzajú v porovnateľnej skutkovej a právnej situácii?

               4.

               Je výber nemeckej dane z jadrového paliva v rozpore s právnou úpravou Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu (ESAE)?

      (1)  Smernica Rady 2008/118/ES zo 16. decembra 2008 o všeobecnom systéme spotrebných daní a o zrušení smernice 92/12/EHS, Ú. v. EÚ 2009, L 9, s. 12.

      (2)  Smernica Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny, Ú. v. EÚ L 283, s. 51.