title: Vec T-145/17: Žaloba podaná 6. marca 2017 – Kanyama/Rada

text:
               24.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/33

         Žaloba podaná 6. marca 2017 – Kanyama/Rada
   (Vec T-145/17)
   (2017/C 129/51)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Célestin Kanyama (La Gombe, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: O. Okito, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               rozhodol o zrušení nariadenia (EÚ) 2016/2230, ktorým sa vykonáva rozhodnutie Rady (SZBP) 2016/2231 z 12. decembra 2016, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike, a mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/788/SZBP v rozsahu, v akom sa týka pána Célestina Kanyamu,

               —

               nariadil, že Rada znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania žalobcu, ako aj všetkých vedľajších účastníkov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody, ktoré sú v podstate zhodné alebo podobné s žalobnými dôvodmi uvedenými vo veci T-139/17, Kibelisa/Rada.


title: Vec T-315/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. júna 2010 — Hoelzer/ÚHVT (SAFELOAD) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva SAFELOAD — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               31.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/38

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. júna 2010 — Hoelzer/ÚHVT (SAFELOAD)
   (Vec T-315/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva SAFELOAD - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2010/C 209/58
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Oliver Hoelzer (Remscheid, Nemecko) (v zastúpení: G. Rother, J. Vogtmeier, P. Mes, C. Graf von der Groeben, J. Bühling, A. Verhauwen, J. M. Künzel, D. Jestaedt a M. Bergermann, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: S. Schäffner, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. júna 2009 (vec R 1157/2008-4), týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia SAFELOAD ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Oliver Hoelzer je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 267, 7.11.2009.


title: Vec C-259/06: Žaloba podaná  14. júna 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/28

         Žaloba podaná 14. júna 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-259/06)
   (2006/C 178/46)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Maidani a W. Wils, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Holandské kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Holandské kráľovstvo tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/87/ES zo 16. decembra 2002 o doplnkovom dohľade nad úverovými inštitúciami, poisťovňami a investičnými spoločnosťami vo finančnom konglomeráte, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 73/239/EHS, 79/267/EHS, 92/49/EHS, 92/96/EHS, 93/6/EHS a 93/22/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/78/ES a 2000/12/ES (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Holandské kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 11. augusta 2004.

      (1)  Ú. v. ES L 35, s. 1; Mim. vyd. 06/004, s. 340.


title: Vec T-339/04: Žaloba podaná dňa 10. augusta 2004: Wanadoo S.A. proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/53

         Žaloba podaná dňa 10. augusta 2004: Wanadoo S.A. proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-339/04)
   (2004/C 262/97)
   Jazyk konania: francúzština
   Spoločnosť Wanadoo S.A., so sídlom v Issy-les-Moulineaux (Francúzsko), v zastúpení: Hagues Calvet a Marie-Cécile Rameau, advokáti, podala dňa 10. augusta 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 18. mája 2004, ktorým táto nariadila žalobcovi, ako aj všetkým podnikom, ktoré žalobca priamo alebo nepriamo ovláda, aby sa podrobili inšpekcii podľa článku 20 ods. 4 nariadenia Rady č. 1/2003 (1);

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza, že prijatím napadnutého rozhodnutia Komisia porušila povinnosť spolupráce s vnútroštátnymi súdnymi a inými orgánmi v súlade s článkom 10 ES, ako aj s nariadením č. 1/2003. Podľa žalobcu Komisia zatajila pred vnútroštátnym súdom, ktorý povolil predmetnú inšpekciu existenciu konania pred Francúzskou radou pre hospodársku súťaž ohľadne údajného porušenia článku 82 ES žalobcom, ako aj existenciu rozhodnutia tejto rady z 11. mája 2004. Okrem toho je podľa žalobcu Francúzska rada pre hospodársku súťaž naďalej príslušná konať vo veci a preto Komisia nemala právo zasiahnuť.
   Žalobca takisto tvrdí, že napadnutým rozhodnutím bola porušená povinnosť dôkladne a nestranne preskúmať všetky relevantné skutočnosti vzťahujúce sa na daný prípad, povinnosť odôvodniť rozhodnutie, ako aj zásada proporcionality. Nakoniec sa dovoláva zjavnej chyby pri hodnotení.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy, (Ú. v. ES L 1 z 4.1.2003, s. 1-25).


title: Vec T-344/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  22. mája 2012 — EnBW Energie Baden-Württemberg/Komisia [ „Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Správny spis týkajúci sa konania v oblasti kartelov — Zamietnutie prístupu — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu cieľov vyšetrovania — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu obchodných záujmov tretej osoby — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu rozhodovacieho procesu — Povinnosť dotknutej inštitúcie vykonať konkrétne a individuálne preskúmanie obsahu dokumentov uvedených v žiadosti o prístup“ ]

text:
               30.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/18

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. mája 2012 — EnBW Energie Baden-Württemberg/Komisia
   (Vec T-344/08) (1)

   (Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Správny spis týkajúci sa konania v oblasti kartelov - Zamietnutie prístupu - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu cieľov vyšetrovania - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu obchodných záujmov tretej osoby - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu rozhodovacieho procesu - Povinnosť dotknutej inštitúcie vykonať konkrétne a individuálne preskúmanie obsahu dokumentov uvedených v žiadosti o prístup)
   2012/C 194/27
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: EnBW Energie Baden-Württemberg AG (Karlsruhe, Nemecko) (v zastúpení: A. Bach a A. Hahn, advokáti)

      Žalovaná: Európska Komisia (v zastúpení: P. Costa de Oliveira, A. Antoniadis a O. Weber, neskôr A. Bouquet, P. Costa de Oliveira a A. Antoniadis, splnomocnení zástupcovia,)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Švédske kráľovstvo (v zastúpení: K. Petkovska, S. Johannesson a A. Falk, splnomocnené zástupkyne)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Siemens AG (Berlín a Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: I. Brinker, C. Steinle a M. Holm-Hadulla, advokáti) a ABB Ltd (Zürich, Švajčiarsko) (v zastúpení: pôvodne J. Lawrence, solicitor, a E. Whiteford, barrister, neskôr J. Lawrence a D. Howe, solicitor)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie SG.E.3/MV/psi D(2008) 4931 zo 16. júna 2008, ktorým sa zamieta prístup k spisu konania COMP/F/38.899 — Rozvádzače izolované plynom

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie SG.E.3/MV/psi D(2008) 4931 zo 16. júna 2008, ktorým sa zamieta prístup k spisu konania COMP/F/38.899 — Rozvádzače izolované plynom, sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania EnBW Energie Baden-Württemberg AG.

               3.

               Švédske kráľovstvo, ABB Ltd a Siemens AG znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 272, 25.10.2008.


title: Vec C-43/17 P: Odvolanie podané 25. januára 2017: Liam Jenkinson proti uzneseniu Všeobecného súdu (prvá komora) z 9. novembra 2016 vo veci T-602/15, Liam Jenkinson/Európska služba pre vonkajšiu činnosť, Rada Európskej únie, Európska komisia, Eulex Kosovo

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/36

         Odvolanie podané 25. januára 2017: Liam Jenkinson proti uzneseniu Všeobecného súdu (prvá komora) z 9. novembra 2016 vo veci T-602/15, Liam Jenkinson/Európska služba pre vonkajšiu činnosť, Rada Európskej únie, Európska komisia, Eulex Kosovo
   (Vec C-43/17 P)
   (2017/C 104/52)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Liam Jenkinson (v zastúpení: N. de Montigny, J.-N. Louis, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Európska služba pre vonkajšiu činnosť, Rada Európskej únie, Európska komisia, Eulex Kosovo

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil uznesenie Všeobecného súdu z 9. novembra 2016 vo veci T-602/15 v rozsahu, v akom zamieta žalobu podanú odvolateľom a ukladá mu povinnosť nahradiť trovy konania,

               —

               rozhodol o žalobe,

               —

               uložil žalovaným povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ nesúhlasí s tým, že Všeobecný súd Únie vyhlásil, že má právomoc výlučne v súvislosti so sporom, ktorý sa týka poslednej zmluvy na dobu určitú podpísanej odvolateľom.
   Namieta tiež, aj za predpokladu, že by odôvodnenie Všeobecného súdu bolo v tejto súvislosti správne, čo však nie je, proti skutočnosti, že Všeobecný súd nerozhodol o viacerých jeho návrhoch založených na ukončení sporného zmluvného vzťahu a teda o poslednej zmluve na dobu určitú. Nezákonnosť napadnutého uznesenia totiž vyplýva zo stručného odôvodnenia, ktoré je natoľko stručné, že nedovoľuje porozumieť tomu, ako Všeobecný súd mohol bez vykonania hĺbkovej analýzy spisu dospieť k záveru, s výnimkou sporu týkajúceho sa poslednej zmluvy na dobu určitú, že nemá právomoc rozhodnúť len z dôvodu existencie rozhodcovskej doložky, hoci odvolateľ platnosť a zákonnosť takejto doložky napadol.
   Odvolateľ namieta tiež proti tomu, že nebola zohľadnená jeho argumentácia v celom rozsahu týkajúca sa existencie pochybenia inštitúcií, pokiaľ ide o neexistenciu právneho rámca, ktorý priznáva odvolateľovi a všetkým zamestnancom právnych misií zriadených Úniou záruky, že ich najzákladnejšie sociálne práva budú rešpektované, vrátane záruky práva na skutočný prístup k súdu a práva na spravodlivý proces.
   Na podporu svojho odvolania odvolateľ preto uvádza, že Všeobecný súd porušil:

               —

               uplatniteľné európske právo na účely určenia uplatniteľného zákona na spory v zmluvnej oblasti,

               —

               ustanovenia belgického pracovného práva,

               —

               minimálne požiadavky na prácu na dobu určitú uplatniteľné na úrovni Únie,

               —

               práva zakotvené v Charte základných práv,

               —

               povinnosť odôvodnenia,

               —

               zákaz rozhodnúť ultra petita.


title: Vec C-323/06 P: Odvolanie podané 21. júla 2006 : Theodoros Kallianos proti rozsudku tretej komory Súdu prvého stupňa zo 17. mája 2006 vo veci T-93/04, Kallianos/Komisia

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/27

         Odvolanie podané 21. júla 2006: Theodoros Kallianos proti rozsudku tretej komory Súdu prvého stupňa zo 17. mája 2006 vo veci T-93/04, Kallianos/Komisia
   (Vec C-323/06 P)
   (2006/C 224/51)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Theodoros Kallianos (v zastúpení: G. Archambeau, advokát)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               vyhlásiť odvolanie za prípustné a dôvodné,

               —

               zrušiť v celom rozsahu rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev zo 17. mája 2006 vo veci T-93/04, Kallianos/Komisia Európskych spoločenstiev, a následne rozhodnúť tak, ako mal podľa odvolateľa rozhodnúť Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev:

                           a)

                           zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 28. novembra 2003 týkajúce sa odpovede na sťažnosť pána Kallianosa č. R/335/03 z 2. júla 2003;

                           b)

                           vyzvať Komisiu, aby odvolateľovi nahradila všetky platby a zrážky z odmeny odvolateľa, ktoré vykonala bezdôvodne a neoprávnene, a to od 8. marca 1999, keď Súd prvého stupňa v Aténach vyhlásil rozsudok o rozvode, vrátane indexácie neoprávneného výživného, o ktorej jednostranne rozhodli oddelenia Komisie 18. septembra 2002, zvýšené o zákonné úroky vo výške 7 % odo dňa vykonávania mesačných zrážok z platu odvolateľa;

                           c)

                           zaviazať Komisiu na náhradu trov konania, ktoré vznikli v súvislosti s doručovaním súdnym doručovateľom, vrátane trov, ktoré vznikli v súvislosti s prekladom gréckych rozsudkov do francúzštiny, ktoré už boli Komisii predložené v potrebnom čase, a to vo výške 1 500 eur, ako aj opakovaných nákladov vzniknutých v rámci obhajoby odvolateľa, určených ako 20 % výšky sumy, na ktorú bol zaviazaný odvolateľ, alebo v takej výške, akú Súdny dvor určí ex aequo et bono;

                           d)

                           zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu všetkých trov konania vzniknutých v súvislosti s konaním na Súdnom dvore a na Súde prvého stupňa.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Po prvé vo svojom odvolaní odvolateľ uvádza, že inštitúcie Spoločenstva nemajú právomoc nahradiť členské štáty alebo vykladať ich vnútroštátny právny poriadok v oblasti rozvodového konania.
   Po druhé odvolateľ namieta proti tvrdeniu, podľa ktorého rozsudok o rozvode nemá za následok automatické zrušenie predbežných opatrení, ktoré vydal sudca rozhodujúci o predbežnom opatrení, ale že na to, aby bolo možné Komisiu považovať za zbavenú povinnosti vykonávať zrážky z platu manžela/ky (úradníka) v prospech druhého manžela/ky, musí rozsudok o rozvode doručiť Komisii súdny doručovateľ. V tejto súvislosti odvolateľ v podstate na jednej strane uvádza, že Komisia nie je dotknutou treťou osobou, ani bežným zamestnávateľom vzhľadom na to, že každý úradník je podľa služobného poriadku viazaný povinnosťami informovania a transparentnosti pokiaľ ide o jeho osobný status. Odvolateľ na druhej strane uvádza, že rozhodnutie o poskytovaní výživného v prospech manžela v rámci rozvodového konania v plnom rozsahu stratilo účinnosť vyhlásením rozsudku o rozvode, a že samotná skutočnosť, že Komisia vedela o existencii tohto rozsudku, v dôsledku toho postačuje na skončenie vyživovacej povinnosti, bez toho, aby bolo potrebné tento rozsudok doručiť súdnym doručovateľom.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  1. decembra 2005  v spojených veciach C-394/04 a C-395/04 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania podané Symvoulio tis Epikrateias): Diagnostiko & Therapeftiko Kentro Athinon-Ygeia AE proti Ypurgos Oikonomikon (Šiesta smernica o DPH — Článok 13 A ods. 1 písm. b) — Oslobodenia — Plnenia úzko súvisiace s nemocničnou alebo lekárskou starostlivosťou — Poskytovanie telefónnych služieb a prenájom televízorov hospitalizovaným osobám — Poskytovanie lôžok a stravy osobám, ktoré ich sprevádzajú)

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/15

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   z 1. decembra 2005
   v spojených veciach C-394/04 a C-395/04 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania podané Symvoulio tis Epikrateias): Diagnostiko & Therapeftiko Kentro Athinon-Ygeia AE proti Ypurgos Oikonomikon (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 13 A ods. 1 písm. b) - Oslobodenia - Plnenia úzko súvisiace s nemocničnou alebo lekárskou starostlivosťou - Poskytovanie telefónnych služieb a prenájom televízorov hospitalizovaným osobám - Poskytovanie lôžok a stravy osobám, ktoré ich sprevádzajú)
   (2006/C 36/28)
   Jazyk konania: gréčtina
   V spojených veciach C-394/04 a C-395/04, ktorých predmetom sú návrhy na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podané rozhodnutím Symvoulio tis Epikrateias (Grécko), zo 16. júna 2004 a doručené Súdnemu dvoru 17. septembra 2004, ktoré súvisia s konaním: Diagnostiko & Therapeftiko Kentro Athinon-Ygeia AE proti Ypurgos Oikonomikon, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia J.-P. Puissochet, S. von Bahr, U. Lõhmus a A. Ó Caoimh (spravodajca), generálny advokát: P. Léger, tajomník: L. Hewlett, hlavná referentka, vyhlásil 1. decembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Poskytovanie telefónnych služieb a prenájom televízorov hospitalizovaným osobám zo strany osôb uvedených v článku 13 A ods. 1 písm. b) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, ako aj poskytovanie lôžok a stravy osobám, ktoré ich sprevádzajú, zo strany tých istých osôb, vo všeobecnosti nepredstavuje plnenia úzko súvisiace s nemocničnou a lekárskou starostlivosťou v zmysle tohto ustanovenia. O iný prípad ide len vtedy, ak sú tieto služby nevyhnutné na dosiahnutie terapeutických cieľov sledovaných nemocničnou a lekárskou starostlivosťou a v zásade nie sú určené na dosahovanie vedľajších príjmov dodávateľov týchto služieb uskutočňovaním plnení, ktoré priamo konkurujú plneniam komerčných podnikov podliehajúcich dani z pridanej hodnoty.

               2.

               Je úlohou vnútroštátneho súdu, aby pri zohľadnení všetkých konkrétnych skutkových okolností sporov, ktoré mu boli predložené, a v predmetnom prípade aj vzhľadom na obsah lekárskych predpisov vystavených príslušným pacientom, posúdil, či poskytované služby spĺňajú tieto podmienky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 273, 6.11.2004.


title: Vec T-43/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2015 – Singapore Airlines a Singapore Airlines Cargo/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh nákladnej leteckej dopravy — Dohody a zosúladené postupy s ohľadom na viaceré prvky ceny za služby nákladnej leteckej dopravy (zavedenie palivových prirážok a prirážok za bezpečnosť, odmietnutie povinnosti zaplatiť provízie zo súm nad rámec príplatkov) — Článok 101 ZFEÚ, článok 53 Dohody o EHP a článok 8 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskom o leteckej doprave — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/35

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. decembra 2015 – Singapore Airlines a Singapore Airlines Cargo/Komisia
   (Vec T-43/11) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh nákladnej leteckej dopravy - Dohody a zosúladené postupy s ohľadom na viaceré prvky ceny za služby nákladnej leteckej dopravy (zavedenie palivových prirážok a prirážok za bezpečnosť, odmietnutie povinnosti zaplatiť provízie zo súm nad rámec príplatkov) - Článok 101 ZFEÚ, článok 53 Dohody o EHP a článok 8 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskom o leteckej doprave - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2016/C 048/39)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Singapore Airlines Ltd (Singapur, Singapur) a Singapore Airlines Cargo Pte Ltd (Singapur) (v zastúpení: pôvodne J. Kallaugher, J. Poitras, solicitors, J. Ruiz Calzado a É. Barbier de La Serre, advokáti, neskôr J. Kallaugher, J. Poitras a J. Ruiz Calzado)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne S. Noë, N. von Lingen a J. Bourke, neskôr S. Noë, N. von Lingen a A. Dawes a napokon M. Dawes, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci C. Brown, barrister)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: F. Florindo Gijón a M. Simm, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2010) 7694 v konečnom znení z 9. novembra 2010 v konaní podľa článku 101 ZFEÚ, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave (vec COMP/39258 – Nákladná letecká doprava), v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň, a subsidiárne zrušenie alebo zníženie výšky pokuty, ktorá im bola uložená.

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie K(2010) 7694 v konečnom znení z 9. novembra 2010 v konaní podľa článku 101 ZFEÚ, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave (vec COMP/39258 – Nákladná letecká doprava) sa zrušuje, pokiaľ ide o Singapore Airlines Ltd a Singapore Airlines Cargo Pte Ltd.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy, ktoré vynaložila Singapore Airlines a Singapore Airlines Cargo Pte.

      (1)  Ú. v. EÚ C 89, 19.3.2011.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo  6. októbra 2005  vo veci C-204/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Články 17 a 19 šiestej smernice o DPH — Dotácie — Obmedzenie práva na odpočet)

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   zo 6. októbra 2005
   vo veci C-204/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Články 17 a 19 šiestej smernice o DPH - Dotácie - Obmedzenie práva na odpočet)
   (2005/C 296/01)
   Jazyk konania: španielčina
   Vo veci C-204/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: E. Travesa a L. Lozano Palacios) proti Španielskemu kráľovstvu (splnomocnená zástupkyňa: N. Díaz Abad), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 14. mája 2003, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia J.-P. Puissochet, S. von Bahr (spravodajca), J. Malenovský a U. Lõhmus, generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: R. Grass, vyhlásil 6. októbra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Španielske kráľovstvo si tým, že stanovilo odpočítateľnú čiastku DPH odvádzanú platiteľmi dane, ktorí vykonávajú len zdaniteľné plnenia, a tým, že stanovilo osobitné pravidlo, ktoré obmedzuje odpočítateľnosť DPH vzťahujúcej sa na nákup tovarov alebo služieb financovaných dotáciami, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z práva Spoločenstva a najmä z článku 17 ods. 2 a 5 a článku 19 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, v znení smernice Rady 95/7/ES z 10. apríla 1995.

               2)

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 20.9.2003.


title: Vec T-40/12: Žaloba podaná 30. januára 2012 — European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki — Proïgmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis/Európsky policajný úrad (Europol)

text:
               14.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 109/18

         Žaloba podaná 30. januára 2012 — European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki — Proïgmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis/Európsky policajný úrad (Europol)
   (Vec T-40/12)
   2012/C 109/40
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luxembursko) a Evropaïki Dynamiki — Proïgmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: B. Christianos, advokát)

      Žalovaný: Európsky policajný úrad (Europol)

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Europolu z 22. novembra 2011, ktorým tento úrad vylúčil ponuku konzorcia, v rámci ktorého sa žalobcovia zúčastnili na verejnom obstarávaní č. D/C3/1104 a

               —

               zaviazal Europol na náhradu trov konania žalobcov v celom rozsahu.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa žalobcov má byť napadnuté rozhodnutie podľa článku 263 ZFEÚ zrušené, a to z nasledujúceho dôvodu, ktorý je rozdelený na tri časti:

               1.

               Prvá časť je založená na tom, že Europol bezdôvodne vylúčil ponuku žalobcov na základe tvrdenia, že žalobcovia zmenili svoju technickú a finančnú ponuku, z čoho vyplýva, že Europol nevychádzal pri vylúčení žalobcov z nijakého právneho základu.

               2.

               Druhá časť je založená na tom, že Europol neodôvodnene vytýkal žalobcom, že ich ponuka bola nepresná a má byť vylúčená, hoci to bol práve Europol, ktorý vyvolal, prijal alebo toleroval existenciu istej neurčitosti a nedostatku presnosti v súvislosti s významom výrazov „out of the box“ a „customisation“ v rozpore so zásadou transparentnosti.

               3.

               Tretia časť je založená na okolnosti, že Europol tým, že vylúčil ponuku žalobcov z verejného obstarávania, porušil zásadu proporcionality pri uplatňovaní podmienok zmluvných dokumentov.


title: Vec C-100/05: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  5. októbra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Amsterdam – Holandsko) – ASM Lithography BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid/kantoor Roermond (Colný kódex — Stanovenie colného dlhu — Dovozné clo na zošľachtené výrobky stanovené dotknutou osobou a potvrdené colnými orgánmi podľa článku 121 colného kódexu — Clo, ktoré môže byť vypočítané podľa článku 122 písm. c) colného kódexu — Vrátenie preplatku na základe článku 236 colného kódexu)

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/11

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 5. októbra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Amsterdam – Holandsko) – ASM Lithography BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid/kantoor Roermond
   (Vec C-100/05) (1)

   (Colný kódex - Stanovenie colného dlhu - Dovozné clo na zošľachtené výrobky stanovené dotknutou osobou a potvrdené colnými orgánmi podľa článku 121 colného kódexu - Clo, ktoré môže byť vypočítané podľa článku 122 písm. c) colného kódexu - Vrátenie preplatku na základe článku 236 colného kódexu)
   (2006/C 294/18)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Gerechtshof te Amsterdam
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: ASM Lithography BV

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid/kantoor Roermond
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Gerechtshof te Amsterdam – Výklad článku 121 ods. 1, článku 122 písm. c), článku 214 a článku 236 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/02 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje colný kódex Spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307) – Zošľachtené výrobky považované za prepustené do voľného obehu – Colný dlh, ktorý sa na ne vzťahuje, určený podľa pravidiel pre vymeriavanie cla stanovených v článku 122 písm. c) nariadenia č. 2913/92 – Absencia predchádzajúcej a výslovnej žiadosti dotknutej osoby – Prijatie neskoršej žiadosti o nový výpočet podľa článku 236 nariadenia č. 2913/92
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 122 písm. c) nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, sa má vykladať v tom zmysle, že pri určení výšky colného dlhu vyplývajúceho z prepustenia zošľachtených výrobkov do voľného obehu vnútroštátne colné orgány nie sú, pokiaľ o to dotknutá osoba výslovne nepožiada, povinné uplatniť pravidlá pre vymeranie cla týkajúce sa režimu prepracovania pod colným dohľadom, ak sa na dovážané výrobky mohol vzťahovať tento režim.

               2.

               Článok 236 nariadenia č. 2913/92 sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátne colné orgány musia vyhovieť žiadosti o vrátenie dovozného cla, ak je zrejmé, že výška colného dlhu bola určená podľa článku 121 tohto nariadenia na základe omylu na strane dotknutej osoby a nie uskutočnením výberu a už bola oznámená dotknutej osobe, aj keď následkom tejto žiadosti uvedené orgány prepočítajú výšku dlhu podľa článku 122 písm. c) uvedeného nariadenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2005.


title: Vec C-231/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Korkein hallinto oikeus z 23. mája 2005, ktorý súvisí s konaním: Oy Esab proti Keskusverolautakunta

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Korkein hallinto oikeus z 23. mája 2005, ktorý súvisí s konaním: Oy Esab proti Keskusverolautakunta
   (Vec C-231/05)
   (2005/C 193/26)
   Jazyk konania: fínčina
   Korkein hallinto oikeus podal uznesením z 23. mája 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, ktorý súvisí s konaním: Oy Esab proti Keskusverolautakunta a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 25. mája 2005.
   Korkein hallinto oikeus žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:
   Majú sa články 43 ES a 56 ES, so zreteľom na článok 58 ES a smernicu Rady 90/435/EHS (1) o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch vykladať v tom zmysle, že odporujú právnej úprave, akou je fínsky predpis o platbách v rámci skupiny, v zmysle ktorého sa dá platba v rámci skupiny odpočítať pri zdaňovaní iba za podmienky, že tak platiteľ, ako aj príjemca platby sú spoločnosti so sídlom vo Fínsku?

      (1)  Smernica 90/435/EHS z 23. júla 1990, Ú. v. ES L 225, s. 6.


title: Vec C-266/07: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  21. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/39

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 21. novembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-266/07) (1)

   (2008/C 51/72)

      Jazyk konania: portugalčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 4.8.2007.


title: Vec C-119/06: Žaloba podaná  28. februára 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/29

         Žaloba podaná 28. februára 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-119/06)
   (2006/C 131/53)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: X. Lewis, splnomocnený zástupca, M. Mollica, advokát)

      Žalovaná: Talianska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že tým, že Toskánsky región a jeho zdravotné spoločnosti uzavreli s Confederazione delle Misericordie d'Italia, ANPAS – regionálnym toskánskym výborom a s Talianskym červeným krížom – toskánska sekcia, rámcovú zmluvu o poskytovaní zdravotných dopravných služieb z 11. októbra 1999, predĺžili následne jej platnosť dodatkovým protokolom z 28. marca 2003 a napokon uzavreli v apríli 2004 novú regionálnu rámcovú zmluvu, pokračujúc tak v zmluvných vzťahoch s uvedenými združeniami, ktoré im zverujú prevádzkovanie predmetných služieb od 1. januára 2004 do decembra 2008, si Talianska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb (1), a osobitne z jej článkov 11, 15 a 17,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia tvrdí, že vyššie uvedené zmluvy o poskytovaní predmetných služieb predstavujú verejné obstarávanie služieb vykonané priamo bez akejkoľvek formy verejnej súťaže, čím sa porušuje právo Spoločenstva v oblasti verejného obstarávania.

      (1)  Ú. v. ES L 209, 24.7.1992, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 322.


title: Spojené veci C-191/09 P a C-200/09 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. februára 2012 — Rada Europskej únie (C-191/09 P), Európska komisia (C-200/09 P)/Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), predtým Nikopolsky Seamless Tubes Plant „Niko Tube“ ZAT, Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), predtým Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT [Odvolania — Antidumpingové clá — Nariadenie (ES) č. 954/2006 — Dovoz určitých bezšvíkových rúr a rúrok zo železa alebo z ocele s pôvodom v Chorvátsku, Rumunsku, Rusku a na Ukrajine — Nariadenie (ES) č. 384/96 — Článok 2 ods. 10 písm. i), článok 3 ods. 2, 3 a 5 až 7, článok 18 ods. 3 a článok 19 ods. 3 — Stanovenie normálnej hodnoty a vymedzenie ujmy — Pojem „jeden hospodársky subjekt“ — Právo na obhajobu — Nedostatok odôvodnenia]

text:
               31.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/2

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 16. februára 2012 — Rada Europskej únie (C-191/09 P), Európska komisia (C-200/09 P)/Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), predtým Nikopolsky Seamless Tubes Plant „Niko Tube“ ZAT, Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), predtým Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT
   (Spojené veci C-191/09 P a C-200/09 P) (1)

   (Odvolania - Antidumpingové clá - Nariadenie (ES) č. 954/2006 - Dovoz určitých bezšvíkových rúr a rúrok zo železa alebo z ocele s pôvodom v Chorvátsku, Rumunsku, Rusku a na Ukrajine - Nariadenie (ES) č. 384/96 - Článok 2 ods. 10 písm. i), článok 3 ods. 2, 3 a 5 až 7, článok 18 ods. 3 a článok 19 ods. 3 - Stanovenie normálnej hodnoty a vymedzenie ujmy - Pojem „jeden hospodársky subjekt“ - Právo na obhajobu - Nedostatok odôvodnenia)
   2012/C 98/02
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix a B. Driessen, splnomocnení zástupcovia, G. Berrisch, Rechtsanwalt), Európska komisia (v zastúpení: H. van Vliet a C. Clyne, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), predtým Nikopolsky Seamless Tubes Plant „Niko Tube“ ZAT, Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), predtým Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT, Európska komisia (v zastúpení: P. Vander Schueren, advokát, N. Mizulin, solicitor)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 10. marca 2009 vo veci T-249/06 Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko tube ZAT) a Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) proti Rade Európskej únie, ktorým bol zrušený článok 1 nariadenia Rady (ES) č. 954/2006 z 27. júna 2006, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezšvíkových rúr a rúrok zo železa alebo ocele s pôvodom v Chorvátsku, Rumunsku, Rusku a na Ukrajine, ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (ES) č. 2320/97 a (ES) č. 348/2000 (Ú. v. EÚ L 175, s. 4)

      Výrok rozsudku

               1.

               Hlavné odvolanie Rady Európskej únie sa zamieta.

               2.

               Hlavné odvolanie Európskej komisie sa zamieta.

               3.

               Vzájomné odvolanie spoločností Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tueb ZAT) a Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) sa zamieta.

               4.

               Každý z účastníkov konania znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 193, 15.8.2009.


title: Vec C-227/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Haarlem (Holandsko) 16. mája 2011 — DHL Danzas Air & Ocean (Netherlands) BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp Saturnusstraat

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Haarlem (Holandsko) 16. mája 2011 — DHL Danzas Air & Ocean (Netherlands) BV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp Saturnusstraat
   (Vec C-227/11)
   2011/C 226/23
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Haarlem

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: DHL Danzas Air & Ocean (Netherlands) BV

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane West, kantoor Hoofddorp Saturnusstraat

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa aktívne sieťové analyzátory [typu J6801B] zaradiť do položky 9030 40 KN alebo do položky 9031 80 KN?

               2.

               Je nariadenie Komisie (ES) č. 129/2005 z 20. januára 2005 (1) neplatné, lebo Komisia zaradila sieťové analyzátory uvedené v bodoch 3 a 4 tohto nariadenia nesprávne do položky 9031 80 39 KN namiesto do položky 9030 40 KN?

      (1)  Nariadenie Komisie z 20. januára 2005 týkajúce sa zatriedenia určitých druhov tovaru do kombinovanej nomenklatúry, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 955/98 (Ú. v. EÚ L 25, s. 37).


title: Vec C-186/12: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z  20. júna 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial de Braga — Portugalsko) — Impacto Azul, Lda/BPSA 9 — Promoção e Desenvolvimento de Investimentos Imobiliários, SA, Bouygues Imobiliária, SGPS, Lda, Bouygues Immobilier SA, Aniceto Fernandes Viegas, Óscar Cabanez Rodriguez (Sloboda usadiť sa — Obmedzenia — Spoločná a nerozdielna zodpovednosť materských spoločností voči veriteľom ich dcérskych spoločností — Vylúčenie materských spoločností so sídlom v inom členskom štáte — Obmedzenie — Neexistencia)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/32

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 20. júna 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial de Braga — Portugalsko) — Impacto Azul, Lda/BPSA 9 — Promoção e Desenvolvimento de Investimentos Imobiliários, SA, Bouygues Imobiliária, SGPS, Lda, Bouygues Immobilier SA, Aniceto Fernandes Viegas, Óscar Cabanez Rodriguez
   (Vec C-186/12) (1)

   (Sloboda usadiť sa - Obmedzenia - Spoločná a nerozdielna zodpovednosť materských spoločností voči veriteľom ich dcérskych spoločností - Vylúčenie materských spoločností so sídlom v inom členskom štáte - Obmedzenie - Neexistencia)
   2013/C 225/53
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Judicial de Braga

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Impacto Azul, Lda

      Žalovaní: BPSA 9 — Promoção e Desenvolvimento de Investimentos Imobiliários, SA, Bouygues Imobiliária, SGPS, Lda, Bouygues Immobilier SA, Aniceto Fernandes Viegas, Óscar Cabanez Rodriguez

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal Judicial de Braga — Výklad článku 49 ZFEÚ — Obmedzenie slobody usadiť sa — Vnútroštátna právna úprava vylučujúca spoločnú a nerozdielnu zodpovednosť materských spoločností so sídlom v inom členskom štáte voči veriteľom ich dcérskych spoločností

      Výrok rozsudku

   Článok 49 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takej vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá vylučuje uplatnenie zásady spoločnej a nerozdielnej zodpovednosti materských spoločností voči veriteľom ich dcérskych spoločností v prípade materských spoločností, ktoré majú sídlo na území iného členského štátu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 21.7.2012.


title: Vec C-158/12: Žaloba podaná 30. marca 2012 — Európska komisia/Írsko

text:
               16.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 174/18

         Žaloba podaná 30. marca 2012 — Európska komisia/Írsko
   (Vec C-158/12)
   2012/C 174/28
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: S. Petrova, K. Mifsud-Bonnici, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Írsko

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Írsko si tým, že najneskôr do 30. októbra 2007 nevydalo povolenia podľa článkov 6 a 8 smernice 2008/1/ES (1), či vhodným spôsobom neprehodnotilo, prípadne neaktualizovalo podmienky povolení 13 existujúcich zariadení na chov ošípaných a hydiny v Írsku, a následne nezabezpečilo, aby boli tieto zariadenia prevádzkované podľa požiadaviek článkov 3, 7, 9, 10 a 13, článku 14 písm. a) a b) a článku 15 ods. 2 smernice IPPC, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 5 ods. 1 smernice IPPC,

               —

               zaviazať Írsko na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa článku 5 ods. 1 smernice IPPC majú členské štáty dohliadať, aby príslušné orgány vydávali povolenia v súlade s článkami 6 a 8 alebo primeraným spôsobom posúdili existujúce podmienky povolení, a ak je to potrebné, pristúpili k ich aktualizácii najneskôr do 30. októbra 2007.
   Na základe dostupných informácií Komisia dospela k záveru, že existujúce zariadenia na chov ošípaných a hydiny v Írsku sú stále prevádzkované bez povolenia IPPC, preto Komisia dospela k záveru, že Írsko nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 5 ods. 1 smernice.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/1/ES z 15. januára 2008 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (Ú. v. EÚ L 24, s. 8).


title: Vec C-500/07 P: Odvolanie podané 19. novembra 2007 : Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) zo 17. septembra 2007 vo veci T-175/07, Territorio Energia Ambiente SpA/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               9.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/3

         Odvolanie podané 19. novembra 2007: Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) zo 17. septembra 2007 vo veci T-175/07, Territorio Energia Ambiente SpA/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-500/07 P)
   (2008/C 37/04)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) (v zastúpení: E. Coffrini a C. Tesauro, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť alebo zmeniť v celom rozsahu uznesenie Súdu prvého stupňa, ktoré je predmetom tohto odvolania, so všetkými zákonnými a právnymi účinkami, ktoré z toho vyplývajú,

               —

               vyhovieť návrhom podaným na prvom stupni.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Rozhodnutím Komisie z 5. júna 2002 (1)„o štátnej pomoci … vo forme oslobodení od dane a úverov za zvýhodnených podmienok pre podniky verejných služieb, ktorých väčšinovým akcionárom sú verejné subjekty“, bol systém oslobodení od dane z príjmu podľa článku 3 ods. 70 zákona č. 549/1995 a článku 66 ods. 14 zákonného dekrétu č. 331/1993 v zmenenom a doplnenom znení v prospech akciovej spoločnosti vlastnenej prevažne verejnými subjekty, ktorá poskytovala miestne služby vo verejnom záujme, označený za štátnu pomoc nezlučiteľnú so spoločným trhom. Rozhodnutie Komisie sa netýkalo špecifických spoločností, ale spoločností založených podľa článku 22 zákona č. 241/1990, ktorých väčšinovým akcionárom sú verejné subjekty. Keďže neboli určení žiadni individuálni adresáti, rozhodnutie nebolo oznámené žiadnej spoločnosti (a nebolo oznámené odvolateľovi). Taliansky štát prostredníctvom legislatívneho dekrétu č. 10 z 15. februára 2007 uvedené rozhodnutie vykonal a vymáhaním poveril daňové orgány. V tejto súvislosti daňový orgán v Mantove zaslal odvolateľovej spoločnosti výzvu na zaplatenie istiny vo výške 1 748 289,75 eur zvýšenej o úroky vo výške 912 180,64 eur.
   Odvolateľova spoločnosť však nie je spoločnosťou, ktorej väčšinovým akcionárom sú verejné subjekty, ale je plne verejná, z čoho vyplýva, že na ňu nemožno uplatňovať „zistenia Komisie a jej rozhodnutie“.
   Odvolateľ je „in-house“ zodpovedný za miestne služby vo verejnom záujme. Riadením týchto služieb predtým obec Mantova poverila spoločnosť vlastnenú obcou (ASM), ktorá bola podľa zákona č. 127/97 premenená na odvolateľovu spoločnosť.
   Odvolateľ riadi služby vo verejnom záujme prostredníctvom súkromnoprávnej štruktúry v podstate na miestnej úrovni bez toho, aby mohol ovplyvniť voľnú hospodársku súťaž, ktorá nemôže existovať, pretože tu neexistuje trh.
   Spoločnosť, ktorej akcionármi sú výhradne verejné subjekty nie je ničím iným ako nepriamym orgánom spojených obcí, ktoré sú skutočnými príjemcami daňovej pomoci, ktorá je vytýkaná Komisiou.
   Na základe objektívnych a subjektívnych dôvodov preto nemožno daňové oslobodenie priznané odvolateľovi kvalifikovať ako neodôvodnenú štátnu pomoc v rozpore s požiadavkami stanovenými v článku 87 ES.
   Na základe vyššie uvedených dôvodov bola na Súd prvého stupňa podaná žaloba proti uvedenému rozhodnutiu Komisie. Táto vec bola zapísaná do registra pod číslom T-175/07 a pridelená štvrtej komore. Rozhodnutie vo veci bolo vydané formou uznesenia Súdu prvého stupňa zo 17. septembra 2007, ktoré vyhlásilo žalobu za neprípustnú na základe toho, že nebola dodržaná lehota stanovená v článku 230 piatom odseku ES, podľa ktorého má byť žaloba o neplatnosť podaná do dvoch mesiacov od zverejnenia daného opatrenia alebo od jeho oznámenia odvolateľovi, alebo ak toto chýba, odo dňa, keď sa o ňom odvolateľ dozvedel, tak ako je stanovené článkom 102 ods. 1 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa.
   Odvolateľ poukazuje na to, že zistenie je nedôvodné, a to vo svetle rozsudkov zo 17. septembra 1980, Philip Morris Holland, 730/79 (2), zo 14. novembra 1984, Intermills (3), 323/82, z 12. decembra 1996, Air France (4), T-358/94 a najmä rozsudku tretej komory Súdneho dvora v spojených veciach z 23. februára 2006, Atzeni a iní (5), C-346/03 a C-529/03, na základe ktorých požaduje, aby bolo uznesenie Súdu prvého stupňa zmenené.
   Žaloba bola na Súd prvého stupňa podaná hneď potom, ako sa odvolateľova spoločnosť dozvedela, že bola jedným z adresátov rozhodnutia Komisie, to znamená hneď ako jej bola oznámená výzva na zaplatenie vydaná daňovým úradom.
   Uznesenie Súdu prvého stupňa je spochybňované takisto na základe toho, že ním došlo k porušeniu článku 225 ES.
   K žalobe o neplatnosť rozhodnutia Komisie treba pristupovať tak, že je neoddeliteľne spojená so žiadosťou, aby sa na odvolateľa toto rozhodnutie nevzťahovalo. Takisto sa požaduje, aby bolo uznesenie vydané v prvom stupni zmenené vzhľadom na zjavný nedostatok právomoci ratione materiae Súdu prvého stupňa.

      (1)  Ú. v. ES L 77, s. 21.

      (2)  Zb. 1980, s. 2671.

      (3)  Zb. 1984, s. 3809.

      (4)  Zb. 1996, s. II-2109.

      (5)  Zb. 2006, s. I-1875.


title: Spojené veci C-37/06 a C-58/06: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. januára 2008 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Finanzgericht Hamburg – Nemecko) – Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06), Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK) (C-58/06)/Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Nariadenie (ES) č. 615/98 — Smernica 91/628/EHS — Vývozné náhrady — Ochrana hovädzieho dobytka počas prepravy — Podmienenie platby vývozných náhrad na hovädzí dobytok dodržiavaním ustanovení smernice 91/628/EHS — Zásada proporcionality — Strata nároku na náhradu)

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/6

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. januára 2008 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Finanzgericht Hamburg – Nemecko) – Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06), Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK) (C-58/06)/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Spojené veci C-37/06 a C-58/06) (1)

   (Nariadenie (ES) č. 615/98 - Smernica 91/628/EHS - Vývozné náhrady - Ochrana hovädzieho dobytka počas prepravy - Podmienenie platby vývozných náhrad na hovädzí dobytok dodržiavaním ustanovení smernice 91/628/EHS - Zásada proporcionality - Strata nároku na náhradu)
   (2008/C 64/06)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Finanzgericht Hamburg
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06), Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK) (C-58/06)

      Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Finanzgericht Hamburg – Platnosť článkov 1 a 5 ods. 3 nariadenia Komisie (ES) č. 615/98 z 18. marca 1998, ktorým sa stanovujú osobitné pravidlá uplatňovania režimu vývozných náhrad vzhľadom na blaho živého hovädzieho dobytka počas prepravy (Ú. v. ES L 82, s. 19) – Podmienenie platby vývozných náhrad na hovädzí dobytok dodržiavaním ustanovení smernice Rady 91/628/EHS z 19. novembra 1991 o ochrane zvierat počas prepravy, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 90/425/EHS a 91/496/EHS (Ú. v. ES L 340, s. 17; Mim. vyd. 03/012, s. 133 ) – Strata nároku na náhradu z dôvodu nedodržania predpísanej doby odpočinku počas prepravy hovädzieho dobytka
   Výrok rozsudku

               1.

               Preskúmanie prvej otázky neodhalilo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť článku 1 nariadenia Komisie (ES) č. 615/98 z 18. marca 1998, ktorým sa stanovujú osobitné pravidlá uplatňovania režimu vývozných náhrad vzhľadom na blaho živého hovädzieho dobytka počas prepravy.

               2.

               Preskúmanie druhej otázky neodhalilo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť článku 5 ods. 3 nariadenia č. 615/98 v súvislosti so zásadou proporcionality. Úlohou vnútroštátneho súdu bude overiť, či príslušné orgány uplatnili relevantné ustanovenia nariadenia č. 615/98 v súlade s touto zásadou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 96, 22.4.2006.


title: Vec C-418/11: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  26. septembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Innsbruck — Rakúsko) — TEXDATA Software GmbH (Právo obchodných spoločností — Sloboda usadiť sa — Jedenásta smernica 89/666/EHS — Zverejňovanie účtovných dokladov — Pobočka kapitálovej spoločnosti so sídlom v inom členskom štáte — Peňažná sankcia za nezverejnenie v stanovenej lehote — Právo na účinnú súdnu ochranu — Zásada rešpektovania práva na obhajobu — Vhodnosť, účinnosť, primeranosť a odradzujúci účinok sankcie)

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/10

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 26. septembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Innsbruck — Rakúsko) — TEXDATA Software GmbH
   (Vec C-418/11) (1)

   (Právo obchodných spoločností - Sloboda usadiť sa - Jedenásta smernica 89/666/EHS - Zverejňovanie účtovných dokladov - Pobočka kapitálovej spoločnosti so sídlom v inom členskom štáte - Peňažná sankcia za nezverejnenie v stanovenej lehote - Právo na účinnú súdnu ochranu - Zásada rešpektovania práva na obhajobu - Vhodnosť, účinnosť, primeranosť a odradzujúci účinok sankcie)
   2013/C 344/14
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Innsbruck

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: TEXDATA Software GmbH

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Oberlandesgericht Innsbruck — Výklad článkov 49 a 54 ZFEÚ, článku 47 ods. 2 a článku 50 Charty základných práv Európskej únie, všeobecnej zásady účinnej súdnej ochrany, článku 6 prvej smernice Rady 68/151/EHS z 9. marca 1968 o koordinácii ochranných opatrení, ktoré členské štáty vyžadujú od obchodných spoločností na ochranu záujmov spoločníkov a tretích osôb v zmysle druhého odseku článku 58 zmluvy s cieľom zabezpečiť rovnocennosť týchto ochranných opatrení v rámci celého Spoločenstva (Ú. v. ES L 65 s. 8; Mim. vyd. 17/001, s. 3), článku 60a štvrtej smernice Rady 78/660/EHS z 25. júla 1978 o ročnej účtovnej závierke niektorých typov spoločností, vychádzajúcej z článku 54 ods. 3 písm. g) zmluvy (Ú. v. ES L 222, s. 11; Mim. vyd. 17/001, s. 21), ako aj článku 38 ods. 6 siedmej smernice Rady 83/349/EHS z 13. júna 1983 o konsolidovaných účtovných závierkach, vychádzajúcej z článku 54 ods. 3 písm. g) zmluvy (Ú. v. ES L 193, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 58) — Zverejňovanie konsolidovaných ročných účtovných závierok niektorých typov spoločností — Právna úprava členského štátu, podľa ktorej ak sa príslušnému súdu nepredložia konsolidované ročné účtovné závierky v lehote deviatich mesiacov, bude spoločnosti uložená peňažná pokuta bez toho, aby bolo orgánu spoločnosti umožnené vyjadriť sa

      Výrok rozsudku

   S výhradou overení, ktoré má uskutočniť vnútroštátny súd, sa články 49 ZFEÚ a 54 ZFEÚ, zásady účinnej súdnej ochrany a rešpektovania práva na obhajobu, ako aj článok 12 jedenástej smernice Rady 89/666/EHS z 21. decembra 1989 o požiadavkách na sprístupnenie údajov týkajúcich sa pobočiek zriadených v určitom členskom štáte určitými druhmi obchodných spoločností, ktoré sa spravujú právom iného štátu, musia vykladať v tom zmysle, že nebránia takej vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, podľa ktorej sa v prípade prekročenia lehoty deviatich mesiacov stanovenej pre zverejňovanie účtovných dokladov okamžite uloží kapitálovej spoločnosti, ktorej pobočka sa nachádza v dotknutom členskom štáte, minimálne pokuta 700 eur, a to bez zaslania predchádzajúcej výzvy a bez poskytnutia možnosti vyjadriť sa k vytýkanému nesplneniu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 331, 12.11.2011.


title: Vec C-378/09: Žaloba podaná 23. septembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika

text:
               19.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/15

         Žaloba podaná 23. septembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika
   (Vec C-378/09)
   2009/C 312/24
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Šimerdová, J.-B. Laignelot, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Česká republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Česká republika si tým, že nesprávne prebrala do svojej vnútroštátnej právnej úpravy ustanovenie článku 10a ods. 1, 2 a 3 smernice Rady z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (85/337/EHS) (1), v znení smernice Rady 97/11/ES (2) a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES (3), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 10a ods. 1, 2 a 3 tejto smernice,

               —

               zaviazať Českú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 25. júna 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001, s. 248.

      (2)  Smernica Rady 97/11/ES z 3. marca 1997, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 85/337/EHS o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 73, s. 5; Mim. vyd. 15/003, s. 151).

      (3)  Smernica 2003/35/ES Európskeho parlamentu a Rady z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia, a ktorou sa menia a dopĺňajú s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti, smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 156, s. 17; Mim. vyd. 15/007, s. 466).


title: Vec F-94/08: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  29. októbra 2009 — Marcuccio/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Vykonanie rozsudku — Náhrada trov konania — Zámer správneho orgánu vykonať zrážky z invalidného dôchodku úradníka — Neexistencia aktu spôsobujúceho ujmu — Žaloba o náhradu škody — Zjavná neprípustnosť)

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/78

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 29. októbra 2009 — Marcuccio/Komisia
   (Vec F-94/08) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Vykonanie rozsudku - Náhrada trov konania - Zámer správneho orgánu vykonať zrážky z invalidného dôchodku úradníka - Neexistencia aktu spôsobujúceho ujmu - Žaloba o náhradu škody - Zjavná neprípustnosť)
   2010/C 24/147
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Curral a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Komisie požadovať náhradu trov konania vo veci T-241/03, ako aj návrh na náhradu škody spôsobenej z tohto dôvodu žalobcovi

      Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba pána Marcuccia sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Pán Marcuccio je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 10.1.2009, s. 46.


title: Vec T-7/05: Žaloba podaná dňa 11. januára 2005: Komisia Európskych spoločenstiev proti Parthenon A. E.

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/39

         Žaloba podaná dňa 11. januára 2005: Komisia Európskych spoločenstiev proti Parthenon A. E.
   (Vec T-7/05)
   (2005/C 57/66)
   Jazyk konania: gréčtina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Dimitrios Triantafillou, právny poradca, za právnej pomoci Nikolaos Korogiannakis, advokát, podala 11. januára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Parthenon – Anonimos Etairia Ikonomikon – Touristikon – Viomikhanikon – Emporikon kai Exagogikon Ergasion.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               1)

               zaviazal žalovaného, aby zaplatil sumu vo výške 325 452,80 eur, z čoho 259 800 eur je dlžná istina a 65 652,80 eur sú úroky z omeškania za obdobie do 10. januára 2005,

               2)

               zaviazal žalovaného, aby okrem toho zaplatil úroky vo výške 71,18 eur denne až do úplného vyrovnania dlhu.

               3)

               zaviazal žalovaného nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Európske spoločenstvo zastúpené Európskou komisiou uzavrelo so žalovaným ako s koordinátorom a členom konzorcia zmluvu, ktorá bola súčasťou výkonu ustanovení špecifického programu „výskumu, technologického vývoja a pokusov v oblasti poľnohospodárstva a rybárstva“. Zmluva sa konkrétne týkala realizácie projektu s názvom „vývoj nového postupu pri umývaní a čistení ovocia“ a mala byť vykonaná do 24 mesiacov od 1. septembra 1998. Komisia v zmysle zmluvy vykonala svoju povinnosť finančne prispieť k riadnej realizácii projektu vo výške 50 % prípustných nákladov, pričom maximálny príspevok dosahoval výšku 433 000 ECU.
   Vzhľadom na to, že práce neboli ukončené v rámci dohodnutého času (31. august 2000) a žalovaný nepredložil vedeckú správu a vyúčtovanie nákladov tak, ako je to uvedené v zmluve, Komisia sa rozhodla ukončiť zmluvu s účinnosťou od 24. februára 2001. Z následnej korešpondencie medzi žalovaným a Komisiou nevyplynuli podľa Komisie nové skutočnosti, ktoré by mohli zmeniť obsah jej rozhodnutia.
   Komisia svojou žalobou žiada náhradu sumy 259 800 eur, ktorú zaplatila žalobcovi ako preddavok svojho finančného príspevku na výkon prác, ako aj úhradu úrokov z tejto sumy, v súlade s relevantnými ustanoveniami gréckeho práva, ktoré sa uplatňuje v zmysle vyššie uvedenej zmluvy.


title: Vec C-289/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tartu Maakohus (Estónsko) 19. mája 2017 – Collect Inkasso OÜ, ITM Inkasso OÜ, Bigbank AS/Rain Aint, Lauri Palm, Raiko Oikimus, Egle Noor, Artjom Konjarov

text:
               31.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tartu Maakohus (Estónsko) 19. mája 2017 – Collect Inkasso OÜ, ITM Inkasso OÜ, Bigbank AS/Rain Aint, Lauri Palm, Raiko Oikimus, Egle Noor, Artjom Konjarov
   (Vec C-289/17)
   (2017/C 249/31)
   Jazyk konania: estónčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tartu Maakohus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľky: Collect Inkasso OÜ, ITM Inkasso OÜ, Bigbank AS

      Odporcovia: Rain Aint, Lauri Palm, Raiko Oikimus, Egle Noor, Artjom Konjarov

      Prejudiciálne otázky

               1.1.

               Má sa článok 17 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 805/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vytvára európsky exekučný titul pre nesporné nároky (1) vykladať v tom zmysle, že v dokumente o začatí konania, rovnocennom dokumente, alebo v predvolaní na súdne pojednávanie alebo spolu s týmto dokumentmi musia byť jasne uvedené všetky informácie vymenované v článku 17 písm. a) nariadenia? Najmä: Je podľa článku 3 ods. 1 písm. b), článku 6 ods. 1 písm. c) a článku 17 písm. a) vylúčené osvedčenie súdneho rozhodnutia ako európskeho exekučného titulu, ak nebola dlžníkovi oznámená adresa inštitúcie, na ktorú sa má obrátiť, avšak boli mu oznámené všetky ostatné informácie uvedené v článku 17 písm. a)?

               1.2.

               Má sa článok 18 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 805/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vytvára európsky exekučný titul pre nesporné nároky vykladať v tom zmysle, že ak konanie v členskom štáte pôvodu nespĺňa procesné požiadavky stanovené v článku 17 nariadenia (ES) č. 805/2004, náprava procesných vád predpokladá, že dlžníkovi boli v rozhodnutí alebo spolu s rozhodnutím riadne oznámené všetky informácie uvedené v článku 18 ods. 1 písm. b)? Je udelenie európskeho exekučného titulu vylúčené najmä v prípade, ak dlžníkovi nebola oznámená adresa inštitúcie, na ktorú má podať námietku, boli mu však oznámené všetky ostatné informácie uvedené v článku 18 ods. 1 písm. b)?

      (1)  Ú. v. EÚ L 143, 2004, s. 15; Mim. vyd. 19/007, s. 38.


title: Vec T-262/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  15. decembra 2005  – BIC/ÚHVT ( Ochranná známka Spoločenstva — Trojrozmerná ochranná známka vyjadrená v tvare kamienkového zapaľovača — Absolútny dôvod zamietnutia — Rozlišovacia spôsobilosť — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 — Rozlišovacia spôsobilosť nadobudnutá používaním — Článok 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/38

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. decembra 2005 – BIC/ÚHVT
   (Vec T-262/04) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Trojrozmerná ochranná známka vyjadrená v tvare kamienkového zapaľovača - Absolútny dôvod zamietnutia - Rozlišovacia spôsobilosť - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 - Rozlišovacia spôsobilosť nadobudnutá používaním - Článok 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2006/C 60/74)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: BIC SA (Clichy, Francúzsko) (v zastúpení: M.-P. Escande a A. Guillemin, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 6. apríla 2004 (vec R 468/2003-4) týkajúceho sa zápisu trojrozmernej ochrannej známky vyjadrenej v tvare kamienkového zapaľovača ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 9.10.2004.


title: Vec C-515/07: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  12. februára 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie/Staatssecretaris van Financiën (Šiesta smernica o DPH — Tovary a služby, ktoré sú súčasťou aktív podniku na účely zdaniteľných plnení a iných ako zdaniteľných plnení — Právo na okamžité a celkové odpočítanie dane zaplatenej pri nákupe týchto tovarov a služieb)

text:
               4.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/6

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 12. februára 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-515/07) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Tovary a služby, ktoré sú súčasťou aktív podniku na účely zdaniteľných plnení a iných ako zdaniteľných plnení - Právo na okamžité a celkové odpočítanie dane zaplatenej pri nákupe týchto tovarov a služieb)
   (2009/C 82/10)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hoge Raad der Nederlanden Den Haag – Výklad článku 6 ods. 2 a článku 17 ods. 1, 2 a 6 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) – Tovary a služby (nielen investičný majetok používaný sčasti pre potreby podniku a sčasti na súkromné účely) – Celkové zahrnutie do aktív podniku zdaniteľnej osoby – Možnosť okamžitého a celkového odpočítania dane splatnej pri nadobudnutí takýchto tovarov a služieb
   Výrok rozsudku
   Článok 6 ods. 2 písm. a) a článok 17 ods. 2 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, sa majú vykladať v tom zmysle, že ich nemožno uplatniť na použitie tovarov a služieb patriacich do aktív podniku na účely iných činností ako sú zdaniteľné plnenia zdaniteľnej osoby, pričom daň z pridanej hodnoty splatná z dôvodu nadobudnutia týchto tovarov a služieb použitých na uvedené činnosti nie je odpočítateľná.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 26.1.2008.


title: Vec T-45/11: Žaloba podaná 21. januára 2011 — Taliansko/Komisia

text:
               12.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/30

         Žaloba podaná 21. januára 2011 — Taliansko/Komisia
   (Vec T-45/11)
   2011/C 80/55
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: P. Gentili, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 10. novembra 2010 K(2010) 7893 v konečnom znení, ktoré bolo Talianskej republike oznámené listom z 11. novembra 2010 SG-Greffe (2010) D/18018 a ktorým bolo zamietnuté postúpenie veci COMP/M.5960 — Crédit Agricole/Cassa di Risparmio della Spezia/Agenzie Intesa Sanpaolo,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba je namierená proti rozhodnutiu Komisie, ktorým bol zamietnutý návrh talianskeho orgánu pre hospodársku súťaž podaný v zmysle článku 9 nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. EÚ L 24, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 40) a zameraný na postúpenie preskúmania koncentrácie oznámenej Komisii, na základe ktorej spoločnosť Crédit Agricole S.A. získala výhradnú kontrolu nad spoločnosťou Cassa di Risparmio della Spezia S.p.A., ktorá je v súčasnosti kontrolovaná spoločnosťou Intesa Sanpaolo, a to prostredníctvom Cassa di Risparmio di Parma e Piacenza S.p.A. kontrolovanej Crédit Agricole S.A.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov:

               1.

               Prvý žalobný dôvod spočíva na porušení článku 9 nariadenia Rady (ES) č. 139/2004, v rozsahu v akom Komisia usúdila, že žiadosť o postúpenie je oneskorená a neodôvodnená.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 9 ods. 2 písm. a) a b) a článku 9 ods. 3 prvého pododseku písm. b) a článku 9 ods. 3 druhého pododseku nariadenia Rady (ES) č. 139/2004, ako aj na nedostatku odôvodnenia.
               V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že Komisia nesprávne zdôraznila skutočnosť, že po koncentrácii sa trhové podiely nezmenia. V skutočnosti spoločnosť Crédit Agricole získa tieto trhové podiely vďaka koncentrácii a nie vnútorným rozšírením, ako to bolo v prípade Intesa Sanpaolo pred koncentráciou. Z toho dôvodu existoval vplyv na regionálny trh maloobchodných bankových služieb.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 9 ods. 2 písm. a) a b) a článku 9 ods. 3 prvého pododseku písm. b) a článku 9 ods. 3 druhého pododseku nariadenia Rady (ES) č. 139/2004, ako aj na nedostatku odôvodnenia.
               Žalobkyňa na rozdiel od Komisie tvrdí, že regionálny trh bankových služieb existuje: užívatelia týchto služieb totiž nie sú ochotní sa premiestňovať a pre ostatné hospodárske subjekty je ťažké na nasýtený regionálny trh vstúpiť. Existoval teda obmedzený trh, ktorý nebol veľkou súčasťou spoločného trhu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 9 ods. 2 písm. a) a b) a článku 9 ods. 3 prvého pododseku písm. b) a článku 9 ods. 3 druhého pododseku nariadenia Rady (ES) č. 139/2004, ako aj na nedostatku odôvodnenia.
               V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že Komisia nevzala do úvahy konanie o porušení, ktoré inicioval orgán pre hospodársku súťaž proti spoločnostiam Crédit Agricole a Intesa Sanpaolo, ktoré mali byť na účely vplyvu na trh považované za prepojené a nie za konkurenčné subjekty.

               5.

               Piaty žalobný dôvod spočíva na porušení článku 1 a článku 9 ods. 2 a 3 nariadenia Rady (ES) č. 139/2004, ako aj zásad subsidiarity a proporcionality.
               Žalobkyňa sa domnieva, že koncentrácia nemala význam na úrovni Spoločenstva a že orgán pre hospodársku súťaž bol v lepšej pozícii na jej posúdenie. Komisia mala prinajmenšom postúpiť časť operácie, ktorá sa týkala regionálnych trhov uvedených v rozhodnutí.


title: Vec C-225/09: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  2. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di pace di Cortona — Taliansko) — Edyta Joanna Jakubowska/Alessandro Maneggia (Pravidlá Únie týkajúce sa výkonu povolania advokáta — Smernica 98/5/ES — Článok 8 — Predchádzanie konfliktom záujmov — Vnútroštátna právna úprava zakazujúca súbežný výkon povolania advokáta a zamestnania v štátnej správe na čiastočný úväzok — Vyškrtnutie zo zoznamu advokátov advokátskej komory)

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/5

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 2. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Giudice di pace di Cortona — Taliansko) — Edyta Joanna Jakubowska/Alessandro Maneggia
   (Vec C-225/09) (1)

   (Pravidlá Únie týkajúce sa výkonu povolania advokáta - Smernica 98/5/ES - Článok 8 - Predchádzanie konfliktom záujmov - Vnútroštátna právna úprava zakazujúca súbežný výkon povolania advokáta a zamestnania v štátnej správe na čiastočný úväzok - Vyškrtnutie zo zoznamu advokátov advokátskej komory)
   2011/C 30/08
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Giudice di pace di Cortona

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Edyta Joanna Jakubowska

      Žalovaný: Alessandro Maneggia

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Giudice di pace di Cortona — Výklad článku 6 smernice Rady 77/249/EHS z 22. marca 1977 na uľahčenie účinného výkonu slobody právnikov poskytovať služby (Ú. v. ES L 78, s. 17; Mim. vyd. 06/001, s. 52), článku 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/5/ES zo 16. februára 1998 o uľahčení trvalého výkonu právnického povolania v inom členskom štáte ako v tom, kde bola získaná kvalifikácia (Ú. v. ES L 77, s. 36; Mim. vyd. 06/003, s. 83), a článkov 3, 4, 10, 81 a 98 ES — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca nezlučiteľnosť výkonu slobodného povolania advokáta a práce na čiastočný úväzok vo verejnej správe — Vyčiarknutie zo zoznamu profesijnej organizácie advokátov, ktorí sa nerozhodli medzi slobodným povolaním a zamestnaním na čiastočný úväzok

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 3 ods. 1 písm. g) ES a články 4 ES, 10 ES, 81 ES a 98 ES nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá zamestnancom štátnej správy pracujúcim na čiastočný úväzok zakazuje vykonávať povolanie advokáta tým, že stanovuje ich vyškrtnutie zo zoznamu advokátov advokátskej komory, aj keď sú na výkon tohto povolania spôsobilí.

               2.

               Článok 8 smernice 98/5/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 16. februára 1998 o uľahčení trvalého výkonu právnického povolania v inom členskom štáte ako v tom, kde bola získaná kvalifikácia, sa má vykladať v tom zmysle, že hostiteľský členský štát môže uložiť advokátom, ktorí sú v ňom zaregistrovaní a zamestnaní — či už na plný, alebo čiastočný úväzok — u iného advokáta, v združení, advokátskej kancelárii, štátnom alebo súkromnom podniku, obmedzenia súbežného výkonu povolania advokáta a tohto povolania za predpokladu, že tieto obmedzenia nejdú nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľa predchádzania konfliktov záujmov a uplatňujú sa na všetkých advokátov zaregistrovaných v tomto členskom štáte.

      (1)  Ú. v. EÚ C 205, 29.8.2009.


title: Vec C-449/05: Žaloba podaná  16. decembra 2005  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/26

         Žaloba podaná 16. decembra 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike
   (Vec C-449/05)
   (2006/C 36/53)
   Jazyk konania: taliančina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: C. Cattabriga a L. Visaggio, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 16. decembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Talianskej republike.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Talianska republika si tým, že neprijala všetky potrebné zákony, predpisy a administratívne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou 2003/99/ES (1) Európskeho parlamentu a Rady zo 17. novembra 2003, o monitoringu zoonóz a pôvodcoch zoonóz, ktorou sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 90/424/EHS (2) a ruší smernica Rady 92/117/EHS (3) alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 14 ods. 1 prvá zarážka uvedenej smernice,

               2)

               zaviazal Taliansku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula 12. apríla 2004.

      (1)  Ú. v. ES L 325, 12.12.2003, s. 31.

      (2)  Ú. v. ES L 224, 18.8.1990, s. 19.

      (3)  Ú. v. ES L 62, 15.3.1993, s. 38.


title: Vec T-499/12: Žaloba podaná 13. novembra 2012 — HSH Investment Holdings Coinvest-C a HSH Investment Holdings FSO/Komisia

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/59

         Žaloba podaná 13. novembra 2012 — HSH Investment Holdings Coinvest-C a HSH Investment Holdings FSO/Komisia
   (Vec T-499/12)
   2013/C 26/119
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: HSH Investment Holdings Coinvest-C Sàrl (Luxemburg, Luxembursko) a HSH Investment Holdings FSO Sàrl (Luxemburg) (v zastúpení: H. Niemeyer a H. Ehlers, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú

               —

               zrušiť rozhodnutie žalovanej z 20. septembra 2011 vo veci C 29/2009 (ex N 264/2009) — HSH Nordbank AG,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby proti povinnostiam na ťarchu menšinových akcionárov uvádzajú žalobkyne tieto žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení neexistencie samostatnej pomoci v prospech menšinových akcionárov
               Žalobkyne tvrdia, že Komisia nesprávne uplatnila pojem pomoci článku 107 ods. 1 ZFEÚ tým, že neprávom označila žalobkyne za prijímateľky pomoci. Navýšenie ich podielu je pre menšinových akcionárov iba hospodárskym odrazom pomoci v prospech HSH Nordbank a nie nepriamou pomocou v prospech menšinových akcionárov.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na nedostatočnom odôvodnení zistenia, že žalobkyne získali prospech
               Na tomto mieste žalobkyne uvádzajú, že Komisia porušila povinnosť uviesť odôvodnenie podľa článku 296 ods. 2 ZFEÚ tým, že nedostatočne objasnila, prečo mali žalobkyne získať nepriamu štátnu pomoc a z akých dôvodov mala byť hodnota podniku HSH Nordbank určená nepresne. Okrem toho Komisia nevyčíslila výšku údajnej štátnej pomoci v prospech menšinových akcionárov a zmýlila si preskúmanie tejto pomoci s preskúmaním rozdelenia bremena.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnom zistení skutkových okolností pri preskúmaní, či žalobkyne získali finančný prospech
               V rámci tohto žalobného dôvodu sa namieta, že Komisia nesprávne zistila skutkový stav. Podľa názoru žalobkýň nestanovila spoločnosť, ktorá hodnotila HSH Nordbank, hodnotu podniku HSH Nordbank a tým emisnú cenu nových kmeňových akcií príliš vysoko, ale vykonala ohodnotenie v súlade s uznávanými hodnotiacimi metódami.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na nezohľadnení preddavkov, poskytnutých žalobkyňami, pri rozdelení bremena
               Žalobkyne tvrdia, že Komisia nesprávne uplatnila požiadavky na rozdelenie bremena vyplývajúce z článku 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ a oznámenia o reštrukturalizácii (1) tým, že pri zisťovaní, či boli žalobkyne dostatočne zapojené do rozdelenia bremena, nezohľadnila nimi poskytnuté preddavky.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 7 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 (2) a zásady právnej istoty nezvyčajným ukončením konania vo veci formálneho zisťovania
               Žalobkyne na tomto mieste tvrdia, že Komisia porušila článok 7 ods. 1 nariadenia č. 659/1999 a zásadu právnej istoty tým, že ukončila konanie vo veci formálneho zisťovania voči žalobkyniam bez vydania niektorého z rozhodnutí upravených v článku 7 nariadenia č. 659/1999.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení článku 7 ods. 4 nariadenia č. 659/1999, článku 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ a oznámenia o reštrukturalizácii stanovením nevhodných povinností
               V rámci tohto žalobného dôvodu sa tvrdí, že Komisia porušila článok 7 ods. 4 nariadenia č. 659/1999 a oznámenia o reštrukturalizácii tým, že stanovila povinnosti, ktoré nesúviseli s reštrukturalizáciou HSH Nordbank, ale predstavovali skryté schválenie nepriamej pomoci za uloženia povinností.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality nadmerným zaťažením žalobkýň
               Žalobkyne namietajú, že Komisia porušila zásadu proporcionality tým, že ich v rámci rozdelenia bremena nadmerne zaťažila.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod je založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania diskrimináciou žalobkýň
               Žalobkyne na tomto mieste uvádzajú, že Komisia porušila zásadu rovnosti zaobchádzania tým, že do svojho rozhodnutia zahrnula povinnosti na ťarchu žalobkýň, ktoré v iných porovnateľných prípadoch nestanovila.

         Ďalej uvádzajú žalobkyne proti napadnutému rozhodnutiu spolu tieto žalobné dôvody:

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ a oznámenia o znehodnotených aktívach (3) nesprávnym výpočtom nezlučiteľných prvkov štátnej pomoci
               V rámci tohto žalobného dôvodu sa uvádza, že Komisia porušila článok 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ a oznámenie o znehodnotených aktívach tým, že nesprávne vypočítala takzvaný nezlučiteľný prvok štátnej pomoci spojený so zárukou v prospech HSH Nordbank.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na nedostatočnom odôvodnení zistenia skutočnej hospodárskej hodnoty
               Žalobkyne na tomto mieste tvrdia, že Komisia nedostatočne odôvodnila, akým spôsobom sa uskutočnilo zistenie skutočnej hospodárskej hodnoty portfólia, ktoré pokrývala záruka.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ a oznámenia o znehodnotených aktívach nesprávnym výpočtom Claw-back
               Žalobkyne namietajú, že Komisia porušila článok 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ a oznámenie o znehodnotených aktívach tým, že nesprávne vypočítala Claw-back.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania pri výpočte Claw-back
               Na štvrtom mieste sa v danej súvislosti namieta, že Komisia porušila zásadu rovnosti zaobchádzania tým, že znevýhodnila HSH Nordbank pri výpočte Claw-back voči iným porovnateľným prípadom.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ a zásady proporcionality schválením pod podmienkou príliš vysokého zníženia súvahy
               Na poslednom mieste žalobkyne tvrdia, že Komisia porušila článok 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ a zásadu proporcionality aj tým, že podmienila schválenie príliš vysokému zníženiu súvahy pre HSH Nordbank.

      (1)  Oznámenie Komisie Návrat k životaschopnosti a hodnotenie reštrukturalizačných opatrení vo finančnom sektore v podmienkach súčasnej krízy podľa pravidiel štátnej pomoci (Ú. v. EÚ C 195, 2009, s. 9).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku [88 ES] (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd.: 08/001, s. 339).

      (3)  Oznámenie Komisie o zaobchádzaní so znehodnotenými aktívami v bankovom sektore Spoločenstva (Ú. v. EÚ C 72, 2009, s. 1).


title: Vec T-24/16: Žaloba podaná 21. januára 2016 – Sovena Portugal – Consumer Goods/ÚHVT – Mueloliva (FONTOLIVA)

text:
               21.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/38

         Žaloba podaná 21. januára 2016 – Sovena Portugal – Consumer Goods/ÚHVT – Mueloliva (FONTOLIVA)
   (Vec T-24/16)
   (2016/C 106/44)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sovena Portugal – Consumer Goods, SA (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: D. Martins Pereira, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Mueloliva, SL (Córdoba, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis ochrannej známky označujúci Európsku úniu týkajúci sa slovného prvku „FONTOLIVA“ – medzinárodný zápis č. 1 107 792 označujúci Európsku úniu.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. novembra 2015 vo veci R 1813/2014-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhovel tejto žalobe,

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu,

               —

               opravil napadnuté rozhodnutie na základe dôvodov uvedených v tejto žalobe a priznal ochranu medzinárodnej ochrannej známke č. 1 107 792 FONTOLIVA vo vzťahu k Európskej únii,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania vynaložené žalobkyňou vrátane trov konania pred ÚHVT,

               —

               uložil ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila žalobkyňa v konaní pred ÚHVT.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               neplatnosť skoršej španielskej ochrannej známky č. 780 071 FUENOLIVA,

               —

               nedostatok dôkazov o riadnom používaní skoršej ochrannej známky,

               —

               neexistencia pravdepodobnosti zámeny – článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva,

               —

               existencia dvoch skorších ochranných známok FONTOLIVA v Španielsku.


title: Vec C-566/07: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  18. júna 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Holandsko) — Staatssecretaris van Financiën/Stadeco BV (Šiesta smernica o DPH — Článok 21 bod 1 písm. c) — Daň splatná výlučne z dôvodu jej uvedenia na faktúre — Oprava nedôvodne vyfakturovanej dane — Bezdôvodné obohatenie)

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/11

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 18. júna 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Holandsko) — Staatssecretaris van Financiën/Stadeco BV
   (Vec C-566/07) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 21 bod 1 písm. c) - Daň splatná výlučne z dôvodu jej uvedenia na faktúre - Oprava nedôvodne vyfakturovanej dane - Bezdôvodné obohatenie)
   2009/C 180/17
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden Den Haag

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Staatssecretaris van Financiën

      Žalovaná: Stadeco BV

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Výklad článku 21 ods. 1 písm. c) šiestej smernice Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (77/388/EHS) (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Neexistencia povinnosti zaplatiť daň v členskom štáte pobytu vystavovateľa faktúry za plnenie uskutočnené v inom členskom štáte alebo v treťom štáte — Oprava neprávom vyfakturovanej dane

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 21 bod 1 písm. c) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 91/680/EHS zo 16. decembra 1991, sa má vykladať v tom zmysle, že daň z pridanej hodnoty je podľa tohto ustanovenia splatná v tom členskom štáte, ktorého daň z pridanej hodnoty je uvedená na faktúre alebo inom dokumente, ktorý slúži ako faktúra, aj keď predmetné plnenie nie je zdaniteľné v tomto členskom štáte. Prislúcha vnútroštátnemu súdu, aby overil so zohľadnením všetkých relevantných okolností, daň z pridanej hodnoty ktorého členského štátu zodpovedá daň z pridanej hodnoty uvedená na predmetnej faktúre. V tejto súvislosti môžu byť relevantné najmä uvedená sadzba, mena, v ktorej je vyjadrená suma na zaplatenie, jazyk, v ktorom je faktúra vystavená, obsah a kontext predmetnej faktúry, miesta, kde sú usadení vystaviteľ tejto faktúry a príjemca poskytnutých služieb ako aj ich správanie.

               2.

               Zásade daňovej neutrality v zásade neodporuje, keď členský štát podmieňuje opravu dane z pridanej hodnoty splatnú v tomto členskom štáte iba na základe skutočnosti, že je omylom uvedená na odoslanej faktúre tým, že zdaniteľná osoba zašle príjemcovi poskytnutých služieb opravenú faktúru, v ktorej nebude uvedená daň z pridanej hodnoty, pokiaľ táto zdaniteľná osoba v primeranej lehote a úplne neodstránila nebezpečenstvo straty daňových príjmov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 64, 8.3.2008.


title: Vec F-16/15: Žaloba podaná 30. januára 2015 – ZZ a i./Komisia

text:
               23.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/27

         Žaloba podaná 30. januára 2015 – ZZ a i./Komisia
   (Vec F-16/15)
   (2015/C 096/35)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: ZZ a i. (v zastúpení: T. Bontinck a A. Guillerme, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutí, ktorými sa mení popis druhu pracovného miesta žalobcov v aplikácii Sysper 2 a ich nezahrnutie do zoznamu úradníkov navrhnutých na povýšenie do platového stupňa AST10 v rámci povyšovania v roku 2014

      Návrhy žalobcov

   V prvom rade:

               —

               vyhlásiť nezákonnosť článku 45 služobného poriadku a Prílohy I, ako aj príslušných prechodných ustanovení,

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu zo 14. apríla 2014 týkajúce sa zmeny žalobcových spisov pre povýšenie v systéme „Sysper 2“ na účely blokovania akýchkoľvek možností ich povýšenia,

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu oznámené 24. júna 2014 týkajúce sa nezahrnutia žalobcov do zoznamu úradníkov navrhnutých na povýšenie do platového stupňa AST10 v rámci každoročného povyšovania v roku 2014 stanoveného v článku 45 služobného poriadku,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Subsidiárne:

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacie orgánu zo 14. apríla 2014 týkajúce sa zmeny žalobcových spisov pre povýšenie v systéme „Sysper 2“ na účely blokovania akýchkoľvek možností ich povýšenia,

               —

               zrušiť nasledujúce rozhodnutie menovacieho orgánu oznámené 24. júna 2014 týkajúce sa nezahrnutia žalobcov do zoznamu úradníkov navrhnutých na povýšenie do platového stupňa AST10 v rámci každoročného povyšovania v roku 2014 stanoveného v článku 45 služobného poriadku,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-169/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Taliansko) 2. apríla 2010 — Sandra Castronovo/Ministero dell’Interno

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/31

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Taliansko) 2. apríla 2010 — Sandra Castronovo/Ministero dell’Interno
      (Vec C-169/10)
      (2010/C 161/43)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Sandra Castronovo

         Žalovaný: Ministero dell’Interno

         Prejudiciálna otázka

      Je vnútroštátna právna úprava (zavedená tzv. Bersaniho dekrétom, zákonný dekrét č. 223 zo 4. júla 2006 zmenený na zákon č. 248 zo 4. augusta 2006) týkajúca sa „vnútroštátneho systému … ktorý stanovuje okrem iného:

                  a)

                  existenciu všeobecnej metodiky ochrany držiteľov koncesií vydaných pred skončením súťaže, v ktorej boli protiprávne vylúčení niektorí prevádzkovatelia;

                  b)

                  existenciu ustanovení, ktoré fakticky zaručujú zachovanie nadobudnutých obchodných pozícií na základe konania, v ktorom boli protiprávne vylúčení niektorí prevádzkovatelia (ako napríklad zákaz novým koncesionárom umiestniť svoje prevádzky bližšie, než je určitá vzdialenosť, od už existujúcich);

                  c)

                  určenie prípadov uplynutia lehoty koncesie v prípade, keď koncesionár priamo alebo nepriamo prevádzkuje činnosť cezhraničných hier, podobných hrám, ktoré sú predmetom koncesie“;

            zlučiteľná s článkami 43 a 49 Zmluvy ES?


title: Výmaz veci C-102/03

text:
               24.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/11

         Výmaz veci C-102/03 (1)

   (2005/C 330/22)

      (Jazyk konania: taliančina)

   Uznesením zo 6. septembra 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-102/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Tribunale di Brindisi): v trestnom konaní proti Gianfranco Casale, Giuseppe Eugenio Caroli.

      (1)  Ú. v. EÚ C 101, 26.4.2003.


title: Vec T-635/15: Žaloba podaná 13. novembra 2015 – Tuum/ÚHVT – Thun (TUUM)

text:
               18.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/48

         Žaloba podaná 13. novembra 2015 – Tuum/ÚHVT – Thun (TUUM)
   (Vec T-635/15)
   (2016/C 016/58)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tuum Srl (San Giustino, Taliansko) (v zastúpení: B. Saguatti, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Thun SpA (Bolzano, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „TUUM“ – prihláška č. 11 939 774.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. septembra 2015 vo veci R 2624/2014-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               s konečnou platnosťou a v celom rozsahu zamietol námietku proti zápisu prihlasovanej ochrannej známky pre výrobky triedy 14,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť zapísať prihlasovanú ochrannú známku,

               —

               uložil ÚHVT a vedľajšiemu účastníkovi konania nahradiť trovy konania vrátane trov konania, ktoré boli vynaložené v konaniach pred námietkovým oddelením a odvolacím senátom.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.