title: Vec C-40/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Amsterdam (Holandsko) 25. januára 2013 — X AG a i./Inspecteur van de Belastingdienst Amsterdam

text:
               27.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof Amsterdam (Holandsko) 25. januára 2013 — X AG a i./Inspecteur van de Belastingdienst Amsterdam
   (Vec C-40/13)
   2013/C 123/12
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Gerechtshof Amsterdam

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: X AG, X1 Holding GmbH, X2 Holding GmbH, X3 Holding BV, D1 BV, D2 BV, D3 BV

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst Amsterdam

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ide v prípade, ak sa daňovým dlžníčkam neumožní uplatniť holandskú úpravu daňovej jednotky na činnosti a majetok sesterských spoločností [X3 Holding], [D1] a [D2], ktoré majú sídlo v Holandsku, o obmedzenie slobody usadiť sa v zmysle článku 43 ES v spojení s článkom 48 ES?
               Je v tomto kontexte a s ohľadom na ciele, ktoré sleduje holandská právna úprava daňovej jednotky, situácia spoločností [X3 Holding], [D1] a [D2] objektívne porovnateľná so (i) situáciou sesterských spoločností, ktoré majú sídlo v Holandsku a ktoré sa nerozhodli pre začlenenie do daňovej jednotky so svojou spoločnou materskou spoločnosťou/svojim spoločnými materskými spoločnosťami so sídlom v Holandsku, a preto ako sesterské spoločnosti rovnako ako daňové dlžníčky nemajú prístup k úprave daňovej jednotky, alebo so (ii) situáciou sesterských spoločností so sídlom na území Holandska, ktoré sa rozhodli vytvoriť daňovú jednotku so svojou spoločnou materskou spoločnosťou/svojim spoločnými materskými spoločnosťami, a preto sa ich činnosť a majetok — na rozdiel od činností a majetku daňových dlžníčok — daňovo konsolidujú…?

               2.

               Má pre odpoveď na prvú vetu prvej otázky význam to…, či predmetné spoločnosti (i) — ako v prípade spoločností [D1] a [D2] — majú (priamu) spoločnú materskú spoločnosť v inom členskom štáte, alebo (ii) — ako v prípade spoločnosti [X3 Holding] na jednej strane a spoločností [D1] a [D2] na strane druhej — majú rôzne (priame) materské spoločnosti v inom členskom štáte, takže až na vyššej úrovni koncernu — ktorá sa však nachádza v uvedenom inom členskom štáte — možno hovoriť o spoločnej (nepriamej) materskej spoločnosti týchto rôznych spoločností?

               3.

               Pokiaľ je odpoveď na prvú vetu prvej otázky kladná: možno uvedené obmedzenie v tomto prípade odôvodniť naliehavými dôvodmi verejného záujmu, predovšetkým nutnosťou zabezpečiť daňovú koherenciu vrátane zabránenia unilaterálnemu a bilaterálnemu dvojitému zohľadneniu straty…?

               4.

               Pokiaľ je odpoveď na tretiu otázku kladná: treba dané obmedzenie považovať v tomto prípade za primerané…?


title: Vec F-143/06: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  12. júla 2007 – Continolo/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Dôchodky — Prevod práv na dôchodok — Zjavná neprípustnosť)

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/58

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 12. júla 2007 – Continolo/Komisia
   (Vec F-143/06) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Dôchodky - Prevod práv na dôchodok - Zjavná neprípustnosť)
   (2007/C 211/108)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Donato Continolo (Duino-Aurisina, Taliansko) (v zastúpení: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz a R. Albelice, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Martin a M. Velardo, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Verejná služba – Zrušenie rozhodnutia Komisie o priznaní a vyplácaní dôchodkových nárokov žalobcovi v rozsahu, v akom nezohľadňuje úplne obdobie od 11. júna 1981 do 1. marca 1983, kedy mal voľno z osobných dôvodov
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 20, 27.1.2007, s. 41.


title: Vec T-242/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  5. septembra 2006 – AEPI/Komisia ( Autorské právo a príbuzné práva — Konanie o zistení nesplnenia povinnosti — Zatriedenie sťažnosti podanej jednotlivcom — Žaloba o neplatnosť — Neprípustnosť )

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/36

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 5. septembra 2006 – AEPI/Komisia
   (Vec T-242/05) (1)

   („Autorské právo a príbuzné práva - Konanie o zistení nesplnenia povinnosti - Zatriedenie sťažnosti podanej jednotlivcom - Žaloba o neplatnosť - Neprípustnosť“)
   (2006/C 281/63)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias (AEPI AE) (Maroussi, Grécko) (v zastúpení: T. Asprogerakas-Grivas, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: T. Christoforou a F. Castillo de la Torre, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 20. apríla 2005 o nezačatí konania o zistení nesplnenia povinnosti voči Helénskej republike, ako aj návrh na rozhodnutie vo veci samej
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa pre neprípustnosť zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 205, 20.8.2005.


title: Vec T-385/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  19. mája 2011 — ArcelorMittal Wire France a i./Komisia

text:
               9.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 204/29

         Uznesenie Všeobecného súdu z 19. mája 2011 — ArcelorMittal Wire France a i./Komisia
   (Vec T-385/10) (1)

   2011/C 204/53
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010.


title: Vec C-437/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bari (Taliansko) 22. septembra 2014 – trestné konanie proti Nicolovi Seminariovi

text:
               15.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 448/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Bari (Taliansko) 22. septembra 2014 – trestné konanie proti Nicolovi Seminariovi
   (Vec C-437/14)
   (2014/C 448/08)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Bari

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Nicola Seminario

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa článok 49 a nasl. ZFEÚ a článok 56 a nasl. ZFEÚ, ako sú vyložené v rozsudku Súdneho dvora Európskej únie č. 72 zo 16. februára 2012 [v spojených veciach C-72/10 a C-77/10], vykladať v tom zmysle, že bránia vyhláseniu verejného obstarávania týkajúceho sa udelenia koncesií platných kratšie ako boli licencie udeľované v minulosti v prípade, keď bolo toto verejné obstarávanie vyhlásené z dôvodu nápravy následkov nezákonného vylúčenia určitého počtu prevádzkovateľov zo skorších verejných obstarávaní?

               2.

               Majú sa článok 49 a nasl. ZFEÚ a článok 56 a nasl. ZFEÚ, ako sú vyložené v uvedenom rozsudku Súdneho dvora Európskej únie, vykladať v tom zmysle, že bránia možnosti, aby bola kratšia doba platnosti koncesií udeľovaných vo verejnom obstarávaní ako bola doba platnosti koncesií udeľovaných v minulosti dostatočne odôvodnená požiadavkou rovnakého uplynutia doby platnosti koncesií?

               3.

               Majú sa článok 49 a nasl. ZFEÚ a článok 56 a nasl. ZFEÚ, ako sú vyložené v uvedenom rozsudku Súdneho dvora Európskej únie, vykladať v tom zmysle, že bránia ustanoveniu vyžadujúcemu bezplatné postúpenie použitia hmotného a nehmotného majetku, ktorý tvorí sieť prevádzkovania a zberu hry, v prípade ukončenia činnosti z dôvodu uplynutia doby platnosti koncesie alebo z dôvodu rozhodnutia o zániku alebo odobratí?


title: Vec T-816/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. februára 2016 – Tayto Group/ÚHVT – MIP Metro (REAL HAND COOKED) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva REAL HAND COOKED — Skoršia národná obrazová ochranná známka real QUALITY — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Zneužitie právomoci — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Články 64, 75, 76 a 83 nariadenia č. 207/2009“)

text:
               4.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. februára 2016 – Tayto Group/ÚHVT – MIP Metro (REAL HAND COOKED)
   (Vec T-816/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva REAL HAND COOKED - Skoršia národná obrazová ochranná známka real QUALITY - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Zneužitie právomoci - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Články 64, 75, 76 a 83 nariadenia č. 207/2009“))
   (2016/C 118/34)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tayto Group Ltd (Corby, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: R. Kunze a G. Würtenberger, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: J.-C. Plate a R. Kaase, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 6. októbra 2014 (vec R 842/2013-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG a Tayto Group Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Tayto Group Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 56, 16.2.2015.


title: Vec C-112/06: Žaloba podaná  24. februára 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               20.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/4

         Žaloba podaná 24. februára 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-112/06)
   (2006/C 121/07)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Kostantinidis)

      Žalovaná: Helénska republika
   Návrhy žalobkyne

               a)

               určiť, že Helénska republika si tým, že neprijala opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby:

                           —

                           odpad na skládkach Mesomouri a Kouroupitos na Kréte bol zneškodňovaný bez ohrozovania zdravia ľudí a životného prostredia,

                           —

                           odpad na skládkach Mesomouri a Kouroupitos bol odovzdaný súkromnému alebo verejnému prevádzkovateľovi, ktorý zbiera odpad alebo podniku, ktorý zneškodňuje odpad,

                           —

                           skládka Mesomouri, ktorá nemá povolenie na vykonávanie činnosti, prestala s prevádzkou čo najskôr a došlo k postupu potrebnému na jej údržbu a riadenie, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 4 a 8 smernice Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 91/156/EHS z 18. marca 1991 a článku 14 písm. b) smernice Rady 99/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov;

               b)

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Žalobkyňa uvádza, že zneškodňovanie odpadu na skládkach Mesomouri a Kouroupitos na Kréte sa vykonáva spôsobom, ktorý porušuje povinnosti, ktoré vyplývajú Helénskej republike z článkov 4 a 8 smernice 75/442/EHS o odpadoch (1), zmenenej a doplnenej smernicou 91/156/EHS (2) a článku 14 písm. b) smernice 99/31/ES (3) o skládkach odpadov.

               2.

               Pokiaľ ide o skládku Mesomouri, kde dochádza k nekontrolovanému zneškodňovaniu odpadov, závery správy expertov Komisie preukázali, že uskladnenie 90 000 ton odpadu na skládku ohrozuje zdravie ľudí a môže poškodiť životné prostredie. Okrem toho Komisia uvádza, že grécke orgány neprijali opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby odpad na skládke Mesomouri bol odovzdaný súkromnému alebo verejnému prevádzkovateľovi, ktorý zbiera odpad alebo podniku, ktorý zneškodňuje odpad.
               Komisia dodáva, že grécke orgány rozhodli, že skládka Mesomouri má skončiť s prevádzkou s tým, že je nevyhnutné ju rekonštruovať a stanoviť určité podmienky na zabezpečenie údržby a riadenie skládky po jej uzavretí. Toto rozhodnutie však neobsahuje presný harmonogram zosúladenia a nie je ešte stále vykonané, pretože chýbajú prostriedky na tento účel.

               3.

               Pokiaľ ide o bývalú skládku Kouroupitos, správa expertov Komisie preukázala, že skládka nebola rekonštruovaná a boli v nej zdôraznené prípadné hrozby pre zdravie ľudí a životné prostredie. Správa uvádza presnejšie, že: i) lixiviat je na veľkej časti plochy zasypanej zeminou, ii) skládka má nedostatočnú stabilitu a odolnosť voči opotrebovaniu, iii) dochádza k spaľovaniu uloženého odpadu na skládke, čo môže viesť k toxickým emisiám. Grécke orgány takisto neprijali opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby odpad v Kouroupitos bol odovzdaný súkromnému alebo verejnému prevádzkovateľovi, ktorý zbiera odpad alebo podniku, ktorý zneškodňuje odpad.

      (1)  Ú. v. ES L 194, 25.7.1975, s. 39; Mim. vyd. 15/001, s. 23.

      (2)  Ú. v. ES L 78, 26.3.1991, s. 32.

      (3)  Ú. v. ES L 182, 16.7.1999, s. 1.


title: Vec C-529/06: Žaloba podaná 22. decembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/18

         Žaloba podaná 22. decembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-529/06)
   (2007/C 42/32)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Montaguti, splnomocnený zástupca)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/98/ES (1) zo 17. novembra 2003 o opakovanom použití informácií verejného sektora, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 1. júla 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 345, s. 90; Mim. vyd. 13/023, s. 201.


title: Vec C-381/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Zamora (Španielsko) 17. júla 2015 – Javier Ángel Rodríguez Sánchez/Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria SAU (Banco CEISS)

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Zamora (Španielsko) 17. júla 2015 – Javier Ángel Rodríguez Sánchez/Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria SAU (Banco CEISS)
   (Vec C-381/15)
   (2015/C 302/33)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Audiencia Provincial de Zamora

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Javier Ángel Rodríguez Sánchez

      Odporkyňa v odvolacom konaní: Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria SAU (Banco CEISS)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je s článkom 6 ods. 1 smernice 93/13/EHS (1) z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách zlučiteľné, aby účinky vyplývajúce z určenia neplatnosti podmienky stanovujúcej minimálnu úrokovú sadzbu uvedenej v zmluve o hypotekárnom úvere z dôvodu nekalej povahy tejto podmienky nemali spätnú účinnosť od dátumu uzavretia zmluvy, ale od neskoršieho [okamihu]?

               2.

               Spôsobuje uplatňovanie nekalej podmienky počas obdobia, ktoré stanovil španielsky Tribunal Supremo (Najvyšší súd), bezdôvodné obohatenie zmluvnej strany, ktorá je predajcom alebo dodávateľom, na ktoré sa nevzťahuje právna úprava Spoločenstva, keďže opätovne nezavádza rovnováhu plnení medzi zmluvnými stranami a zvýhodňuje zmluvnú stranu, ktorá v zmluve uviedla finančnú podmienku vyhlásenú za nekalú?

               3.

               Je riziko vážnych ťažkostí pre národné hospodárstvo ako obmedzenie uplatňovania a účinkov nekalej podmienky uplatniteľné na individuálnu žalobu podanú spotrebiteľom, alebo by naopak v prípade tejto individuálnej žaloby uvedené vážne ťažkosti vznikli vo vzťahu k majetkovým pomerom spotrebiteľa [v dôsledku] obmedzenia účinkov neplatnej podmienky na uvedené obdobie?

      (1)  Ú. v. EÚ L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.


title: Vec T-276/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  25. januára 2006  – Le Canne/Komisia ( Rozsudok, ktorým sa zrušuje rozhodnutie Komisie, ktorým sa znižuje suma finančnej pomoci Spoločenstva — Spôsoby výkonu — Žaloba na nečinnosť — Zastavenie konania — Žaloba o náhradu škody )

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/16

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 25. januára 2006 – Le Canne/Komisia
   (Vec T-276/03) (1)

   („Rozsudok, ktorým sa zrušuje rozhodnutie Komisie, ktorým sa znižuje suma finančnej pomoci Spoločenstva - Spôsoby výkonu - Žaloba na nečinnosť - Zastavenie konania - Žaloba o náhradu škody“)
   (2006/C 74/32)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Azienda agricola „Le Canne“ (Porto Viro, Taliansko) (v zastúpení: F. Mazzonetto a G. Carraro, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Visaggio a C. Cattabriga, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)
   Predmet veci
   Na jednej strane návrh na konštatovanie, že Komisia nezákonne neprijala opatrenia, ktoré zahrňuje výkon rozsudku Súdu prvého stupňa z 5. marca 2002 Le Canne/Komisia (T-241/00, Zb. s. II-1251), a na druhej strane návrh na náhradu škody, ktorá z toho údajne vyplýva
   Výrok rozsudku

               1.

               Konanie o žalobe na nečinnosť sa zastavuje.

               2.

               Návrhy na náhradu škody sa zamietajú.

               3.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 239, 4.10.2003.


title: Vec T-376/08 P: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  22. júna 2009 — Nijs/Dvor audítorov ( Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Hodnotenie služobného postupu za obdobie 2005/2006 — Rozhodnutie o nepovýšení odvolateľa v roku 2007 — Rozhodnutie Dvora audítorov o obnovení mandátu generálneho tajomníka — Odvolanie čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné )

text:
               26.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 233/17

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 22. júna 2009 — Nijs/Dvor audítorov
   (Vec T-376/08 P) (1)

   („Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Hodnotenie služobného postupu za obdobie 2005/2006 - Rozhodnutie o nepovýšení odvolateľa v roku 2007 - Rozhodnutie Dvora audítorov o obnovení mandátu generálneho tajomníka - Odvolanie čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné“)
   2009/C 233/32
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Bart Nijs (Bereldange, Luxembursko) (v zastúpení: F. Rollinger a A. Hertzog, advokáti)

      Druhý účastník konania: Dvor audítorov Európskych spoločenstiev (v zastúpení: T. Kennedy, J.-M. Stenier a G. Corstens, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 26. júna 2008, Nijs/Dvor audítorov (F-1/08, zatiaľ neuverejnený v Zbierke) a ktoré smeruje k zrušeniu tohto uznesenia.

      Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Bart Nijs znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Dvoru audítorov Európskych spoločenstiev v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008.


title: Vec F-11/12: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  26. júna 2012 — Ciora/Komisia

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/33

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 26. júna 2012 — Ciora/Komisia
   (Vec F-11/12)
   2013/C 46/71
   Jazyk konania: rumunčina
   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.


title: Spojené veci C-401/13 a C-432/13: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 22. januára 2015 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Curtea de Apel Cluj – Rumunsko) – Vasiliki Balazs/Casa Judeţeană de Pensii Cluj (C-401/13), Casa Judeţeană de Pensii Cluj/Attila Balazs (C-432/13) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov — Nariadenie (EHS) č. 1408/71 — Článok 7 ods. 2 písm. c) — Uplatniteľnosť dohovorov o sociálnom zabezpečení medzi členskými štátmi — Repatriovaný utečenec pochádzajúci z členského štátu — Dosiahnutie dôb zamestnania na území iného členského štátu — Žiadosť o priznanie dávky v starobe — Zamietnutie)

text:
               30.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/5

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 22. januára 2015 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Curtea de Apel Cluj – Rumunsko) – Vasiliki Balazs/Casa Judeţeană de Pensii Cluj (C-401/13), Casa Judeţeană de Pensii Cluj/Attila Balazs (C-432/13)
      (Spojené veci C-401/13 a C-432/13) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 - Článok 7 ods. 2 písm. c) - Uplatniteľnosť dohovorov o sociálnom zabezpečení medzi členskými štátmi - Repatriovaný utečenec pochádzajúci z členského štátu - Dosiahnutie dôb zamestnania na území iného členského štátu - Žiadosť o priznanie dávky v starobe - Zamietnutie))
      (2015/C 107/05)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Cluj

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Vasiliki Balazs (C-401/13), Casa Judeţeană de Pensii Cluj (C-432/13)

         Žalovaní: Casa Judeţeană de Pensii Cluj (C-401/13), Attila Balazs (C-432/13)

         Výrok rozsudku

      Článok 7 ods. 2 písm. c) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneným a doplneným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1992/2006 z 18. decembra 2006, sa má vykladať v tom zmysle, že dvojstranná dohoda týkajúca sa dávok sociálneho zabezpečenia štátnych príslušníkov niektorého signatárskeho štátu, ktorí mali postavenie politických utečencov na území iného signatárskeho štátu, ktorá bola uzavretá v čase, kedy niektorý z obidvoch signatárskych štátov ešte nepristúpil k Únii, a ktorá nie je uvedená v prílohe III tohto nariadenia, neostáva uplatniteľná na situáciu politických utečencov repatriovaných do ich štátu pôvodu pred uzavretím dvojstrannej dohody a nadobudnutím účinnosti uvedeného nariadenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 298, 12.10.2013.


title: Vec T-216/10: Žaloba podaná 10. mája 2010 — Monster Cable Products/ÚHVT — Live Nation (Music) UK Ltd (MONSTER ROCK)

text:
               17.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/25

         Žaloba podaná 10. mája 2010 — Monster Cable Products/ÚHVT — Live Nation (Music) UK Ltd (MONSTER ROCK)
   (Vec T-216/10)
   2010/C 195/39
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Monster Cable Products, Inc. (Brisbane, Spojené štáty) (v zastúpení: O. Günzel a W. von der Osten-Sacken, právnici)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Live Nation (Music) UK Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 24. februára 2010 vo veci R 216/2009-1, ktorým bolo zamietnuté odvolanie,

               —

               zamietnuť námietku č. B 754335 proti prihláške ochrannej známky Spoločenstva č. 3333804 „MONSTER ROCK“ v plnom rozsahu, a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „MONSTER ROCK“ pre tovary triedy 9.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka Spojeného kráľovstva „MONSTERS OF ROCK“ pre tovary zaradené do triedy 16 zapísaná pod č. 1313176; slovná ochranná známka Spojeného kráľovstva „MONSTERS OF ROCK“ pre tovary zaradené do triedy 25 zapísaná pod č. 1313177; slovná ochranná známka Spojeného kráľovstva „MONSTERS OF ROCK“ pre tovary zaradené do triedy 26 zapísaná pod č. 1313178; slovná ochranná známka Spojeného kráľovstva „MONSTERS OF ROCK“ pre tovary a služby zaradené do triedy 9, 16, 25, 41 a 43 zapísaná pod č. 2299141; ochranná známka „MONSTERS OF ROCK“ všeobecne známa (v zmyslu článku 6a Parížskeho dohovoru) v 15 starých členských štátoch; nezapísaná ochranná známka „MONSTERS OF ROCK“ používaná v obchodnom styku v 15 starých členských štátoch; obchodné meno „MONSTERS OF ROCK“ používané v obchodnom styku v 15 starých členských štátoch.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: uznanie námietky vo vzťahu ku všetkým sporným tovarom a zamietnutie prihlášky ako celku.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009, pretože odvolací senát: i) nesprávne posúdil zhodnosť/podobnosť tovarov; ii) nevzal do úvahy rozdiely medzi ochrannými známkami, a to najmä ich koncepčné rozdiely; a iii) nepodarilo sa mu zistiť rozsah ochrany skoršieho označenia.


title: Výmaz veci C-256/04

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/32

         Výmaz veci C-256/04 (1)

   (2005/C 217/65)

      (Jazyk konania: gréčtina)

   Uznesením zo 16. júna 2005 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-256/04: Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike.

      (1)  Ú. v. EÚ C 239, 25.9.2004


title: Vec T-317/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  18. septembra 2014 – Holcim (Rumunsko)/Komisia ( „Mimozmluvná zodpovednosť — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov — Zodpovednosť za zavinenie — Odmietnutie Komisie sprístupniť informácie a zakázať akúkoľvek transakciu týkajúcu sa údajne odcudzených emisných kvót — Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom — Objektívna zodpovednosť“ )

text:
               3.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 388/12

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. septembra 2014 – Holcim (Rumunsko)/Komisia
   (Vec T-317/12) (1)

   ((„Mimozmluvná zodpovednosť - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov - Zodpovednosť za zavinenie - Odmietnutie Komisie sprístupniť informácie a zakázať akúkoľvek transakciu týkajúcu sa údajne odcudzených emisných kvót - Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom - Objektívna zodpovednosť“))
   2014/C 388/13
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Holcim (Rumunsko) SA (Bukurešť, Rumunsko) (v zastúpení: L. Arnauts, dvokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Mifsud-Bonnici a E. White, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh, podaný v rámci zodpovednosti za zavinenie, na náhradu škody údajne vzniknutej žalobkyni z dôvodu, že Komisia jej odmietla sprístupniť informácie týkajúce sa emisných kvót skleníkových plynov, ktoré jej boli údajne odcudzené, a zakázať akúkoľvek transakciu týkajúcu sa týchto kvót a jednak návrh na náhradu škody podaný v rámci objektívnej zodpovednosti

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Holcim (Rumunsko) SA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 287, 22.9.2012.


title: Vec T-42/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  10. septembra 2008 – Williams/Komisia ( Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Prípravné dokumenty týkajúce sa prijatia smernice 2001/18/ES o GMO — Čiastočné zamietnutie prístupu — Konkludentné zamietnutie prístupu — Výnimky týkajúce sa ochrany obchodných záujmov, ochrany medzinárodných vzťahov a ochrany rozhodovacieho procesu — Povinnosť odôvodnenia )

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/16

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 10. septembra 2008 – Williams/Komisia
   (Vec T-42/05) (1)

   („Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Prípravné dokumenty týkajúce sa prijatia smernice 2001/18/ES o GMO - Čiastočné zamietnutie prístupu - Konkludentné zamietnutie prístupu - Výnimky týkajúce sa ochrany obchodných záujmov, ochrany medzinárodných vzťahov a ochrany rozhodovacieho procesu - Povinnosť odôvodnenia“)
   (2008/C 272/29)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rhiannon Williams (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Crosby, C. Bryant, solicitors, a R. Lang, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Docksey a P. Costa de Oliveira, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 19. novembra 2004, ktorým bol žalobkyni čiastočne zamietnutý prístup k určitým dokumentom týkajúcim sa prípravných prác na legislatíve upravujúcej geneticky modifikované organizmy
   Výrok rozsudku

               1.

               Konanie sa zastavuje v časti rozhodovania o zákonnosti rozhodnutia Komisie z 19. novembra 2004 o čiastočnom zamietnutí prístupu pani Rhiannon Williams k určitým dokumentom týkajúcim sa prípravných prác na legislatíve upravujúcej geneticky modifikované organizmy v časti, v akej obsahuje konkludentné zamietnutie prístupu k prípravným dokumentom pochádzajúcim od generálneho riaditeľstva Komisie (GR) „Obchod“, týkajúcim sa prijatia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/18/ES z 12. marca 2001 o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia a o zrušení smernice Rady 90/220/EHS.

               2.

               Rozhodnutie Komisie z 19. novembra 2004 sa zrušuje v rozsahu, v akom bol konkludentne zamietnutý prístup k prípravným dokumentom týkajúcim sa prijatia smernice 2001/18, s výnimkou dokumentov pochádzajúcich od GR „Obchod“.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj polovicu trov konania pani Williams.

      (1)  Ú. v. EÚ C 93, 16.4.2005.


title: Vec T-527/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  31. januára 2012 — Ayadi/Komisia [ „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al Káida a Talibanom — Nariadenie (ES) č. 881/2002 — Výmaz dotknutej osoby zo zoznamu daných osôb a subjektov — Žaloba o neplatnosť — Zastavenie konania“ ]

text:
               24.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/23

         Uznesenie Všeobecného súdu z 31. januára 2012 — Ayadi/Komisia
   (Vec T-527/09) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al Káida a Talibanom - Nariadenie (ES) č. 881/2002 - Výmaz dotknutej osoby zo zoznamu daných osôb a subjektov - Žaloba o neplatnosť - Zastavenie konania)
   2012/C 89/37
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Chafiq Ayadi (Dublin, Írsko) (v zastúpení: pôvodne B. Emmerson, QC, S. Cox, barrister, a H. Miller, solicitor, neskôr E. Grieves, barrister, a E. Miller)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: E. Paasivirta, T. Scharf a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: E. Finnegan a R. Szostak, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie nariadenia Komisie (ES) č. 954/2009 z 13. októbra 2009, ktorým sa stoštrnástykrát mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 881/2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al Káida a Talibanom (Ú. v. EÚ L 269, s. 20), v rozsahu, v akom sa tento akt týka žalobcu

      Výrok

               1.

               Konanie vo veci samej sa zastavuje.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania, je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Ch. Ayadimu, a bude povinná nahradiť pokladnici Všeobecného súdu sumy poskytnuté z dôvodu právnej pomoci.

               3.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 148, 5.6.2010.


title: Vec C-524/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 17. októbra 2011 — Lowlands Design Holding BV, ďalší účastník konania: Minister van Financiën

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/28

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 17. októbra 2011 — Lowlands Design Holding BV, ďalší účastník konania: Minister van Financiën
      (Vec C-524/11)
      (2012/C 25/47)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka kasačného opravného prostriedku: Lowlands Design Holding BV

         Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Minister van Financiën

         Prejudiciálna otázka

      Ako treba vykladať podpoložky KN 6209 20 a 6211 42, ako aj podpoložku KN 9404 30, pokiaľ ide o zaradenie výrobkov pre dojčatá a malé deti, o aké ide v tejto veci?


title: Vec T-23/10: Žaloba podaná 27. januára 2010 — Arkema France/Komisia

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/37

         Žaloba podaná 27. januára 2010 — Arkema France/Komisia
   (Vec T-23/10)
   2010/C 80/61
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Arkema France (Colombes, Francúzsko) (v zastúpení: J. Joshua, barrister, E. Aliende Rodríguez, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť článok 1 ods. 1 a 2 rozhodnutia Komisie K(2009) 8682 z 11. novembra 2009 v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne a v každom prípade zrušiť článok 1 ods. 1 v rozsahu, v akom stanovuje, že žalobkyňa sa zúčastnila na porušení v odvetví cínových stabilizátorov v období od 16. marca 1994 do 31. marca 1996,

               —

               zrušiť pokuty uložené žalobkyni v článku 2,

               —

               ak Súdny dvor pokuty nezruší v celom rozsahu, podstatne ich znížiť podľa jeho uváženia,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   V tejto žalobe sa žalobkyňa domáha zrušenia rozhodnutia Komisie z 11. novembra 2009 vo veci COMP/38.589 — Tepelné stabilizátory, v ktorom sa konštatovalo, že žalobkyňa sa zúčastnila dvoch samostatných porušení článku 81 ES (teraz článok 101 ZFEÚ), pričom jedno sa týkalo cínových stabilizátorov a druhé ESBO, a v ktorom bola uložená pokuta za každý tento výrobok.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa predkladá tieto žalobné dôvody.
   Po prvé uvádza, že pri správnom použití článku 25 nariadenia (ES) č. 1/2003 (1) rozsudok vo veci Akzo (2) nepozastavuje plynutie lehôt a oprávnenie Komisie na uloženie pokuty bolo časovo obmedzené pri oboch porušeniach podľa pravidla „dvojitého obmedzenia“. Žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatovala, že v období konania vo veci Akzo pred Súdnym dvorom bolo plynutie lehôt pozastavené a dospela k nesprávnemu záveru, že desaťročná lehota stanovená v článku 25 ods. 2 uvedeného nariadenia môže byť v tejto veci predĺžená.
   Po druhé žalobkyňa tvrdí, že Komisia nepreukázala legitímny záujem na deklaratórnom konštatovaní porušení, pri ktorých nemala žiadne oprávnenie na uloženie pokút. Žalobkyňa totiž tvrdí, že článok 7 nariadenia (ES) č. 1/2003 umožňuje Komisii, aby deklaratórne konštatovala, že došlo k porušeniu, pokiaľ neuloží pokutu, za predpokladu, že sa preukáže legitímny záujem Komisie.
   Po tretie, a nezávisle od predchádzajúcich dvoch žalobných dôvodov, sa žalobkyňa domáha, aby Súdny dvor zrušil deklaratórne konštatovanie stanovené v článku 1 ods. 1 napadnutého rozhodnutia, na základe ktorého sa zúčastnila porušenia v odvetví cínových stabilizátorov počas obdobia od 16. marca 1994 do 31. marca 1996 a tvrdí, že Komisia nepreukázala legitímny záujem na tomto konštatovaní.
   Po štvrté, a pokiaľ Súdny dvor nezruší pokuty v celom rozsahu, žalobkyňa tvrdí, že Komisia nepreukázala trvanie porušenia po 23. februári 1999, a preto by mala byť pokuta uložená za druhé kartelové obdobie znížená, aby odrážala kratšie trvanie porušenia.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

      (2)  Rozsudok Všeobecného súdu 17. septembra 2007, Akzo Nobel Chemicals a Akcros Chemicals/Komisia, T-125/03 a T-253/03, Zb. s. II-3523.


title: Vec C-80/07: Žaloba podaná 14. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/15

         Žaloba podaná 14. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-80/07)
   (2007/C 69/36)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Patakia a B. Stromsky)

      Žalovaná: Helénska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               rozhodnúť, že Helénska republika si tým, že neprijala zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Komisie 2005/28/ES z 8. apríla 2005, ktorou sa ustanovujú zásady a podrobné usmernenia pre správnu klinickú prax týkajúcu sa skúmaných liekov humánnej medicíny, ako aj požiadavky na povolenie výroby alebo dovozu takýchto liekov (1), alebo v každom prípade tým, že o predmetných ustanoveniach neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2005/28/ES uplynula 29. novembra 2006.

      (1)  Ú. v. EÚ L 91, 2005, s. 13.


title: Vec F-58/06: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  15. marca 2007 – Simon/Súdny dvor a Komisia

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/60

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 15. marca 2007 – Simon/Súdny dvor a Komisia
   (Vec F-58/06) (1)

   (2007/C 95/119)

      Jazyk konania: maďarčina

   Predseda druhej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 190, 12.8.2006, s. 35.


title: Vec T-533/15: Žaloba podaná 11. septembra 2015 – Korea National Insurance Corporation Zweigniederlassung Deutschland a i./Rada a Komisia

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/49

         Žaloba podaná 11. septembra 2015 – Korea National Insurance Corporation Zweigniederlassung Deutschland a i./Rada a Komisia
   (Vec T-533/15)
   (2015/C 381/60)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Korea National Insurance Corporation Zweigniederlassung Deutschland (Hamburg, Nemecko), Kim Il Su (Pchjongjang, Kórejská republika), Kang Song Sam (Hamburg), Choe Chun Sik (Pchjongjang), Sin Kyu Nam (Pchjongjang), Pak Chun San (Pchjongjang), So Tong Myong (Pchjongjang) (v zastúpení: M. Lester a S. Midwinter, barristers, T. Brentnall a A. Stevenson, solicitors)

      Žalované: Európska komisia a Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/1066 z 2. júla 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2013/183/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Kórejskej ľudovodemokratickej republike (Ú. v. EÚ, L 174, s. 25) a vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2015/1062 z 2. júla 2015, ktorým sa mení nariadenie Rady (ES) č. 329/2007 o reštriktívnych opatreniach voči Kórejskej ľudovodemokratickej republike (Ú. v. EÚ L 174, s. 16) v rozsahu, v akom boli v rámci týchto opatrení zahrnuté do prílohy V nariadenia Rady č. 329/2007,

               —

               uložil žalovaným povinnosť nahradiť trovy konania vynaložené žalobkyňami.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že žalované neposkytli primerané a dostatočné odôvodnenie zahrnutia žalovaných do uvedených opatrení.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že žalované sa zjavne nesprávne domnievali, že kritériá umožňujúce zahrnutie do uvedených opatrení boli v prípade žalobkýň splnené; neexistuje nijaký vecný základ umožňujúci ich zahrnutie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že žalované porušili zásady ochrany údajov.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že žalované neodôvodnene a neprimerane porušili základné práva žalobkýň, vrátane ich práva na ochranu ich majetku, obchodnej činnosti a obchodného mena.


title: Vec C-649/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal tribunal de commerce de Versailles (Francúzsko) 6. decembra 2013 — Comité d’entreprise de Nortel Networks SA a i./Rogeau, likvidátor Nortel Networks SA, Alan Robert Bloom a i.

text:
               8.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 39/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal tribunal de commerce de Versailles (Francúzsko) 6. decembra 2013 — Comité d’entreprise de Nortel Networks SA a i./Rogeau, likvidátor Nortel Networks SA, Alan Robert Bloom a i.
   (Vec C-649/13)
   2014/C 39/23
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de commerce de Versailles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovatelia: Comité d’entreprise de Nortel Networks SA a i.

      Odporcovia: Rogeau, likvidátor Nortel Networks SA, Alan Robert Bloom a i.

      Prejudiciálna otázka

   Má súd štátu, v ktorom bolo začaté vedľajšie konanie, výlučnú alebo alternatívnu právomoc so súdom štátu, v ktorom bolo začaté hlavné konanie, rozhodnúť o určení majetku dlžníka, na ktorý sa vzťahujú účinky vedľajšieho konania podľa článku 2 písm. g), článku 3 ods. 2 a článku 27 nariadenia Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní (1), a je v prípade výlučnej alebo alternatívnej právomoci príslušným právom právo hlavného alebo vedľajšieho konania?

      (1)  Ú. v. ES L 160, s. 1; Mim. vyd. 19/001, s. 191.


title: Vec T-524/12: Žaloba podaná 3. decembra 2012 — Recaro/ÚHVT — Certino Mode (RECARO)

text:
               2.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/23

         Žaloba podaná 3. decembra 2012 — Recaro/ÚHVT — Certino Mode (RECARO)
   (Vec T-524/12)
   2013/C 32/37
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Recaro Beteiligungs-GmbH (Kaiserslautern, Nemecko) (v zastúpení: J. Weiser, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Certino Mode, SL (Elche, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil napadnuté rozhodnutie tak, aby odvolanie podané vedľajším účastníkom konania bolo zamietnuté a ochranná známka Spoločenstva č. 734343 „RECARO“ bola zrušená v celom rozsahu,

               —

               alternatívne, zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 6. septembra 2012 vo veci R 1761/2011-1, a

               —

               zaviazal ÚHVT a prípadne vedľajšieho účastníka konania na náhradu trov tohto konania a odvolacieho konania pred ÚHVT.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na výmaz: slovná ochranná známka „RECARO“ pre tovary tried 10 a 25 — ochranná známka Spoločenstva č. 734343.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Účastník, ktorý sa domáha výmazu ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: výmaz ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zrušenie napadnutého rozhodnutia.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 51 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 15 nariadenia Rady č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 76 ods. 2 nariadenia Rady č. 207/2009 v spojení s pravidlom 50 ods. 1 nariadenia Komisie č. 2868/95 a

               —

               porušenie článku 75 ods. 1 nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec C-112/08: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  13. januára 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/34

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 13. januára 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-112/08) (1)

   2009/C 141/62

      Jazyk konania: španielčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 128, 24.5.2008.


title: Vec C-647/11 P: Uznesenie Súdneho dvora z  29. novembra 2012 — Dimos Peramatos/Európska komisia (Odvolanie — Finančná pomoc priznaná na projekt v oblasti životného prostredia —  „LIFE“ — Rozhodnutie o čiastočnom vymáhaní vyplatenej sumy — Určenie povinností príjemcu — Legitímna dôvera — Povinnosť odôvodnenia — Nesprávne právne posúdenie)

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/6

         Uznesenie Súdneho dvora z 29. novembra 2012 — Dimos Peramatos/Európska komisia
   (Vec C-647/11 P) (1)

   (Odvolanie - Finančná pomoc priznaná na projekt v oblasti životného prostredia - „LIFE“ - Rozhodnutie o čiastočnom vymáhaní vyplatenej sumy - Určenie povinností príjemcu - Legitímna dôvera - Povinnosť odôvodnenia - Nesprávne právne posúdenie)
   2013/C 108/10
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Dimos Peramatos (v zastúpení: G. Gerapetritis, Δικηγόρος)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: M. Condou-Durande a A..-M. Rouchaud Joët, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Somou, Δικηγόρος)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 12. októbra 2011, Dimos Peramatos/Komisia (T-312/07), o zamietnutí žaloby, ktorej predmetom je zrušenie rozhodnutia Komisie zo 7. decembra 2005, doručené odvolateľovi súdnym exekútorom 17. mája 2007 o vymáhaní sumy vyplatenej na základe rozhodnutia Komisie K/1997/29 v konečnom znení zo 17. júla 1997 týkajúceho sa projektu, ktorý patrí pod program obnovy lesa, alebo subsidiárne zmena napadnutého rozhodnutia

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Dimos Peramatos je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 49, 18.2.2012.


title: Vec T-391/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. decembra 2016 – Aldi/EUIPO – Cantina Tollo (ALDIANO) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ALDIANO — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie ALDI — Riadne používanie skoršej ochrannej známky — Článok 42 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Pravidlo 22 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2868/95“)

text:
               6.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/31

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. decembra 2016 – Aldi/EUIPO – Cantina Tollo (ALDIANO)
   (Vec T-391/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ALDIANO - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie ALDI - Riadne používanie skoršej ochrannej známky - Článok 42 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Pravidlo 22 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2868/95“))
   (2017/C 038/42)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Nemecko) (v zastúpení: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen a N. Bertram, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Rajh, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Cantina Tollo SCA (Tollo, Taliansko) (v zastúpení: F. Celluprica a F. Fischetti. advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 13. mája 2015 (vec R 1612/2014-4) týkajúceho sa námietkového konania medzi Aldi a Cantina Tollo

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Aldi GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 302, 14.9.2015.


title: Vec C-212/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'arbitrage  10. mája 2006  – Gouvernement de la Communauté francaise, Gouvernement wallon/Gouvernement flamand

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'arbitrage 10. mája 2006 – Gouvernement de la Communauté francaise, Gouvernement wallon/Gouvernement flamand
   (Vec C-212/06)
   (2006/C 178/29)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Cour d'arbitrage
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Gouvernement de la Communauté francaise, Gouvernement wallon

      Žalovaný: Gouvernement flamand
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Je systém poistenia starostlivosti, ktorý a) zaviedlo autonómne spoločenstvo federálneho štátu, ktorý je členom Európskeho spoločenstva; b) sa vzťahuje na osoby s bydliskom v časti územia tohto federálneho štátu, ktoré patrí do právomoci tohto Spoločenstva; c) na základe tohto systému poskytuje právo na úhradu vynaložených nákladov na poskytovanie nezdravotnej pomoci a služieb osobám s trvalou alebo dlhodobo obmedzenou spôsobilosťou, ktoré sa zúčastňujú na tomto systéme formou paušálnych príspevkov na súvisiace náklady a d) je na jednej strane financovaný ročnými odvodmi poistených osôb, a na druhej strane dotáciou na náklady rozpočtových výdavkov príslušného autonómneho spoločenstva, systémom patriacim do vecnej pôsobnosti vymedzenej v článku 4 nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku: Má sa vykladať citované nariadenie a osobitne jeho články 2, 3 a 13, a ak sa použijú, jeho články 18,19, 20, 25 a 28 v tom zmysle, že tieto ustanovenia odporujú tomu, aby autonómne spoločenstvo federálneho štátu, ktorý je členom Európskeho spoločenstva, prijalo pri výkone svojich právomocí ustanovenia, ktoré v zmysle citovaného nariadenia obmedzujú prístup k možnosti poistenia a nárok na systém sociálneho zabezpečenia pre osoby s bydliskom na území, ktoré patrí do právomoci tohto spoločenstva a pokiaľ ide o občanov Európskej únie, na osoby, ktoré sú zamestnané na tomto území a majú svoje bydlisko v inom členskom štáte, s výnimkou osôb, a to bez ohľadu na ich štátnu príslušnosť, ktoré majú svoje bydlisko v časti územia federálneho štátu, ktoré patrí do právomoci iného autonómneho spoločenstva?

               3.

               Majú sa vykladať články 18, 39, 43 Zmluvy ES v tom zmysle, že odporujú tomu, aby autonómne spoločenstvo federálneho štátu, ktorý je členom Európskeho spoločenstva, pri výkone svojich právomocí prijalo ustanovenia, ktoré obmedzujú prístup k možnosti poistenia a nárok na systém sociálneho zabezpečenia v zmysle citovaného nariadenia na osoby, ktoré majú svoje bydlisko na území, ktoré patrí do právomoci tohto autonómneho spoločenstva a vo vzťahu k občanom Európskej únie, na osoby, ktoré sú zamestnané na tomto území a majú bydlisko v inom členskom štáte, s výnimkou osôb a to bez ohľadu na ich štátnu príslušnosť, ktoré majú svoje bydlisko v časti územia federálneho štátu, ktoré patrí do právomoci iného autonómneho spoločenstva?

               4.

               Majú sa články 18, 39 a 43 Zmluvy ES vykladať v tom zmysle, že odporujú tomu, aby bola pôsobnosť tohto systému obmedzená na osoby, ktoré majú bydlisko v celkoch federálneho štátu, ktorý je členom Európskeho spoločenstva, a na ktoré sa vzťahuje tento systém?


title: Vec T-308/08: Žaloba podaná 5. augusta 2008 – Parfums Christian Dior/ÚHVT – Consolidated Artists (MANGO adorably)

text:
               11.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/15

         Žaloba podaná 5. augusta 2008 – Parfums Christian Dior/ÚHVT – Consolidated Artists (MANGO adorably)
   (Vec T-308/08)
   (2008/C 260/28)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Parfums Christian Dior SA (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: E. Cornu, D. Moreau a F. de Visscher, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Consolidated Artists B.V. (Rotterdam, Holandsko)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 23. mája 2008 vo veci R 1162/2007-2 a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „MANGO adorably“ pre tovary v triede 3.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: zápis francúzskej slovnej ochrannej známky č. 33 209 849 „ADIORABLE“ pre tovary v triede 3; zápis francúzskej slovnej ochrannej známky č. 94 536 564 „J'ADORE“ pre rôzne tovary, okrem iného aj tovary z triedy 3; zápis medzinárodnej slovnej ochrannej známky č. 811 001 „ADIORABLE“ pre rôzne tovary, okrem iného aj tovary z triedy 3; zápis medzinárodnej slovnej ochrannej známky č. 687 422 „J'ADORE“ pre rôzne tovary, okrem iného aj tovary z triedy 3.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Žalobné dôvody: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia Rady č. 40/94, keďže odvolací senát sa dopustil pochybenia v tom, že konštatoval, že medzi dotknutými ochrannými známkami neexistuje pravdepodobnosť zámeny a že používanie prihlasovanej ochrannej známky by nepoškodzovalo dobré meno skorších ochranných známok, na základe nesprávneho odôvodnenia, že dotknuté ochranné známky nie sú podľa oboch právnych základov dostatočne podobné.


title: Vec T-287/01: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  20. marca 2006  – Bioelettrica/Komisia

text:
               20.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/18

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 20. marca 2006 – Bioelettrica/Komisia
   (Vec T-287/01) (1)

   (2006/C 121/32)

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. ES C 31, 2.2.2002.


title: Vec T-209/01: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo  14. decembra 2005  – Honeywell/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Hospodárska súťaž — Rozhodnutie Komisie, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom — Nariadenie (EHS) č. 4064/89 — Irelevantnosť čiastočnej kritiky rozhodnutia — Letecké trhy — Žaloba, ktorá nemôže viesť k zrušeniu rozhodnutia )

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/26

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. decembra 2005 – Honeywell/Komisia
   (Vec T-209/01) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Hospodárska súťaž - Rozhodnutie Komisie, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom - Nariadenie (EHS) č. 4064/89 - Irelevantnosť čiastočnej kritiky rozhodnutia - Letecké trhy - Žaloba, ktorá nemôže viesť k zrušeniu rozhodnutia“)
   (2006/C 48/48)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Honeywell International Inc. (Morristown, New Jersey, Spojené štáty americké) (v zastúpení: K. Lasok, QC, a F. Depoortere, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Lyal, P. Hellström a F. Siredey-Garnier, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Rolls-Royce plc (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: A. Renshaw, solicitor) a Rockwell Collins, Inc. (Cedar Rapids, Iowa, Spojené štáty americké) (v zastúpení: T. Soames, J. Davies, A. Ryan, solicitors, a P. Camesasca, advokát)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia Komisie 2004/134/ES z 3. júla 2001, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a dohodou EHP (prípad COMP/M.2220 – General Electric/Honeywell) (Ú. v. EÚ L 48, 2004, s. 1)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy Komisie a vedľajších účastníkov konania.

      (1)  Ú. v. ES C 331, 24.11.2001.


title: Vec C-231/13 P: Odvolanie podané 29. apríla 2013 : Hotel Concordia srl, pôvodne Hotel Concordia Snc proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  20. februára 2013 vo veciach T-278/00 až T-280/00, T-282/00 až T-286/00 a T-288/00 až T-295/00, Albergo Quattro Fontane a i./Komisia

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/17

         Odvolanie podané 29. apríla 2013: Hotel Concordia srl, pôvodne Hotel Concordia Snc proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 20. februára 2013 vo veciach T-278/00 až T-280/00, T-282/00 až T-286/00 a T-288/00 až T-295/00, Albergo Quattro Fontane a i./Komisia
   (Vec C-231/13 P)
   2013/C 207/29
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Hotel Concordia srl, pôvodne Hotel Concordia Snc (v zastúpení: A. Bianchini a F. Busetto, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Comitato „Venezia vuole vivere“

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnuté uznesenie Všeobecného súdu,

               —

               prijať návrhy formulované na prvom stupni a v dôsledku toho

                           —

                           zrušiť, prípadne a v medziach záujmu odvolateľky, rozhodnutie Komisie 2000/394/ES z 25. novembra 1999, ktoré sa týka pomoci v prospech podnikov so sídlom na území Benátok a Chioggie, upravené zákonmi č. 30/1997 a č. 206/1995 zavádzajúcimi obmedzenia sociálnych výdavkov,

                           —

                           subsidiárne zrušiť toto rozhodnutie v rozsahu, v akom ukladá povinnosť vymáhať priznané zľavy zvýšené o úroky za dotknuté obdobia,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania na oboch stupňoch súdu.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu odvolania je uvedených týchto deväť odvolacích dôvodov:

                  Prvý odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu neprijatia záveru, že dotknuté opatrenia nepriznávali nijakú výhodu svojim príjemcom vzhľadom na ich kompenzačný charakter.

                  Druhý odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu nevylúčenia alebo v každom prípade neposúdenia schopnosti dotknutých opatrení dotknúť sa hospodárskej súťaže a obchodu v rámci Spoločenstva.

                  Tretí odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu vylúčenia uplatniteľnosti odchýlok uvedených v článku 87 ods. 2 písm. b) ES [teraz článok 107 ods. 2 písm. b) ZFEÚ] a článku 87 ods. 3 písm. b) ES [teraz článok 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ].

                  Štvrtý odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu vylúčenia uplatniteľnosti odchýlky uvedenej v článku 87 ods. 3 písm. c) ES [teraz článok 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ].

                  Piaty odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu vylúčenia uplatniteľnosti odchýlok uvedených v článku 87 ods. 3 písm. d) a e) ES [teraz článok 107 ods. 3 písm. d) a e) ZFEÚ].

                  Šiesty odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu vylúčenia uplatniteľnosti odchýlky uvedenej v článku 86 ods. 2 ES (teraz článok 106 ods. 2 ZFEÚ).

                  Siedmy odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu vylúčenia existujúceho charakteru pomoci a následného porušenia článku 88 ods. 3 ES (teraz článok 108 ods. 3 ZFEÚ) a článku 15 nariadenia č. 659/1999 (1).

                  Ôsmy odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu vylúčenia uplatniteľnosti článku 14 ods. 1 nariadenia č. 659/1999, pokiaľ ide o poradie vymáhania.

                  Deviaty odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu vylúčenia uplatniteľnosti článku 14 ods. 1 nariadenia č. 659/1999, pokiaľ ide o uplatnenie úrokov.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec F-92/14: Žaloba podaná 10. septembra 2014 – ZZ/Európsky parlament

text:
               15.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 448/40

         Žaloba podaná 10. septembra 2014 – ZZ/Európsky parlament
   (Vec F-92/14)
   (2014/C 448/50)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: Günther Maximini, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Predmet a opis sporu

   Po prvé návrh na zrušenie zamietajúceho rozhodnutia Parlamentu, ktorým Parlament odmietol zabrániť škode, ktorá žalobcovi vznikla z dôvodu porušenia jeho osobnostných práv a ustanovení nariadenia 45/2011 v rámci rozhodovania v predchádzajúcej veci a po druhé, žiadosť o náhradu nemajetkovej ujmy spolu s úrokmi z omeškania z dôvodu údajne spôsobenej nemajetkovej ujmy

      Návrhy žalobcu

   Žalobca navrhuje, aby Súd pre verejnú službu:

               —

               zrušil rozhodnutie žalovaného z 5. marca 2014, ktorým sa zamietla žiadosť žalobcu zo 16. decembra na náhradu škody, ako aj konkludentné zamietnutie jeho sťažnosti z 24. marca 2014 podanej proti tomuto rozhodnutiu, ako aj subsidiárne dodatočne vydané rozhodnutie o zamietnutí z 29. júla 2014 vydané nezistiteľným vystaviteľom,

               —

               zaviazal žalovaného zaplatiť žalobcovi sumu vo výške 30  000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy spolu s úrokmi z omeškania vo výške 5 % nad základnou úrokovou sadzbou zo sumy 25  000 eur od 1. februára 2014, a zo sumy 5  000 eur od 1. mája 2014,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania, vrátane trov konania pred podaním žaloby, ako aj všetkých nevyhnutných výdavkov a nákladov žalobcu.


title: Vec C-287/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Köln (Nemecko) 3. júla 2006 – Deutsche Post AG/Spolková republika Nemecko, vedľajší účastník konania: Marketing Service Magdeburg GmbH

text:
               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Köln (Nemecko) 3. júla 2006 – Deutsche Post AG/Spolková republika Nemecko, vedľajší účastník konania: Marketing Service Magdeburg GmbH
   (Vec C-287/06)
   (2006/C 261/11)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Verwaltungsgericht Köln
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Deutsche Post AG

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Vedľajší účastník konania: Marketing Service Magdeburg GmbH
   Prejudiciálna otázka
   Má sa článok 47 ods. 2 v spojení s článkom 95 ES a v spojení s článkom 12 piatou zarážkou v spojení s článkom 7 ods. 1 smernice 97/67/ES (1) v znení smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/39/ES vykladať tak, že ak poskytovateľ univerzálnych služieb uplatňuje osobitné sadzby pre obchodných zákazníkov, ktorí odovzdávajú predtriedené poštové zásielky do prepravnej siete na iných miestach prepravného reťazca ako na prístupových miestach, je tento poskytovateľ povinný uplatňovať tieto osobitné sadzby aj voči podnikom, ktoré vyberajú poštu u odosielateľov a odovzdávajú ju do prepravnej siete predtriedenú na rovnakom prístupovom mieste a za rovnakých podmienok ako obchodní zákazníci, bez toho, aby to mohol poskytovateľ univerzálnych služieb odmietnuť s poukazom na to, že je povinný poskytovať všeobecné služby?

      (1)  Ú. v. ES L 176, s. 21; Mim. vyd. 06/004, s. 316.


title: Vec C-477/08: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  24. septembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2005/36/ES — Uznávanie odborných kvalifikácií — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/13

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 24. septembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika
   (Vec C-477/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2005/36/ES - Uznávanie odborných kvalifikácií - Neprebratie v stanovenej lehote)
   2009/C 282/23
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Støvlbæk a M. Adam, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika (v zastúpení: C. Pesendorfer, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií (Ú. v. EÚ L 255, s. 22) v stanovenej lehote

      Výrok rozsudku

               1.

               Rakúska republika tým, že v stanovenej lehote neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 63 tejto smernice.

               2.

               Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 21.3.2009.


title: Vec C-413/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesarbeitsgericht Mecklenburg-Vorpommern (Nemecko) 10. septembra 2007 – Kathrin Haase, Adolf Oberdorfer, Doreen Kielon, Peter Schulze, Peter Kliem, Dietmar Bössow, Helge Riedel, André Richter, Andreas Schneider/Superfast Ferries SA, Superfast OKTO Maritime Company, Baltic SF VIII LTD

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesarbeitsgericht Mecklenburg-Vorpommern (Nemecko) 10. septembra 2007 – Kathrin Haase, Adolf Oberdorfer, Doreen Kielon, Peter Schulze, Peter Kliem, Dietmar Bössow, Helge Riedel, André Richter, Andreas Schneider/Superfast Ferries SA, Superfast OKTO Maritime Company, Baltic SF VIII LTD
   (Vec C-413/07)
   (2007/C 283/29)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Landesarbeitsgericht Mecklenburg-Vorpommern
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Kathrin Haase, Adolf Oberdorfer, Doreen Kielon, Peter Schulze, Peter Kliem, Dietmar Bössow, Helge Riedel, André Richter, Andreas Schneider

      Žalovaní: Superfast Ferries SA, Superfast OKTO Maritime Company, Baltic SF VIII LTD
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 19 bod 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 44/2001 (1) vykladať v tom zmysle, že sa u zamestnancov, ktorí sú zamestnaní na určitej lodi a ktorí vykonávajú prácu výlučne na tejto lodi, táto loď považuje za miesto, na ktorom zamestnanec obvykle vykonáva svoju prácu?

               2.

               Má sa článok 19 bod 2 písm. a) vykladať v tom zmysle, že v každom prípade, pokiaľ sa loď, ktorá sa považuje za miesto výkonu práce, neplaví výlučne alebo predovšetkým v teritoriálnych vodách jedného a toho istého štátu, ale ako vo veci samej, uskutočňuje medzinárodnú dopravu ako linkový trajekt v rámci dopravnej linky medzi Nemeckom a Fínskom, je potrebné za súd obvyklého miesta výkonu práce považovať súd v členskom štáte, pod ktorého vlajkou sa loď plaví, ktorý je príslušný pre domovský prístav alebo prístav registrácie?

               3.

               Má sa v prípade zamestnanca, ktorý svoju prácu vykonáva výlučne na určitej lodi, ktorá premáva v medzinárodnej doprave, vychádzať z faktu, že svoju prácu obvykle nevykonáva v jednom a tom istom štáte a preto sa neuplatní článok 19 bod 2 písm. a), ale článok 19 bod 2 písm. b) na určenie príslušného súdu v inom členskom štáte než členskom štáte sídla zamestnávateľa?

               4.

               Má sa nakoniec článok 19 bod 2 písm. b) vykladať v tom zmysle, že sa za prevádzkáreň, ktorá zamestnala zamestnanca, môže považovať aj kancelária, ktorú v prístave, v ktorom loď pravidelne kotví, síce nezriadil zamestnávateľ sám, ale iná spoločnosť, ktorú zamestnávateľ v manažérskej zmluve poveril tým, aby ako „operátor“ zabezpečila hospodársku a technickú prevádzku jeho lode, a ktorá tam zamestnáva „manažéra posádky“, ku ktorého úlohám patrí koordinovanie činností personálu, hoci pracovné zmluvy neboli uzatvorené v tejto kancelárii, ale na lodi kapitánom, avšak v kancelárii sa vydával rozpis služieb a prijímali potvrdenia o pracovnej neschopnosti, ako aj dávali výpovede zo strany „manažéra posádky“?

               5.

               V prípade kladnej odpovede na štvrtú otázku:

                           a)

                           Je možné nadobúdateľa lode, ktorej členovia posádky mohli podľa článku 19 bod 2 písm. b) svojho doterajšieho zamestnávateľa zažalovať na súde miesta, kde sa nachádza prevádzkareň, ktorá zamestnancov prijala do zamestnania,, zažalovať na tom istom súde už preto, lebo zamestnanci, ktorí dostali výpoveď, uplatňujú, že ich pracovno-právne vzťahy podľa ich názoru prešli v zmysle uplatňovaného vnútroštátneho práva týkajúceho sa prevodu podniku na nadobúdateľa?

                           b)

                           Pokiaľ sa bude žalovať aj „operátor“ uvedený vo štvrtej otázke, ktorý dával výpovede, možno podať žalobu proti tejto osobe na tom istom súde, akým bol súd v prípade doterajšieho zamestnávateľa?

      (1)  Ú. v. ES L 12, 2001, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42.


title: Vec T-164/06: Žaloba podaná 21. júna 2006 – ColArt Americas/ÚHVT (BASICS)

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/27

         Žaloba podaná 21. júna 2006 – ColArt Americas/ÚHVT (BASICS)
   (Vec T-164/06)
   (2006/C 190/49)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: ColArt Americas, Inc (Piscataway, USA) (v zastúpení: E. Soler Borda, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 7. apríla 2006 týkajúce sa prihlášky ochrannej známky BASICS č. 002433613 (vec R 788/2005-4) v celom rozsahu,

               —

               subsidiárne, zrušiť napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa vzťahuje na nasledujúce tovary: farbivá vo forme akrylových farieb, laky pre umelcov.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „BASICS“ pre tovary v triede 2 – prihláška č. 2 433 613.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) a článku 7 ods. 3 nariadenia Rady č. 40/94, keďže slovo „BASICS“ nie je známym výrazom v anglickom jazyku vo vzťahu k prihlasovaným tovarom a nie je spôsobilé poskytnúť jasný význam pre spotrebiteľov vzhľadom na tovary zahrnuté v prihláške. V každom prípade získala prihlasovaná ochranná známka rozlišovaciu spôsobilosť prostredníctvom používania.


title: Vec C-467/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Súd prvého stupňa v Livadeia 22. októbra 2007 – Koskovolis Panagiotis a Pappa Aikaterini/Koinotita Kypiakiou – Beozia

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/27

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Súd prvého stupňa v Livadeia 22. októbra 2007 – Koskovolis Panagiotis a Pappa Aikaterini/Koinotita Kypiakiou – Beozia
   (Vec C-467/07)
   (2007/C 315/47)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Súd prvého stupňa v Livadeia
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Koskovolis Panagiotis

      Žalovaný: Koinotita Kypiakiou – Beozia
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa doložka 5 a doložka 8 body 1 a 3 rámcovej dohody ETUC, UNICE a CEEP o práci na dobu určitú, ktorá je súčasťou smernice Rady 1999/70/ES (Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368), vykladať v tom zmysle, že právo Spoločenstva nepovoľuje prijatie opatrení zo strany členského štátu (v rámci výkonu tejto rámcovej dohody):

                           a)

                           ak vo vnútroštátnom právnom poriadku existujú už pred nadobudnutím účinnosti smernice rovnocenné zákonné opatrenia v zmysle doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody, a

                           b)

                           ak opatreniami prijatými pri výkone rámcovej dohody bude vo vnútroštátnom právnom poriadku znížená všeobecná úroveň ochrany pracovníkov na dobu určitú?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, ak vo vnútroštátnom právnom poriadku existujú už pred nadobudnutím účinnosti smernice 1999/70/ES rovnocenné zákonné opatrenia v zmysle doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody, ako článok 8 ods. 3 zákona č. 2112/1920, ktorý je prejednávaný vo veci samej, predstavuje prijatie zákonného opatrenia v rámci výkonu rámcovej dohody, akým je článok 11 prezidentského dekrétu č. 164/2004, ktorý je prejednávaný vo veci samej, zakázané zníženie všeobecnej úrovne ochrany pracovníkov na dobu určitú vo vnútroštátnom právnom poriadku, v zmysle doložky 8 bodov 1 a 3 rámcovej dohody:

                           a)

                           ak bolo prijaté po uplynutí lehoty stanovenej pre prebratie smernice 1999/70/ES, ale do rámca jeho pôsobnosti rationae temporis spadajú iba pracovné zmluvy a pracovnoprávne vzťahy na dobu určitú, ktoré boli platné do dňa nadobudnutia jej účinnosti, alebo ktorých platnosť skončila do určitého obdobia od nadobudnutia účinnosti smernice, ale po uplynutí lehoty stanovenej pre jej prebratie, zatiaľ čo už existujúce rovnocenné zákonné opatrenia nemajú rámec pôsobnosti časovo obmedzený a zahŕňajú všetky pracovné zmluvy na dobu určitú, ktoré boli uzatvorené, platné alebo ktorých platnosť skončila v dobe, kedy nadobudla účinnosť smernica 1999/70/ES a v období po uplynutí lehoty pre jej prebratie;

                           b)

                           ak do rámca pôsobnosti tohto zákonného opatrenia, prijatého v rámci výkonu rámcovej dohody, spadajú iba pracovné zmluvy alebo pracovnoprávne vzťahy na dobu určitú, ktoré sú na účely uvedeného opatrenia považované za opakovane uzatvorené, ak sa kumulatívne vyžaduje, aby

                                       i.

                                       jednotlivé zmluvy boli uzatvorené s časovým odstupom dlhším ako 3 mesiace, a okrem toho

                                       ii.

                                       aby celková doba opätovne uzatvorených pracovných zmlúv bola aspoň 24 mesiacov ku dňu nadobudnutia účinnosti tohto opatrenia, nezávisle od počtu opätovne uzatvorených zmlúv, alebo ak celková dĺžka zamestnania na základe týchto zmlúv bola aspoň 18 mesiacov počas obdobia 24 mesiacov od pôvodnej zmluvy v prípade, že okrem pôvodnej zmluvy boli opakovane uzatvorené aspoň tri pracovné zmluvy, zatiaľ čo už existujúce rovnocenné zákonné opatrenia nestanovujú tieto podmienky a zahŕňajú naopak všetky (opakovane uzatvorené) pracovné zmluvy na dobu určitú, nezávisle od minimálnej dĺžky zamestnania a minimálneho počtu opakovane uzatvorených zmlúv;

                           c)

                           ak predmetné zákonné opatrenie v rámci výkonu rámcovej dohody stanovuje ako právny následok ochrany pracovníkov na dobu určitú a ako prevenciu pred zneužitím v zmysle rámcovej dohody o zmluve na dobu určitú, definíciu pracovnej zmluvy uzavretej na dobu určitú za zmluvu na dobu neurčitú (ex nunc), zatiaľ čo už existujúce zákonné opatrenia stanovujú definíciu pracovných zmlúv uzatvorených na dobu určitú za zmluvy na dobu neurčitú s účinkom od okamihu ich prvotného uzatvorenia (ex tunc)?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, ak vo vnútroštátnom právnom poriadku existujú rovnocenné zákonné opatrenia v zmysle doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ktorá je neoddeliteľnou súčasťou smernice, už pred nadobudnutím účinnosti smernice 1999/70/ES, ako článok 8 ods. 3 zákona č. 2112/1920, ktorý je prejednávaný vo veci samej, predstavuje zakázané zníženie všeobecnej úrovne ochrany, poskytovanej pracovníkom na dobu určitú vo vnútroštátnom právnom poriadku v zmysle doložky 8 bodov 1 a 3 rámcovej dohody, prijatie zákonného opatrenia v rámci výkonu rámcovej dohody, akým je článok 7 prezidentského dekrétu č. 164/2004, o ktorom sa diskutuje vo veci samej, ak stanovuje ako jediný prostriedok ochrany pracovníkov na dobu určitú pred nezákonným konaním povinnosť zamestnávateľa vyplatiť odmenu a odstupné pri prepustení v prípade zamestnania nezákonne založeného opakovaným uzatvorením zmlúv na dobu určitú, pri zohľadnení skutočnosti, že

                           a)

                           povinnosť vyplatiť odmenu a odstupné je stanovená vnútroštátnym právom pre každý pracovnoprávny vzťah a nie je osobitne zameraná na zabránenie zneužitiu v zmysle rámcovej dohody, a

                           b)

                           uplatnenie už existujúcich rovnocenných zákonných opatrení má za právny následok definíciu opakovane uzatvorených pracovných zmlúv na dobu určitú za pracovné zmluvy na dobu neurčitú?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúce otázky, nesmie vnútroštátny súd pri výklade svojho vnútroštátneho práva v súlade so smernicou 1999/70/ES uplatniť ustanovenia právnych predpisov, prijatých pre vykonanie rámcovej dohody, ktoré nie sú v súlade s touto smernicou, ktoré však znižujú všeobecnú úroveň ochrany poskytovanej pracovníkom na dobu určitú vo vnútroštátnom právnom poriadku, akými sú ustanovenia článkov 7 a 11 prezidentského dekrétu č. 164/2004 a má namiesto nich uplatniť rovnocenné vnútroštátne zákonné opatrenie, existujúce pred nadobudnutím účinnosti smernice, akými sú ustanovenia článku 8 ods. 3 zákona č. 2112/1920?

               5.

               V prípade, že by vnútroštátny súd v konaní, ktoré sa týka práce na dobu určitú, považoval [hneď od začiatku] za uplatniteľné ustanovenie, ktoré predstavuje rovnocenné zákonné opatrenie v zmysle doložky 5 bodu 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ktorá tvorí súčasť smernice 1999/70/ES, a na základe tohto ustanovenia by rozhodol, že tvrdenie, podľa ktorého opakovanému uzatvoreniu pracovných zmlúv na dobu určitú chýbal objektívny dôvod spojený s povahou, typom alebo charakteristikami vykonávanej činnosti, má za následok vyhlásenie, že takéto zmluvy sú zmluvami na dobu neurčitú: potom

                           a)

                           je v súlade s právom Spoločenstva výklad a uplatnenie vnútroštátneho práva zo strany vnútroštátneho súdu, podľa ktorého objektívnym dôvodom uzavretia pracovných zmlúv na dobu určitú je v každom prípade skutočnosť, že ako právny základ ich uzatvorenia bol použitý právny predpis o prijatí do zamestnania na základe pracovných zmlúv na dobu určitú pre pokrytie potrieb sezónnych, občasných, nečakaných, mimoriadnych, aj keď v skutočnosti sú pokryté potreby „trvalé a dlhodobé“;

                           b)

                           je v súlade s právom Spoločenstva výklad a uplatnenie vnútroštátneho práva zo strany vnútroštátneho súdu, podľa ktorého ustanovenie, ktoré zakazuje zmenu pracovných zmlúv uzatvorených na dobu určitú vo verejnom sektore na pracovné zmluvy na dobu neurčitú, sa má vykladať v tom zmysle, že vo verejnom sektore je absolútna a v každom prípade zakázaná zmena zmluvy alebo pracovnoprávneho vzťahu dohodnutého na dobu určitú na zmluvu alebo pracovnoprávny vzťah na dobu neurčitú, aj keď boli zneužívajúco uzatvorené na dobu určitú, to znamená, že v skutočnosti pokrývali potreby trvalé a dlhodobé a vnútroštátny súd nemal možnosť vyhlásiť skutočnú povahu sporného pracovnoprávneho vzťahu a opraviť definíciu zmluvy na zmluvu na dobu neurčitú; alebo je možné ho vykladať tak, že tento zákaz je obmedzený iba na pracovné zmluvy na dobu určitú, ktoré boli skutočne uzatvorené pre pokrytie potrieb dočasných, nečakaných, mimoriadnych, naliehavých alebo podobných, a nie aj na prípad, kedy boli v skutočnosti uzatvorené pre pokrytie potrieb „trvalých a dlhodobých“?


title: Vec C-358/11: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. marca 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus — Fínsko) — Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen liikenne ja infrastruktuuri -vastuualue [Životné prostredie — Odpady — Nebezpečné odpady — Smernica 2008/98/ES — Bývalé telefónne stĺpy ošetrené roztokom MCA (meď-chróm-arzén) — Registrácia, hodnotenie a autorizácia chemických látok — Nariadenie (ES) č. 1907/2006 (nariadenie REACH) — Zoznam spôsobov použitia ošetreného dreva uvedený v prílohe XVII nariadenia REACH — Bývalé telefónne stĺpy použité na stavbu lávok]

text:
               27.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. marca 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus — Fínsko) — Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen liikenne ja infrastruktuuri -vastuualue
   (Vec C-358/11) (1)

   (Životné prostredie - Odpady - Nebezpečné odpady - Smernica 2008/98/ES - Bývalé telefónne stĺpy ošetrené roztokom MCA (meď-chróm-arzén) - Registrácia, hodnotenie a autorizácia chemických látok - Nariadenie (ES) č. 1907/2006 (nariadenie REACH) - Zoznam spôsobov použitia ošetreného dreva uvedený v prílohe XVII nariadenia REACH - Bývalé telefónne stĺpy použité na stavbu lávok)
   2013/C 123/05
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen liikenne ja infrastruktuuri -vastuualue

      Ďalší účastníci konania: Lapin luonnonsuojelupiiri ry a Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen ympäristö ja luonnonvarat -vastuualue

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Korkein hallinto-oikeus — Výklad smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc (Ú. v. EÚ L 312, s. 3) a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, s. 1) — Registrácia, hodnotenie a autorizácia chemických látok — Látka, ktorá je predmetom obmedzenia podľa prílohy XVII uvedeného nariadenia — Použitie bývalých telefónnych stĺpov ošetrených roztokom CCA (chróm-meď-arzén) na vybudovanie základov chodníka

      Výrok rozsudku

               1.

               Právo Únie v zásade nevylučuje, aby odpad považovaný za nebezpečný mohol prestať byť odpadom v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc, ak zhodnotenie umožňuje jeho použiteľnosť bez ohrozenia zdravia ľudí a poškodzovania životného prostredia a ak sa okrem toho nezistí, že držiteľ daného predmetu sa ho zbavil alebo má úmysel alebo povinnosť zbaviť sa ho v zmysle článku 3 bodu 1 rovnakej smernice, čo prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu.

               2.

               Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES, v znení nariadenia Komisie č. 552/2009 z 22. júna 2009, najmä jeho príloha XVII, tým, že za určitých podmienok povoľuje použitie dreva ošetreného roztokom nazvaným „MCA“ (meď-chróm-arzén), sa má vykladať v tom zmysle, že za okolností, ako sú tie vo veci samej, má význam v súvislosti s určením, či takéto drevo môže prestať byť odpadom, keďže ak sú splnené tieto podmienky, jeho držiteľ nemá povinnosť zbaviť sa ho v zmysle článku 3 bodu 1 smernice 2008/98.

               3.

               Články 67 a 128 nariadenia (ES) č. 1907/2006 sa majú vykladať v tom zmysle, že právo Únie harmonizuje požiadavky týkajúce sa výroby, uvádzania na trh alebo používania látky, ako je tá týkajúca sa zlúčenín arzénu, na ktorú sa vzťahuje obmedzenie podľa prílohy XVII tohto nariadenia.

               4.

               Príloha XVII bod 19 ods. 4 písm. b) nariadenia č. 1907/2006, ktoré vymenúva spôsoby, ktorými môže byť odchylne od všeobecnej úpravy použité drevo ošetrené roztokom nazvaným „MCA“ (meď-chróm-arzén), sa má vykladať v tom zmysle, že výpočet uvedený v tomto ustanovení má vyčerpávajúcu povahu a táto odchylná úprava sa preto nemôže uplatňovať na iné prípady, ako sú tie, ktoré tam sú uvedené. Vnútroštátnemu súdu prislúcha overiť, či za okolností, ako sú tie vo veci samej, použitie sporných telekomunikačných stĺpov na podporu lávok skutočne patrí medzi spôsoby použitia vymenované v uvedenom ustanovení.

               5.

               Ustanovenia prílohy XVII bodu 19 ods. 4 písm. d) druhej zarážky nariadenia č. 1907/2006, podľa ktorých drevo ošetrené roztokom nazvaným „MCA“ (meď-chróm-arzén) sa nesmie použiť akýmkoľvek spôsobom, pri ktorom hrozí riziko opakovaného styku s pokožkou, sa majú vykladať v tom zmysle, že príslušný zákaz sa musí uplatňovať v každej situácii, ktorá s akoukoľvek pravdepodobnosťou zahŕňa opakovaný kontakt pokožky s ošetreným drevom, pričom takáto pravdepodobnosť sa musí odvodiť od konkrétnych podmienok bežného spôsobu použitia tohto dreva, čo prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.9.2011.


title: Vec T-351/02: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  5. apríla 2006  – Deutsche Bahn/Komisia ( Štátna pomoc — Sťažnosť konkurenta — Smernica 92/81/EHS — Spotrebné dane z minerálnych olejov — Minerálne oleje používané ako palivo pre leteckú dopravu — Oslobodenie od spotrebnej dane — List Komisie sťažovateľovi — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Napadnuteľný akt — Nariadenie (ES) č. 659/1999 — Pojem pomoc — Pripísateľnosť štátu — Rovnosť zaobchádzania )

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/37

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 5. apríla 2006 – Deutsche Bahn/Komisia
   (Vec T-351/02) (1)

   („Štátna pomoc - Sťažnosť konkurenta - Smernica 92/81/EHS - Spotrebné dane z minerálnych olejov - Minerálne oleje používané ako palivo pre leteckú dopravu - Oslobodenie od spotrebnej dane - List Komisie sťažovateľovi - Žaloba o neplatnosť - Prípustnosť - Napadnuteľný akt - Nariadenie (ES) č. 659/1999 - Pojem pomoc - Pripísateľnosť štátu - Rovnosť zaobchádzania“)
   (2006/C 131/69)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Deutsche Bahn AG (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne M. Schütte, M. Reysen a W. Kirchhoff, neskôr M. Schütte a M. Reysen, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Kreuschitz a J. Flett, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: A.-M. Colaert, F. Florindo Gijón a C. Saile, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 12. septembra 2002 týkajúceho sa zamietnutia sťažnosti podanej žalobcom 5. júla 2002
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

               3.

               Rada znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 8.2.2003.


title: Vec C-70/07: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 14. augusta 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/34

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 14. augusta 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-70/07) (1)

   (2007/C 297/62)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 24.3.2007.


title: Vec C-123/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 10. marca 2017 – Nefiye Yön/Landeshauptstadt Stuttgart

text:
               25.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 318/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 10. marca 2017 – Nefiye Yön/Landeshauptstadt Stuttgart
   (Vec C-123/17)
   (2017/C 318/02)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Nefiye Yön

      Žalovaný: Landeshauptstadt Stuttgart

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bola doložka o zachovaní statusu quo podľa článku 7 rozhodnutia Asociačnej rady č. 2/76 úplne nahradená článkom 13 rozhodnutia Asociačnej rady č. 1/80 alebo treba zákonnosť nových obmedzení voľného pohybu pracovníkov, ktoré boli zavedené od nadobudnutia účinnosti rozhodnutia Asociačnej rady č. 2/76 do uplatniteľnosti článku 13 rozhodnutia Asociačnej rady č. 1/80, naďalej posudzovať podľa článku 7 rozhodnutia Asociačnej rady č. 2/76?

               2.

               Keď na prvú otázku treba odpovedať v tom zmysle, že článok 7 rozhodnutia Asociačnej rady č. 2/76 nebol celkom zrušený: Treba judikatúru Súdneho dvora Európskej únie k článku 13 rozhodnutia Asociačnej rady č. 1/80 v plnom rozsahu preniesť aj na uplatnenie článku 7 rozhodnutia Asociačnej rady č. 2/76, dôsledkom čoho bude, že článok 7 rozhodnutia Asociačnej rady č. 2/76 v zásade zahŕňa aj vnútroštátnu úpravu, ktorá bola zavedená s účinnosťou od 5. októbra 1980 a podľa ktorej nasledovanie manžela, tureckého pracovníka, závisí od vydania vnútroštátneho víza?

               3.

               Je zavedenie takej vnútroštátnej úpravy odôvodnené naliehavým dôvodom verejného záujmu, predovšetkým cieľom účinnej kontroly prisťahovalcov a riadenia migračných tokov, keď sa prostredníctvom doložky pre prípad tvrdosti zákona (tzv. Härtefallklausel) prihliada na mimoriadne okolnosti konkrétneho prípadu?


title: Vec C-168/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Milano (Taliansko) 12. mája 2009 — Flos SpA/Semeraro Casa e Famiglia SpA

text:
               18.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 167/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Milano (Taliansko) 12. mája 2009 — Flos SpA/Semeraro Casa e Famiglia SpA
   (Vec C-168/09)
   2009/C 167/08
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Milano

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Flos SpA

      Žalovaný: Semeraro Casa e Famiglia SpA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 17 a 19 smernice 98/71/ES (1) vykladať v tom zmysle, že pri uplatnení vnútroštátneho zákona členského štátu, ktorý — v zmysle tejto smernice — zaviedol do svojho právneho poriadku ochranu autorského práva k dizajnom, možnosť priznaná tomuto členskému štátu samostatne stanoviť rozsah ochrany a podmienky, za ktorých sa táto ochrana udeľuje, môže zahŕňať aj vylúčenie samotnej ochrany vo vzťahu k dizajnom, ktoré — hoci spĺňajú podmienky ochrany stanovené autorským právom — mali byť považované za voľné pred dátumom nadobudnutia účinnosti zákonných ustanovení, ktoré zaviedli do vnútroštátneho právneho poriadku ochranu autorského práva k dizajnom, z dôvodu, že neboli nikdy zapísanými dizajnmi alebo z dôvodu, že príslušný zápis nebol k tomuto dátumu platný?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na otázku v bode 1, majú sa články 17 a 19 smernice 98/71/ES vykladať v tom zmysle, že pri uplatnení vnútroštátneho zákona členského štátu, ktorý — v zmysle tejto smernice — zaviedol do svojho právneho poriadku ochranu autorského práva k dizajnom, možnosť priznaná tomuto členskému štátu samostatne stanoviť rozsah ochrany a podmienky, za ktorých sa táto ochrana udeľuje, môže zahŕňať aj vylúčenie samotnej ochrany vo vzťahu k dizajnom, ktoré — hoci spĺňajú podmienky ochrany stanovené autorským právom — mali byť považované za voľné pred dátumom nadobudnutia účinnosti zákonných ustanovení, ktoré zaviedli do vnútroštátneho právneho poriadku ochranu autorského práva k dizajnom a kde tretia osoba — ktorá nemá povolenie od držiteľa autorského práva k týmto dizajnom — už vyrobila alebo začala obchodovať v tomto štáte s výrobkami vyrobenými podľa týchto dizajnov?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na otázky v bodoch 1 a 2, majú sa články 17 a 19 smernice 98/71/ES vykladať v tom zmysle, že pri uplatnení vnútroštátneho zákona členského štátu, ktorý — v zmysle tejto smernice — zaviedol do svojho právneho poriadku ochranu autorského práva k dizajnom možnosť priznaná tomuto členskému štátu samostatne stanoviť rozsah ochrany a podmienky, za ktorých sa táto ochrana udeľuje, môže zahŕňať aj vylúčenie samotnej ochrany vo vzťahu k dizajnom ktoré — hoci spĺňajú podmienky ochrany stanovené autorským právom — mali byť považované za voľné pred dátumom nadobudnutia účinnosti zákonných ustanovení, ktoré zaviedli do vnútroštátneho právneho poriadku ochranu autorského práva k dizajnom a kde tretia osoba — ktorá nemá povolenie od držiteľa autorského práva k týmto dizajnom — už vyrobila alebo začala obchodovať v tomto štáte s výrobkami vyrobenými podľa týchto dizajnov a kde je toto vylúčenie stanovené na podstatné obdobie (v dĺžke desiatich rokov)?

      (1)  Ú. v. ES L 289, s. 28; Mim. vyd. 13/021 s. 120.