title: Spojené veci T-37/15 a T-38/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. decembra 2016 – Abertis Telecom Terrestre a Telecom Castilla-La Mancha/Komisia („Štátna pomoc — Digitálna televízia — Pomoc na rozvoj digitálneho terestriálneho televízneho vysielania vo vzdialených a menej urbanizovaných oblastiach Kastílie-La Mancha — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Pojem podnik — Hospodárska činnosť — Výhoda — Služby všeobecného hospodárskeho záujmu — Skreslenie hospodárskej súťaže — Článok 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ — Nová pomoc“)

text:
               6.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/28

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. decembra 2016 – Abertis Telecom Terrestre a Telecom Castilla-La Mancha/Komisia
   (Spojené veci T-37/15 a T-38/15) (1)

   ((„Štátna pomoc - Digitálna televízia - Pomoc na rozvoj digitálneho terestriálneho televízneho vysielania vo vzdialených a menej urbanizovaných oblastiach Kastílie-La Mancha - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Pojem podnik - Hospodárska činnosť - Výhoda - Služby všeobecného hospodárskeho záujmu - Skreslenie hospodárskej súťaže - Článok 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ - Nová pomoc“))
   (2017/C 038/37)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Abertis Telecom Terrestre, SA (Barcelona, Španielsko), Telecom Castilla-La Mancha, SA (Toledo, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo, A. Balcells Cartagena a M. Bolsa Ferruz, neskôr J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo a M. Bolsa Ferruz, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: É. Gippini Fournier, P. Němečková a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: SES Astra (Betzdorf, Luxembursko) (v zastúpení: F. González Díaz, F. Salerno a V. Romero Algarra, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ a smerujúci k zrušeniu rozhodnutia Komisie K(2014) 6846 final z 1. októbra 2014 o štátnej pomoci SA.27408 [(C 24/2010) (ex NN 37/2010, ex CP 19/2009)] uplatňovanej orgánmi autonómneho spoločenstva Kastília-La Mancha na rozvoj digitálneho terestriálneho televízneho vysielania vo vzdialených a menej urbanizovaných oblastiach regiónu Kastília-La Mancha, zmeneného a doplneného rozhodnutím K(2015) 7193 final z 20. októbra 2015, ktorým sa opravujú určité chyby nachádzajúce sa v rozhodnutí K(2014) 6846 final

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloby sa zamietajú.

               2.

               Abertis Telecom Terrestre, SA a Telecom Castilla La Mancha, SA znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Európska komisia a SES Astra.

      (1)  Ú. v. EÚ C 89, 16.3.2015.


title: Vec T-210/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. februára 2016 – Mederer/ÚHVT – Cadbury Netherlands International Holdings (Gummi Bear-Rings) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Medzinárodný zápis označujúci Európske spoločenstvo — Obrazová ochranná známka Gummi Bear-Rings — Skoršia národná obrazová ochranná známka GUMMY — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               4.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. februára 2016 – Mederer/ÚHVT – Cadbury Netherlands International Holdings (Gummi Bear-Rings)
   (Vec T-210/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis označujúci Európske spoločenstvo - Obrazová ochranná známka Gummi Bear-Rings - Skoršia národná obrazová ochranná známka GUMMY - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 118/24)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mederer GmbH (Fürth, Nemecko) (v zastúpení: C. Sachs a O. Ruhl, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: V. Melgar a H. Kunz, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Cadbury Netherlands International Holdings BV (Breda, Holandsko) (v zastúpení: A. Padial Martínez, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu ÚHVT zo 16. decembra 2013 (č. R 225/2013-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Cadbury Netherlands International Holdings BV a Mederer GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Mederer GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 245, 28.7.2014.


title: Vec C-405/15 P: Odvolanie podané 24. júla 2015: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 13. mája 2015 vo veci T-15/13, Group Nivelles/ÚHVT – Easy Sanitary Solutions (Sprchový odtokový žľab)

text:
               12.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 337/6

         Odvolanie podané 24. júla 2015: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 13. mája 2015 vo veci T-15/13, Group Nivelles/ÚHVT – Easy Sanitary Solutions (Sprchový odtokový žľab)
   (Vec C-405/15 P)
   (2015/C 337/08)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: S. Bonne a A. Folliard-Monguiral, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Group Nivelles NV a Easy Sanitary Solutions BV

      Návrhy odvolateľa

   ÚHVT navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil napadnutý rozsudok,

               —

               uložil žalobkyni a vedľajšiemu účastníkovi konania pred Všeobecným súdom povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Všeobecný súd porušil článok 63 ods. 1 [nariadenia č. 6/2002] (1), keď vyhlásil, že skorší dizajn uvedený na podporu návrhu na výmaz je „celým odtokovým systémom tekutiny, ktorý ponúkal podnik Blücher“. Group Nivelles poukazovala len na jedinú kryciu platňu, ktorá je verejnosti sprístupnená tak podnikom Blücher, ako aj ostatnými podnikmi nezávisle od nádrže.
   Všeobecný súd porušil článok 25 ods. 1 písm. b) [nariadenia č. 6/2002] v spojení s jeho článkom 5 keď rozhodol, že ÚHVT mal sporný dizajn Spoločenstva porovnať so starším dizajnom, ktorý pozostával zo spojenia dvoch samostatných častí sprístupnených v rôznych dokumentoch. Podľa judikatúry Súdneho dvora, ktorá sa uplatňuje na článok 5 [nariadenia č. 6/2002], nemôže byť sporný dizajn porovnaný s „kombináciou špecifických prvkov alebo častí starších dizajnov“ ale len s „jednotlivými a presne určenými staršími dizajnmi“. Vzhľad výrobku v jeho zloženom stave môže byť niekedy odvodený zo vzhľadu jeho súčastí, ale celkový vzhľad však ostáva hypotetický alebo v každom prípade založený v značnej miere na odhade. Koncept totožnosti dvoch dizajnov, na ktorom sa zakladá článok 5 [nariadenia č. 6/2002], vylučuje porovnávaciu analýzu založenú na predpokladoch a odhadoch.
   Všeobecný súd porušil článok 25 ods. 1 písm. b) [nariadenia č. 6/2002] v spojení s jeho článkami 6 a 7 ods. 1 keď vyhlásil, že v prípade, ak sú porovnávané dizajny stelesnené vo výrobkoch rozdielneho druhu alebo určenia, môže tento rozdiel informovanému užívateľovi znemožniť rozpoznanie staršieho dizajnu. Článok 7 [nariadenia č. 6/2002] obsahuje právnu fikciu, že každý verejne sprístupnený dizajn je známy tak odbornej verejnosti v sektore, ktorého sa skorší dizajn týka, ako aj informovaným užívateľom tohto druhu výrobku, na ktorý sa sporný dizajn vzťahuje. Akonáhle sa zistí, že sprístupnenie skoršieho dizajnu je preukázané, je potrebné sa domnievať, že príslušným informovaným užívateľom je známy skorší dizajn a jeho spôsoby použitia, ako vyplývajú z dôkazov a tvrdení účastníkov konania.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 6/2002 z 12. decembra 2001 o dizajnoch spoločenstva (Ú. v. ES L 3, s. 1; Mim. vyd. 13/027, s. 142).


               5.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/1

         Zoznam slúžiaci na určenie rozhodovacích zložení Súdneho dvora štvrtej, piatej a šiestej komory od 12. októbra 2004
   (2005/C 31/02)
   Súdny dvor počas schôdze dňa 12. októbra 2004 zostavil zoznamy uvedené v článku 11 quater ods. 2 posledný pododsek rokovacieho poriadku s cieľom určiť zloženie trojčlenných komôr takto:
   Štvrtá komora
   pani Colneric
   pán Cunha Rodrigues
   pán Schiemann
   pán Juhász
   pán Ilešič
   pán Levits
   Piata komora
   pán Gulmann
   pán Schintgen
   pán Makarczyk
   pán Kūris
   pán Arestis
   pán Klučka
   Šiesta komora
   pán La Pergola
   pán Puissochet
   pani Macken
   pán von Bahr
   pán Malenovský
   pán Lõhmus


title: Vec T-313/10: Žaloba podaná 26. júla 2010 — Three-N-Products Private/ÚHVT — Shah (AYUURI NATURAL)

text:
               25.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/22

         Žaloba podaná 26. júla 2010 — Three-N-Products Private/ÚHVT — Shah (AYUURI NATURAL)
   (Vec T-313/10)
   ()
   2010/C 260/30
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Three-N-Products Private Ltd (Nové Dillí, India) (v zastúpení: C. Jäger, právnik)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: S. Shah, A. Shah, M. Shah — A Partnership t/a FUDCO (Wembley, Veľká Británia)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 1. júna 2010 vo veci R 1005/2009-4,

               —

               nariadiť žalovanému potvrdiť rozhodnutie námietkového oddelenia Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 2. júla 2009 a zamietnuť prihlášku ochrannej známky spoločenstva č. 5805387 v celom jej rozsahu,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania,

               —

               ak sa ďalší účastník konania pred odvolacím senátom stane vedľajším účastníkom tohto konania, zaviazať ho na náhradu trov konania, vrátane trov žalobkyne vzniknutých v konaniach pred odvolacím senátom a námietkovým oddelením.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „AYUURI NATURAL“ pre výrobky patriace do tried 3 a 5.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: obrazová ochranná známka Spoločenstva č. 2996098 „Ayur“ zapísaná, okrem iného, pre výrobky patriace do tried 3 a 5; slovná ochranná známka Spoločenstva č. 5429469 „AYUR“ zapísaná, okrem iného, pre výrobky patriace do tried 3 a 5.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke a zamietnutie návrhu na zápis v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie odvolaniu, zrušenie napadnutého rozhodnutia a zamietnutie námietky.

      Dôvody žaloby: na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa dva žalobné dôvody.
   Na základe prvého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore s článkami 7 a 8 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009, keďže odvolací senát nesprávne uviedol, že neexistuje nebezpečenstvo zámeny a skoršie ochranné známky majú vo vzťahu k predmetným výrobkom sugestívny jazykový význam, čo znižuje rozlišovaciu spôsobilosť skorších ochranných známok.
   Svojím druhým žalobným dôvodom žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore s článkom 65 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009, keďže odvolací senát vydaním napadnutého rozhodnutia zneužil svoje právomoci, lebo je neobjektívne a nemá právny základ.


title: Vec T-439/04: Žaloba podaná dňa 5. novembra 2004: Eurohypo AG proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

text:
               19.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/24

         Žaloba podaná dňa 5. novembra 2004: Eurohypo AG proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   (Vec T-439/04)
   (2005/C 45/54)
   Jazyk konania: nemčina
   Eurohypo AG, so sídlom Eschborn (Nemecko), v zastúpení: M. Kloth, Hamburg (Nemecko), advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 5. novembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo dňa 6. augusta 2004, číslo spisu R-829/2002-4, v časti, v ktorej bolo odvolanie zamietnuté.

               —

               zaviazal žalovaného nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky

               Žalobkyňa

               Výrobky a služby:

               Slovná ochranná známka EUROHYPO na služby triedy 36 (finančníctvo; peňažné záležitosti; záležitosti súvisiace s nehnuteľnosťami; finančné služby, financovanie, finančné analýzy, investičné obchody, poisťovníctvo)

               Rozhodnutie napadnuté pred odvolacím senátom:

               Zamietnutie prihlášky ochrannej známky na všetky prihlásené služby.

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zrušenie napadnutého rozhodnutia ohľadne služieb triedy 36 „finančné analýzy, investičné obchody, poisťovníctvo“ Zamietnutie odvolania vo zvyšnej časti.

               Dôvody žaloby:

               Porušenie článku 74 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 40/94
               Nesprávny výklad článku 7 ods. 1 písm. b).


title: Vec F-115/12: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (samosudca) z  25. júna 2013 — Marcuccio/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Žaloba o náhradu škody — Námietka paralelnej žaloby — Zjavná neprípustnosť)

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/52

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (samosudca) z 25. júna 2013 — Marcuccio/Komisia
   (Vec F-115/12) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Žaloba o náhradu škody - Námietka paralelnej žaloby - Zjavná neprípustnosť)
   2013/C 252/96
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie implicitného rozhodnutia zamietnuť návrh na náhradu škody, ktorú mal údajne utrpieť žalobca z dôvodu zaslania listu zo strany Komisie týkajúceho sa vymáhania sumy vo výške 4 875 eur, ktorá zodpovedá trovám konania, na ktoré žalobcu zaviazal Súd prvého stupňa vo veci T-241/03

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               L. Marcuccio znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013, s. 71.


title: Vec C-9/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Kehl (Nemecko) 7. januára 2016 – trestné konanie proti A

text:
               18.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 136/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Kehl (Nemecko) 7. januára 2016 – trestné konanie proti A
   (Vec C-9/16)
   (2016/C 136/13)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Kehl

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   A.

      Ďalší účastník konania: Staatsanwaltschaft Offenburg

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa článok 67 ods. 2 ZFEÚ, ako aj články 20 a 21 nariadenia č. 562/2006, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc) (1), alebo iné pravidlá Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej úprave, ktorá policajným orgánom príslušného členského štátu zveruje právomoc, aby v pásme širokom až 30 km od štátnej hranice medzi týmto členským štátom a zmluvnými štátmi Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda zo 14. júna 1985 (2), na účely zabránenia alebo zamedzenia nedovoleného vstupu na zvrchované územie tohto členského štátu alebo na účely prevencie pred určitými trestnými činmi, ktoré smerujú proti bezpečnosti hraníc alebo výkonu ochrany hraníc alebo sú spáchané v súvislosti s prekročením hraníc, zisťovali totožnosť každej osoby bez ohľadu na jej správanie a na existenciu mimoriadnych okolností, bez toho, aby boli podľa článku 23 a nasl. nariadenia č. 562/2006 dočasne znovu obnovené hraničné kontroly na dotknutej vnútornej hranici?

               2.

               Majú sa článok 67 ods. 2 ZFEÚ, ako aj články 20 a 21 nariadenia č. 562/2006, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc), alebo iné pravidlá Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej úprave, ktorá policajným orgánom príslušného členského štátu zveruje právomoc, aby na účely zabránenia alebo zamedzenia nedovoleného vstupu na zvrchované územie tohto členského štátu vo vlakoch a v areáloch železníc tohto členského štátu krátkodobo zastavili každú osobu, kládli jej otázky a požiadali ju, aby s cieľom kontroly predložila doklady totožnosti alebo doklady umožňujúce prekročiť hranicu, a prezreli predmety, ktoré prepravuje, ak na základe poznatkov o situácii alebo skúseností pohraničnej polície možno predpokladať, že uvedené vlaky alebo areály železníc sa využívajú na nedovolený vstup a vstup sa uskutočňuje zo zmluvného štátu Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda zo 14. júna 1985, bez toho, aby podľa článku 23 a nasl. nariadenia č. 562/2006 boli dočasne znovu obnovené hraničné kontroly na dotknutej vnútornej hranici?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 z 15. marca 2006 , ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc) (Ú. v. EÚ L 105, s. 1).

      (2)  Dohovor, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda zo 14. júna 1985 uzatvorená medzi vládami štátov hospodárskej únie Beneluxu, Nemeckej spolkovej republiky a Francúzskej republiky o postupnom zrušení kontrol na ich spoločných hraniciach, podpísaný 19. júna 1990 (Ú. v. ES L 239, s. 19; Mim. vyd. 19/002, s. 9).


title: Vec T-180/16: Žaloba podaná 22. apríla 2016 – L'Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER SHAPE)

text:
               20.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/26

         Žaloba podaná 22. apríla 2016 – L'Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER SHAPE)
   (Vec T-180/16)
   (2016/C 222/33)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: L'Oréal (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: T. de Haan a P. Péters, avocats)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Guinot SAS (Paríž, Francúzsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „MASTER SHAPE“ – prihláška č. 11 566 262.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 23. februára 2016 vo veci R 2907/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov vynaložených žalobkyňou v konaní pred piatym odvolacím senátom EUIPO.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) v spojení s článkom 75 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-240/17: Žaloba podaná 20. apríla 2017 – Campine a Campine Recycling/Komisia

text:
               26.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 202/25

         Žaloba podaná 20. apríla 2017 – Campine a Campine Recycling/Komisia
   (Vec T-240/17)
   (2017/C 202/41)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Campine NV (Beerse, Belgicko) a Campine Recycling NV (Beerse) (v zastúpení: C. Verdonck, S. De Cock a Q. Silvestre, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú,

               —

               zrušil články 1 a 2 rozhodnutia Európskej komisie z 8. februára 2017 [C (2017) 900 final], ktoré sa týka konania podľa článku 101 ZFEÚ (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) v rozsahu, v akom sa rozhodlo, že žalobkyne porušili článok 101 ZFEÚ,

               —

               subsidiárne zrušil článok 2 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom sa ním uložila žalobkyniam pokuta vo výške 8 158 000,00 eura, a aby znížil pokutu v súlade s tvrdeniami uvedenými v žalobe,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na niekoľkých procesných pochybeniach, medzi ktoré patrí porušenie povinnosti s ohľadom na stanovenie výšky pokuty, najmä potreby jej prispôsobenia v súlade s bodom 37 usmernení k metóde stanovenia pokút (1), a týkajúce sa percenta uplatneného zvýšenia. Žalobkyne tiež tvrdia, že Komisia porušila ich právo na obhajobu, právo byť vypočutý a zásadu riadnej správy vecí verejných, keď neuviedla svoj zámer uplatniť zvýšenie podľa bodu 37 usmernení k metóde stanovenia pokút v oznámení o výhradách, ani v akomkoľvek doplňujúcom oznámení o výhradách. Žalobkyne tiež tvrdia, že došlo k porušeniu povinnosti odôvodnenia, porušeniu zásad právnej istoty, rovnosti zaobchádzania a proporcionality, pretože Komisia na základe bodu 37 usmernení pre výpočet pokút zvýšila sumu pokuty uloženej žalobkyniam o 10 % a uplatnila toto jednotné zvýšenie na všetky podniky, ktoré sa zúčastnili údajného porušenia bez ohľadu na skutočnosť, že individuálne zapojenie sa žalobkýň sa značne líšilo od účasti ostatných zúčastnených podnikov.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie bolo nedostatočne odôvodnené, pretože dostatočne právne nepreukázalo, že žalobkyne sa dopustili porušenia článku 101 ZFEÚ. Žalobkyne sa dovolávajú nesprávneho posúdenia dôkazov v rozhodnutí, ako aj skutočnosti, že dôkazy nie sú schopné preukázať zistenie uvedené v napadnutom rozhodnutí, podľa ktorého sa žalobkyne zapojili do porušenia uvedeného v článku 1 rozhodnutia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod uvedený subsidiárne, ak by Všeobecný súd dospel k záveru, že žalobkyne sa zúčastnili dohody alebo konania, ktoré porušujú článok 101 ods. 1 ZFEÚ, založený na porušení článku 23 ods. 3 nariadenia č. 1/2003 (2) a usmernení k metóde stanovovania pokút z dôvodu nesprávneho posúdenia závažnosti a dĺžky trvania porušenia, ako aj poľahčujúcich okolností, a na porušení zásady nediskriminácie pri výpočte základnej sumy pokuty.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod uvedený subsidiárne, ak by Všeobecný súd zrušil napadnuté rozhodnutie z dôvodu procesných pochybení uvedených v prvom žalobnom dôvode, pričom týmto štvrtým žalobným dôvodom sa tvrdí, že by tieto procesné pochybenia mali viesť aspoň k zrušeniu zvýšenia pokuty uloženého podľa bodu 37 usmernení k metóde stanovenia pokút.

      (1)  Usmernenia k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (Ú. v. EÚ C 210, 2006, s. 2).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec T-249/17: Žaloba podaná 28. apríla 2017 – Casino, Guichard-Perrachon a EMC Distribution/Komisia

text:
               10.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/32

         Žaloba podaná 28. apríla 2017 – Casino, Guichard-Perrachon a EMC Distribution/Komisia
   (Vec T-249/17)
   (2017/C 221/45)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Casino, Guichard-Perrachon (Saint-Étienne, Francúzsko) a EMC Distribution (Vitry-sur-Seine, Francúzsko) (v zastúpení: D. Théophile, I. Simic, O. de Juvigny a T. Reymond, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               pred tým, ako rozhodne, nariadil Komisii, aby na základe článkov 89 a 90 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu predložila všetky dokumenty, doklady a iné informácie, na základe ktorých zastávala ku dňu vydania rozhodnutia C(2017) 1054 názor, že má dostatočné závažné dôkazy na to, aby odôvodnila uskutočnenie inšpekcie v priestoroch žalobcov,

               —

               vyhlásil, že sa na základe článku 277 ZFEÚ v prejednávanej veci neuplatní článok 20 nariadenia č. 1/2003, a z tohto dôvodu zrušil rozhodnutie Komisie C(2017) 1054 z 9. februára 2017,

               —

               zrušil na základe článku 263 ZFEÚ rozhodnutie Európskej komisie C(2017) 1054 z 9. februára 2017,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na protiprávnosti rozhodnutia Európskej komisie z 9. februára 2017, ktorým sa žalobcom nariadilo, aby sa podrobili inšpekcii podľa článku 20 ods. 1 a 4 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205), teda rozhodnutia napadnutého v spore vo veci samej (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“). Žalobcovia v tejto súvislosti uvádzajú:

                           —

                           napadnuté rozhodnutie je založené na ustanovení, ktoré je tiež protiprávne a teda neuplatniteľné v prejednávanej veci v súlade s článkom 277 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“),

                           —

                           článok 20 nariadenia č. 1/2003 porušuje základné právo na účinný prostriedok nápravy stanovené v článku 47 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“) a v článku 6 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd (ďalej len „EDĽP), keďže neumožňuje podnikom, ktorým je rozhodnutie Komisie o inšpekcii určené, vykonať účinný prostriedok nápravy proti vykonaniu inšpekcie,

                           —

                           toto ustanovenie porušuje aj zásadu rovnosti zbraní a právo na obhajobu, zaručené článkami 47 a 48 Charty a článkom 6 EDĽP, keďže neumožňuje stranám prístup k dokumentom, ktoré sú základom rozhodnutia Komisie o vykonaní inšpekcie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení základného práva na nedotknuteľnosť obydlia, stanoveného v článku 7 Charty a článku 8 EDĽP, keďže napadnuté rozhodnutie má neobmedzenú platnosť a nepresný a neprimeraný rozsah pôsobnosti, keďže:

                           —

                           napadnuté rozhodnutie upresňuje iba dátum, od ktorého môže inšpekcia začať, ale nestanovuje ani dátum ukončenia ani maximálnu dĺžku trvania inšpekcie,

                           —

                           týka sa všetkých spoločností skupiny Casino, bez ohľadu na ich činnosť a zemepisnú polohu, bez toho, aby ich individuálne vymenovala, okrem ich materskej spoločnosti,

                           —

                           schvaľuje inšpekciu v akýchkoľvek priestoroch skupiny.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení povinnosti Komisie uviesť odôvodnenie, keďže napadnuté rozhodnutie nespresňuje typ, povahu, pôvod ani obsah informácií, na základe ktorých Komisia rozhodla inšpekciu nariadiť.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušilo základné právo na nedotknuteľnosť obydlia stanovené v článku 7 Charty a článku 8 EDĽP, keďže bolo prijaté bez toho, aby Komisia mala dostatočne závažné dôkazy na to, aby odôvodnila uskutočnenie inšpekcie v priestoroch žalobcov.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality, ktoré nastalo prijatím napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom toto rozhodnutie stanovilo začiatok inšpekcie na deň, ktorý má veľmi nepriaznivý dopad na činnosť žalobcov, zatiaľ čo mohol byť stanovený iný dátum, ktorý by žalobcov podstatne menej obmedzoval, a Komisii by to nespôsobilo žiadne problémy. V tejto súvislosti žalobcovia uvádzajú, že hoci napadnuté rozhodnutie sa týka osobitne priestorov subjektu skupiny Casino, ktorý je zodpovedný za vyjednávanie s dodávateľmi, stanovuje začiatok inšpekcie na 20. februára 2017 alebo krátko potom, čo je posledný týždeň vyjednávaní ročných zmlúv s dodávateľmi, keďže článok L.441-7 francúzskeho obchodného zákonníka stanovuje lehotu na uzatvorenie týchto zmlúv do 1. marca prebiehajúceho roka, o čom Komisia dobre vedela.


title: Vec T-268/10: Žaloba podaná 10. júna 2010 — PPG a SNF/ECHA

text:
               9.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/23

         Žaloba podaná 10. júna 2010 — PPG a SNF/ECHA
   (Vec T-268/10)
   ()
   2010/C 274/37
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Polyelectrolyte Producers Group (PPG) (Brusel, Belgicko) a SNF SAS (Andrezieux Boutheon, Francúzsko) (v zastúpení: K. Van Maldegem, R. Cana, advokáti, a P. Sellar, Solicitor)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra (ECHA)

      Návrhy žalobkýň

               —

               vyhlásiť žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               zrušiť napadnutý akt,

               —

               zaviazať ECHA na náhradu trov konania,

               —

               prijať akékoľvek iné nevyhnutné opatrenie.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne sa domáhajú čiastočného zrušenia rozhodnutia Európskej chemickej agentúry (ďalej len „ECHA“), ktorým sa akrylamid (ES č. 201–173–7) (CAS č. 79–06–1) v súlade s článkom 59 nariadenia (ES) č. 1907/2006 (1) (ďalej len „REACH“) identifikuje ako látka spĺňajúca kritériá stanovené v článku 57 REACH.
   Žalobkyne sa domnievajú, že napadnutý akt je protiprávny, pretože je založený na posúdení akrylamidu, ktoré je z vedeckého a právneho hľadiska nesprávne, lebo spočíva na dôkazoch, ktoré nie sú dostatočne spoľahlivé a presvedčivé. Podľa názoru žalobkýň sa ECHA dopustila zjavne nesprávneho posúdenia tým, že prijala napadnutý akt v rozpore s článkom 2 ods. 8 a článkom 59 REACH a v rozpore so svojou povinnosťou starostlivo a nestranne preskúmať dôkazy.
   Žalobkyne ďalej tvrdia, že napadnutý akt porušuje viacero všeobecných zásad práva EÚ, ako sú zásady proporcionality a zákazu diskriminácie, keďže bez objektívneho dôvodu diskriminuje akrylamid v porovnaní s inými porovnateľnými látkami.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, s. 1).


title: Vec C-400/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Dolj (Rumunsko) 30. júna 2017 – Mihaela Iuliana Scripnic, Radu Constantin Scripnic, Alexandru Gheorghiţă, Vasilica Gheorghiţă/SC Bancpost SA, SC Bancpost SA – sucursala Dolj

text:
               18.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 309/28

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Dolj (Rumunsko) 30. júna 2017 – Mihaela Iuliana Scripnic, Radu Constantin Scripnic, Alexandru Gheorghiţă, Vasilica Gheorghiţă/SC Bancpost SA, SC Bancpost SA – sucursala Dolj
   (Vec C-400/17)
   (2017/C 309/37)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunalul Dolj

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Mihaela Iuliana Scripnic, Radu Constantin Scripnic, Alexandru Gheorghiţă, Vasilica Gheorghiţă

      Odporkyne: SC Bancpost SA, SC Bancpost SA – sucursala Dolj

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 3 ods. 1 smernice 93/13 (1) vykladať v tom zmysle, že značná nerovnováha v právach a povinnostiach strán vzniknutých na základe zmluvy môže zahŕňať aj prípad, keď sa v priebehu vykonávania zmluvy, ktorá sa má plniť prostredníctvom pravidelných alebo pokračujúcich úkonov, stane plnenie spotrebiteľa neprimerane nákladným v porovnaní s okamihom uzavretia zmluvy, a to v dôsledku významných výkyvov výmenného kurzu, ktoré nemohla nijaká zo strán predvídať?

               2.

               Má sa jasnosť a zrozumiteľnosť zmluvnej podmienky podľa článku 4 ods. 2 smernice 93/13 vykladať v tom zmysle, že táto zmluvná podmienka má upravovať iba dôvody, ktoré boli základom zahrnutia predmetnej podmienky do zmluvy a mechanizmus jej fungovania, alebo má upraviť aj všetky možné dôsledky tejto podmienky, ktoré môže mať na cenu platenú spotrebiteľom, ako napríklad kurzové riziko?

               3.

               Možno v rámci výkladu ustanovení článku 6 ods. 1 smernice 93/13 vykladať výraz „neboli záväzné pre spotrebiteľa“ v tom zmysle, že v prípade značnej nerovnováhy v právach a povinnostiach strán, ku ktorej došlo v dôsledku vývoja výmenného kurzu, môže vnútroštátny súd zbaviť spotrebiteľa povinnosti znášať v plnom rozsahu kurzové riziko?

      (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec C-106/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 15. mája 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               14.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/9

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 15. mája 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-106/06) (1)

   (2006/C 249/24)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 8.4.2006.


title: Vec T-70/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. novembra 2008 – Cantieri Navali Termoli/Komisia ( Štátna pomoc — Stavba lodí — Prevádzková pomoc súvisiaca so zákazkami týkajúcimi sa lodí — Žiadosť o predĺženie lehoty na dodávku lode uvedenej v článku 3 nariadenia (ES) č. 1540/98 — Príčinná súvislosť medzi mimoriadnou udalosťou a oneskorením )

text:
               10.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/25

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. novembra 2008 – Cantieri Navali Termoli/Komisia
   (Vec T-70/07) (1)

   („Štátna pomoc - Stavba lodí - Prevádzková pomoc súvisiaca so zákazkami týkajúcimi sa lodí - Žiadosť o predĺženie lehoty na dodávku lode uvedenej v článku 3 nariadenia (ES) č. 1540/98 - Príčinná súvislosť medzi mimoriadnou udalosťou a oneskorením“)
   (2009/C 6/51)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cantieri Navali Termoli SpA (Termoli, Taliansko) (v zastúpení: B. Mammarella, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Conte a C. Urraca Caviedes, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2006/948/ES zo 4. júla 2006 o štátnej pomoci, ktorú má Taliansko v úmysle uplatniť v prospech spoločnosti Cantieri Navali Termoli SpA (Ú. v. EÚ L 383, s. 53)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Cantieri Navali Termoli SpA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007.


title: Vec C-274/06: Žaloba podaná 23. júna 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/19

         Žaloba podaná 23. júna 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-274/06)
   (2006/C 212/32)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Støvalbæk a R. Vidal Puig, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že zachovaním opatrení, aké obsahuje 27. dodatočné ustanovenie zákona č. 55/1999 z 29. decembra o rozpočtových, správnych a sociálnych opatreniach, naposledy zmenené článkom 94 zákona č. 62/2003 z 30. decembra, ktoré obmedzujú hlasovacie práva verejných subjektov v španielskych podnikoch v sektore energetiky, si Španielske kráľovstvo nesplnilo svoje povinnosti vyplývajúce z článku 56 ES,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   27. dodatočné ustanovenie zákona č. 55/1999 stanovilo, že ak subjekt kontrolovaný priamo alebo nepriamo orgánom verejnej správy získa kontrolu alebo významný podiel v podniku v sektore energetiky, ministerská rada môže rozhodnúť v lehote dvoch mesiacov, že „neuznáva“ výkon zodpovedajúcich politických práv, alebo že ich výkon bude podliehať určitým podmienkam. Toto rozhodnutie sa musí prijať na základe kritérií údajne určených na zaručenie bezpečnosti zásobovania energiou.
   Komisia usudzuje, že 27. dodatočné ustanovenie je nezlučiteľné s článkom 56 ES z nasledovných dôvodov:

               —

               získanie kontroly alebo významného podielu v španielskych podnikoch v sektore energetiky verejnými subjektami predstavuje „pohyb kapitálu“ v zmysle článku 56 ES,

               —

               obmedzenie politických práv, o ktorých môžu rozhodnúť španielske orgány v súvislosti s uvedeným získaním kontroly alebo významného podielu, predstavuje obmedzenie voľného pohybu kapitálu, ktoré článok 56 ES v zásade zakazuje, a

               —

               toto obmedzenie nie je odôvodnené vo vzťahu k Zmluve.

         Komisia konkrétne usudzuje, že 27. dodatočné ustanovenie zákona č. 55/1999 nie je odôvodnené cieľom zaručenia bezpečnosti zásobovania energiou z nasledovných dôvodov:

               —

               skutočnosť, že subjekty, ktoré získajú kontrolu alebo významný podiel v podniku v sektore energetiky sú kontrolované orgánom verejnej správy nepredstavuje dodatočné riziko pre bezpečnosť zásobovania energiou, a preto nemôže odôvodniť prijatie obmedzení voľného pohybu kapitálu iba v tomto prípade,

               —

               obmedzenie hlasovacích práv nie je spôsobilým opatrením na zaručenie bezpečnosti zásobovania energiou, keďže existujú iné, spôsobilejšie prostriedky pre tento účel,

               —

               aj keby obmedzenie hlasovacích práv bolo spôsobilým opatrením na zaručenie bezpečnosti zásobovania energiou, napadnuté opatrenia sú neprimerané, keďže „neuznanie“ výkonu hlasovacích práv sa vzťahuje na všetky činnosti a rozhodnutia spoločnosti,

               —

               oprávnenie ministerskej rady rozhodnúť o „uznaní“ alebo „neuznaní“ výkonu hlasovacích práv nepodlieha objektívnym a dostatočne presným kritériám, ktoré by mohli byť predmetom účinnej súdnej kontroly.


title: Vec T-26/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/61

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-26/05) (1)

   (2008/C 301/104)

      Jazyk konania: taliančina

   Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 19.3.2005.


title: Vec T-191/04: Žaloba podaná dňa 27. mája 2004: MIP Metro Group Intelectual Property GmbH & Co. KG proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               7.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 201/20

         Žaloba podaná dňa 27. mája 2004: MIP Metro Group Intelectual Property GmbH & Co. KG proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-191/04)
   (2004/C 201/43)
   Jazyk konania: angličtina
   MIP Metro Group Intelectual Property GmbH & Co. KG, so sídlom v Düsseldorfe (Nemecko), v zastúpení: R. Kaas, advokát, podal dňa 27. mája 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu.
   Tesco Stores Limited bol tiež účastníkom konania pred prvým odvolacím senátom.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 23. mája 2004 vo veci R 486/2003-1;

               —

               zaviazal Úrad na náhradu trov konania.

         Dôvody žaloby a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky spoločenstva:

               MIP Metro Group Intelectual Property GmbH & Co. KG

               Dotknutá ochranná známka spoločenstva:

               Obrazová ochranná známka „METRO“ pre výrobky, ktoré nie sú sporné v tomto konaní (žiadosť o zápis č. 000 779 116)

               Namietaný majiteľ ochrannej známky alebo označenia v konaní o námietke:

               Tesco Stores Limited

               Namietaná ochranná známka alebo označenie:

               Vnútroštátna slovná ochranná známka „METRO“

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Zamietnutie námietky

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia

               Dôvody žaloby:

               Žalobca tvrdí, že dátumom kedy musí byť účinné staršie právo, na ktorom sa zakladá dôvodnosť námietky, a o ktorom dôkazné bremeno musí byť unesené je ten dátum, kedy námietkové oddelenie rozhodlo, prípadne dátum uplynutia lehoty určenej pre predloženie ďalších dôkazov. Na podporu svojej žaloby sa žalobca dovoláva porušenia podmienok konania uvedených v článku 74 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 (1), v pravidlách 16 a 20 nariadenia Komisie č. 2868/95 (2) Podľa žalobcu článok 8 odsek 1 písmeno b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 neustanovuje, že platnosť staršej ochrannej známky je požadovaná len v čase podania námietky.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva, Ú.v. ES L 11 z 11.1.1994, s. 1.

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995 ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) o ochrannej známke spoločenstva, Ú.v. ES L 303, s. 1.


title: Vec C-150/07: Žaloba podaná 15. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               26.5.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 117/17

         Žaloba podaná 15. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-150/07)
   (2007/C 117/27)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Wilms a M. Afonso, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika si tým, že odmietla zaplatiť Komisii úroky z omeškania splatné v dôsledku omeškania s platením vlastných zdrojov v rámci režimu ATA a tým, že nezmenila svoju vnútroštátnu prax v oblasti zaúčtovania vlastných zdrojov v rámci už citovaného režimu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2, 6 ods. 2, 9, 10 a 11 nariadenia (EHS) č. 1552/89 (1),

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   K 21. februáru 1992 ako dátumu úradného zistenia súm dotknutých colných dlhov neboli tieto sumy formálne spochybnené ani dlžníkmi, ani záručným združením a platenie týchto dlhov bolo zabezpečené podľa článku 6 ods. 1 dohovoru ATA. V dôsledku toho sa podmienky pre zapísanie zistených poplatkov do účtovníctva A splnili.
   Sporné sumy mali byť zapísané do účtovníctva A a dané k dispozícii do rozpočtu Spoločenstva v lehotách stanovených nariadením č. 1552/89. V rozsahu, v akom portugalské orgány zapísali tieto sumy s omeškaním na účet uvedený v článku 9 ods. 1 nariadenia č. 1552/89, Portugalsko musí zaplatiť úroky z omeškania vypočítané v súlade s článkom 11 tohto nariadenia a po 31. máji 2000 v súlade s článkom 11 nariadenia č. 1150/2000 (2). Okrem toho portugalské orgány mali prispôsobiť svoju vnútroštátnu prax právnej úprave Spoločenstva v podobných prípadoch v rámci dohovoru ATA.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 z 29. mája 1989, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 88/376/EHS, Euratom o systéme vlastných zdrojov Spoločenstiev [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 155, s. 1).

      (2)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov Spoločenstiev (Ú. v. ES L 130, s. 1; Mim. vyd. 01/003, s. 169).


title: Vec C-119/14: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  10. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Rüsselsheim – Nemecko) – Henricus Cornelis Maria Niessen, Angelique Francisca Niessen Steeghs, Melissa Alexandra Johanna Niessen, Kenneth Gerardus Henricus Niessen/Condor Flugdienst GmbH

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/32

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 10. júla 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Rüsselsheim – Nemecko) – Henricus Cornelis Maria Niessen, Angelique Francisca Niessen Steeghs, Melissa Alexandra Johanna Niessen, Kenneth Gerardus Henricus Niessen/Condor Flugdienst GmbH
   (Vec C-119/14) (1)

   2014/C 409/46
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 159, 26.5.2014.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  13. októbra 2005  vo veci C-379/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Landgericht Würzburg): Richard Dahms GmbH proti Fränkischer Weinbauverband eV (Vinárske výrobky — Nariadenie (ES) č. 753/2002 — Článok 21 — Priamy účinok — Súťaž vín a šumivých vín — Poplatok za účasť v súťaži)

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/7

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   z 13. októbra 2005
   vo veci C-379/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Landgericht Würzburg): Richard Dahms GmbH proti Fränkischer Weinbauverband eV (1)

   (Vinárske výrobky - Nariadenie (ES) č. 753/2002 - Článok 21 - Priamy účinok - Súťaž vín a šumivých vín - Poplatok za účasť v súťaži)
   (2005/C 296/13)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-379/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Landgericht Würzburg (Nemecko) z 23. augusta 2004 a doručený Súdnemu dvoru 3. septembra 2004, ktorý súvisí s konaním: Richard Dahms GmbH proti Fränkischer Weinbauverband eV, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia A. La Pergola, A. Borg Barthet, U. Lõhmus (spravodajca) a A. Ó Caoimh, generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: R. Grass, vyhlásil 13. októbra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Článok 21 nariadenia Komisie (ES) č. 753/2002 z 29. apríla 2002, ktoré ustanovuje určité pravidlá na uplatňovanie nariadenia Rady (ES) č. 1493/1999 o popise, označovaní, prezentácii a ochrane určitých vinárskych výrobkov, musí byť vykladané v tom zmysle, že účastníci alebo potenciálni účastníci súťaže vín nemôžu na základe tohto ustanovenia napádať podmienky organizácie tejto súťaže, a najmä podmienky určenia poplatkov za účasť v nej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Vec F-71/09: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  12. mája 2011 — Caminiti/Komisia [Verejná služba — Úradníci — Žaloba zjavne bez právneho základu — Nadobudnutie účinnosti nariadenia (ES, Euratom) č. 723/2004 — Články 44 a 46 služobného poriadku — Článok 7 prílohy XIII služobného poriadku — Zaradenie — Multiplikačný faktor — Body na povýšenie]

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/28

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 12. mája 2011 — Caminiti/Komisia
   (Vec F-71/09) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Žaloba zjavne bez právneho základu - Nadobudnutie účinnosti nariadenia (ES, Euratom) č. 723/2004 - Články 44 a 46 služobného poriadku - Článok 7 prílohy XIII služobného poriadku - Zaradenie - Multiplikačný faktor - Body na povýšenie)
   2012/C 138/58
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Paolo Caminiti (Tubize, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia žalovanej zaradiť žalobcu do platovej triedy AST 9 platového stupňa 4 s multiplikačným faktorom rovným 1 a v dôsledku toho preradenie žalobcu do platovej triedy AST 9 platového stupňa 2 s ponechaním multiplikačného faktora 1,071151

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako sčasti zjavne neprípustná a sčasti zjavne bez právneho základu.

               2.

               P. Caminiti je v zmysle článku 94 rokovacieho poriadku povinný Súdu pre verejnú službu uhradiť čiastku 500 eur.

               3.

               P. Caminiti je povinný nahradiť okrem vlastných trov konania aj trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 244, 10.10.2009, s. 17.


title: Vec T-613/15: Žaloba podaná 30. októbra 2015 – European Dynamics Luxembourg a i./Európska agentúra pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach (Frontex)

text:
               11.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/31

         Žaloba podaná 30. októbra 2015 – European Dynamics Luxembourg a i./Európska agentúra pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach (Frontex)
   (Vec T-613/15)
   (2016/C 007/42)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: European Dynamics Luxembourg a i. (Luxemburg, Luxembursko), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis fai Tilematikis AE (Atény, Grècko), European Dynamics Belgium SA (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: M. Sfyri, advokát)

      Žalovaná: Európska agentúra pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach (Frontex)

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil oznámenie Európskej agentúry pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie o vyhlásení verejného obstarávania č. 2015/S 162-295659, uverejnené v Úradnom vestníku EÚ č. S 162 z 22. augusta 2015,

               —

               uložil Frontexu povinnosť nahradiť škodu, ktorú utrpeli žalobkyne z dôvodu straty šance uzatvoriť zmluvu, na ktorú bola vyhlásená súťaž, pričom túto škodu odhadujú ex aequo et bono na osemdesiatpäť tisíc (85 000) eur spolu s úrokmi od dátumu vyhlásenia rozsudku, ktorý sa má prijať, alebo na akúkoľvek inú sumu stanovenú Všeobecným súdom, a

               —

               uložil Európskej agentúre pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie povinnosť nahradiť všetky trovy konania žalobkýň.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne tvrdia, že napadnuté oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania sa musí v súlade s článkom 263 ZFEÚ zrušiť, keďže je v rozpore so zásadou proporcionality a zásadou zákazu diskriminácie, ktorá sa vzťahuje na verejné obstarávania, a keďže porušuje článok 102 ods. 1 rozpočtového nariadenia č. 966/2012 (1), ako aj článok 146 ods. 1 a článok 147 delegovaného nariadenia č. 1268/2012 (2).

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. EÚ L 298, s. 1).

      (2)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie (Ú. v. EÚ L 362, s. 1).


title: Vec T-311/09 P: Odvolanie podané 4. augusta 2009 : Luigi Marcuccio proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z  20. mája 2009 vo veci F-73/08, Marcuccio/Komisia

text:
               26.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 233/20

         Odvolanie podané 4. augusta 2009: Luigi Marcuccio proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 20. mája 2009 vo veci F-73/08, Marcuccio/Komisia
   (Vec T-311/09 P)
   2009/C 233/37
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, avvocato)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy odvolateľa

   V každom prípade:

               —

               zrušiť v celom rozsahu napadnuté uznesenie,

               —

               vyhlásiť za úplne prípustnú žalobu, ktorá je pôvodom tejto právnej veci.

         Hlavne:

               —

               zrušiť rozhodnutie o potvrdení zamietnutia žiadosti z 27. júna 2007,

               —

               zrušiť rozhodnutie o potvrdení odmietnutia žiadosti z 29. júna 2007,

               —

               zrušiť rozhodnutie o potvrdení o nevyhovení žiadosti z 30. júna 2007,

               —

               zrušiť rozhodnutie o potvrdení zmietnutí žiadosti z 2. júla 2007,

               —

               zrušiť v nevyhnutnej miere poznámku z 29. apríla 2008 s podpisom pána Bernhard Jansen,

               —

               osobitne vo výrokovej časti žaloby zaviazať ES na zaplatenie odvolateľovi sumy 4 747,29 eur alebo akejkoľvek vyššej alebo nižšej sumy, ktorú bude tento súd považovať za spravodlivú spolu s úrokmi z omeškania z vyššie uvedenej sumy od 7. novembra 2007 vo výške 10 % p.a. a s ročnou kapitalizáciou alebo s kapitalizáciou a s dies a quo, ktoré bude tento súd považovať za spravodlivé,

               —

               zaviazať ES na náhradu všetkých priamych trov konania, doterajších procesných odmien, ktoré odvolateľovi vznikli v súvislosti s touto právnou vecou vo výške doteraz vynaložených.

         Vedľajšie:

               —

               vrátiť vec na nové konanie Súdu pre verejnú službu preto, aby znova rozhodol o veci.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Toto odvolanie smeruje proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu (SVS) z 20. mája 2009, ktorým sa rozhodlo o veci F-73/08. Toto uznesenie zamietlo z dôvodu čiastočnej neprípustnosti a čiastočnej nedôvodnosti žalobu, ktorej predmetom bolo zrušenie rozhodnutia žalovanej o tom, že nevyhovie žiadosti odvolateľa o náhradu zvyčajného podielu, a tiež „dodatočného podielu“, to znamená 100 % konkrétnych zdravotných výdavkov.
   Na podporu svojich nárokov odvolateľ poukazuje na porušenie pojmu odôvodnenie rozhodnutia Spoločenstva, pojmu napadnuteľný akt, zásady rei iudicatae, zásady deľby moci a tiež judikatúry súdny orgánov Spoločenstva, ktorá sa týka účinkov zrušenia rozhodnutia vydaného inštitúciou Spoločenstva.
   Odvolateľ tiež zdôrazňuje porušenie pojmov prebiehajúce konanie (litispendencia) a potvrdzujúceho rozhodnutia a tiež ustanovení upravujúcich trovy konania.


title: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 22. decembra 2004 vo veci T-0201/04 R, Microsoft Corp. proti Komisii Európskych spoločenstiev (Konanie o predbežnom opatrení — článok 82 ES)

text:
               19.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/16

      UZNESENIE PREDSEDU SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 22. decembra 2004
   vo veci T-0201/04 R, Microsoft Corp. proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Konanie o predbežnom opatrení - článok 82 ES)
   (2005/C 69/31)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci T-0201/04 R, Microsoft Corp., so sídlom v Redmond, Washington, (Spojené štáty americké), v zastúpení: J.-F. Bellis, advokát a I. S. Forrester, QC, ktorého v konaní podporuje The Computing Technology Industry Association, Inc., so sídlom v Oakbrook Terrace, Illinois (Spojené štáty americké), v zastúpení: G. van Gerven a T. Franchoo, advokáti, a B. Kilpatrick, solicitor, Association for Competitive Technology, Inc., so sídlom vo Washingtone, DC (Spojené štáty americké), v zastúpení: L. Ruessmann a P. Hecker, advokáti, TeamSystem SpA, so sídlom v Pesaro (Taliansko), Mamut ASA, so sídlom v Oslo (Nórsko), v zastúpení: G. Berrisch, advokát, DMDsecure.com BV, so sídlom v Amsterdame (Holandsko), MPS Broadband AB, so sídlom v Štokholme (Švédsko), Pace Micro Technology plc, so sídlom v Shipley, West Yorkshire (Spojené kráľovstvo), Quantel Ltd, so sídlom v Newbury, Berkshire (Spojené kráľovstvo), Tandberg Television Ltd, so sídlom v Southampton, Hampshire (Spojené kráľovstvo), v zastúpení: J. Bourgeois, advokát, Exor AB, so sídlom v Uppsala (Švédsko), v zastúpení: S. Martínez Lage, H. Brokelman a R. Allendesalazar Corcho, advokáti, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: R. Wainwright, W. Mölls, F. Castillo de la Torre a P. Hellström, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), ktorú v konaní podporujú RealNetworks, Inc., so sídlom v Seattle, Washington (Spojené štáty americké),v zastúpení: A. Winckler, M. Dolmans a T. Graf, advokáti, Software & Information Industry Association, so sídlom vo Washingtone, DC, v zastúpení: C. A. Simpson, solicitor, Free Software Foundation Europe eV, so sídlom v Hamburgu (Nemecko), v zastúpení: C. Piana, advokát, predmetom ktorej je návrh na nariadenie odkladu vykonateľnosti článku 4, článku 5 písm. a) a c) a článku 6 písm. a) rozhodnutia Komisie č. C(2004) 900 final z 24. marca 2004 o konaní podľa článku 82 ES (vec COMP/C-3/37.792 Microsoft), predseda Súdu prvého stupňa vydal dňa 22. decembra 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               V konaní o predbežnom opatrení sa vyhovuje návrhu Microsoft Corp. smerujúcemu k dôvernému zaobchádzaniu.

               2.

               Vyhovuje sa návrhu Audiobanner.com, vystupujúcemu pod obchodným menom VideoBanner na vstúpenie vedľajšieho účastníka do konania o predbežnom opatrení na podporu návrhov Komisie.

               3.

               Computer & Communications Industry Association je vymazaný z veci ako vedľajší účastník v konaní o predbežnom opatrení na podporu návrhov Komisie.

               4.

               Novell. Inc. je vymazaný z veci ako vedľajší účastník v konaní o predbežnom opatrení na podporu návrhov Komisie.

               5.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               6.

               O trovách konania bude rozhodnuté v rozhodnutí o veci samej.


title: Vec C-394/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Frankfurt am Main (Nemecko) 14. júla 2016 – FMS Wertmanagement AöR/Heta Asset Resolution AG

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Frankfurt am Main (Nemecko) 14. júla 2016 – FMS Wertmanagement AöR/Heta Asset Resolution AG
   (Vec C-394/16)
   (2016/C 419/34)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Frankfurt am Main

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: FMS Wertmanagement AöR

      Žalovaná: Heta Asset Resolution AG

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ z 15. mája 2014, ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností (1), predovšetkým jej článok 1 ods. 1 a článok 2 ods. 1 body 2 a 23 v spojení s článkom 4 ods. 1 bodom 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti (2) vykladať tak, že do jej pôsobnosti spadá aj likvidačný subjekt (likvidačná spoločnosť), ktorý bol v čase nadobudnutia účinnosti smernice 2014/59/EÚ, 2. júla 2014, ešte úverovou inštitúciou v zmysle článku 4 ods. 1 bodu 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 (inštitúciou CRR), avšak tento status stratil pred uplynutím lehoty na prebratie smernice 2014/59/EÚ do vnútroštátneho práva, teda do 31. decembra 2014, a už nemá bankovú licenciu na prevádzkovanie bankových operácií a na základe zákonnej licencie smie realizovať len (bankové) operácie, ktoré slúžia výlučne na likvidáciu portfólia?

               2.

               Má sa smernica 2014/59/EÚ, predovšetkým jej článok 43 ods. 2 písm. b) a článok 37 ods. 6 vykladať tak, že opatrenie, ktoré zodpovedá nástroju záchrany pomocou vnútorných zdrojov článku 43 smernice 2014/59/EÚ, spadá do jej vecnej pôsobnosti aj vtedy, ak sa v dôsledku vnútroštátneho predpisu domovského členského štátu realizuje v prípade, v ktorom už neexistujú realistické vyhliadky, že sa môže obnoviť životaschopnosť likvidačného subjektu, ktorý svoje časti schopné pokračovania predal po nadobudnutí účinnosti smernice 2014/59/EÚ, po 2. júli 2014, avšak pred uplynutím lehoty na prebratie smernice, teda do 31. decembra 2014, ani sa neprevádzajú systémovo významné služby na preklenovaciu inštitúciu, ani sa nepredávajú, ani neprevádzajú iné ďalšie časti podniku, a tento likvidačný subjekt slúži výlučne na správu aktív, práv a záväzkov s cieľom riadneho, aktívneho a čo najlepšieho speňaženia jednotlivých častí aktív, práv a záväzkov (likvidácia portfólia)?

               3.

               Má sa článok 3 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/24/ES zo 4. apríla 2001 o reorganizácii a likvidácii úverových inštitúcií (3) (v znení článku 117 smernice 2014/59/EÚ) vykladať tak, že zníženie záväzkov likvidačného subjektu, ktoré podliehajú inému vnútroštátnemu právu, realizované správnym orgánom domovského členského štátu, ako aj zníženie úrokov a pozastavenie platieb záväzkov v členskom štáte, ktorého právu záväzky podliehajú a v ktorom má sídlo dotknutý veriteľ, je plne účinné bez akýchkoľvek ďalších formálnych požiadaviek alebo sa vyžaduje, aby likvidačný subjekt (likvidačná spoločnosť) spadali do osobnej pôsobnosti smernice 2014/59/EÚ (k tomu prvá prejudiciálna otázka) a aby nariadené opatrenie spadalo do vecnej pôsobnosti smernice 2014/59/EÚ?
               Znamená „plná účinnosť bez akýchkoľvek ďalších formálnych požiadaviek“, že súd členského štátu, ktorý má rozhodnúť o uznaní opatrenia, ktoré bolo nariadené podľa práva domovského členského štátu v rámci práva uplatniteľného na záväzky, nedisponuje právomocou preskúmať zlučiteľnosť uvedeného opatrenia so smernicou 2014/59/EÚ?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ z 15. mája 2014, ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností a ktorou sa mení smernica Rady 82/891/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EÚ, 2012/30/EÚ a 2013/36/EÚ a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 a (EÚ) č. 648/2012, Ú. v. EÚ L 173, s. 190.

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012, Ú. v. EÚ L 176, s. 1.

      (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/24/ES zo 4. apríla 2001 o reorganizácii a likvidácii úverových inštitúcií, Ú. v. ES L 125, s. 15; Mim. vyd. 06/004, s. 15.


title: Vec C-15/12 P: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z  19. septembra 2013 — Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd/Rada Európskej únie, Európska komisia [Odvolanie — Dumping — Nariadenie (ES) č. 826/2009 — Dovoz určitých magnéziových tehál s pôvodom v Číne — Nariadenie (ES) č. 384/96 — Článok 2 ods. 10 písm. b) — Spravodlivé porovnanie — Článok 11 ods. 9 — Čiastočné predbežné preskúmanie — Povinnosť uplatniť rovnakú metódu ako v prešetrovaní, ktoré viedlo k uloženiu cla — Zmena okolností]

text:
               16.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 336/5

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 19. septembra 2013 — Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd/Rada Európskej únie, Európska komisia
   (Vec C-15/12 P) (1)

   (Odvolanie - Dumping - Nariadenie (ES) č. 826/2009 - Dovoz určitých magnéziových tehál s pôvodom v Číne - Nariadenie (ES) č. 384/96 - Článok 2 ods. 10 písm. b) - Spravodlivé porovnanie - Článok 11 ods. 9 - Čiastočné predbežné preskúmanie - Povinnosť uplatniť rovnakú metódu ako v prešetrovaní, ktoré viedlo k uloženiu cla - Zmena okolností)
   2013/C 336/11
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd (v zastúpení: J.-F. Bellis a R. Luff, avocats)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci G. Berrisch, Rechtsanwalt, a N. Chesaites, barrister), Európska komisia (v zastúpení: E. Gippini Fournier a H. van Vliet, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) zo 16. decembra 2011, Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials/Rada (T-423/09), ktorým Všeobecný súd zamietol návrh na zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 826/2009 zo 7. septembra 2009, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1659/2005, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých magnéziových tehál s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 240, s. 7) — Porovnanie medzi bežnou hodnotou a vývoznou cenou — Zohľadnenie dane z pridanej hodnoty krajiny pôvodu — Uplatnenie metódy odlišnej od metódy použitej v pôvodnom prešetrovaní — Nesprávne právne posúdenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd je povinná nahradiť trovy týkajúce sa tohto konania.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 89, 24.3.2012.


title: Vec C-193/09 P: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 4. marca 2010 — Kaul GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Bayer AG (Odvolanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ARCOL — Námietka majiteľa slovnej ochrannej známky Spoločenstva CAPOL — Vykonanie rozsudku, ktorým sa zrušuje rozhodnutie odvolacích senátov, zo strany ÚHVT — Právo byť vypočutý — Pravdepodobnosť zámeny — Minimálny požadovaný stupeň podobnosti ochranných známok — Odmietnutie z dôvodu zjavného nedostatku relevantnosti nových dôkazov predlžených pred odvolacím senátom — Článok 8 ods. 1 písm. b), článok 61 ods. 2, článok 63 ods. 6, článok 73 druhá veta a článok 74 ods. 2 nariadenia č. 40/94)

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/18

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 4. marca 2010 — Kaul GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Bayer AG
   (Vec C-193/09 P) (1)

   (Odvolanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ARCOL - Námietka majiteľa slovnej ochrannej známky Spoločenstva CAPOL - Vykonanie rozsudku, ktorým sa zrušuje rozhodnutie odvolacích senátov, zo strany ÚHVT - Právo byť vypočutý - Pravdepodobnosť zámeny - Minimálny požadovaný stupeň podobnosti ochranných známok - Odmietnutie z dôvodu zjavného nedostatku relevantnosti nových dôkazov predlžených pred odvolacím senátom - Článok 8 ods. 1 písm. b), článok 61 ods. 2, článok 63 ods. 6, článok 73 druhá veta a článok 74 ods. 2 nariadenia č. 40/94)
   2010/C 234/27
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Kaul GmbH (v zastúpení: R. Kunze, Rechtsanwalt a solicitor)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca), Bayer AG

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z 25. marca 2009, Kaul/ÚHVT (T-402/07), ktorým tento súd zamietol žalobu o neplatnosť podanú majiteľom slovnej ochrannej známky Spoločenstva „CAPOL“ pre výrobky zaradené do triedy 1 proti rozhodnutiu R 782/2000-2 druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 1. augusta 2007, ktorým bolo druhýkrát zamietnuté odvolanie podané proti rozhodnutiu námietkového oddelenia zamietajúcemu námietku proti prihláške slovnej ochrannej známky Spoločenstva „ARCOL“ pre výrobky zaradené do tried 1, 17 a 20, po zrušení pôvodného rozhodnutia tretieho odvolacieho senátu o zamietnutí námietky rozsudkom C-29/05 P, ÚHVT/Kaul

      Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Kaul GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 193, 15.8.2009.


title: Vec T-426/16: Žaloba podaná 2. augusta 2016 – Perfumes y Aromas Artesanales/EUIPO – Aromas Selective (Aa AROMAS artesanales)

text:
               3.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 364/21

      Žaloba podaná 2. augusta 2016 – Perfumes y Aromas Artesanales/EUIPO – Aromas Selective (Aa AROMAS artesanales)
      (Vec T-426/16)
      (2016/C 364/21)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Perfumes y Aromas Artesanales, SL (Arganda del Rey, Španielsko) (v zastúpení: J. Botella Reyna, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Aromas Selective, SL (Dos Hermanas, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ: žalobkyňa.

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovné prvky „Aa AROMAS artesanales“ – prihláška č. 12 215 018.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 20. mája 2016 vo veci R 766/2015-5.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  existencia prednostných práv a pokojný súbeh údajne kolidujúcich ochranných známok na trhu a v registri,

                  —

                  nedostatok rozlišovacej spôsobilosti pojmu AROMAS,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-508/03: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo  4. mája 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Prípustnosť — Predmet sporu — Právomoc vnútroštátnych súdov — Nedostatok predmetu žaloby — Právna istota a legitímna dôvera zhotoviteľov — Smernica 85/337/EHS — Posudzovanie vplyvov určitých projektov na životné prostredie — Projekt  White City  — Projekt  Crystal Palace  — Projekty spadajúce pod prílohu II smernice 85/337 — Povinnosť posúdiť projekty, ktoré pravdepodobne majú významné vplyvy na životné prostredie — Dôkazné bremeno — Prebratie smernice 85/337 do vnútroštátneho práva — Viacetapové povolenie)

text:
               15.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 4. mája 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-508/03) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Prípustnosť - Predmet sporu - Právomoc vnútroštátnych súdov - Nedostatok predmetu žaloby - Právna istota a legitímna dôvera zhotoviteľov - Smernica 85/337/EHS - Posudzovanie vplyvov určitých projektov na životné prostredie - Projekt „White City“ - Projekt „Crystal Palace“ - Projekty spadajúce pod prílohu II smernice 85/337 - Povinnosť posúdiť projekty, ktoré pravdepodobne majú významné vplyvy na životné prostredie - Dôkazné bremeno - Prebratie smernice 85/337 do vnútroštátneho práva - Viacetapové povolenie)
   (2006/C 165/05)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: X. Lewis a F. Simonetti, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: K. Manji, splnomocnený zástupca, D. Elvin, QC J. Maurici, barrister)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Nesprávne prebratie článku 2 ods. 1, článku 4 ods. 2, článku 5 ods. 2 a článku 8 smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie – Nevykonanie štúdie vplyvu projektov urbanistického rozvoja vo White City a Crystal Palace
   Výrok rozsudku

               1.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú podľa práva Spoločenstva tým, že nesprávne prebralo do vnútroštátneho práva článok 2 ods. 1 a článok 4 ods. 2 smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 97/11/ES z 3. marca 1997, zavedením vnútroštátneho režimu, podľa ktorého, pokiaľ ide o stavebné povolenia na základe predbežného projektu s neskorším schválením jeho vyhradených častí, posudzovanie sa môže uskutočniť výlučne v rámci prvotnej etapy udelenia uvedeného povolenia a už nie v neskoršej etape schvaľovania vyhradených častí projektu.

               2.

               Žaloba sa v zostávajúcej časti zamieta.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev a Spojené kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 47, 21.2.2004.


title: Vec C-377/17: Žaloba podaná 23. júna 2017 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko

text:
               14.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/13

         Žaloba podaná 23. júna 2017 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-377/17)
   (2017/C 269/19)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: W. Mölls, H. Tserepa-Lacombe, L Malferrari, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               určil, že Spolková republika Nemecko si tým, že v platnosti ponechala záväzné honoráre pre architektov a inžinierov podľa Honorárového poriadku architektov a inžinierov, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 15 ods. 1 druhého pododseku písm. g) a ods. 3 smernice 2006/123/ES a z článku 49 ZFEÚ,

               —

               uložil Spolkovej republike Nemecko povinnosť nahradiť trovy konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Nemecký Honorárový poriadok architektov a inžinierov (HOAI) obsahuje systém najnižších a najvyšších cien za služby v tomto odvetví. Tento systém sťažuje usadenie sa architektov a inžinierov, ktorí chcú vstúpiť do hospodárskej súťaže s etablovanými poskytovateľmi prostredníctvom, ponúk ktoré sa vymykajú prípustnému cenovému rámcu. Týmto poskytovateľom sa bráni v tom, aby poskytovali služby rovnakej kvality za nižšie ceny a služby vyššej kvality za vyššie ceny.
   Predstavuje to obmedzenie slobody usadiť sa, a to tak na účely článku 15 ods. 1 druhého pododseku písm. g) a ods. 3 smernice 2006/123/ES, ako aj na účely článku 49 ZFEÚ.
   Toto obmedzenie nie je odôvodnené najmä ani záujmom na zachovaní kvality služieb, pretože táto kvalita totiž priamo nesúvisí s cenou.


title: Vec T-141/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 8. júna 2017 – Komisia/IEM („Arbitrážna doložka — Zmluva FAIR-CT98-9544 uzatvorená v rámci štvrtého rámcového programu v oblasti výskumu, technologického vývoja a demonštračných aktivít (1994-1998) — Výpoveď zmluvy — Vrátenie preddavkov — Úroky z omeškania — Rozsudok pre zmeškanie“)

text:
               31.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 249/25

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. júna 2017 – Komisia/IEM
   (Vec T-141/16) (1)

   ((„Arbitrážna doložka - Zmluva FAIR-CT98-9544 uzatvorená v rámci štvrtého rámcového programu v oblasti výskumu, technologického vývoja a demonštračných aktivít (1994-1998) - Výpoveď zmluvy - Vrátenie preddavkov - Úroky z omeškania - Rozsudok pre zmeškanie“))
   (2017/C 249/38)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Katsimerou a S. Lejeune, splnomocnené zástupkyne, za právnej pomoci O. Lytra, advokát)

      Žalovaná: IEM – Erga – Erevnes – Meletes perivallontos kai chorotaxias AE (Atény, Grécko)

      Predmet veci

   Žaloba založená na článku 272 ZFEÚ, ktorou sa navrhuje uložiť IEM – Erga – Erevnes – Meletes perivallontos kai chorotaxias povinnosť vrátiť preddavky vyplatené Komisiou v rámci zmluvy FAIR-CT98-9544 spolu s úrokmi z omeškania

      Výrok rozsudku

               1.

               IEM – Erga – Erevnes – Meletes perivallontos kai chorotaxias AE je povinná zaplatiť Európskej komisii sumu vo výške 75 728,33 eura spolu s úrokmi z omeškania vo výške 3 % od 4. septembra 2010 až do úplného zaplatenia.

               2.

               IEM je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 191, 30.5.2016.


title: Vec C-4/15: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Staatssecretaris van Financiën/Argos Supply Trading BV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Colná únia — Spoločný colný sadzobník — Colné režimy s ekonomickým účinkom — Pasívny zošľachťovací styk — Nariadenie (EHS) č. 2913/92 — Článok 148 písm. c) — Udelenie povolenia — Hospodárske podmienky — Neexistencia vážneho poškodenia zásadných záujmov spracovateľov v Spoločenstve — Pojem „spracovatelia v Spoločenstve“)

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/6

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. júla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Staatssecretaris van Financiën/Argos Supply Trading BV
   (Vec C-4/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Colná únia - Spoločný colný sadzobník - Colné režimy s ekonomickým účinkom - Pasívny zošľachťovací styk - Nariadenie (EHS) č. 2913/92 - Článok 148 písm. c) - Udelenie povolenia - Hospodárske podmienky - Neexistencia vážneho poškodenia zásadných záujmov spracovateľov v Spoločenstve - Pojem „spracovatelia v Spoločenstve“))
   (2016/C 343/07)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Staatssecretaris van Financiën

      Žalovaná: Argos Supply Trading BV

      Výrok rozsudku

   Článok 148 písm. c) nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, sa má vykladať v tom zmysle, že v rámci žiadosti o povolenie použitia režimu pasívny zošľachťovací styk na účely posúdenia, či hospodárske podmienky, ktorým podlieha použitie tohto režimu, sú splnené, treba zohľadniť nielen zásadné záujmy výrobcov výrobkov podobných konečnému výrobku, ktorý by bol výsledkom zamýšľaných spracovateľských operácií, v Spoločenstve, ale tiež zásadné záujmy výrobcov výrobkov podobných surovinám alebo polotovarom, ktoré nemajú pôvod v Spoločenstve a ktoré sa majú počas týchto operácií stať súčasťou dočasne vyvezeného tovaru Spoločenstva, v Spoločenstve.

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 30.3.2015.


title: Vec T-258/17: Žaloba podaná 3. mája 2017 – Arbuzov/Rada

text:
               3.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/35

         Žaloba podaná 3. mája 2017 – Arbuzov/Rada
   (Vec T-258/17)
   (2017/C 213/47)
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobca: Sergej Arbuzov (Kyjev, Ukrajina) (v zastúpení: M. Mleziva, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2017/381 z 3. marca 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine, v rozsahu, v akom sa vzťahuje na Sergeja Arbuzova,

               —

               uložil Rade Európskej únie povinnosť znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Sergej Arbuzov.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení práva na riadnu správu veci verejných

                           —

                           žalobca odôvodňuje svoju žaloby najmä tým, že Rada Európskej únie nekonala pri prijatí rozhodnutia (SZBP) 2017/381 z 3. marca 2017 s náležitou starostlivosťou, pretože pred prijatím napadnutého rozhodnutia nepreskúmala tvrdenie žalobcu a dôkazy predložené žalobcom, ktoré svedčia v jeho prospech, vychádzala zásadne zo stručného zhrnutia Generálnej prokuratúry Ukrajiny a nepožiadala o žiadne doplňujúce informácie o priebehu vyšetrovania na Ukrajine.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení vlastníckeho práva žalobcu

                           —

                           žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že obmedzenia, ktoré boli voči nemu prijaté, sú neprimerané, nadbytočné a porušujú medzinárodné záruky týkajúce sa ochrany vlastníckeho práva žalobcu.


title: Vec F-38/14: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 26. marca 2015 – Coedo Suárez/Rada (Verejná služba — Úradníci — Disciplinárne konanie — Disciplinárne opatrenie — Odvolanie z funkcie so znížením podpory v invalidite — Proporcionalita postihu — Zjavne nesprávne posúdenie — Pojem správanie úradníka počas celej jeho kariéry — Dodržanie pracovného času)

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/43

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 26. marca 2015 – Coedo Suárez/Rada
   (Vec F-38/14) (1)

   ((Verejná služba - Úradníci - Disciplinárne konanie - Disciplinárne opatrenie - Odvolanie z funkcie so znížením podpory v invalidite - Proporcionalita postihu - Zjavne nesprávne posúdenie - Pojem správanie úradníka počas celej jeho kariéry - Dodržanie pracovného času))
   (2015/C 155/62)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Ángel Coedo Suárez (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a A. Bisch, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia generálneho tajomníka Rady o uložení postihu odvolania z funkcie so znížením podpory v invalidite o 15 % až do dosiahnutia dôchodkového veku

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Coedo Súarez znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 7.7.2014, s. 45.


title: Vec C-3/06 P: Odvolanie podané  4. januára 2006 : Groupe Danone proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) z  25. októbra 2005  vo veci T-38/02, Groupe Danone proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/19

         Odvolanie podané 4. januára 2006: Groupe Danone proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) z 25. októbra 2005 vo veci T-38/02, Groupe Danone proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec C-3/06 P)
   (2006/C 48/37)
   Jazyk konania: francúzština
   Groupe Danone podal 4. januára 2006 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) z 25. októbra 2005 vo veci T-38/02, Groupe Danone proti Komisii Európskych spoločenstiev. Odvolateľa zastupuje A. Winckler a S. Sorinas, advokáti.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               na základe článku 225 ods. 1 ES a článku 61 štatútu čiastočne zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 25. októbra 2005 vo veci T-38/02, Groupe Danone proti Komisii Európskych spoločenstiev, a to v časti, kde (i) zamieta žalobný dôvod založený na neodôvodnenom zohľadnení opakovaného porušenia ako priťažujúcej okolnosti voči odvolateľovi a v časti, kde (ii) upravuje spôsob stanovenia pokuty použitý Komisiou,

               —

               vyhovel návrhom predneseným Groupe Danone na prvom stupni ohľadne žalobného dôvodu založeného na neodôvodnenom zohľadnení opakovaného porušenia ako priťažujúcej okolnosti a následne na základe článku 229 ES a článku 17 nariadenia č. 17 (1) znížil pokutu uloženú Komisiou,

               —

               na základe článku 229 ES a článku 17 nariadenia č. 17 znížil výšku pokuty pomerne ku poklesu zníženia pokuty z dôvodu poľahčujúcich okolností uznaných Súdom prvého stupňa,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Na podporu tohto odvolania uvádza odvolateľ päť dôvodov odvolania smerujúcich k čiastočnému zrušeniu napadnutého rozsudku. Tieto dôvody vyplývajú na jednej strane z nesprávneho posúdenia pojmu „opakované porušenie“ Súdom prvého stupňa a na druhej strane zo zjavnej protiprávnosti úpravy spôsobu stanovenia pokuty, ktorá spôsobila pokles priznaného zníženia pokuty na základe poľahčujúcich okolností a teda viedla k zvýšeniu pokuty vzhľadom k výške pokuty, ktorá by bola stanovená, ak by Súd prvého stupňa bol obmedzil jej zvýšenie pre priťažujúce okolností z 50 % na 40 % bez toho, aby upravil spôsob stanovenia pokuty používaný Komisiou.
   Na podporu svojich tvrdení ohľadne nesprávneho posúdenia pojmu opakovaného porušenia uvádza tri rôzne dôvody odvolania.

               —

               Prvým dôvodom je podľa odvolateľa skutočnosť, že Súd prvého stupňa poprel zásadu nullum crimen, nulla poena sine lege a jej dôsledok, zásadu zákazu retroaktivity prísnejších trestno-právnych predpisov tým, že potvrdil zvýšenie pokuty odvolateľa z dôvodu priťažujúcej okolnosti spočívajúcej v opakovanom porušení napriek neexistencii jasného a dostatočne predvídateľného právneho základu.

               —

               Druhým dôvodom je podľa odvolateľa skutočnosť, že Súd prvého stupňa nesprávne aplikoval zásadu právnej istoty tým, že v rozpore s judikatúrou Súdneho dvora odmietol obmedziť aplikáciu opakovaného porušenia v čase.

               —

               Tretím dôvodom je podľa odvolateľa skutočnosť, že odôvodnenie rozsudku je rozporuplné vzhľadom na neuvedenie odôvodnenia, ktoré by sa týkalo posúdenia vzťahu medzi opakovaným porušením a potrebou zabezpečiť, aby pokuty mali dostatočne odstrašujúci účinok.

         Odvolateľ ďalej uvádza dva ďalšie dôvody na podporu svojich tvrdení, a to ohľadne zjavne protiprávneho charakteru zvýšenia pokuty, o ktorom rozhodol Súd prvého stupňa po úprave zohľadnenia opravného koeficientu pre poľahčujúce okolnosti. Hlavný dôvod odvolania sa vzťahuje na prekročenie právomoci, nedostatku právomoci a porušenie článkov 229 a 230 ES, ktorých sa dopustil Súd prvého stupňa. Tento dôvod sa delí na dve časti:

               —

               Prvá časť vyplýva zo skutočnosti, že Súd prvého stupňa tým, že upravil rozhodnutie Komisie ohľadom spôsobu stanovenia ponuky, nerešpektoval hranice svojej právomoci v zmysle článkov 229 a 230 ES.

               —

               V druhej časti odvolateľ vytýka Súdu prvého stupňa, že rozhodol nad rámec petitu žaloby, keď upravil započítanie percenta zníženia pre poľahčujúce okolnosti a dôsledkom toho zvýšil pokutu uloženú odvolateľovi.

         Na upresnenie uvádza odvolateľ druhý dôvod odvolania vyplývajúci z porušenia práva na obhajobu a zo zásady zákazu retroaktvity trestov. Tým, že neposkytol svoj zámer upraviť spôsob stanovenia pokuty a zvýšiť pokutu do kontradiktórnej diskusie, Súd prvého stupňa v podstate porušil základnú zásadu práva Spoločenstva s konkrétnym dopadom na možnosť odvolateľa brániť sa. Súd prvého stupňa tiež retroaktívne použil judikatúru z roku 2003 na rozhodnutie „Bière belge“ z roku 2001 objasňujúc spôsob zohľadnenia koeficientu pre poľahčujúce okolnosti v spôsobe stanovenia pokuty.

      (1)  Nariadenie č. 17: Prvé nariadenia implementujúce články 85 a 86 zmluvy (Ú. v. ES 13 z 21.2.1962, s. 204; Mim. vyd., 08/001, s. 3).


title: Vec C-311/16 P: Odvolanie podané 20. mája 2016: Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 17. marca 2016 vo veci T-817/14, Zoofachhandel Züpke GmbH a i./Európska komisia

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/23

         Odvolanie podané 20. mája 2016: Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 17. marca 2016 vo veci T-817/14, Zoofachhandel Züpke GmbH a i./Európska komisia
   (Vec C-311/16 P)
   (2016/C 343/35)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG (v zastúpení: E. Hauk, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia
   Uznesením z 20. júla 2016 bola vec z registra Súdneho dvora vymazaná.


title: Vec C-282/11: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  21. februára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Španielsko) — Concepción Salgado González/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS) [Článok 48 ZFEÚ — Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov — Nariadenie (EHS) č. 1408/71 a nariadenie (ES) č. 883/2004 — Dôchodkové poistenie a poistenie pre prípad úmrtia — Osobitné postupy na uplatňovanie vnútroštátnej právnej úpravy týkajúcej sa dôchodkového poistenia — Výpočet dávok]

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/11

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 21. februára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Španielsko) — Concepción Salgado González/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)
   (Vec C-282/11) (1)

   (Článok 48 ZFEÚ - Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 a nariadenie (ES) č. 883/2004 - Dôchodkové poistenie a poistenie pre prípad úmrtia - Osobitné postupy na uplatňovanie vnútroštátnej právnej úpravy týkajúcej sa dôchodkového poistenia - Výpočet dávok)
   2013/C 114/14
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Concepción Salgado González

      Žalovaní: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal Superior de Justicia de Galicia — Výklad článku 48 ZFEÚ, článku 3 a prílohy VI časti D bodu 4 (teraz časť G) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35), a článku 87 ods. 5 a prílohy XI bodu 2 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. EÚ L 166, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72) — Dôchodkové poistenie a poistenie pre prípad úmrtia — Osobitné postupy na uplatňovanie vnútroštátnej právnej úpravy týkajúcej sa dôchodkového poistenia — Výpočet dávok — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca dávky v závislosti od priemerného vymeriavacieho základu počas pätnásťročného referenčného obdobia

      Výrok rozsudku

   Článok 48 ZFEÚ, článok 3, článok 46 ods. 2 písm. a) a článok 47 ods. 1 písm. g) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením (ES) Rady č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneným a doplneným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 629/2006 z 5. apríla 2006, ako aj príloha VI časť H bod 4 tohto nariadenia sa musia vykladať v tom zmysle, že bránia právnej úprave členského štátu ako vo veci samej, podľa ktorej sa teoretická suma starobného dôchodku samostatne zárobkovo činnej osoby bez ohľadu na to, či ide o migranta, vždy vypočítava na základe príspevkových základov tohto pracovníka počas pevne stanoveného referenčného obdobia, ktoré predchádza zaplateniu posledného príspevku pracovníkom v tomto štáte, vydelených pevne stanoveným deliteľom, pričom dĺžka tohto obdobia alebo tento deliteľ nemôžu byť upravené tak, aby zohľadnili, že dotknutý pracovník využil svoje právo na voľný pohyb.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.9.2011.


title: Vec T-485/10: Žaloba podaná 13. októbra 2010 — MIP Metro/ÚHVT — J.C. Ribeiro SGPS (MISS B)

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/51

         Žaloba podaná 13. októbra 2010 — MIP Metro/ÚHVT — J.C. Ribeiro SGPS (MISS B)
   (Vec T-485/10)
   ()
   2010/C 346/100
   Jazyk žaloby: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: J. -C. Plate a R. Kasse, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: J.C. Ribeiro SGPS S.A. (Sta Maria de Feira, Portugalsko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               vyhlásiť žalobu podanú proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 5. augusta 2010 vo veci R 1526/2009-1 spolu s prílohami za prípustnú,

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka námietky proti prihláške ochrannej známky pre výrobky zaradené do tried 14 a 25 z dôvodu porušenia článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: J.C. Ribeiro SGPS S.A.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „MISS B“ pre výrobky zaradené do tried 14, 16, 18, 21, 25 a 28.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: nemecká a medzinárodná slovná ochranná známka „miss H.“ pre výrobky zaradené do tried 6, 9, 14, 16, 18, 25 a 26 a nemecká obrazová ochranná známka obsahujúcej slovnú ochrannú známku „miss H.“ pre výrobky zaradené do tried 3, 8, 9, 14, 16, 18, 20, 24, 25 a 26.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie odvolaniu.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), pretože medzi kolidujúcimi ochrannými známkami existuje pravdepodobnosť zámeny.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).