title: Vec T-602/15: Žaloba podaná 23. októbra 2015 – Jenkinson/Rada a i.

text:
               7.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/17

         Žaloba podaná 23. októbra 2015 – Jenkinson/Rada a i.
   (Vec T-602/15)
   (2016/C 090/25)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Liam Jenkinson (Keery, Írsko) (v zastúpení: N. de Montigny a J.-N. Louis, advokáti)

      Žalovaní: Rada Európskej únie, Európska komisia, Európska služba pre vonkajšiu činnosť (SEAE) a Jednotná akcia Európskej únie „Eulex Kosovo“

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:
   V prvom rade:

               – 1.

               Pokiaľ ide o práva vyplývajúce zo súkromnoprávnej zmluvy:

                           —

                           rekvalifikoval jeho zmluvný vzťah na pracovnú zmluvu na dobu neurčitú,

                           —

                           konštatoval porušenie zmluvných povinností zo strany žalovaných a najmä oznámenia výpovede v rámci ukončenia zmluvy na dobu neurčitú,
                           V dôsledku toho na kompenzáciu škody utrpenej z dôvodu zneužívania po sebe nasledujúcich pracovných zmlúv na dobu určitú za cenu pretrvávajúcej neistoty žalobcu a porušenia povinnosti oznámenia výpovede zmluvy:

                                       —

                                       zaviazal žalovaných na zaplatenie žalobcovi odškodnenia za výpoveď v sume 176 601,55 eur vypočítaného na základe jeho rokov odpracovaných v misiách vytvorených Európskou úniou,

                                       —

                                       subsidiárne zaviazal žalovaných na zaplatenie žalobcovi odškodnenia za výpoveď v sume 45 985,15 eur vypočítaného s prihliadnutím na dĺžku jeho služby pre žalovaného v štvrtom rade,

                           —

                           určil, že prepustenie žalobcu je protiprávne a v dôsledku toho zaviazal žalovaných na zaplatenie žalobcovi odškodnenia určeného ex aequo et bono na sumu 50 000 eur,

                           —

                           určil, že žalovaní nevystavili dokumenty sociálneho zabezpečenia súvisiace s ukončením zmluvy a

                                       —

                                       zaviazal žalovaných na zaplatenie žalobcovi sumy 100,00 eur za každý deň omeškania od podania tejto žaloby,

                                       —

                                       zaviazal žalovaných na vystavenie dokumentov sociálneho zabezpečenia súvisiacich s ukončením zmluvy žalobcu,

                           —

                           zaviazal žalovaných na zaplatenie úrokov z vyššie uvedených súm, vypočítaných podľa belgickej zákonnej sadzby.

               – 2.

               Pokiaľ ide o zneužitie právomocí a existujúcu diskrimináciu:

                           —

                           určil, že žalovaní v prvom až treťom rade zaobchádzali so žalobcom počas obdobia jeho zamestnania v misiách, ktoré žalovaní zriadili, diskriminačne, bez objektívneho odôvodnenia, pokiaľ ide o jeho odmeňovanie, jeho dôchodkové nároky a súvisiace výhody, ako aj pokiaľ ide o záruku neskoršieho zamestnania,

                           —

                           určil, že žalobca mal byť zamestnaný ako dočasný zamestnanec jedného zo žalovaných v prvom až treťom rade,

                           —

                           zaviazal žalovaných v prvom až treťom rade na náhradu škody na mzde, dôchodkových nárokoch, príplatkoch a výhodách spôsobených vyššie uvedeným porušením práva Spoločenstva,

                           —

                           zaviazal ich na zaplatenie úrokov z týchto súm, vypočítaných podľa belgickej zákonnej sadzby,

                           —

                           stanovil žalovaným lehotu na určenie uvedenej náhrady s prihliadnutím na platovú triedu a stupeň v ktorom by mal byť žalobca zamestnaný, priemerný rast jeho platu, vývoj jeho kariéry, príplatky na ktoré by mal nárok na základe zmluvy pre dočasného zamestnanca a porovnanie získaných výsledkov s jeho skutočnou odmenou, ktorú poberal.

         Subsidiárne:

               —

               určil, že žalovaní porušili svoje zmluvné povinnosti,

               —

               zaviazal žalovaných na odškodnenie žalobcu za škodu vyplývajúcu z uvedených porušení, určeného ex aequo et bono na sumu 150 000 eur.

         V každom prípade:
   Zaviazal žalovaných na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza osem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na zneužití práva, ktorého sa dopustili žalovaní, po sebe nasledujúcim použitím zmlúv na dobu určitú, a na porušení žalovanými zásady proporcionality.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení žalovanými ochrany zamestnancov v rámci hromadného prepúšťania.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení žalovanými zásady rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení žalovanými žalobcovho práva byť vypočutý.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na právnej neistote spôsobenej žalovanými žalobcovi a porušení žalovanými práva na riadnu správu vecí verejných.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na porušení žalovanými zásady konzultácií so zástupcami zamestnancov.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod založený na porušení žalovanými Európskeho kódexu dobrej správnej praxe.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod založený na porušení žalovanými práva na voľný pohyb pracovníkov.


title: Vec T-475/11 P: Uznesenie Všeobecného súdu z  11. septembra 2013 — Marcuccio/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Náhrada nahraditeľných trov — Neexistencia záujmu na konaní — Zjavne neprípustné odvolanie“ )

text:
               16.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 336/22

         Uznesenie Všeobecného súdu z 11. septembra 2013 — Marcuccio/Komisia
   (Vec T-475/11 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Náhrada nahraditeľných trov - Neexistencia záujmu na konaní - Zjavne neprípustné odvolanie)
   2013/C 336/46
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 20. júna 2011, Marcuccio/Komisia (F-67/10, zatiaľ neuverejnené v Zbierke), smerujúce k zrušeniu tohto uznesenia

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Luigi Marcuccio znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania Európskej komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 22.10.2011.


title: Vec C-157/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) z 28. januára 2005, ktorý súvisí s konaním: Winfried L. Holböck proti Finanzamt Salzburg-Land

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) z 28. januára 2005, ktorý súvisí s konaním: Winfried L. Holböck proti Finanzamt Salzburg-Land
   (Vec C-157/05)
   (2005/C 143/40)
   Jazyk konania: nemčina
   Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) podal uznesením z 28. januára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Winfried L. Holböck proti Finanzamt Salzburg-Land a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 7. apríla 2005.
   Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) žiada Súdny dvor, aby rozhodol o tejto otázke:
   Je vnútroštátna právna úprava, ktorá existovala 31. decembra 1993 (a platila aj naďalej po pristúpení Rakúska k EÚ 1. januára 1995), podľa ktorej sú dividendy z tuzemských akcií zdaňované sadzbou vo výške polovice priemernej sadzby dane pripadajúcej na celkové príjmy, pričom dividendy z akciovej spoločnosti so sídlom v treťom štáte (v konaní o veci samej: vo Švajčiarsku), na ktorej má daňovník dvojtretinovú účasť, sú zdanené vždy normálnou sadzbou dane v rozpore s ustanoveniami o voľnom pohybe kapitálu (články 56 a nasledujúce ES)?


title: Vec T-652/11: Žaloba podaná 23. decembra 2011 — Sabbagh/Rada

text:
               25.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 58/12

         Žaloba podaná 23. decembra 2011 — Sabbagh/Rada
   (Vec T-652/11)
   2012/C 58/22
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Bassam Sabbagh (Damask, Sýria) (v zastúpení: M.-A. Bastin a J.-M. Salva, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil podanú žalobu za prípustnú vo všetkých jej častiach,

               —

               rozhodol, že všetky žalobné návrhy sú dôvodné,

               —

               rozhodol, že napadnuté akty môžu byť čiastočne zrušené, pretože časť aktu, ktorá sa má zrušiť, je oddeliteľná od aktu ako celku,

               —

               v dôsledku toho,

                           —

                           čiastočne zrušil rozhodnutie 2011/782 z 1. decembra 2011, ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2011/273/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, ako aj vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 1151/2011 zo 14. novembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 442/2011 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, vypustením mena Bassama Sabbagha zo zoznamu sankcionovaných osôb,

                           —

                           ak sa tomuto návrhu nevyhovie, zrušil rozhodnutie 2011/782 z 1. decembra 2011, ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2011/273/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, ako aj vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 1151/2011 zo 14. novembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 442/2011 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, odstránením Bassama Sabbagha zo zoznamu sankcionovaných osôb,

               —

               ak sa tomuto návrhu nevyhovie, rozhodol, že tieto rozhodnutia a nariadenia sa vo vzťahu k Bassamovi Sabbaghovi neuplatňujú, a nariadil odstránenie jeho mena a odkazov na jeho meno zo zoznamu osôb, ktoré sú predmetom sankcií Európskej únie,

               —

               zaviazal Radu na zaplatenie náhrady škody vo výške 500 000 dolárov ako predbežnej náhrady majetkovej a nemajetkovej ujmy, ktorá bola utrpená vzhľadom na uvedenie Bassama Sabbagha v zozname sankcionovaných osôb,

               —

               zaviazal Radu na náhradu všetkých trov konania, najmä všetkých trov, odmien a výdavkov vynaložených žalobcom v súvislosti s jeho obranou v konaní na tomto stupni.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení, pričom žalobca spochybňuje dôvody, ktoré boli voči nemu uplatnené v napadnutých aktoch.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení práv na obranu a práva na spravodlivý proces, keďže napadnuté akty neboli žalobcovi oznámené a neboli mu oznámené nijaké dôkazy alebo závažné indície odôvodňujúce jeho zapísanie do zoznamu sankcionovaných osôb.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia, keďže žalovaná sa v napadnutých aktoch pri rozhodovaní o reštriktívnych opatreniach voči žalobcovi obmedzila na použitie formulácií s tvrdeniami, ktoré neboli odôvodnené.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení práva na účinný súdny prostriedok nápravy, pokiaľ by porušenie povinnosti odôvodnenia bránilo európskemu súdu vo výkone jeho preskúmania zákonnosti napadnutých aktov.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení práva vlastniť majetok, keďže prijaté sankcie predstavujú neproporcionálny zásah do práva žalobcu voľne disponovať jeho majetkom.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na ujme vyplývajúcej zo zaradenia žalobcu do zoznamu sankcionovaných osôb, keďže uverejnenie napadnutých aktov v tlači malo dopad na legitímnu dôveru, ktorú mali voči žalobcovi jeho klienti.


title: Vec T-104/12: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. mája 2013 — Verus/ÚHVT — Performance Industries Manufacturing (VORTEX) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva VORTEX — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva VORTEX — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia nebezpečenstva zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Právo prednosti — Článok 29 nariadenia č. 207/2009 — Čiastočné vzdanie sa — Článok 50 nariadenia č. 207/2009 — Porušenie práva byť vypočutý — Článok 75 druhá veta nariadenia č. 207/2009“ ]

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/21

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. mája 2013 — Verus/ÚHVT — Performance Industries Manufacturing (VORTEX)
   (Vec T-104/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva VORTEX - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva VORTEX - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia nebezpečenstva zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Právo prednosti - Článok 29 nariadenia č. 207/2009 - Čiastočné vzdanie sa - Článok 50 nariadenia č. 207/2009 - Porušenie práva byť vypočutý - Článok 75 druhá veta nariadenia č. 207/2009)
   2013/C 189/42
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Verus Eood (Sofia, Bulharsko) (v zastúpení: pôvodne S. Vykydal, neskôr F. Henkel, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Performance Industries Manufacturing, Inc. (Odessa, Florida, Spojené štáty)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 21. decembra 2011 (vec R 512/2011-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Verus Eood a Performance Industries Manufacturing, Inc.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Verus Eood je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 157, 2.6.2012.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. februára 2005 vo veci T-296/02, Lidl Stiftung & Co. KG proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Ochranná známka Spoločenstva — Námietky — Pravdepodobnosť zámeny — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva LINDENHOF — Skoršia slovná a obrazová ochranná známka LINDERHOF — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94)

text:
               16.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/26

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 15. februára 2005
   vo veci T-296/02, Lidl Stiftung & Co. KG proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietky - Pravdepodobnosť zámeny - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva LINDENHOF - Skoršia slovná a obrazová ochranná známka LINDERHOF - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94)
   (2005/C 93/51)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci T-296/02, Lidl Stiftung & Co. KG, so sídlom v Neckarsulm (Nemecko), v zastúpení: P. Groß, advokát, proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (splnomocnení zástupcovia: A. von Mühlendahl, B. Müller a G. Schneider), ďalším účastníkom konania pred odvolacím senátom (ÚHVT) a vedľajším účastníkom konania pred Súdom prvého stupňa je REWE-Zentral AG, so sídlom v Kolíne (Nemecko), v zastúpení: M. Kinkeldey, advokát, predmetom ktorej je žaloba proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu (ÚHVT) zo dňa 17. júla 2002 (vec R 0036/2002-3), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Lidl Stiftung & Co. KG a REWE-Zentral AG, Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: predseda komory J. Pirrung, sudcovia A. W. H. Meij a N. J. Forwood, tajomník: I. Natsinas, referent, vyhlásil dňa 15. februára 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Žaloba sa zamieta.

               2)

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 289, 23.11.2002


title: Vec T-46/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2015 – Deutsche Lufthansa a i./Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh nákladnej leteckej dopravy — Dohody a zosúladené postupy s ohľadom na viaceré prvky ceny za služby nákladnej leteckej dopravy (zavedenie palivových prirážok a prirážok za bezpečnosť, odmietnutie povinnosti zaplatiť provízie zo súm nad rámec príplatkov) — Článok 101 ZFEÚ, článok 53 Dohody o EHP a článok 8 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskom o leteckej doprave — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/36

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2015 – Deutsche Lufthansa a i./Komisia
   (Vec T-46/11) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh nákladnej leteckej dopravy - Dohody a zosúladené postupy s ohľadom na viaceré prvky ceny za služby nákladnej leteckej dopravy (zavedenie palivových prirážok a prirážok za bezpečnosť, odmietnutie povinnosti zaplatiť provízie zo súm nad rámec príplatkov) - Článok 101 ZFEÚ, článok 53 Dohody o EHP a článok 8 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskom o leteckej doprave - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2016/C 048/40)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Deutsche Lufthansa AG (Kolín, Nemecko), Lufthansa Cargo AG (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) a Swiss International Air Lines AG (Bazilej, Švajčiarsko) (v zastúpení: pôvodne S. Völcker, F. Louis, E. Arsenidou a A. Israel, neskôr S. Völcker a J. Orogolas, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne M. Kellerbauer, S. Noë a N. von Lingen, neskôr S. Noë a A. Dawes, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Anderson, barrister)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie článkov 1 až 4 rozhodnutia Komisie K(2010) 7694 v konečnom znení z 9. novembra 2010 týkajúceho sa konania na základe článku 101 ZFEÚ, článku 53 Zmluvy o EHP a článku 8 dohody medzi Švajčiarskou konfederáciou a Európskym spoločenstvom o leteckej doprave (vec COMP/39258 – Letecká nákladná preprava)

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 1 až 4 rozhodnutia Komisie K(2010) 7694 v konečnom znení z 9. novembra 2010 týkajúceho sa konania na základe článku 101 ZFEÚ, článku 53 Zmluvy o EHP a článku 8 dohody medzi Švajčiarskou konfederáciou a Európskym spoločenstvom o leteckej doprave (vec COMP/39258 – Letecká nákladná preprava), sa zrušujú v rozsahu, v akom sa týkajú spoločností Deutsche Lufthansa AG, Lufthansa Cargo AG a Swiss International Air Lines AG.

               2.

               Žaloba sa v zostávajúcej časti zamieta.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili spoločnosti Deutsche Lufthansa, Lufthansa Cargo a Swiss International Air Lines.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 12.3.2011.


title: Vec T-100/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. apríla 2015 – Tecalan/ÚHVT – Ensinger (TECALAN) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva TECALAN — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva TECADUR — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               15.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 198/37

         Rozsudok Všeobecného súdu z 30. apríla 2015 – Tecalan/ÚHVT – Ensinger (TECALAN)
   (Vec T-100/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva TECALAN - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva TECADUR - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 198/50)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tecalan GmbH (Grünberg, Nemecko) (v zastúpení: S. Holthaus, avocat)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Ensinger GmbH (Nufringen, Nemecko) (v zastúpení: K. Gründig-Schnelle, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 11. decembra 2013 (vec R 2308/2012-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Ensinger GmbH a Tecalan GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Tecalan GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 112, 14.4.2014.


title: Vec T-571/15: Žaloba podaná 29. septembra 2015 – Bimbo/ÚHVT – ISMS (BIMBO BEL SIMPLY MARKET)

text:
               7.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 406/37

         Žaloba podaná 29. septembra 2015 – Bimbo/ÚHVT – ISMS (BIMBO BEL SIMPLY MARKET)
   (Vec T-571/15)
   (2015/C 406/37)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bimbo, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: J. Carbonell Callicó, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: International Supermarket Stores (ISMS) SA (Croix, Francúzsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „BIMBO BEL SIMPLY MARKET“ – prihláška č. 1 0 3 35  321.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. júla 2015 vo veci R 1297/2014-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil rozhodnutie odvolacieho senátu zo 17. júla 2015 v súlade s článkom 65 ods. 3 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva zamietnutím prihlášky ochrannej známky Spoločenstva č. 1 0 3 35  321 v celom rozsahu,

               —

               subsidiárne, a len v prípade, ak bude vyššie uvedený návrh zamietnutý, zrušil rozhodnutie odvolacieho senátu zo 17. júla 2015,

               —

               uložil žalovaným povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b), článku 8 ods. 5, článku 42 ods. 2 a 3 a článku 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-507/10 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 17. decembra 2010 — Uspaskich/Parlament ( „Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Zbavenie imunity člena Európskeho parlamentu — Návrh na odklad výkonu“ )

text:
               19.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/24

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 17. decembra 2010 — Uspaskich/Parlament
   (Vec T-507/10 R)
   (Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Zbavenie imunity člena Európskeho parlamentu - Návrh na odklad výkonu)
   2011/C 55/44
   Jazyk konania: litovčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Viktor Uspaskich (Kėdainiai, Litva) (v zastúpení: V. Sviderskis, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: N. Lorenz, A. Pospíšilová Padowska a L. Mašalaite, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Európskeho parlamentu zo 7. septembra 2010 týkajúceho sa zbavenia imunity žalobcu

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: vec T-307/09: Žaloba podaná 6. augusta 2009 — Earle Beauty/ÚHVT (NATURALLY ACTIVE)

text:
               10.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/13

         Žaloba podaná 6. augusta 2009 — Earle Beauty/ÚHVT (NATURALLY ACTIVE)
   (vec T-307/09)
   2009/C 244/21
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Liz Earle Beauty Co. Ltd (Ryde, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. Cover, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 11. mája 2009 vo veci R 27/2009-2 a určiť, že predmetná ochranná známka Spoločenstva môže byť prihlásená a zapísaná,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „NATURALLY ACTIVE“ pre tovary a služby zaradené do tried 3, 5, 16, 18, 35 a 44.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009], pretože odvolací senát dospel k nesprávnemu záveru, že slovné spojenie „Naturally Active“ je v anglickom jazyku bežné, jeho pochvalný význam je ľahko pochopiteľný pre širokú verejnosť a teda nemá žiadnu rozlišovaciu spôsobilosť; porušenie článku 7 ods. 3 nariadenia Rady č. 40/94 (teraz článok 7 ods. 3 nariadenia Rady č. 207/2009), pretože odvolací senát i) nesprávne dospel k záveru, že ochranná známka nenadobudla dostatočnú rozlišovaciu spôsobilosť používaním, a ii) neprisúdil dostatočný význam objektívnemu dôkazu žalobkyne, v dôsledku čoho nemohol dostatočne a primerane odôvodniť svoje rozhodnutie vo vzťahu k tomuto ustanoveniu; porušenie článku 7 ods. 2 nariadenia Rady č. 40/94 (teraz článok 7 ods. 2 nariadenia Rady č. 207/2009), pretože odvolací senát sa pri posudzovaní kritéria stanoveného v tomto ustanovení v rámci svojho rozhodnutia týkajúceho sa článku 7 ods. 3 nariadenia Rady č. 40/94 nesprávne zameral na všetky členské štáty EÚ namiesto toho, aby sa zameral iba na tie členské štáty, v ktorých sa hovorí prevažne anglicky.


title: Vec T-489/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  20. marca 2013 — Rousse Industry/Komisia ( „Štátna pomoc — Pomoc priznaná Bulharskom vo forme odpustenia pohľadávok — Rozhodnutie vyhlasujúce túto pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďujúce jej vymáhanie — Nová pomoc — Skreslenie hospodárskej súťaže — Povinnosť odôvodnenia“ )

text:
               4.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/18

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. marca 2013 — Rousse Industry/Komisia
   (Vec T-489/11) (1)

   (Štátna pomoc - Pomoc priznaná Bulharskom vo forme odpustenia pohľadávok - Rozhodnutie vyhlasujúce túto pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďujúce jej vymáhanie - Nová pomoc - Skreslenie hospodárskej súťaže - Povinnosť odôvodnenia)
   2013/C 129/35
   Jazyk konania: bulharčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rousse Industry (Rousse, Bulharsko) (v zastúpení: A. Angelov a S. Panov, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Urraca Caviedes a D. Stefanov, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2012/706/EÚ z 13. júla 2011 o štátnej pomoci SA.28903 (C 12/2010) (ex N 389/2009) poskytnutej Bulharskom podniku Rousse Industry (Ú. v. EÚ L 320, 2012, s. 27)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Rousse Industry AD znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania Európskej komisie, vrátane trov týkajúcich sa konania o predbežnom opatrení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 347, 26.11.2011.


title: Vec T-218/17: Žaloba podaná 12. apríla 2017 – HF/Parlament

text:
               6.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/30

         Žaloba podaná 12. apríla 2017 – HF/Parlament
   (Vec T-218/17)
   (2017/C 178/44)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: HF (v zastúpení: A. Tymen, avocat)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú,
               V dôsledku toho,

               —

               zrušil rozhodnutie z 3. júna 2016, ktorým sa zamieta žiadosť žalobkyne o pomoc z 11. decembra 2014,

               —

               v potrebnom rozsahu zrušil rozhodnutie zo 4. januára 2017, doručené 11. januára 2017, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobkyne zo 6. septembra 2016,

               —

               uložil žalovanému zaplatiť náhradu škody, stanovenú ex aequo et bono na 90 000 eur, ako náhradu nemajetkovej ujmy žalobkyne,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení práv na obranu, porušení článku 41 Charty základných práv Európskej únie, porušení práva byť vypočutý a porušení zásady kontradiktórnosti.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na procesných chybách, ktoré môžu spochybniť napadnuté rozhodnutie a nestrannosť konania vedeného výborom.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení, povinnosti poskytnúť pomoc a povinnosti starostlivosti a porušení článkov 12a a 24 služobného poriadku.


title: Vec C-474/08: Žaloba podaná 4. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/13

         Žaloba podaná 4. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-474/08)
   (2009/C 32/21)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Patakia a B. Schima, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgické kráľovstvo si tým,
               že neurčilo, že prípady odmietnutia prístupu do distribučnej alebo prepravnej siete môžu byť predložené regulačnému úradu, ktorý rozhodne záväzným rozhodnutím v lehote dvoch mesiacov v súlade s článkom 23 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/54/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrickou energiou a o zrušení smernice 96/92/ES (1),
               tým, že vyňalo určité rozhodujúce prvky pre výpočet taríf z právomoci regulačného úradu, ako ju stanovuje článok 23 ods. 2 smernice 2003/54/ES,
               nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia po prvé tvrdí, že článok 23 ods. 5 smernice 2003/54/ES nebol prebratý do belgického práva. Relevantné ustanovenia belgického práva upravujúce organizáciu trhu s elektrinou sú totiž tak všeobecné, že neumožňujú s istotou určiť, či existuje právo podať individuálny opravný prostriedok proti rozhodnutiam o odmietnutí prístupu do distribučnej alebo prepravnej siete elektrickej energie. Tieto ustanovenia obzvlášť neurčujú žiaden presný procesný rámec a nestanovujú žiadnu lehotu na odpoveď regulačného úradu, v danom prípade Commission nationale de régulation de l'électricité (CRE).
   Po druhé žalobkyňa vytýka žalovanému, že porušil článok 23 ods. 2 smernice 2003/54/ES, keďže zveril kráľovi, teda inému úradu ako CRE, právomoc stanoviť osobitné pravidlá, ktoré upravujú amortizáciu – odpisovanie a ziskové rozpätie súvisiace s investíciami v národnom a európskom záujme. Takýto postup nie je zlučiteľný s už citovaným článkom, keďže sa zdá, že regulačný úrad nemá ani v jednom z týchto dvoch prípadov žiaden vplyv na metodológie používané na účely výpočtu alebo stanovenia prepravných alebo distribučných taríf.

      (1)  Ú. v. EÚ L 176, s. 37; Mim. vyd. 12/002, s. 211.


title: Vec T-530/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. mája 2013 — Reber/ÚHVT — Klusmeier (Wolfgang Amadeus Mozart PREMIUM) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Wolfgang Amadeus Mozart PREMIUM — Skoršie národné obrazové ochranné známky W. Amadeus Mozart — Neexistencia riadneho používania ochrannej známky — Článok 15 ods. 1 prvý a druhý pododsek písm. a) a článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/18

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. mája 2013 — Reber/ÚHVT — Klusmeier (Wolfgang Amadeus Mozart PREMIUM)
   (Vec T-530/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Wolfgang Amadeus Mozart PREMIUM - Skoršie národné obrazové ochranné známky W. Amadeus Mozart - Neexistencia riadneho používania ochrannej známky - Článok 15 ods. 1 prvý a druhý pododsek písm. a) a článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 189/34
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Reber Holding GmbH & Co. KG (Bad Reichenhall, Nemecko) (v zastúpení: O. Spuhler a M. Geitz, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne R. Manea, neskôr D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Anna Klusmeier (Bielefeld, Nemecko) (v zastúpení: G. Schmitt-Gaedke, advokát)

      Predmet veci

   Žalobapodaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 14. septembra 2010 (vec R 363/2008-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Reber Holding GmbH & Co. KG a Annou Klusmeier

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Reber Holding GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania vrátane nevyhnutných nákladov, ktoré vynaložila Anna Klusmeier na účely konania pred odvolacím senátom Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 29.1.2011.


title: Vec C-100/13: Žaloba podaná 27. februára 2013 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/29

         Žaloba podaná 27. februára 2013 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-100/13)
   2013/C 114/45
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Wilms a G. Zavvos, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Návrhy žalobkyne

   Európska Komisia požaduje, aby sa rozhodlo takto:

               —

               Žalovaná porušila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice Rady 89/106/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov vzťahujúcich sa na stavebné výrobky (1), najmä z článku 4 ods. 2 a článku 6 ods. 1, tým, že nemecké orgány použili zoznam stavebných noriem na to, aby požadovali dodatočné schválenia na účinný prístup na trh a použitie stavebných výrobkov namiesto prijatia potrebných metód a kritérií hodnotenia vyžadovaných v rámci harmonizovaných európskych noriem.

               —

               Žalovaná je povinná nahradiť trovy konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalovaná porušila články 4 a 6 smernice 89/106/EHS. Použitie zoznamu stavebných noriem viedlo k tomu, že sa požadovali dodatočné predchádzajúce schválenia pre účinný prístup na trh a použitie týchto výrobkov. V mnohých prípadoch nie sú v súvislosti s novými charakteristikami stanovené príslušné požiadavky. Skôr sa zachovávajú už harmonizáciou stanovené požiadavky, ktoré mohli a mali byť pokryté prijatím požadovaných metód a kritérií hodnotenia v harmonizovanom rámci.

      (1)  Ú. v. ES L 40, 1989, s. 12; Mim. vyd. 13/009, s. 296.


title: Vec C-135/12: Uznesenie predsedu ôsmej komory Súdneho dvora z  19. septembra 2013 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               21.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 377/9

         Uznesenie predsedu ôsmej komory Súdneho dvora z 19. septembra 2013 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-135/12) (1)

   2013/C 377/20
   Jazyk konania: poľština
   Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 126, 28.4.2012.


title: Vec T-347/14: Žaloba podaná 14. mája 2014 – Janukovyč/Rada

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/39

         Žaloba podaná 14. mája 2014 – Janukovyč/Rada
   (Vec T-347/14)
   2014/C 253/53
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Viktor Viktorovyč Janukovyč (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: T. Beazley, QC)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2014/119/SZBP z 5. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 66, s. 26), v znení rozhodnutia Rady 2014/216/SZBP zo 14. apríla 2014 (Ú. v. EÚ L 111, s. 91) a nariadenia Rady (EÚ) č. 208/2014 z 5. marca 2014 (Ú. v. EÚ L 66, s. 1) o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine, v znení nariadenia Rady (EÚ) 381/2014 zo 14. apríla 2014 (Ú. v. EÚ L 111, s. 33) v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu, a

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania žalobcu.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobca sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada Európskej únie (ďalej len „Rada“) vydala rozhodnutie a nariadenie bez riadneho právneho základu. Tvrdenia na podporu žalobného dôvodu zahŕňajú, a) že rozhodnutie nesplnilo podmienky na to, aby sa Rada mohla dovolávať článku 29 ZEÚ. Okrem iného: i) Rada výslovne uviedla ciele (upevnenie právneho štátu a rešpektovanie ľudských práv na Ukrajine), ktoré v skutočnosti Rada nemohla podporiť, ktoré sa potom uviedli ako dôvody pre zaradenie do zoznamu (v spojitosti s údajnou spreneverou ukrajinských štátnych finančných prostriedkov a ich protiprávnym prevodom mimo Ukrajinu, čo žalobca popiera), a ktoré ani neboli v súlade s uvedenými alebo inými relevantnými cieľmi článku 21 ZEÚ, ani tieto nespĺňali. ii) Rozhodnutie a nariadenie sú v rozpore s inými relevantnými cieľmi uvedenými v článku 21, keďže zlyhali v „upevňovaní a podpore demokracie ... [a] zásad medzinárodného práva“ predovšetkým tým, že nesprávne vychádzali z toho a podľa toho aj konali, že pri legitímne demokraticky zvolenom prezidentovi Ukrajiny, prezidentovi Janukovyčovi, sa v rozpore s právom Ukrajiny a medzinárodným právom jednalo o „bývalého prezidenta“, a tým, že podporili takzvaného „dočasného prezidenta a vládu“, ktorí neboli zákonne a demokraticky zvolení, a ktorí získali svoju moc niekedy použitím nezákonnej sily v rozpore s právnym štátom, demokratickými zásadami a medzinárodným právom. b) Podmienky na odvolanie sa na článok 215 ZFEÚ neboli splnené, pretože neexistovalo platné rozhodnutie podľa kapitoly 2 hlavy V ZEÚ. c) Dostatočná spojitosť na uplatnenie článku 215 ZFEÚ voči žalobcovi nebola daná.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada zneužila svoje právomoci. Skutočný zámer Rady pri vykonaní rozhodnutia (a tým nariadenia) bol v podstate pokus o podporu takzvaného „dočasného režimu“ Ukrajiny na to, aby si Ukrajina vytvorila užšie väzby s EÚ (takéto užšie väzby boli demokraticky zvoleným prezidentom a jeho vládou odmietnuté), a neboli ním zdôvodnenia uvedené na začiatku rozhodnutia a nariadenia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada neuviedla dôvody. Odôvodnenie rozhodnutia a nariadenia pre zaradenie žalobcu do zoznamu (okrem toho, že sú nesprávne) sú stereotypné, nevhodné a nedostatočne podrobné.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že žalobca v rozhodnom čase nesplnil uvedené kritériá na zaradenie do zoznamu. Rada okrem iného neuviedla dôležité informácie, avšak pokiaľ si je vedomý a) žalobca nebol v tom čase stíhaný žiadnym súdnym alebo iným príslušným orgánom ako zodpovedný za spreneveru ukrajinských štátnych finančných prostriedkov alebo ich protiprávny prevod, a b) v tom čase sa proti nemu neviedlo žiadne vyšetrovanie za účasť na trestných činoch v spojení so spreneverou ukrajinských štátnych finančných prostriedkov alebo ich protiprávny prevod do zahraničia.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia tým, že zahrnula žalobcu do napadnutých opatrení. Rada okrem iného nemala žiadny a v každom prípade žiadny „konkrétny“ dôkaz, ktorý by preukazoval, že tvrdenia proti žalobcovi boli „vecne správne“, a nesprávne sa opierala o tvrdenia nezákonného takzvaného „dočasného režimu“, ktorý sa snažil uzurpovať si moc, a mal jasný motív na to, aby vzniesol takéto obvinenia z nenáležitých účelov.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že boli porušené práva žalobcu na obhajobu a/alebo že bol zbavený účinnej súdnej ochrany. Rada okrem iného žalobcovi neposkytla úplne znenie odôvodnenia vrátane dôkazov proti nemu a neposkytla mu presné informácie a materiály, ktoré údajne odôvodňovali zmrazenie aktív, a túto žalobu musel podať v nespravodlivo krátkej lehote.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na tvrdení, že práva žalobcu vlastniť majetok podľa článku 17 ods. 1 Charty základných práv EÚ boli porušené tým, že reštriktívne opatrenia, okrem iného, predstavujú neodôvodnené a neprimerané obmedzenie týchto práv.


title: Vec C-167/15: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 28. februára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile di Roma – Taliansko) – X/Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               22.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/17

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 28. februára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile di Roma – Taliansko) – X/Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Vec C-167/15) (1)

   (2017/C 161/22)
   Jazyk konania: taliančina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 245, 27.7.2015.


title: Vec C-315/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Contencioso-Administrativo de Zaragoza (Španielsko) 29. mája 2017 – Pilar Centeno Meléndez/Universidad de Zaragoza

text:
               14.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Contencioso-Administrativo de Zaragoza (Španielsko) 29. mája 2017 – Pilar Centeno Meléndez/Universidad de Zaragoza
   (Vec C-315/17)
   (2017/C 269/13)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Contencioso-Administrativo de Zaragoza

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Pilar Centeno Meléndez

      Žalovaná: Universidad de Zaragoza

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vzťahuje sa doložka 4 ods. 1 rámcovej dohody pripojenej k smernici Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 (1) na mzdový príplatok za horizontálnu stálu službu, ktorý žiada žalobkyňa, lebo ide o pracovnoprávnu podmienku, alebo ide naopak o zložku odmeny, ktorá má znaky uvedené v tomto uznesení a ktorá zodpovedá subjektívnemu postaveniu poberateľa dosiahnutému výkonom práce počas viacerých rokov podľa kritérií postupného zvyšovania náročnosti a zodpovednosti, stability, špecializácie a profesionality[?]

               2.

               Aj keby bola odpoveď na predchádzajúcu otázku kladná a Súdny dvor Európskej únie by rozhodol, že tento mzdový príplatok je pracovnoprávnou podmienkou v zmysle doložky 4 ods. 1 rámcovej dohody, ide o rozdiel v odmeňovaní, ktorý je založený na objektívnych dôvodoch, a preto je odôvodnený[?]

      (1)  Smernica Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, 1999, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368).


title: Vec C-111/04 P: Uznesenie Súdneho dvora zo  16. februára 2006  – Adriatica di Navigazione SpA/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Článok 85 ods. 1 Zmluvy ES (teraz článok 81 ods. 1 ES ) — Hospodárska súťaž — Kartely — Dohody medzi podnikmi — Dôkaz účasti podniku na kartely)

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/1

         Uznesenie Súdneho dvora zo 16. februára 2006 – Adriatica di Navigazione SpA/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-111/04 P) (1)

   (Odvolanie - Článok 85 ods. 1 Zmluvy ES (teraz článok 81 ods. 1 ES ) - Hospodárska súťaž - Kartely - Dohody medzi podnikmi - Dôkaz účasti podniku na kartely)
   (2006/C 154/02)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Adriatica di Navigazione SpA (v zastúpení: M. Siragusa a F. Moretti, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Lyal a L. Pignataro, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z 11. decembra 2003, Adriatica di Navigazione/Komisia (T-61/99), ktorým sa zamietla žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie z 9. decembra 1998 týkajúceho sa konania podľa článku 85 zmluvy ES (IV/34466 – Greek Ferry Boats) ako nedôvodná
   Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Vzájomné odvolanie Komisie Európskych spoločenstiev sa zamieta.

               3.

               Adriatica di Navigazione SpA je povinná znášať 90 % trov konania.

               4.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná znášať 10 % trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004.


title: Vec C-277/13: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  11. septembra 2014 – Európska komisia/Portugalská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 96/67/ES — Článok 11 — Letecká doprava — Služba pozemnej obsluhy — Výber dodávateľov)

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/14

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 11. septembra 2014 – Európska komisia/Portugalská republika
   (Vec C-277/13) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 96/67/ES - Článok 11 - Letecká doprava - Služba pozemnej obsluhy - Výber dodávateľov))
   2014/C 409/19
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Guerra e Andrade a F. W. Bulst, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, T. Falcão a V. Moura Ramos, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Portugalská republika si tým, že neprijala nevyhnutné opatrenia na organizáciu výberového konania dodávateľov oprávnených zabezpečovať služby pozemnej obsluhy pre kategórie batožina, rampa a náklad a pošta na letiskách v Lisabone, Porte a vo Fare v súlade s článkom 11 smernice Rady 96/67/ES z 15. októbra 1996 o prístupe k trhu služieb pozemnej obsluhy na letiskách spoločenstva, nesplnila povinnosti, ktoré jej z tohto článku vyplývajú.

               2.

               Portugalská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 233, 10.8.2013.


title: Vec T-401/11 P: Odvolanie podané 27. júla 2011 : Livio Missir Mamachi di Lusignano proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  12. mája 2011 vo veci F-50/09, Livio Missir Mamachi di Lusignano/Komisia

text:
               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/38

         Odvolanie podané 27. júla 2011: Livio Missir Mamachi di Lusignano proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 12. mája 2011 vo veci F-50/09, Livio Missir Mamachi di Lusignano/Komisia
   (Vec T-401/11 P)
   2011/C 282/73
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Livio Missir Mamachi di Lusignano (Kerkhove-Avelgem, Belgicko) (v zastúpení: F. Di Gianni, R. Antonini, G. Coppo a A. Scalini, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 12. mája 2011 vo veci F-50/09, Livio Missir Mamachi di Lusignano/Európska komisia, ktorým zamietol žalobu podanú Liviom Missirom Mamachim di Lusignanom v zmysle článku 236 ES a článku 90 ods. 2 služobného poriadku týkajúcu sa žaloby na neplatnosť rozhodnutia menovacieho orgánu z 3. februára 2009, a zaviazal Komisiu na náhradu nemajetkovej ujmy a hmotnej škody v súvislosti s vraždou Alessandra Missira Mamachia di Lusignana a jeho manželky,

               —

               uložil Komisii povinnosť zaplatiť odvolateľovi a právnym nástupcom Alessandra Missira Mamachia di Lusignana, ktorí sú ním zastúpení, peňažnú sumu z dôvodu náhrady nimi utrpenej nemajetkovej ujmy a hmotnej škody, ako aj nemajetkovej ujmy, ktorú utrpela obeť pred svojou smrťou,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza tri odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod, podľa ktorého Súd pre verejnú službu nesprávne posúdil ako neprípustný návrh na náhradu nemajetkovej škody utrpenej žalobcom Alessandrom Missirom a jeho dedičmi.
               Na podporu tohoto odvolacieho dôvodu odvolateľ tvrdí, po prvé, že Súd pre verejnú službu nelogicky, nesprávne a diskriminačne použil tzv. pravidlo zhody, ktoré vyžaduje totožnosť veci a predmetu výhradne medzi sťažnosťou podanou podľa článku 90 ods. 2 služobného poriadku a žalobou podanou v zmysle článku 91 služobného poriadku, nie však medzi žalobou podľa článku 90 ods. 1 a sťažnosťou podľa článku 90 ods. 2. Po druhé odvolateľ tvrdí, že výklad pravidla zhody poskytnutý Súdom pre verejnú službu obsahuje obmedzenie výkonu základného práva na účinný prostriedok nápravy pred súdom zakotveného okrem iného v článku 47 Charty základných práv Európskej únie.

               2.

               Druhý odvolací dôvod, podľa ktorého Súd pre verejnú službu nesprávne rozhodol, že Komisia je zodpovedná za spôsobenú škodu len v 40 % výške.
               Na podporu tohto odvolacieho dôvodu odvolateľ tvrdí, že Súd pre verejnú službu nesprávne zhodnotil vzťah medzi protiprávnym konaním Komisie a možnými dôsledkami tohto nedbanlivého konania, keďže škoda spôsobená úradníkovi bola priamym a predvídateľným dôsledkom nedbanlivého konania inštitúcie. Okrem toho odvolateľ tvrdí, že napriek tomu, že škoda bola spôsobená súbehom rôznych príčin, Komisia je s vrahom solidárne zodpovedná za náhradu škôd. V dôsledku toho musí byť žiadosti o náhradu škody predloženej odvolateľom Komisii vyhovené v 100 % výške.

               3.

               Tretí odvolací dôvod, podľa ktorého Súd pre verejnú službu nesprávne rozhodol, že Komisia z dôvodu poskytnutia plnení podľa služobného poriadku v prospech dedičov Alessandra Missira v plnom rozsahu nahradila škodu, za ktorú nesie zodpovednosť.
               Na podporu tohoto odvolacieho dôvodu odvolateľ tvrdí, že v duchu zásad vyplývajúcich z ustálenej judikatúry Spoločenstva nemôžu byť rôzne plnenia podľa služobného poriadku, napríklad podľa článku 73, v súbehu s náhradou škody, keďže ide o plnenia, ktoré sa odlišujú od náhrady škody podľa všeobecného práva z dôvodu ich príčiny, podmienok a účelu. V dôsledku toho, keďže Komisia v plnom rozsahu nenahradila škodu, za ktorú nesie zodpovednosť, musí sa zaviazať na náhradu dostatočnej sumy v prospech navrhovateľa, aby sa zaručila plná náhrada škôd utrpených zavraždeným úradíkom a jeho právnymi nástupcami.


title: Vec C-420/05 P: Odvolanie podané  28. novembra 2005 : Ricosmos B.V. proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (prvá komora) z  13. septembra 2005  vo veci T-53/02, Ricosmos BV proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               22.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/1

         Odvolanie podané 28. novembra 2005: Ricosmos B.V. proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (prvá komora) z 13. septembra 2005 vo veci T-53/02, Ricosmos BV proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec C-420/05 P)
   (2006/C 96/02)
   Jazyk konania: holandčina
   Ricosmos B.V. podal 28. novembra 2005 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (prvá komora) z 13. septembra 2005 vo veci T-53/02, Ricosmos BV proti Komisii Európskych spoločenstiev. Odvolateľa zastupuje advokátska kancelária Hertoghs advokáti a finanční poradcovia, so sídlom v Parkstraat 8, à (4818 SK) Breda, Holandsko.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               vyhlásil, že opravný prostriedok je prípustný a dôvodný;

               —

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. septembra 2005;

               —

               vyhovel návrhu podanom v prvom stupni na zrušenie rozhodnutia Komisie REM 09/00 zo 16. novembra 2001, ktorým bolo rozhodnuté, že odpustenie dovozného cla odvolateľovi nie je opodstatnené;

               —

               subsidiárne vrátil vec Súdu prvého stupňa na opätovné rozhodnutie;

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania pred Súdnym dvorom ako aj pred Súdom prvého stupňa.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   V odôvodnení svojho opravného prostriedku proti vyššieuvedenému rozsudku odvolateľ uvádza nasledovné tvrdenia:

               1.

               Odvolateľ tvrdí, že Súd prvého stupňa vychádzal z nesprávneho, v každom prípade príliš úzkeho výkladu predovšetkým článkov 905 až 909 vykonávacieho nariadenia k colnému kódexu Spoločenstva (1) ohľadom konania o vrátení a/alebo odpustení cla. Zásada právnej istoty totiž vyžaduje, aby bolo právne postavenie Ricosmos v konkrétnom prípade predvídateľné. V tomto prípade tak tomu podľa Ricosmos nebolo, nakoľko nebol informovaný o prerušení konania. Súd prvého stupňa navyše nesprávne vychádzal z príliš úzkeho chápania práva na obhajobu a podal príliš úzky výklad práva na včasný a neobmedzený prístup k spisu (tak k spisu vnútroštátnych colných orgánov, ako aj Komisie).

               2.

               Rozhodnutie Súdu prvého stupňa navyše nie je podľa odvolateľa v súlade s právom Spoločenstva. Odvolateľ tvrdí, že zásada právnej istoty súčasne vyžaduje, aby kritériá pre určenie absencie hrubej nedbanlivosti boli jasné a jednoznačné. Práve z dôvodu relatívne širokého významu pojmu hrubej nedbanlivosti musia byť tieto kritériá vykladané zužujúco a striktne. Nedbanlivosť musí byť evidentná a podstatná a musí existovať príčinná súvislosť s osobitosťami jednotlivého skúmaného prípadu. Súd prvého stupňa v predmetnom prípade pokladal za málo relevantnú alebo irelevantnú komplexnosť právnej úpravy a relatívnu profesionálnu skúsenosť žalobcu a na druhej strane vykladal nesprávne alebo minimálne príliš formálne určitú časť povinností odvolateľa.

               3.

               Navyše odvolateľ uvádza, že Komisia porušila zásadu proporcionality a Súd prvého stupňa pokladal za málo relevantné alebo irelevantné nové skutočnosti, z ktorých vyplýva, že nie potrebné vyberanie cla.

               4.

               Napokon odvolateľ tvrdí, že zistenia Súdu prvého stupňa ohľadom skutkových okolností veci samej sú nesprávne alebo prinajmenšom neúplné.

      (1)  Nariadenie Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/0006, s. 3).


title: Vec C-141/06: Žaloba podaná  15. marca 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               20.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/6

         Žaloba podaná 15. marca 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-141/06)
   (2006/C 121/10)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Aresu a J. R. Vidal Puig, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, pokiaľ ide o finančné služby iné ako súkromné poistenie, že Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/65/ES (1) z 23. septembra 2002 o poskytovaní finančných služieb spotrebiteľom na diaľku a o zmene a doplnení smernice Rady 90/619/EHS (2) a smerníc 97/7/ES (3) a 98/27/ES (4) a v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota stanovená na prijatie opatrení na dosiahnutie súladu vnútroštátneho právneho poriadku so smernicou 2002/65/EHS uplynula 9. októbra 2004.

      (1)  Ú. v. ES L 271, s. 16; Mim. vyd. 06/004, s. 321.

      (2)  Ú. v. ES L 330, s. 50.

      (3)  Ú. v. ES L 144, s. 19; Mim. vyd. 15/003, s. 319.

      (4)  Ú. v. ES L 166, s. 51; Mim. vyd. 15/004, s. 43.


title: Vec C-199/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom cour d'appel de Bruxelles z 28. apríla 2005, ktorý súvisí s konaním: Európske spoločenstvo proti Belgicku

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom cour d'appel de Bruxelles z 28. apríla 2005, ktorý súvisí s konaním: Európske spoločenstvo proti Belgicku
   (Vec C-199/05)
   (2005/C 182/49)
   Jazyk konania: francúzština
   Cour d'appel de Bruxelles podal rozsudkom z 28. apríla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, ktorý súvisí s konaním: Európske spoločenstvo proti Belgicku a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 9. mája 2005.
   Cour d'appel de Bruxelles žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Má byť článok 3 pododsek 2 Protokolu o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev, ktorý ustanovuje, že vlády členských štátov prijmú, vo všetkých prípadoch, ktoré to pripúšťajú, vhodné opatrenia k navráteniu alebo náhrade čiastok nepriamych daní a poplatkov z predaja vykladaný v tom zmysle, že do svojej oblasti uplatnenia zahŕňa aj pomerný poplatok vybratý v súvislosti s rozsudkami súdov, ktorými sa rozhodlo vo všetkých veciach týkajúcich sa uloženia povinnosti úhrady alebo vyporiadania súm alebo cenných papierov?

               2.

               Má byť článok 3 pododsek 3 Protokolu o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev, ktorý ustanovuje, že vyňatie sa nevzťahuje na úhrady za verejnoprospešné služby vykladaný v tom zmysle, že daň uložená na konci konania účastníkovi, ktorý nebol úspešný a je zaviazaný na úhradu určitej sumy, zodpovedá úhrade za verejnoprospešné služby ?


title: Vec C-435/08: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 14. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/30

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 14. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika
   (Vec C-435/08) (1)

   2009/C 220/59

      Jazyk konania: poľština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008.


title: Vec C-372/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court (Írsko) 6. augusta 2007 – Nicole Hassett a Cheryl Doherty a The Medical Defence Union Limited a MDU Services Limited/Raymond Howard a Brian Davidson

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court (Írsko) 6. augusta 2007 – Nicole Hassett a Cheryl Doherty a The Medical Defence Union Limited a MDU Services Limited/Raymond Howard a Brian Davidson
   (Vec C-372/07)
   (2007/C 283/10)
   Jazyk konania: angličtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Supreme Court, Írsko
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Nicole Hassett a Cheryl Doherty a The Medical Defence Union Limited a MDU Services Limited

      Žalovaní: Raymond Howard a Brian Davidson
   Prejudiciálna otázka
   Ak lekári vytvoria organizáciu na ich spoločnú ochranu vo forme spoločnosti, založenej podľa práva niektorého členského štátu, aby poskytovala pomoc a odškodnenie svojim členom vykonávajúcim profesijnú činnosť v danom alebo inom členskom štáte a poskytnutie takejto pomoci alebo odškodnenia závisí od rozhodnutia predstavenstva tejto spoločnosti v súlade so stanovami na základe jeho neobmedzenej diskrečnej právomoci, sú považované konania, v ktorých je napadnuté rozhodnutie o odmietnutí poskytnutia pomoci alebo odškodnenia lekárovi vykonávajúcom činnosť v inom členskom štáte, pričom toto rozhodnutie je napadnuté týmto lekárom, ako porušenie zmluvných alebo iných právnych nárokov dotknutého lekára zo strany spoločnosti, za konania, ktorých predmetom je platnosť rozhodnutia orgánov spoločnosti v zmysle článku 22 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (1), takže výlučnú právomoc majú súdy členského štátu, v ktorom má spoločnosť sídlo?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42).


title: Vec F-127/06: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  27. júna 2007 – H/Rada

text:
               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/54

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 27. júna 2007 – H/Rada
   (Vec F-127/06) (1)

   (2007/C 199/105)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci v nadväznosti na zmierlivé vyriešenie sporu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006, s. 85.


title: Vec T-191/17: Žaloba podaná 27. marca 2017 – Boehringer Ingelheim International/Komisia

text:
               6.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/27

         Žaloba podaná 27. marca 2017 – Boehringer Ingelheim International/Komisia
   (Vec T-191/17)
   (2017/C 178/40)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Boehringer Ingelheim International GmbH (Ingelheim am Rhein, Nemecko) (v zastúpení: C. Schoonderbeek, lawyer)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie z 19. januára 2017 C(2017) 379 final,

               —

               určil, že účinky tohto vykonávacieho rozhodnutia Komisie zostávajú v platnosti, až kým Európska komisia neprijme nové rozhodnutie, a

               —

               rozhodol, že Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania žalobkyne.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že rozhodnutie Komisie z 19. januára 2017 porušuje článok 12 ods. 1 nariadenia (ES) č. 726/2004 v spojení s článkom 11 smernice 2001/83/ES a oznámenie žiadateľom.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že rozhodnutie Komisie z 19. januára 2017 nie je v súlade s uplatňovaním príslušných ustanovení a usmernení a regulačnej praxe v iných prípadoch a porušuje teda zásady rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie a vedie k narušeniu hospodárskej súťaže.


title: Vec T-305/07: Žaloba podaná 9. augusta 2007 – Offshore Legends/ÚHVT – Acteon [OFFSHORE LEGENDS (čiernobiele vyobrazenie)]

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/48

         Žaloba podaná 9. augusta 2007 – Offshore Legends/ÚHVT – Acteon [OFFSHORE LEGENDS (čiernobiele vyobrazenie)]
   (Vec T-305/07)
   (2007/C 269/87)
   Jazyk žaloby: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Offshore Legends NV (Nevele, Belgicko) (v zastúpení: P. Maeyaert a N. Clarembeaux, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Acteon SARL (Saint-Tropez, Francúzsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť čiastočne rozhodnutie druhého odvolacieho senátu z 29. mája 2007 (vec R 1031/2006-2),

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „Offshore Legends“ v čiernobielom vyobrazení pre tovary zaradené do tried 3, 9, 14, 18, 20, 24, 25, 28 a 35 – prihláška č. 3 160 231.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Acteon SARL.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: obrazová národná a medzinárodná ochranná známka „Offshore One“ pre tovary zaradené do tried 16, 18 a 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: námietka sa zamieta vo vzťahu ku všetkým namietaným tovarom.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia v rozsahu, v akom zamietalo námietku vo vzťahu k tovarom zaradeným v triedach 18 a 25.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 (1) vzhľadom na to, že odvolací senát sa dopustil nesprávneho posúdenia pravdepodobnosti zámeny a najmä nesprávneho posúdenia podobnosti predmetných ochranných známok.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec C-95/13 P: Odvolanie podané 26. februára 2013 : Alfier Costruzioni Srl a i. proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  12. decembra 2012 vo veci T-261/00, Sacaim SpA a i./Európska komisia

text:
               4.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/7

         Odvolanie podané 26. februára 2013: Alfier Costruzioni Srl a i. proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 12. decembra 2012 vo veci T-261/00, Sacaim SpA a i./Európska komisia
   (Vec C-95/13 P)
   2013/C 129/14
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Alfier Costruzioni Srl a i. (v zastúpení: A. Vianello, A. Bortoluzzi a A. Veronese, avvocati)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Talianska republika, Sacaim SpA a i.

      Návrhy odvolateľov

               —

               zrušiť a/alebo zmeniť napadnuté uznesenie a zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania sa odvolatelia dovolávajú nesprávnych právnych posúdení pri uplatnení zásad stanovených Súdnym dvorom v rozsudku „Comitato Venezia vuole vivere“, na jednej strane, pokiaľ ide o povinnosť odôvodnenia rozhodnutí Komisie v oblasti štátnej pomoci, a na druhej strane, pokiaľ ide o rozdelenie dôkazného bremena pri predpokladoch podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
   V uznesení, ktoré je predmetom tohto odvolania sa Všeobecný súd odchýlil od rozhodnutia Súdneho dvora uvedeného v rozsudku „Comitato Venezia vuole vivere“ z 9. júna 2011, ktorý stanovil, že samotné rozhodnutie Komisie musí obsahovať všetky podstatné náležitosti na účely jeho vykonania vnútroštátnymi orgánmi. Hoci rozhodnutie neobsahuje podstatné náležitosti na účely jeho vykonania vnútroštátnymi orgánmi, Všeobecný súd nekonštatoval žiadny nedostatok metódy, ktorú si Komisia zvolila pre prijatie napadnutého rozhodnutia, čo so sebou prináša nesprávne právne posúdenie.
   Na základe zásad stanovených Súdnym dvorom v rozsudku „Comitato Venezia vuole vivere“, v rámci vymáhania prislúcha členskému štátu a nie príjemcovi pomoci preukázať v každom jednotlivom prípade existenciu predpokladov podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ. V prejednávanej veci však Komisia v napadnutom rozhodnutí opomenula spresniť „podrobnosti“ takéhoto overenia. V dôsledku toho, nedisponujúc podstatnými náležitosťami, ktoré bolo potrebné preukázať v rámci vymáhania, že poskytnuté výhody predstavujú na strane príjemcov pomoci štátnu pomoc, Talianska republika — zákonom č. 228 z 24. decembra 2012 (článok 1 ods. 351 a nasl.) — rozhodla o prenesení dôkazného bremena v rozpore s tým, čo bolo uvedené v judikatúre Spoločenstva.
   Podľa talianskeho zákonodarcu neprislúcha štátu, ale každému podniku, ktorý je príjemcom pomoci udelenej v podobe oslobodenia od sociálnych odvodov preukázať, že predmetné výhody nenarúšajú hospodársku súťaž, ani neovplyvňujú obchod medzi členskými štátmi, v prípade absencie čoho sa predpokladá, že výhody narúšajú hospodársku súťaž a ovplyvňujú obchod medzi členskými štátmi. Toto všetko zjavne odporuje zásadám uvedeným v rozsudku „Comitato Venezia vuole vivere“.


title: Vec C-605/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 17. novembra 2015 – Minister Finansów/Aviva Towarzystwo Ubezpieczeń na Życie S.A. w Warszawie

text:
               7.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 17. novembra 2015 – Minister Finansów/Aviva Towarzystwo Ubezpieczeń na Życie S.A. w Warszawie
   (Vec C-605/15)
   (2016/C 090/06)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Minister Finansów

      Žalovaná: Aviva Towarzystwo Ubezpieczeń na Życie S.A. w Warszawie

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je vnútroštátna úprava o oslobodení nezávislej skupiny osôb od dane z pridanej hodnoty, ktorá nestanovuje nijaké podmienky ani postupy týkajúce sa splnenia požiadavky narušenia hospodárskej súťaže, zlučiteľná s článkom 132 ods. 1 písm. f) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) v spojení s článkom 131 smernice o DPH, ako aj so zásadami efektivity, právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery?

               2.

               Podľa akých kritérií treba posúdiť, či je splnená podmienka narušenia hospodárskej súťaže stanovená v článku 132 ods. 1 písm. f) smernice o DPH?

               3.

               Je z hľadiska odpovede na druhú otázku relevantné, že samostatná skupina osôb poskytuje služby členom, ktorí podliehajú právnym poriadkom rôznych členských štátov?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec T-617/13: Žaloba podaná 20. novembra 2013 — AIC/ÚHVT — ACV Manufacturing (Vložky do výmenníka tepla)

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/35

         Žaloba podaná 20. novembra 2013 — AIC/ÚHVT — ACV Manufacturing (Vložky do výmenníka tepla)
   (Vec T-617/13)
   2014/C 24/66
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: AIC S.A. (Gdynia, Poľsko) (v zastúpení: J. Radłowski, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: ACV Manufacturing (Seneffe, Belgicko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 10. septembra 2013 vo veci R 688/2012-3,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov tohto konania, ako aj trov konania vynaložených pred odvolacím senátom.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaný dizajn Spoločenstva, ktorý je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: dizajn tovaru opísaný ako „vložky do výmenníka tepla“ — dizajn Spoločenstva č. 1137152-0002.

      Majiteľ dizajnu Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: dizajn údajne nespĺňa požiadavky podľa článku 4 ods. 1 a 2 v spojení s článkami 5 a 6 a najmä článkom 8 ods. 1 a 2 nariadenia (ES) č. 6/2002.

      Rozhodnutie výmazového odboru: vymazanie sporného dizajnu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 25 ods. 1 písm. b) v spojení s článkom 4 ods. 2 nariadenia (ES) č. 6/2002.


title: Vec C-614/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Craiova (Rumunsko) 20. novembra 2015 – Rodica Popescu/Direcția Sanitar Veterinară și pentru Siguranța Alimentelor Gorj

text:
               22.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 68/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Craiova (Rumunsko) 20. novembra 2015 – Rodica Popescu/Direcția Sanitar Veterinară și pentru Siguranța Alimentelor Gorj
   (Vec C-614/15)
   (2016/C 068/27)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Craiova

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Rodica Popescu

      Odporca: Direcția Sanitar Veterinară și pentru Siguranța Alimentelor Gorj

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je skutočnosť, že činnosť pracovníkov v oblasti veterinárneho zdravia, ktorí sú poverení vykonávať osobitnú kontrolu, úzko súvisí s pokračovaním činnosti toho druhu prevádzok, aké sa uvádzajú v bode [5], dostatočným dôvodom na opakované uzatváranie zmlúv na dobu určitú, bez ohľadu na všeobecné pravidlá, prijaté na účel prebratia smernice 70/1999 (1)?

               2.

               Predstavuje zachovanie osobitných ustanovení v rámci vnútroštátnej legislatívy, umožňujúcich opakované uzatváranie pracovných zmlúv na dobu určitú v oblasti kontroly týkajúcej sa veterinárneho zdravia, a to počas obdobia uvedeného vyššie, porušenie povinnosti štátu, pokiaľ ide o prebratie smernice 70/1999?

      (1)  Smernica Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. EÚ L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368)


title: Vec C-529/14: Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) zo 17. decembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg – Nemecko) – YARA Brunsbüttel GmbH/Hauptzollamt Itzehoe (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Smernica 2003/96/ES — Zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny — Článok 2 ods. 4 písm. b) — Energetické výrobky s dvojitým používaním — Pojem — Energetický výrobok používaný na tepelné spracovanie odpadov a emisií)

text:
               29.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/2

         Uznesenie Súdneho dvora (deviata komora) zo 17. decembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg – Nemecko) – YARA Brunsbüttel GmbH/Hauptzollamt Itzehoe
   (Vec C-529/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Smernica 2003/96/ES - Zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny - Článok 2 ods. 4 písm. b) - Energetické výrobky s dvojitým používaním - Pojem - Energetický výrobok používaný na tepelné spracovanie odpadov a emisií))
   (2016/C 078/02)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Hamburg

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: YARA Brunsbüttel GmbH

      Žalovaná: Hauptzollamt Itzehoe

      Výrok

   Článok 2 ods. 4 písm. b) smernice Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2004/75/ES z 29. apríla 2004, sa má vykladať v tom zmysle, že zemný plyn používaný jednak na ohrievanie a sušenie pary, ktorá následne slúži na výrobu amoniaku, a jednak na tepelný rozklad a odvedenie zvyškových plynov vznikajúcich pri tomto procese nepredstavuje v zmysle tohto ustanovenia energetický výrobok s dvojitým používaním, ktorý je vylúčený z pôsobnosti uvedenej smernice. V dôsledku toho členské štáty môžu takému energetickému výrobku priznať oslobodenie od dane len v rozsahu, v akom je toto oslobodenie v súlade s povinnosťami stanovenými smernicou 2003/96, zmenenej a doplnenej smernicou 2004/75.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 23.2.2015.


               23.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/19

         Žaloba podaná 20. apríla 2012 — Wirtgen/ÚHVT (Tvar rúčky dláta)
   (Vec T-179/12)
   2012/C 184/34
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Wirtgen GmbH (Windhagen, Nemecko) (v zastúpení: S. Jackermeier, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 15. februára 2012 vo veci R 1923/2011-4,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: trojrozmerná ochranná známka v tvare rúčky dláta pre tovary zaradené do triedy 7 — prihláška č. 9 749 631.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 37 ods. 3, článku 75 druhej vety, článku 63 ods. 2, článku 76 ods. 1 prvej vety a článku 77 ods. 1 nariadenia č. 207/2009, ako aj porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-32/11: Žaloba podaná 24. januára 2011 — Verenigde Douaneagenten/Komisia

text:
               2.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/23

         Žaloba podaná 24. januára 2011 — Verenigde Douaneagenten/Komisia
   (Vec T-32/11)
   2011/C 103/41
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Verenigde Douaneagenten BV (Rotterdam, Holandsko) (v zastúpení: J. van der Meché, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Európska únia, zastúpená Európskou komisiou

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie z nižšie uvedených dôvodov.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa požaduje zrušiť rozhodnutie Európskej komisie z 1. októbra 2010 s označením REC 02/09.
   Komisia na základe článku 220 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 2913/92 (1) a článku 871 nariadenia č. 2454/93 (2) konštatovala, že žalobkyňa konala v dobrej viere a dodržala všetky ustanovenia vyplývajúce z platných právnych predpisov týkajúcich colného vyhlásenia a že nedošlo k žiadnej chybe na strane colných orgánov, a tak malo dôjsť k dodatočnému zapísaniu cla.
   Podľa názoru žalobkyne došlo v prejednávanom prípade k chybe podľa článku 220 ods. 2 písm. b) druhého pododseku nariadenia č. 2913/92. Dôvodom je to, že tento druhý pododsek určuje, že ak sa stanoví preferenčné postavenie tovaru na základe systému spolupráce medzi správami zahŕňajúcimi orgány tretej krajiny, vydanie osvedčenia týmito orgánmi, ak by sa ukázalo ako nesprávne, znamená chybu. Tieto podmienky boli splnené.
   Okrem toho musia holandské colné orgány pri dodatočnom zapísaní cla dokázať, že vydanie nesprávnych osvedčení sa má pripísať nesprávnemu popisu skutočností vývozcom.
   Preto treba dospieť k záveru, že vydanie nesprávnych osvedčení colnými orgánmi v Curaçao predstavuje podľa článku 220 ods. 2 písm. b) druhého poddoseku nariadenia č. 2913/92 chybu.
   Komisia okrem toho vo svojom preskúmaní konštatovala, že žalobkyňa sa nedopustila ani podvodného konania, ani hrubej nedbanlivosti, a že ani nedošlo k žiadnym výnimočným okolnostiam a v dôsledku toho nie je odpustenie odôvodnené.
   Žalobkyňa v tejto súvislosti uvádza, že k rozhodnutiu o odpustení podľa článku 239 nariadenia č. 2913/92 nedošlo v rámci lehoty uvedenej v článku 907 nariadenia č. 2454/93. Na základe tejto skutočnosti musí holandský colný orgán schváliť žiadosť o odpustenie.
   Pri preskúmaní Komisia navyše porušila správny postup, pretože nevypočula žalobkyňu a nedala jej príležitosť vhodne vyjadriť svoj názor, čo je v rozpore so základnou zásadou práva na obhajobu podľa článku 41 Charty základných práv Európskej únie.
   Okrem toho existujú výnimočné okolnosti, pretože žalobkyňa je pri odvolávaní sa na článok 220 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 2913/92 závislá na dokumentoch, ktoré sama nemá v dispozícii a ani ich mať nemusela.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307).

      (2)  Nariadenie Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3).


title: Vec C-497/16: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 2. marca 2017 – (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší soud České republiky – Česká republika) – trestné konanie proti Jurajovi Sokáčovi (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Prekurzory drog — Nariadenie (ES) č. 273/2004 — Článok 2 písm. a) — Pojem „určená látka“ — Vylúčenie liekov — Smernica 2001/83/ES — Článok 1 bod 2 — Pojem „liek“ — Liek obsahujúci efedrín alebo pseudoefedrín — Nariadenie (ES) č. 111/2005 — Článok 2 písm. a) — Pojem „určená látka“ — Príloha — Zaradenie liekov obsahujúcich efedrín alebo pseudoefedrín — Neovplyvnenie rozsahu pôsobnosti nariadenia (ES) č. 273/2004)

text:
               29.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 168/18

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 2. marca 2017 – (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší soud České republiky – Česká republika) – trestné konanie proti Jurajovi Sokáčovi
   (Vec C-497/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Prekurzory drog - Nariadenie (ES) č. 273/2004 - Článok 2 písm. a) - Pojem „určená látka“ - Vylúčenie liekov - Smernica 2001/83/ES - Článok 1 bod 2 - Pojem „liek“ - Liek obsahujúci efedrín alebo pseudoefedrín - Nariadenie (ES) č. 111/2005 - Článok 2 písm. a) - Pojem „určená látka“ - Príloha - Zaradenie liekov obsahujúcich efedrín alebo pseudoefedrín - Neovplyvnenie rozsahu pôsobnosti nariadenia (ES) č. 273/2004))
   (2017/C 168/23)
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší soud České republiky

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Juraj Sokáč

      Výrok

   „Lieky“ v zmysle článku 1 bodu 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník Spoločenstva o humánnych liekoch, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/27/ES z 31. marca 2004, obsahujúce „určené látky“ podľa článku 2 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 273/2004 z 11. februára 2004 o prekurzoroch drog, zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1258/2013 z 20. novembra 2013, ako je efedrín a pseudoefedrín, sú vylúčené z rozsahu pôsobnosti posledného uvedeného nariadenia aj po nadobudnutí účinnosti nariadenia č. 1258/2013 a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1259/2013 z 20. novembra 2013, ktorým sa mení nariadenie Rady (ES) č. 111/2005, ktorým sa stanovujú pravidlá sledovania obchodu s drogovými prekurzormi medzi Spoločenstvom a tretími krajinami.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 23.1.2017.


title: Vec T-179/10: Žaloba podaná 21. apríla 2010 — Zitro IP/ÚHVT — Show Ball Informática (BINGO SHOWALL)

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/53

      Žaloba podaná 21. apríla 2010 — Zitro IP/ÚHVT — Show Ball Informática (BINGO SHOWALL)
      (Vec T-179/10)
      (2010/C 161/83)
      Jazyk žaloby: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Zitro IP Sàrl (Luxembursko) (v zastúpení: A. Canela Giménez, abogado)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Show Ball Informática Ltda

         Návrhy žalobcu

                  —

                  zrušiť rozhodnutie ÚHVT, a

                  —

                  zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

         Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

         Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „BINGO SHOWALL“ (prihláška č. 6 059 919) pre tovary a služby tried 9, 28 a 41.

         Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Show Ball Informática Ltda.

         Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: obrazová ochranná známka Spoločenstva (č. 5 092 275) obsahujúca slovný prvok „SHOW BALL“ pre tovary a služby tried 9 a 42.

         Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné zamietnutie zápisu.

         Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

         Dôvody žaloby: nesprávny výklad a uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec T-150/12: Žaloba podaná 2. apríla 2012 — Helénska republika/Komisia

text:
               23.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/13

         Žaloba podaná 2. apríla 2012 — Helénska republika/Komisia
   (Vec T-150/12)
   2012/C 184/25
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: I. Chalkias, X. Basakou a A. Vasilopoulou)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie č. K(2011) 9335 v konečnom znení z 25. januára 2012„o pomoci poskytnutej Gréckom pestovateľom obilnín a družstvám v tomto odvetví [č. SA 27354 (K 36/2010) (ex NN 3/2010, ex CP 11/2009)]“, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Svojou žalobou Helénska republika navrhuje zrušenie rozhodnutia Komisie z 25. januára 2012 o pomoci poskytnutej Gréckom pestovateľom obilnín a družstvám v tomto odvetví [č. SA 27354 (K 36/2010) (ex NN 3/2010, ex CP 11/2009)], oznámené pod č. K(2011) 9335 v konečnom znení.
   V prvom žalobnom dôvode žalobkyňa uvádza, že napadnuté rozhodnutie je neurčité, pretože jasne nestanovuje i) v čom spočíva protiprávna pomoc, ii) spôsob, ktorým je určená jej výška, a iii) od ktorých príjemcov je potrebné pomoc vymáhať. Navyše tvrdí, že oznámenie o vyšetrovaní Komisie nie je jasné, čo v rozpore s článkom 108 ods. 2 ZFEÚ v spojení s článkom 6 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 (1) porušuje právnu istotu a práva dotknutých osôb na obhajobu.
   V druhom žalobnom dôvode sa žalobkyňa odvoláva na nesprávny výklad a uplatnenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ, ako aj na nesprávne posúdenie skutkových okolností, keďže žiadna z foriem priznaných opatrení, konkrétne poskytnutie záruky a úroková dotácia, nespĺňa podmienky protiprávnej štátnej pomoci.
   V treťom odvolacom dôvode žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie bolo prijaté v nadväznosti na nesprávne posúdenie skutkových okolností a nedodržanie podstatných formálnych záležitostí konania, keďže na základe nesprávneho výkladu skutkových okolností a nesprávneho a/alebo nedostatočného odôvodnenia Komisia dospela k záveru, že opatrenia spočívajúce v úrokovej dotácii a štátnej záruke za poskytnutie pôžičky zväzom poľnohospodárskych družstiev (EAS) sú protiprávnou štátnou pomocou, keďže predstavujú selektívnu finančnú výhodu pre priamych a nepriamych príjemcov a hrozia, že narušia hospodársku súťaž a budú mať vplyv na obchod medzi členskými štátmi.
   V štvrtom žalobnom dôvode žalobkyňa tvrdí, že Komisia nesprávne vykladala a uplatnila článok 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ a nesprávne použila svoju voľnú úvahu, ktorú má v oblasti štátnej pomoci, keďže v každom prípade sa platby za rok 2009 mali považovať za zlučiteľné so spoločným trhom z dôvodu vážnych a zjavných hospodárskych problémov, s ktorými sa potýka grécke hospodárstvo ako celok, a nadobudnutie účinnosti ustanovenia primárneho práva Európskej únie nemôže závisieť od nadobudnutia účinnosti takého oznámenia Komisie, akým je Dočasný rámec Spoločenstva pre pomoc (DRSP). Navyše Komisia nedostatočne odôvodnila zamietnutie tvrdenia žalobkyne týkajúce sa skutočnosti, že podmienky DRSP boli v prejednávanej veci splnené.
   V piatom žalobnom dôvode žalobkyňa tvrdí, že došlo k nesprávnemu uplatneniu a výkladu článku 107 ZFEÚ Komisiou, ktorá bez akéhokoľvek odôvodnenia zahrnula do súm, ktoré sa majú vymáhať ako protiprávna štátna pomoc a) časť úroku, ktorý v zmysle úverovej zmluvy a ministerského dekrétu č. 56700/B3033/08.12.2008 predstavuje príspevok (vo výške 0,12 % na základe zákona 128/75), a b) poplatok za záruku vo výške 2 % stanovený ministerským dekrétom 2/21304/0025/26.10.2010 v prospech štátu, ktoré nie sú štátnou pomocou a ktoré musia byť odpočítané od konečnej sumy, ktorá sa má vymáhať.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec C-492/07: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  22. januára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2002/21/ES — Elektronické komunikačné siete a služby — Pojem účastník )

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/9

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 22. januára 2009 – Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika
   (Vec C-492/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2002/21/ES - Elektronické komunikačné siete a služby - Pojem „účastník“)
   (2009/C 69/14)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Nijenhuis a K. Mojzesowicz, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika (v zastúpení: M. Dowgielewicz, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie potrebných opatrení na dosiahnutie súladu s článkom 2 písm. k) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) (Ú. v. ES L 108, s. 33; Mim. vyd. 13/029, s. 349) v stanovenej lehote – Definícia účastníka
   Výrok rozsudku

               1.

               Poľská republika tým, že správne neprebrala smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) a najmä jej článok 2 písm. k) týkajúci sa definície pojmu „účastník“, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Poľská republika znáša trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 26.1.2008.


title: Vec C-562/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tartu Ringkonnakohus (Estónsko) 5. decembra 2012 — MTÜ Liivimaa Lihaveis/Eesti-Läti programmi 2007–2013 Seirekomitee

text:
               9.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tartu Ringkonnakohus (Estónsko) 5. decembra 2012 — MTÜ Liivimaa Lihaveis/Eesti-Läti programmi 2007–2013 Seirekomitee
   (Vec C-562/12)
   2013/C 38/18
   Jazyk konania: estónčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tartu Ringkonnakohus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca a navrhovateľ: MTÜ Liivimaa Lihaveis

      Žalovaný a odporca: Eesti-Läti programmi 2007–2013 Seirekomitee (monitorovací výbor pre estónsko-lotyšský program 2007–2013)

      Ďalší účastník konania: Eesti Vabariigi Siseministeerium (Ministerstvo vnútra Estónskej republiky)

      Prejudiciálne otázky

               a)

               Je rokovací poriadok monitorovacieho výboru zriadeného dvoma členskými štátmi spoločne, ako aj programová príručka vydaná monitorovacím výborom pre estónsko-lotyšský program 2007–2013, ktoré stanovujú, že rozhodnutia monitorovacieho výboru nemožno napadnúť na súde (bod 6.6 ods. 4 programovej príručky: „The decisions of the Monitoring Committee are not appealable at any place of jurisdiction.“), zlučiteľný s článkom 63 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1083/2006 (1) v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie?

               b)

               Pokiaľ sa na otázku a) musí odpovedať záporne, má sa článok 267 ods. 1 písm. b) Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladať tak, že bod 6.6 ods. 4 programovej príručky vydanej monitorovacím výborom pre estónsko-lotyšský program 2007–2013 je aktom inštitúcie, orgánu, úradu alebo agentúry Únie, ktorý musí byť vyhlásený za neplatný?

               c)

               Pokiaľ sa na otázku a) musí odpovedať záporne, má sa článok 263 ods. 1 druhá veta v spojení s článkom 256 ods. 1 a článkom 274 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladať v tom zmysle, že pre rozhodnutie o žalobách proti rozhodnutiam monitorovacieho výboru pre estónsko-lotyšský program 2007–2013 je príslušný súd Európskej únie alebo súd príslušný podľa vnútroštátneho práva?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 z 11. júla 2006, ktorým sa ustanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde a Kohéznom fonde a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1260/1999 (Ú. v. EÚ L 210, s. 25).


title: Vec C-202/07 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  2. apríla 2009 — France Télécom SA/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Zneužitie dominantného postavenia — Trh so službami prístupu k vysokorýchlostnému internetu — Predátorské ceny — Pokrytie strát — Právo na vyrovnanie)

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 2. apríla 2009 — France Télécom SA/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-202/07 P) (1)

   (Odvolanie - Zneužitie dominantného postavenia - Trh so službami prístupu k vysokorýchlostnému internetu - Predátorské ceny - Pokrytie strát - Právo na vyrovnanie)
   2009/C 141/03
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: France Télécom SA (v zastúpení: J. Philippe, H. Calvet, O.W. Brouwer, T. Janssens, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Gippini Fournier, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piatej komory) z 30. januára 2007, France Télécom/Komisia (T-340/03), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu France Télécom proti rozhodnutiu Komisie zo 16. júla 2003 o konaní podľa článku 82 ES (vec COMP/38.233 — Wanadoo Interactive) — Trh so službami prístupu k vysokorýchlostnému internetu (ADSL) — Zneužitie dominantného postavenia — Pojmy predátorské ceny, vyrovnanie cien s cenami konkurentov a pokrytie vzniknutých strát

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               France Télécom SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 170, 21.7.2007.