title: Vec C-568/17: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Staatssecretaris van Financiën/L. W. Geelen (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daň z pridanej hodnoty (DPH) — Šiesta smernica 77/388/EHS — Článok 9 ods. 2 písm. c) a e) — Smernica 2006/112/ES — Článok 52 písm. a) — Článok 56 ods. 1 písm. k) — Poskytovanie služieb — Miesto zdaniteľných plnení — Kritérium určenia daňovej právomoci — Interaktívne erotické predstavenia filmované a šírené naživo cez internet — Zábavné aktivity — Pojem — Miesto, kde sa služby fyzicky vykonávajú)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/7

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Staatssecretaris van Financiën/L. W. Geelen
      (Vec C-568/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Šiesta smernica 77/388/EHS - Článok 9 ods. 2 písm. c) a e) - Smernica 2006/112/ES - Článok 52 písm. a) - Článok 56 ods. 1 písm. k) - Poskytovanie služieb - Miesto zdaniteľných plnení - Kritérium určenia daňovej právomoci - Interaktívne erotické predstavenia filmované a šírené naživo cez internet - Zábavné aktivity - Pojem - Miesto, kde sa služby fyzicky vykonávajú)
      (2019/C 230/08)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Staatssecretaris van Financiën

         Žalovaný: L. W. Geelen

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 9 ods. 2 písm. c) prvá zarážka šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej smernicou Rady 2002/38/ES zo 7. mája 2002 a článok 52 písm. a) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že poskytovanie komplexných služieb ako vo veci samej, ktoré spočíva v ponúkaní interaktívnych erotických predstavení filmovaných a šírených naživo cez internet, predstavuje „zábavnú aktivitu“ v zmysle týchto ustanovení, ktorú treba v zmysle týchto ustanovení považovať za „fyzicky vykonanú“ v mieste, kde poskytovateľ zriadil sídlo svojej ekonomickej činnosti alebo stálu prevádzkareň, odkiaľ tieto služby poskytuje, alebo ak takéto sídlo ekonomickej činnosti alebo stála prevádzkareň neexistujú, miesto, kde má trvalé bydlisko alebo kde sa obvykle zdržiava.

                  2.

                  Článok 9 ods. 2 písm. e) dvanásta zarážka šiestej smernice 77/388, zmenenej smernicou 2002/38, a článok 56 ods. 1 písm. k) smernice 2006/112 v spojení s článkom 11 nariadenia Rady (ES) č. 1777/2005 zo 17. októbra 2005 o vykonávacích opatreniach smernice 77/388 sa majú vykladať v tom zmysle, že poskytovanie služieb, ako vo veci samej, ktoré spočíva v ponúkaní interaktívnych erotických predstavení filmovaných a šírených naživo cez internet, ak táto služba bola poskytnutá príjemcom, ktorí sa všetci nachádzajú v členskom štáte poskytovateľa týchto služieb, nepatrí do pôsobnosti týchto ustanovení.

         (1)  Ú. v. EÚ C 424, 11.2.2017.


title: Vec C-631/17: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — SF/Inspecteur van de Belastingdienst (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálne zabezpečenie pre migrujúcich pracovníkov — Nariadenie (ES) č. 883/2004 — Článok 11 ods. 3 písm. e) — Štátny príslušník členského štátu zamestnaný ako námorník na palube plavidla plávajúceho pod vlajkou tretieho štátu — Zamestnávateľ usadený v inom členskom štáte než je členský štát bydliska pracovníka — Určenie príslušnosti právnych predpisov)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/9

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — SF/Inspecteur van de Belastingdienst
      (Vec C-631/17) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálne zabezpečenie pre migrujúcich pracovníkov - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Článok 11 ods. 3 písm. e) - Štátny príslušník členského štátu zamestnaný ako námorník na palube plavidla plávajúceho pod vlajkou tretieho štátu - Zamestnávateľ usadený v inom členskom štáte než je členský štát bydliska pracovníka - Určenie príslušnosti právnych predpisov)
      (2019/C 230/10)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: SF

         Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst

         Výrok rozsudku

      Článok 11 ods. 3 písm. e) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia, zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 465/2012 z 22. mája 2012, sa má vykladať v tom zmysle, že situácia, o akú ide vo veci samej, v ktorej si osoba, ktorá pracuje ako námorník pre zamestnávateľa so sídlom v členskom štáte na plavidle plávajúcom pod vlajkou tretieho štátu a nachádzajúcom sa mimo územia Európskej únie, ponechala svoje bydlisko v členskom štáte jej pôvodu, spadá do pôsobnosti uvedeného ustanovenia, takže uplatniteľnými vnútroštátnymi právnymi predpismi sú právne predpisy členského štátu bydliska tejto osoby.

         (1)  Ú. v. EÚ C 63, 19.2.2018.


title: Vec C-712/17: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Regionale di Lombardia — Taliansko) — EN.SA. Srl/Agenzia delle Entrate — Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso („Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Daň z pridanej hodnoty (DPH) — Fiktívne transakcie — Nemožnosť odpočítania dane — Povinnosť vystaviteľa faktúry zaplatiť DPH na nej uvedenú — Pokuta vo výške zodpovedajúcej neoprávnene odpočítanej DPH — Zlučiteľnosť so zásadami neutrality DPH a proporcionality)

text:
               8.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 230/10

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione Tributaria Regionale di Lombardia — Taliansko) — EN.SA. Srl/Agenzia delle Entrate — Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso
      (Vec C-712/17) (1)

      („Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Fiktívne transakcie - Nemožnosť odpočítania dane - Povinnosť vystaviteľa faktúry zaplatiť DPH na nej uvedenú - Pokuta vo výške zodpovedajúcej neoprávnene odpočítanej DPH - Zlučiteľnosť so zásadami neutrality DPH a proporcionality)
      (2019/C 230/11)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Commissione Tributaria Regionale di Lombardia

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: EN.SA. Srl

         Žalovaný: Agenzia delle Entrate — Direzione Regionale Lombardia Ufficio Contenzioso

         Výrok rozsudku

                  1.

                  V situácii, ako je situácia vo veci samej, v ktorej fiktívne predaje elektrickej energie vykonané v kruhu medzi tými istými hospodárskymi subjektmi a za rovnaké sumy nespôsobili straty daňových príjmov, sa smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty v spojení so zásadami neutrality a proporcionality má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá vylučuje odpočítanie dane z pridanej hodnoty (DPH) súvisiacej s fiktívnymi transakciami, pričom ale zaväzuje osoby, ktoré uvedú na faktúre DPH zaplatiť túto daň a to aj za fiktívnu transakciu, pod podmienkou, že vnútroštátne právo umožňuje opraviť daňový dlh vyplývajúci z tejto povinnosti, ak vystaviteľ uvedenej faktúry, ktorý nekonal v dobrej viere, včas úplne zabráni nebezpečenstvu straty daňových príjmov, čo prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu.

                  2.

                  Zásady proporcionality a neutrality dane z pridanej hodnoty (DPH) sa majú vykladať v tom zmysle, že v situácii, ako je situácia vo veci samej, bránia pravidlu vnútroštátneho práva, podľa ktorého sa nezákonné odpočítanie DPH trestá pokutou, ktorá je rovnaká ako suma vykonaného odpočítania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 26.3.2018.


title: Vec C-170/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. mája 2019 — CJ/Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC) (Odvolanie — Verejná služba — Zmluvný zamestnanec — Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb — Zmluva na dobu určitú — Výpoveď — Vykonanie rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie — Právna sila rozhodnutej veci zrušujúceho rozsudku — Hranice)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/11

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. mája 2019 — CJ/Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC)
      (Vec C-170/18 P) (1)

      (Odvolanie - Verejná služba - Zmluvný zamestnanec - Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb - Zmluva na dobu určitú - Výpoveď - Vykonanie rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie - Právna sila rozhodnutej veci zrušujúceho rozsudku - Hranice)
      (2019/C 255/14)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: CJ (v zastúpení: V. Kolias, dikogoros)

         Ďalší účastník konania: Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC) (v zastúpení: J. Mannheim a A. Daume, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Waelbroeck a A. Duron, avocats)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  CJ je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 301, 27.8.2018.


title: Vec C-226/18: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 22. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg — Nemecko) — Krohn & Schröder GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Hafen (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Colná únia — Nariadenie (EHS) č. 2913/92 — Článok 212a — Dovozné postupy — Colný dlh — Oslobodenie od cla — Dumping — Subvencie — Dovozy fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov a doštičiek) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike — Vykonávacie nariadenia (EÚ) č. 1238/2013 a (EÚ) č. 1239/2013, ktorými sa ukladá antidumpingové clo a vyrovnávacie clo — Oslobodenia od cla)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/13

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 22. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg — Nemecko) — Krohn & Schröder GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Hafen
      (Vec C-226/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Colná únia - Nariadenie (EHS) č. 2913/92 - Článok 212a - Dovozné postupy - Colný dlh - Oslobodenie od cla - Dumping - Subvencie - Dovozy fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov a doštičiek) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike - Vykonávacie nariadenia (EÚ) č. 1238/2013 a (EÚ) č. 1239/2013, ktorými sa ukladá antidumpingové clo a vyrovnávacie clo - Oslobodenia od cla)
      (2019/C 255/16)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Finanzgericht Hamburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Krohn & Schröder GmbH

         Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 212a nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 648/2005 z 13. apríla 2005, sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje na oslobodenia od antidumpingového a vyrovnávacieho cla, ktoré sú upravené v článku 3 ods. 1 vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1238/2013 z 2. decembra 2013, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky, a v článku 2 ods. 1 vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1239/2013 z 2. decembra 2013, ktorým sa ukladá konečné vyrovnávacie clo na dovoz fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky.

                  2.

                  Článok 212a nariadenia č. 2913/92, zmeneného nariadením č. 648/2005, sa má vykladať v tom zmysle, že ak sa uplatní na prípad vzniku colného dlhu podľa článku 204 ods. 1 nariadenia č. 2913/92, v znení zmien, z dôvodu prekročenia lehoty stanovenej v článku 49 ods. 1 tohto nariadenia, podmienka upravená v článku 3 ods. 1 písm. a) vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1238/2013 a v článku 2 ods. 1 písm. a) vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1239/2013 nie je splnená, ak podnik, ktorý je prepojený s podnikom uvedeným v prílohe vykonávacieho rozhodnutia Komisie 2013/707/EÚ zo 4. decembra 2013, ktorým sa potvrdzuje prijatie záväzku ponúknutého v súvislosti s antidumpingovým konaním a antisubvenčným konaním, ktoré sa týkajú dovozu fotovoltických modulov na báze kryštalického kremíka a hlavných komponentov (t. j. článkov) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike alebo odosielaných z Čínskej ľudovej republiky na obdobie uplatňovania konečných opatrení, ktorý dotknutý tovar vyrobil, odoslal a fakturoval, nie je dovozcom tohto tovaru a ani sa nepostaral o jeho prepustenie do voľného obehu, hoci mal takýto úmysel a uvedený tovar mu bol fakticky dodaný.

         (1)  Ú. v. EÚ C 268, 30.7.2018.


title: Vec C-235/18: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 15. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny — Poľsko) — Vega International Car Transport and Logistic — Trading GmbH/Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — Daň z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 2006/112/ES — Článok 135 ods. 1 písm. b) — Dodávky tovaru — Oslobodenie od dane pri iných činnostiach — Poskytovanie a sprostredkovanie úverov — Palivové karty)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/14

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 15. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny — Poľsko) — Vega International Car Transport and Logistic — Trading GmbH/Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie
      (Vec C-235/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 135 ods. 1 písm. b) - Dodávky tovaru - Oslobodenie od dane pri iných činnostiach - Poskytovanie a sprostredkovanie úverov - Palivové karty)
      (2019/C 255/17)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Vega International Car Transport and Logistic — Trading GmbH

         Žalovaný: Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie

         Výrok rozsudku

      Článok 135 ods. 1 písm. b) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že za okolností, ako sú okolnosti vo veci samej, poskytovanie palivových kariet materskou spoločnosťou jej dcérskym spoločnostiam, ktoré dcérskym spoločnostiam umožňuje, aby natankovali palivom vozidlá, ktorých prepravu zabezpečujú, možno kvalifikovať ako službu poskytovania úverov oslobodenú od dane z pridanej hodnoty v zmysle tohto ustanovenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 231, 2.7.2018.


title: Vec C-306/18: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 15. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Ostravě — pobočka v Olomouci — Česká republika) — KORADO, a.s./Generální ředitelství cel (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný colný sadzobník — Colné zaradenie — Kombinovaná nomenklatúra — Zvárané oceľové diely — Radiátory ústredného kúrenia, vykurované neelektricky — Položky 7307 a 7322 — Pojmy „časti a súčasti“ radiátorov a „príslušenstvo na rúry alebo rúrky“ — Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2015/23 — Platnosť)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/14

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 15. mája 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Ostravě — pobočka v Olomouci — Česká republika) — KORADO, a.s./Generální ředitelství cel
      (Vec C-306/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný colný sadzobník - Colné zaradenie - Kombinovaná nomenklatúra - Zvárané oceľové diely - Radiátory ústredného kúrenia, vykurované neelektricky - Položky 7307 a 7322 - Pojmy „časti a súčasti“ radiátorov a „príslušenstvo na rúry alebo rúrky“ - Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2015/23 - Platnosť)
      (2019/C 255/18)
      Jazyk konania: čeština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Krajský soud v Ostravě — pobočka v Olomouci

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: KORADO, a.s.

         Žalovaný: Generální ředitelství cel

         Výrok rozsudku

      Kombinovaná nomenklatúra uvedená v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmeneného vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) č. 1101/2014 zo 16. októbra 2014, sa má vykladať v tom zmysle, že zvárané oceľové diely, o ktoré ide vo veci samej, sa majú s výhradou posúdenia všetkých dostupných skutkových okolností vnútroštátnym súdom zaradiť do položky 7307 kombinovanej nomenklatúry ako „príslušenstvo na rúry alebo rúrky“.

         (1)  Ú. v. EÚ C 240, 9.7.2018.


title: Vec C-805/18 P: Odvolanie podané 18. decembra 2018: Saga Furs Oyj proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 12. októbra 2018 vo veci T-313/18, Saga Furs/EUIPO — Support Design

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/15

      Odvolanie podané 18. decembra 2018: Saga Furs Oyj proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 12. októbra 2018 vo veci T-313/18, Saga Furs/EUIPO — Support Design
      (Vec C-805/18 P)
      (2019/C 255/20)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Saga Furs Oyj (v zastúpení: J. Kaulo, luvan saanut oikeudenkäyntiavustaja)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Support Design AB
      Uznesením z 12. júna 2019 Súdny dvor (ôsma komora) rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec C-816/18 P: Odvolanie podané 21. decembra 2018: OY proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 16. októbra 2018 vo veci T-605/16, OY/Komisia

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/16

      Odvolanie podané 21. decembra 2018: OY proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 16. októbra 2018 vo veci T-605/16, OY/Komisia
      (Vec C-816/18 P)
      (2019/C 255/21)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: OY (v zastúpení: S. Rodrigues a B. Flandin, avocats)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia
      Uznesením z 20. júna 2019 Súdny dvor (ôsma komora) rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec C-820/18 P: Odvolanie podané 27. decembra 2018: Linak A/S proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 18. októbra 2018 vo veci T-368/17, Linak/EUIPO — ChangZhou Kaidi Electrical

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/16

      Odvolanie podané 27. decembra 2018: Linak A/S proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 18. októbra 2018 vo veci T-368/17, Linak/EUIPO — ChangZhou Kaidi Electrical
      (Vec C-820/18 P)
      (2019/C 255/22)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Linak A/S (v zastúpení: V. von Bomhard, Rechtsanwältin, a J. Fuhrmann, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      Uznesením z 19. júna 2019 Súdny dvor (desiata komora) rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec C-822/18 P: Odvolanie podané 27. decembra 2018: Aldo Supermarkets proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 25. októbra 2018 vo veci T-359/17, Aldo Supermarkets/EUIPO — Aldi Einkauf

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/17

      Odvolanie podané 27. decembra 2018: Aldo Supermarkets proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 25. októbra 2018 vo veci T-359/17, Aldo Supermarkets/EUIPO — Aldi Einkauf
      (Vec C-822/18 P)
      (2019/C 255/24)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Aldo Supermarkets (v zastúpení: M. Thewes, avocat)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG
      Uznesením zo 4. júna 2019 Súdny dvor (šiesta komora) rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec C-310/19 P: Odvolanie podané 15. apríla 2019: Boudewijn Schokker proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) z 8. februára 2019 vo veci T-817/17, Schokker/AESA

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/17

      Odvolanie podané 15. apríla 2019: Boudewijn Schokker proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) z 8. februára 2019 vo veci T-817/17, Schokker/AESA
      (Vec C-310/19 P)
      (2019/C 255/25)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Boudewijn Schokker (v zastúpení: T. Martin, S. Orlandi, advokáti)

         Ďalší účastník konania: Európska agentúra pre bezpečnosť letectva (EABL)

         Návrhy odvolateľa

                  —

                  zrušiť uznesenie z 8. februára 2019 vo veci T-817/17, Schokker/EABL,

                  —

                  vrátiť vec na prejednanie Všeobecnému súdu,

                  —

                  o trovách konania rozhodnúť neskôr.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Podľa odvolateľa sa Všeobecný súd v prvom rade dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď zamietol žalobu z dôvodu, ktorý vzniesol tento súd sám ex offo a považoval ho za „zjavný“ dôvod. Všeobecný súd tak porušil článok 126 svojho rokovacieho poriadku a práva odvolateľa na obhajobu.
      Odvolateľ v druhom rade tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď dospel k záveru, že nie je relevantné preskúmavať dôvody stiahnutia spornej pracovnej ponuky, pretože pracovná ponuka môže byť aj tak kedykoľvek a bez akýchkoľvek podmienok stiahnutá.


title: Vec C-331/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 23. apríla 2019 — Staatssecretaris van Financiën/X

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 23. apríla 2019 — Staatssecretaris van Financiën/X
      (Vec C-331/19)
      (2019/C 255/27)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ: Staatssecretaris van Financiën

         Ďalší účastník konania: X

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa pojem „potraviny určené na ľudskú spotrebu“ použitý v prílohe III v bode 1 smernice o DPH z roku 2006 (1) vykladať v tom zmysle, že sa ním podľa článku 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (2), ktorým sa ustanovujú všeobecné zásady a požiadavky potravinového práva, majú chápať akékoľvek látky alebo výrobky, či už spracované, čiastočne spracované alebo nespracované, ktoré sú určené na ľudskú spotrebu alebo o ktorých sa predpokladá, že sú na ňu určené?
                  V prípade zápornej odpovede na otázku: Ako sa má pojem v tomto prípade spresniť?

                  2.

                  Pokiaľ sa jedlá a nápoje nemajú považovať za potraviny určené na ľudskú spotrebu: Na základe akých kritérií sa má v tomto prípade preskúmať, či sa takéto výrobky majú považovať za výrobky, ktoré sa obvykle používajú ako doplnok alebo náhrada potravín?

         (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2016 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 z 28. januára 2002, ktorým sa ustanovujú všeobecné zásady a požiadavky potravinového práva, zriaďuje Európsky úrad pre bezpečnosť potravín a stanovujú postupy v záležitostiach bezpečnosti potravín (Ú. v. ES L 31, 2002 s. 1; Mim. vyd. 15/006, s. 463).


title: Vec C-339/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunsko) 25. apríla 2019 — SC Romenergo SA, Aris Capital SA/Autoritatea de Supraveghere Financiară

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunsko) 25. apríla 2019 — SC Romenergo SA, Aris Capital SA/Autoritatea de Supraveghere Financiară
      (Vec C-339/19)
      (2019/C 255/28)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Înalta Curte de Casație și Justiție

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľky: SC Romenergo SA, Aris Capital SA

         Odporca: Autoritatea de Supraveghere Financiară

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa články 63 a nasledujúce ZFEÚ v spojení s článkom 2 ods. 2 smernice 2004/25/ES (1) a článkom 87 smernice 2001/34/ES (2) vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnemu legislatívnemu rámcu [v prejednávanej veci ide o článok 2 ods. 3 písm. j) vyhlášky CNVM č. 1/2006], ktorým sa stanovuje zákonná domnienka konania v zhode, pokiaľ ide o majetkovú účasť v spoločnostiach, ktorých akcie sú prijaté na obchodovanie na regulovanom trhu a ktoré sa považujú za alternatívne investičné fondy [s názvom finančné investičné spoločnosti (societăți de investiții financiare — S.I.F.)], a to v súvislosti:

                  1.

                  s osobami, ktoré spoločne vykonávali alebo vykonávajú hospodárske transakcie s prepojením na kapitálový trh alebo bez takéhoto prepojenia, a

                  2.

                  s osobami, ktoré v rámci hospodárskych transakcií využívajú finančné zdroje s rovnakým pôvodom alebo pochádzajúce od rôznych subjektov, ktoré sú zainteresovanými osobami?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/25/ES z 21. apríla 2004 o ponukách na prevzatie (Ú. v. EÚ L 142, 2004, s. 12; Mim. vyd. 17/002, s. 20).

         (2)  Smernica 2001/34/ES Európskeho parlamentu a Rady z 28. mája 2001 o prijímaní cenných papierov na kótovanie na burze cenných papierov a o informáciách, ktoré sa o týchto cenných papieroch musia zverejňovať (Ú. v. L 184, 2001, s. 1; Mim. vyd. 06/004, s. 24).


title: Vec C-341/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 30. apríla 2019 — MH Müller Handels GmbH/MJ

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/20

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 30. apríla 2019 — MH Müller Handels GmbH/MJ
      (Vec C-341/19)
      (2019/C 255/29)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesarbeitsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: MH Müller Handels GmbH

         Odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: MJ

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Môže byť konštatované nepriame rozdielne zaobchádzanie z dôvodu náboženstva v zmysle článku 2 ods. 2 písm. b) smernice 2000/78/ES na základe interného predpisu súkromného podniku primerané len vtedy, ak je podľa tohto predpisu zakázané nosenie akýchkoľvek viditeľných symbolov náboženského, politického alebo iného svetonázorového presvedčenia, a nielen nosenie nápadných rozmerných symbolov tohto druhu?

                  2.

                  V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:

                              a)

                              Má sa článok 2 ods. 2 písm. b) smernice 2000/78/ES (1) vykladať v tom zmysle, že pri skúmaní primeranosti konštatovaného nepriameho rozdielneho zaobchádzania z dôvodu náboženstva na základe interného predpisu súkromného podniku, ktorý zakazuje nosenie nápadných rozmerných symbolov náboženského, politického alebo iného svetonázorového presvedčenia, možno zohľadniť práva vyplývajúce z článku 10 [Charty základných práv Európskej únie] a článku 9 [Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv]?

                              b)

                              Má sa článok 2 ods. 2 písm. b) smernice 2000/78/ES vykladať v tom zmysle, že vnútroštátne predpisy ústavnej právnej sily, ktoré chránia slobodu náboženského vyznania, možno pri skúmaní primeranosti konštatovaného nepriameho rozdielneho zaobchádzania z dôvodu náboženstva na základe interného predpisu súkromného podniku, ktorý zakazuje nosenie nápadných rozmerných symbolov náboženského, politického alebo iného svetonázorového presvedčenia, zohľadniť ako výhodnejšie predpisy v zmysle článku 8 ods. 1 smernice 2000/78/ES?

                  3.

                  V prípade zápornej odpovede na otázky 2a) a 2b):

                              Nesmú sa vnútroštátne predpisy ústavnej právnej sily, ktoré chránia slobodu náboženského vyznania, uplatniť pri skúmaní príkazu založeného na internom predpise súkromného podniku, ktorý zakazuje nosenie nápadných rozmerných symbolov náboženského, politického alebo iného svetonázorového presvedčenia, z dôvodu primárneho práva Únie, aj keď primárne právo Únie, ako napríklad článok 16 [Charty základných práv Európskej únie], uznáva vnútroštátne právne predpisy a prax?

         (1)  Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, 2000, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79).


title: Vec C-345/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Düsseldorf (Nemecko) 16. apríla 2019 — EUflight.de GmbH/Eurowings GmbH

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Düsseldorf (Nemecko) 16. apríla 2019 — EUflight.de GmbH/Eurowings GmbH
      (Vec C-345/19)
      (2019/C 255/30)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Amtsgericht Düsseldorf

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: EUflight.de GmbH

         Žalovaná: Eurowings GmbH

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa pravidlá v článkoch 4, 5, 6 a 7 nariadenia (ES) č. 261/04 (1) vykladať v tom zmysle, že cestujúci, ktorí boli rezervovaným letom prepravení do cieľového miesta viac ako hodinu pred plánovaným odletom, dostanú náhradu na základe primeraného uplatnenia článku 7 nariadenia?

                  2.

                  Smie sa táto náhrada znížiť podľa článku 7 ods. 2 v závislosti od vzdialenosti letu, ak čas príletu je v okamihu pred tam uvedeným meškaním príletu, a dokonca pred plánovaným príletom?

                  3.

                  Je možnosť zníženia náhrady vylúčená, ak čas odletu predchádza plánovanému času odletu o dobu stanovenú ako hranica pre meškanie v článku 7 ods. 2 (teda viac ako dve, tri alebo štyri hodiny)?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-353/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Köln (Nemecko) 6. mája 2019 — Interseroh Dienstleistungs GmbH/Land Nordrhein-Westfalen

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/22

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Köln (Nemecko) 6. mája 2019 — Interseroh Dienstleistungs GmbH/Land Nordrhein-Westfalen
      (Vec C-353/19)
      (2019/C 255/31)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Interseroh Dienstleistungs GmbH

         Žalovaná: Land Nordrhein-Westfalen

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                              a)

                              Má sa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 zo 14. júna 2006 o preprave odpadu (1), najmä jeho príloha III v spojení s položkou B 30 20 prílohy IX Bazilejského dohovoru (2), vykladať v tom zmysle, že v prípade zarážok uvedených v tejto položke ide o rôzne jediné položky v zmysle nariadenia č. 1013/2006?

                              b)

                              V prípade zápornej odpovede na otázku 1 písm. a):

                                          Zahŕňa položka B 3020 zmesi odpadov z papiera a lepenky, ktoré — rovnako ako odpady, o ktoré ide v spore vo veci samej — obsahujú okrem ľahkých obalov z papiera, lepenky a kartonáže aj kartóny pre kvapaliny z laminovanej lepenky?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na otázku 1 písm. b):

                              a)

                              Má sa položka B 3020, prípadne jej štvrtá zarážka vykladať v tom zmysle, že si vyžaduje úplnú absenciu cudzorodých látok v tom zmysle, že zaradenie odpadu pod túto položku je vylúčené, pokiaľ odpad — nezávisle od svojho množstva a rizika nebezpečenstva — obsahuje iné látky než odpady a odrezky z papiera a lepenky (cudzorodé látky)?

                              b)

                              V prípade zápornej odpovede na otázku 2 písm. a):

                                          Môže podiel cudzorodej látky v odpade najmä z dôvodu jej množstva brániť zaradeniu pod položku B 30 20, prípadne jej štvrtú zarážku aj v prípade, že nie sú splnené podmienky tzv. hlavičky prílohy III nariadenia č. 1013/2006, to znamená, že z dôvodu kontaminácie inými materiálmi nie sú riziká súvisiace s odpadom tak zvýšené, že s ohľadom na nebezpečné vlastnosti uvedené v prílohe III smernice 2008/98/ES (3) by bolo vhodné použiť postup písomného oznámenia a súhlasu, a nebráni zhodnoteniu odpadu spôsobom prijateľným z hľadiska životného prostredia?

                  3.

                  V prípade zápornej odpovede na otázku 1 písm. b):

                              a)

                              Má sa bod 3 písm. g) prílohy IIIA nariadenia č. 1013/2006 vykladať v tom zmysle, že sa vyžaduje úplná absencia cudzorodých látok v tom zmysle, že zaradenie zmesi odpadu pod túto položku je vylúčené v prípade, že zmes — nezávisle od jej množstva a rizika nebezpečenstva — obsahuje iné odpady (cudzorodé látky) ako tie, ktoré sú uvedené v prvých troch zarážkach položky B 3020?

                              b)

                              V prípade zápornej odpovede na otázku 3 písm. a):

                                          Môžu byť cudzorodými látkami, ktoré v žiadnom prípade nebránia zaradeniu pod bod 3 písm. g) prílohy IIIA nariadenia č. 1013/2006, tiež odpady, ktoré ako také spadajú pod štvrtú zarážku položky B 3020?

         (1)  Ú. v. EÚ L 190, 2006, s. 1.

         (2)  Bazilejský dohovor o riadení pohybov nebezpečných odpadov cez hranice štátov a ich zneškodňovaní z 22. marca 1989.

         (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc (Ú. v. EÚ L 312, 2008, s. 3).


title: Vec C-366/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijsky rajonen săd (Bulharsko) 8. mája 2019 — „BOSOLAR“ EOOD/„ČEZ ELEKTRO BULGARIA“ AD

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/23

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijsky rajonen săd (Bulharsko) 8. mája 2019 — „BOSOLAR“ EOOD/„ČEZ ELEKTRO BULGARIA“ AD
      (Vec C-366/19)
      (2019/C 255/32)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sofijsky rajonen săd

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: „BOSOLAR“ EOOD

         Žalovaná:„ČEZ ELEKTRO BULGARIA“ AD

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 16 Charty základných práv Európskej únie, ktorý upravuje právo na slobodné podnikanie v právnom poriadku Únie, vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnemu právnemu predpisu, akým je § 18 Prechodni i zaključitelni razporedbi na Zakona za izmenenie i dopalnenie na zakona za energetikata (prechodné a záverečné ustanovenia zákona o zmene a doplnení energetického zákona, ďalej len „PZR ZIDZE“), podľa ktorého sa aj napriek už uzatvorenej zmluve a existujúcemu zmluvnému vzťahu, ktoré podliehajú osobitným ustanoveniam platného zákona, z dôvodu prijatia legislatívneho aktu zmení jedna z podstatných zmluvných náležitostí (cena) v prospech jednej zmluvnej strany?

                  2.

                  Má sa zásada právnej istoty vykladať v tom zmysle, že bráni novej právnej úprave právnych vzťahov, ktoré už v minulosti vznikli medzi súkromnými osobami alebo medzi štátom a súkromnými osobami, ak má takáto nová právna úprava negatívny vplyv na legitímne očakávania súkromnoprávnych osôb a práva, ktoré tieto osoby v minulosti nadobudli?

                  3.

                  Má sa zásada ochrany legitímnej dôvery ako základná zásada práva Únie s ohľadom na rozsudok Súdneho dvora z 10. septembra 2009, Plantanol (С-201/08, EU:С:2009:539) vykladať v tom zmysle, že bráni členskému štátu v tom, aby bez dostatočných záruk predvídateľnosti zmenil platnú právnu úpravu v oblasti výroby elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov takým spôsobom, že predčasne zruší zákonom stanovené opatrenia na podporu výroby elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov, ktoré súvisia s dlhodobými zmluvami o kúpe elektrickej energie, a to v rozpore s podmienkami, za ktorých súkromné hospodárske subjekty investovali do výroby elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov a na základe ktorých uzavreli dlhodobé zmluvy o kúpe elektrickej energie s podnikom, ktorý pôsobí ako poskytovateľ elektrickej energie a podlieha štátnemu dozoru?

                  4.

                  Majú sa články 3 a 4 smernice 2009/28/ES (1) o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie s ohľadom na odôvodnenia 8 a 14 tejto smernice vykladať v tom zmysle, že ukladajú členským štátom povinnosť, aby prostredníctvom vnútroštátnych opatrení slúžiacich na prebratie smernice zabezpečili investorom v oblasti výroby elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov, vrátane solárnej energie, právnu istotu?
                  V prípade kladnej odpovede na túto otázku: považuje sa podľa článkov 2 a 4 v spojení s odôvodneniami 8 a 14 smernice 2009/28 za prípustné vnútroštátne ustanovenie, akým je § 18 PZR ZIDZE, ktoré podstatným spôsobom mení zvýhodnené podmienky nadobúdania elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov aj v prípade už uzatvorených dlhodobých zmlúv o odbere elektrickej energie z takýchto zdrojov v porovnaní s pôvodne prijatými vnútroštátnymi opatreniami slúžiacimi na prebratie smernice?

                  5.

                  Ako sa má vykladať pojem „členský štát“ na účely uplatnenia práva Únie na národnej úrovni? Zahŕňa tento pojem s ohľadom na rozsudok Súdneho dvora z 12. júla 1990, Foster a i. (C-188/89, EU:С:1990:313) a neskoršie rozsudky Súdneho dvora v rámci tejto oblasti judikatúry aj poskytovateľa služieb vo všeobecnom hospodárskom záujme (dodávky elektrickej energie), akým je žalovaný podnik v prebiehajúcom súdnom konaní, ktorý bol za zákonom stanovených podmienok poverený poskytovaním tejto služby na základe aktu štátneho orgánu a pod dozorom tohto orgánu?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES.


title: Vec C-385/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal International Protection Appeals Tribunal (Írsko) 16. mája 2019 — Ms R.A.T., Mr D.S./Minister for Justice and Equality

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal International Protection Appeals Tribunal (Írsko) 16. mája 2019 — Ms R.A.T., Mr D.S./Minister for Justice and Equality
      (Vec C-385/19)
      (2019/C 255/33)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      International Protection Appeals Tribunal

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Ms R.A.T. a Mr D.S.

         Žalovaný: Minister for Justice and Equality

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Existujú osobitné kategórie „žiadateľov“ v zmysle článku 15 smernice 2013/33/EÚ (1)?

                  2.

                  Aký druh konania bude mať za následok omeškanie zavinené žiadateľom v zmysle článku 15 ods. 1 smernice o podmienkach prijímania (prepracované znenie)?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/33/EÚ z 26. júna 2013, ktorou sa stanovujú normy pre prijímanie žiadateľov o medzinárodnú ochranu (Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 96).


title: Vec C-400/19: Žaloba podaná 23. mája 2019 — Európska komisia/Maďarsko

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/25

      Žaloba podaná 23. mája 2019 — Európska komisia/Maďarsko
      (Vec C-400/19)
      (2019/C 255/34)
      Jazyk konania: maďarčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Sipos, A. Lewis a E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Maďarsko

         Návrhy žalobkyne

      Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  určil, že Maďarsko nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 34 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a z nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, (1) tým, že obmedzilo určovanie predajných cien poľnohospodárskych výrobkov a potravín, najmä z hľadiska § 3 ods. 2 písm. u) mezőgazdasági és élelmiszeripari termékek vonatkozásában a beszállítókkal szemben alkalmazott tisztességtelen forgalmazói magatartás tilalmáról szóló, 2009. évi XCV. törvény (zákon č. XCV z roku 2009, ktorým sa dodávateľom zakazujú nekalé obchodné praktiky vo vzťahu k poľnohospodárskym výrobkom a potravinám),

                  —

                  uložil Maďarsku povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zákon č. XCV z roku 2009, ktorým sa dodávateľom zakazujú nekalé obchodné praktiky vo vzťahu k poľnohospodárskym výrobkom a potravinám (ďalej len „zákon z roku 2009“) zaviedol osobitné ustanovenia v odvetví vo vzťahu k stanoveniu minimálnych cien dotknutých výrobkov.
      Komisia sa domnieva, že § 3 ods. 2 písm. u) zákona z roku 2009 neodkazuje na charakteristiky poľnohospodárskych výrobkov a potravín, ale len na spôsoby ich predaja, a preto je potrebné ho považovať za ustanovenie o spôsoboch predaja v zmysle rozsudku Keck a Mithouard (pozri rozsudok z 24. novembra 1993, Keck a Mithouard, spojené veci C-267/91 a C-268/91, EU:C:1993:905). Pri skúmaní účinkov tohto opatrenia treba potvrdiť, že je porovnateľné s množstevným obmedzením obchodu medzi členskými štátmi v zmysle článku 34 ZFEÚ.
      Podľa názoru Komisie § 3 ods. 2 písm. u) zákona z roku 2009 v skutočnosti neovplyvňuje rovnakým spôsobom predaj vnútroštátnych a dovezených výrobkov, a nie je vhodným, ani primeraným opatrením vo vzťahu k žiadnemu z legitímnych cieľov, ktoré sú s ním spojené.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 671).


title: Vec C-402/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour du travail de Liège (Belgicko) 24. mája 2019 — LM/Centre public d’action sociale de Seraing

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/26

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour du travail de Liège (Belgicko) 24. mája 2019 — LM/Centre public d’action sociale de Seraing
      (Vec C-402/19)
      (2019/C 255/35)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour du travail de Liège

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: LM

         Odporca: Centre public d’action sociale de Seraing

         Prejudiciálna otázka

      Je článok 57 ods. 2 prvý pododsek bod 1 belgického základného zákona z 8. júla 1976 o verejných centrách sociálnej pomoci v rozpore s článkami 5 a 13 smernice 2008/115/ES (1) vyloženými s prihliadnutím na článok 19 ods. 2 a článok 47 Charty základných práv Európskej únie, ako aj na článok 14 ods. 1 písm. b) tejto smernice a na články 7 a 21 Charty základných práv Európskej únie, ako sú vyložené v rozsudku Súdneho dvora Abdida z 18. decembra 2014 (C-562/13):

                  —

                  po prvé v tom zmysle, že vedie k tomu, že cudzincovi, ktorý je štátnym príslušníkom tretieho štátu, neoprávnene sa zdržiavajúcim na území členského štátu, nezabezpečuje tento členský štát jeho základné potreby, v rámci možností, v období, kedy prebieha konanie o žalobe o neplatnosť a o návrhu na odklad výkonu, ktoré tento cudzinec podal vo vlastnom mene a ako zástupca svojho vtedy ešte maloletého dieťaťa proti rozhodnutiu, ktorým mu bolo prikázané opustiť územie členského štátu,

                  —

                  hoci po druhé, na jednej strane uvedené dieťa, teraz už plnoleté, trpí vážnou chorobou a vykonanie tohto rozhodnutia ho môže vystaviť vážnemu riziku podstatného a nenapraviteľného zhoršenia jeho zdravotného stavu, a na druhej strane prítomnosť tohto rodiča pri jeho plnoletom dieťati je lekármi považovaná za nevyhnutnú z dôvodu zraniteľnosti dieťaťa, ktorá vyplýva z jeho zdravotného stavu (recidivujúce krízy kosáčikovitej anémie a nutnosť chirurgického zákroku, aby sa zabránilo jeho ochrnutiu)?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území (Ú. v. EÚ L 348, 2008, s. 98).


title: Vec C-410/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom (Spojené kráľovstvo) 27. mája 2019 — The Software Incubator Ltd/Computer Associates (UK) Ltd

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/27

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom (Spojené kráľovstvo) 27. mája 2019 — The Software Incubator Ltd/Computer Associates (UK) Ltd
      (Vec C-410/19)
      (2019/C 255/36)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Supreme Court of the United Kingdom

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Dovolateľka: The Software Incubator Ltd

         Odporkyňa v dovolacom konaní: Computer Associates (UK) Ltd

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Ak sa kópia počítačového softvéru dodá zákazníkom zastúpeného v elektronickej forme, a nie na hmotnom nosiči, predstavuje „tovar“ v zmysle tohto pojmu, ako je uvedený v definícii pojmu obchodný zástupca v článku 1 ods. 2 smernice Rady 86/653/EHS z [18.] decembra 1986 o koordinácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa samostatných obchodných zástupcov (1) (ďalej len „smernica“)?

                  2.

                  Ak sa počítačový softvér dodá zákazníkom zastúpeného udelením trvalej licencie na používanie kópie počítačového softvéru zákazníkovi, predstavuje to „predaj tovaru“ v zmysle tohto pojmu, ako je uvedený v definícii pojmu obchodný zástupca v článku 1 ods. 2 smernice?

         (1)  Ú. v. ES L 382, 1986, s. 17; Mim. vyd. 06/001, s. 177.


title: Vec C-440/19 P: Odvolanie podané 6. júna 2019: Pometon SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia rozšírená komora) z 28. marca 2019 vo veci T-433/16, Pometon/Komisia

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/28

      Odvolanie podané 6. júna 2019: Pometon SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia rozšírená komora) z 28. marca 2019 vo veci T-433/16, Pometon/Komisia
      (Vec C-440/19 P)
      (2019/C 255/37)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Pometon SpA (v zastúpení: E. Fabrizi, V. Veneziano a A. Molinaro, avvocati)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:
      v prvom rade zrušil napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom boli zamietnuté žalobné dôvody domáhajúce sa zrušenia napadnutého rozhodnutia ako celku, a v dôsledku toho zrušil napadnuté rozhodnutie,
      subsidiárne:

                  —

                  zrušil napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom Všeobecný súd nesprávne vylúčil prerušenie údajnej účasti spoločnosti Pometon na spornom karteli v dobe od 18. novembra 2005 do 20. marca 2007, a v dôsledku toho v rámci svojej neobmedzenej súdnej právomoci znížil pokutu uloženú spoločnosti Pometon,

                  —

                  v každom prípade v rámci neobmedzenej súdnej právomoci znížil pokutu uloženú spoločnosti Pometon z dôvodu, že Všeobecný súd porušil zásadu rovnakého zaobchádzania,

            v akomkoľvek prípade uložil Komisii povinnosť nahradiť všetky trovy odvolateľky vniknuté tomto konaní a v konaní pred Všeobecným súdom.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza štyri odvolacie dôvody.

                  1.

                  Prvý odvolací dôvod: Všeobecný súd nesprávne uplatnil základné zásady, z ktorých vychádza právny poriadok Európskej únie, a to zásadu prezumpcie neviny a zásadu nestrannosti súdu, keď nekonštatoval, že Komisia porušila uvedené základné zásady.

                  2.

                  Druhý odvolací dôvod: Všeobecný súd porušil zásady v oblasti dôkazného bremena a neuplatnil zásadu prezumpcie neviny, keď potvrdil závery Komisie, že Pometon sa podieľala na údajnej kartelovej dohode, a v tejto súvislosti navyše uviedol rozporuplné a nedostatočné odôvodnenie. Všeobecný súd dospel k záveru o zodpovednosti na základe predpokladov a „pravdepodobnosti“, pričom odkázal úplne všeobecne na dokumenty, ktoré údajne opodstatňovali takéto predpoklady.

                  3.

                  Tretí odvolací dôvod: Všeobecný súd nesprávne uplatnil zásady v oblasti dôkazného bremena a neuplatnil zásadu prezumpcie neviny, keď vyhlásil, že Komisia z právneho hľadiska dostatočne preukázala, že Pometon neprerušila svoju účasť na porušení počas približne šestnástich mesiacov, a to od 18. novembra 2005 do 20. marca 2007, aj keď v súvislosti s týmto obdobím nemal žiadny dôkaz o tajných kontaktoch a navyše v tejto súvislosti uviedol rozporuplné a nedostatočné odôvodnenie.

                  4.

                  Štvrtý odvolací dôvod: Všeobecný súd porušil zásadu rovnakého zaobchádzania pri stanovení výšky pokuty uloženej spoločnosti Pometon a uviedol v tejto súvislosti rozporuplné a nedostatočné odôvodnenie. Všeobecný súd najmä opätovne určil výšku pokuty uloženej odvolateľke tak, že stanovil percentuálne zníženie základnej sumy pokuty, ktoré nezodpovedá percentuálnemu zníženiu, ktoré Komisia poskytla účastníkom urovnania. Všeobecný súd neuviedol žiadne objektívne odôvodnenie tohto zaobchádzania.


title: Vec T-433/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. júna 2019 — Bank Saderat/Rada („Mimozmluvná zodpovednosť — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu — Zmrazenie finančných prostriedkov — Obmedzenie prípustnosti na územiach členských štátov — Náhrada škody, ktorá údajne vznikla žalobkyni z dôvodu zaradenia jej mena na zoznam osôb a subjektov, voči ktorým sa uplatňujú predmetné reštriktívne opatrenia a zachovania jej mena na tomto zozname — Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom“)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/30

      Rozsudok Všeobecného súdu z 5. júna 2019 — Bank Saderat/Rada
      (Vec T-433/15) (1)

      („Mimozmluvná zodpovednosť - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu - Zmrazenie finančných prostriedkov - Obmedzenie prípustnosti na územiach členských štátov - Náhrada škody, ktorá údajne vznikla žalobkyni z dôvodu zaradenia jej mena na zoznam osôb a subjektov, voči ktorým sa uplatňujú predmetné reštriktívne opatrenia a zachovania jej mena na tomto zozname - Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom“)
      (2019/C 255/38)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Bank Saderat plc (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Jeffrey, S. Ashley, A. Irvine, solicitors, M. Demetriou, QC, a R. Blakeley, barrister)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne M. Bishop a N. Rouam, neskôr M. Bishop a H. Marcos Fraile, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne M. Konstantinidis a D. Gauci, neskôr M. Konstantinidis, A. Tizzano a C. Zadra, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 268 ZFEÚ na získanie náhrady škody, ktorá údajne vznikla žalobkyni z dôvodu zápisu jej mena na zoznam označených osôb a subjektov uvedený v nariadení Rady (ES) č. 423/2007 z 19. apríla 2007, o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 103, 2007, s. 1), nariadení Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010, o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 423/2007 (Ú. v. EÚ L 281, 2010, s. 1) a nariadení Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012, o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, 2012, s. 1)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Bank Saderat plc znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Rade Európskej únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2015.


title: Vec T-399/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2019 — Dalli/Komisia („Zmluvná zodpovednosť — Vyšetrovanie vedené OLAFom — Dostatočne závažné porušenie právneho pravidla zverujúceho práva jednotlivcom — Nemajetková ujma — Príčinný vzťah“)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/31

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2019 — Dalli/Komisia
      (Vec T-399/17) (1)

      („Zmluvná zodpovednosť - Vyšetrovanie vedené OLAFom - Dostatočne závažné porušenie právneho pravidla zverujúceho práva jednotlivcom - Nemajetková ujma - Príčinný vzťah“)
      (2019/C 255/39)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: John Dalli (St. Julians, Malta) (v zastúpení: L. Levi a S. Rodrigues, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J.-P. Keppenne a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 268 ZFEÚ na náhradu škody žalobcu, ktorú mal utrpieť z dôvodu údajného nezákonného konania Komisie a Európskeho úradu pre boj proti podvodom, ktorého sa mali dopustiť v súvislosti s ukončením jeho funkcie ako člena Komisie 16. októbra 2012

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Pán John Dalli znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania Európskej komisie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 277, 21.8.2017.


title: Vec T-539/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2019 — EIB/Sýria („Arbitrážna doložka — Dohoda o pôžičke ‚Al Thawra‘ č. 16405 — Nevykonanie dohody — Vrátenie preddavkov — Úroky z omeškania — Rozsudok pre zmeškanie“)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/31

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2019 — EIB/Sýria
      (Vec T-539/17) (1)

      („Arbitrážna doložka - Dohoda o pôžičke ‚Al Thawra‘ č. 16405 - Nevykonanie dohody - Vrátenie preddavkov - Úroky z omeškania - Rozsudok pre zmeškanie“)
      (2019/C 255/40)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska investičná banka (v zastúpení: pôvodne P. Chamberlain, T. Gilliams, F. Oxangoiti Briones a J. Shirran, neskôr F. Oxangoiti Briones, J. Klein a J. Shirran, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Arts, advokát, a T. Cusworth, solicitor)

         Žalovaná: Sýrska arabská republika

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 272 ZFEÚ na uloženie povinnosti Sýrskej arabskej republike vrátiť splatné sumy v rámci dohody o pôžičke „Al Thawra“ č. 16405 spolu s úrokmi z omeškania

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Sýrska arabská republika je povinná vrátiť Európskej únii, ktorú zastupuje Európska investičná banka (EIB), sumy 404 792,06 eura, 954 331,07 libry šterlingov (GBP), 29 130 433,00 japonských jenov (JPY) a 1 498 184,58 amerického dolára (USD).

                  2.

                  Uvedené sumy zahŕňajú úroky z omeškania v ročnej sadzbe 4,52 % z istiny a zo zmluvných úrokov od 9. augusta 2017 do dátumu zaplatenia.

                  3.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  4.

                  Sýrska arabská republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 369, 30.10.2017.


title: Vec T-540/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2019 — EIB/Sýria („Arbitrážna doložka — Dohoda o pôžičke ‚Electricity Distribution Project‘ č. 20948 — Nevykonanie dohody — Vrátenie preddavkov — Úroky z omeškania — Rozsudok pre zmeškanie“)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/32

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2019 — EIB/Sýria
      (Vec T-540/17) (1)

      („Arbitrážna doložka - Dohoda o pôžičke ‚Electricity Distribution Project‘ č. 20948 - Nevykonanie dohody - Vrátenie preddavkov - Úroky z omeškania - Rozsudok pre zmeškanie“)
      (2019/C 255/41)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska investičná banka (v zastúpení: pôvodne P. Chamberlain, T. Gilliams, F. Oxangoiti Briones a J. Shirran, neskôr F. Oxangoiti Briones, J. Klein a J. Shirran, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Arts, advokát, a T. Cusworth, solicitor)

         Žalovaná: Sýrska arabská republika

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 272 ZFEÚ na uloženie povinnosti Sýrskej arabskej republike vrátiť splatné sumy v rámci dohody o pôžičke „Electricity Distribution Project“ č. 20948 spolu s úrokmi z omeškania

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Sýrska arabská republika je povinná vrátiť Európskej únii, ktorú zastupuje Európska investičná banka (EIB), sumu 52 657 141,77 eura.

                  2.

                  Uvedená suma zahŕňa úroky z omeškania z istiny a zo zmluvných úrokov, vypočítané spôsobom uvedeným v článku 3 ods. 2 dohody o pôžičke „Electricity Distribution Project“ č. 20948, ktorú uzavrela EIB a Sýrska arabská republika 5. februára 2001, a ktorá bola zmenená listami z 3. októbra 2003, 28. februára 2006, 9. mája a 8. októbra 2007, od 9. augusta 2017 do dátumu zaplatenia.

                  3.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  4.

                  Sýrska arabská republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 369, 30.10.2017.


title: Vec T-541/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2019 — EIB/Sýria („Arbitrážna doložka — Dohoda o pôžičke ‚Electricity Distribution Project‘ č. 20868 — Nevykonanie dohody — Vrátenie preddavkov — Úroky z omeškania — Rozsudok pre zmeškanie“)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/33

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2019 — EIB/Sýria
      (Vec T-541/17) (1)

      („Arbitrážna doložka - Dohoda o pôžičke ‚Electricity Distribution Project‘ č. 20868 - Nevykonanie dohody - Vrátenie preddavkov - Úroky z omeškania - Rozsudok pre zmeškanie“)
      (2019/C 255/42)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska investičná banka (v zastúpení: pôvodne P. Chamberlain, T. Gilliams, F. Oxangoiti Briones a J. Shirran, neskôr F. Oxangoiti Briones, J. Klein a J. Shirran, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Arts, advokát, a T. Cusworth, solicitor)

         Žalovaná: Sýrska arabská republika

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 272 ZFEÚ na uloženie povinnosti Sýrskej arabskej republike vrátiť splatné sumy v rámci dohody o pôžičke „Electricity Distribution Project“ č. 20868 spolu s úrokmi z omeškania

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Sýrska arabská republika je povinná vrátiť Európskej únii, ktorú zastupuje Európska investičná banka (EIB), sumu 38 934 400,51 eura a sumu 3 383 971,66 švajčiarskych frankov (CHF).

                  2.

                  Uvedené sumy zahŕňajú úroky z omeškania vypočítané spôsobom uvedeným v článku 3 ods. 2 dohody o pôžičke „Electricity Distribution Project“ č. 20868, ktorú uzavreli EIB a Sýrska arabská republika 14. decembra 2000 a zmenili 20. decembra 2004 z istiny a zo zmluvných úrokov od 9. augusta 2017 do dátumu zaplatenia.

                  3.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  4.

                  Sýrska arabská republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 369, 30.10.2017.


title: Vec T-614/17: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2019 — Bonnafous/EACEA (Verejná služba — Zmluvní zamestnanci — Prepustenie na konci skúšobnej doby — Bežné podmienky skúšobnej doby — Psychické obťažovanie — Zásada riadnej správy vecí verejných — Povinnosť starostlivosti — Právo na obhajobu — Právo byť vypočutý — Zjavne nesprávne posúdenie — Zneužitie právomoci — Zodpovednosť)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/34

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2019 — Bonnafous/EACEA
      (Vec T-614/17) (1)

      (Verejná služba - Zmluvní zamestnanci - Prepustenie na konci skúšobnej doby - Bežné podmienky skúšobnej doby - Psychické obťažovanie - Zásada riadnej správy vecí verejných - Povinnosť starostlivosti - Právo na obhajobu - Právo byť vypočutý - Zjavne nesprávne posúdenie - Zneužitie právomoci - Zodpovednosť)
      (2019/C 255/43)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Laurence Bonnafous (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues a A. Blot, advokáti)

         Žalovaná: Výkonná agentúra pre vzdelávanie, audiovíziu a kultúru (v zastúpení: H. Monet a V. Kasparian, splnomocnení zástupcovia za právnej pomoci D. Waelbroeck a A. Duron, advokáti)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ jednak na zrušenie rozhodnutia o prepustení zo 14. novembra 2016, ako aj rozhodnutia o zamietnutí sťažnosti žalobkyne z 2. júna 2017, ktoré vydal EACEA, a jednak na náhradu škody, ktorá žalobkyni údajne vznikla v dôsledku týchto rozhodnutí

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta

                  2.

                  Pani Laurence Bonnafous je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 374, 6.11.2017.


title: Vec T-616/17 RENV: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. júna 2019 — Siragusa/Rada („Verejná služba — Úradníci — Skončenie služobného pomeru — Žiadosť o odchod do dôchodku — Zmena ustanovení služobného poriadku po podaní žiadosti — Zrušenie skoršieho rozhodnutia — Zodpovednosť“)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/34

      Rozsudok Všeobecného súdu z 5. júna 2019 — Siragusa/Rada
      (Vec T-616/17 RENV) (1)

      („Verejná služba - Úradníci - Skončenie služobného pomeru - Žiadosť o odchod do dôchodku - Zmena ustanovení služobného poriadku po podaní žiadosti - Zrušenie skoršieho rozhodnutia - Zodpovednosť“)
      (2019/C 255/44)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Sergio Siragusa (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: T. Bontinck a A. Guillerme, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: pôvodne M. Bauer a M. Veiga, neskôr M. Bauer a R. Meyer, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európsky parlament (v zastúpení: pôvodne M. Rantala a Í. Ní Riagáin Düro, neskôr I. Lázaro Betancor a C. González Argüelles, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ jednak na zrušenie rozhodnutia Rady z 12. novembra 2014, ktorým bolo zrušené skoršie rozhodnutie Rady schvaľujúce žiadosť žalobcu o odchod do predčasného dôchodku z 11. júla 2013, a jednak na náhradu peňažnej a nemajetkovej ujmy, ktorú údajne žalobca utrpel v dôsledku tohto rozhodnutia

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Rady Európskej únie z 12. novembra 2014, ktorým bolo zrušené skoršie rozhodnutie Rady schvaľujúce žiadosť pána Sergia Siragusu o odchod do predčasného dôchodku z 11. júla 2013, sa zrušuje.

                  2.

                  Rada je povinná zaplatiť pánovi Sergiovi Siragusovi sumu vo výške 5 000 eur, navýšenú o úroky z omeškania odo dňa vyhlásenia tohto rozsudku až do úplného splatenia v sadze stanovenej Európskou centrálnou bankou (ECB) pre hlavné finančné operácie zvýšenej o dva percentuálne body.

                  3.

                  V zostávajúcej časti sa návrh na náhradu škody zamieta.

         (1)  Ú. v. EÚ C 414, 14.12.2015 (vec pôvodne zapísaná na Súde pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-124/15) a postúpená na Všeobecný súd Európskej únie 1.9.2016).


title: Vec T-43/18: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2019 — Rietze/EUIPO — Volkswagen (Vozidlo VW Bus T 5) („Dizajn Spoločenstva — Konanie o výmaze — Zapísaný dizajn Spoločenstva predstavujúci vozidlo VW Bus T 5 — Skorší dizajn Spoločenstva — Dôvod výmazu — Osobitný charakter — Informovaný užívateľ — Odlišný celkový dojem — Článok 6 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002“)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/35

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2019 — Rietze/EUIPO — Volkswagen (Vozidlo VW Bus T 5)
      (Vec T-43/18) (1)

      („Dizajn Spoločenstva - Konanie o výmaze - Zapísaný dizajn Spoločenstva predstavujúci vozidlo VW Bus T 5 - Skorší dizajn Spoločenstva - Dôvod výmazu - Osobitný charakter - Informovaný užívateľ - Odlišný celkový dojem - Článok 6 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002“)
      (2019/C 255/45)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Rietze GmbH & Co. KG (Altdorf, Nemecko) (v zastúpení: M. Krogmann, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Hanne, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemecko) (v zastúpení: C. Klawitter, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 21. novembra 2017 (vec R 1204/2016-3) týkajúcemu sa konania o výmaze medzi spoločnosťami Rietze a Volkswagen

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Rietze GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 104, 19.3.2018.


title: Vec T-191/18: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2019 — Rietze/EUIPO — Volkswagen (Vozidlo VW Caddy Maxi) („Dizajn Spoločenstva — Konanie o výmaze — Medzinárodný zápis vyznačujúci Európsku úniu — Zapísaný dizajn Spoločenstva predstavujúci vozidlo VW Caddy Maxi — Skorší dizajn Spoločenstva — Dôvod výmazu — Osobitný charakter — Informovaný užívateľ — Odlišný celkový dojem — Článok 6 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002 — Dôkazne bremeno na strane navrhovateľa výmazu — Požiadavky týkajúce sa rozmnožovania“)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/36

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2019 — Rietze/EUIPO — Volkswagen (Vozidlo VW Caddy Maxi)
      (Vec T-191/18) (1)

      („Dizajn Spoločenstva - Konanie o výmaze - Medzinárodný zápis vyznačujúci Európsku úniu - Zapísaný dizajn Spoločenstva predstavujúci vozidlo VW Caddy Maxi - Skorší dizajn Spoločenstva - Dôvod výmazu - Osobitný charakter - Informovaný užívateľ - Odlišný celkový dojem - Článok 6 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002 - Dôkazne bremeno na strane navrhovateľa výmazu - Požiadavky týkajúce sa rozmnožovania“)
      (2019/C 255/46)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Rietze GmbH & Co. KG (Altdorf, Nemecko) (v zastúpení: M. Krogmann, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Hanne, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemecko) (v zastúpení: C. Klawitter, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 11. januára 2018 (vec R 1203/2016–3) týkajúcemu sa konania o výmaze medzi spoločnosťami Rietze a Volkswagen

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Rietze GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 7.5.2018.


title: Vec T-192/18: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2019 — Rietze/EUIPO — Volkswagen (Vozidlo VW Caddy) („Dizajn Spoločenstva — Konanie o výmaze — Medzinárodný zápis vyznačujúci Európsku úniu — Zapísaný dizajn Spoločenstva predstavujúci vozidlo VW Caddy — Skorší dizajn Spoločenstva — Dôvod výmazu — Osobitný charakter — Informovaný užívateľ — Odlišný celkový dojem — Článok 6 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002 — Dôkazne bremeno na strane navrhovateľa výmazu — Požiadavky týkajúce sa rozmnožovania“)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/37

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2019 — Rietze/EUIPO — Volkswagen (Vozidlo VW Caddy)
      (Vec T-192/18) (1)

      („Dizajn Spoločenstva - Konanie o výmaze - Medzinárodný zápis vyznačujúci Európsku úniu - Zapísaný dizajn Spoločenstva predstavujúci vozidlo VW Caddy - Skorší dizajn Spoločenstva - Dôvod výmazu - Osobitný charakter - Informovaný užívateľ - Odlišný celkový dojem - Článok 6 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002 - Dôkazne bremeno na strane navrhovateľa výmazu - Požiadavky týkajúce sa rozmnožovania“)
      (2019/C 255/47)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Rietze GmbH & Co. KG (Altdorf, Nemecko) (v zastúpení: M. Krogmann, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Hanne, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemecko) (v zastúpení: C. Klawitter, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 11. januára 2018 (vec R 1244/2016–3) týkajúcemu sa konania o výmaze medzi spoločnosťami Rietze a Volkswagen

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Rietze GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 7.5.2018.


title: Vec T-209/18: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2019 — Porsche/EUIPO — Autec (Motorové vozidlá) („Dizajn Spoločenstva — Konanie o výmaze — Zapísaný dizajn Spoločenstva znázorňujúci motorové vozidlo — Skorší dizajn Spoločenstva — Dôvod výmazu — Nedostatok osobitného charakteru — Článok 6 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002“)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/37

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2019 — Porsche/EUIPO — Autec (Motorové vozidlá)
      (Vec T-209/18) (1)

      („Dizajn Spoločenstva - Konanie o výmaze - Zapísaný dizajn Spoločenstva znázorňujúci motorové vozidlo - Skorší dizajn Spoločenstva - Dôvod výmazu - Nedostatok osobitného charakteru - Článok 6 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002“)
      (2019/C 255/48)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Stuttgart, Nemecko) (v zastúpení: C. Klawitter, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Hanne, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Autec AG (Norimberg, Nemecko) (v zastúpení: M. Krogmann, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 19. januára 2018 (vec R 945/2016-3) týkajúcemu sa konania o výmaze medzi spoločnosťami Autec AG a Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Spoločnosť Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 166, 14.5.2018.


title: Vec T-210/18: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2019 — Porsche/EUIPO — Autec (Autá) („Dizajn Spoločenstva — Konanie o výmaze — Zapísaný dizajn Spoločenstva znázorňujúci motorové vozidlo — Skorší dizajn Spoločenstva — Dôvod výmazu — Nedostatok osobitného charakteru — Článok 6 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002“)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/38

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2019 — Porsche/EUIPO — Autec (Autá)
      (Vec T-210/18) (1)

      („Dizajn Spoločenstva - Konanie o výmaze - Zapísaný dizajn Spoločenstva znázorňujúci motorové vozidlo - Skorší dizajn Spoločenstva - Dôvod výmazu - Nedostatok osobitného charakteru - Článok 6 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002“)
      (2019/C 255/49)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG (Stuttgart, Nemecko) (v zastúpení: C. Klawitter, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Hanne, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Autec AG (Norimberg, Nemecko) (v zastúpení: M. Krogmann, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 19. januára 2018 (vec R 945/2016-3) týkajúcemu sa konania o výmaze medzi spoločnosťami Autec AG a Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Spoločnosť Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 166, 14.5.2018.


title: Vec T-220/18: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2019 — Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO — Battista Nino Caffè (Battistino) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia — Slovná ochranná známka Battistino — Staršia slovná ochranná známka Európskej únie BATTISTA — Vyhlásenie neplatnosti — Dôkaz o riadnom používaní staršej ochrannej známky — Článok 57 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 64 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/39

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2019 — Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO — Battista Nino Caffè (Battistino)
      (Vec T-220/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia - Slovná ochranná známka Battistino - Staršia slovná ochranná známka Európskej únie BATTISTA - Vyhlásenie neplatnosti - Dôkaz o riadnom používaní staršej ochrannej známky - Článok 57 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 64 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2019/C 255/50)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Torrefazione Caffè Michele Battista Srl (Triggiano, Taliansko) (v zastúpení: V. Franchini, F. Paesan a R. Bia, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Battista Nino Caffè Srl (Triggiano, Taliansko) (v zastúpení: D. Russo, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 22. januára 2018 (vec R 402/2017-5) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Battista Nino Caffè a Torrefazione Caffè Michele Battista

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 22. januára 2018 (vec R 402/2017-5) sa zrušuje.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  EUIPO a Battista Nino Caffè Srl sú povinné nahradiť trovy konania pred Všeobecným súdom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 190, 4.6.2018.


title: Vec T-221/18: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2019 — Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO — Battista Nino Caffè (BATTISTINO) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia — Slovná ochranná známka BATTISTINO — Staršia slovná ochranná známka Európskej únie BATTISTA — Vyhlásenie neplatnosti — Dôkaz o riadnom používaní staršej ochrannej známky — Článok 57 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 64 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/40

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. júna 2019 — Torrefazione Caffè Michele Battista/EUIPO — Battista Nino Caffè (BATTISTINO)
      (Vec T-221/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia - Slovná ochranná známka BATTISTINO - Staršia slovná ochranná známka Európskej únie BATTISTA - Vyhlásenie neplatnosti - Dôkaz o riadnom používaní staršej ochrannej známky - Článok 57 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 64 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2019/C 255/51)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Torrefazione Caffè Michele Battista Srl (Triggiano, Taliansko) (v zastúpení: V. Franchini, F. Paesan a R. Bia, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Battista Nino Caffè Srl (Triggiano, Taliansko) (v zastúpení: D. Russo, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 22. januára 2018 (vec R 402/2017-5) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Battista Nino Caffè a Torrefazione Caffè Michele Battista

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 22. januára 2018 (vec R 402/2017-5) sa zrušuje.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  EUIPO a Battista Nino Caffè Srl sú povinné nahradiť trovy konania pred Všeobecným súdom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 190, 4.6.2018.


title: Vec T-229/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. júna 2019 — Biolatte/EUIPO (Biolatte) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie — Absolútny dôvod zamietnutia — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/41

      Rozsudok Všeobecného súdu z 5. júna 2019 — Biolatte/EUIPO (Biolatte)
      (Vec T-229/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie - Absolútny dôvod zamietnutia - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2019/C 255/52)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Biolatte Oy (Turku, Fínsko) (v zastúpení: J. Ikonen, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo a H. O’Neill, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. februára 2018 (vec R 351/2017-1) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia Biolatte ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Biolatte Oy je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 190, 4.6.2018.


title: Vec T-338/19: Žaloba podaná 6. júna 2019 — EÚ/Komisia

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/50

      Žaloba podaná 6. júna 2019 — EÚ/Komisia
      (Vec T-338/19)
      (2019/C 263/58)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: EÚ (v zastúpení: S. Rodrigues a A. Champetier, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie z 1. augusta 2018 o zamietnutí žiadosti žalobkyne o uznanie choroby z povolania,

                  —

                  v prípade potreby zrušil rozhodnutie Komisie z 5. marca 2019 o zamietnutí sťažnosti žalobkyne z 5. novembra 2018,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom výklade primeranosti lehoty, v ktorej bola podaná žiadosť o uznanie choroby z povolania.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na zneužití právomoci

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení práva na obranu a porušení povinnosti odôvodnenia.


title: Vec T-345/19: Žaloba podaná 10. júna 2019 — Santini/Parlament

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/51

      Žaloba podaná 10. júna 2019 — Santini/Parlament
      (Vec T-345/19)
      (2019/C 263/59)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Giacomo Santini (Trento, Taliansko) (v zastúpení: M. Paniz, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil oznámenie Generálneho riaditeľstva Európskeho parlamentu pre financie, ktorým sa vykonalo rozhodnutie Predsedníctva Poslaneckej snemovne č. 14/2018 z 12. júla 2018 a/alebo rozhodnutie Rady predsedníctva Senátu republiky č. 6/2018 a v každom prípade,

                  —

                  zrušil nový výmer a nový výpočet doživotného príspevku vyplácaného Európskym parlamentom,

                  —

                  v dôsledku toho rozhodol, že žalobca má právo na zachovanie dotknutého doživotného príspevku vo výške podľa právnej úpravy platnej pred rozhodnutím Predsedníctva Poslaneckej snemovne č. 14/2018 a/alebo rozhodnutím Rady predsedníctva Senátu republiky č. 6/2018, a že Európsky parlament má povinnosť vyplatiť žalobcovi všetky neoprávnene zrazené sumy spolu s menovou infláciou a zákonnými úrokmi odo dňa zrážky až do zaplatenia, ako aj

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu povinnosť vyhovieť rozsudku a bezodkladne obnoviť doživotný príspevok v pôvodnej výške, ako aj nahradiť všetku škodu, pokiaľ a v rozsahu, v akom prináleží žalobcovi,

                  —

                  v každom prípade: uložil povinnosť nahradiť trovy konania, odmenu advokáta, vrátane DPH, príspevkov na sociálne zabezpečenie pre advokátov a paušálne náhrady.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza osem žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na porušení právomoci vyhradenej Predsedníctvu poslaneckej snemovne.
                  Žalobca uplatňuje protiprávnosť nového výpočtu európskeho doživotného príspevku, keďže bol vypočítaný jednostranne a retroaktívne a permanentne na základe údajného (neexistujúceho) automatického uplatnenia rozhodnutia Poslaneckej snemovne č. 14/2018 bez toho, aby Predsedníctvo Európskeho parlamentu, ktorému prináležia všetky právomoci v takýchto veciach, predtým vydalo rozhodnutie v tejto veci (pozri článok 25 Rokovacieho poriadku Európskeho parlamentu).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na porušení vnútorných predpisov Európskeho parlamentu.
                  Žalobca uplatňuje protiprávnosť nového výpočtu európskeho doživotného príspevku, keďže je v rozpore s článkom 1 prílohy III Pravidiel o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu účinných pred rokom 2009. Keď poslanec Európskeho parlamentu ukončil svoj mandát, jeho postavenie bolo v rámci sociálneho zabezpečenia s konečnou platnosťou upravené podmienkami platnými v tom čase pre talianskych poslancov. Prípadné zmeny týchto podmienok, ku ktorým došlo o desať rokov neskôr, nemôžu mať retroaktívny účinok na jeho situáciu, ktorá už bola upravená a vyriešená Európskym parlamentom v súlade s podmienkami účinnými v čase nadobudnutia nárokov, keďže Poslanecká snemovňa už nemala žiadnu právomoc po tomto dátume v danej veci.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 28 štatútu poslancov.
                  Žalobca uplatňuje protiprávnosť nového výpočtu európskeho doživotného príspevku, keďže je v rozpore s článkom 28 Štatútu poslancov Európskeho parlamentu a s článkami 75 a 76 rozhodnutia, ktorým sa uplatňujú vykonávacie pravidlá k tomuto štatútu, ktoré stanovujú, že nároky, ktoré vznikli pred nadobudnutím účinnosti tohto nového štatútu zostanú zachované a platné za podmienok stanovených v tom čase. Podľa žalobcu sa nemožno odkloniť od týchto ochranných ustanovení a už vôbec nie jednoduchým rozhodnutím Predsedníctva Poslaneckej snemovne (Taliansko) s retroaktívnym účinnou a permanentnou povahou bez toho, aby boli porušené tieto ustanovenia a legitímna dôvera dotknutých osôb, že ich doživotný príspevok a jeho výška zostanú nezmenené, najmä ak je táto zmena retroaktívna a vyplýva z uplatnenia iného systému výpočtu zavedeného svojvoľne s retroaktívnym účinkom.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že opatrenie na zníženie príspevku má sankčnú povahu a na porušení zásad zákonnosti, zákazu retroaktivity a zákazu diskriminácie.
                  Žalobca uplatňuje protiprávnosť nového výpočtu doživotného príspevku, keďže má povahu sankcie a je diskriminačný voči jednej kategórii osôb (bývalí talianski poslanci) a predstavuje čisto symbolické opatrenie politickej povahy, ktorého objektívnym cieľom nie je šetrenie, a výpočet doživotného príspevku použitím rôznych metód a s permanentnými účinkami vedie k neodôvodnenému rozdielnemu zaobchádzaniu v porovnaní s bývalými poslancami Európskeho parlamentu iných členských štátov a v porovnaní s poslancami Európskeho parlamentu zvolenými po roku 2009, ako aj v porovnaní s inými občanmi vo všeobecnosti, na ktorých sa nevzťahuje žiadne takéto obmedzujúce opatrenie.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na porušení článku 1 prvého dodatočného protokolu k Európskemu dohovoru o ľudských právach.
                  Podľa žalobcu je doživotný príspevok hospodárskym plnením, ktorý sa stal časťou individuálneho majetku poslancov, ktorým je vyplácaný a ktorí spĺňajú podmienky na to, aby im bol v budúcnosti vyplácaný. Jeho náhle zníženie, najmä ak vyplýva z nového výpočtu príspevku s retroaktívnym účinkom na základe odlišných zúčtovacích kritérií stanovených jednostranne a svojvoľne Poslaneckou snemovňou (Taliansko), je v skutočnosti rovnocenné dani z individuálneho majetku poslancov, ktorá, ako taká, musí byť odôvodnená osobitným verejným záujmom, ktorý nebol v tejto veci uplatnený a v každom prípade neexistuje, keďže toto nové určenie doživotných príspevkov nevedie k žiadnemu konkrétnemu šetreniu.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod založený na porušení zásad legitímnej dôvery, právnej istoty a ochrany nadobudnutých nárokov.
                  Žalobca uplatňuje protiprávnosť z dôvodu zjavného porušenia zásad istoty právnych noriem a právnych vzťahov, ako aj legitímnej dôvery a ochrany nadobudnutých nárokov. Podľa jeho názoru, nový výpočet doživotného príspevku má retroaktívny účinok, keďže stanovuje odlišnú metodológiu na určenie príspevku, t. j. výpočet, ktorý vedie k značenému definitívnemu a permanentnému zníženiu (v tejto veci 50 %), pričom príjemca nadobudol nárok pred prijatím uvedeného rozhodnutia. Dochádza tak k značnému narušeniu prirodzenej a legitímnej dôvery príjemcov týkajúcej sa stabilného uplatňovania doživotného príspevku z časového hľadiska bez poskytnutia akéhokoľvek odôvodnenia takého značného a permanentného vplyvu na situácie, ktoré už nastali a uplynuli počas dlhšieho obdobia.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod založený na porušení zásad logiky, rovnosti zaobchádzania, zákazu diskriminácie a solidarity.
                  Žalobca tvrdí, že opatrenie je protiprávne, keďže bolo prijaté bez uvedenia dôvodov alebo účelov a nad rámec hraníc výnimočných prípadov a zlučiteľnosti, a je v značnom rozpore so zásadou rovnosti a logiky.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod založený na porušení zásad logiky, proporcionality, rovnosti zaobchádzania, zákazu diskriminácie a solidarity.
                  Žalobca tvrdí, že predmetné opatrenie je protiprávne, keďže je v rozpore so zásadami logiky, proporcionality, solidarity, rovnosti zaobchádzania, vzhľadom na to, že: 1. retroaktívne ukladá povinnosť prispievania osobám, ktorým bol príspevok priznaný pred rozhodnutím Poslaneckej snemovne č. 14/2018 (Taliansko), ak nie dokonca pred nadobudnutím platnosti systému prispievania v dôsledku tzv. reformy Dini (1996); 2. upravuje právnu povahu príspevkov vybraných od bývalého poslanca, pričom sa však nevyjadruje k poplatkom priamo odpočítaným snemovňou ako náhradnou daňou; 3. zavádza retroaktívne uplatnenie systému prispievania, ktorý však v žiadnom prípade nemá povahu príspevku ani z hľadiska jeho spôsobov, ani z hľadiska jeho účelov; 4. nelogicky a nesprávne uplatňuje koeficienty spracovania a kritériá pravdepodobnostných výpočtov, pričom odkazuje na už známu minulosť a nie na budúcnosť; 5. uvádza jasnú vôľu zaobchádzať z doživotnými príspevkami rovnako ako s dôchodcovskými nárokmi zamestnancov verejného sektora, kým v skutočnosti ide o dávky inej povahy.


title: Vec C-387/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State (Belgicko) 17. mája 2019 — RTS infra BVBA, Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel/Vlaams Gewest

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State (Belgicko) 17. mája 2019 — RTS infra BVBA, Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel/Vlaams Gewest
      (Vec C-387/19)
      (2019/C 270/21)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Raad van State

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: RTS infra BVBA, Aannemingsbedrijf Norré-Behaegel

         Žalovaný: Vlaams Gewest

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 57 ods. 4 písm. c) a g) v spojení s odsekmi 6 a 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ (1) z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES vykladať v tom zmysle, že bráni takému uplatneniu, podľa ktorého je hospodársky subjekt povinný z vlastnej iniciatívy predložil dôkaz o opatreniach, ktoré prijal s cieľom preukázať svoju spoľahlivosť?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede: má takto vykladaný článok 57 ods. 4 písm. c) a g) v spojení s odsekmi 6 a 7 [smernice 2014/24] priamy účinok?

         (1)  Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65.


title: Vec C-388/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalsko) 17. mája 2019 — MK/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/20

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugalsko) 17. mája 2019 — MK/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Vec C-388/19)
      (2019/C 270/22)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: MK

         Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa články 12, 56, 57 a 58 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva [teraz články 18, 63, 64 a 65 Zmluvy o fungovaní Európskej únie] vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide v prejednávanej veci (článok 43 ods. 2 zákonníka o dani z príjmu fyzických osôb, schváleného zákonným dekrétom č. 442-A/88 z 30. novembra 1988 v znení zákona č. 109-B/2001 z 27. decembra 2001), so zmenami zavedenými zákonom č. 67-A/2007 z 31. decembra 2007 prostredníctvom zahrnutia odsekov 7 a 8 (teraz odseky 9 a 10) do článku 72 zákonníka o dani z príjmu fyzických osôb, ktorého účelom je umožniť, aby ostatné príjmy vyplývajúce z predaja nehnuteľností nachádzajúcich sa v členskom štáte (Portugalsko), ak je tento predaj vykonaný rezidentom iného členského štátu Európskej únie (Francúzsko), nepodliehali, voliteľne, vyššiemu daňovému bremenu, než je daňové bremeno uplatňované pri rovnakom type transakcie na ostatné príjmy dosiahnuté rezidentom štátu, v ktorom sa nehnuteľnosti nachádzajú?