title: Vec C-174/07: Žaloba podaná 30. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/12

         Žaloba podaná 30. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-174/07)
   (2007/C 140/20)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Traversa a M. Afonso, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika
   Návrhy

               —

               určiť, že Talianska republika si tým, že rozšírila ustanovením článku 2 ods. 44 zákona č. 350 z 24. decembra 2003 (finančný zákon 2004) na rok 2002 odpustenie dane stanovené v článkoch 8 a 9 zákona č. 289 z 27. decembra 2002 (finančný zákon 2003) a tým, že výslovne a všeobecne stanovila, že sa vzdáva overovania zdaniteľných plnení uskutočnených v priebehu daňového obdobia pre rok 2002, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2 ods. 1 písm. a), c) a d) a z článkov 193 až 273 hlavy XI smernice Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, ktoré od 1. januára 2007 zrušili a nahradili články 2 a 22 Šiestej smernice Rady 77/388/EHS (2) zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, v spojení s článkom 10 Zmluvy ES,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Komisia pripomína existenciu dvojakej povinnosti uloženej členským štátom normotvorcom Spoločenstva spočívajúcej nielen vo vydávaní všetkých právnych predpisov vnútroštátneho práva nevyhnutných na prevzatie Šiestej smernice o DPH, ale tiež v prijímaní všetkých opatrení administratívnej povahy nevyhnutných na zabezpečenie, že osoby povinné platiť DPH budú dodržiavať povinnosti vyplývajúce z tejto šiestej smernice, najmä povinnosť platiť daň splatnú v dôsledku zdaniteľných plnení uskutočnených v priebehu určitého obdobia. Harmonizácia DPH zavedená normotvorcom Spoločenstva by bola zbavená zmyslu a celkového praktického využitia, ak by vnútroštátne daňové úrady nemali povinnosť vykonať účinné overenia a kontrolu určenú na to, aby sa zabezpečilo „inkasovanie daní, a to jednotným spôsobom vo všetkých členských štátoch“, ako upresňuje štrnáste odôvodnenie šiestej smernice.

               2.

               Pravidlá stanovené článkami 8 a 9 talianskeho zákona č. 289/2002 ďaleko prekročili priestor pre voľnú úvahu priznaný členským štátom normotvorcom Spoločenstva. Namiesto použitia tejto diskrečnej právomoci na účely dosiahnutia efektívnejšej daňovej kontroly sa totiž taliansky štát týmto zákonom vzdal všeobecne, bez rozdielu a preventívne akejkoľvek kontrolnej a overovacej činnosti v oblasti DPH a porušil tak priamo požiadavky podľa článku 22 šiestej smernice, a v dôsledku toho i všeobecnú povinnosť vyjadrenú v článku 2, aby všetky zdaniteľné plnenia podliehali DPH. Taliansky zákonodarca poskytol všetkým osobám povinným platiť DPH v jeho daňovej právomoci možnosť celkom vylúčiť v po sebe idúcich daňových obdobiach možnosť akejkoľvek daňovej kontroly. Daňový poplatník môže získať značné zvýhodnenie zaplatením čiastky vypočítanej paušálne, čo už nemá nič spoločné s DPH, ktorá bola splatná z ceny dodávok tovaru alebo poskytnutia služieb uskutočnených osobou povinnou platiť daň v priebehu dotknutého daňového obdobia.

               3.

               Toto radikálne „oddelenie“ daňového dlhu vypočítaného podľa bežných pravidiel DPH a „čiastky na zaplatenie“ na účely využitia „condono tombale“ (uhradenie starých daňových dlhov paušálnou platbou) je osobitne zrejmé, ak osoba povinná platiť daň úplne opomenula podať daňové priznanie. Daňový poplatník môže svoju situáciu uviesť do súladu s právom pre každé ročné daňové obdobie zaplatením čiastky 1 500 eur pre fyzickú osobu alebo 3 000 eur pre spoločnosť. Podobná neexistencia akejkoľvek väzby so zdaniteľným základom uskutočnených (a nepriznaných) plnení charakterizuje tiež mechanizmus condono „tombale“, ktorý sa uskutočňuje podaním dodatočného daňového priznania. Čiastka dlžná daňovým poplatníkom, ktorý má v úmysle použiť tento mechanizmus, sa vypočíta pomocou percenta (2 %) použiteľného na DPH, ktoré by bola dlžná z dodávok tovaru alebo z poskytnutia služieb uskutočnených v priebehu každého daňového obdobia (alebo na DPH z nákupu, neprávom odpočítanej v priebehu toho istého daňového obdobia).

               4.

               Takéto všeobecné a preventívne vzdanie sa akejkoľvek overovacej činnosti môže viesť k vážnym narušeniam riadneho fungovania spoločného systému DPH. Spôsobuje najmä narušenie zásady daňovej neutrality, ktorá bráni tomu, aby sa s hospodárskymi subjektami, ktoré uskutočňujú tie isté plnenia, zaobchádzalo rozdielne vzhľadom na výber DPH. Akákoľvek výnimka z pravidla o účinnom uplatňovaní a výbere DPH sa totiž prejavuje jednak vážnou ujmou na škodu ako talianskych podnikov, tak aj podnikov z iných členských štátov, ktoré podliehajú bežnému režimu dane z pridanej hodnoty, a jednak vážnym zásahom do zásady „zdravej súťaže“ na spoločnom trhu, uvedenej v štvrtom odôvodnení šiestej smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23.


title: Vec T-118/17: Žaloba podaná 24. februára 2017 – Institute for Direct Democracy in Europe/Parlament

text:
               18.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/45

         Žaloba podaná 24. februára 2017 – Institute for Direct Democracy in Europe/Parlament
   (Vec T-118/17)
   (2017/C 121/65)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Institute for Direct Democracy in Europe (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: E. Plasschaert a E. Montens, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu z 15. decembra 2016 v rozsahu, v akom (i) prerušuje výplatu grantu na rok 2017, vrátane platby predbežného financovania, (ii) obmedzuje sumu predbežného financovania na rok 2017 na 33 % najvyššej sumy grantu a (iii) podmieňuje vyplatenie predbežného financovania predložením záruky splatnej na prvú výzvu a v dôsledku toho aj článok I.4.1 rozhodnutia o priznaní grantu FINS-2017-28, ktoré je súčasťou tohto rozhodnutia,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza šesť žalobných dôvodov.
   a)   O rozhodnutí prerušiť výplatu grantu na rok 2017 vrátane platby predbežného financovania IDDE

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutie je v rozpore so zásadou riadnej správny vecí verejných a porušuje právo na obhajobu IDDE. Konkrétne, rozhodnutie nebolo prijaté spravodlivým a nestranným orgánom a IDDE nebol riadne vypočutý, ani mu nebola daná možnosť vyjadriť sa k obvineniam, ktoré voči nemu smerovali, a spochybniť ich.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutie je v rozpore s článkom 208 ods. 1 prvou vetou nariadenia o rozpočtových pravidlách, článkom 8 písm. a) rozhodnutia Kancelárie Európskeho parlamentu a článkom II.13.2 rozhodnutia o priznaní grantu. Konkrétne, výplatu grantu na rok 2017 nemožno prerušiť na základe neoverených tvrdení nesúvisiacich z uvedeným rozhodnutím a vzťahujúcimi sa údajne iba na rozhodnutie o priznaní grantu na rok 2015. Navyše výplatu grantu na rok 2017 možno prerušiť jedine z dôvodov preverovania, ktoré sa v tomto prípade už uskutočnilo a skončilo sa bez toho, aby sa s určitosťou potvrdilo akékoľvek z namietaných podozrení a obvinení. V dôsledku toho sa prerušenie musí odvolať. Napokon, namietané podozrenia a domnienky nepostačujú na opodstatnenie prerušenia výplaty.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutie je v rozpore so zásadou proporcionality. Konkrétne, rozsah prijatého opatrenia, t. j. prerušenie výplaty grantu na rok 2017, vrátanie jeho predbežnej výplaty, je úplne neprimerané vo vzťahu k namietaným podozreniam a nezrovnalostiam, aj keby sa potvrdili.

         b)   O rozhodnutí obmedziť predbežné financovanie na 33 % najvyššej sumy grantu a podmieniť vyplatenie predbežného financovania predložením záruky splatnej na prvú výzvu

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutie je v rozpore so zásadou riadnej správny vecí verejných a porušuje právo na obhajobu IDDE.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutie je v rozpore s požiadavkou odôvodnenia, právom na obhajobu a článkom 6 rozhodnutia Kancelárie Európskeho parlamentu, článkom 134 nariadenia o rozpočtových pravidlách a článkom 206 pravidiel uplatňovania nariadenia o rozpočtových pravidlách.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutie je v rozpore so zásadami rovnosti zaobchádzania a proporcionality. IDDE bola spôsobená škoda diskrimináciou v porovnaní s inými nadáciami a subjektmi, ktoré sa nachádzajú v objektívne podobnej situácii.


title: Vec T-195/11 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  11. mája 2011 — Cahier a i./Rada a Komisia ( „Predbežné opatrenie — Mimozmluvná zodpovednosť — Návrh na nariadenie predbežných opatrení — Čiastočná neprípustnosť — Neexistencia naliehavosti“ )

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/26

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 11. mája 2011 — Cahier a i./Rada a Komisia
   (Vec T-195/11 R)
   (Predbežné opatrenie - Mimozmluvná zodpovednosť - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Čiastočná neprípustnosť - Neexistencia naliehavosti)
   2011/C 186/49
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Jean-Marie Cahier (Montchaude, Francúzsko) a 28 ďalších žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe uznesenia (v zastúpení: C.-É. Gudin, advokát)

      Žalované: Rada Európskej únie (v zastúpení: É. Sitbon Bercain a P. Mahnič Bruni, splnomocnení zástupcovia) a Európska komisia (v zastúpení: D. Bianchi, B. Schima a M. Vollkommer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na nariadenie predbežných opatrení a odklad výkonu článku 28 nariadenia Rady (ES) č. 1493/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s vínom (Ú. v. ES L 179, s. 1; Mim. vyd. 03/026, s. 250) a zachovaného článkom 128 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 479/2008 z 29. apríla 2008 o spoločnej organizácii trhu s vínom, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1493/1999, (ES) č. 1782/2003, (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 3/2008 a zrušujú nariadenia (EHS) č. 2392/86 a (ES) č. 1493/1999 (Ú. v. EÚ L 148, s. 1)

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-58/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemecko) 10. februára 2015 – Firma Theodor Pfister/Landkreis Main-Spessart

text:
               26.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemecko) 10. februára 2015 – Firma Theodor Pfister/Landkreis Main-Spessart
   (Vec C-58/15)
   (2015/C 171/14)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Firma Theodor Pfister

      Žalovaný: Landkreis Main-Spessart

      Prejudiciálna otázka

               —

               Povoľuje článok 27 ods. 3 druhá veta nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 (1) z 29. apríla 2004 vyberať za prechodné obdobie v roku 2007 poplatky za úradné kontroly týkajúce sa zdravotnej neškodnosti mäsa umožňujúce úhradu nákladov podľa predchádzajúcej právnej úpravy (smernica 85/73/EHS v znení smernice 96/43/ES)?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 z 29. apríla 2004 o úradných kontrolách uskutočňovaných s cieľom zabezpečiť overenie dodržiavania potravinového a krmivového práva a predpisov o zdraví zvierat a o starostlivosti o zvieratá (Ú. v. EÚ L 165, s. 1; Mim. vyd. 03/045, s. 200).


title: Vec T-260/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  30. januára 2008 – Arktouros/Komisia (Žaloba o neplatnosť — Nariadenie (ES) č. 1655/2000 — Zrušenie finančnej pomoci priznanej pre ekologický projekt — Rozhodnutie, ktoré ukončuje projekt a nariaďuje vrátenie súm poskytnutých ako preddavky — Potvrdzujúci akt — Uplynutie lehoty na podanie žaloby — Neprípustnosť)

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/34

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 30. januára 2008 – Arktouros/Komisia
   (Vec T-260/06) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Nariadenie (ES) č. 1655/2000 - Zrušenie finančnej pomoci priznanej pre ekologický projekt - Rozhodnutie, ktoré ukončuje projekt a nariaďuje vrátenie súm poskytnutých ako preddavky - Potvrdzujúci akt - Uplynutie lehoty na podanie žaloby - Neprípustnosť)
   (2008/C 171/63)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Etairia prostasias kai diacheirisis fysikou perivallontos kai agrias zoïs Arktouros (Thessaloniki, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis a N. Keramidas, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Konstantinidis, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia Komisie E(2006) 3181 v konečnom znení zo 6. júla 2006 na jednej strane o ukončení projektu týkajúceho sa ochranárskych činností v národnom parku Severný Pindos (Grécko) (Ellas – LIFE03/NAT/GR/000089) a na druhej strane o vrátení sumy poskytnutej žalobcovi v zmysle rozhodnutia Komisie K(2003) 2919 v konečnom znení zo 4. septembra 2003, ktorým sa poskytuje tomuto projektu finančná podpora Spoločenstva
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Etairia prostasias kai diacheirisis fysikou perivallontos kai agrias zoïs Arktouros znáša svoje vlastné trovy konania a trovy konania Komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 281, 18.11.2006.


title: Vec C-97/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Provinciale di Palermo (Taliansko) 28. februára 2011 — Amia Spa, v likvidácii/Provincia Regionale di Palermo

text:
               13.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Provinciale di Palermo (Taliansko) 28. februára 2011 — Amia Spa, v likvidácii/Provincia Regionale di Palermo
   (Vec C-97/11)
   2011/C 238/02
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Commissione Tributaria Provinciale di Palermo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Amia Spa, v likvidácii

      Žalovaná: Provincia Regionale di Palermo

      Prejudiciálna otázka

   Má sa s ohľadom na výklad uvedený v rozsudku C-172/08 (1) pokračovať v konaní vo veci samej tak, že článok 3 ods. 26 a ods. 31 zákona č. 549 z 28. decembra 1995 nemožno uplatniť pre rozpor s článkom 10 smernice 1999/31/ES (2) a článok 3 ods. 26 a ods. 31 zákona č. 549 z 28. decembra 1995 nemožno uplatniť pre rozpor s článkami 1, 2 a 3 smernice 2000/35/ES (3)?

      (1)  Rozsudok Súdneho dvora z 25. februára 2010, Pontina Ambiente Srl (zatiaľ neuverejnený v Zbierke).

      (2)  Ú. v. ES L 182, s. 1; Mim. vyd. 15/004, s. 228.

      (3)  Ú. v. ES L 200, s. 35; Mim. vyd. 17/001, s. 226.


title: Vec C-99/16: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 18. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Lyon – Francúzsko) – Jean-Philippe Lahorgue/Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux „CNB“, Conseil des barreaux européens „CCBE“, Ordre des avocats du barreau de Luxembourg (Návrh začatie prejudiciálneho konania — Slobodné poskytovanie služieb — Smernica 77/249/EHS — Článok 4 — Výkon advokátskeho povolania — Schránka na pripojenie sa k dátovej virtuálnej privátnej sieti pre advokátov (RPVA) — Schránka „RPVA“ — Odopretie poskytnutia advokátovi zapísanému v advokátskej komore iného členského štátu — Diskriminačné opatrenie)

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/12

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 18. mája 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Lyon – Francúzsko) – Jean-Philippe Lahorgue/Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux „CNB“, Conseil des barreaux européens „CCBE“, Ordre des avocats du barreau de Luxembourg
   (Vec C-99/16) (1)

   ((Návrh začatie prejudiciálneho konania - Slobodné poskytovanie služieb - Smernica 77/249/EHS - Článok 4 - Výkon advokátskeho povolania - Schránka na pripojenie sa k dátovej virtuálnej privátnej sieti pre advokátov (RPVA) - Schránka „RPVA“ - Odopretie poskytnutia advokátovi zapísanému v advokátskej komore iného členského štátu - Diskriminačné opatrenie))
   (2017/C 239/16)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de grande instance de Lyon

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Jean-Philippe Lahorgue

      Žalované: Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux „CNB“, Conseil des barreaux européens „CCBE“, Ordre des avocats du barreau de Luxembourg

      za účasti: Ministère public

      Výrok rozsudku

   Odopretie poskytnutia schránky na pripojenie sa k dátovej virtuálnej privátnej sieti pre advokátov vydanej príslušnými orgánmi členského štátu advokátovi, ktorý je riadne zapísaný v zozname advokátskej komory pôsobiacej v inom členskom štáte, z jediného dôvodu, že tento advokát nie je zapísaný v zozname advokátskej komory pôsobiacej v prvom členskom štáte, v ktorom chce vykonávať svoje povolanie ako samostatne zárobkovo činná osoba, v prípade, ak povinnosť spolupracovať s iným advokátom nie je vyžadovaná zákonom, predstavuje obmedzenie slobodného poskytovania služieb v zmysle článku 4 smernice Rady 77/249/EHS z 22. marca 1977 na uľahčenie účinného výkonu slobody právnikov poskytovať služby v spojení s článkom 56 a článkom 57 tretím odsekom ZFEÚ. Je úlohou vnútroštátneho súdu preskúmať, či takéto odopretie vzhľadom na kontext, v ktorom je namietané, skutočne zodpovedá cieľom ochrany spotrebiteľov a riadneho výkonu spravodlivosti spôsobilým ho odôvodniť a či sa obmedzenia, ktoré z neho vyplývajú, nejavia vzhľadom na tieto ciele ako neprimerané.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 10.5.2016.


title: Vec T-282/09: Žaloba podaná 17. júla 2009 — Fédération Internationale des Logis/ÚHVT (Zobrazenie štvorca zelenej farby)

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/40

         Žaloba podaná 17. júla 2009 — Fédération Internationale des Logis/ÚHVT (Zobrazenie štvorca zelenej farby)
   (Vec T-282/09)
   2009/C 220/84
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fédération Internationale des Logis (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: B. Brisset, avocat)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 22. apríla 2009 vo veci R 1511/2008-1 a povoliť zápis prihlasovanej ochrannej známky,

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka zobrazujúca štvorec zelenej farby pre výrobky a služby zaradené do tried 3, 18, 24, 43 a 44 — prihláška č. 6 468 789.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, pretože zobrazenie štvorca s vypuklými stranami a so zvláštnou a špecifickou zelenou farbou má vo vzťahu k výrobkom a službám, ktorých sa prihláška týka, rozlišovaciu spôsobilosť, keďže tieto prvky poskytujú uvedenej ochrannej známke pre tieto výrobky a služby zvláštny vzhľad.


title: Vec F-95/14: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 17. decembra 2015 – Seigneur/ECB (Verejná služba — Zamestnanci ECB — Členovia výboru zamestnancov — Odmena — Mzda — Dodatočné zvýšenie platu — Spôsobilosť)

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/92

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 17. decembra 2015 – Seigneur/ECB
   (Vec F-95/14) (1)

   ((Verejná služba - Zamestnanci ECB - Členovia výboru zamestnancov - Odmena - Mzda - Dodatočné zvýšenie platu - Spôsobilosť))
   (2016/C 048/104)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Olivier Seigneur (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: L. Levi a M. Vandebussche, advokáti)

      Žalovaná: Európska centrálna banka (v zastúpení: E. Carlini, D. Camillieri Podestà a M. López Torres, splnomocnení zástupcovia, B. Wägenbaur, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia výkonnej rady ECB o neposkytnutí dodatočného zvýšenia platu v roku 2014 žalobcovi v súvislosti s ročným prehodnocovaním miezd a príplatkov

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie výkonnej rady ECB z 25. februára 2014 o neposkytnutí dodatočného zvýšenia platu v roku 2014 pánovi Seigneurovi, sa zrušuje.

               2.

               Žaloba sa v zostávajúcej časti zamieta.

               3.

               Európska centrálna banka znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil pán Seigneur.

      (1)  Ú. v. EÚ C 421, 24.11.2014, s. 63.


title: spojené veci F-14/05 a F-20/05: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  18. júna 2009 — Albert-Bousquet a i. a Johansson a i./Komisia

text:
               15.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/37

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 18. júna 2009 — Albert-Bousquet a i. a Johansson a i./Komisia
   (spojené veci F-14/05 a F-20/05) (1)

   2009/C 193/62

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda druhej komory nariadil výmaz spojených vecí.

      (1)  Ú. v. EÚ C 132, 28.5.2005, s. 31 a Ú. v. EÚ C 171, 9.7.2005, s. 27.


title: Vec C-31/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 23. januára 2017 – Sucrerie de Toury SA/Ministre de l’économie et des finances

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 23. januára 2017 – Sucrerie de Toury SA/Ministre de l’économie et des finances
   (Vec C-31/17)
   (2017/C 112/30)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d'État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľka: Sucrerie de Toury SA

      Odporca: Ministre de l'économie et des finances

      Prejudiciálna otázka

   Vzťahuje sa na energetické výrobky používané na kombinovanú výrobu tepla a elektriny výhradne možnosť oslobodenia od daní priznaná článkom 15 ods. 1 písm. c) smernice Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 (1), alebo sa na tieto výrobky, pokiaľ ide o časť týchto výrobkov, ktorých spotreba zodpovedá výrobe elektriny, vzťahuje tiež povinnosť oslobodenia od daní stanovená v článku 14 ods. 1 písm. a) uvedenej smernice?

      (1)  Smernica Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (Ú. v. EÚ L 283, 2003, s. 51; Mim. vyd. 09/001, s. 405.


title: Vec C–227/04 P: Odvolanie podané dňa 2. júna 2004 Marie-Luise Lindorfer proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) z 18. marca 2004 vo veci T–204/01, M.-L. Lindorfer proti Rada Európskej únie.

text:
               24.7.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/10

         Odvolanie podané dňa 2. júna 2004 Marie-Luise Lindorfer proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) z 18. marca 2004 vo veci T–204/01, M.-L. Lindorfer proti Rada Európskej únie.
   (Vec C–227/04 P)
   (2004/C 190/17)
   Marie-Luise Lindorfer podala na Súdny dvor Európskych spoločenstiev 2. júna 2004 odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) z 18. marca 2004 vo veci T–204/01, M.-L. Lindorfer proti Rada Európskej únie. Odvolateľku zastupuje G. Vandersanden a L. Levi.
   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) z 18. marca 2004 vo veci T–204/01;

               —

               v nadväznosti na to, vyhovel návrhom obsiahnutých v jej žalobe z prvého stupňa, a

               —

               vyslovil zrušenie rozhodnutia žalovaného z 3. novembra 2000, ktorým pre účely dôchodku vyplácaného spoločenstvom určil na 5 rokov, 5 mesiacov a 8 dní počet odpracovaných rokov odvolateľky vo vzťahu k prevodu jej práv z dôchodkového zabezpečenia nadobudnutých v Rakúsku predtým, ako vznikol jej služobný pomer v Európskych spoločenstvách, a podľa potreby zrušil aj rozhodnutie Rady Európskej únie z 31. mája 2001, ktorým sa zamietla sťažnosť odvolateľky z 2. februára 2001;

               —

               zaviazal žalovaného, aby určil pre účely dôchodku vyplácaného spoločenstvom podľa upraveného právneho základu a zákonným spôsobom počet odpracovaných rokov odvolateľky, ktoré majú byť zohľadnené pri prevode jej práv na dôchodok nadobudnutých v Rakúsku;

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov prvostupňového aj odvolacieho konania.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Súd prvého stupňa porušil článok 141 ES, článok 10 odsek 4 písm. b) všeobecných vykonávacích opatrení (1), zásadu zákazu diskriminácie a povinnosti odôvodniť svoje rozhodnutie.
   Súd porušil zásadu zákazu diskriminácie, konkrétne zásadu rovnosti zaobchádzania s mužmi a ženami tým, že priznal Rade právo použiť poistné faktory spojené s vekom a s pohlavím dotyčnej osoby vo vzorci pre prepočítanie. Súd odobril zohľadnenie faktora vo vzorci pre prepočítanie práv z dôchodkového zabezpečenia nadobudnutých v prvom – vnútroštátnom – systéme do systému spoločenstva, ktorý rozlišuje na základe pohlavia pracovníka a znevýhodňuje ženy, a odôvodnil tento vzorec z rozpočtových dôvodov. Súd však nesplnil povinnosť odôvodniť svoj rozsudok tým, že neodpovedal na tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého vyrovnaný rozpočet nemôže byť spochybnený zohľadnením poistného faktora pri prepočítaní odvodov zaplatených na dôchodkové poistenie pre účely dôchodku vyplácaného spoločenstvom.
   Súd sa nevyslovil k platnosti existencie dvoch spôsobov, ktoré odlišným spôsobom vykonávajú článok 11 odsek 2 prílohy č. VIII služobného poriadku, pričom sa zohľadňuje buď čas prevodu práv z dôchodkového zabezpečenia alebo čas vymenovania úradníka do stálej služby. Tým, že sa sústredil iba na základný plat úradníka v čase odchodu do dôchodku a neskúmal odvody zaplatené na dôchodkové poistenie, Súd sa nevyjadril k tvrdeniu žalobkyne a nesplnil si povinnosť odôvodniť svoj rozsudok.
   Súd vyvodzuje chybné právne závery zo skutkového stavu a osobitne z príkladov uvedených žalobkyňou. Tvrdenie, že zmeny kurzov rôznych vnútroštátnych mien sú určované okolnosťami mimo kontroly Spoločenstiev ešte neznamená, že tieto nemajú povinnosť dodržiavať zásadu zákazu diskriminácie osobitne voči vlastným zamestnancom a určiť v súlade s touto zásadou pravidlá pre prevod práv z dôchodkového zabezpečenia nadobudnutých voči vnútroštátnej poisťovni do systému dôchodku vyplácaného spoločenstvom. Z toho vyplýva, osobitne, že Rada nemôže používať vzorec na prepočítanie, ktorý nerešpektuje zásadu zákazu diskriminácie. Tak ale tomu je. V skutočnosti, sumy prevádzané z vnútroštátnych poisťovní sa z hľadiska zásady zákazu diskriminácie nerozlišujú podľa toho, či pochádzajú zo štátov so „slabou“ alebo „silnou“ menou. Súd však zistil, že s týmito sumami sa zaobchádza rozdielne na základe štátu pôvodu, a so sumami pochádzajúcimi zo štátov so „slabou menou“ sa zaobchádza výhodnejšie. Nakoniec, Súd opomenul preskúmať, a o to viac preukázať, v čom je takéto rozdielne zaobchádzanie objektívne odôvodnené. Takéto odôvodnenie sa nemôže zakladať na fakte, že ide o okolnosti mimo kontroly Spoločenstiev, keďže o vytvorení dvoch odlišných spôsobov zohľadnenia rozhodla Rada a ona rozhoduje aj o tom, na koho sa majú aplikovať.

      (1)  Rozhodnutie Rady z 13. júla 1992 o určení všeobecných vykonávacích opatreniach pre vykonanie článku 11, odseky 1 a 2 prílohy č. VIII služobného poriadku a o zrušení hláv IV a V rozhodnutia Rady z 26. januára 1970 v znení rozhodnutia Rady z 19. decembra 1994.


title: Vec C-356/10: Uznesenie predsedu tretej komory Súdneho dvora z  22. novembra 2011 — Európska komisia/Írsko

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/21

         Uznesenie predsedu tretej komory Súdneho dvora z 22. novembra 2011 — Európska komisia/Írsko
   (Vec C-356/10) (1)

   2012/C 49/36
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda tretej komory Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 246, 11.9.2010.


title: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  15. decembra 2005  vo veci C-253/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2002/21/ES — Elektronické komunikačné sieťové systémy a služby — Spoločný regulačný rámec — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/13

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   z 15. decembra 2005
   vo veci C-253/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2002/21/ES - Elektronické komunikačné sieťové systémy a služby - Spoločný regulačný rámec - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2006/C 36/23)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vo veci C-253/04, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: G. Zavvos a M. Schotter) proti Helénskej republike (splnomocnená zástupkyňa: N. Dafniou), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES podaná 14. júna 2004, Súdny dvor (piata komora), v zložení: predseda piatej komory J. Makarczyk, sudcovia R. Silva de Lapuerta a P. Kūris (spravodajca), generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: R. Grass, vyhlásil 15. decembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Helénska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) tým, že neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 201, 7.8.2004.


title: Vec T-325/10: Žaloba podaná 3. augusta 2010 — Iliad a i./Komisia

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/43

      Žaloba podaná 3. augusta 2010 — Iliad a i./Komisia
      (Vec T-325/10)
      ()
      (2010/C 288/82)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Iliad SA (Paríž, Francúzsko), Free infrastructure SAS (Paríž) a Free SA (Paríž) (v zastúpení: T. Cabot, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy žalobkýň

                  —

                  vyhlásiť žalobu za prípustnú,

                  —

                  na základe článku 263 ZFEÚ zrušiť rozhodnutie Európskej komisie z 30. septembra 2009 o schválení verejného financovania projektu siete s veľmi vysokou prenosovou rýchlosťou v departmente Hauts-de-Seine vo výške 59 miliónov eur a

                  —

                  zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobkyne sa domáhajú zrušenia rozhodnutia Komisie K(2009) 7426 v konečnom znení z 30. septembra 2009 (1), ktorým sa určilo, že kompenzácia nákladov za verejnú službu vo výške 59 miliónov eur, ktorú francúzske orgány poskytli skupine podnikov na vybudovanie a prevádzku elektronickej komunikačnej siete s veľmi vysokou prenosovou rýchlosťou (projekt THD 92) v departmente Hauts-de-Seine, nepredstavuje štátnu pomoc.
      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody:

                  —

                  porušenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ v rozsahu, v akom Komisia nedodržala ani jedno zo štyroch kritérií z judikatúry Altmark (2), keď konštatovala, že predmetné opatrenie nepredstavuje štátnu pomoc,

                  —

                  porušenie povinnosti odôvodnenia v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie neobsahuje skutočnosti umožňujúce odvodiť záver, že boli splnené všetky podmienky uplatnenia judikatúry Altmark,

                  —

                  porušenie povinnosti začať konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ v rozsahu, v akom z indícií odvodených počas predbežného preskúmania, z dokumentov poukazujúcich na rozsah a zložitosť preskúmania, ktoré sa malo vykonať, a z čiastočne neúplného a nedostatočného obsahu napadnutého rozhodnutia vyplýva, že Komisia prijala napadnuté rozhodnutie napriek tomu, že mala vážne ťažkosti pri posúdení toho, či predmetné opatrenie je zlučiteľné so spoločným trhom.

         (1)  Štátna pomoc N 331/2008 — Francúzsko.

         (2)  Rozsudok Súdneho dvora z 24. júla 2003, Altmark Trans a Regierungspräsidium Magdeburg, C-280/00, Zb. s. I-7747.


title: Výmaz veci C-338/03

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/19

         Výmaz veci C-338/03 (1)

   (2005/C 296/36)

      (Jazyk konania: taliančina)

   Uznesením zo 14. júla 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-338/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Tribunale Civile e Penale di Perugia): trestné konanie proti Rosario Alessandrello, Vicenzo Biccari, Daniel Buaron.

      (1)  Ú. v. EÚ C 264, 1.11.2003.


title: Vec C-129/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 6. apríla 2009 — Guido Durlet, Angela Verweij, Chretien Bruninx, Hans Hoff, Michel Raeds/Région wallonne

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 6. apríla 2009 — Guido Durlet, Angela Verweij, Chretien Bruninx, Hans Hoff, Michel Raeds/Région wallonne
   (Vec C-129/09)
   2009/C 153/36
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Guido Durlet, Angela Verweij, Chretien Bruninx, Hans Hoff, Michel Raeds

      Žalovaný: Région wallonne

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno článok 1 ods. 5 smernice 85/337/EHS o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (1) vykladať tak, že zo svojej pôsobnosti vylučuje právnu úpravu — akou je dekrét valónskeho regiónu zo 17. júla 2008 o niektorých povoleniach, na ktoré sa vzťahujú naliehavé dôvody všeobecného záujmu — ktorá uvádza, že „naliehavé dôvody všeobecného záujmu sa potvrdili“ na udelenie stavebného povolenia, environmentálneho povolenia a osobitných povolení na činnosti a práce, ktoré táto právna úprava taxatívne vymedzuje, a ktorá „schvaľuje“ povolenia, pre ktoré je uvedené, že „naliehavé dôvody všeobecného záujmu sa potvrdili“?

               2.

                           a)

                           Bránia články 1, 5, 6, 7, 8 a 10a smernice 85/337/EHS zmenenej a doplnenej smernicou Rady 97/11/ES (2) a smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES (3) právnemu systému, kde je povolenie na uskutočnenie projektu, u ktorého sa majú posúdiť vplyvy na životné prostredie, vydané legislatívnym aktom, proti ktorému neexistuje opravný prostriedok pred súdom alebo iným nezávislým a nestranným orgánom ustanoveným na základe zákona s cieľom napadnúť vecnú a procesnú stránku rozhodnutia, ktoré povoľuje uskutočniť projekt?

                           b)

                           Má sa článok 9 Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia, ktorý bol uzavretý 25. júna 1998 a schválený Európskym spoločenstvom rozhodnutím Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005 (4), vykladať tak, že ukladá členským štátom povinnosť sprístupniť opravné prostriedky pred súdom alebo iným nezávislým a nestranným orgánom ustanoveným na základe zákona, ktoré umožňujú napadnúť vecnú alebo procesnú stránku rozhodnutí, aktov alebo nečinností, na ktoré sa vzťahuje ustanovenie článku 6, vyplývajúcu tak z vecného, ako aj procesného systému povoľovania projektov, u ktorých sa majú posúdiť vplyvy na životné prostredie?

                           c)

                           So zreteľom na Aarhuský dohovor o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia, ktorý bol uzavretý 25. júna 1998 a schválený Európskym spoločenstvom rozhodnutím Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005, má sa článok 10a smernice 85/337/EHS zmenenej a doplnenej smernicou 2003/35/ES vykladať tak, že ukladá členským štátom povinnosť sprístupniť opravné prostriedky pred súdom alebo iným nezávislým a nestranným orgánom ustanoveným na základe zákona, ktoré umožňujú napadnúť vecnú alebo procesnú stránku rozhodnutí, aktov alebo nečinností, vyplývajúcu tak z vecného, ako aj procesného systému povoľovania projektov, u ktorých sa majú posúdiť vplyvy na životné prostredie?

      (1)  Smernica Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248).

      (2)  Smernica Rady 97/11/ES z 3. marca 1997, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 85/337/EHS o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 73, s. 5; Mim. vyd. 15/003, s. 151).

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia, a ktorou sa menia a dopĺňajú s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti, smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 156, s. 17; Mim. vyd. 15/007, s. 466).

      (4)  Rozhodnutie Rady 2005/370/ES zo 17. februára 2005 o uzavretí v mene Európskeho spoločenstva Dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia (Ú. v. EÚ L 124, s. 1).


title: Vec T-230/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  8. júla 2009 — Laboratorios Del Dr. Esteve/ÚHVT — Ester C (ESTER-E) [ Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ESTER-E — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva ESTEVE — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/33

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. júla 2009 — Laboratorios Del Dr. Esteve/ÚHVT — Ester C (ESTER-E)
   (Vec T-230/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ESTER-E - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva ESTEVE - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
   2009/C 205/59
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Laboratorios Del Dr. Esteve, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: K. Manhaeve, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: The Ester C Company (Prescott, Arizona, Spojené štáty) (v zastúpení: pôvodne R. Bird, solicitor, neskôr H. Wistam, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. apríla 2007 (vec R 737/2006-2), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Laboratorios Del Dr. Esteve, SA a The Ester C Company

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Laboratorios Del Dr. Esteve, SA je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 199, 25.8.2007.


title: Vec T-404/12: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. januára 2016 – Toshiba/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Trh projektov týkajúcich sa rozvádzačov izolovaných plynom — Rozhodnutie prijaté po čiastočnom zrušení pôvodného rozhodnutia Všeobecným súdom — Pokuty — Právo na obhajobu — Povinnosť odôvodnenia — Rovnosť zaobchádzania — Východisková suma — Podiel na vzniku porušenia“)

text:
               29.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/13

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. januára 2016 – Toshiba/Komisia
   (Vec T-404/12) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Trh projektov týkajúcich sa rozvádzačov izolovaných plynom - Rozhodnutie prijaté po čiastočnom zrušení pôvodného rozhodnutia Všeobecným súdom - Pokuty - Právo na obhajobu - Povinnosť odôvodnenia - Rovnosť zaobchádzania - Východisková suma - Podiel na vzniku porušenia“))
   (2016/C 078/20)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Toshiba Corp. (Tokyo, Japonsko) (v zastúpení: J. F. MacLennan, solicitor, A. Schulz a S. Sakellariou, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: N. Khan a F. Ronkes Agerbeek, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2012) 4381 z 27. júna 2012, ktorým sa mení rozhodnutie Komisie K(2006) 6762 v konečnom znení z 24. januára 2007, týkajúce sa konania podľa článku 81 [ES] (teraz článok 101 ZFEÚ) a článku 53 Dohody o EHP, v časti, v ktorej bolo určené spoločnostiam Mitsubishi Electric Corp. a Toshiba Corp. (vec COMP/39.966 – Rozvádzače izolované plynom – Pokuty) a subsidiárne návrh na zníženie sumy pokuty uloženej žalobkyni

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Toshiba Corp. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 343, 10.11.2012.


title: Vec C-129/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste annleg Brugge (Belgicko) 31. marca 2008 – C. Cloet a J. Cloet/Westvlaamse Intercommunale voor Economische Expansie, Huisvestingsbeleid en Technische Bijstand CVBA (WVI)

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste annleg Brugge (Belgicko) 31. marca 2008 – C. Cloet a J. Cloet/Westvlaamse Intercommunale voor Economische Expansie, Huisvestingsbeleid en Technische Bijstand CVBA (WVI)
   (Vec C-129/08)
   (2008/C 142/27)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Rechtbank van eerste annleg Brugge
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: C. Cloet a J. Cloet

      Žalovaný: Westvlaamse Intercommunale voor Economische Expansie, Huisvestingsbeleid en Technische Bijstand CVBA (WVI)
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa finančné zvýhodnenie poskytnuté spoločnosti NV. Metafox zo strany flámskeho regiónu/flámskeho spoločenstva prostredníctvom jeho decentralizovaného správneho orgánu, to znamená W.V.I., vo forme preferenčnej ceny pri nákupe priemyselného pozemku o rozlohe 1 ha 82 a 74 m2, ktorý uskutočnil W.V.I. za sumu vo výške 294 394,14 eur uvedenú v predajnej listine „na daňové účely“ vo vzťahu ku skutočne zaplatenej preferenčnej cene vo výške 91 720,60 eur, všetko s vedomím, že obstarávacia cena pre nákup takéhoto pozemku predstavuje za normálnych okolností a na základe priemerných hodnôt pre priemyselné pozemky sumu 1 007 926,40 eur, považovať za zlučiteľné so spoločným trhom?

               2.

               Uprednostňuje flámsky región/flámske spoločenstvo prostredníctvom W.V.I. takýmto vyvlastňovacím opatrením a následnými predajom spoločnosti NV. Metafox (konkrétne zaplatením preferenčnej ceny vo výške 91 720,60 eur, ktorú má zaplatiť spoločnosť NV. Metafox) zvýhodnený podnik, t. j. spoločnosť NV. Metafox nepriamo tým, že priamo poskytuje spoločnosti NV. Metafox hospodárske zvýhodnenie (totiž rozdiel medzi zaplatenou cenou a predajnou cenou uvedenou v predajnej listine „na daňové účely“), keďže zvýhodnený podnik, t. j. spoločnosť NV. Metafox, by tieto pozemky nemohla nadobudnúť ani za normálnych trhových podmienok (1 007 926,40 eur), ani za kúpnu cenu deklarovanú „na daňové účely“ (294 394,14 eur)?
               Môže sa preto takéto opatrenie W.V.I. (konkrétne nákup priemyselných pozemkov za skutočne zaplatenú preferenčnú cenu) posudzovať ako finančné zvýhodnenie, ktoré je v rozpore s článkom 87 ods. 1 ES?

               3.

               Musí sa takéto opatrenie a nadobudnuté finančné zvýhodnenie poskytnuté zo strany flámskeho regiónu/flámskeho spoločenstva na základe uplatnenia článku 88 ods. 3 ES oznámiť Európskej komisii?


title: Vec C-534/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovensko) 20. októbra 2016 – Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky/BB construct s.r.o.

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovensko) 20. októbra 2016 – Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky/BB construct s.r.o.
   (Vec C-534/16)
   (2017/C 022/09)
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Finančné riaditeľstvo Slovenskej republiky

      Druhá strana: BB construct s.r.o.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je možné taký postup vnútroštátneho orgánu, kedy pri nesplatených daňových záväzkoch inej právnickej osoby, kde bol súčasný štatutárny orgán takisto štatutárnym orgánom, je táto situácia považovaná vnútroštátnym právom za dôvod uloženia daňovej kaucie až do výšky 500 000 €, vykladať ako súladný s cieľom článku 273 Smernice Rady 2006/112/ES (1) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, t. j. v boji proti podvodom v oblasti dane z pridanej hodnoty?

               2.

               Je možné hore uvedenú daňová kauciu označiť, že svojou výškou, a to až do hodnoty 500 000 €, ako bolo uložené vo veci samej, nebráni slobode podnikania v zmysle článku 16 a nepriamo nevynucuje si vyhlásenie konkurzu na daňový subjekt, že nie je diskriminačná v zmysle článku 21 ods. 1 a že v oblasti výberu DPH nenarušuje zásadu ne bis in idem a zákaz retroaktivity v zmysle článku 49 ods. 1 a 3 Charty základných práv Európskej únie?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec C-74/10 P: Odvolanie podané 9. februára 2010 : European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (šiesta komora) z  19. novembra 2009 vo veci T-94/07, European Renewable Energies Federation ASBL (EREF)/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/21

         Odvolanie podané 9. februára 2010: European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (šiesta komora) z 19. novembra 2009 vo veci T-94/07, European Renewable Energies Federation ASBL (EREF)/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-74/10 P)
   2010/C 113/32
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) (v zastúpení: J. Kuhbier, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť uznesenie Súdu prvého stupňa z 19. novembra 2009 vo veci T-94/07, EREF/Komisia Európskych spoločenstiev,

               —

               vrátiť vec na rozhodnutie šiestej komore Všeobecného súdu,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov vynaložených v odvolacom konaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka žiada, aby Súdny dvor zrušil uznesenie Súdu prvého stupňa z 19. novembra 2009 vo veci T-94/07 a vrátil vec Všeobecnému súdu na nové rozhodnutie.
   Odvolateľka spochybňuje záver Súdu prvého stupňa, podľa ktorého ju jej právna zástupkyňa, Dr. Fouquet, nemôže zastupovať pred týmto súdom, a to, že jej žaloba je z tohto dôvodu neprípustná.
   Súd prvého stupňa zastáva názor, že vzhľadom na to, že Dr. Fouquet bola 29. júna 2004 vymenovaná za riaditeľku EREF, nemožno ju ďalej považovať za nezávislú tretiu osobu. Odvolateľka tvrdí, že Dr. Fouquet nebola formálne vymenovaná riaditeľkou EREF — podľa belgického práva totiž takéto vymenovanie vyžaduje úradné oznámenie príslušným belgickým orgánom. Postavenie Dr. Fouquet ako riaditeľky bolo len čestnej povahy a nebolo, alebo bolo len vo veľmi obmedzenom rozsahu, spojené s právomocou zastupovania.
   Odvolateľka tiež uvádza, že aj keby bolo možné predpokladať, že postavenie Dr. Fouquet ako riaditeľky je formálne, Súd prvého stupňa nesprávne uplatnil kritériá pre posúdenie, či právny zástupca je nezávislou treťou osobou. Odvolateľka tvrdí, že Súd prvého stupňa nesprávne posúdil tak právne postavenie zástupcu EREF pred Súdnym dvorom, ako aj skutočné rozdelenie úloh a povinností medzi Dr. Fouquet a EREF. Podľa nemeckého práva postavenie Dr. Fouquet ako riaditeľky EREF umožňuje, aby zastupovala odvolateľku na Súdnom dvore.


title: Vec T-385/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  23. septembra 2009 — Transnáutica/Komisia [ Colná únia — Operácie vonkajšieho tranzitu Spoločenstva — Zásielky tabaku a etylalkoholu určené do tretích krajín — Podvod — Žiadosť o odpustenie dovozného cla — Článok 239 nariadenia (EHS) č. 2913/92 — Článok 905 nariadenia (EHS) č. 2454/93 — Ustanovenie o spravodlivom zaobchádzaní — Existencia špeciálnej situácie — Celková záruka ]

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/53

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. septembra 2009 — Transnáutica/Komisia
   (Vec T-385/05) (1)

   („Colná únia - Operácie vonkajšieho tranzitu Spoločenstva - Zásielky tabaku a etylalkoholu určené do tretích krajín - Podvod - Žiadosť o odpustenie dovozného cla - Článok 239 nariadenia (EHS) č. 2913/92 - Článok 905 nariadenia (EHS) č. 2454/93 - Ustanovenie o spravodlivom zaobchádzaní - Existencia špeciálnej situácie - Celková záruka“)
   2009/C 267/90
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Transnáutica — Transportes e Navegação, SA (Matosinhos, Portugalsko) (v zastúpení: C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas, D. Ortigão Ramos a B. Aniceto Silva, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: X. Lewis a J. Hottiaux, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie REM 05/2004 zo 6. júla 2005 zamietajúceho vrátenie a odpustenie určitého cla

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie REM 05/2004 zo 6. júla 2005 sa zrušuje.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 330, 24.12.2005.


title: Vec C-482/08: Žaloba podaná 10. novembra 2008 – Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska/Rada Európskej Únie

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/15

         Žaloba podaná 10. novembra 2008 – Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska/Rada Európskej Únie
   (Vec C-482/08)
   (2009/C 32/24)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: V. Jackson, splnomocnený zástupca, T. Ward, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej Únie
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Rady 2008/633/SVV z 23. júna 2008 o sprístupnení vízového informačného systému (VIS) na nahliadnutie určeným orgánom členských štátov a Europolu na účely predchádzania teroristickým trestným činom a iným závažným trestným činom, ich odhaľovania a vyšetrovania (1),

               —

               v nadväznosti na zrušenie rozhodnutia o policajnom prístupe do VIS určiť, že jeho ustanovenia zostanú v účinnosti okrem tých ustanovení, ktoré vylučujú Spojené kráľovstvo z účasti na uplatňovaní rozhodnutia o policajnom prístupe do VIS,

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Spojené kráľovstvo bolo pozbavené práva podieľať sa na prijatí rozhodnutia o policajnom prístupe do VIS z dôvodu, že Rada rozhodla, že opatrenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis, na ktorých sa Spojené kráľovstvo nezúčastňuje – menovite spoločnej vízovej politiky. Rada preto rozhodla, že Spojené kráľovstvo nie je rozhodnutím viazané a ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.
   Spojené kráľovstvo namieta, že Rada nesprávne vyvodila záver, že rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis, na ktorých sa Spojené kráľovstvo nezúčastňuje. Rozhodnutie o policajnom prístupe do VIS nepredstavuje vývoj spoločnej vízovej politiky, ale skôr opatrenie pre policajnú spoluprácu. Ani cieľ, ani obsah rozhodnutia o policajnom prístupe do VIS nesúvisí so spoločnou vízovou politikou. Skôr sa celé týka výmeny informácií vložených príslušnými vízovými orgánmi s určenými represívnymi orgánmi a Europolom na účely predchádzania teroristickým trestným činom a iným závažným trestným činom, ich odhaľovania a vyšetrovania. To sa odráža vo výbere právneho základu Radou, menovite článkov 30 ods. 1 písm. b) a 34 ods. 2 písm. c) EÚ.
   Zrušenie rozhodnutia o policajnom prístupe do VIS sa požaduje tiež dôvodu, že vylúčenie Spojeného kráľovstva z účasti na jeho prijatí predstavuje porušenie základnej procesnej požiadavky a/alebo porušenie Zmluvy v zmysle článku 35 ods. 6 EÚ.

      (1)  Ú. v. EÚ L 218, s. 129.


title: Vec T-117/16: Žaloba podaná 21. marca 2016 – Isdin/EUIPO – Spirig Pharma (ERYFOTONA ACTINICA)

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/35

         Žaloba podaná 21. marca 2016 – Isdin/EUIPO – Spirig Pharma (ERYFOTONA ACTINICA)
   (Vec T-117/16)
   (2016/C 191/47)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Isdin, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: G. Macías Bonilla, P. López Ronda, G. Marín Raigal a E. Armero, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Spirig Pharma AG (Egerkingen, Švajčiarsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „ERYFOTONA ACTINICA“ – prihláška č. 11 853 116.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 20. januára 2016 vo veci R 1387/2015-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO, a prípadne aj ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane nevyhnutných trov konania pred námietkovým oddelením a odvolacím senátom EUIPO.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               rozhodnutie odvolacieho senátu neprerušiť konanie predstavuje zjavné nesprávne posúdenie, zneužitie právomocí a porušenie pravidla 20 ods. 7 v spojení s pravidlom 50 ods. 1 nariadenia č. 2868/95, pravidla 52 ods. 1 nariadenia č. 2868/95, článkov 75, 76 ods. 1 a 99 ods. 1 nariadenia č. 207/2009, ako aj porušenie zásad rovnosti pred zákonom, proporcionality, právnej istoty a riadnej správy vecí verejných,

               —

               subsidiárne, porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-34/10: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  18. októbra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — Oliver Brüstle/Greenpeace eV (Smernica 98/44/ES — Článok 6 ods. 2 písm. c) — Právna ochrana biotechnologických vynálezov — Získavanie progenitorových buniek z ľudských embryonálnych kmeňových buniek — Patentovateľnosť — Vylúčenie „využívania ľudských embryí na priemyselné alebo obchodné účely“ — Pojmy „ľudské embryo“ a  „využívanie na priemyselné alebo obchodné účely“ )

text:
               10.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 362/5

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 18. októbra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof — Nemecko) — Oliver Brüstle/Greenpeace eV
   (Vec C-34/10) (1)

   (Smernica 98/44/ES - Článok 6 ods. 2 písm. c) - Právna ochrana biotechnologických vynálezov - Získavanie progenitorových buniek z ľudských embryonálnych kmeňových buniek - Patentovateľnosť - Vylúčenie „využívania ľudských embryí na priemyselné alebo obchodné účely“ - Pojmy „ľudské embryo“ a „využívanie na priemyselné alebo obchodné účely“)
   2011/C 362/07
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Oliver Brüstle

      Žalovaná: Greenpeace eV

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesgerichtshof — Výklad článku 6 ods. 1 a článku 6 ods. 2 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/44/ES zo 6. júla 1998 o právnej ochrane biotechnologických vynálezov (Ú. v. ES L 213, s. 13; Mim. vyd. 13/020, s. 395) — Získavanie progenitorových buniek z ľudských embryonálnych kmeňových buniek získaných v štádiu blastocysty, ktoré už stratili schopnosť vyvinúť sa v jedinca, na účely vedeckého výskumu — Vylúčenie z patentovateľnosti tohoto postupu ako „využívania ľudských embryí na priemyselné alebo obchodné účely“? — Pojmy „ľudské embryo“ a „využívanie na priemyselné alebo obchodné účely“

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 6 ods. 2 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/44/ES zo 6. júla 1998 o právnej ochrane biotechnologických vynálezov sa má vykladať v tom zmysle, že:

                           —

                           „ľudské embryo“ predstavuje každé ľudské vajíčko od štádia oplodnenia, každé neoplodnené ľudské vajíčko, do ktorého bolo implantované bunkové jadro zo zrelej ľudskej bunky, a každé neoplodnené ľudské vajíčko, ktoré bolo partenogenézou stimulované k deleniu a ďalšiemu vývoju,

                           —

                           vnútroštátnemu súdu prislúcha so zreteľom na vývoj vedy určiť, či kmeňová bunka získaná z ľudského embrya v štádiu blastocysty predstavuje „ľudské embryo“ v zmysle článku 6 ods. 2 písm. c) smernice 98/44.

               2.

               Vylúčenie z patentovateľnosti týkajúce sa využívania ľudských embryí na priemyselné alebo obchodné účely upravené článkom 6 ods. 2 písm. c) smernice 98/44 zahŕňa aj využívanie na účely vedeckého výskumu, pričom len využívanie na terapeutické alebo diagnostické účely uplatňované na ľudských embryách a pre ne užitočné môže byť predmetom patentu.

               3.

               Článok 6 ods. 2 písm. c) smernice 98/44 vylučuje z patentovateľnosti vynález, pri ktorom technická informácia, ktorá je predmetom patentovej prihlášky, vyžaduje predchádzajúce zničenie ľudských embryí alebo ich využívanie ako východiskového materiálu bez ohľadu na to, v akom štádiu k nim dochádza, a to aj keď popis technickej informácie, ktorá je predmetom patentového nároku, neuvádza využívanie ľudských embryí.

      (1)  Ú. v. EÚ C 100, 17.4.2010.


title: Vec C-263/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria (Maďarsko) 3. júna 2015 – Lajvér Meliorációs Nonprofit Kft. a Lajvér Csapadékvízrendezési Nonprofit Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kúria (Maďarsko) 3. júna 2015 – Lajvér Meliorációs Nonprofit Kft. a Lajvér Csapadékvízrendezési Nonprofit Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Vec C-263/15)
   (2015/C 294/28)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Kúria

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Lajvér Meliorációs Nonprofit Kft. a Lajvér Csapadékvízrendezési Nonprofit Kft.

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Konajú navrhovateľky za okolností prejednávanej veci ako zdaniteľné osoby vzhľadom na to, že výklad článku 9 ods. 1 smernice o DPH (1) nevylučuje z pôsobnosti pojmu ekonomická činnosť činnosti vykonávané obchodnými spoločnosťami ani vtedy, keď tieto spoločnosti môžu vykonávať len doplnkovú ekonomickú činnosť podnikateľskej povahy?

               2.

               Má pre rozhodnutie o tom, či sa navrhovateľky majú považovať za zdaniteľné osoby, význam okolnosť, že podstatná časť ich investičného projektu sa financuje prostredníctvom štátnej pomoci a že v rámci svojej prevádzkovej činnosti poberajú príjmy z výberu zníženého poplatku?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na druhú otázku, treba vychádzať z toho, že uvedený „poplatok“ predstavuje protihodnotu za poskytnutú službu a že existuje priama súvislosť medzi poskytnutím služby a zaplatením protihodnoty?

               4.

               Predstavuje prevádzkovanie zariadení, ktoré sú výsledkom investičného projektu, poskytovanie služieb navrhovateľkami v zmysle článku 24 smernice o DPH, alebo nemožno konštatovať, že ide o poskytovanie služieb, lebo je to plnenie zákonnej povinnosti?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec C-84/07: Žaloba podaná 15. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/21

         Žaloba podaná 15. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-84/07)
   (2007/C 95/37)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Zavvos a H. Støvlbæk, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Helénska republika si tým, že svojim konkrétnym ďalej uvedeným konaním porušila články 3, 4 ods. 1 písm. b) a článok 12 smernice Rady 92/51/EHS z 18. júna 1992 o druhom všeobecnom systéme uznávania odborného vzdelania a prípravy, ktorou sa dopĺňa smernica 89/48/EHS (1), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Podľa údajov uvedených Komisiou Helénska republika odmieta preskúmať a uznať diplomy optikov, ktoré udelila talianska vzdelávacia inštitúcia na základe franchisingovej dohody s gréckou vzdelávacou inštitúciou.
   Komisia uvádza, že základný znak, ktorý mohli grécke orgány stanoviť, spočíva v tom, či diplom zaručuje prístup k výkonu príslušného povolania a v skutočnosti, či tento diplom bol udelený na základe franchisingovej dohody alebo nie, je pre uznanie diplomu irelevantné. Smernica 92/51 v tomto zmysle nerobí rozdiely. Predmetná vec sa nedotýka ani článkov 149 ES a 150 ES ani článku 16 gréckej ústavy, pretože boli právoplatne udelené talianskymi vzdelávacími inštitúciami a nie gréckymi vzdelávacími inštitúciami, s ktorými boli uzavreté franchisingové dohody.
   Odmietanie gréckych orgánov preskúmať a uznať vyššie uvedené talianske diplomy z týchto dôvodov porušuje články 3 a 12 smernice 92/51. Ako vyplýva z konkrétnych sťažností grécke orgány zaväzovali sťažovateľov, ktorí žiadali uznanie diplomu optika získaného v Taliansku, zúčastňovať sa adaptačného vzdelávania. Táto prax porušuje článok 4 ods. 1 písm. b) smernice 92/51, na základe ktorého sú grécke orgány povinné zahraničným uchádzačom poskytnúť právo voľby absolvovať adaptačné vzdelávanie alebo vykonať skúšku spôsobilosti.

      (1)  Ú. v. ES L 209, s. 25; Mim. vyd. 05/002, s. 47.


title: Vec C-42/14: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. apríla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny – Poľsko) – Minister Finansów/Wojskowa Agencja Mieszkaniowa w Warszawie (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty — Prenájom nehnuteľnosti — Dodávka elektrickej energie, tepla a vody, ako aj odvoz odpadu — Zmluvy medzi prenajímateľom a dodávateľmi týchto tovarov a služieb — Služby poskytnuté nájomcovi, ktoré sa považujú za uskutočnené prenajímateľom — Poplatky za služby spojené s nájmom — Stanovenie základu dane — Možnosť zahrnúť poplatky za služby spojené s nájmom do základu dane služieb prenájmu — Transakcia pozostávajúca z jediného plnenia alebo viacerých samostatných plnení)

text:
               15.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 198/11

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. apríla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny – Poľsko) – Minister Finansów/Wojskowa Agencja Mieszkaniowa w Warszawie
   (Vec C-42/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty - Prenájom nehnuteľnosti - Dodávka elektrickej energie, tepla a vody, ako aj odvoz odpadu - Zmluvy medzi prenajímateľom a dodávateľmi týchto tovarov a služieb - Služby poskytnuté nájomcovi, ktoré sa považujú za uskutočnené prenajímateľom - Poplatky za služby spojené s nájmom - Stanovenie základu dane - Možnosť zahrnúť poplatky za služby spojené s nájmom do základu dane služieb prenájmu - Transakcia pozostávajúca z jediného plnenia alebo viacerých samostatných plnení))
   (2015/C 198/14)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Minister Finansów

      Žalovaná: Wojskowa Agencja Mieszkaniowa w Warszawie

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 14 ods. 1, článok 15 ods. 1 a článok 24 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2009/162/EÚ z 22. decembra 2009, sa majú vykladať v tom zmysle, že v rámci prenájmu nehnuteľnosti sa dodávky elektriny, tepla a vody, ako aj odvoz odpadu zabezpečované dodávateľmi ako tretími osobami v prospech nájomcu, ktorý tieto tovary a služby priamo využíva, majú považovať za poskytované prenajímateľom, ak je tento zmluvnou stranou príslušných dodávateľských zmlúv a od nájomcu požaduje len náhradu nákladov.

               2.

               Uvedená smernica sa má vykladať v tom zmysle, že prenájom nehnuteľnosti a dodávky vody, elektriny a tepla, ako aj odvoz odpadu, ktoré sú s týmto prenájmom spojené, treba v zásade považovať za viacero samostatných a nezávislých plnení, ktoré sa majú z pohľadu dane z pridanej hodnoty posudzovať samostatne, ibaže prvky transakcie, vrátane tých, z ktorých vyplýva hospodársky dôvod uzavretia zmluvy, sú tak úzko zviazané, že objektívne tvoria jedno nerozlučné hospodárske plnenie, ktorého rozčlenenie by bolo neprirodzené.

               3.

               Vnútroštátnemu súdu prináleží, aby vykonal potrebné posúdenia a pritom zohľadnil všetky okolnosti týkajúce sa existencie nájmu a poskytnutia plnení, ktoré sú s ním spojené, a predovšetkým obsah samotnej zmluvy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 135, 5.5.2014.


title: Vec C-138/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Nemecko) 19. marca 2013 — Naime Dogan/Spolková republika Nemecko

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin (Nemecko) 19. marca 2013 — Naime Dogan/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-138/13)
   2013/C 171/28
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Naime Dogan

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni článok 41 ods. 1 dodatkového protokolu k Dohode o pridružení medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom z 12. septembra 1963 pre prechodnú etapu asociácie z 23. novembra 1970 (dodatkový protokol) vnútroštátnej právnej úprave, zavedenej prvýkrát po nadobudnutí účinnosti uvedených ustanovení, podľa ktorej je prvý vstup rodinného príslušníka tureckého štátneho príslušníka požívajúceho právny status podľa článku 41 ods. 1 dodatkového protokolu podmienený tým, že rodinný príslušník pred vstupom na spolkové územie preukáže, že sa dokáže jednoduchým spôsobom dorozumieť v nemeckom jazyku?

               2.

               Bráni článok 7 ods. 2 prvý pododsek smernice Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny (1) vnútroštátnej právnej úprave uvedenej v prvej otázke?

      (1)  Ú. v. EÚ L 251, s. 12; Mim. vyd. 19/006, s. 224.


title: Vec T-202/15: Žaloba podaná 23. apríla 2015 – Zitro IP/ÚHVT (WORLD OF BINGO)

text:
               15.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 198/45

         Žaloba podaná 23. apríla 2015 – Zitro IP/ÚHVT (WORLD OF BINGO)
   (Vec T-202/15)
   (2015/C 198/62)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Zitro IP Sàrl (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: A. Canela Giménez, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovné prvky „WORLD OF BINGO“ – prihláška č. 12 669 396.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 23. februára 2015 vo veci R 1899/2014-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-148/08: Žaloba podaná 21. apríla 2008 – Beifa Group/ÚHVT – Schwan-STABILO Schwanhäußer (dizajn písacích potrieb)

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/36

         Žaloba podaná 21. apríla 2008 – Beifa Group/ÚHVT – Schwan-STABILO Schwanhäußer (dizajn písacích potrieb)
   (Vec T-148/08)
   (2008/C 142/65)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Beifa Group Co. Ltd (predtým Ningbo Beifa Group Co. Ltd) (Če-ťiang, Čína) (v zastúpení: R. Davis, barrister, a N. Cordell, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Schwan-STABILO Schwanhäußer GmbH & Co KG (Heroldsberg, Nemecko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 31. januára 2008 vo veci R 1352/2006-3,

               —

               vrátiť vec odboru výmazov na ďalšie preskúmanie otázok predložených v návrhu na výmaz a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaný dizajn Spoločenstva, ktorý je predmetom návrhu na výmaz: dizajn výrobkov „písacie potreby“ – zapísaný dizajn Spoločenstva č. 352315-0007.

      Majiteľ dizajnu Spoločenstva: žalobca.

      Účastník, ktorý sa domáha výmazu dizajnu Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Práva z ochrannej známky účastníka, ktorý sa domáha výmazu: národná obrazová ochranná známka zobrazujúca písacie potreby, zapísaná 14. decembra 2006 pre výrobky zaradené do triedy 16 – prihláška č. DE 30045470.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: výmaz napadnutého dizajnu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 25 ods. 1 písm. e) nariadenia Rady (ES) č. 6/2002, pretože tretí odvolací senát použil nesprávny spôsob určenia, či žalobca použil takým spôsobom ochrannú známku; tretí odvolací senát mal zvážiť, či používanie ochrannej známky ďalším účastníkom konania zodpovedalo článku 25 ods. 1 písm. e) nariadenia Rady č. 6/2002 a nemeckému vnútroštátnemu právu; tretí odvolací senát mal použiť spôsob určenia porušenia práva z ochrannej známky podľa nemeckého vnútroštátneho práva.


title: Vec C-503/07 P: Uznesenie Súdneho dvora z  8. apríla 2008 – Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH/Fels-Werke GmbH, Spenner-Zement GmbH & Co KG, Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Smernica 2003/87/ES — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov — Integrovaná prevencia a kontrola znečisťovania životného prostredia — Spolková republika Nemecko — Alokácia kvót — Obdobie 2008/2012 — Podmienky — Osobitné zaradenie — Neprípustnosť — Právo byť vypočutý súdom — Právo na spravodlivé súdne konanie)

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/10

         Uznesenie Súdneho dvora z 8. apríla 2008 – Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH/Fels-Werke GmbH, Spenner-Zement GmbH & Co KG, Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-503/07 P) (1)

   (Odvolanie - Smernica 2003/87/ES - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov - Integrovaná prevencia a kontrola znečisťovania životného prostredia - Spolková republika Nemecko - Alokácia kvót - Obdobie 2008/2012 - Podmienky - Osobitné zaradenie - Neprípustnosť - Právo byť vypočutý súdom - Právo na spravodlivé súdne konanie)
   (2008/C 142/15)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH (v zastúpení: H. Posser a S. Altenschmidt, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Fels-Werke GmbH, Spenner-Zement GmbH & Co KG, Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: U. Wölker, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 11. septembra 2007 vo veci T-28/07, Fels-Werke a i./Komisia, ktorým Súd prvého stupňa zamietol ako neprípustnú žalobu o neplatnosť proti časti rozhodnutia Komisie z 29. novembra 2006 o národnom alokačnom pláne emisných kvót skleníkových plynov oznámenom Spolkovou republikou Nemecko pre obdobie rokov 2008 až 2012 v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631) – Požiadavka byť osobne dotknutý napadnutým rozhodnutím – Právo byť vypočutý pred súdom a právo na spravodlivé súdne konanie
   Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 64, 8.3.2008.


               24.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/1

         (2009/C 19/01)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 6, 10.1.2009

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 327, 20.12.2008

      Ú. v. EÚ C 313, 6.12.2008

      Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008

      Ú. v. EÚ C 285, 8.11.2008

      Ú. v. EÚ C 272, 25.10.2008

      Ú. v. EÚ C 260, 11.10.2008

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  15. decembra 2005  vo veci C-33/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2000/60/ES — Politika Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/9

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (šiesta komora)
   z 15. decembra 2005
   vo veci C-33/05: Komisia Európskych spoločenstiev proti Belgickému kráľovstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2000/60/ES - Politika Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2006/C 48/18)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-33/05, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnené zástupkyne: J. Hottiaux a S. Pardo Quintillán) proti Belgickému kráľovstvu (splnomocnený zástupca: M. Wimmer), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 31. januára 2005, Súdny dvor (šiesta komora), v zložení: predseda šiestej komory J. Malenovský, sudcovia J.-P. Puissochet a A. Ó Caoimh (spravodajca), generálny advokát: P. Léger, tajomník: R. Grass, vyhlásil 15. decembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že v stanovenej lehote neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva, pokiaľ ide o región Brusel – hlavné mesto, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005.


title: Vec T-307/14: Žaloba podaná 30. apríla 2014 – TechnoCompound/Komisia

text:
               14.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/56

         Žaloba podaná 30. apríla 2014 – TechnoCompound/Komisia
   (Vec T-307/14)
   2014/C 223/58
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: TechnoCompound GmbH (Bad Sobernheim, Nemecko) (v zastúpení: D. Greinacher, J. Martin a B. Scholtka, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania v súvislosti s podporou elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov energie a banského plynu podľa zákona o uprednostňovaní energií z obnoviteľných zdrojov (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien) (EEG) a nižším príplatkom EEG pre energeticky náročných odberateľov proti Spolkovej republike Nemecko – vo veci štátnej pomoci SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) z 18. decembra 2013, uverejnené v Úradnom vestníku EÚ zo 7. februára 2014, C 37, strana 73 podľa článku 263 ods. 1 ZFEÚ v rozsahu, v akom Komisia považuje osobitný systém náhrad podľa § § 40, 41 EEG za štátnu pomoc v zmysle článku 107 ZFEÚ,

               —

               podľa článku 87 ods. 3 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu zaviazal Komisiu na náhradu nevyhnutných trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ZFEÚ
               Žalobkyňa tvrdí, že Komisia nesprávne považovala podporu elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov prostredníctvom priebežného financovania, ako aj osobitný systém náhrad na zníženie príplatku EEG, za štátnu pomoc a preto nemala začať konanie vo veci formálneho zisťovania.

                           —

                           V tejto súvislosti žalobkyňa uvádza, že Komisia sa pri predbežnom posúdení otázky, či osobitný systém náhrad predstavuje štátnu pomoc, dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keďže osobitný systém náhrad, ako výnimka z príplatku EEG, neposkytuje výhodu, ktorú by energeticky nároční odberatelia za normálnych trhových podmienok nezískali.

                           —

                           Žalobkyňa navyše uvádza, že štátne prostriedky nie sú dotknuté. Keďže ani príjmy z príplatku EEG nepredstavujú štátne prostriedky, nemohli byť štátne prostriedky dotknuté ani výnimkou pre energeticky náročných odberateľov.

                           —

                           Žalobkyňa ďalej tvrdí, že osobitný systém náhrad nenarúša ani hospodársku súťaž. Vytvára nanajvýš podmienky hospodárskej súťaže, ktoré by existovali bez príplatku EEG.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady ochrany legitímnej dôvery
               Žalobkyňa tvrdí, že Komisia vydaním rozhodnutia porušila aj zásadu ochrany legitímnej dôvery. Nemecká úprava podpory elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov už bola podrobená dôkladnému preskúmaniu z hľadiska právnej úpravy v oblasti štátnej pomoci. V roku 2002 dospela Komisia pri preskúmaní k záveru, že s úpravou nie je spojený transfer štátnych prostriedkov. Keďže EEG 2012 v tejto súvislosti neobsahuje oproti vtedajšiemu právnemu stavu zásadné zmeny, dotknuté hospodárske subjekty nemuseli rátať s novým preskúmaním, ale mohli sa spoliehať na zachovanie úpravy.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na zneužití právomoci
               Napokon žalobkyňa zastáva názor, že Komisia zneužila voľnú úvahu, ktorá jej je zverená článkami 107 ZFEÚ a 108 ZFEÚ. Začatím konania vo veci formálneho zisťovania Komisia predovšetkým sledovala cieľ, aby sa v zásade zjednotila podpora elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov. Tento základný cieľ sa prejavil aj v novom návrhu usmernení pre pomoc v oblasti životného prostredia a energie, v ktorých Komisia prvýkrát stanovila podrobnú úpravu podpory elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov. Komisia však mala na účely podpory harmonizácie uplatniť konanie na aproximáciu právnych predpisov podľa článkov 116 ZFEÚ a 117 ZFEÚ, ktoré je na to určené.


title: Vec T-167/14: Žaloba podaná 13. marca 2014 – Søndagsavisen A/S/Európska komisia

text:
               14.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/13

         Žaloba podaná 13. marca 2014 – Søndagsavisen A/S/Európska komisia
   (Vec T-167/14)
   2014/C 223/17
   Jazyk konania: dánčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Søndagsavisen A/S (Søborg, Dánsko) (v zastúpení: M. Honoré a C. Fornø)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 20. novembra 2013 nevzniesť námietky proti dánskej podpore výroby a inovácie v oblasti tlačových médií,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa, konkurent príjemcov podpory, uvádza, že Komisia mala rozhodnúť, že existuje pochybnosť o zlučiteľnosti oznámeného opatrenia s vnútorným trhom, a že Komisia mala preto prijať rozhodnutie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania: pozri článok 108 ods. 2 ZFEÚ a článok 4 ods. 4 vykonávacieho nariadenia. (1) Komisia tým, že tak nespravila, porušila procesné práva žalobkyne podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ.
   Na podporu svojho tvrdenia, že je daná dôvodná pochybnosť o zlučiteľnosti systému podpory s vnútorným trhom, uvádza žalobkyňa tri žalobné dôvody:

               —

               Komisia vôbec nepreskúmala, či je systém podpory vhodný na zabezpečenie šírenia obsahu správ poskytovaných dánskym občanom a tým na podporu demokratického procesu,

               —

               v každom prípade chýba napadnutému rozhodnutiu dostatočné odôvodnenie týkajúce sa vhodnosti, a

               —

               Komisia nepreskúmala účinky systému podpory narúšajúce hospodársku súťaž vo vzťahu medzi tlačou poskytovanou zadarmo a platenou tlačou.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec T-411/13: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. marca 2017 – T & L Sugars a Sidul Açúcares/Komisia

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/60

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. marca 2017 – T & L Sugars a Sidul Açúcares/Komisia
   (Vec T-411/13) (1)

   (2017/C 144/84)
   Jazyk konania: angličtina
   Predsedníčka siedmej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 21.9.2013.


title: Vec F-44/10: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  24. novembra 2010 — Lebedef/Komisia

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/69

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 24. novembra 2010 — Lebedef/Komisia
   (Vec F-44/10) (1)

   ()
   2011/C 30/137
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 31.7.2010, s. 56.


title: Vec C-46/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Højesteret (Dánsko) 28. januára 2010 — Viking Gas A/S/BP Gas A/S

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Højesteret (Dánsko) 28. januára 2010 — Viking Gas A/S/BP Gas A/S
   (Vec C-46/10)
   2010/C 80/35
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Højesteret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Viking Gas A/S

      Odporkyňa: BP Gas A/S

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 5 v spojení s článkom 7 prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok vykladať v tom zmysle, že spoločnosť B sa dopustila porušenia práv z ochrannej známky, ak plní plynom fľaše, ktoré pochádzajú od spoločnosti A, a následne tento plyn predáva za týchto okolností:

                           1.

                           Spoločnosť A predáva plyn v takzvaných kompozitných fľašiach osobitného tvaru, ktorý je ako taký, teda ako ochranná známka tvorená obalom, zapísaná ako dánska ochranná známka, a ako aj ochranná známka Spoločenstva. Spoločnosť A nie je majiteľom týchto ochranných známok tvorených obalom, ale má výlučnú licenciu na ich používanie v Dánsku a taktiež má právo na podanie žaloby pre porušenie práv z týchto ochranných známok v Dánsku.

                           2.

                           Pri prvom zakúpení kompozitnej fľaše naplnenej plynom od jedného z predajcov spoločnosti A, spotrebiteľ zaplatí tiež za fľašu, ktorá sa tak stáva jeho majetkom.

                           3.

                           Spoločnosť A plní kompozitné fľaše tak, že spotrebiteľ navštívi jedného z predajcov spoločnosti A a po zaplatení plynu dostane výmenou za prázdnu kompozitnú fľašu podobnú fľašu naplnenú spoločnosťou A.

                           4.

                           Obchodná činnosť spoločnosti B pozostáva z plnenia fliaš plynom, vrátane kompozitných fliaš, na ktoré sa vzťahuje ochranná známka tvorená obalom uvedená v prvom bode, a to tak, že spotrebitelia navštívia predajcu spolupracujúceho so spoločnosťou B a po zaplatení plynu dostanú výmenou za prázdnu kompozitnú fľašu podobnú fľašu naplnenú spoločnosťou B.

                           5.

                           Akonáhle sú predmetné kompozitné fľaše naplnené plynom spoločnosti B, prilepia sa na ne samolepiace nálepky uvádzajúce, že plnenie uskutočnila spoločnosť B?

               2.

               Ak možno predpokladať, že spotrebitelia celkovo nadobudnú dojem, že existuje spojitosť medzi spoločnosťami B a A, má sa to považovať za významné na účely odpovede na prvú otázku?

               3.

               Ak je odpoveď na prvú otázku záporná, je možné dospieť k odlišnému záveru, ak na kompozitných fľašiach, okrem toho, že sa na ne vzťahuje ochranná známka tvorená vyššie uvedeným obalom, sú tiež zobrazené (sú na nich plasticky vytlačené) zapísané obrazové a/alebo slovné ochranné známky spoločnosti A, ktoré sú stále viditeľné, bez ohľadu na akékoľvek samolepiace nálepky umiestnené spoločnosťou B?

               4.

               Ak je odpoveď na prvú alebo tretiu otázku kladná, je možné dospieť k odlišnému záveru za predpokladu, podľa ktorého, pokiaľ ide o iné fľaše, na ktoré sa nevzťahuje ochranná známka tvorená vyššie uvedeným obalom, ale na ktorých sa nachádza slovná a/alebo obrazová ochranná známka spoločnosti A, uvedená spoločnosť A mnoho rokov tolerovala a stále toleruje plnenie týchto fliaš inými spoločnosťami?

               5.

               Ak je odpoveď na prvú alebo tretiu otázku kladná, je možné dospieť k odlišnému záveru v prípade, ak sám spotrebiteľ osobne navštívi priamo spoločnosť B, kde

                           a)

                           po zaplatení plynu dostane výmenou za prázdnu kompozitnú fľašu podobnú fľašu naplnenú spoločnosťou B, alebo

                           b)

                           po zaplatení plynu mu prázdnu kompozitnú fľašu, ktorú si so sebou priniesol, naplnia plynom?


title: Vec F-36/08: Žaloba podaná 21. marca 2008 – Schell/Komisia

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/40

         Žaloba podaná 21. marca 2008 – Schell/Komisia
   (Vec F-36/08)
   (2008/C 142/75)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Arno Schell (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie správy o služobnom postupe žalobcu za obdobie od 1. januára 2006 do 31. decembra 2006 a zrušenie jeho správy o povýšení z roku 2007
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť správu o služobnom postupe žalobcu za obdobie od 1. januára 2006 do 31. decembra 2006 a zrušenie jeho správy o povýšení z roku 2007,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.


title: Vec C-217/14: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 14. apríla 2015 – Európska komisia/Írsko, vedľajší účastníci konania: Holandské kráľovstvo, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska

text:
               29.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/21

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 14. apríla 2015 – Európska komisia/Írsko, vedľajší účastníci konania: Holandské kráľovstvo, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-217/14) (1)

   (2015/C 213/36)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 14.7.2014.


title: Vec C-100/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 9. marca 2017 – Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou/Helénska republika, Európska komisia (Odvolanie — Štátna pomoc — Prevod baní za nižšiu ako trhovú cenu — Oslobodenie tohto prevodu od daní — Posúdenie sumy priznaného zvýhodnenia)

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/12

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 9. marca 2017 – Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou/Helénska republika, Európska komisia
   (Vec C-100/16 P) (1)

   ((Odvolanie - Štátna pomoc - Prevod baní za nižšiu ako trhovú cenu - Oslobodenie tohto prevodu od daní - Posúdenie sumy priznaného zvýhodnenia))
   (2017/C 144/16)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou (v zastúpení: V. Christianos a I. Soufleros, dikigoroi)

      Ďalší účastníci: Helénska republika, Európska komisia (v zastúpení: É. Gippini Fournier a A. Bouchagiar, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 9. decembra 2015, Grécko a Ellinikos Chrysos/Komisia (T-233/11 a T-262/11, EU:T:2015:948), sa zrušuje v rozsahu, v akom Všeobecný súd neodpovedal na tvrdenie Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou založené na účele, na ktorý bol znalecký posudok týkajúci sa posúdenia baní Kassandra (Grécko) v roku 2004 vypracovaný.

               2.

               V zostávajúcej časti sa odvolanie zamieta.

               3.

               Žaloba, ktorú podala Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou, o zrušenie rozhodnutia Komisie 2011/452/EÚ z 23. februára 2011 o štátnej pomoci, C 48/08 (ex NN 61/08), ktorú Grécko poskytlo spoločnosti Ellinikos Chrysos SA, sa zamieta.

               4.

               Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomichanias Chrysou je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 175, 17.5.2016.


title: Vec F-126/11: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  11. septembra 2013 — de Brito Sequeira Carvalho/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Disciplinárne opatrenia — Disciplinárne konanie — Disciplinárna sankcia — Pokarhanie — Článok 25 prílohy IX služobného poriadku — Článok 22a služobného poriadku)

text:
               30.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/23

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 11. septembra 2013 — de Brito Sequeira Carvalho/Komisia
   (Vec F-126/11) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Disciplinárne opatrenia - Disciplinárne konanie - Disciplinárna sankcia - Pokarhanie - Článok 25 prílohy IX služobného poriadku - Článok 22a služobného poriadku)
   2013/C 352/43
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: José António de Brito Sequeira Carvalho (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. Boury, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Baquero Cruz a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu v rozsahu, v akom žalobcovi ukladá pokarhanie ako disciplinárne opatrenie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               José António de Brito Sequeira Carvalho znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 174, 16.6.2012, s. 31.


title: Vec C-68/05 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  26. októbra 2006 – Koninklijke Coöperatie Cosun UA/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Poľnohospodárstvo — Spoločná organizácia trhov — Cukor — Článok 26 nariadenia (EHS) č. 1785/81 a článok 3 nariadenia (EHS) č. 2670/81 — Poplatok dlžný za cukor C odpredaný na vnútornom trhu — Žiadosť o odpustenie — Ustanovenie o spravodlivom zaobchádzaní uvedené v článku 13 nariadenia (EHS) č. 1430/79 — Pojmy dovozné clo alebo vývozné clo — Zásady rovnosti a právnej istoty — Spravodlivé zaobchádzanie)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/8

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. októbra 2006 – Koninklijke Coöperatie Cosun UA/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-68/05 P) (1)

   (Odvolanie - Poľnohospodárstvo - Spoločná organizácia trhov - Cukor - Článok 26 nariadenia (EHS) č. 1785/81 a článok 3 nariadenia (EHS) č. 2670/81 - Poplatok dlžný za cukor C odpredaný na vnútornom trhu - Žiadosť o odpustenie - Ustanovenie o spravodlivom zaobchádzaní uvedené v článku 13 nariadenia (EHS) č. 1430/79 - Pojmy „dovozné clo alebo vývozné clo“ - Zásady rovnosti a právnej istoty - Spravodlivé zaobchádzanie)
   (2006/C 326/17)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Koninklijke Coöperatie Cosun UA (v zastúpení: M. Slotboom a N. J. Helder, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: X. Lewis, splnomocnený zástupca, F. Tuytschaever, advokát)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) zo 7. decembra 2004, Koninklijke Coöperatie Cosun/Komisia (T-240/02), ktorým Súd zamietol návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie REM 19/01 z 2. mája 2002, ktorým bola vyhlásená žiadosť o odpustenie dovozného cla podaná v prospech žalobkyne Holandským kráľovstvom za neprípustnú
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Koninklijke Coöperatie Cosun UA je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005.