title: Vec C-717/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Beroep te Gent (Belgicko) 15. novembra 2018 – Procureur-generaal, ďalší účastník konania: X

text:
               28.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 35/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Beroep te Gent (Belgicko) 15. novembra 2018 – Procureur-generaal, ďalší účastník konania: X
      (Vec C-717/18)
      (2019/C 35/15)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hof van Beroep te Gent

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Procureur-generaal

         Ďalší účastník konania: X

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Pripúšťa článok 2 ods. 2 rámcového rozhodnutia o európskom zatykači (1), tak, ako bol prebraný zákonom o európskom zatykači do belgického práva, aby vykonávajúci členský štát pri skúmaní toho, či tu ide o hornú hranicu trestnej sadzby najmenej tri roky stanovenú v tomto ustanovení, vzal za základ trestný zákon účinný vo vydávajúcom členskom štáte v čase vydania európskeho zatykača?

                  2.

                  Pripúšťa článok 2 ods. 2 rámcového rozhodnutia o európskom zatykači, tak, ako bol prebraný zákonom o európskom zatykači do belgického práva, aby vykonávajúci členský štát pri skúmaní toho, či tu ide o hornú hranicu trestnej sadzby najmenej tri roky stanovenú v tomto ustanovení, vzal za základ trestný zákon účinný v čase vydania európskeho zatykača, ktorým sa sprísnila trestná sadzba v porovnaní s trestným zákonom, ktorý bol účinný vo vydávajúcom členskom štáte v čase spáchania skutkov?

         (1)  Rámcové rozhodnutie Rady z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi, Ú. v. ES L 190, 2002, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 34.


title: Vec T-587/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. novembra 2018 – HM/Komisia („Verejná služba — Úradníci — Prijímanie do zamestnania — Oznámenie o výberovom konaní EPSO/AST-SC/03/15 — Nepripustenie k hodnotiacim skúškam — Žiadosť o preskúmanie — Odmietnutie postúpiť túto žiadosť výberovej komisii verejného výberového konania z dôvodu zmeškania lehoty — Rozdelenie právomocí medzi EPSO a výberovú komisiu výberového konania“)

text:
               28.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 35/18

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. novembra 2018 – HM/Komisia
      (Vec T-587/16) (1)

      ((„Verejná služba - Úradníci - Prijímanie do zamestnania - Oznámenie o výberovom konaní EPSO/AST-SC/03/15 - Nepripustenie k hodnotiacim skúškam - Žiadosť o preskúmanie - Odmietnutie postúpiť túto žiadosť výberovej komisii verejného výberového konania z dôvodu zmeškania lehoty - Rozdelenie právomocí medzi EPSO a výberovú komisiu výberového konania“))
      (2019/C 35/22)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: HM (v zastúpení: H. Tettenborn, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Bohr a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 270 ZFEÚ na zrušenie jednak rozhodnutia Európskeho úradu pre výber pracovníkov (EPSO) zo 17. augusta 2015 nezohľadniť žiadosť o preskúmanie rozhodnutia výberovej komisie o nepripustení žalobkyne do ďalšej fázy výberového konania EPSO/AST-SC/03/15-3 a jednak „implicitného rozhodnutia“ výberovej komisie nevyhovieť tejto žiadosti

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Európskeho úradu pre výber pracovníkov (EPSO) zo 17. augusta 2015 nezohľadniť žiadosť o preskúmanie rozhodnutia výberovej komisie o nepripustení HM do ďalšej fázy výberového konania EPSO/AST-SC/03/15-3 sa zrušuje.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 191, 30.5.2016 (vec pôvodne zapísaná do registra na Súde pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-17/16 a postúpená na Všeobecný súd Európskej únie 1.9.2016).


title: Vec T-705/18: Žaloba podaná 28. novembra 2018 – Air Liquide Industriegase/Komisia

text:
               28.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 35/31

      Žaloba podaná 28. novembra 2018 – Air Liquide Industriegase/Komisia
      (Vec T-705/18)
      (2019/C 35/38)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Air Liquide Industriegase GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: M. Kachel a D. Fouquet, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa, aby Všeobecný súd:

                  —

                  v celom rozsahu zrušil rozhodnutie žalovanej SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. júna 2018, zaregistrované pod referenčným číslom C(2018) 3166 a týkajúce sa rokov 2012 a 2013,

                  —

                  subidiárne zrušil rozhodnutie žalovanej SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. júna 2018, zaregistrované pod referenčným číslom C(2018) 3166, v rozsahu, v akom za roky 2012 a 2013 nariaďuje, aby spotrebitelia s minimálnou ročnou spotrebou 7 000 hodín príkonu vrátili viac ako 20 % uverejnených sieťových poplatkov, spotrebitelia s minimálnou ročnou spotrebou 7 500 hodín príkonu viac ako 15 % uverejnených sieťových poplatkov a spotrebitelia s minimálnou ročnou spotrebou 8 000 hodín príkonu viac ako 10 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane výdavkov vynaložených na zastupovanie a cestovné.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobkyňa na podporu žaloby uvádza tri žalobné dôvody, ktoré sú v podstate totožné alebo sú podobné žalobným dôvodom uvedenými vo veci T-693/18, ZY/Komisia


title: Vec T-603/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 22. novembra 2018 – Brahma/Súdny dvor Európskej únie („Verejná služba — Úradníci v skúšobnej dobe — Skúšobná doba — Predĺženie skúšobnej doby — Prepustenie na konci skúšobnej doby — Článok 34 služobného poriadku — Zneužitie právomoci — Povinnosť odôvodnenia — Článok 25 ods. 2 služobného poriadku — Právo byť vypočutý — Článok 90 ods. 2 služobného poriadku — Zodpovednosť — Formálne požiadavky — Pravidlo zhody medzi žalobou a sťažnosťou — Prípustnosť — Majetková ujma — Nemajetková ujma — Príčinná súvislosť“)

text:
               28.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 35/19

      Rozsudok Všeobecného súdu z 22. novembra 2018 – Brahma/Súdny dvor Európskej únie
      (Vec T-603/16) (1)

      ((„Verejná služba - Úradníci v skúšobnej dobe - Skúšobná doba - Predĺženie skúšobnej doby - Prepustenie na konci skúšobnej doby - Článok 34 služobného poriadku - Zneužitie právomoci - Povinnosť odôvodnenia - Článok 25 ods. 2 služobného poriadku - Právo byť vypočutý - Článok 90 ods. 2 služobného poriadku - Zodpovednosť - Formálne požiadavky - Pravidlo zhody medzi žalobou a sťažnosťou - Prípustnosť - Majetková ujma - Nemajetková ujma - Príčinná súvislosť“))
      (2019/C 35/23)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Zoher Brahma (Thionville, Francúzsko) (v zastúpení: A. Tymen, avocat)

         Žalovaný: Súdny dvor Európskej únie (v zastúpení: pôvodne J. Inghelram a L. Tonini Alabiso, neskôr J. Inghelram a Á. Almendros Manzano, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia zo 17. júla 2015, v ktorom Súdny dvor Európskej únie rozhodol, že nevymenuje žalobcu za úradníka a prepustí ho s účinnosťou k 31. júlu 2015, ako aj rozhodnutia výboru pre sťažnosti zo 16. marca 2016, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu podaná proti rozhodnutiu zo 17. júla 2015, a na náhradu majetkovej a nemajetkovej ujmy, ktorá žalobcovi údajne vznikla v dôsledku týchto rozhodnutí

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie tajomníka Súdneho dvora Európskej únie ako menovacieho orgánu zo 17. júla 2015, ktorým bol po skončení skúšobnej doby a s účinnosťou od 31. júla 2015 Zoher Brahma prepustený, sa zrušuje.

                  2.

                  Rozhodnutie výboru pre sťažnosti zo 16. marca 2016, ktorým bola zamietnutá sťažnosť proti rozhodnutiu tajomníka Súdneho dvora Európskej ako menovacieho orgánu zo 17. júla 2015, ktorým bol po skončení skúšobnej doby a s účinnosťou od 31. júla 2015 Zoher Brahma prepustený, sa zrušuje.

                  3.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  4.

                  Súdny dvor je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 296, 16.8.2016 (vec bola pôvodne zaregistrovaná na Súde pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-33/16 a 1.9.2016 postúpená Všeobecnému súdu Európskej únie).


title: Vec C-506/17: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 28. novembra 2018 – Európska komisia/Slovinská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Životné prostredie — Skládky odpadu — Smernica 1999/31/ES — Článok 14 písm. b) a c) — Povolenie na prevádzku — Uzatvorenie nepovolených skládok — Povolenie nevyhnutných prác na základe schváleného plánu úprav skládky — Stanovenie prechodného obdobia pre uskutočnenie plánu)

text:
               28.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 35/6

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 28. novembra 2018 – Európska komisia/Slovinská republika
      (Vec C-506/17) (1)

      ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Skládky odpadu - Smernica 1999/31/ES - Článok 14 písm. b) a c) - Povolenie na prevádzku - Uzatvorenie nepovolených skládok - Povolenie nevyhnutných prác na základe schváleného plánu úprav skládky - Stanovenie prechodného obdobia pre uskutočnenie plánu))
      (2019/C 35/08)
      Jazyk konania: slovinčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne E. Sanfrutos Cano a M. M. Žebre, neskôr E. Sanfrutos Cano, B. Rous Demiri a F. Thiran a napokon E. Sanfrutos Cano a B. Rous Demiri, F. Thiran a C. Hermes, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Slovinská republika (v zastúpení: J. Morela a N. Pintar Gosenca, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Slovinská republika si tým, že neprijala opatrenia potrebné na to:

                              —

                              aby boli najneskôr do 16. júla 2009 v súlade s článkom 7 písm. g) a článkom 13 smernice Rady 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov uzatvorené skládky Dragonja, Dvori, Rakek-Pretržje, Bukovžlak-Cinkarna, Suhadole, Lokovica, Mislinjska Dobrava, Izola, Mozelj, Dolga Poljana, Dolga vas, Jelšane, Volče, Stara gora, Stara vas, Dogoše, Mala gora, Tuncovec-Steklarna, Tuncovec-OKP a Bočna-Podhom, ktoré nezískali v súlade s článkom 8 tejto smernice povolenie na prevádzku, a

                              —

                              aby najneskôr do 16. júla 2009 bola skládka Ostri vrh v súlade s požiadavkami smernice 1999/31, s výnimkou požiadaviek stanovených v jej prílohe I bode 1,
                              nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 14 písm. b) a článku 14 písm. c) smernice 1999/31.

                  2.

                  Slovinská republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 357, 23.10.2017.


title: Vec T-82/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. novembra 2018 – PepsiCo/EUIPO – Intersnack Group (Exxtra Deep) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Európskej únie Exxtra Deep — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“)

text:
               28.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 35/20

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. novembra 2018 – PepsiCo/EUIPO – Intersnack Group (Exxtra Deep)
      (Vec T-82/17) (1)

      ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie Exxtra Deep - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“))
      (2019/C 35/24)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: PepsiCo, Inc. (New York, Spojené štáty) (v zastúpení: V. von Bomhard a J. Fuhrmann, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Rajh a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Intersnack Group GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: T. Lampel a M. Pfaff, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 24. novembra 2016 (vec R 482/2016-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi PepsiCo a Intersnack Group

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 24. novembra 2016 (vec R 482/2016-4) sa zrušuje.

                  2.

                  EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti PepsiCo, Inc.

                  3.

                  Intersnack Group GmbH & Co. KG znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 121, 18.4.2017.


title: Vec C-724/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 21. novembra 2018 – Calli Appartments SCI/Procureur général près la cour d’appel de Paris, Mesto Paríž

text:
               28.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 35/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 21. novembra 2018 – Calli Appartments SCI/Procureur général près la cour d’appel de Paris, Mesto Paríž
      (Vec C-724/18)
      (2019/C 35/16)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour de cassation

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Calli Appartments SCI

         Žalovaní: Procureur général près la cour d’appel de Paris, Mesto Paríž

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Uplatňuje sa smernica 2006/132/ES z 12. decembra 2006 (1), vzhľadom na definíciu jej predmetu a jej pôsobnosť v jej článkoch 1 a 2, na prenájom za úplatu, dokonca poskytovaný aj mimo podnikateľskú činnosť, opakovane a na krátke časové obdobia, zariadeného priestoru na účely bývania, ktorý nepredstavuje hlavné bydlisko prenajímateľa, príležitostným zákazníkom, ktorí tam nemajú nahlásený pobyt, najmä vzhľadom na pojmy poskytovatelia a služby?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, predstavuje vnútroštátna právna úprava, akou je článok L. 631-7 code de la construction et de l’habitation (zákonník výstavby a bývania), systém udeľovania povolenia vyššie uvedenej činnosti v zmysle článkov 9 až 13 smernice 2006/123 z 12. decembra 2006 alebo iba požiadavku podriadenú ustanoveniam článkov 14 a 15?
                  V prípade, ak sa uplatnia články 9 až 13 smernice 2003/123/ES z 12. decembra 2006:

                  3.

                  Má sa článok 9 písm. b) tejto smernice vykladať v tom zmysle, že cieľ smerujúci k boju proti nedostatku bytov určených na prenájom predstavuje naliehavý dôvod všeobecného záujmu umožňujúci odôvodniť vnútroštátne opatrenie, ktorým v určitých geografických oblastiach podlieha povoleniu prenájom zariadeného priestoru určeného na bývanie, opakovane na krátke časové obdobia, príležitostným zákazníkom, ktorí tam nemajú nahlásený pobyt?

                  4.

                  V prípade kladnej odpovede, je takéto opatrenie primerané sledovanému cieľu?

                  5.

                  Bráni článok 10 ods. 2 písm. d) a e) smernice vnútroštátnemu opatreniu, ktoré podriaďuje povoleniu prenájom zariadeného priestoru určeného na bývanie „opakovane“, na „krátke časové obdobia“ a „príležitostným zákazníkom, ktorí tam nemajú nahlásený pobyt“?

                  6.

                  Bráni článok 10 ods. 2 písm. d) až g) smernice systému udeľovania povolenia stanovujúcemu, že podmienky vydania povolenia sa stanovujú uznesením obecnej rady, so zreteľom na ciele sociálnej rozmanitosti, najmä v závislosti od charakteristík trhu obytných priestorov a od potreby nezhoršiť nedostatok bývania?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu (Ú. v EÚ L 376, 2006, s. 36).


title: Vec T-706/18: Žaloba podaná 28. novembra 2018 – Air Liquide Deutschland/Komisia

text:
               28.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 35/32

      Žaloba podaná 28. novembra 2018 – Air Liquide Deutschland/Komisia
      (Vec T-706/18)
      (2019/C 35/39)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Air Liquide Deutschland GmbH (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: M. Kachel a D. Fouquet, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  v celom rozsahu zrušil rozhodnutie žalovanej SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. júna 2018, zaregistrované pod referenčným číslom C(2018) 3166 a týkajúce sa rokov 2012 a 2013,

                  —

                  subidiárne zrušil rozhodnutie žalovanej SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. júna 2018, zaregistrované pod referenčným číslom C(2018) 3166 v rozsahu, v akom za roky 2012 a 2013 nariaďuje, aby spotrebitelia s minimálnou ročnou spotrebou 7 000 hodín príkonu vrátili viac ako 20 % uverejnených sieťových poplatkov, spotrebitelia s minimálnou ročnou spotrebou 7 500 hodín príkonu viac ako 15 % uverejnených sieťových poplatkov a spotrebitelia s minimálnou ročnou spotrebou 8 000 hodín príkonu viac ako 10 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane výdavkov vynaložených na zastupovanie a cestovné.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobkyňa na podporu žaloby uvádza tri žalobné dôvody, ktoré sú v podstate totožné alebo sú podobné žalobným dôvodom uvedenými vo veci T-693/18, ZY/Komisia.


title: Vec T-460/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. novembra 2018 – Bopp/EUIPO (Zobrazenie rovnostranného osemuholníka) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Únie zobrazujúcej modrý osemuholníkový rámec — Absolútny dôvod zamietnutia — Rozlišovacia spôsobilosť — Článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 75 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 94 nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               28.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 35/23

      Rozsudok Všeobecného súdu z 21. novembra 2018 – Bopp/EUIPO (Zobrazenie rovnostranného osemuholníka)
      (Vec T-460/17) (1)

      ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Únie zobrazujúcej modrý osemuholníkový rámec - Absolútny dôvod zamietnutia - Rozlišovacia spôsobilosť - Článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 75 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 94 nariadenia (EÚ) 2017/1001“))
      (2019/C 35/28)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Carsten Bopp (Glashütten, Nemecko) (v zastúpení: F. Pröckl, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Söder a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 8. mája 2017 (vec R 1954/2016-4) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia modrého osemuholníkového rámca ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Carsten Bopp je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 300, 11.9.2017.


title: Vec T-711/18: Žaloba podaná 27. novembra 2018 – Wyld/EUIPO – Kaufland Warenhandel (wyld)

text:
               28.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 35/32

      Žaloba podaná 27. novembra 2018 – Wyld/EUIPO – Kaufland Warenhandel (wyld)
      (Vec T-711/18)
      (2019/C 35/40)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Wyld GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: M. Douglas, Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Kaufland Warenhandel GmbH & Co. KG (Neckarsulm, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie wyld – prihláška č. 14 525 562

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 24. septembra 2018 vo veci R 2621/2017-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a prihlášku ochrannej známky Európskej únie č. 14 525 562 „wyld“ v rozsahu, v akom bola zamietnutá, nechal zapísať,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 47 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-677/18: Žaloba podaná 19. novembra 2018 – Galletas Gullón/EUIPO – Intercontinental Great Brands (gullón TWINS COOKIE SANDWICH)

text:
               28.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 35/23

      Žaloba podaná 19. novembra 2018 – Galletas Gullón/EUIPO – Intercontinental Great Brands (gullón TWINS COOKIE SANDWICH)
      (Vec T-677/18)
      (2019/C 35/29)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Galletas Gullón, SA (Aguilar de Campoo, Španielsko) (v zastúpení: S. Martínez-Almeida a Alejos-Pita, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Intercontinental Great Brands LLC (East Hanover, New Jersey, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie gullón TWINS COOKIE SANDWICH – prihláška č. 13 877 543

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 5. septembra 2018 vo veci R 2378/2017-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil žalovanému, a prípadne vedľajšiemu účastníkovi konania, povinnosť nahradiť trovy konania pred Všeobecným súdom a trovy konania pred odvolacím senátom EUIPO.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001.


title: Korigendum k oznámeniu v úradnom vestníku vo veci T-603/18 (Ú. v. EÚ C 436, 3.12.2018)

text:
               28.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 35/34

      Korigendum k oznámeniu v úradnom vestníku vo veci T-603/18
      (
            Úradný vestník Európskej únie C 436 z 3. decembra 2018
         )
      (2019/C 35/41)
      Text oznámenia v úradnom vestníku vo veci T-603/18, ZE/Parlament sa nahrádza týmto textom:

               „Žaloba podaná 9. októbra 2018 – ZE/Parlament
               (Vec T-603/18)
               ()
               Jazyk konania: gréčtina

                  Účastníci konania

                  Žalobca: ZE (v zastúpení: P. Giatagancidis, advokát)

                  Žalovaný: Európsky parlament

                  Návrhy

               Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                           —

                           zrušil rozhodnutie generálneho tajomníka Európskeho parlamentu z 25. septembra 2018 o nariadení pozastavenia výkonu jeho funkcie do 31. októbra 2018 a všetky iné súvisiace akty,

                           —

                           uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

                  Dôvody a hlavné tvrdenia

               Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

                           1.

                           Prvý žalobný dôvod je založený na porušení práva byť vypočutý pred prijatím napadnutého rozhodnutia v jeho neprospech.

                           2.

                           Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie bolo prijaté na základe informácií získaných metódou, ktorá je v rozpore s právom na riadnu správu vecí verejných zakotveným v článku 41 Charty základných práv Európskej únie.

                           3.

                           Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady nestrannosti generálneho tajomníka, keďže generálny tajomník nariadil začatie administratívneho vyšetrovania proti žalobcovi aj prijal napadnuté rozhodnutie.

                           4.

                           Štvrtý žalobný dôvod je založený na zjavnom porušení práva na ochranu súkromia z dôvodu, že mu bol uložený zákaz prístupu na pracovisko, ako aj k osobným spisom.

                           5.

                           Piaty žalobný dôvod je založený na porušení prezumpcie neviny a dôvernej povahy konania počas priebehu konania vzhľadom na vyhlásenia vysokých úradníkov Európskeho parlamentu v tlači.“


title: Vec T-684/18: Žaloba podaná 20. novembra 2018 – ZV/Komisia

text:
               28.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 35/24

      Žaloba podaná 20. novembra 2018 – ZV/Komisia
      (Vec T-684/18)
      (2019/C 35/30)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: ZV (v zastúpení: J.-N. Louis, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie oznámené listom z 12. februára 2018 o zamietnutí kandidatúry žalobkyne na pracovné miesto zástupcu mediátora a obsadenie miesta vymenovaním iného uchádzača,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý dôvod je založený na zneužití právomoci a konania. V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že oznámenie o voľnom pracovnom mieste COM/2017/1739 neumožnilo zabezpečiť, aby mal vybraný uchádzač skutočne vzdelanie a skúsenosti, ktoré sú potrebné na výkon voľného miesta. Okrem toho žalobkyňa uvádza, že úspešný uchádzač nemá všetku požadovanú kvalifikáciu, a okrem iného mediačné skúsenosti ani dobré hlbšie znalosti Služobného poriadku úradníkov Európskej únie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod sa zakladá na porušení rozhodnutia Komisie C(2002/601) zo 4. marca 2002 o posilnení mediačnej služby, pričom jeho článok 6 ods. 3 stanovuje, že predseda Komisie vymenuje zastupujúcich mediátorov na návrh mediátora, ale nestanovuje ani konanie predbežného výberového konania, ani vytvorenie zoznamu vybraných uchádzačov. V tomto prípade poradný výbor pre menovanie však vykonal predbežné výberové konanie a predložil mediátorovi tri kandidatúry, ktoré dostal. Z uvedeného podľa tvrdenia žalobkyne vyplýva, že mediátor nepreskúmal všetky kandidatúry a porušil tak vyššie uvedené ustanovenie, keď predsedovi Komisie navrhol vymenovať úspešného uchádzača.

                  3.

                  Tretí dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia napadnutých rozhodnutí.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod sa týka porušenia oznámenia o voľnom pracovnom mieste COM/2017/1739 a zjavne nesprávneho posúdenia. V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že na rozdiel od nej úspešný uchádzač nespĺňa predpoklady požadované uvedeným oznámením na obsadenie sporného pracovného miesta, najmä nemá dobré znalosti služobného poriadku a predpisov platných pre úradníkov a ostatných zamestnancov Európskej únie ani skúsenosti so zmierlivým riešením sporov.


title: Vec T-690/18: Žaloba podaná 22. novembra 2018 – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Vieta Audio (Vita)

text:
               28.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 35/25

      Žaloba podaná 22. novembra 2018 – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Vieta Audio (Vita)
      (Vec T-690/18)
      (2019/C 35/31)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Malynicz, QC)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Vieta Audio, SA (Barcelona, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie Vita – ochranná známka Európskej únie č. 9 993 361

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 10. septembra 2018 vo veci R 695/2018-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi povinnosť znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobkyne.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 72 ods. 6 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 58 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-691/18: Žaloba podaná 22. novembra 2018 – KPN/Komisia

text:
               28.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 35/25

      Žaloba podaná 22. novembra 2018 – KPN/Komisia
      (Vec T-691/18)
      (2019/C 35/32)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: KPN BV (Rotterdam, Holandsko) (v zastúpení: P. van Ginneken a G. Béquet, lawyers)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie C(2018) 3569 final z 30. mája 2018, ktorým sa vyhlasuje koncentrácia podnikov smerujúca k tomu, že Liberty Global plc získa výlučnú kontrolu nad spoločnosťou Ziggo NV, za zlučiteľnú s vnútorným trhom a s Dohodou o EHP (Vec M.7000 – Liberty Global/Ziggo);

                  —

                  vrátil vec Komisii, aby vec znovu preskúmala podľa článku 10 ods. 5 nariadenia o fúziách, (1) a

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia pri vymedzení trhu, pokiaľ ide o prémiové platené televízne služby so športovými a filmovými kanálmi.

                              —

                              V tomto ohľade žalobkyňa tvrdí, že počas správneho konania upozornila na to, že bez spoločnosti Ziggo Sport Totaal (ďalej len „ZST“) by sa niektorí poskytovatelia služieb plateného televízneho vysielania, širokopásmového pripojenia a mobilných služieb a balíčkov obsiahnutých v niektorých z týchto služieb nemohli zúčastniť súťaže na maloobchodnom trhu. To bolo údajne potvrdené v rámci vyšetrovania trhu, ktoré vykonala Komisia. V dôsledku toho nie sú dva prémiové platené televízne športové kanály ZST a FOX Sports navzájom nahraditeľné.

                              —

                              Žalobkyňa ďalej tvrdí, že Komisia napriek tomu konštatovala existenciu jediného trhu veľkoobchodných dodávok a nákupov platených prémiových športových kanálov, zahrňujúcich ZST a FOX Sports, a ďalej to, že nie je nutná ďalšia segmentácia trhu.

                              —

                              Podľa žalobkyne bolo týmto nesprávnym posúdením pri vymedzení trhu ovplyvnené ďalšie posudzovanie Komisie a v konečnom dôsledku aj záver o schválení fúzie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia nedostatočne odôvodnila vymedzenie trhu, pokiaľ ide o platené prémiové televízne športové a filmové kanály.

                              —

                              V tomto ohľade žalobkyňa tvrdí, že predpoklad Komisie, podľa ktorého sú kanály FOX Sports a ZST súčasťou rovnakého trhu, mal byť podrobne vysvetlený, lebo tento predpoklad je v rozpore s vyšetrovaním trhu, ktoré vykonala Komisia a ktoré ukázalo, že kanál ZST je „nenahraditeľný“, a s predchádzajúcimi rozhodnutiami Komisie.

                              —

                              Žalobkyňa ďalej tvrdí, že Komisia neodôvodnila vymedzenie trhu prémiových platených filmových televíznych kanálov.

                              —

                              Žalobkyňa sa domnieva, že nedostatočným odôvodnením vymedzenia trhu bolo ovplyvnené ďalšie posudzovanie Komisie a v konečnom dôsledku aj záver o schválení fúzie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na tom, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia v súvislosti so schopnosťou uzavrieť trh s kanálom ZST a výsledného vplyvu na trh veľkoobchodných dodávok a nákupov ZST

                              —

                              V tomto ohľade žalobkyňa tvrdí, že fúzia rozšírila silové postavenie spájajúcich účastníkov trhu v prípade ZST na celé holandské územie.

                              —

                              Žalobkyňa ďalej tvrdí, že odpieraním prístupu k ZST tretím stranám (za ekonomicky udržateľných podmienok) majú účastníci fúzie možnosť uzavrieť trh s kanálom ZST pre súťažiteľov na nadväzujúcich trhoch.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia nedostatočne odôvodnila posúdenie schopnosti uzavrieť trh s kanálom ZST a výsledného vplyvu na trh veľkoobchodných dodávok a nákupov ZST

                              —

                              V tomto ohľade žalobkyňa tvrdí, že Komisia odmieta tvrdenie, podľa ktorého je ZST „nenahraditeľný“, a preto môže byť uzavretý trh prístupu k ZST na základe vymedzenia trhu, ako sa uvádza v bode 5.1.2.1 napadnutého rozhodnutia. Žalobkyňa, ktorá sa opiera o svoje tvrdenie, že v napadnutom rozhodnutí trh nie je vymedzený alebo nie je vymedzený správne, tvrdí, že posúdenie Komisie vychádza z nesprávneho predpokladu.

                              —

                              Žalobkyňa ďalej tvrdí, že Komisia dostatočne neodôvodnila svoje posúdenie, podľa ktorého účastníci fúzie nemajú schopnosť uzavrieť trh so ZST, a výsledného vplyvu.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na tom, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia v súvislosti so schopnosťou uzavrieť trh s obsahom kanálu HBO.
                  V tomto ohľade žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď kvôli neexistencii vymedzenia trhu a na základe nesprávnych domnienok dospela k záveru, že účastníci fúzie nemajú významnú silu na trhu.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod založený na tom, že Komisia dostatočne neodôvodnila svoje posúdenie schopnosti uzavrieť trh s obsahom kanálu HBO.
                  V tomto ohľade žalobkyňa tvrdí, že bez spoľahlivého vymedzenia trhu, pokiaľ ide o filmový obsah, je posúdenie Komisie týkajúce sa vplyvu fúzie na uvedený trh nedostatočne odôvodnené.

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. EÚ L 24, 2004, s. 1; Mim. Vyd. 08/003, s. 40).


title: Vec C-778/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 11. decembra 2018 – Association française des usagers de banques/Ministre de l'Économie et des Finances

text:
               11.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 54/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 11. decembra 2018 – Association française des usagers de banques/Ministre de l'Économie et des Finances
      (Vec C-778/18)
      (2019/C 54/18)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Association française des usagers de banques

         Žalovaný: Ministre de l'Économie et des Finances

         Prejudiciálne otázky

                  —

                  Povoľujú buď ustanovenia článku 12 ods. 2 písm. a) smernice 2014/17/UE zo 4. februára 2014 o zmluvách o úvere pre spotrebiteľov týkajúcich sa nehnuteľností určených na bývanie (1), najmä so zreteľom na nimi určený účel platobného alebo sporiaceho účtu, ktorého otvorenie alebo ponechanie umožňujú, alebo ustanovenia odseku 3 toho istého článku, aby po prvé veriteľ požadoval od dlžníka prijatie záväzku, že si ako protihodnotu za získanie individualizovanej výhody počas obdobia stanoveného zmluvou o úvere nechá zasielať všetky svoje mzdové alebo rovnocenné príjmy na platobný účet vedený u veriteľa, bez ohľadu na výšku, termín splátok a dĺžku trvania úveru, a po druhé, aby takto stanovená dĺžka trvania mohla dosiahnuť 10 rokov alebo dĺžku trvania zmluvy, ak je toto obdobie kratšie?

                  —

                  Bránia článok 45 smernice 2007/64/ES z 13. novembra 2007 (2), platný v čase skutkových okolností a v súčasnosti prevzatý v článku 55 smernice (EÚ) 2015/2366 z 25. novembra 2015 (3), a články 9 až 14 smernice 2014/92/EÚ z 23. júla 2014 (4), týkajúce sa uľahčenia mobility klientov bánk a nákladov na zrušenie platobného účtu, tomu, aby zrušenie účtu, ktorý si otvoril dlžník u veriteľa s cieľom nechať si naň zasielať svoje príjmy ako protihodnotu za individualizovanú výhodu, ktorá mu bola poskytnutá v rámci úverovej zmluvy, malo za následok stratu tejto výhody, ak k tomuto zrušeniu účtu dôjde pred uplynutím obdobia stanoveného v tejto zmluve, a to aj viac ako rok po otvorení účtu, a na druhej strane, či tieto isté ustanovenia bránia tomu, aby dĺžka tohto obdobia mohla dosiahnuť 10 rokov alebo celkovú dĺžku trvania úveru?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/17/EÚ zo 4. februára 2014 o zmluvách o úvere pre spotrebiteľov týkajúcich sa nehnuteľností určených na bývanie a o zmene smerníc 2008/48/ES a 2013/36/EÚ a nariadenia (EÚ) č. 1093/2010 (Ú. v. EÚ L 60, 2014, s. 34).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2007/64/ES z 13. novembra 2007 o platobných službách na vnútornom trhu, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a ktorou sa zrušuje smernica 97/5/ES (Ú. v. EÚ L 319, 2007, s. 1),

         (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/2366 z 25. novembra 2015 o platobných službách na vnútornom trhu, ktorou sa menia smernice 2002/65/ES, 2009/110/ES a 2013/36/EÚ a nariadenie (EÚ) č. 1093/2010 a ktorou sa zrušuje smernica 2007/64/ES (Ú. v. EÚ L 337, 2015, s. 35).

         (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/92/EÚ z 23. júla 2014 o porovnateľnosti poplatkov za platobné účty, o presune platobných účtov a o prístupe k platobným účtom so základnými funkciami (Ú. v. EÚ L 257, 2014, s. 214).


title: Vec T-703/18: Žaloba podaná 27. novembra 2018 – Poľská republika/Európska komisia

text:
               11.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 54/21

      Žaloba podaná 27. novembra 2018 – Poľská republika/Európska komisia
      (Vec T-703/18)
      (2019/C 54/36)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie zo 17. septembra 2018 ukladajúce povinnosť vykonať činnosti a odporúčania uvedené v záverečnej správe z auditu v časti týkajúcej sa odporúčania 04.01 písm. g), a to odporúčanie uložiť povinnosť vykonať finančné opravy pri výdavkoch týkajúcich sa DPH v súvislosti s prípadmi, keď účastníci, ktorí získali pomoc, boli platcami DPH, takže mohli získať vrátenie DPH, ale neurobili tak, a to pri projektoch realizovaných v rámci všetkých operačných programov spolufinancovaných z Európskeho sociálneho fondu, v ktorých boli výdavky vykázané na účely ich preplatenia Európskou komisiou,

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jediný žalobný dôvod založený na porušení článku 65 ods. 2 a článku 69 ods. 3 písm. c) nariadenia č. 1303/2013 (1) v spojení s článkom 2 bodom 10 tohto nariadenia, keďže Komisia ich vykladala nesprávne a mylne sa domnievala, že článok 69 ods. 3 písm. c) nariadenia 1303/2013 sa uplatní na konečných poberateľov pomoci z Európskeho sociálneho fondu, hoci nie sú prijímateľmi v zmysle článku 2 bodu 10 tohto nariadenia.
      V rámci tohto žalobného dôvodu Poľská republika uvádza, že podľa všeobecnej zásady spôsobilosti výdavkov v projektoch Európskeho sociálneho fondu, stanovenej v článku 65 ods. 2 nariadenia č. 1303/2013, patria podmienky spôsobilosti výdavkov vyplývajúce z článku 69 tohto nariadenia medzi povinnosti prijímateľa, ktorý vykonáva projekt.
      Článok 2 bod 10 nariadenia č. 1303/2013 podľa žalobkyne jednoznačne ponecháva členským štátom možnosť rozhodnúť sa v prípade pomoci v hodnote do 200 000 EUR, či budú za prijímateľov považovať subjekty, ktoré získajú pomoc, alebo tiež subjekty, ktoré takú pomoc poskytujú.
      V prejednávanej veci je v súlade s voľbou poľských orgánov prijímateľom subjekt, ktorý poskytuje pomoc, a nie subjekt, ktorý pomoc získal. Koneční poberatelia pomoci nie sú prijímateľmi, a preto sa na nich podľa žalobkyne neuplatňuje článok 69 ods. 3 písm. c) nariadenia č. 1303/2013.
      Poľská republika okrem toho podotýka, že v prejednávanej veci by priznanie postavenia prijímateľa subjektom, ktoré získali pomoc – a ktorými sú nezamestnané osoby – spájalo s uložením im početných povinností súvisiacich so zúčtovaním získanej pomoci, podávaním správ o vykonávaní projektu, kontrolami projektu a zadávaním údajov do informačných systémov slúžiacich na vykonávanie operačných programov. Také riešenie by znemožňovalo dosiahnutie cieľov nariadenia č. 1303/2013.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa stanovujú spoločné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde, Európskom poľnohospodárskom fonde pre rozvoj vidieka a Európskom námornom a rybárskom fonde a ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde a Európskom námornom a rybárskom fonde, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 320).


title: Vec T-71/19: Žaloba podaná 6. februára 2019 — BMC/Komisia a Impresa comune Clean Sky 2

text:
               1.4.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 122/24

      Žaloba podaná 6. februára 2019 — BMC/Komisia a Impresa comune Clean Sky 2
      (Vec T-71/19)
      (2019/C 122/27)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: BMC Srl (Medicina, Taliansko) (v zastúpení: S. Dindo a L. Picotti, advokáti)

         Žalované: Európska komisia a Impresa comune Clean Sky 2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd zrušil rozhodnutie oddelenia Clean Sky 2 zo 6. decembra 2018, ktorým sa potvrdilo rozhodnutie z 10. októbra 2018, ktorým Clean Sky 2 rozhodla, že ponuku č. 831874 v rámci verejného obstarávania H2020-CS2-CFP08-2018-01 týkajúceho sa motorového systému nasávania a systémov protinámrazovej ochrany rotorov nemožno financovať.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobkyňa predložila svoju ponuku na účasť vo verejnom obstarávaní H2020-CS2-CFP08-2018-01 (Clean Sky 2 Call for proposals 08), ktoré organizovala Clean Sky 2 (Program Clean Sky 2) a ktorého cieľom je vývoj motorového systému nasávania a systémov protinámrazovej ochrany rotorov (integrating a removable anti-icing system).
      Žalobkyňa tvrdí, že v súčasnosti je jediným podnikom na svete, ktorý vyriešil problém letovej bezpečnosti vrtuľníkov v podmienkach mrazu.
      V tomto ohľade spresnila, že hoci sa verejné obstarávanie konkrétne týkalo výzvy na predkladanie ponúk na vývoj protinámrazového systému, Clean Sky 2 (a konkrétne oddelenie poverené organizáciou výberového konania) rozhodlo, že ponuka žalobkyne nedosahovala prahovú hodnotu stanovenú v rámci verejného obstarávania.
      V rámci tohto rozhodnutia došlo k porušeniu procesných pravidiel z týchto dôvodov:

                  1.

                  Porušenie článku 15 nariadenia (EÚ) č. 1290/2013, nazvaného „Výberové kritériá a kritériá udeľovania finančných prostriedkov“, (najmä v prípade, že bolo pridelené predbežné hodnotenie na rozdiel od toho, čo stanovuje predmetné ustanovenie), ako aj povinnosti odôvodnenia uvedenej v článku 296 ZFEÚ a článku 41 Charty základných práv.

                  2.

                  Zneužitie právomoci v prejednávanej veci z dôvodu, že na každé z kritérií sa uplatnilo (predbežné) hodnotenie, ktoré nebolo upravené v stupnici hodnotenia predložených ponúk.

                  3.

                  Zneužitie právomoci v prejednávanej veci z dôvodu nedostatku usmernení a skreslenia skutkových okolností, osobitne v tom, že nie je zaručené dosiahnutie cieľov, ktorý by mal dotknutý akt dosiahnuť.


title: Vec C-168/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la Regione Puglia (Taliansko) 25. februára 2019 — HB/Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/20

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la Regione Puglia (Taliansko) 25. februára 2019 — HB/Istituto Nazionale della Previdenza Sociale
      (Vec C-168/19)
      (2019/C 206/24)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la Regione Puglia

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: HB

         Žalovaná: Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa články 18 a 21 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby právna úprava členského štátu stanovila vo vzťahu k fyzickej osobe s bydliskom v inom členskom štáte, ktorej príjem pochádza v plnom rozsahu z prvého členského štátu, ale ktorá nemá štátnu príslušnosť iného členského štátu, zdanenie príjmu bez príslušných daňových úľav v tomto inom členskom štáte?


title: Vec C-580/17: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Riigikohus — Estónsko) — Mittetulundusühing Järvelaev/Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločná poľnohospodárska politika — Podpora rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) — Nariadenie (ES) č. 1698/2005 — Uplatniteľnosť ratione temporis — Článok 72 — Trvalosť operácií súvisiacich s investíciami — Podstatná zmena spolufinancovanej investičnej operácie — Objekt nadobudnutý prostredníctvom investičnej operácie spolufinancovanej z EPFRV a daný do prenájmu tretej osobe prijímateľom podpory — Financovanie, riadenie a monitorovanie spoločnej poľnohospodárskej politiky — Nariadenie (ES) č. 1306/2013 — Články 54 a 56 — Povinnosť členských štátov vymáhať neoprávnené platby v dôsledku nezrovnalosti alebo nedbanlivosti — Pojem „nezrovnalosť“ — Začatie konania o vymáhaní)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/8

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Riigikohus — Estónsko) — Mittetulundusühing Järvelaev/Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)
      (Vec C-580/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločná poľnohospodárska politika - Podpora rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) - Nariadenie (ES) č. 1698/2005 - Uplatniteľnosť ratione temporis - Článok 72 - Trvalosť operácií súvisiacich s investíciami - Podstatná zmena spolufinancovanej investičnej operácie - Objekt nadobudnutý prostredníctvom investičnej operácie spolufinancovanej z EPFRV a daný do prenájmu tretej osobe prijímateľom podpory - Financovanie, riadenie a monitorovanie spoločnej poľnohospodárskej politiky - Nariadenie (ES) č. 1306/2013 - Články 54 a 56 - Povinnosť členských štátov vymáhať neoprávnené platby v dôsledku nezrovnalosti alebo nedbanlivosti - Pojem „nezrovnalosť“ - Začatie konania o vymáhaní)
      (2019/C 230/09)
      Jazyk konania: estónčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Riigikohus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ kasačného opravného prostriedku: Mittetulundusühing Järvelaev

         Ďalší účastník konania: Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Amet (PRIA)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Trvalosť investičnej operácie, ktorá bola rovnako ako vo veci samej schválená a spolufinancovaná z Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) v programovom období 2007 — 2013, sa musí posudzovať s prihliadnutím na ustanovenia článku 72 nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005 z 20. septembra 2005 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka. Pokiaľ k vymáhaniu neoprávnene vyplatených platieb v rámci tejto operácie dochádza po skončení uvedeného programového obdobia, teda po 1. januári 2014, musí sa zakladať na článku 56 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008.

                  2.

                  Skutočnosť, že príjemca podpory, ktorá bola rovnako ako vo veci samej vyplatená v rámci investičnej operácie spolufinancovanej z Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) v rámci osi Leader uvedenej v nariadení č. 1698/2005, prenajme objekt nadobudnutý prostredníctvom tejto podpory tretej osobe, ktorá ho používa na tú istú operáciu, akú mal vykonávať príjemca uvedenej podpory, môže predstavovať podstatnú zmenu tejto spolufinancovanej investičnej operácie v zmysle článku 72 ods. 1 tohto nariadenia, čo musí vnútroštátny súd overiť vzhľadom na všetky dotknuté skutkové a právne okolnosti z hľadiska alternatívnych podmienok uvedených pod písmenami a) a b) tohto ustanovenia. Na účely záveru o existencii neoprávnenej výhody poskytnutej niektorému podniku alebo verejnému subjektu v zmysle článku 72 ods. 1 písm. a) tohto nariadenia je potrebné, aby príslušný vnútroštátny orgán pod dohľadom príslušných vnútroštátnych súdov konštatoval, v čom konkrétne spočíva neoprávnená výhoda. Otázka, či by s prihliadnutím na právne a skutkové okolnosti mal skutočný užívateľ podpory nárok na podporu, ak by o ňu sám požiadal, je síce relevantná, avšak na účely uplatnenia uvedeného článku 72 ods. 1 písm. a) nie je rozhodujúca.

                  3.

                  Článok 72 ods. 1 nariadenia č. 1698/2005 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, ktorá príjemcovi podpory vyplatenej v rámci investičnej operácie spolufinancovanej z Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) ukladá povinnosť zachovať a osobne používať minimálne počas piatich rokov od vyplatenia poslednej splátky podpory objekt nadobudnutý v rámci tejto investičnej operácie.

                  4.

                  Článok 56 prvý odsek nariadenia č. 1306/2013 sa má vykladať v tom zmysle, že nezrovnalosť v zmysle tohto ustanovenia predstavuje skutočnosť, že príjemca podpory poskytnutej v rámci investičnej operácie spolufinancovanej z Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) a spadajúcej pod os Leader uvedenú v nariadení č. 1698/2005 nesplnil jednu z okolností operácie uvedených príjemcom v jeho žiadosti o podporu, ktorá predstavovala jedno z kritérií, na základe ktorých boli žiadosti o podporu posúdené na účely ich zoradenia podľa priorít, hoci príslušná vnútroštátna právna úprava toto kritérium nepožaduje, za predpokladu, že nesplnenie takej okolnosti má za následok podstatnú zmenu investičnej operácie v zmysle článku 72 ods. 1 nariadenia č. 1698/2005, čo prináleží posúdiť vnútroštátnemu súdu.

                  5.

                  Článok 56 nariadenia č. 1306/2013 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby sa začal postup vymáhania neoprávnene vyplatenej podpory pred uplynutím lehoty piatich rokov od rozhodnutia riadiaceho orgánu o financovaní. Toto ustanovenie nebráni ani tomu, aby sa v takom postupe vymáhania pokračovalo v prípade, keď v priebehu konania príjemca podpory ukončí nesplnenie povinnosti, ktoré odôvodňovalo začatie uvedeného postupu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 412, 4.12.2017.


title: spojené veci T-836/16 a T-624/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. mája 2019 — Poľsko/Komisia („Štátna pomoc — Poľská daň v oblasti maloobchodného predaja — Progresívna sadzba dane z obratu — Rozhodnutie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania — Konečné rozhodnutie, ktorým sa opatrenie o štátnej pomoci považuje za nezlučiteľné s vnútorným trhom — Pojem štátna pomoc — Podmienka týkajúca sa selektívnosti“)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/28

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. mája 2019 — Poľsko/Komisia
      (spojené veci T-836/16 a T-624/17) (1)

      („Štátna pomoc - Poľská daň v oblasti maloobchodného predaja - Progresívna sadzba dane z obratu - Rozhodnutie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania - Konečné rozhodnutie, ktorým sa opatrenie o štátnej pomoci považuje za nezlučiteľné s vnútorným trhom - Pojem štátna pomoc - Podmienka týkajúca sa selektívnosti“)
      (2019/C 230/34)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, M. Rzotkiewicz a A. Kramarczyk-Szaładzińska, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann a P.-J. Loewenthal, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Maďarsko (v zastúpení: vo veci T-836/16 M. Fehér, G. Koós a E. Tóth, a vo veci T-624/17 M. Fehér a G. Koós, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrhy založené na článku 263 ZFEÚ, ktorými sa navrhuje zrušenie na jednej strane rozhodnutia Komisie C(2016) 5596 final z 19. septembra 2016 týkajúceho sa štátnej pomoci SA.44351 (2016/C) (ex 2016/NN) — Poľsko — Poľská daň v oblasti maloobchodného predaja, ktorým sa začalo konanie vo veci formálneho zisťovania stanovené v článku 108 ods. 2 ZFEÚ so zreteľom na toto opatrenie, a na druhej strane rozhodnutia Komisie (EÚ) 2018/160 z 30. júna 2017 o štátnej pomoci SA.44351 (2016/C) (ex 2016/NN), ktorú poskytlo Poľsko vo veci dane v maloobchodnom sektore (Ú. v. EÚ L 29, 2018, s. 38), ktorým sa ukončuje toto konanie a podľa ktorého uvedené opatrenie predstavuje štátnu pomoc, ktorá je nezlučiteľná s vnútorným trhom a bola poskytovaná protiprávne

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Komisie C(2016) 5596 final z 19. septembra 2016 týkajúce sa štátnej pomoci SA.44351 (2016/C) (ex 2016/NN) — Poľsko — Poľská daň v oblasti maloobchodného predaja sa zrušuje.

                  2.

                  Rozhodnutie Komisie (EÚ) 2018/160 z 30. júna 2017 o štátnej pomoci SA.44351 (2016/C) (ex 2016/NN), ktorú poskytlo Poľsko vo veci dane v maloobchodnom sektore, sa zrušuje.

                  3.

                  Európska komisia znáša vlastné trovy konania, ako aj trovy konania vynaložené Poľskou republikou vo veciach T-836/16 a T-624/17.

                  4.

                  Maďarsko znáša vlastné trovy konania vo veciach T-836/16 a T-624/17.

         (1)  Ú. v. EÚ C 30, 30.1.2017.


title: Vec T-734/18 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 8. mája 2019 — Sumitomo Chemical a Tenka Best/Komisia („Predbežné opatrenie — Biocídne výrobky — Účinná látka empentrín — Zamietnutie schválenia — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti“)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/53

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 8. mája 2019 — Sumitomo Chemical a Tenka Best/Komisia
      (Vec T-734/18 R)
      („Predbežné opatrenie - Biocídne výrobky - Účinná látka empentrín - Zamietnutie schválenia - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“)
      (2019/C 230/67)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Sumitomo Chemical (UK) plc (Londýn, Spojené kráľovstvo) a Tenka Best, SL (Aiguafreda, Španielsko) (v zastúpení: K. Van Maldegem, advokát, a V. McElwee, solicitor)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Haasbeek a R. Lindenthal, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: L. Van den Broeck a P. Cottin, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Poppe et E. Jacubowitz, advokáti)

         Predmet veci

      Návrh na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2018/1251 z 18. septembra 2018, ktorým sa neschvaľuje empentrín ako existujúca účinná látka na použitie v biocídnych výrobkoch typu 18 (Ú. v. EÚ L 235, 2018, s. 24)

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-245/19: Žaloba podaná 10. apríla 2019 — Uzina Metalurgica Moldoveneasca/Komisia

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/54

      Žaloba podaná 10. apríla 2019 — Uzina Metalurgica Moldoveneasca/Komisia
      (Vec T-245/19)
      (2019/C 230/68)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Uzina Metalurgica Moldoveneasca OAO (Rîbnița, Moldavsko) (v zastúpení: P. Vander Schueren a E. Gergondet, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil žalobu za prípustnú,

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/159 z 31. januára 2019 (1) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť znášať trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza osem žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že vykonávacie nariadenie Komisie 2019/159 je založené na zjavne nesprávnom posúdení a porušuje zásady rovnosti a zákazu diskriminácie tým, že uplatňuje konečné ochranné opatrenia na dovoz pochádzajúci z Moldavska, zatiaľ čo porovnateľný dovoz pochádzajúci z krajín, ktoré patria do Európskeho hospodárskeho priestoru je z ich uplatňovania vylúčený.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že vykonávacie nariadenie Komisie 2019/159 porušuje článok 18 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/478 z 11. marca 2015 (2) tým, že uplatňuje konečné ochranné opatrenia na dovoz pochádzajúci z Moldavska napriek tomu, že dovoz z rozvojových krajín, ako je Moldavsko, má byť spod takýchto opatrení vyňatý.

                  3.

                  Subsidiárne tretí žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná porušila zásady riadnej správy vecí verejných a legitímnej dôvery, dopustila sa zjavne nesprávneho posúdenia a porušila článok 16 nariadenia 2015/478 tým, že nevyhodnotila, či boli podmienky pre uloženie ochranných opatrení splnené samostatne pre každú kategóriu výrobkov tvoriacich spoločne predmetný výrobok.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, porušila povinnosť náležitej starostlivosti a porušila článok 9 ods. 1 písm. a) a článok 16 nariadenia 2015/478 tým, že usúdila, že nárast dovozu výrobku do Európskej únie odôvodňuje uloženie ochranných opatrení.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že keď žalovaná konštatovala hrozbu vážnej ujmy, dopustila sa zjavne nesprávneho posúdenia, porušila zásadu riadnej správy vecí verejných, porušila svoju povinnosť náležitej starostlivosti a konala v rozpore s článkom 5 ods. 2, článkom 9 ods. 2 a článkom 16 nariadenia 2015/478.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a porušila článok 16 nariadenia 2015/478 tým, že neodôvodnila, že nárast dovozu bol takej povahy, že hrozilo, že spôsobí vážnu ujmu priemyslu Európskej Únie a nevzala do úvahy ďalšie faktory, ktoré mohli odôvodniť údajnú hrozbu vážnej ujmy.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod založený na tom, že vykonávacie nariadenie Komisie 2019/159 porušuje článok 16 nariadenia 2015/478, keďže žalovaná nemala potrebnú právomoc a konala v rozpore s článkom 5 ods. 1 nariadenia 2015/478, keď ex offo zahájila vyšetrovanie, ktoré viedlo k prijatiu vykonávacieho nariadenia Komisie 2019/159.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná porušila právo žalobkyne na spravodlivý proces tým, že nezverejnila zásadné informácie týkajúce sa vývoja dovozu a stavu ujmy priemyslu Európskej únie.

         (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/159 z 31. januára 2019, ktorým sa ukladajú konečné ochranné opatrenia týkajúce sa dovozu určitých výrobkov z ocele (Ú. v. EÚ L 31, 2019, s. 27).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/478 z 11. marca 2015 o spoločných pravidlách na dovozy (Ú. v. EÚ L 83, 2015, s. 16).


title: Vec T-266/19: Žaloba podaná 20. apríla 2019 — gastivo portal/EUIPO — La Fourchette (Vyobrazenie vidličky na zelenom pozadí)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/55

      Žaloba podaná 20. apríla 2019 — gastivo portal/EUIPO — La Fourchette (Vyobrazenie vidličky na zelenom pozadí)
      (Vec T-266/19)
      (2019/C 230/69)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: gastivo portal GmbH (Brémy, Nemecko) (v zastúpení: O. Spieker, A. Schönfleisch, N. Willich a N. Achilles, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: La Fourchette SAS (Paríž, Francúzsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie (Vyobrazenie vidličky na zelenom pozadí) — prihláška č. 15 474 356

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 20. februára 2019 vo veci R 1213/2018-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom povinnosť nahradiť trovy konania, ako aj trovy, ktoré žalobkyňa nevyhnutne vynaložila v konaní pred odvolacím senátom.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 46 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-267/19: Žaloba podaná 20. apríla 2019 — gastivo portal/EUIPO — La Fourchette (Vyobrazenie vidličky na zelenom pozadí)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/56

      Žaloba podaná 20. apríla 2019 — gastivo portal/EUIPO — La Fourchette (Vyobrazenie vidličky na zelenom pozadí)
      (Vec T-267/19)
      (2019/C 230/70)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: gastivo portal GmbH (Brémy, Nemecko) (v zastúpení: O. Spieker, A. Schönfleisch, N. Willich a N. Achilles, lawyers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: La Fourchette SAS (Paríž, Francúzsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie (vyobrazenie vidličky na zelenom pozadí) — prihláška č. 15 474 356.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 20. februára 2019 vo veci R 1211/2018-4.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania v konaní pred odvolacím senátom povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov, ktoré vznikli žalobkyni pred odvolacím senátom.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 46 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-294/19: Žaloba podaná 4. mája 2019 — Vanhoudt a i./EIB

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/57

      Žaloba podaná 4. mája 2019 — Vanhoudt a i./EIB
      (Vec T-294/19)
      (2019/C 230/71)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Patrick Vanhoudt (Gonderange, Luxembursko) a deväť ďalších žalobcov (v zastúpení: A. Haines, barrister)

         Žalovaná: Európska investičná banka (EIB)

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie EIB z 31. januára 2019, ktorým sa odmieta poskytnutie náhrady žalobcom za ich nenahradené straty a sprístupnenie simulačného nástroja SPAC a jeho výsledkov,

                  —

                  ďalej alebo subsidiárne uložil EIB povinnosť poskytnúť žalobcom náhradu nemajetkovej ujmy vyplývajúcej z rozhodnutia EIB neposkytnúť simulačný nástroj SPAC a/alebo jeho výsledky,

                  —

                  uložil EIB povinnosť sprístupniť poistno-matematický simulačný nástroj SPAC a jeho výsledky v podobe výtlačkov poistno-matematických simulácií tak, aby žalobcovia mohli posúdiť svoju nenahradenú stratu, a teda primeranosť či neprimeranosť kompenzačných opatrení, ktoré im poskytla EIB v nadväznosti na reformy ich dôchodku a odmeňovania,

                  —

                  uložil EIB povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú štyri žalobné dôvody, pokiaľ ide o ich návrh na vyhlásenie neplatnosti, a iné dôvody uvedené nižšie vo vzťahu k ich návrhu, aby Súdny dvor uložil povinnosť predložiť uvedený simulačný nástroj a jeho výsledky.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod, pokiaľ ide o návrh na vyhlásenie neplatnosti, založený na porušení bodov 9, 10 a 14 až 18 memoranda o porozumení a priloženého sprievodného listu, ktoré uzatvorili EIB a jej zástupcovia zamestnancov 18. mája 2009.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod, pokiaľ ide o návrh na vyhlásenie neplatnosti, založený na porušení zásady legitímnej dôvery.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod, pokiaľ ide o návrh na vyhlásenie neplatnosti, založený na porušení práva na účinný prostriedok nápravy, riadnej správy vecí verejných a transparentnosti.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod, pokiaľ ide o návrh na vyhlásenie neplatnosti, založený na porušení prístupu k osobným údajom.

            Pokiaľ ide o návrh na predloženie uvedeného simulačného nástroja a jeho výsledkov, žalobcovia ďalej tvrdia toto:

                  —

                  skutočnosť, že EIB nesprístupnila poistno-matematický simulačný nástroj SPAC, je v rozpore s článkami 41, 42 a 47 Charty základných práv Európskej únie a článkom 15 ods. 1 a 3 ZFEÚ,

                  —

                  EIB porušuje práva žalobcov na prístup k osobným údajom v rozpore s článkami 14 a 17 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1725. (1)

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1725 z 23. októbra 2018 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov inštitúciami, orgánmi, úradmi a agentúrami Únie a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 45/2001 a rozhodnutie č. 1247/2002/ES (Ú. v. EÚ L 295, 2018, s. 39).


title: Vec T-299/19: Žaloba podaná 9. mája 2019 — VG/Komisia

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/58

      Žaloba podaná 9. mája 2019 — VG/Komisia
      (Vec T-299/19)
      (2019/C 230/72)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: VG (v zastúpení: L. Levi, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie zo 6. marca 2019, ktoré bolo prijaté na vykonanie rozsudku Všeobecného súdu z 27. novembra 2018 v spojených veciach T-314/16 a T-435/16, VG/Komisia, v rozsahu, v akom sa odmietlo sprístupniť žalobcovi určité osobné údaje,

                  —

                  zaviazal žalovanú na náhradu nemajetkovej ujmy stanovenej ex aequo et bono vo výške 20 000 eur,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jediný žalobný dôvod založený na porušení článku 266 ZFEÚ a porušení zásady res judicata v súvislosti s rozsudkom Všeobecného súdu z 27. novembra 2018, VG/Komisia (T-314/16 a T-435/16, EU:T:2018:841).
      Žalobca sa ďalej domáha náhrady nemajetkovej ujmy spôsobenej odmietnutím, ktoré je obsahom rozhodnutia zo 6. marca 2019.


title: Vec T-305/19: Žaloba podaná 14. mája 2019 — Welmax +/EUIPO — Valmex Medical Imaging (welmax)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/59

      Žaloba podaná 14. mája 2019 — Welmax +/EUIPO — Valmex Medical Imaging (welmax)
      (Vec T-305/19)
      (2019/C 230/73)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: poľština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Welmax + sp. z o. o. sp.k. (Poznaň, Poľsko) (v zastúpení: M. Machyński radca prawny)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Valmex Medical Imaging GmbH (Augsburg, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

         Sporná ochranná známka: medzinárodný zápis ochrannej známky označujúci Európsku úniu „welmax“ — medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 1 342 786.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 22. marca 2019 vo veci R 2245/2018-5.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a rozhodol vo veci,

                  —

                  v prípadoch predvídaných právom vydal rozsudok pre zmeškanie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni v konaní pred Všeobecným súdom, vrátane procesného zastúpenia podľa stanovených právnych predpisov.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  Chyba v skutkových zisteniach predstavujúca základ vydania rozhodnutia, ktorá spočíva v predpoklade, že rozhodnutie, proti ktorému je podľa predpisov prípustné odvolanie, bolo žalobkyni účinne doručené 20. júla 2018 (pravdepodobne kuriérom), hoci obsah tohto rozhodnutia bol žalobkyni doručený 21. septembra 2018 a to po predchádzajúcej mailovej korešpondencii a príslušnom písomnom podaní doručenom pracovníkovi EUIPO,

                  —

                  porušenie článku 68 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 68 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001 v spojení s článkom 23 ods. 3 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625.


title: Vec T-307/19: Žaloba podaná 20. mája 2019 — SQlab/EUIPO (Innerbarend)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/60

      Žaloba podaná 20. mája 2019 — SQlab/EUIPO (Innerbarend)
      (Vec T-307/19)
      (2019/C 230/74)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: SQlab GmbH (Taufkirchen, Nemecko) (v zastúpení: A. Koelle Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Innerbarend — prihláška č. 15 442 635

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 18. marca 2019 vo veci R 2180/2018-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  napadnuté rozhodnutie zmenil v tom zmysle, že odvolanie je dôvodné a že ochranná známka Európskej únie „Innerbarend“ sa zapíše do triedy 12,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-308/19: Žaloba podaná 17. mája 2019 — BU/Komisia

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/61

      Žaloba podaná 17. mája 2019 — BU/Komisia
      (Vec T-308/19)
      (2019/C 230/75)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: BU (v zastúpení: E. Bonanni, avvocato)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 11. januára 2019, ktorým Komisia predčasne rozhodla, že chce zriadiť novú lekársku komisiu, aby vydala nové stanovisko k žiadosti žalobcu o konštatovanie zhoršenia jeho choroby z povolania,

                  —

                  určil, že rozhodnutie o žiadosti žalobcu o konštatovanie zhoršenia jeho choroby z povolania sa musí prijať na základe stanoviska, ktoré už 8. januára 2014 vydala predchádzajúca lekárska komisia, pričom sa náležite zohľadnilo ustanovenie článku 12 nariadenia o zodpovednosti za úrazy a choroby z povolania úradníkov Európskeho spoločenstva, účinného pred 1. januárom 2006 (NAR), ako bolo uznané zmeneným príkazom z 11. januára 2019, v súvislosti s určením povinnosti Komisie zaplatiť 639 431,37 eura, z toho 98 372,51 eura už bolo zaplatených v súlade s náhradou stanovenou v článku 14 REG alebo v súlade s uložením podobnej povinnosti,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť zaplatiť 5 000 eur za každý mesiac omeškania so zaplatením náhrady,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť zaplatiť 100 000 eur za nezákonné vydanie príkazu č. 3 z 25. januára 2018 v rozpore s rozsudkami vo veciach T-551/16 a T-212/01,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť zaplatiť 50 000 eur za neuplatnenie tabuľky s odmenami ustanovených lekárov a pravidlami ich ustanovenia,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť zaplatiť 100 000 eur za neodôvodnené omeškanie ukončenia administratívnej fázy,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť zaplatiť 1 000 000 eur za nevysloviteľné správanie Dr. AB ako priameho zamestnanca AIPN, ktorý nie je nezávislý, v súvislosti s jeho pochybným správaním,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobca sa v podstate domáha toho, aby bola Komisia uznaná za zodpovednú za neprijatie rozhodnutie o zaplatení sumy 639 421,37 eura, z čoho 98 372,51 eura už bolo zaplatených, čo má predstavovať náhradu stanovenú v článku 14 REG v súvislosti so stanoviskom lekárskej komisie z 8. januára 2014 týkajúcim sa žiadosti žalobcu zo 7. júna 2000 o konštatovanie zhoršenia jeho choroby z povolania.
      Na podporu svojej žaloby žalobca tvrdí:

                  1.

                  Porušenie článku 266 ZFEÚ a porušenie povinnosti dodržať zásadu res judicata v rozsahu, v akom Komisia nedodržala zásadu res judicata vo veciach T-212/01 a T-551/16, pokiaľ ide o nesprávne zamieňanie si invalidity v prísnom slova zmysle a náhrady škody upravenej v článku 14 REG.

                  2.

                  Komisia v prejednávanej veci zneužila svoje právomoci.

                  3.

                  Porušenie článku 73 Služobného poriadku a porušenie judikatúry Európskej únie týkajúcej sa fungovania lekárskych komisií.

                  4.

                  Porušenie zásady primeranej dĺžky konania.


title: Vec T-312/19: Žaloba podaná 21. mája 2019 — Wilhelm Sihn jr./EUIPO — Golden Frog (CHAMELEON)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/63

      Žaloba podaná 21. mája 2019 — Wilhelm Sihn jr./EUIPO — Golden Frog (CHAMELEON)
      (Vec T-312/19)
      (2019/C 230/76)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Wilhelm Sihn jr. GmbH & Co. KG (Niefern-Öschelbronn, Nemecko) (v zastúpení: H. Twelmeier, lawyer)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Golden Frog GmbH (Meggen, Švajčiarsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie CHAMELEON — prihláška č. 12 567 269

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 7. marca 2019 vo veci R 1551/2018-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania a povinnosť nahradiť trovy konania spoločnosti Wilhelm Sihn jr. GmbH & Co. KG,

                  —

                  uložil spoločnosti Golden Frog GmbH povinnosť znášať vlastné trovy konania v prípade, že vstúpi do konania ako vedľajší účastník.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 95 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 27 ods. 4 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-314/19: Žaloba podaná 22. mája 2019 — Fundación Tecnalia Research & Innovation/Komisia

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/64

      Žaloba podaná 22. mája 2019 — Fundación Tecnalia Research & Innovation/Komisia
      (Vec T-314/19)
      (2019/C 230/77)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Fundación Tecnalia Research & Innovation (Donostia-San Sebastián, Španielsko) (v zastúpení: P. Palacios Pesquera a M. Ríus Coma, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil, že podaná žaloba a dôvody v nej uvedené sú prípustné,

                  —

                  vyhovel dôvodom neplatnosti uvedeným v žalobe a následne:

                              a)

                              určil, že neexistuje dôvod na ukončenie projektu BreadGuard a príslušné kontradiktórne konanie sa musí dokončiť;

                              b)

                              subsidiárne, uložil Komisii, aby zaplatila sumy zodpovedajúce prácam, ktoré TECNALIA skutočne uskutočnila, a aby Komisia nepožadovala vrátenie súm podpôr poskytnutých na projekt BreadGuard, ktoré obdŕžala TECNALIA na uskutočnenie projekt;

                              c)

                              subsidiárne k obom prechádzajúcim bodom, vyhlásil za neúčinné rozhodnutie o ukončení a nariadil obnovenie kontradiktórneho konania až do nápravy nedostatkov, ktoré zistila a oznámila TECNALIA spôsobom uvedeným v žalobe;

                              d)

                              v každom prípade určil, že nie je nevyhnutné vyhlásenie o závažných odborných nedostatkoch vo vzťahu k TECNALIA,

                  —

                  zaviazal Generálne riaditeľstvo Európskej únie pre výskum a inováciu na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Predmetná žaloba smeruje proti rozhodnutiu o skončení kontradiktórneho konania v súvislosti s projektom FP7-KBBE-2013-613647 BREADGUARD Grant Agreement, ktorý bol predmetom Request for Redress, ktorý bol zamietnutý prostredníctvom oznámenia z 22. marca 2019.
      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na absencii nesplnenia Grant Agreement zo strany TECNALIA

                              —

                              Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že bol nesprávne uplatnený Grant Agreement, keď jej bolo pripísané porušenie článkov II.38.1.b), II.38.1.c), II.38.1.f) a II.38.1.l), pričom bolo preukázané, že TECNALIA neporušila obsah Grant Agreement v súvislosti s nezrovnalosťami a porušeniami vytýkanými v rozhodnutí o ukončení.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku II.38 Grant Agreement

                              —

                              Žalobkyňa v tejto súvislosti poukazuje na porušenie článku II.38.1.1 Grant Agreement v dôsledku vyhlásenia, že existujú závažné odborné nedostatky v prípade TECNALIA.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku II.38.1.l) prílohy II Grant Agreement

                              —

                              Žalobkyňa v tejto súvislosti poukazuje na porušenie článku II.38 Grant Agreement, keď bolo nariadené ukončenie projektu BreadGuard, a všetká zodpovednosť bola pripísaná konzorciu.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku II.23.5 prílohy II Grant Agreement

                              —

                              Žalobkyňa v tejto súvislosti poukazuje na porušenie prílohy II Grant Agreement projektu BreadGuard, keďže Európska komisia neoznámila totožnosť nezávislých expertov, ktorí podpisovali znalecké posudky, o ktoré sa opiera napadnuté rozhodnutie, čím sa zabránilo jeho odmietnutiu zo strany TECNALIA.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na irelevantnom uznaní skutočností oprávnenou osobou

                              —

                              Žalobkyňa v tejto súvislosti poukazuje na irelevantnosť záverov z kontradiktórneho konania zo strany Univerzity v Kassel, ako jednej z oprávnených z projektov BreadGuard a FoodWatch.


title: Vec T-419/18: Uznesenie Všeobecného súdu z/zo 7. mája 2019 — Crédit agricole a Crédit agricole Corporate and Investment Bank/Komisia

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/65

      Uznesenie Všeobecného súdu z/zo 7. mája 2019 — Crédit agricole a Crédit agricole Corporate and Investment Bank/Komisia
      (Vec T-419/18) (1)

      (2019/C 230/78)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 319, 10.9.2018.


title: Vec T-699/18: Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. mája 2019 — Apera Capital Master/EUIPO — Altera Capital (APERA CAPITAL)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/66

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. mája 2019 — Apera Capital Master/EUIPO — Altera Capital (APERA CAPITAL)
      (Vec T-699/18) (1)

      (2019/C 230/79)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 44, 4.2.2019.


               14.12.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 429/29

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú 30. júna 2017 predložil Héraðsdómur Reykjavíkur vo veci Fjarskipti hf. v. Síminn hf.
   (Vec E-6/17)
   (2017/C 429/13)
   Listom z 30. júna 2017, ktorý bol doručený na podateľňu Súdu EZVO 19. júla 2017, Héraðsdómur Reykjavíkur (okresný súd v Reykjavíku) požiadal Súd EZVO vo veci Fjarskipti hf. v. Síminn hf. o poradné stanovisko k týmto otázkam:

               1.

               Mala by mať fyzická alebo právnická osoba v štáte EZVO v rámci účinného vykonávania Dohody o EHP možnosť uplatniť článok 54 dohody pred vnútroštátnym súdom s cieľom požadovať náhradu škody za porušenie zákazov uvedeného ustanovenia?

               2.

               Je pri posudzovaní toho, či sú splnené podmienky pre uplatnenie nároku na náhradu škody v súvislosti s porušením pravidiel hospodárskej súťaže, dôležité, či príslušné orgány vydali konečné rozhodnutie o porušení článku 54 Dohody o EHP?

               3.

               Pokladá sa to za protiprávne stláčanie marže, ktoré je v rozpore s článkom 54 Dohody o EHP, ak podnik v dominantnom postavení na veľkoobchodnom trhu stanoví sadzbu za ukončenie hovoru pre svojich konkurentov tak, že jeho vlastné maloobchodné oddelenie by nemalo žiadny zisk z predaja telefonických hovorov v rámci vlastného systému, ak by muselo niesť náklady na ich predaj za rovnakých okolností, keď je aj sám dominantný podnik nútený nakupovať službu ukončenia hovoru od tých istých konkurentov za vyššiu cenu, než za akú službu ukončenia hovoru predáva svojim konkurentom?

               4.

               Je skutočnosť, že podnik je v dominantnom postavení na príslušnom veľkoobchodnom trhu dostačujúca na to, aby bol vinný z uplatňovania protiprávneho stláčania marže, ktoré je v rozpore s článkom 54 Dohody o EHP, alebo musí byť podnik v dominantnom postavení aj na príslušnom maloobchodnom trhu?


title: Vec T-667/17: Žaloba podaná 21. septembra 2017 – Alkarim for Trade and Industry/Rada

text:
               18.12.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 437/33

         Žaloba podaná 21. septembra 2017 – Alkarim for Trade and Industry/Rada
   (Vec T-667/17)
   (2017/C 437/41)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Alkarim for Trade and Industry LLC (Tal Kurdi, Sýria) (v zastúpení: J.-P. Buyle a L. Cloquet, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie (SZBP) 2017/1245 z 10. júla 2017, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2017/1241 z 10. júla 2017, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               uložil Rade povinnosť v plnom rozsahu nahradiť výdavky a trovy konania súvisiace s týmto konaním, vrátane výdavkov a trov konania, ktoré vznikli žalobkyni.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na zjavne nesprávnom posúdení skutkových okolností, pretože Rada nepredložila nijaký dôkaz o skutočnosti, že žalobkyňa predstavuje sýrsky konglomerát uznaný na medzinárodnej úrovni.
               Podľa žalobkyne toto tvrdenie, ktoré je v celom rozsahu nesprávne, zahŕňa mnoho vecných nesprávnosti v stanovisku Komisie.
               Okrem toho žalobkyňa zastáva názor, že preukázala, že nie je veľkou spoločnosťou, ale zodpovedá definícii malých alebo stredných podnikov v súlade s európskou právnou úpravou a nie je teda známa na medzinárodnej úrovni.
               Tiež tvrdí, že Rada nezohľadnila ani rozsudok zo 6. apríla 2017 Alkarim for Trade and Industry/Conseil (T-35/15, neuverejnený, EU:T:2017:262), ani rozsudok z 11. mája 2017, Abdulkarim/Conseil (T-304/15, neuverejnený, EU:T:2017:327), v ktorých Všeobecný súd zrušil sankcie uložené jednak voči žalobkyni a jednak voči pánovi Waelovi Abdulkarimovi z dôvodu zjavne nesprávnych posúdení, ktorých sa dopustila Rada.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na porušení všeobecnej zásady proporcionality, pretože:

                           —

                           napadnuté opatrenia viedli k zatvoreniu medzinárodného obchodu žalobkyne vzhľadom na to, že žalobkyňa viedla podstatnú časť svojich obchodov s európskymi dodávateľmi a zákazníkmi,

                           —

                           napadnuté opatrenia svojou povahou viedli k zániku mnohých zmlúv, alebo sa stali bezpredmetnými, a neoprávnene viedli k zmluvnej a mimozmluvnej zodpovednosti žalobkyne vo vzťahu k jej zákazníkom alebo zmluvným partnerom.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na neprimeranom porušení práva vlastniť majetok a vykonávať odbornú činnosť, pretože Rada prijatými opatreniami neodvratne porušila právo žalobkyne vlastniť majetok, ako aj jej právo vykonávať jej hospodársku činnosť, a to porušením prvého dodatkového protokolu k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd. Žalobkyňa zastáva názor, že jej môže byť zabránené pokojne užívať majetok a vykonávať jej hospodársku slobodu, či odôvodňuje zrušenie napadnutých opatrení v rozsahu, v akom sa jej týkajú.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na zneužití právomoci, pretože opatrenia prijaté Radou nemajú nijaký účinok na sýrsky režim a žalobkyňa zostala po celý čas nezávislá od existujúcej moci. Žalobkyňa teda tvrdí, že sankcie uložené Radou sú nedôvodné a nepodložené, a že ich cieľom nie je sýrsky režim, ale len žalobkyňa z dôvodu, ktoré jej nie sú známe.

               5.

               Piaty žalobný dôvod sa zakladá na porušení povinnosti odôvodnenia stanovenú v článku 296 druhom odseku Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ). Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že odôvodnenie Rady na podporu napadnutých opatrení je stručné a nie je podložené nijakým relevantným konkrétnym dôkazom, ktorý by jej umožňoval zistiť, z akého dôvodu je považovaná za „sýrsky konglomerát uznaný na medzinárodnej úrovni, ktorý súvisí s Waelom Abdulkarimom, ktorý vystupuje ako vplyvný obchodník vykonávajúci svoje činnosti v Sýrii“.


title: Vec T-628/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. novembra 2017 – Frame/EUIPO – Bianca-Moden (BiancalunA) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie BiancalunA – Zamietnutie — Skoršia národná obrazová ochranná známka bianca — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia nebezpečenstva zámeny — Zhodnosť výrobkov — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               18.12.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 437/26

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. novembra 2017 – Frame/EUIPO – Bianca-Moden (BiancalunA)
   (Vec T-628/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie BiancalunA – Zamietnutie - Skoršia národná obrazová ochranná známka bianca - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia nebezpečenstva zámeny - Zhodnosť výrobkov - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“))
   (2017/C 437/31)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Frame Srl (San Giuseppe Vesuviano, Taliansko) (v zastúpení: E. Montelione, M. Borghese a R. Giordano, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Bonne, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Bianca-Moden GmbH & Co. KG (Ochtrup, Nemecko) (v zastúpení: P. Lange, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 7. augusta 2015 (vec R 2720/2014-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Bianca-Moden a Frame

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) zo 7. augusta 2015 (vec R 2720/2014-5) sa zrušuje.

               2.

               EUIPO znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Frame Srl.

               3.

               Bianca-Moden GmbH & Co. KG znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 7, 11.1.2016.


title: Vec T-698/17: Žaloba podaná 11. októbra 2017 – Man Truck & Bus/EUIPO – Halla Holdings (MANDO)

text:
               18.12.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 437/35

         Žaloba podaná 11. októbra 2017 – Man Truck & Bus/EUIPO – Halla Holdings (MANDO)
   (Vec T-698/17)
   (2017/C 437/42)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Man Truck & Bus AG (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: C. Röhl, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Halla Holdings Corp. (Yongin-si, Kórea)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „MANDO“ – prihláška č. 11 276 144.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 13. júla 2017 vo veci R 1919/2016-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.