title: Vec T-442/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 24. februára 2022 – Thomas a Julien/Rada („Žaloba o neplatnosť – Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti – Dohoda o obchode a spolupráci medzi Úniou a Euratomom na jednej strane a Spojeným kráľovstvom na strane druhej – Rozhodnutie Rady o uzavretí dohody o obchode a spolupráci – Neexistencia osobnej dotknutosti – Akt, ktorý nie je regulačným aktom – Neprípustnosť“)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/38

      Uznesenie Všeobecného súdu z 24. februára 2022 – Thomas a Julien/Rada
      (Vec T-442/21) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Dohoda o obchode a spolupráci medzi Úniou a Euratomom na jednej strane a Spojeným kráľovstvom na strane druhej - Rozhodnutie Rady o uzavretí dohody o obchode a spolupráci - Neexistencia osobnej dotknutosti - Akt, ktorý nie je regulačným aktom - Neprípustnosť“)
      (2022/C 171/51)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Rhiannon Thomas (Londýn, Spojené kráľovstvo), Michaël Julien (Weybridge, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: J. Fouchet, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer, J. Ciantar a R. Meyer, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žalobou podanou na základe článku 263 ZFEÚ sa žalobcovia, ktorí sú štátnymi príslušníkmi Spojeného kráľovstva s bydliskom v Spojenom kráľovstve, domáhajú čiastočného zrušenia po prvé Dohody o obchode a spolupráci medzi Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu na jednej strane a Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie a Severného Írska na strane druhej (Ú. v. EÚ L 149, 2021, s. 10) a po druhé rozhodnutia Rady (EÚ) 2021/689 z 29. apríla 2021 o uzavretí, v mene Únie, Dohody o obchode a spolupráci medzi Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu na jednej strane a Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie a Severného Írska na strane druhej a Dohody medzi Európskou úniou a Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie a Severného Írska o bezpečnostných postupoch pri výmene a ochrane utajovaných skutočností (Ú. v. EÚ L 149, 2021, s. 2)

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Konanie o návrhu Európskej komisie na vstup vedľajšieho účastníka do konania sa zastavuje.

                  3.

                  Rhiannon Thomas a Michaël Julien znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie, s výnimkou trov, ktoré sa týkajú návrhu na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

                  4.

                  Rhiannon Thomas, Michaël Julien, Rada a Komisia znášajú svoje vlastné trovy konania spojené s návrhom na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 412, 11.10.2021.


title: Vec C-498/20: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 10. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Midden-Nederland – Holandsko) – ZK ako nástupca JM, správca konkurznej podstaty spoločnosti BMA Nederland BV/BMA Braunschweigische Maschinenbauanstalt AG (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Justičná spolupráca v občianskych veciach – Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 – Článok 7 bod 2 – Právomoc súdov vo veciach nárokov z mimozmluvnej zodpovednosti – Žaloba podaná správcom konkurznej podstaty proti tretej osobe v záujme veriteľov – Miesto, kde došlo ku skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody – Článok 8 bod 2 – Návrh ochrancu kolektívnych záujmov v rámci konania súvisiaceho s treťou osobou – Nariadenie (ES) č. 864/2007 – Pôsobnosť – Všeobecné pravidlo)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/11

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 10. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Midden-Nederland – Holandsko) – ZK ako nástupca JM, správca konkurznej podstaty spoločnosti BMA Nederland BV/BMA Braunschweigische Maschinenbauanstalt AG
      (Vec C-498/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (EÚ) č. 1215/2012 - Článok 7 bod 2 - Právomoc súdov vo veciach nárokov z mimozmluvnej zodpovednosti - Žaloba podaná správcom konkurznej podstaty proti tretej osobe v záujme veriteľov - Miesto, kde došlo ku skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody - Článok 8 bod 2 - Návrh ochrancu kolektívnych záujmov v rámci konania súvisiaceho s treťou osobou - Nariadenie (ES) č. 864/2007 - Pôsobnosť - Všeobecné pravidlo)
      (2022/C 171/14)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank Midden-Nederland

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: ZK ako nástupca JM, správca konkurznej podstaty spoločnosti BMA Nederland BV

         Žalovaná: BMA Braunschweigische Maschinenbauanstalt AG

         za účasti: Stichting Belangbehartiging Crediteuren BMA Nederland

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 7 bod 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že súd podľa miesta sídla spoločnosti, ktorej pohľadávky sa stali nevymožiteľnými, pretože „zastrešujúca materská spoločnosť“ tejto spoločnosti porušila svoju povinnosť starostlivosti voči jej veriteľom, má právomoc rozhodovať o kolektívnej žalobe o náhradu škody vo veciach nárokov z mimozmluvnej zodpovednosti, ktorú správca konkurznej podstaty tejto spoločnosti podal v rámci plnenia svojej zákonnej úlohy speňažiť konkurznú podstatu v prospech, avšak nie v mene všetkých veriteľov.

                  2.

                  Odpoveď na prvú prejudiciálnu otázku nie je odlišná, ak sa zohľadní skutočnosť, že vo veci samej nadácia koná s cieľom chrániť kolektívne záujmy veriteľov a že žaloba podaná na tento účel nezohľadňuje individuálne okolnosti veriteľov.

                  3.

                  Článok 8 bod 2 nariadenia č. 1215/2012 sa má vykladať v tom zmysle, že ak súd, na ktorom sa vedie hlavné konanie, zruší svoje rozhodnutie, ktorým založil svoju právomoc v tomto konaní, stráca zo zákona aj svoju právomoc na prejednanie žalôb podaných treťou osobou.

                  4.

                  Článok 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 864/2007 z 11. júla 2007 o rozhodnom práve pre mimozmluvné záväzky (Rím II) sa má vykladať v tom zmysle, že rozhodným právom pre povinnosť nahradiť škodu z dôvodu porušenia povinnosti starostlivosti „zastrešujúcej materskej spoločnosti“ spoločnosti, na ktorú bol vyhlásený konkurz, je v zásade právo krajiny, v ktorej má táto spoločnosť sídlo, hoci už existujúca dohoda o financovaní medzi týmito dvoma spoločnosťami, obsahujúca doložku o voľbe súdu, predstavuje okolnosť, ktorá môže odôvodňovať zjavne užšiu väzbu s inou krajinou v zmysle odseku 3 uvedeného článku.

         (1)  Ú. v. EÚ C 443, 21.12.2020.


title: Vec C-213/19: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 8. marca 2022 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Článok 4 ods. 3 ZEÚ – Článok 310 ods. 6 a článok 325 ZFEÚ – Vlastné zdroje – Clo – Daň z pridanej hodnoty (DPH) – Ochrana finančných záujmov Európskej únie – Boj proti podvodom – Zásada efektivity – Povinnosť členských štátov dať vlastné zdroje k dispozícii Európskej komisii – Finančná zodpovednosť členských štátov v prípade straty vlastných zdrojov – Dovoz textilných výrobkov a obuvi z Číny – Systematický podvod veľkého rozsahu – Organizovaná trestná činnosť – Dovozcovia, ktorí sa dopustili porušení – Colná hodnota – Podhodnotenie – Základ dane pre DPH – Nevykonávanie systematických colných kontrol založených na analýze rizík pred prepustením dotknutého tovaru – Nezavedenie systematických záruk – Metóda použitá na účely odhadu výšky strát z tradičných vlastných zdrojov z dovozov, pri ktorých vo veľkej miere hrozí podhodnocovanie – Štatistická metóda založená na priemerných cenách stanovených na úrovni Únie – Prípustnosť)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/3

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 8. marca 2022 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
      (Vec C-213/19) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 4 ods. 3 ZEÚ - Článok 310 ods. 6 a článok 325 ZFEÚ - Vlastné zdroje - Clo - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Ochrana finančných záujmov Európskej únie - Boj proti podvodom - Zásada efektivity - Povinnosť členských štátov dať vlastné zdroje k dispozícii Európskej komisii - Finančná zodpovednosť členských štátov v prípade straty vlastných zdrojov - Dovoz textilných výrobkov a obuvi z Číny - Systematický podvod veľkého rozsahu - Organizovaná trestná činnosť - Dovozcovia, ktorí sa dopustili porušení - Colná hodnota - Podhodnotenie - Základ dane pre DPH - Nevykonávanie systematických colných kontrol založených na analýze rizík pred prepustením dotknutého tovaru - Nezavedenie systematických záruk - Metóda použitá na účely odhadu výšky strát z tradičných vlastných zdrojov z dovozov, pri ktorých vo veľkej miere hrozí podhodnocovanie - Štatistická metóda založená na priemerných cenách stanovených na úrovni Únie - Prípustnosť)
      (2022/C 171/03)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn a F. Clotuche-Duvieusart, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: pôvodne F. Shibli, S. Brandon, Z. Lavery a S. McCrory, neskôr F. Shibli a S. McCrory, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Eadie a I. Rogers, QC, a S. Pritchard, T. Sebastian a R. Hill, barristers)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovaného: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: J.-C. Halleux, P. Cottin a S. Baeyens, splnomocnení zástupcovia), Estónska republika (v zastúpení: N. Grünberg, splnomocnený zástupca), Helénska republika (v zastúpení: M. Tassopoulou, splnomocnený zástupca), Lotyšská repubika (v zastúpení: pôvodne K. Pommere, V. Soņeca a I. Kucina, neskôr Pommere, splnomocnení zástupcovia), Portugalská republika (v zastúpení: P. Barros da Costa, S. Jaulino, L. Inez Fernandes a P. Rocha, splnomocnení zástupcovia), Slovenská republika (v zastúpení: B. Ricziová, splnomocnená zástupkyňa)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si tým, že v súvislosti s určitými dovozmi textilných výrobkov a obuvi z Číny nezohľadnilo správne sumy cla a nedalo k dispozícii tradičné vlastné zdroje, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývali z článkov 2 a 8 rozhodnutia Rady z 26. mája 2014 o systéme vlastných zdrojov Európskej únie (2014/335/EÚ, Euroatom), z článkov 2 a 8 rozhodnutia Rady zo 7. júna 2007 o systéme vlastných zdrojov Európskych spoločenstiev (2007/436/ES, Euroatom), článkov 2, 6, 9, 10, 12 a 13 nariadenia Rady (EÚ, Euroatom) č. 609/2014 z 26. mája 2014 o metódach a postupe sprístupňovania tradičných vlastných zdrojov a vlastného zdroja založeného na DPH a HND a o opatreniach na zabezpečenie požiadaviek na pokladničnú hotovosť, zmeneného nariadením Rady (EÚ, Euroatom) 2016/804 zo 17. mája 2016, článkov 2, 6, 9, 10, 11 a 17 nariadenia Rady (ES, Euroatom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev, ako aj článku 105 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013 z 9. októbra 2013, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie a článku 220 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 648/2005 z 13. apríla 2005, v dôsledku porušenia povinností, ktoré mu prináležali podľa článku 325 ZFEÚ, článku 46 nariadenia č. 952/2013, článku 13 nariadenia č. 2913/92 zmeneného nariadením č. 648/2005, článku 248 ods. 1 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 2913/92, zmeneného nariadením Komisie (ES) č. 3254/1994 z 19. decembra 1994, článku 244 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2015/2447 z 24. novembra 2015, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá vykonávania určitých ustanovení nariadenia č. 952/2013, ako aj podľa článku 2 ods. 1 písm. d) a článkov 85 až 87 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, zmenenej smernicou Rady 2009/69/ES z 25. júna 2009;
                  a tým, že Komisii neoznámila všetky informácie na účely určenia výšky strát tradičných vlastných zdrojov a neposkytla, ako to bolo požadované, odôvodnenia rozhodnutí, ktorými boli odpísané stanovené colné dlhy, si Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska nesplnilo povinnosti, ktoré mu prináležali podľa článku 4 ods. 3 ZEÚ.

                  2.

                  Žaloba sa v zostávajúcej časti zamieta.

                  3.

                  Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska je povinné nahradiť štyri pätiny trov konania, ktoré vznikli Európskej komisii a znáša svoje vlastné trovy konania.

                  4.

                  Európska komisia znáša pätinu svojich vlastných trov konania.

                  5.

                  Belgické kráľovstvo, Estónska republika, Grécka republika, Litovská republika, Portugalská republika a Slovenská republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 164, 13.5.2019.


title: Vec T-503/21: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. februára 2022 – Lagardère, unité médico-sociale/Komisia („Žaloba o neplatnosť – Nariadenie (EÚ) 2021/953 – Digitálny certifikát EÚ COVID-19 – Voľný pohyb osôb – Obmedzenia – Nesprávne označenie žalovaného – Neprípustnosť“)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/39

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. februára 2022 – Lagardère, unité médico-sociale/Komisia
      (Vec T-503/21) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Nariadenie (EÚ) 2021/953 - Digitálny certifikát EÚ COVID-19 - Voľný pohyb osôb - Obmedzenia - Nesprávne označenie žalovaného - Neprípustnosť“)
      (2022/C 171/52)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Lagardère, unité médico-sociale (Ghlin, Belgicko) (v zastúpení: P. Vanlangendonck, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: E. Montaguti, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žalobou, ktorá výslovne smeruje proti Európskej komisii a opiera sa o článok 263 ZFEÚ, sa žalobkyňa domáha zrušenia nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/953 zo 14. júna 2021 o rámci pre vydávanie, overovanie a uznávanie interoperabilných potvrdení o očkovaní proti ochoreniu COVID-19, o vykonaní testu a prekonaní tohto ochorenia (digitálny COVID preukaz EÚ) s cieľom uľahčiť voľný pohyb počas pandémie ochorenia COVID-19 (Ú. v. EÚ L 211, 2021, s. 1)

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  O návrhoch na vstup vedľajšieho účastníka do konania predložených Parlamentom a Radou Európskej únie už nie je potrebné rozhodnúť.

                  3.

                  Lagardère, unité médico-sociale, je povinná nahradiť trovy konania.

                  4.

                  Parlament a Rada znášajú svoje vlastné trovy konania vynaložené v súvislosti s ich návrhom na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 422, 18.10.2021.


title: Vec C-162/20 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 3. marca 2022 – WV/Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) (Odvolanie – Verejná služba – Úradníci – Služobný poriadok úradníkov Európskej únie – Článok 60 prvý odsek – Nepovolená neprítomnosť – Rozsah – Odpočítanie od riadnej dovolenky – Zrážky z odmeny – Úradník, ktorý porušil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 21 a 55 služobného poriadku)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/4

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 3. marca 2022 – WV/Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ)
      (Vec C-162/20 P) (1)

      (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Služobný poriadok úradníkov Európskej únie - Článok 60 prvý odsek - Nepovolená neprítomnosť - Rozsah - Odpočítanie od riadnej dovolenky - Zrážky z odmeny - Úradník, ktorý porušil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 21 a 55 služobného poriadku)
      (2022/C 171/04)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: WV (v zastúpení: É. Boigelot, avocat)

         Ďalší účastník konania: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) (v zastúpení: S. Marquardt a R. Spáč, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Troncoso Ferrer, abogado, a F.-M. Hislaire, avocat)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Uznesenie Všeobecného súdu Európskej únie z 29. januára 2020, WV/ESVČ (T-471/18, neuverejnený, EU:T:2020:26), sa zrušuje.

                  2.

                  Rozhodnutie Európskej služby pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) z 27. novembra 2017 o zrážkach z odmeny vo výške zodpovedajúcej 72 kalendárnym dňom a rozhodnutie ESVČ z 2. mája 2018, ktorým bola zamietnutá sťažnosť odvolateľky podaná 3. januára 2018, sa zrušujú.

                  3.

                  ESVČ je povinná vyplatiť odvolateľke sumy neoprávnene zrazené z jej odmeny vo výške zodpovedajúcej 71,5 dňa. Tieto sumy sa z dôvodu spravodlivého zaobchádzania zvýšia o úroky vo výške 5 % ročne odo dňa ich zrazenia.

                  4.

                  ESVČ znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli WV tak v prvostupňovom konaní, ako aj v rámci tohto odvolania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2020.


title: Vec C-519/20: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 10. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover – Nemecko) – Konanie vedené proti K (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Prisťahovalecká politika – Smernica 2008/115/ES – Zaistenie na účely odsunu – Článok 16 ods. 1 – Priamy účinok – Špecializované zariadenie určené na zaistenie – Pojem – Zaistenie vo väzenskom zariadení – Podmienky – Článok 18 – Mimoriadna situácia – Pojem – Článok 47 Charty základných práv Európskej únie – Účinné súdne preskúmanie)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/12

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 10. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover – Nemecko) – Konanie vedené proti K
      (Vec C-519/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Prisťahovalecká politika - Smernica 2008/115/ES - Zaistenie na účely odsunu - Článok 16 ods. 1 - Priamy účinok - Špecializované zariadenie určené na zaistenie - Pojem - Zaistenie vo väzenskom zariadení - Podmienky - Článok 18 - Mimoriadna situácia - Pojem - Článok 47 Charty základných práv Európskej únie - Účinné súdne preskúmanie)
      (2022/C 171/15)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Amtsgericht Hannover

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: K

         Žalovaný: Landkreis Gifhorn

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 16 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území, sa má vykladať v tom zmysle, že osobitný útvar väzenského zariadenia, ktorý má síce na jednej strane vlastného riaditeľa, ale je podriadený vedeniu tohto zariadenia a podlieha právomoci ministra, ktorý má právomoc rozhodovať o väzenských zariadeniach, a v ktorom sú na druhej strane štátni príslušníci tretích krajín zaistení na účely odsunu v osobitných budovách s vlastným zariadením, ktoré je oddelené od iných budov tohto útvaru, v ktorých sú umiestené odsúdené osoby, možno považovať za „špecializované zariadenie určené na zaistenie“ v zmysle tohto ustanovenia, pokiaľ podmienky zaistenia vzťahujúce sa na týchto štátnych príslušníkov v čo najväčšej možnej miere bránia tomu, aby sa zaistenie tohto štátneho príslušníka podobalo uväzneniu vo väzenskom prostredí, a sú nastavené tak, aby sa dodržiavali základné práva zaručené Chartou základných práv Európskej únie, ako aj práva zakotvené v článku 16 ods. 2 až 5 a článku 17 tejto smernice.

                  2.

                  Článok 18 smernice 2008/115 v spojení s článkom 47 Charty základných práv sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd, ktorý má v rámci svojej právomoci nariadiť zaistenie alebo predĺženie zaistenia štátneho príslušníka tretej krajiny vo väzenskom zariadení na účely odsunu, musí mať možnosť overiť dodržanie podmienok, ktorými tento článok 18 podmieňuje možnosť členského štátu stanoviť, že tento štátny príslušník tretej krajiny bude zaistený vo väzenskom zariadení.

                  3.

                  Článok 16 ods. 1 smernice 2008/115 v spojení so zásadou prednosti práva Únie sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd musí vylúčiť uplatnenie právnej úpravy členského štátu, ktorá dočasne umožňuje, aby štátni príslušníci tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na území členského štátu, boli na účely ich odsunu zaistení vo väzenských zariadeniach, oddelene od riadnych väzňov, pokiaľ podmienky, ktorými článok 18 ods. 1 a článok 16 ods. 1 druhá veta tejto smernice podmieňujú súlad takejto právnej úpravy s právom Únie, nie sú splnené alebo už nie sú splnené.

         (1)  Ú. v. EÚ C 19, 18.1.2021.


title: Vec C-171/20 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 3. marca 2022 – WV/Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) (Odvolanie – Verejná služba – Žiadosť o pomoc – Návrh na náhradu škody – Služobný poriadok úradníkov Európskej únie – Článok 24 ods. 1 a 2 – Článok 90 ods. 1 a 2 – Preskúmanie správneho aktu, ktorý nadobudol právoplatnosť)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/5

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 3. marca 2022 – WV/Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ)
      (Vec C-171/20 P) (1)

      (Odvolanie - Verejná služba - Žiadosť o pomoc - Návrh na náhradu škody - Služobný poriadok úradníkov Európskej únie - Článok 24 ods. 1 a 2 - Článok 90 ods. 1 a 2 - Preskúmanie správneho aktu, ktorý nadobudol právoplatnosť)
      (2022/C 171/05)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: WV (v zastúpení: É. Boigelot, avocat)

         Ďalší účastník konania: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) (v zastúpení: S. Marquardt a R. Spáč, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Troncoso Ferrer, abogado, a F.-M. Hislaire, avocat)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  WV je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2020.


title: Vec C-135/22 P: Odvolanie podané 25. februára 2022: Patrick Breyer proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata komora) z 15. decembra 2021 vo veci T-158/19, Breyer/Európska výkonná agentúra pre výskum

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/20

      Odvolanie podané 25. februára 2022: Patrick Breyer proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata komora) z 15. decembra 2021 vo veci T-158/19, Breyer/Európska výkonná agentúra pre výskum
      (Vec C-135/22 P)
      (2022/C 171/26)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Patrick Breyer (v zastúpení: J. Breyer, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastník konania: Európska výkonná agentúra pre výskum

         Návrhy odvolateľa

      Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 15. decembra 2021 vo veci T-158/19, Breyer/REA a rozhodnutie Európskej výkonnej agentúry pre výskum (REA) zo 17. januára 2019 [ARES (2019) 266593] v celom rozsahu a

                  —

                  uložil odporkyni povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľ súhrne tvrdí, že podľa článku 4 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1) má právo na úplný prístup k dokumentom týkajúcim sa vykonávania výskumného projektu „iBorderCtrl“: Intelligent Portable Border Control System“ rámci programu Horizont 2020. Záujem verejnosti na transparentnosti vývoja systémov umelej inteligencie financovaných z verejných prostriedkov, ktoré majú byť použité orgánmi príslušnými vykonávať hraničné kontroly ako detektory lži alebo na posúdenie rizika, ktoré predstavujú osoby vstupujúce na územie, prevažuje nad súkromným obchodným záujmom.
      Verejný záujem na prístupe k informáciám vzniká z dôvodu etických, spoločenských, a ľudskoprávnych dôsledkov predmetnej vysokorizikovej technológie už na začiatku vývojovej fázy a nemôže byť oprávnene presunutý až do fázy po skončení výskumného projektu.
      Systém šírenia výsledkov stanovený nariadením č. 1290/2013 (2) a v grantovej dohode nie je spôsobilý uspokojiť vedecký, mediálny a všeobecný verejný záujem na projekte.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1290/2013 z 11. decembra 2013, ktorým sa ustanovujú pravidlá účasti na programe Horizont 2020 – rámcový program pre výskum a inováciu (2014 – 2020) a pravidlá jeho šírenia, a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1906/2006 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 81).


title: Vec T-86/21: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. marca 2022 – Distintiva Solutions/EUIPO – Makeblock (Makeblock) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Obrazová ochranná známka Európskej únie Makeblock – Absolútne dôvody zamietnutia – Rozlišovacia spôsobilosť – Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] – Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti – Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001] – Neexistencia ochrannej známky, ktorá môže klamať verejnosť – Článok 7 ods. 1 písm. g) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. g) nariadenia 2017/1001]“)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/30

      Rozsudok Všeobecného súdu z 2. marca 2022 – Distintiva Solutions/EUIPO – Makeblock (Makeblock)
      (Vec T-86/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Európskej únie Makeblock - Absolútne dôvody zamietnutia - Rozlišovacia spôsobilosť - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001] - Neexistencia ochrannej známky, ktorá môže klamať verejnosť - Článok 7 ods. 1 písm. g) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. g) nariadenia 2017/1001]“)
      (2022/C 171/38)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Distintiva Solutions S. Coop. Pequeña (Vitoria-Gasteiz, Španielsko) (v zastúpení: M. Sanmartín Sanmartín, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Ivanauskas a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Makeblock Co. Ltd (Shenzhen, Čína) (v zastúpení: C. Sueiras Villalobos, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 16. novembra 2020 (vec R 988/2020-5), týkajúcemu sa konania o vyhlásení neplatnosti medzi Distintiva Solutions a Makeblock

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Distintiva Solutions S. Coop. Pequeña je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 110, 29.3.2021.


title: Vec T-603/21 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 23. februára 2022 – WO/Európska prokuratúra („Konanie o nariadení predbežného opatrenia – Inštitucionálne právo – Posilnená spolupráca na účely zriadenia Európskej prokuratúry – Nariadenie (EÚ) 2017/1939 – Vymenovanie európskych delegovaných prokurátorov Európskej prokuratúry – Vymenovanie jedného z kandidátov navrhnutých Litvou – Návrh na odklad výkonu – Nedodržanie formálnych náležitostí – Neprípustnosť“)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/39

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 23. februára 2022 – WO/Európska prokuratúra
      (Vec T-603/21 R)
      („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Inštitucionálne právo - Posilnená spolupráca na účely zriadenia Európskej prokuratúry - Nariadenie (EÚ) 2017/1939 - Vymenovanie európskych delegovaných prokurátorov Európskej prokuratúry - Vymenovanie jedného z kandidátov navrhnutých Litvou - Návrh na odklad výkonu - Nedodržanie formálnych náležitostí - Neprípustnosť“)
      (2022/C 171/53)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: WO (v zastúpení: V. Vitkovskis, avocat)

         Žalovaný: Európska prokuratúra

         Predmet veci

      Návrh na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu rozhodnutia kolégia Európskej prokuratúry č. 28/2021 z 21. apríla 2021, ktorým sa zamieta kandidatúra žalobcu na funkciu európskeho delegovaného prokurátora.

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-125/21: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. marca 2022 – Banco de Investimento Global/EUIPO – Banco BIC Português (EUROBIC) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie EUROBIC – Skoršie obrazové ochranné známky Európskej únie BiG, BANCO BiG a BiGlobal TRADE – Skoršie národné slovné ochranné známky BANCO BIG a skoršia obrazová ochranná známka BANCO BiG – relatívny dôvod zamietnutia – Neexistencia pravdepodobnosti zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/30

      Rozsudok Všeobecného súdu z 2. marca 2022 – Banco de Investimento Global/EUIPO – Banco BIC Português (EUROBIC)
      (Vec T-125/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie EUROBIC - Skoršie obrazové ochranné známky Európskej únie BiG, BANCO BiG a BiGlobal TRADE - Skoršie národné slovné ochranné známky BANCO BIG a skoršia obrazová ochranná známka BANCO BiG - relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2022/C 171/39)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Banco de Investimento Global, SA (Lisabon, Portugalsko) (v zastúpení: N. Lucas, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Ivanauskas, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Banco BIC Português, SA (Lisabon) (v zastúpení: P. Sousa e Silva, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 25. novembra 2020 (vec R 607/2019-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Banco de Investimento Global a Banco BIC Português

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Banco de Investimento Global, SA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 148, 26.4.2021.


title: Vec C-136/22 P: Odvolanie podané 25. februára 2022: Debregeas et associés Pharma (D & A Pharma) proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) z 22. decembra 2021 vo veci T-381/21, Debrégeas & Associés Pharma/EMA

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/21

      Odvolanie podané 25. februára 2022: Debregeas et associés Pharma (D & A Pharma) proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) z 22. decembra 2021 vo veci T-381/21, Debrégeas & Associés Pharma/EMA
      (Vec C-136/22 P)
      (2022/C 171/27)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Debrégeas et associés Pharma (D & A Pharma) (v zastúpení: N. Viguié, avocat, D. Krzisch, avocate)

         Ďalší účastník konania: Európska agentúra pre lieky

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  Zrušil uznesenie Všeobecného súdu (ôsma komora) z 22. decembra 2021 vo veci T-381/21, Debrégeas & Associés Pharma / EMA,

            V dôsledku toho

                  —

                  Vrátil vec na konanie pred Všeobecným súdom Európskej únie, aby EMA predložila svoje pripomienky vo veci a Všeobecný súd vo veci rozhodol,

            Pokiaľ Súdny dvor konštatuje, že stav veci umožňuje rozhodnúť a nevráti vec Všeobecnému súdu:

                  —

                  Vyhovel návrhom predloženým odvolateľkou na prvom stupni,

                  —

                  Zrušil rozhodnutie, ktorým Európska agentúra pre lieky (EMA) zrušila vedeckú poradnú skupinu „Scientific Advisory Group on Psychiatry“ Výboru pre lekárske pomôcky na humánne použitie (CHMP), ktoré bolo uverejnené vo verejnej výzve na vyjadrenie záujmu pre odborníkov, aby sa stali členmi stálych poradných skupín (SAG) EMA z 5. mája 2021, a tlačové komuniké EMA z 5. mája 2021,

            V každom prípade,

                  —

                  Uložil EMA povinnosť nahradiť trovy tohto konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Svojím prvým odvolacím dôvodom odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd nemohol bez toho, aby sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a zároveň zjavne nesprávneho posúdenia určiť, že D & A nemala záujem konať proti napadnutému rozhodnutiu z dôvodu, že prípadné zrušenie napadnutého rozhodnutia jej neudeľovalo žiadnu výhodu, hoci poškodenie situácie D & A a najmä jej procesných práv je už isté, tak ako výhoda, ktorú by získala zo zrušenia napadnutého rozhodnutia, keďže:

                  —

                  D & A podala žalobu proti rozhodnutiu zo 6. júla 2020, ktorým sa zamietla jej žiadosť o PUT, najmä z dôvodu vady konania, ktoré viedlo k stanovisku CHMP, kvôli absencii konzultácie so SAG Psychiatry počas postupu preskúmania (žaloba č. T-556-20);

                  —

                  Zrušenie SAG Psychiatry ju ako žiadateľku o PUT pre psychiatrický liek zbavuje procesnej záruky.

            Svojím druhým odvolacím dôvodom odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd nemohol, bez toho, aby sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a zároveň zjavne nesprávneho posúdenia určiť, že záujem D & A na konaní nie je skutočný a istý, ale len budúci a hypotetický, keďže D & A podala žalobu proti rozhodnutiu zo 6. júla 2020, ktorým sa zamietla jej žiadosť o PUT, najmä z dôvodu vady konania, ktoré viedlo k stanovisku CHMP, kvôli absencii konzultácie so SAG Psychiatry počas postupu preskúmania (žaloba č. T-556-20).


title: Vec C-172/20 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 3. marca 2022 – WV/Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) (Odvolanie – Verejná služba – Žiadosť o pomoc – Služobný poriadok úradníkov Európskej únie – Článok 90 ods. 1 a 2 – Deň predloženia žiadosti – Implicitné rozhodnutie o zamietnutí žiadosti – Sťažnosť – Podanie – Lehota – Ospravedlniteľný omyl)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/5

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 3. marca 2022 – WV/Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ)
      (Vec C-172/20 P) (1)

      (Odvolanie - Verejná služba - Žiadosť o pomoc - Služobný poriadok úradníkov Európskej únie - Článok 90 ods. 1 a 2 - Deň predloženia žiadosti - Implicitné rozhodnutie o zamietnutí žiadosti - Sťažnosť - Podanie - Lehota - Ospravedlniteľný omyl)
      (2022/C 171/06)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: WV (v zastúpení: É. Boigelot, avocat)

         Ďalší účastník konania: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) (v zastúpení: S. Marquardt a R. Spáč, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Troncoso Ferrer, abogado, a F.-M. Hislaire, avocat)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  WV je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 320, 28.9.2020.


title: Vec C-197/22: Žaloba podaná 11. marca 2022 – Európska komisia/Talianska republika

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/22

      Žaloba podaná 11. marca 2022 – Európska komisia/Talianska republika
      (Vec C-197/22)
      (2022/C 171/28)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Gattinara, E. Sanfrutos Cano, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Talianska republika

         Návrhy žalobkyne

      Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

                  1.

                  konštatoval, že tým, že neprijala opatrenia na zabezpečenie dodržiavania hodnôt stanovených v časti B prílohy I smernice Rady 98/83/ES z 3. novembra 1998 o kvalite vody určenej na ľudskú spotrebu (Ú. v. ES L 330, 1998, s. 32; Mim. vyd. 15/004, s. 90)

                              —

                              pokiaľ ide o úrovne koncentrácie arzénu, v obci Bagnoregio od roku 2018, v obci Civitella d’Agliano v prvom polroku 2018, v druhom polroku 2019 a od roku 2020 okrem druhého polroku 2021, v obci Fabrica di Roma v roku 2013 a od roku 2015, v obci Farnese v roku 2013 a následne od roku 2018, v obci Ronciglione v roku 2013 a následne v prvom polroku 2018 a v prvom polroku 2019 a následne od roku 2020, v obci Tuscania od roku 2018 s výnimkou prvého polroka 2019 a

                              —

                              pokiaľ ide o úroveň koncentrácie fluoridov, v obci Bagnoregio od roku 2018 do prvého polroka 2019 a v obci Fabrica di Roma v roku 2018, v prvom polroku 2019 a v druhom polroku 2021,

                        Talianska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 1 v spojení s časťou B prílohy I smernice 98/83/ES

                  2.

                  a že Talianska republika tým, že čo najskôr neprijala opatrenia potrebné na obnovenie kvality vody v obciach Bagnoregio, Civitella d’Agliano, Fabrica di Roma, Farnese, Ronciglione a Tuscania, pokiaľ ide o úroveň koncentrácie arzénu, a v obciach Bagnoregio a Fabrica di Roma, pokiaľ ide o úroveň koncentrácie fluoridov, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 8 ods. 2 smernice 98/83/ES;

                  3.

                  uložil Talianskej republike povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prvým žalobným dôvodom Komisia tvrdí, že Talianska republika tým, že nezabezpečila dodržiavanie hodnôt arzénu a fluoridov, uvedených v časti B prílohy I smernice, si nesplnila povinnosti, ktorá jej vyplývajú z článku 4 ods. 1 smernice 98/83/ES v spojení s jej prílohou I. Konkrétnejšie, pokiaľ ide o úrovne koncentrácie arzénu, toto porušenie sa týka obce Bagnoregio od roku 2018, obce Civitella d‘Agliano v prvom polroku 2018, v druhom polroku 2019 a od roku 2020 okrem druhého polroku 2021, obce Fabrica di Roma v roku 2013 a od roku 2015, obce Farnese v roku 2013 a následne od roku 2018, obce Ronciglione v roku 2013 a následne v prvom polroku 2018 a v prvom polroku 2019 a následne od roku 2020, obce Tuscania od roku 2018 doteraz s výnimkou prvého polroka 2019. Uvedené porušovanie naďalej trvá. Pokiaľ ide o hodnotu koncentrácie fluoridov, porušenie povinnosti podľa článku 4 ods. 1 v spojení s prílohou I smernice sa týka obce Bagnoregio od roku 2018 do prvého polroka 2019 a obce Fabrica di Roma v roku 2018, prvom polroku 2019 a druhom polroku 2021.
      Druhým žalobným dôvodom Komisia tvrdí, že Talianska republika si tým, že čo najskôr neprijala opatrenia potrebné na obnovenie kvality vody v obciach Bagnoregio, Civitella d’Agliano, Fabrica di Roma, Farnese, Ronciglione a Tuscania, pokiaľ ide o úroveň koncentrácie arzénu, a v obciach Bagnoregio a Fabrica di Roma, pokiaľ ide o úroveň koncentrácie fluoridov, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 8 ods. 2 smernice.


title: Vec T-635/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 21. februára 2022 – Carlings/EUIPO – Margarete Steiff (STUHF) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Späťvzatie námietky – Zastavenie konania“)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/40

      Uznesenie Všeobecného súdu z 21. februára 2022 – Carlings/EUIPO – Margarete Steiff (STUHF)
      (Vec T-635/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Späťvzatie námietky - Zastavenie konania“)
      (2022/C 171/54)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Carlings AS (Billingstad, Nórsko) (v zastúpení: V. Töbelmann a J. Haesemann, avocates)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Bosse a D. Hanf, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Margarete Steiff GmbH (Giengen/Brenz, Nemecko) (v zastúpení: U. Hildebrandt, avocat)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. júla 2021 (vec R 2024/2020-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Margarete Steiff a Carlings.

         Výrok

                  1.

                  Konanie o žalobe sa zastavuje.

                  2.

                  Carlings AS a Margarete Steiff GmbH znášajú svoje vlastné trovy konania a každá z nich je povinná nahradiť jednu polovicu trov konania, ktoré vznikli Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

         (1)  Ú. v. EÚ C 471, 22.11.2021.


title: Vec T-834/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. februára 2022 – United Parcel Service/Komisia („Mimozmluvná zodpovednosť – Hospodárska súťaž – Trh medzinárodných služieb expresného doručovania malých balíkov v rámci EHP – Koncentrácia – Rozhodnutie, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom – Zrušenie rozhodnutia rozsudkom Všeobecného súdu – Právo na obhajobu – Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom – Príčinná súvislosť“)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/24

      Rozsudok Všeobecného súdu z 23. februára 2022 – United Parcel Service/Komisia
      (Vec T-834/17) (1)

      („Mimozmluvná zodpovednosť - Hospodárska súťaž - Trh medzinárodných služieb expresného doručovania malých balíkov v rámci EHP - Koncentrácia - Rozhodnutie, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Zrušenie rozhodnutia rozsudkom Všeobecného súdu - Právo na obhajobu - Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom - Príčinná súvislosť“)
      (2022/C 171/29)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: United Parcel Service, Inc. (Atlanta, Georgia, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Ryan, solicitor, F. Hoseinian, W. Knibbeler, A. Pliego Selie a F. Roscam Abbing, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: N. Khan, P. Berghe, M. Farley a R. Leupold Henning, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 268 ZFEÚ na náhradu škody, ktorá žalobkyni vznikla pre nezákonnosť rozhodnutia Komisie C(2013) 431 z 30. januára 2013, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a fungovaním Dohody o EHP (vec COMP/M.6570 – UPS/TNT Express)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť jednu tretinu trov konania, ktoré vznikli spoločnosti United Parcel Service, Inc.

                  3.

                  United Parcel Service znáša dve tretiny svojich vlastných trov konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 72, 26.2.2018.


title: Vec C-634/20: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 3. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus – Fínsko) – Konanie začaté na návrh A (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Uznávanie odborných kvalifikácií – Smernica 2005/36/ES – Pôsobnosť – Podmienky na získanie oprávnenia na samostatný výkon lekárskeho povolania v hostiteľskom členskom štáte – Diplom vydaný v domovskom členskom štáte – Obmedzenie oprávnenia na výkon lekárskeho povolania na obdobie troch rokov – Dohľad registrovaného lekára a súčasné absolvovanie trojročnej špecializovanej odbornej prípravy v rámci všeobecnej lekárskej praxe – Články 45 a 49 ZFEÚ)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/13

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 3. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus – Fínsko) – Konanie začaté na návrh A
      (Vec C-634/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Uznávanie odborných kvalifikácií - Smernica 2005/36/ES - Pôsobnosť - Podmienky na získanie oprávnenia na samostatný výkon lekárskeho povolania v hostiteľskom členskom štáte - Diplom vydaný v domovskom členskom štáte - Obmedzenie oprávnenia na výkon lekárskeho povolania na obdobie troch rokov - Dohľad registrovaného lekára a súčasné absolvovanie trojročnej špecializovanej odbornej prípravy v rámci všeobecnej lekárskej praxe - Články 45 a 49 ZFEÚ)
      (2022/C 171/16)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Korkein hallinto-oikeus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: A

         Žalovaný: Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto

         Výrok rozsudku

      Články 45 a 49 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby príslušný orgán hostiteľského členského štátu na základe vnútroštátnych právnych predpisov udelil osobe oprávnenie vykonávať lekárske povolanie, ktoré platí len tri roky a podlieha dvojitej podmienke, a to jednak, aby dotknutá osoba vykonávala činnosť pod vedením a dohľadom registrovaného lekára, a jednak, aby v tom istom období úspešne absolvovala trojročnú osobitnú odbornú prípravu v rámci všeobecnej lekárskej praxe, aby mohla v hostiteľskom členskom štáte získať oprávnenie na samostatný výkon lekárskeho povolania, vzhľadom na to, že dotknutá osoba, ktorá absolvovala v domovskom členskom štáte základnú lekársku odbornú prípravu, má doklad o odbornej príprave, ktorý je pokiaľ ide o Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, uvedený v prílohe V bode 5.1.1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2013/55/EÚ z 20. novembra 2013, ale nemá osvedčenie uvedené v tomto bode, ktoré potvrdzuje absolvovanie jednoročnej odbornej stáže, ktorú vyžaduje domovský členský štát ako dodatočnú podmienku odbornej kvalifikácie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 44, 8.2.2021.


title: Vec T-540/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. februára 2022 – ASL Aviation Holdings a ASL Airlines (Ireland)/Komisia („Mimozmluvná zodpovednosť – Hospodárska súťaž – Trh medzinárodných služieb expresného doručovania malých balíkov v rámci EHP – Koncentrácia – Rozhodnutie, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom – Zrušenie rozhodnutia rozsudkom Všeobecného súdu – Všeobecný odkaz na iné dokumenty – Žalobné dôvody alebo výhrady vznesené treťou osobou v inej veci – Dôkazy predložené v replike – Nedostatok odôvodnenia oneskorenia – Neprípustnosť – Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom“)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/24

      Rozsudok Všeobecného súdu z 23. februára 2022 – ASL Aviation Holdings a ASL Airlines (Ireland)/Komisia
      (Vec T-540/18) (1)

      („Mimozmluvná zodpovednosť - Hospodárska súťaž - Trh medzinárodných služieb expresného doručovania malých balíkov v rámci EHP - Koncentrácia - Rozhodnutie, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Zrušenie rozhodnutia rozsudkom Všeobecného súdu - Všeobecný odkaz na iné dokumenty - Žalobné dôvody alebo výhrady vznesené treťou osobou v inej veci - Dôkazy predložené v replike - Nedostatok odôvodnenia oneskorenia - Neprípustnosť - Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom“)
      (2022/C 171/30)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: ASL Aviation Holdings DAC (Swords, Írsko), ASL Airlines (Ireland) Ltd (Swords) (v zastúpení: N. Travers, SC, H. Kelly, K. McKenna a R. Scanlan, solicitors)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: N. Khan, P. Berghe, M. Farley a R. Leupold Henning, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 268 ZFEÚ na náhradu škody, ktorá žalobkyniam údajne vznikla pre nezákonnosť rozhodnutia Komisie C(2013) 431 z 30. januára 2013, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a fungovaním Dohody o Európskom hospodárskom priestore (vec COMP/M.6570 – UPS/TNT Express)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  ASL Aviation Holdings DAC a ASL Airlines (Ireland) Ltd sú povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 5.11.2018.


title: Vec T-46/22 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 3. marca 2022 – Esedra/Parlament („Predbežné opatrenie – Verejné zákazky na služby – Služby pre deti v prdškolskom veku – Návrh na nariadenie predbežných opatrení – Neexistencia naliehavosti“)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/40

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 3. marca 2022 – Esedra/Parlament
      (Vec T-46/22 R)
      („Predbežné opatrenie - Verejné zákazky na služby - Služby pre deti v prdškolskom veku - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Neexistencia naliehavosti“)
      (2022/C 171/55)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Esedra SRL (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. Vastmans, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: M. Pencheva a M. Kazek, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ, ktorým sa požaduje jednak odklad výkonu rozhodnutia Európskeho parlamentu z 26. novembra 2021, ktorým bola v rámci verejného obstarávania pridelená zákazka na služby týkajúce sa „kompletnej štruktúry predškolského zariadenia Európskeho parlamentu v Bruseli, na ulici Wayenberg“ druhému uchádzačovi a ktorým bola odmietnutá ponuka predložená žalobkyňou a jednak nariadiť Parlamentu, aby prijal opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie odkladu účinkov rozhodnutia o zadaní zákazky alebo zmluvy uzavretej v nadväznosti na toto rozhodnutie

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-149/21: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. marca 2022 – UGA Nutraceuticals/EUIPO – Vitae Health Innovation (VITADHA) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia – Slovná ochranná známka VITADHA – Skoršia španielska slovná ochranná známka VITANADH – Relatívny dôvod zmietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/31

      Rozsudok Všeobecného súdu z 2. marca 2022 – UGA Nutraceuticals/EUIPO – Vitae Health Innovation (VITADHA)
      (Vec T-149/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia - Slovná ochranná známka VITADHA - Skoršia španielska slovná ochranná známka VITANADH - Relatívny dôvod zmietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2022/C 171/40)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: UGA Nutraceuticals Srl (Gubbio, Taliansko) (v zastúpení: M. Riva, J. Graffer a A. Ottolini, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Vitae Health Innovation, SL (Montmeló, Španielsko) (v zastúpení: E. Torner Lasalle, advokátka)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 15. januára 2021 (vec R 2719/2019-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Vitae Health Innovation a UGA Nutraceuticals

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  UGA Nutraceuticals Srl je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 182, 10.5.2021.


title: Vec T-636/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. februára 2022 – Chemours Netherlands/ECHA („REACH – Látky vzbudzujúce veľmi veľké obavy – Vypracovanie zoznamu látok určených na prípadné zaradenie do prílohy XIV k nariadeniu (ES) č. 1907/2006 – Rozhodnutie, ktorým sa určuje kyselina 2,3,3,3-tetrafluór-2-(heptafluórpropoxy) propionová, jej soli a jej acylahalogenidy ako látky spĺňajúce kritériá na zaradenie do zoznamu – Článok 57 nariadenia č. 1907/2006 – Zjavne nesprávne posúdenie – Proporcionalita“)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/25

      Rozsudok Všeobecného súdu z 23. februára 2022 – Chemours Netherlands/ECHA
      (Vec T-636/19) (1)

      („REACH - Látky vzbudzujúce veľmi veľké obavy - Vypracovanie zoznamu látok určených na prípadné zaradenie do prílohy XIV k nariadeniu (ES) č. 1907/2006 - Rozhodnutie, ktorým sa určuje kyselina 2,3,3,3-tetrafluór-2-(heptafluórpropoxy) propionová, jej soli a jej acylahalogenidy ako látky spĺňajúce kritériá na zaradenie do zoznamu - Článok 57 nariadenia č. 1907/2006 - Zjavne nesprávne posúdenie - Proporcionalita“)
      (2022/C 171/31)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Chemours Netherlands BV (Dordrecht, Holandsko) (v zastúpení: R. Cana a E. Mullier, advokátky)

         Žalovaná: Európska chemická agentúra (v zastúpení: W. Broere, N. Herbatschek a M. Heikkilä, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci S. Raes, advokát)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. Bulterman, J. Langer a C. Schillemans, splnomocnení zástupcovia), ClientEarth AISBL (Brusel, Belgicko), ClientEarth (Londýn, Spojené kráľovstvo), CHEM Trust Europe eV (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: N. Angelet, advokát)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia ECHA ED/71/2019 zo 4. júla 2019, ktoré nadobudlo účinnosť 16. júla 2019, v rozsahu, v akom zahŕňa 2,3,3,3-tetrafluoro-2-(heptafluoropropoxy) propionovú kyselinu, jej soli a acylahalogenidy (vrátane všetkých ich individuálnych izomerov a kombináci) do zoznamu látok určených na prípadné zaradenie do prílohy XIV nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, 2006, s. 1)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Chemours Netherlands BV znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej chemickej agentúry (ECHA), ClientEarth AISBL, ClientEarth a CHEM Trust Europe eV.

                  3.

                  Holandské kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 25.11.2019.


title: Vec T-171/21: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. marca 2022 – Ubisoft Entertainment/EUIPO – Huawei Technologies (FOR HONOR) („Ochranná známka Európskej únie – Námietové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie FOR HONOR – Staršia slovná ochranná známka Európskej únie HONOR – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/32

      Rozsudok Všeobecného súdu z 2. marca 2022 – Ubisoft Entertainment/EUIPO – Huawei Technologies (FOR HONOR)
      (Vec T-171/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie FOR HONOR - Staršia slovná ochranná známka Európskej únie HONOR - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2022/C 171/41)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ubisoft Entertainment (Carentoir, Francúzsko) (v zastúpení: J.-B. Bourgeois, avocat)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Lapinskaite a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Huawei Technologies Co. Ltd (Shenzhen, Čína)

         Predmet veci

      Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 25. januára 2021 (vec R 1297/2020-4) týkajúca sa námietkového konania medzi Huawei Technologies a Ubisoft Entertainment

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Ubisoft Entertainment je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 228, 14.6.2021.


title: Vec T-806/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. februára 2022 – Govern d’Andorra/EUIPO (Andorra) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Andorra – Absolútny dôvod zamietnutia – Opisný charakter – Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/26

      Rozsudok Všeobecného súdu z 23. februára 2022 – Govern d’Andorra/EUIPO (Andorra)
      (Vec T-806/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Andorra - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2022/C 171/32)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Govern d’Andorra (Andorre-la-Vieille, Andora) (v zastúpení: P. González-Bueno Catalán de Ocón, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo a A. Crawcour, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 26. augusta 2019 (vec R 737/2018-2) o prihláške obrazového označenia Andorra ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Govern d’Andorra je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 27, 27.1.2020.


title: Vec T-72/22: Žaloba podaná 4. februára 2022 – Interneto žiniasklaidos asociacija a i./Komisia

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/41

      Žaloba podaná 4. februára 2022 – Interneto žiniasklaidos asociacija a i./Komisia
      (Vec T-72/22)
      (2022/C 171/56)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Interneto žiniasklaidos asociacija (Vilnius, Litva), All Media Lithuania UAB (Vilnius), All Media Radijas UAB (Vilnius) (v zastúpení: K. Kačerauskas, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú,

                  —

                  zrušil napadnutý List v celom rozsahu,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú jeden žalobný dôvod.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení informácií poskytnutých žalobkyňami a nepreskúmaní okolností opísaných v sťažnosti, ktoré žalobkyne predložili Komisii 21. júna 2020 v súvislosti s neoprávnenou štátnou pomocou poskytnutou litovskému verejnoprávnemu vysielateľovi – VšĮ „Lietuvos Nacionalinis Radijas ir Televizija“ s náležitou starostlivosťou, čo viedlo k úplnému ignorovaniu skutkového stavu a nesprávnemu právnemu posúdeniu v Liste prijatom Komisiou. Takéto pochybenie predstavovalo porušenie podstatnej procesnej požiadavky a hmotnoprávnych ustanovení upravujúcich mechanizmus kontroly štátnej pomoci stanovený v článku 107 ods. 1 a článku 108 ods. 3 ZFEÚ. O nesprávnom posúdení Komisie svedčia najmä tieto nedostatky, ktoré majú za následok neplatnosť Listu:

                              (i)

                              Komisia s náležitou starostlivosťou a spôsobom vyžadovaným zákonom nepreskúmala a neporovnala zlučiteľnosť schémy existujúcej pred 10. decembrom 1994 so schémou existujúcou po zmenách zákona o Litovskom národnom rozhlase a televízii Litovskej republiky (ďalej len „zákon o LRT“) prijatých v rokoch 2015 a 2020, čím sa dopustila podstatného procesného porušenia,

                              (ii)

                              Komisia porušila článok 107 ods. 1 a článok 108 ods. 3 ZFEÚ tým, že neuznala, že zmeny zákona o LRT z rokov 2015 a 2020 predstavujú zmeny opatrenia štátnej pomoci, ktoré by mali byť koordinované s Komisiou,

                              (iii)

                              Komisia porušila článok 107 ods. 1 a článok 108 ods. 3 ZFEÚ tým, že neuznala, že zmeny zákona o LRT z roku 2020 predstavujú zmeny opatrenia štátnej pomoci, ktoré by mali byť koordinované s Komisiou.


title: Vec T-134/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. marca 2022 – Huhtamaki/Komisia („Prístup k dokumentom – Nariadenie (ES) č. 1049/2001 – Dokumenty týkajúce sa vyšetrovania v oblasti štátnej pomoci – Záväzné daňové stanoviská – Zamietnutie prístupu – Výnimka vzťahujúca sa na ochranu obchodných záujmov tretej osoby – Výnimka vzťahujúca sa na ochranu účelu inšpekcií, vyšetrovania a kontroly – Všeobecná domnienka dôvernosti – Neexistencia nevyvrátiteľnej povahy – Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/26

      Rozsudok Všeobecného súdu z 2. marca 2022 – Huhtamaki/Komisia
      (Vec T-134/20) (1)

      („Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkajúce sa vyšetrovania v oblasti štátnej pomoci - Záväzné daňové stanoviská - Zamietnutie prístupu - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu obchodných záujmov tretej osoby - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu účelu inšpekcií, vyšetrovania a kontroly - Všeobecná domnienka dôvernosti - Neexistencia nevyvrátiteľnej povahy - Povinnosť odôvodnenia“)
      (2022/C 171/33)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Huhtamaki Sàrl (Senningerberg, Luxembursko) (v zastúpení: M. Struys a F. Pili, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann a A. Spina, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2019) 9417 final z 18. decembra 2019, ktorým sa zamieta opakovaná žiadosť o prístup k dokumentom týkajúcim sa vyšetrovania v oblasti štátnej pomoci, ktorú podala žalobkyňa na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Európskej komisie C(2019) 9417 final z 18. decembra 2019, ktorým sa zamieta opakovaná žiadosť spoločnosti Huhtamaki Sàrl o prístup k dokumentom týkajúcim sa vyšetrovania v oblasti štátnej pomoci podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331), sa zrušuje.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 11.5.2020.


title: Vec C-177/20: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Győri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – „Grossmania“ Mezőgazdasági Termelő és Szolgáltató Kft/Vas Megyei Kormányhivatal (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Zásady práva Únie – Prednosť – Priamy účinok – Lojálna spolupráca – Článok 4 ods. 3 ZEÚ – Článok 63 ZFEÚ – Povinnosti členského štátu vyplývajúce z rozsudku vydaného v konaní o prejudiciálnej otázke – Výklad pravidla práva Únie Súdnym dvorom v rozsudku vydanom v konaní o prejudiciálnej otázke – Povinnosť zabezpečiť plný účinok práva Únie – Povinnosť vnútroštátneho súdu neuplatniť vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá je v rozpore s právom Únie, tak ako ho vykladá Súdny dvor – Správne rozhodnutie, ktoré sa stalo právoplatným v prípade, že proti nemu nie je podaný opravný prostriedok na súd – Zásady ekvivalencie a efektivity – Zodpovednosť členského štátu)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/6

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Győri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Maďarsko) – „Grossmania“ Mezőgazdasági Termelő és Szolgáltató Kft/Vas Megyei Kormányhivatal
      (Vec C-177/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Zásady práva Únie - Prednosť - Priamy účinok - Lojálna spolupráca - Článok 4 ods. 3 ZEÚ - Článok 63 ZFEÚ - Povinnosti členského štátu vyplývajúce z rozsudku vydaného v konaní o prejudiciálnej otázke - Výklad pravidla práva Únie Súdnym dvorom v rozsudku vydanom v konaní o prejudiciálnej otázke - Povinnosť zabezpečiť plný účinok práva Únie - Povinnosť vnútroštátneho súdu neuplatniť vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá je v rozpore s právom Únie, tak ako ho vykladá Súdny dvor - Správne rozhodnutie, ktoré sa stalo právoplatným v prípade, že proti nemu nie je podaný opravný prostriedok na súd - Zásady ekvivalencie a efektivity - Zodpovednosť členského štátu)
      (2022/C 171/07)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Győri Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa:„Grossmania“ Mezőgazdasági Termelő és Szolgáltató Kft

         Žalovaný: Vas Megyei Kormányhivatal

         Výrok rozsudku

      Právo Únie, najmä článok 4 ods. 3 ZEÚ a článok 267 ZFEÚ, sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd, ktorý rozhoduje o žalobe proti rozhodnutiu, ktorým sa zamieta žiadosť o opätovný zápis práv na užívanie, ktoré zanikli ex lege a boli vymazané z katastra nehnuteľností na základe vnútroštátnej právnej úpravy nezlučiteľnej s článkom 63 ZFEÚ, ako ho vyložil Súdny dvor v rozsudku vydanom v prejudiciálnom konaní, je povinný:

                  —

                  neuplatniť túto právnu úpravu a

                  —

                  s výnimkou objektívnych a legitímnych prekážok, najmä právnej povahy, nariadiť príslušnému správnemu orgánu, aby vykonal opätovný zápis práv na užívanie, aj keď výmaz týchto práv nebol v zákonných lehotách napadnutý na súde, a v dôsledku toho sa stal právoplatným v súlade s vnútroštátnym právom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 279, 24.8.2020.


title: Vec C-60/21: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 10. marca 2022 – Európska komisia/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Článok 45 ZFEÚ – Článok 28 Dohody o Európskom hospodárskom priestore – Voľný pohyb pracovníkov – Priame dane – Daň z príjmov – Odpočty – Výživné – Rovnosť zaobchádzania – Diskriminácia medzi daňovníkmi rezidentmi a daňovníkmi nerezidentmi)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/14

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 10. marca 2022 – Európska komisia/Belgické kráľovstvo
      (Vec C-60/21) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 45 ZFEÚ - Článok 28 Dohody o Európskom hospodárskom priestore - Voľný pohyb pracovníkov - Priame dane - Daň z príjmov - Odpočty - Výživné - Rovnosť zaobchádzania - Diskriminácia medzi daňovníkmi rezidentmi a daňovníkmi nerezidentmi)
      (2022/C 171/17)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: W. Roels a V. Uher, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: C. Pochet, P. Cottin a S. Baeyens, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Belgické kráľovstvo si tým, že platiteľom renty, ktorí nie sú rezidentmi v Belgicku, poberajú v tomto štáte menej než 75 % príjmu zo svojej zárobkovej činnosti, a ktorí si v členskom štáte ich bydliska z dôvodu nízkych príjmov zdaniteľných v tomto štáte nemôžu uplatniť odpočet výživného alebo kapitálu predstavujúceho toto výživné a doplnkový dôchodok zo zdaniteľného príjmu, odmietlo priznať takýto odpočet, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 45 ZFEÚ a článku 28 Dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992.

                  2.

                  Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 98, 22.3.2021.


title: Vec T-115/22: Žaloba podaná 2. marca 2022 – Belshyna/Rada

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/42

      Žaloba podaná 2. marca 2022 – Belshyna/Rada
      (Vec T-115/22)
      (2022/C 171/57)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Belshyna AAT (Bobruisk, Bielorusko) (v zastúpení: N. Tuominen a L. Engelen, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/2125 z 2. decembra 2021, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2012/642/SZBP o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu v Bielorusku (1), a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/2124 z 2. decembra 2021, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (2) (ďalej len „napadnuté opatrenia“), a

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Rada sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia tým, že zaradila žalobkyňu do príloh napadnutých opatrení. Žalobkyňa konkrétne uvádza, že napadnuté opatrenia poskytujú nepodstatné, fakticky nesprávne a nepodložené dôvody na jej označenie. Ďalej uvedené nepostačujúce dôvody nemajú dostatočnú súvislosť s rozsahom opatrení.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté opatrenia nespĺňajú požiadavky na dôkazy pre prijímanie individuálnych sankcií. Pokusom použiť individuálne opatrenie na dosiahnutie cieľa obmedzenia podnikateľských činností a ziskov podnikov vo vlastníctve cudzieho štátu uplatnila Rada protiprávny typ opatrenia.

         (1)  Ú. v. EÚ L 430 I, 2021, s. 16.

         (2)  Ú. v. EÚ L 430 I, 2021, s. 1.


title: Vec C-183/21: Rozsudok Súdneho dvora (desiata. komora) z 10. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Saarbrücken – Nemecko) – Maxxus Group GmbH & Co. KG/Globus Holding GmbH & Co. KG (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Aproximácia právnych predpisov – Ochranné známky – Smernica (EÚ) 2015/2436 – Článok 19 – Riadne používanie ochrannej známky – Dôkazné bremeno – Návrh na zrušenie z dôvodu nepoužívania – Vnútroštátne procesné pravidlo, ktoré ukladá navrhovateľovi povinnosť vykonať prieskum na trhu týkajúci sa používania ochrannej známky)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/14

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata. komora) z 10. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Saarbrücken – Nemecko) – Maxxus Group GmbH & Co. KG/Globus Holding GmbH & Co. KG
      (Vec C-183/21) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Ochranné známky - Smernica (EÚ) 2015/2436 - Článok 19 - Riadne používanie ochrannej známky - Dôkazné bremeno - Návrh na zrušenie z dôvodu nepoužívania - Vnútroštátne procesné pravidlo, ktoré ukladá navrhovateľovi povinnosť vykonať prieskum na trhu týkajúci sa používania ochrannej známky)
      (2022/C 171/18)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Saarbrücken

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Maxxus Group GmbH & Co. KG

         Žalovaná: Globus Holding GmbH & Co. KG

         Výrok rozsudku

      Článok 19 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/2436 zo 16. decembra 2015 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok sa má vykladať v tom zmysle, že bráni procesnému pravidlu členského štátu, ktoré v konaní o návrhu na zrušenie z dôvodu nepoužívania ochrannej známky ukladá navrhovateľovi, aby vykonal prieskum trhu týkajúci sa prípadného používania tejto ochrannej známky jej majiteľom a aby v tejto súvislosti v maximálnom možnom rozsahu predložil na podporu svojho návrhu odôvodnené pripomienky.

         (1)  Ú. v. EÚ C 228, 14.6.2021.


title: Vec C-205/20: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 8. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark – Rakúsko) – NE/Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Slobodné poskytovanie služieb – Vysielanie pracovníkov – Smernica 2014/67/EÚ – Článok 20 – Sankcie – Proporcionalita – Priamy účinok – Zásada prednosti práva Únie)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/6

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 8. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Steiermark – Rakúsko) – NE/Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld
      (Vec C-205/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Slobodné poskytovanie služieb - Vysielanie pracovníkov - Smernica 2014/67/EÚ - Článok 20 - Sankcie - Proporcionalita - Priamy účinok - Zásada prednosti práva Únie)
      (2022/C 171/08)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesverwaltungsgericht Steiermark

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: NE

         Žalovaný: Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld

         za účasti: Finanzpolizei Team 91

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 20 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/67/EÚ z 15. mája 2014 o presadzovaní smernice 96/71/ES o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb, a ktorou sa mení nariadenie (EÚ) č. 1024/2012 o administratívnej spolupráci prostredníctvom informačného systému o vnútornom trhu („nariadenie o IMI“), v rozsahu, v akom vyžaduje, aby sankcie, ktoré stanovuje, boli primerané, má priamy účinok, a jednotlivci sa tak na tento článok môžu odvolávať pred vnútroštátnymi súdmi voči členskému štátu, ktorý ho prebral nesprávne.

                  2.

                  Zásada prednosti práva Únie sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátnym orgánom ukladá povinnosť neuplatniť vnútroštátnu právnu úpravu, ktorej časť je v rozpore s požiadavkou primeranosti sankcií stanovenou v článku 20 smernice 2014/67, len v rozsahu nevyhnutnom na uloženie primeraných sankcií.

         (1)  Ú. v. EÚ C 348, 19.10.2020.


title: Vec T-184/21: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. februára 2022 – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO – Schuju (Хозяин) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Slovná ochranná známka Európskej únie Хозяин – Staršia národná obrazová ochranná známka хозяюшка – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/32

      Rozsudok Všeobecného súdu z 23. februára 2022 – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO – Schuju (Хозяин)
      (Vec T-184/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie Хозяин - Staršia národná obrazová ochranná známka хозяюшка - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2022/C 171/42)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (Bühl, Nemecko) (v zastúpení: A. Lingenfelser, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Eberl a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Peter Schuju (Borchen, Nemecko) (v zastúpení: K. Borstel, advokátka)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 9. decembra 2020 (vec R 2729/2019-1) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti, ktorého účastníkmi sú P. Schuju a Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 242, 21.6.2021.


title: Vec C-247/20: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 10. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Appeal Tribunal (Northern Ireland) – Severné Írsko) – VI/Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Právo voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov – Článok 21 ZFEÚ – Smernica 2004/38/ES – Článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 16 – Dieťa, ktoré je štátnym príslušníkom jedného členského štátu a zdržiava sa v inom členskom štáte – Odvodené právo na pobyt rodiča, ktorý sa o toto dieťa skutočne stará – Požiadavka komplexného krytia zdravotného poistenia – Dieťa s právom na trvalý pobyt počas časti dotknutých období)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/7

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 10. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Appeal Tribunal (Northern Ireland) – Severné Írsko) – VI/Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
      (Vec C-247/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Právo voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov - Článok 21 ZFEÚ - Smernica 2004/38/ES - Článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 16 - Dieťa, ktoré je štátnym príslušníkom jedného členského štátu a zdržiava sa v inom členskom štáte - Odvodené právo na pobyt rodiča, ktorý sa o toto dieťa skutočne stará - Požiadavka komplexného krytia zdravotného poistenia - Dieťa s právom na trvalý pobyt počas časti dotknutých období)
      (2022/C 171/09)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Appeal Tribunal (Northern Ireland)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: VI

         Odporcovia: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 21 ZFEÚ a článok 16 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, sa majú vykladať v tom zmysle, že ani dieťa, občan Únie, ktoré získalo právo na trvalý pobyt, ani rodič, ktorý sa oňho skutočne stará, nie sú povinní mať komplexné krytie zdravotného poistenia v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) tejto smernice, aby si zachovali svoje právo na pobyt v hostiteľskom štáte.

                  2.

                  Článok 21 ZFEÚ a článok 7 ods. 1 písm. b) smernice 2004/38 sa majú vykladať v tom zmysle, že pokiaľ ide o obdobia predtým, ako dieťa, občan Únie, získalo právo na trvalý pobyt v hostiteľskom štáte, musí mať tak toto dieťa, pokiaľ sa preňho požaduje právo na pobyt na základe tohto článku 7 ods. 1 písm. b), ako aj rodič, ktorý sa o toto dieťa skutočne stará, komplexné krytie zdravotného poistenia v zmysle tejto smernice.

         (1)  Ú. v. EÚ C 313, 21.9.2020.


title: Vec T-185/21: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. februára 2022 – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO – Schuju (Хозяйка) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Slovná ochranná známka Európskej únie Хозяин – Staršia národná obrazová ochranná známka хозяюшка – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/33

      Rozsudok Všeobecného súdu z 23. februára 2022 – Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik/EUIPO – Schuju (Хозяйка)
      (Vec T-185/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie Хозяин - Staršia národná obrazová ochranná známka хозяюшка - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2022/C 171/43)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH (Bühl, Nemecko) (v zastúpení: A. Lingenfelser, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Eberl a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Peter Schuju (Borchen, Nemecko) (v zastúpení: K. Borstel, advokátka)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 16. novembra 2020 (vec R 2717/2019-1) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti, ktorého účastníkmi sú P. Schuju a Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Lackmann Fleisch- und Feinkostfabrik GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 242, 21.6.2021.


title: Vec T-116/22: Žaloba podaná 3. marca 2022 – Belavia/Rada

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/42

      Žaloba podaná 3. marca 2022 – Belavia/Rada
      (Vec T-116/22)
      (2022/C 171/58)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Belavia – Belarusian Airlines AAT (Minsk, Bielorusko) (v zastúpení: N. Tuominen a L. Engelen, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie rozhodnutie Rady (SZBP) 2021/2125 z 2. decembra 2021, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2012/642/SZBP o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu v Bielorusku (1), a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2021/2124 z 2. decembra 2021, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (2) (ďalej len „napadnuté opatrenia“), a

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Rada sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď na účely označenia žalobkyne vychádzala zo skutkovo nesprávnych dôvodov uvedených v napadnutých opatreniach. Uvedené potvrdzuje skutočnosť, že samotná žalobkyňa poskytla Rade podrobné informácie, ktoré vyvracajú dôvody, na ktorých základe bola predtým označená, keďže sa dozvedela o šírení nepravdivých správ, ktoré obsahujú tieto informácie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté opatrenia nespĺňajú požiadavky na dôkazy pre prijímanie individuálnych sankcií. Pokusom použiť individuálne opatrenie na dosiahnutie cieľa obmedzenia podnikateľských činností a ziskov podnikov vo vlastníctve cudzieho štátu uplatnila Rada protiprávny typ opatrenia.

         (1)  Ú. v. EÚ L 430 I, 2021, s. 16.

         (2)  Ú. v. EÚ L 430 I, 2021, s. 1.


title: Vec C-821/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia n° 2 de Fuengirola (Španielsko) 24. decembra 2021 – NM/Club La Costa (UK) PLC, pobočka v Španielsku, CLC Resort Management LTD, Midmark 2 LTD, CLC Resort Development LTD a European Resorts & Hotels SL

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/15

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia no 2 de Fuengirola (Španielsko) 24. decembra 2021 – NM/Club La Costa (UK) PLC, pobočka v Španielsku, CLC Resort Management LTD, Midmark 2 LTD, CLC Resort Development LTD a European Resorts & Hotels SL
      (Vec C-821/21)
      (2022/C 171/19)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de Primera Instancia no 2 de Fuengirola

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: NM

         Žalované: Club La Costa (UK) PLC, pobočka v Španielsku, CLC Resort Management LTD, Midmark 2 LTD, CLC Resort Development LTD a European Resorts & Hotels SL

         Prejudiciálne otázky

      Pokiaľ ide o nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 1215/2012 (1) z 12. decembra 2012:

                     Prvá. V prípade spotrebiteľských zmlúv, na ktoré sa vzťahuje článok 18 ods. 1 nariadenia Brusel I, je v súlade s uvedeným nariadením taký výklad, podľa ktorého výraz „druhý účastník zmluvy“ použitý v uvedenom ustanovení zahŕňa výlučne osobu, ktorá zmluvu podpísala, takže nemôže zahŕňať iné osoby, či už fyzické alebo právnické, ako sú osoby, ktoré zmluvu skutočne podpísali?

                     Druhá. Ak sa výraz „druhý účastník zmluvy“ vykladá v tom zmysle, že zahŕňa len osobu, ktorá zmluvu skutočne podpísala, v prípade, že tak spotrebiteľ ako aj „druhý účastník zmluvy“ majú bydlisko mimo Španielska, je v súlade s článkom 18 ods. 1 nariadenia Brusel I taký výklad, podľa ktorého medzinárodnú právomoc španielskych súdov nemožno určiť na základe skutočnosti, že skupina podnikov, do ktorej patrí „druhý účastník zmluvy“, zahŕňa spoločnosti so sídlom v Španielsku, ktoré sa nezúčastnili na podpise zmluvy alebo ktoré podpísali iné zmluvy, ako je zmluva, ktorej neplatnosť sa požaduje?

                     Tretia. Ak „druhý účastník zmluvy“ uvedený v článku 18 ods. 1 nariadenia Brusel I preukáže, že svoje bydlisko v UK určil podľa článku 63 ods. 2 tohto nariadenia, je v súlade s týmto ustanovením taký výklad, podľa ktorého takto určené bydlisko vymedzuje možnosť voľby, ktorú možno vykonať podľa článku 18 ods. 1? Okrem toho, je v súlade s týmto ustanovením taký výklad, podľa ktorého sa neobmedzuje len na stanovenie jednoduchej „skutkovej domnienky“, alebo že táto domnienka je vyvrátená, ak „druhý účastník zmluvy“ vykonáva činnosti mimo jurisdikcie svojho bydliska, alebo že je povinnosťou „druhého účastníka zmluvy“ odôvodniť, že existuje súvislosť medzi jeho bydliskom určeným podľa vyššie uvedeného ustanovenia a miestom, kde vykonáva svoju činnosť?

            Pokiaľ ide o nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) 593/2008 (2) zo 17. júna 2008:

                     Štvrtá. V prípade spotrebiteľských zmlúv, na ktoré sa vzťahuje nariadenie Rím I, je v súlade s článkom 3 uvedeného nariadenia taký výklad, podľa ktorého sú ustanovenia o určení rozhodného práva, ktoré sú súčasťou „všeobecných podmienok“ zmluvy podpísanej zmluvnými stranami alebo ktoré sú zahrnuté v inom dokumente, na ktorý zmluva výslovne odkazuje, a ktorého dodanie spotrebiteľovi sa preukáže, platné a uplatniteľné?

                     Piata. V prípade spotrebiteľských zmlúv, na ktoré sa vzťahuje nariadenie Rím I, je v súlade s článkom 6 ods. 1 uvedeného nariadenia taký výklad, podľa ktorého sa ho môže dovolávať tak spotrebiteľ, ako aj druhý účastník zmluvy?

                     Šiesta. V prípade spotrebiteľských zmlúv, na ktoré sa vzťahuje nariadenie Rím I, je v súlade s článkom 6 ods. 1 uvedeného nariadenia taký výklad, podľa ktorého ak sú splnené jeho podmienky, právny poriadok uvedený v tomto ustanovení bude mať v každom prípade prednosť pred právnym poriadkom uvedeným v článku 6 ods. 3, hoci by tento právny poriadok mohol byť v konkrétnom prípade pre spotrebiteľa priaznivejší?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 1).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 zo 17. júna 2008 o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky (Rím I) (Ú. v. EÚ L 177, 2008, s. 6).


title: Vec T-192/21: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. marca 2022 – Laboratorios Ern/EUIPO – Beta Sports (META) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o námietke – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie META – Staršia národná slovná ochranná známka METALGIAL – Relatívny dôvod zamietnutia – Neexistencia pravdepodobnosti zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/34

      Rozsudok Všeobecného súdu z 2. marca 2022 – Laboratorios Ern/EUIPO – Beta Sports (META)
      (Vec T-192/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o námietke - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie META - Staršia národná slovná ochranná známka METALGIAL - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2022/C 171/44)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: T. González Martínez, avocate)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Ivanauskas, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Beta Sports LLC (Coconut Creek, Florida, Spojené štáty)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 22. januára 2021 (vec R 1152/2020-2) týkajúcemu sa konania o námietke medzi spoločnosťami Laboratorios Ern a Beta Sports

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Laboratorios Ern, SA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 217, 7.6.2021.


title: Vec T-669/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. marca 2022 – Pluscard Service/EUIPO (PLUSCARD) („Ochranná známka Európskej únie – Medzinárodný zápis obrazovej ochrannej známky označujúci Európsku úniu – Obrazová ochranná známka PLUSCARD – Absolútny dôvod zamietnutia – Opisný charakter – Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/27

      Rozsudok Všeobecného súdu z 2. marca 2022 – Pluscard Service/EUIPO (PLUSCARD)
      (Vec T-669/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Medzinárodný zápis obrazovej ochrannej známky označujúci Európsku úniu - Obrazová ochranná známka PLUSCARD - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2022/C 171/34)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Pluscard Service-Gesellschaft für Kreditkarten-Processing mbH (Sarrebruck, Nemecko) (v zastúpení: M. Dury, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: R. Raponi a J. Crespo Carrillo, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. septembra 2020 (vec R 638/2020 4) týkajúcemu sa medzinárodného zápisu obrazovej ochrannej známky PLUSCARD označujúceho Európsku úniu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Pluscard Service-Gesellschaft für Kreditkarten-Processing mbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 28, 25.1.2021.


title: Vec C-275/20: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 1. marca 2022 – Európska komisia/Rada Európskej únie (Žaloba o neplatnosť – Rozhodnutie (EÚ) 2020/470 – Predĺženie obdobia nároku audiovizuálnych koprodukcií podľa článku 5 Protokolu o kultúrnej spolupráci k Dohode o voľnom obchode medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a Kórejskou republikou na strane druhej – Procesnoprávny základ – Článok 218 ods. 7 ZFEÚ – Uplatniteľný postup a pravidlo hlasovania)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/8

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 1. marca 2022 – Európska komisia/Rada Európskej únie
      (Vec C-275/20) (1)

      (Žaloba o neplatnosť - Rozhodnutie (EÚ) 2020/470 - Predĺženie obdobia nároku audiovizuálnych koprodukcií podľa článku 5 Protokolu o kultúrnej spolupráci k Dohode o voľnom obchode medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a Kórejskou republikou na strane druhej - Procesnoprávny základ - Článok 218 ods. 7 ZFEÚ - Uplatniteľný postup a pravidlo hlasovania)
      (2022/C 171/10)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J.-F. Brakeland, M. Afonso a D. Schaffrin, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: P. Plaza García a B. Driessen, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Francúzska republika (v zastúpení: J.-L. Carré, T. Stehelin, E. de Moustier a A. Daniel, splnomocnení zástupcovia), Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. K. Bulterman, C. S. Schillemans a J. Langer, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Rady (EÚ) 2020/470 z 25. marca 2020, pokiaľ ide o predĺženie obdobia nároku audiovizuálnych koprodukcií podľa článku 5 Protokolu o kultúrnej spolupráci k Dohode o voľnom obchode medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a Kórejskou republikou na strane druhej, sa zrušuje.

                  2.

                  Účinky rozhodnutia 2020/470 zostávajú zachované dovtedy, kým nebudú odstránené konštatované dôvody na jeho zrušenie.

                  3.

                  Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

                  4.

                  Francúzska republika a Holandské kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 279, 24.8.2020.