title: Vec T-555/20: Žaloba podaná 3. septembra 2020 – QB/ECB

text:
               26.10.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/14

      Žaloba podaná 3. septembra 2020 – QB/ECB
      (Vec T-555/20)
      (2020/C 359/19)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: QB (v zastúpení: L. Levi, avocate)

         Žalovaná: Európska centrálna banka

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  určil, že žaloba je prípustná a dôvodná;

            a v dôsledku toho:

                  —

                  zrušil hodnotiacu správu za rok 2015, ktorá bola vydaná 8. októbra 2019,

                  —

                  v prípade potreby zrušil rozhodnutie zo 7. februára 2020, ktorým bola zamietnutá správna žaloba, a rozhodnutie z 24. júna 2020, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu,

                  —

                  zaviazal žalovanú na náhradu nemajetkovej ujmy ex aequo et bono vo výške 15 000 eur,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 266 ZFEÚ a usmernení pre hodnotenie, najmä v rozsahu, v akom nebolo vykonané nové hodnotenie žalobcu, ale len sa skopírovali hodnotenia nachádzajúce sa v pôvodnej hodnotiacej správe.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení usmernení pre hodnotenie a konania, ako aj na porušení povinnosti náležitej starostlivosti, najmä v rozsahu, v akom hodnotiaca správa žalovanej neidentifikovala prostriedky na zlepšenie a nestanovila ciele v zmysle, ktorý sa vyžaduje v usmerneniach pre hodnotenie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, ku ktorému došlo pri spornej hodnotiacej správe, a to pri posudzovaní skutočností uvedených v uvedenej hodnotiacej správe.


title: Vec T-354/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 23. júla 2020 – Palacio Domecq/EUIPO – Domecq Bodega Las Copas (PALACIO DOMECQ 1778) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Zrušenie napadnutého rozhodnutia – Zánik predmetu sporu – Zastavenie konania vo veci samej“)

text:
               3.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/13

      Uznesenie Všeobecného súdu z 23. júla 2020 – Palacio Domecq/EUIPO – Domecq Bodega Las Copas (PALACIO DOMECQ 1778)
      (Vec T-354/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Zrušenie napadnutého rozhodnutia - Zánik predmetu sporu - Zastavenie konania vo veci samej“)
      (2020/C 371/13)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Palacio Domecq, SL (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: A. Otero Iglesias, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Domecq Bodega Las Copas, SL (Jerez de la Frontera, Španielsko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 28. marca 2019 (vec R 867/2018-1), týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Domecq Bodega Las Copas a Palacio Domecq

         Výrok

                  1.

                  Konanie vo veci samej sa zastavuje.

                  2.

                  Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 255, 29.7.2019.


title: Vec C-742/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 3. septembra 2020 – Česká republika/Európska komisia, Švédske kráľovstvo (Odvolanie – Európsky poľnohospodársky záručný fond (EPZF) a Európsky poľnohospodársky fond pre rozvoj vidieka (EPFRV) – Výdavky vylúčené z financovania Európskou úniou – Výdavky vynaložené Českou republikou – Nariadenie (ES) č. 555/2008 – Články 19 a 77 – Trhy vo vinárskom sektore – Nariadenie (ES) č. 1122/2009 – Článok 33 – Podpora rozvoja vidieka – Pomoc na plochu – Oddelená priama pomoc – Kontroly v oblasti krížového plnenia – Tradičné kontroly na mieste kontroly na mieste prostredníctvom diaľkového snímania – Dôkazné bremeno – Jednorazové a paušálne opravy – Pochybnosti o efektivite kontrol – Analýza rizika – Nedostatky)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/4

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 3. septembra 2020 – Česká republika/Európska komisia, Švédske kráľovstvo
      (Vec C-742/18 P) (1)

      (Odvolanie - Európsky poľnohospodársky záručný fond (EPZF) a Európsky poľnohospodársky fond pre rozvoj vidieka (EPFRV) - Výdavky vylúčené z financovania Európskou úniou - Výdavky vynaložené Českou republikou - Nariadenie (ES) č. 555/2008 - Články 19 a 77 - Trhy vo vinárskom sektore - Nariadenie (ES) č. 1122/2009 - Článok 33 - Podpora rozvoja vidieka - Pomoc na plochu - Oddelená priama pomoc - Kontroly v oblasti krížového plnenia - Tradičné kontroly na mieste kontroly na mieste prostredníctvom diaľkového snímania - Dôkazné bremeno - Jednorazové a paušálne opravy - Pochybnosti o efektivite kontrol - Analýza rizika - Nedostatky)
      (2020/C 378/04)
      Jazyk konania: čeština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, O. Serdula, J. Pavliš a J. Vláčil, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: Z. Malůšková, K. Walkerová a J. Aquilina, splnomocnení zástupcovia), Švédske kráľovstvo

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 13. septembra 2018, Česká republika/Komisia (T-627/16, neuverejnený, EU:T:2018:538), sa zrušuje v rozsahu, v akom ním Všeobecný súd zamietol jednak žalobný dôvod týkajúci sa jednorazovej opravy sumy 462 517,83 eura za rozpočtové roky 2013 až 2015 v časti, v ktorej sa vzťahuje na dôvod opravy súvisiaci s nedostatkami analýzy rizika, a jednak žalobný dôvod, ktorý sa týka paušálnej opravy 636 516,20 eura za rozpočtové roky 2011 až 2014 v časti, v ktorej sa vzťahuje na dôvod týkajúci sa nedostatočných kontrol na mieste, pokiaľ ide o investície financované vo vinárskom sektore.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa odvolanie zamieta.

                  3.

                  Vec sa vracia na rozhodnutie Všeobecnému súdu Európskej únie.

                  4.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.

         (1)  Ú. v. EÚ C 44, 4.2.2019.


title: Vec C-356/19: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 3. septembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie – Poľsko) – Delfly sp. z o.o./Smartwings Poland sp. z o. o., anciennement Travel Service Polska sp. z o.o. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Letecká doprava – Nariadenie (ES) č. 261/2004 – Článok 7 – Právo na náhradu v prípade meškania alebo zrušenia letu – Spôsoby náhrady – Návrh vyjadrený v národnej mene – Vnútroštátne ustanovenie, ktoré zakazuje výber meny veriteľom)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/12

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 3. septembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie – Poľsko) – Delfly sp. z o.o./Smartwings Poland sp. z o. o., anciennement Travel Service Polska sp. z o.o.
      (Vec C-356/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Letecká doprava - Nariadenie (ES) č. 261/2004 - Článok 7 - Právo na náhradu v prípade meškania alebo zrušenia letu - Spôsoby náhrady - Návrh vyjadrený v národnej mene - Vnútroštátne ustanovenie, ktoré zakazuje výber meny veriteľom)
      (2020/C 378/14)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Delfly sp. z o.o.

         Žalovaná: Smartwings Poland sp. z o. o., predtým Travel Service Polska sp. z o.o.

         Výrok rozsudku

      Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, a najmä jeho článok 7 ods. 1, sa má vykladať v tom zmysle, že cestujúci, ktorého let bol zrušený alebo ktorého let mal veľké meškanie, alebo jeho právny nástupca, môže požadovať zaplatenie sumy náhrady uvedenej v tomto ustanovení v národnej mene, ktorá je zákonným platidlom v mieste jeho bydliska, takže uvedené ustanovenie bráni právnej úprave alebo súdnej praxi členského štátu, ktorá stanovuje, že návrh podaný na tieto účely týmto cestujúcim alebo jeho právnym nástupcom sa zamietne len z dôvodu, že bol vyjadrený v tejto národnej mene.

         (1)  Ú. v. EÚ C 280, 19.8.2019.


title: Vec C-358/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Judecătoria Oradea (Rumunsko) 30. júla 2020 – Promexor Trade Srl/Direcţia Generală a Finanţelor Publice Cluj – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Bihor

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Judecătoria Oradea (Rumunsko) 30. júla 2020 – Promexor Trade Srl/Direcţia Generală a Finanţelor Publice Cluj – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Bihor
      (Vec C-358/20)
      (2020/C 378/21)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Judecătoria Oradea

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: Promexor Trade Srl

         Odporca: Direcţia Generală a Finanţelor Publice Cluj – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Bihor

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bránia ustanovenia smernice 2006/112/ES (1) a zásada daňovej neutrality vnútroštátnej právnej úprave, ktorou členský štát ukladá bez časového ohraničenia štátnemu príslušníkovi povinnosť vyberať a odviesť štátu DPH, avšak bez toho, aby mu súčasne priznal právo na odpočítanie DPH, pričom mu bolo ex offo zrušené identifikačné číslo pre DPH z dôvodu, že daňové priznania k DPH podané za šesť po sebe nasledujúcich mesiacov/dva po sebe nasledujúce kalendárne štvrťroky neobsahovali plnenia podliehajúce DPH?

                  2.

                  Sú, vzhľadom na okolnosti sporu vo veci samej, vnútroštátna právna úprava alebo prax daňovej správy, podľa ktorej napriek tomu, že členský štát bežne povolí na základe žiadosti opätovnú registráciu právnickej osoby na účely DPH potom, ako došlo ex offo k zrušeniu identifikačného čísla pre DPH, za istých konkrétnych okolností platiteľ nemôže žiadať o opätovnú registráciu na účely DPH z čisto formálnych dôvodov, pričom je povinný bez časového ohraničenia vyberať a odviesť štátu DPH bez toho, aby mu súčasne bolo priznané právo na odpočítanie DPH, zlučiteľné so zásadami právnej istoty, ochrany legitímnej dôvery, proporcionality a lojálnej spolupráce, tak, ako vyplývajú zo smernice 2006/112/ES?

                  3.

                  Majú sa vzhľadom na okolnosti sporu vo veci samej zásady právnej istoty, ochrany legitímnej dôvery, proporcionality a lojálnej spolupráce, ako vyplývajú zo smernice 2006/112/ES, vykladať v tom zmysle, že zakazujú uloženie povinnosti pre platiteľa vyberať a odviesť DPH bez časového ohraničenia, bez priznania práva na odpočítanie DPH a bez toho, aby daňový orgán v danom prípade overil hmotnoprávne podmienky týkajúce sa práva na odpočítanie DPH, pričom nejde o podvod zo strany platiteľa?

         (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec T-626/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Slovinsko/Komisia („Poľnohospodárstvo – Nariadenie (EÚ) č. 1308/2013 – Označenie pôvodu v sektore vinohradníctva a vinárstva – Označovanie vín – Uvádzanie názvu odrody viniča, ktorý obsahuje chránené označenie pôvodu alebo z neho pozostáva – Zákaz – Výnimka – Delegované nariadenie (EÚ) 2017/1353 – Zaradenie názvu odrody viniča ‚teran‘ do zoznamu, ktorý je súčasťou prílohy XV, časti A nariadenia č. 607/2009 – Rektroaktívny účinok ku dňu pristúpenia Chorvátskej republiky k Únii – Slovinské chránené označenie pôvodu ‚Teran‘ – Právna istota – Legitímna dôvera – Proporcionalita – Právo vlastniť majetok – Akt o podmienkach pristúpenia Chorvátska k Únii – Medziinštitucionálna dohoda o lepšej tvorbe práva – Inštitucionálna rovnováha“)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/25

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Slovinsko/Komisia
      (Vec T-626/17) (1)

      („Poľnohospodárstvo - Nariadenie (EÚ) č. 1308/2013 - Označenie pôvodu v sektore vinohradníctva a vinárstva - Označovanie vín - Uvádzanie názvu odrody viniča, ktorý obsahuje chránené označenie pôvodu alebo z neho pozostáva - Zákaz - Výnimka - Delegované nariadenie (EÚ) 2017/1353 - Zaradenie názvu odrody viniča ‚teran‘ do zoznamu, ktorý je súčasťou prílohy XV, časti A nariadenia č. 607/2009 - Rektroaktívny účinok ku dňu pristúpenia Chorvátskej republiky k Únii - Slovinské chránené označenie pôvodu ‚Teran‘ - Právna istota - Legitímna dôvera - Proporcionalita - Právo vlastniť majetok - Akt o podmienkach pristúpenia Chorvátska k Únii - Medziinštitucionálna dohoda o lepšej tvorbe práva - Inštitucionálna rovnováha“)
      (2020/C 378/29)
      Jazyk konania: slovinčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Slovinská republika (v zastúpení: V. Klemenc a T. Mihelič Žitko, splnomocnené zástupkyne, za právnej pomoci R. Knaak, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Eggers, I. Galindo Martín a B. Rous Demiri, splnomocnené zástupkyne)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Chorvátska republika (v zastúpení: G. Vidović Mesarek, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci I. Ćuk, advokát)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2017/1353 z 19. mája 2017, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 607/2009, pokiaľ ide o odrody viniča a ich synonymá, ktoré sa môžu uvádzať na etiketách vín (Ú. v. EÚ L 190, 2017, s. 5)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Slovinská republika znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

                  3.

                  Chorvátska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 392, 20.11.2017.


title: Veci T-150/18 a T-345/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – BNP Paribas/ECB („Hospodárska a menová politika – Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami – Odvod do systému ochrany vkladov alebo do jednotného fondu na riešenie krízových situácií prostredníctvom neodvolateľných platobných záväzkov – Úlohy zverené ECB – Osobitné právomoci ECB v oblasti dohľadu – Článok 4 ods. 1 písm. f) a článok 16 ods. 1 písm. c) a ods. 2 písm. d) nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 – Opatrenie ukladajúce odpočítanie kumulovanej sumy neodvolateľných platobných záväzkov zo základných vlastných zdrojov kategórie 1 – Neexistencia individuálneho preskúmania“)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/27

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – BNP Paribas/ECB
      (Veci T-150/18 a T-345/18) (1)

      („Hospodárska a menová politika - Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami - Odvod do systému ochrany vkladov alebo do jednotného fondu na riešenie krízových situácií prostredníctvom neodvolateľných platobných záväzkov - Úlohy zverené ECB - Osobitné právomoci ECB v oblasti dohľadu - Článok 4 ods. 1 písm. f) a článok 16 ods. 1 písm. c) a ods. 2 písm. d) nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 - Opatrenie ukladajúce odpočítanie kumulovanej sumy neodvolateľných platobných záväzkov zo základných vlastných zdrojov kategórie 1 - Neexistencia individuálneho preskúmania“)
      (2020/C 378/32)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: BNP Paribas (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a M. Dalon, advokáti)

         Žalovaná: Európska centrálna banka (ECB) (v zastúpení: E. Koupepidou, R. Bax a F. Bonnard, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na čiastočné zrušenie rozhodnutia ECB, ECB/SSM/2017-R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/248 z 19. decembra 2017, rozhodnutia ECB, ECB-SSM-2018-FRBNP-17 z 26. apríla 2018, a rozhodnutia ECB, ECB-SSM-2019-FRBNP-12 zo 14. februára 2019

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Veci T-150/18 a T-345/18 sa spájajú na účel tohto rozsudku.

                  2.

                  Body 9.1 až 9.3 rozhodnutia Európskej centrálnej banky (ECB), ECB/SSM/2017-R0MUWSFPU8MPRO8K5P83/248 z 19. decembra 2017, body 9.1 až 9.3 rozhodnutia ECB, ECB-SSM-2018-FRBNP-17 z 26. apríla 2018, a body 8.1 až 8.4 rozhodnutia ECB, ECB-SSM-2019-FRBNP-12 zo 14. februára 2019, sa zrušujú.

                  3.

                  ECB je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 7.5.2018.


title: Vec T-735/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 25. augusta 2020 – Frank Recruitment Group Services/EUIPO – Pearson (PEARSON FRANK) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Späťvzatie prihlášky – Zastavenie konania“)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/36

      Uznesenie Všeobecného súdu z 25. augusta 2020 – Frank Recruitment Group Services/EUIPO – Pearson (PEARSON FRANK)
      (Vec T-735/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Späťvzatie prihlášky - Zastavenie konania“)
      (2020/C 378/45)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Frank Recruitment Group Services Ltd (New Castle upon Tyne, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: J. Dennis, solicitor)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Pearson Plc (Londýn, Spojené kráľovstvo)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 26. augusta 2019 (vec R 1884/2018-4), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Pearson Plc a Frank Recruitment Group Services Ltd

         Výrok

                  1.

                  Konanie sa zastavuje.

                  2.

                  Frank Recruitment Group Services Ltd a Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 432, 23.12.2019.


title: Vec T-564/20: Žaloba podaná 10. septembra 2020 – TrekStor/EUIPO – Zagg (Ochranné obaly pre počítačový hardware)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/39

      Žaloba podaná 10. septembra 2020 – TrekStor/EUIPO – Zagg (Ochranné obaly pre počítačový hardware)
      (Vec T-564/20)
      (2020/C 378/49)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: TrekStor GmbH (Bensheim, Nemecko) (v zastúpení: O. Spieker, A. Schönfleisch a N. Willich, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Zagg Inc. (Salt Lake City, Utah, Spojené štáty americké)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ sporného dizajnu: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutý sporný dizajn: dizajn Európskej únie č. 1 253 876-0002.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO zo 17. júna 2020 vo veci R 296/2020-3.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť vyhlásiť sporný dizajn na neplatný podľa článku 25 ods. 1 písm. f) nariadenia Rady (ES) č. 6/2002.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 25 ods. 1 písm. f) nariadenia Rady (ES) č. 6/2002.


title: Vec T-108/20: Uznesenie Všeobecného súdu z 15. septembra 2020 – Kahimbi Kasagwe/Rada

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/48

      Uznesenie Všeobecného súdu z 15. septembra 2020 – Kahimbi Kasagwe/Rada
      (Vec T-108/20) (1)

      (2020/C 378/58)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 129, 20.4.2020.


title: Rozsudok súdu z 9. februára 2021 vo veci E-1/20 Kerim/nórska vláda zastúpená imigračnou odvolacou komisiou (Utlendingsnemnda – UNE) (Sloboda pohybu – Smernica 2004/38/ES – Zneužívanie – Manželstvá z rozumu – Odvodené práva pre štátnych príslušníkov tretích krajín) 2021/C 245/15

text:
               24.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/19

      ROZSUDOK SÚDU
      z 9. februára 2021
      vo veci E-1/20
      Kerim/nórska vláda zastúpená imigračnou odvolacou komisiou (Utlendingsnemnda – UNE)

            (Sloboda pohybu – Smernica 2004/38/ES – Zneužívanie – Manželstvá z rozumu – Odvodené práva pre štátnych príslušníkov tretích krajín)

      (2021/C 245/15)
      Vo veci E-1/20, Kerim/nórska vláda zastúpená imigračnou odvolacou komisiou (Utlendingsnemnda – UNE) – ŽIADOSŤ o výklad smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, a najmä jej článku 7 ods. 1 písm. b) v spojení s jej článkom 7 ods. 2 a jej článkom 35, na Súd EZVO podaná Najvyšším súdom Nórskeho kráľovstva (Norges Høyesterett) podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, Súd EZVO v zložení Páll Hreinsson, predseda (sudca spravodajca), Per Christiansen a Bernd Hammermann, sudcovia, vyniesol 9. februára 2021 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

                  1.

                  V situácii, keď existujú opodstatnené pochybnosti o tom, či je predmetné manželstvo skutočné, je na to, aby sa určilo, či ide o manželstvo z rozumu v zmysle článku 35 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, nevyhnutné, aby vnútroštátne orgány na základe preskúmania každého jednotlivého prípadu stanovili, že aspoň jeden manželský partner v zásade vstúpil do manželstva s cieľom nenáležitého získania práva voľného pohybu a pobytu manželského partnera, ktorý je štátnym príslušníkom tretej krajiny, a nie s cieľom uzavrieť skutočné manželstvo.

                  2.

                  V situácii, keď existujú opodstatnené pochybnosti o tom, či je predmetné manželstvo skutočné, je na to, aby sa určilo, či ide o manželstvo z rozumu v zmysle článku 35 smernice 2004/38, nevyhnutné preukázať a posúdiť skutkový stav v celom rozsahu, čo zahŕňa zohľadnenie subjektívneho úmyslu štátneho príslušníka EHP vstúpiť do manželstva so štátnym príslušníkom tretej krajiny.


title: Rozsudok súdu z 25. februára 2021 vo veci E-5/20 SMA SA a Société Mutuelle d’Assurance du Bâtiment et des Travaux Publics/Finanzmarktaufsicht Liechtenstein (Zodpovednosť štátu – smernica 2009/138/ES – Povinnosti v oblasti dohľadu – Pohľadávky z poistenia – Poistníci a oprávnené osoby) 2021/C 245/16

text:
               24.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/20

      ROZSUDOK SÚDU
      z 25. februára 2021
      vo veci E-5/20
      SMA SA a Société Mutuelle d’Assurance du Bâtiment et des Travaux Publics/Finanzmarktaufsicht Liechtenstein

            (Zodpovednosť štátu – smernica 2009/138/ES – Povinnosti v oblasti dohľadu – Pohľadávky z poistenia – Poistníci a oprávnené osoby)

      (2021/C 245/16)
      Vo veci E-5/20 SMA SA a Société Mutuelle d’Assurance du Bâtiment et des Travaux Publics/Finanzmarktaufsicht Liechtenstein – ŽIADOSŤ o výklad smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/138/ES z 25. novembra 2009 o začatí a vykonávaní poistenia a zaistenia (Solventnosť II), najmä jej článkov 27 a 28, a predchádzajúcich smerníc 73/239/EHS, 88/357/EHS a 92/49/EHS na Súd EZVO podaná Najvyšším súdom Lichtenštajnského kniežatstva (Fürstlicher Oberster Gerichtshof) podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, Súd EZVO v zložení Páll Hreinsson, predseda, Per Christiansen (sudca spravodajca) a Bernd Hammermann, sudcovia, vyniesol 25. februára 2021 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
      Články 27 a 28 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/138/ES z 25. novembra 2009 o začatí a vykonávaní poistenia a zaistenia (Solventnosť II), smernica 73/239/EHS, smernica 88/357/EHS a smernica 92/49/EHS nepriznávajú žiadne výsadné práva hospodárskym subjektom, ktoré sa vyhlasujú za veriteľov poisťovne za takých okolností, o aké ide vo veci samej a nespôsobujú vznik zodpovednosti voči orgánu dohľadu v zmysle zásady zodpovednosti štátu.


title: Vec C-692/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juge d’instruction du tribunal de grande instance de Paris (Francúzsko) 29. októbra 2018 – trestné konanie proti Z

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/3

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juge d’instruction du tribunal de grande instance de Paris (Francúzsko) 29. októbra 2018 – trestné konanie proti Z
      (Vec C-692/18)
      (2021/C 252/04)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juge d’instruction du tribunal de grande instance de Paris

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      Z

         za účasti: DV, IA, ATPIC, EW a i., Consommation, logement et cadre de vie (CLCV), Conseil national des associations familiales laïques (CNAFAL), FX, France Nature Environnement, Générations futures, GY, Greenpeace France, HZ a i., Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir)
      Uznesením zo 6. mája 2021 Súdny dvor (siedma komora) rozhodol takto:

                  1)

                  Článok 3 bod 10 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 z 20. júna 2007 o typovom schvaľovaní motorových vozidiel so zreteľom na emisie ľahkých osobných a úžitkových vozidiel (Euro 5 a Euro 6) a o prístupe k informáciám o opravách a údržbe vozidiel (1) sa má vykladať v tom zmysle, že program, ktorý je uložený v riadiacej jednotke motora alebo ju ovláda, predstavuje „konštrukčný prvok“ v zmysle tohto ustanovenia, ak pôsobí na fungovanie systému regulácie emisií a znižuje jeho účinnosť.

                  2)

                  Článok 3 bod 10 nariadenia č. 715/2007 sa má vykladať v tom zmysle, že pod pojem „systém regulácie emisií“ v zmysle tohto ustanovenia patria tak technológie a tzv. stratégie následného spracovania výfukových plynov, ktoré znižujú emisie na výstupe, t. j. po ich vzniku, ako aj technológie a stratégie, ktoré podobne ako systém spätného vedenia výfukových plynov znižujú emisie na vstupe, t. j. počas ich vzniku.

                  3)

                  Článok 3 bod 10 nariadenia č. 715/2007 sa má vykladať v tom zmysle, že „rušiacim zariadením“ v zmysle tohto ustanovenia je zariadenie, ktoré rozpozná akýkoľvek parameter súvisiaci s priebehom postupov typového schvaľovania stanovených týmto nariadením, s cieľom zlepšiť počas týchto postupov výkon systému regulácie emisií, a získať tak typové schválenie vozidla, aj keď možno takéto zlepšenie tiež pozorovať ad hoc za bežných podmienok používania vozidla.

                  4)

                  Článok 5 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 715/2007 sa má vykladať v tom zmysle, že také rušiace zariadenie, ako je zariadenie dotknuté vo veci samej, ktoré systematicky zlepšuje výkon systému regulácie emisií vozidiel počas postupov typového schvaľovania, s cieľom dodržať hraničné hodnoty emisií stanovené týmto nariadením, a získať tak typové schválenie týchto vozidiel, nemôže spadať pod výnimku zo zákazu takýchto zariadení stanovenú v tomto ustanovení, ktorá sa týka ochrany motora proti poškodeniu alebo havárii a bezpečnej prevádzky vozidla, aj keď toto zariadenie prispieva k spomaleniu starnutia alebo zanášania motora.

         (1)  Ú. v. EÚ L 171, 2007, s. 1.


title: Vec C-450/20 P: Odvolanie podané 10. septembra 2020: Comprojecto-Projectos e Construções, Lda. a i. proti uzneseniu Všeobecného súdu (deviata komora) z 8. júla 2020 vo veci T-90/20 REC, Comprojecto-Projectos e Construções a i./BCE a Banco de Portugal

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/4

      Odvolanie podané 10. septembra 2020: Comprojecto-Projectos e Construções, Lda. a i. proti uzneseniu Všeobecného súdu (deviata komora) z 8. júla 2020 vo veci T-90/20 REC, Comprojecto-Projectos e Construções a i./BCE a Banco de Portugal
      (Vec C-450/20 P)
      (2021/C 252/05)
      Jazyk konania: portugalčina

         Účastníci konania

         Odvolatelia: Comprojecto-Projectos e Construções, Lda, Paulo Eduardo Matos Gomes de Azevedo, Julião Maria Gomes de Azevedo, Isabel Maria Matos Gomes de Azevedo (v zastúpení: M. Ribeiro, advogado)

         Ďalší účastníci konania: Európska centrálna banka, Banco de Portugal
      Uznesením z 5. mája 2021 Súdny dvor (siedma komora) zamietol odvolanie ako zjavne neprípustné.


title: Vec C-503/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Las Palmas de Gran Canaria (Španielsko) 6. októbra 2020 – Banco de Santander S.A./YC

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/5

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Las Palmas de Gran Canaria (Španielsko) 6. októbra 2020 – Banco de Santander S.A./YC
      (Vec C-503/20)
      (2021/C 252/06)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Audiencia Provincial de Las Palmas de Gran Canaria

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: Banco de Santander S.A.

         Odporca: YC
      Uznesením z 25. marca 2021 Súdny dvor (šiesta komora) rozhodol, že prvá otázka je zjavne neprípustná a na druhú otázku odpovedal, že smernica Rady z 22. decembra 1986 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov, ktoré sa týkajú spotrebiteľského úveru (1), v znení smernice Rady 90/88/EHS z 22. februára 1990 (2) a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS (3) sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ako ju vykladá vnútroštátna judikatúra, ktorá s cieľom bojovať proti úžere stanovuje obmedzenie ročnej percentuálnej miery nákladov, ktorú možno uložiť spotrebiteľovi v zmluve o spotrebiteľskom úvere, pokiaľ táto právna úprava nie je v rozpore s normami harmonizovanými týmito smernicami, najmä pokiaľ ide o informačné povinnosti.

         (1)  Ú. v. ES L 42, 1987, s. 48; Mim. vyd. 15/001, s. 326.

         (2)  Ú. v. ES L 61, 1990, s. 14; Mim. vyd. 15/001, s. 374.

         (3)  Ú. v. EÚ L 133, 2008, s. 66.


title: Vec C-539/20 P: Odvolanie podané 22. októbra 2020: Hochmann Marketing GmbH proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 23. januára 2020 vo veci T-807/19, Hochmann Marketing GmbH/Európska komisia

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/5

      Odvolanie podané 22. októbra 2020: Hochmann Marketing GmbH proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 23. januára 2020 vo veci T-807/19, Hochmann Marketing GmbH/Európska komisia
      (Vec C-539/20 P)
      (2021/C 252/07)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Hochmann Marketing GmbH (v zastúpení: J. Jennings, advokát)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia
      Súdny dvor Európskej únie (ôsma komora) uznesením zo 6. mája 2021 zamietol odvolanie ako zjavne neprípustné a rozhodol, že odvolateľka znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-679/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n.° 17 de Barcelona (Španielsko) 15. decembra 2020 – Administración General del Estado/Ayuntamiento de Les Cabanyes

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/6

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n.o 17 de Barcelona (Španielsko) 15. decembra 2020 – Administración General del Estado/Ayuntamiento de Les Cabanyes
      (Vec C-679/20)
      (2021/C 252/08)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n.o 17 de Barcelona

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Administración General del Estado

         Žalovaný: Ayuntamiento de Les Cabanyes
      Uznesením zo 6. mája 2021 Súdny dvor (deviata komora) vyhlásil, že zjavne nemá právomoc odpovedať na prejudiciálne otázky, ktoré položil Juzgado de lo Contencioso-Administrativo n.o 17 de Barcelona uznesením z 11. decembra 2020.


title: Vec C-29/21 P: Odvolanie podané 18. januára 2021: Tinnus Enterprises LLC proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata komora) z 18. novembra 2020 vo veci T-574/19, Tinnus Enterprises/EUIPO

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/6

      Odvolanie podané 18. januára 2021: Tinnus Enterprises LLC proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata komora) z 18. novembra 2020 vo veci T-574/19, Tinnus Enterprises/EUIPO
      (Vec C-29/21 P)
      (2021/C 252/09)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Tinnus Enterprises LLC (v zastúpení: A. Odle a R. Palijama, advocaten)

         Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      Uznesením z 5. mája 2021 Súdny dvor (komora rozhodujúca o odvolaniach) rozhodol, že odvolanie sa neprijíma a že spoločnosť Tinnus Enterprises LLC znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-59/21 P: Odvolanie podané 1. februára 2021: Embutidos Monells, SA proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 2. decembra 2020 vo veci T-639/19, Sánchez Romero Carvajal Jabugo/EUIPO – Embutidos Monells (5MS MMMMM)

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/6

      Odvolanie podané 1. februára 2021: Embutidos Monells, SA proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 2. decembra 2020 vo veci T-639/19, Sánchez Romero Carvajal Jabugo/EUIPO – Embutidos Monells (5MS MMMMM)
      (Vec C-59/21 P)
      (2021/C 252/10)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Embutidos Monells, SA (v zastúpení: L. Broschat García a L. Polo Flores, advokáti)

         Ďalší účastníci konania: Sánchez Romero Carvajal Jabugo, S. A. U., Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      Uznesením z 18. mája 2021 Súdny dvor (komora rozhodujúca o prijateľnosti odvolaní) odmietol prijať odvolanie a rozhodol, že spoločnosť Embutidos Monells, SA znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-67/21 P: Odvolanie podané 2. februára 2021: BSH Hausgeräte GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata komora) z 2. decembra 2020 vo veci T-152/20, BSH Hausgeräte GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/7

      Odvolanie podané 2. februára 2021: BSH Hausgeräte GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata komora) z 2. decembra 2020 vo veci T-152/20, BSH Hausgeräte GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      (Vec C-67/21 P)
      (2021/C 252/11)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: BSH Hausgeräte GmbH (v zastúpení: S. Biagosch, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      Súdny dvor Európskej únie (komora príslušná prijímať odvolania) uznesením z 12. mája 2021 rozhodol, že odvolanie sa neprijíma, a uložil odvolateľke povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-93/21 P: Odvolanie podané 15. februára 2021: easyCosmetic Swiss GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (samosudca) z 9. decembra 2020 vo veci T-858/19, easyCosmetic Swiss GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/7

      Odvolanie podané 15. februára 2021: easyCosmetic Swiss GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (samosudca) z 9. decembra 2020 vo veci T-858/19, easyCosmetic Swiss GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
      (Vec C-93/21 P)
      (2021/C 252/12)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: easyCosmetic Swiss GmbH (v zastúpení: D. Terheggen, Rechtsanwalt, S. E. Sullivan, Rechtsanwältin)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, U.W.I. Unternehmensberatungs- und Wirtschaftsinformations GmbH
      Súdny dvor Európskej únie (komora príslušná prijímať odvolania) uznesením z 20. mája 2021 rozhodol, že odvolanie sa neprijíma a uložil odvolateľke povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-163/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Mercantil n° 7 de Barcelona (Španielsko) 11. marca 2021 – AD a i./PACCAR Inc, DAF TRUCKS NV a DAF Trucks Deutschland GmbH

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/7

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado Mercantil no 7 de Barcelona (Španielsko) 11. marca 2021 – AD a i./PACCAR Inc, DAF TRUCKS NV a DAF Trucks Deutschland GmbH
      (Vec C-163/21)
      (2021/C 252/13)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado Mercantil no 7 de Barcelona

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: AD a i.

         Žalované: PACCAR Inc, DAF TRUCKS NV a DAF Trucks Deutschland GmbH

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 5 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/104/EÚ z 26. novembra 2014 o určitých pravidlách upravujúcich žaloby podľa vnútroštátneho práva o náhradu škody utrpenej v dôsledku porušenia ustanovení práva hospodárskej súťaže členských štátov a Európskej únie (1) vykladať v tom zmysle, že sprístupňovanie relevantných dôkazov sa týka len dokumentov, ktoré už existujú a ktoré má žalovaný alebo tretia osoba k dispozícii, alebo naopak článok 5 ods. 1 zahŕňa aj možnosť sprístupnenia nových dokumentov, ktoré musí osoba, ktorej je určená žiadosť o informácie, vyhotoviť zhromaždením alebo roztriedením informácií, poznatkov alebo údajov, ktorými disponuje?

         (1)  Ú. v. EÚ L 349, 2014, s. 1.


title: Vec C-182/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Düsseldorf (Nemecko) 23. marca 2021 – Nokia Technologies Oy/Daimler AG

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/8

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Düsseldorf (Nemecko) 23. marca 2021 – Nokia Technologies Oy/Daimler AG
      (Vec C-182/21)
      (2021/C 252/14)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Düsseldorf

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Nokia Technologies Oy

         Žalovaná: Daimler AG

         Ďalší účastníci konania: Continental Automotive GmbH, Continental Automotive Hungary Kft., Bury Sp. z.o.o., TomTom Sales B.V., VALEO Telematik und Akustik GmbH (predtým Peiker acustic GmbH), Robert Bosch GmbH, Huawei Technologies Deutschland GmbH, TomTom International B.V., Sierra Wireless S.A.

         Prejudiciálne otázky

                  A.

                  Existuje povinnosť udeliť licenciu prednostne dodávateľom?

                              1.

                              Môže podnik v neskoršej fáze hospodárskeho procesu vzniesť voči žalobe o zdržanie sa konania podanej z dôvodu porušenia práv z patentu majiteľom patentu nevyhnutného pre normu stanovenú normalizačnou organizáciou (PNN), ktorý sa voči tejto organizácii neodvolateľne zaviazal, že každej tretej osobe udelí licenciu za FRAND podmienok, námietku zneužívania dominantného postavenia na trhu v zmysle článku 102 ZFEÚ, ak je norma, pre ktorú je žalobný patent nevyhnutný, resp. jeho časti, už implementovaná do polovýrobku dodávaného žalovaným porušiteľom, ktorého dodávateľom žiadajúcim o udelenie licencie majiteľ patentu odmietol udeliť vlastnú neobmedzenú licenciu pre všetky relevantné druhy použitia z hľadiska patentového práva v súlade s podmienkami FRAND pre výrobky implementujúce normu?

                                          a)

                                          Platí vyššie uvedené najmä vtedy, ak je v dotknutom odvetví predajcu konečného výrobku obvyklé, že sa situácia právnej ochrany v súvislosti s patentmi využívanými v dodávanej súčiastke vyjasní nadobudnutím licencie dodávateľmi?

                                          b)

                                          Existuje prednostné právo na udelenie licencie vo vzťahu k dodávateľom na každom stupni dodávateľského reťazca alebo len voči tomu dodávateľovi, ktorý je bezprostredne pred predajcom konečného výrobku na poslednom stupni zhodnocovacieho reťazca? Rozhodujú aj v tomto ohľade zvyklosti v obchodnom styku?

                              2.

                              Vyžaduje si zákaz zneužívania práva upravený kartelovým právom, aby sa dodávateľovi udelila vlastná, neobmedzená licencia pre všetky druhy použitia relevantné z hľadiska patentového práva za FRAND podmienok pre výrobky implementujúce normu v tom zmysle, že konečný predajca (a prípadne predchádzajúci odberateľ) nepotrebuje nijakú vlastnú osobitnú licenciu od majiteľa NPP, aby sa v prípade použitia dotknutej dodávanej súčiastky na daný účel vyhol prípadnému porušeniu patentu?

                              3.

                              V prípade zápornej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku: stanovuje článok 102 ZFEÚ osobitné kvalitatívne, kvantitatívne a/alebo iné požiadavky na tie kritériá, podľa ktorých sa majiteľ patentu nevyhnutného pre normu rozhodne, voči ktorým potenciálnym porušovateľom patentu na rôznych úrovniach rovnakého výrobného a zhodnocovacieho reťazca si na základe žaloby pre porušenie patentu uplatní svoj nárok na zdržanie sa konania?

                  B.

                  Konkretizácia požiadaviek vyplývajúcich z rozsudku Súdneho dvora zo 16. júla 2015, Huawei Technologies (1):

                              1.

                              Existuje, bez ohľadu na to, že vzájomné povinnosti konať (upozornenie na porušenie, žiadosť o udelenie licencie, FRAND ponuka licencie, ponuka licencie predložená dodávateľovi s prednostným právom na licenciu), sa musia splniť v predsúdnom konaní, možnosť dodatočne splniť povinnosti konať, ktoré neboli splnené v predsúdnom konaní, zákonným spôsobom v priebehu súdneho konania?

                              2.

                              Možno predpokladať, že ide o relevantnú žiadosť o udelenie licencie predloženú užívateľom patentu len v tom prípade, ak je na základe podrobného posúdenia všetkých sprievodných okolností jasne a jednoznačne možné zistiť vôľu a pripravenosť užívateľa PNN uzatvoriť s majiteľom PNN licenčnú zmluvu v súlade s podmienkami FRAND bez ohľadu na formu takýchto FRAND podmienok (ak ponuka licencie v tomto okamihu ešte nebola vôbec formulovaná ani predpokladaná)?

                                          a)

                                          Dá porušovateľ, ktorý počas viacerých mesiacov po predložení upozornenia na porušenie mlčí, takýmto spôsobom nepochybne najavo, že nemá záujem získať licenciu, a teda že aj napriek ústne formulovanej žiadosti o udelenie licencie, skutočne o jej udelenie nežiada s tým dôsledkom, že sa musí vyhovieť žalobe majiteľa PNN o zdržanie sa konania?

                                          b)

                                          Možno z licenčných podmienok, ktoré užívateľ PNN predložil spoločne s protinávrhom, usudzovať, že nemá záujem na predložení žiadosti o udelenie licencie s tým dôsledkom, že sa vyhovie žalobe majiteľa PNN o zdržanie sa konania bez toho, aby sa najskôr preskúmalo, či vôbec vlastná ponuka majiteľa PNN (ktorý predchádzal protinávrhu užívateľa PNN) zodpovedá FRAND podmienkam?

                                          c)

                                          Je takýto záver vylúčený v každom prípade vtedy, ak tie licenčné podmienky protinávrhu, ktoré zakladajú predpoklad o absencii žiadosti o udelenie licencie, sú takými podmienkami, v súvislosti s ktorými nebolo zjavné a ani objasnené najvyššími súdmi, že nie sú zlučiteľné s FRAND podmienkami?

         (1)  C-170/13, EU:C:215:477.


title: Vec C-204/21: Žaloba podaná 1. apríla 2021 – Európska komisia/Poľská republika

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/9

      Žaloba podaná 1. apríla 2021 – Európska komisia/Poľská republika
      (Vec C-204/21)
      (2021/C 252/15)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P.J.O. Van Nuffel, K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Poľská republika

         Návrhy žalobkyne

      Komisia navrhuje, aby Súdny dvor určil, že:

                  —

                  Poľská republika si tým, že prijala a ponechala v platnosti článok 42a § 1 a 2 a článok 55 § 4 ustawa prawo o ustroju sądów powszechnych (zákon o sústave všeobecných súdov) (ďalej len „zákon o svs“), článok 26 § 3 a článok 29 § 2 a 3 ustawa o Sądzie Najwyższym (zákon o Najvyššom súde) a článok 5 § 1a a 1b ustawa o sądach administracyjnych (zákon o správnych súdoch) v znení vyplývajúcom z ustawa z dnia 20 grudnia 2019 r. – Prawo o ustroju sądów powszechnych, ustawy o Sądzie Najwyższym oraz niektórych innych ustaw (zákon z 20. decembra 2019, ktorým sa mení zákon o sústave všeobecných súdov, zákon o Najvyššom súde a niektoré ďalšie zákony) (ďalej len „novelizačný zákon“), ako aj článok 8 novelizačného zákona, ktorý vyhlasuje za neprípustné, aby akýkoľvek vnútroštátny súd skúmal splnenie požiadaviek Únie týkajúcich sa nezávislého a nestranného súd vopred zriadeného zákonom, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 19 ods. 1 druhého pododseku ZEÚ v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie vo svetle judikatúry Európskeho súdu pre ľudské práva týkajúcej sa článku 6 ods. 1 EDĽP, ako aj článku 267 ZFEÚ a zásady prednosti práva Európskej únie,

                  —

                  Poľská republika si tým, že prijala a ponechala v platnosti článok 26 § 2 a 4 až 6 a článok 82 § 2 až 5 zákona o Najvyššom súde v znení vyplývajúcom z novelizačného zákona, ako aj článok 10 novelizačného zákona, podľa ktorých preskúmanie sťažností a právnych otázok týkajúcich sa nedostatku nezávislosti súdu alebo sudcu patrí do výlučnej právomoci Izba Kontroli Nadzwyczajnej i Spraw Publicznych Sądu Najwyższego (komora pre mimoriadnu kontrolu a verejné záležitosti Najvyššieho súdu), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 19 ods. 1 druhého pododseku ZEÚ v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie a z článku 267 ZFEÚ, ako aj zo zásady prednosti práva Únie,

                  —

                  Poľská republika si tým, že prijala a ponechala v platnosti článok 107 § 1 body 2 a 3 zákona o svs, ako aj článok 72 § 1 body 1 až 3 zákona o Najvyššom súde v znení vyplývajúcom z novelizačného zákona, ktoré umožňujú kvalifikovať preskúmanie splnenia požiadaviek Únie týkajúcich sa nezávislého a nestranného súdu vopred zriadeného zákonom, ako disciplinárne previnenie, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 19 ods. 1 druhého pododseku ZEÚ v spojení s článkom 47 Charty, ako aj z článku 267 ZFEÚ,

                  —

                  Poľská republika si tým, že poverila Izba Dyscyplinarna Sądu Najwyższego (disciplinárny senát Najvyššieho súdu), ktorej nezávislosť a nestrannosť nie je zaručená, rozhodovať o veciach, ktoré sa priamo týkajú postavenia a výkonu funkcie sudcov a pomocných sudcov (napr. udelenie súhlasu s trestným stíhaním sudcu a pomocného sudcu alebo súhlas s ich zatknutím, veci týkajúce sa pracovného práva a sociálneho zabezpečenia sudcov Najvyššieho súdu a veci týkajúce sa odchodu sudcov Najvyššieho súdu do dôchodku), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 19 ods. 1 druhého pododseku ZEÚ,

                  —

                  Poľská republika tým, že prijala a ponechala v platnosti článok 88a zákona o svs, článok 45 § 3 zákona o Najvyššom súde a článok 8 § 2 zákona o správnych súdoch v znení vyplývajúcom z novelizačného zákona, porušila právo na rešpektovanie súkromného života a právo na ochranu osobných údajov zaručené článkom 7 a článkom 8 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie, ako aj článkom 6 ods. 1 písm. c) a e), článok 6 ods. 3 a článok 9 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov (1),

                  —

                  zaviazal Poľskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Disciplinárny senát Najvyššieho súdu vzhľadom na okolnosti svojho vzniku, zloženie a právomoci, ktoré mu boli zverené, nepredstavuje súdny orgán, ktorý by spĺňal znaky nezávislého súdu v zmysle článku 19 ods. 1 ZEÚ v spojení s článkom 47 Charty. V dôsledku toho zachovanie jej právomoci vo veciach týkajúcich sa iných vnútroštátnych sudcov, ktoré sa týkajú postavenia sudcov a podmienok výkonu funkcie sudcu, porušuje ich nezávislosť a je v rozpore s článkom 19 ods. 1 ZEÚ.
      Novelizačný zákon z 20. decembra 2019 tým, že vylučuje možnosť vnútroštátnych súdov preskúmať, či rozhodovacie zloženia rozhodujúce vo veciach týkajúcich sa práva Únie spĺňajú požiadavky nezávislého a nestranného súdu vopred zriadeného zákonom v zmysle článku 19 ods. 1 ZEÚ v spojení s článkom 47 Charty, porušuje tieto ustanovenia a nezohľadňuje mechanizmus predkladania prejudiciálnych otázok stanovený v článku 267 ZFEÚ. Podľa judikatúry Súdneho dvora sú totiž vnútroštátne súdy povinné zabezpečiť, aby veci týkajúce sa práv, ktoré jednotlivcom vyplývajú z práva Únie, preskúmal nezávislý a nestranný súd vopred zriadený zákonom. Kvalifikácia takéhoto preskúmania ako konania, ktoré má znaky disciplinárneho previnenia, je tiež v rozpore s právom Únie. Každý vnútroštátny súd musí mať pri rozhodovaní o práve Únie možnosť posúdiť z vlastného podnetu alebo na návrh účastníka konania, či veci týkajúce sa práva Únie skúma nezávislý súd v zmysle práva Únie, a to bez hrozby začatia disciplinárneho konania voči dotknutým sudcom. Zverenie výlučnej právomoci rozhodovať o preskúmaní návrhov na vylúčenie sudcu z určitej veci alebo na určenie vhodného rozhodovacieho zloženia na základe tvrdenia o nedostatku nezávislosti sudcu alebo nezávislosti súdu komore pre mimoriadnu kontrolu a verejné záležitosti Najvyššieho súdu, bráni ostatným vnútroštátnym súdom, aby si splnili uvedené povinnosti a aby sa obrátili na Súdny dvor s prejudiciálnou otázkou týkajúcou sa výkladu tejto požiadavky Únie. Naopak, podľa judikatúry Súdneho dvora je každý vnútroštátny súd oprávnený predložiť prejudiciálnu otázku podľa článku 267 ZFEÚ a súdy, proti rozhodnutiam ktorých nie je prípustný opravný prostriedok, sú povinné tak urobiť v prípade akýchkoľvek pochybností týkajúcich sa výkladu.
      Povinnosť každého sudcu poskytnúť do 30 dní od jeho vymenovania do funkcie sudcu informácie o svojom členstve v spolku alebo združení, o funkciách, ktoré vykonával v rámci neziskových nadácií, a o svojom členstve v politickej strane pred jeho vymenovaním do funkcie sudcu, ako aj zverejnenie týchto informácií v Biuletyn Informacji Publicznej (Vestník verejných informácií) porušuje základné právo sudcu na rešpektovanie jeho súkromného života a na ochranu jeho osobných údajov a je v rozpore s ustanoveniami GDPR.

         (1)  Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 1.


title: Vec C-205/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd (Bulharsko) 31. marca 2021 – trestné konanie proti V. S.

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/11

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd (Bulharsko) 31. marca 2021 – trestné konanie proti V. S.
      (Vec C-205/21)
      (2021/C 252/16)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Specializiran nakazatelen săd

         Navrhovateľ:

      Ministerstvo na vatrešnite raboti, Glavna direkcija za borba s organiziranata prestăpnost

         Obvinená

      V. S.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je článok 10 smernice 2016/680 (1) účinne prebratý, keď vnútroštátny zákon – článok 25 ods. 3 a článok 25a Zakon za ministerstvo na vatrešnite raboti (zákon o ministerstve vnútra) – odkazuje na podobné ustanovenie článku 9 nariadenia 2016/679 (2)?

                  2.

                  Je splnená požiadavka stanovená v článku 10 písm. a) smernice 2016/680 v spojení s článkom 52, ako aj článkami 3 a 8 Charty, že obmedzenie nedotknuteľnosti osoby a ochrany osobných údajov musí byť stanovené zákonom, keď vo vzťahu k prípustnosti spracovania genetických a biometrických údajov na účely policajnej registrácie existujú navzájom si protirečiace vnútroštátne predpisy?

                  3.

                  Je s článkom 6 písm. a) smernice 2016/680 v spojení s článkom 48 Charty zlučiteľný vnútroštátny zákon – článok 68 ods. 4 zákona o ministerstve vnútra –, ktorý stanovuje povinnosť súdu nariadiť nútené získavanie osobných údajov (zhotovenie fotografií do kartotéky, odber odtlačku prsta a odber vzoriek na vytvorenie profilu DNA), ak osoba, ktorá je obvinená z úmyselného trestného činu, odmietne dobrovoľnú súčinnosť pri zbieraní týchto osobných údajov, pričom súd nemôže posúdiť, či sa možno odôvodnene domnievať, že táto osoba spáchala trestný čin, z ktorého je obvinená?

                  4.

                  Je s článkom 10, článkom 4 ods. 1 písm. a) a c), ako aj s článkom 8 ods. 1 a ods. 2 smernice 2016/680 zlučiteľný vnútroštátny zákon – článok 68 ods. 1 až 3 zákona o ministerstve vnútra –, ktorý zhotovenie fotografií do kartotéky, odber odtlačku prsta a odber vzoriek na vytvorenie profilu DNA stanovuje ako všeobecné pravidlo pre všetky osoby, ktoré sú obvinené z úmyselného trestného činu?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/680 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov príslušnými orgánmi na účely predchádzania trestným činom, ich vyšetrovania, odhaľovania alebo stíhania alebo na účely výkonu trestných sankcií a o voľnom pohybe takýchto údajov a o zrušení rámcového rozhodnutia Rady 2008/977/SVV (Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 89).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov) (Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 1).


title: Vec C-218/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 1. apríla 2021 – Autoridade Tributária e Aduaneira/DSR – Montagem e Manutenção de Ascensores e Escadas Rolantes, S. A.

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo (Portugalsko) 1. apríla 2021 – Autoridade Tributária e Aduaneira/DSR – Montagem e Manutenção de Ascensores e Escadas Rolantes, S. A.
      (Vec C-218/21)
      (2021/C 252/17)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Supremo Tribunal Administrativo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Odporkyňa v odvolacom konaní: DSR – Montagem e Manutenção de Ascensores e Escadas Rolantes, S. A.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je uplatnenie bodu 2.27 zoznamu I, ktorý je prílohou zákona o DPH, v súlade s právom Európskej únie, najmä s prílohou IV [šiestej] smernice o DPH (1), v tom zmysle, že zahŕňa opravu a údržbu výťahov uskutočnenú spoločnosťou, na ktorú sa vzťahujú skutočnosti uvedené v tomto návrhu, a že vyžaduje uplatnenie zníženej sadzby DPH?

                  2.

                  Je uplatnenie tohto ustanovenia zákona o DPH, ktoré zohľadňuje aj iné ustanovenia vnútroštátneho práva – článok 1207, článok 204 ods. 1 písm. e) a ods. 3, a článok 1421 ods. 2 písm. b) Občianskeho zákonníka (ustanovenia týkajúce sa pojmov zmluva o dielo a nehnuteľnosť, a predpokladu, že výťah je spoločnou časťou budov, ktoré sú v spoluvlastníctve) –, v súlade s právom Spoločenstva, najmä s prílohou IV [šiestej] smernice o DPH?

         (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec C-224/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalsko) 29. marca 2021 – VX/Autoridade Tributária e Aduaneira

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/13

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugalsko) 29. marca 2021 – VX/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Vec C-224/21)
      (2021/C 252/18)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: VX

         Žalovaný: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 63 ZFEÚ v spojení s článkom 65 ods. 1 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bráni daňovému režimu členského štátu v rámci priameho zdanenia, ktorý zdaňuje príjmy fyzických osôb a v ktorom súčasne existujú, pokiaľ ide o daňovníkov nerezidentov a zisky pochádzajúce z ostatných príjmov z nehnuteľností dosiahnutých z predaja nehnuteľností nachádzajúcich sa v tomto členskom štáte, dva právne režimy, z ktorých v jednom i) sa na všetky zisky pochádzajúce z ostatných príjmov, ktoré sa vypočítajú v súlade so všeobecnými pravidlami na stanovenie (kvantifikáciu, quantum) týchto ziskov, uplatňuje osobitná pomerná pevná sadzba dane vo výške 28 % (tax base), zatiaľ čo v druhom ii) sa uplatňuje režim pre rezidentov, podľa ktorého sa po vypočítaní ziskov pochádzajúcich z ostatných príjmov v súlade s rovnakými všeobecnými pravidlami zohľadní (tax base) iba polovica týchto ziskov (50 %), a povinne sa uskutoční kumulácia (prostredníctvom zvýšenia, pripočítania) týchto ziskov (50 % ostatných príjmov) s ďalšími príjmami dosiahnutými daňovníkom v tomto roku na celom svete, aby sa následne určila sadzba dane uplatniteľná na všetky tieto príjmy podľa všeobecného sadzobníka (progresívnych sadzieb dane podľa pásiem, ktoré sa pohybujú od 14,5 % do 48 %, a ktoré možno zvýšiť maximálne o 5 % v prípade, že celková suma príjmov presiahne určitú hranicu) uplatniteľného na rezidentov, pričom ide o sadzbu dane, ktorá sa v prípade nerezidentov uplatňuje výlučne na uvedené príjmy, teda na ostatné príjmy z nehnuteľností, ktoré sa zohľadnia vo výške 50 % (zatiaľ čo v prípade rezidentov sa takto vypočítaná sadzba dane uplatňuje na tieto príjmy a na všetky ďalšie príjmy dosiahnuté v tomto roku)?

                              —

                              Je potrebné uviesť, že daňovník nerezident si v daňovom priznaní k dani z príjmov, ktoré je v každom prípade povinný podať v členskom štáte (Portugalsko), musí zvoliť jeden alebo druhý z možných režimov, bez ohľadu na to, či sa rozhodne pre zdanenie podľa všeobecného režimu pre nerezidentov [uvedený v bode i) vyššie], alebo sa rozhodne pre zdanenie podľa režimu uplatniteľného na rezidentov [uvedený v bode ii) vyššie], a v ktorom musí označiť jednu z týchto dvoch možností. Treba poznamenať, že povinnosť nerezidentov podať daňové priznanie (podanie daňového priznania k dani z príjmov, vzor č. 3) existovala už pred prijatím legislatívnej zmeny, prostredníctvom ktorej bola do úradného vzoru uvedeného daňového priznania zavedená možnosť zvoliť si režim uplatniteľný na rezidentov.

                              —

                              Treba uviesť, že keď sa nerezident rozhodne zvoliť si zdanenie podľa režimu uplatniteľného na rezidentov, musí uviesť (v tom istom daňovom priznaní) celkovú sumu všetkých príjmov, ktoré dosiahol počas roka na celom svete.

                  2.

                  Má sa článok 63 ZFEÚ v spojení s článkom 65 ods. 1 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bráni daňovému režimu členského štátu v rámci priameho zdanenia, ktorý zdaňuje príjmy fyzických osôb a v ktorom, zatiaľ čo v prípade a) rezidentov sa zisky pochádzajúce z ostatných príjmov, ktoré sú znížené na 50 % (tax base), povinne kumulujú s ďalšími príjmami, ktoré daňovník dosiahol v tom istom roku na celom svete (bez možnosti opting out), čím sa tak určí celkový ročný príjem rezidenta, na ktorý sa uplatňujú progresívne sadzby dane podľa pásiem, ktoré sú uvedené vo všeobecnom sadzobníku (po znížení a odpočítaní osobných položiek), v prípade b) nerezidentov sa na celkové zisky pochádzajúce z ostatných príjmov (tax base) uplatňuje osobitná pevná sadzba dane (po určení hodnoty uvedených ziskov v súlade s rovnakými pravidlami, ktoré sa uplatňujú na rezidentov)?

                              —

                              Je potrebné uviesť, že v prípade a) sa progresívne sadzby dane pohybujú medzi 14,5 % a 48 %, pričom maximálna hraničná sadzba dane sa môže zvýšiť maximálne o 5 %, ak celková výška príjmov presiahne určitú hranicu, zatiaľ čo v prípade b) sa osobitná sadzba dane rovná 28 %.


title: Vec C-251/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) 21. apríla 2021 – SIA „Piltenes meži“/Lauku atbalsta dienests

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) 21. apríla 2021 – SIA „Piltenes meži“/Lauku atbalsta dienests
      (Vec C-251/21)
      (2021/C 252/19)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa a navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: SIA Piltenes meži

         Druhý účastník konania o kasačnom opravnom prostriedku: Lauku atbalsta dienests

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Patria do pôsobnosti článku 30 ods. 6 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1305/2013 zo 17. decembra 2013 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) a o zrušení nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005 (1) platby za mikrorezervácie vytvorené v lesnej oblasti v rámci plnenia cieľov smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES z 30. novembra 2009 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (2)?

                  2.

                  Vzťahujú sa na poskytnutie kompenzácie za mikrorezervácie vytvorené v rámci plnenia cieľov smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES z 30. novembra 2009 o ochrane voľne žijúceho vtáctva obmedzenia, ktoré nariadenie Komisie (EÚ) č. 702/2014 z 25. júna 2014, ktorým sa určité kategórie pomoci v odvetví poľnohospodárstva a lesného hospodárstva a vo vidieckych oblastiach vyhlasujú za zlučiteľné s vnútorným trhom pri uplatňovaní článkov 107 a 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (3), stanovuje v súvislosti s platbami podnikom v ťažkostiach?

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 487.

         (2)  Ú. v. EÚ L 20, 2010, s. 7.

         (3)  Ú. v. EÚ L 193, 2014, s. 1.


title: Vec C-260/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okražen săd Vidin (Bulharsko) 23. apríla 2021 – Corporate Commercial Bank AD v konkurze/Elit Petrol AD

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okražen săd Vidin (Bulharsko) 23. apríla 2021 – Corporate Commercial Bank AD v konkurze/Elit Petrol AD
      (Vec C-260/21)
      (2021/C 252/20)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Okražen săd Vidin

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Corporate Commercial Bank AD v konkurze

         Žalovaná: Elit Petrol AD

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 63 ZFEÚ, ktorý upravuje voľný pohyb kapitálu a platieb, vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje na vykonanie započítania vo vzťahu k bankovej inštitúcii, ak obchodná spoločnosť, ktorá je dlžníkom tejto banky, splní svoje záväzky započítaním so vzájomnými pohľadávkami voči tej istej banke, ktoré sú určené z hľadiska výšky, vyčíslené a splatné?

                  2.

                  Má sa článok 63 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že zmena podmienok týkajúcich sa účinnosti započítaní, ktoré už boli vykonané v súlade so zákonom vo vzťahu medzi obchodnou spoločnosťou a bankovou inštitúciou, z ktorej vyplýva, že vykonané započítania sú na základe nových podmienok, ktoré majú spätnú účinnosť vo vzťahu k už vykonaným započítaniam, sú neúčinné, predstavuje obmedzenie v zmysle článku 63 ods. 1 ZFEÚ, ak vedie k obmedzeniu možnosti splniť si záväzky voči iným spoločnostiam, pokiaľ akcie alebo podiely, ktoré tvoria základné imanie týchto spoločností, vlastnia osoby z iných členských štátov Európskej únie alebo tieto osoby vlastnia dlhopisy vydané uvedenými spoločnosťami?

                  3.

                  Má sa článok 63 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že pripúšťa vnútroštátnu právnu úpravu, ktorou sa so spätnou účinnosťou menia podmienky týkajúce sa účinnosti započítaní, ktoré už boli vykonané v súlade so zákonom vo vzťahu medzi obchodnou spoločnosťou a bankovou inštitúciou, a z ktorej vyplýva, že vykonané započítania sú na základe nových podmienok, ktoré sa so spätnou účinnosťou uplatňujú na započítania, ktoré už boli vykonané, neúčinné?

                  4.

                  Majú sa článok 4 ods. 2 písm. a), ako aj články 26, 27, 114 a 115 ZFEÚ, ktoré upravujú vnútorný trh Európskej únie, vykladať v tom zmysle, že aj v prípadoch, v ktorých existujú právne vzťahy len medzi právnymi subjektmi tej istej štátnej príslušnosti, ktoré teda možno klasifikovať ako vnútroštátne právne vzťahy bez priamej cezhraničnej súvislosti s vnútorným trhom Európskej únie, pripúšťajú vnútroštátnu právnu úpravu, ktorou sa so spätnou účinnosťou menia podmienky týkajúce sa účinnosti započítaní, ktoré už boli vykonané v súlade so zákonom vo vzťahu medzi obchodnou spoločnosťou a bankovou inštitúciou v jednom z členských štátov, pričom z tejto právnej úpravy vyplýva, že vykonané započítania sú na základe nových podmienok, ktoré sa so spätnou účinnosťou uplatňujú na započítania, ktoré už boli vykonané, neúčinné?

                  5.

                  Majú sa článok 2 v spojení s článkom 19 ods. 1 ZEÚ, ako aj článok 47 ods. 1 a 2 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že pripúšťajú prijatie vnútroštátnej právnej úpravy, ktorou sa menia podmienky týkajúce sa účinného vykonania započítaní vo vzťahu k bankovej inštitúcii, pričom táto právna úprava výslovne priznáva týmto novým podmienkam spätnú účinnosť a stanovuje, že započítania vykonané v súlade so zákonom v skoršom období sú neúčinné, zatiaľ čo sa v dotknutom členskom štáte vedie konkurzné konanie týkajúce sa tejto bankovej inštitúcie a prebiehajú súdne konania, v ktorých sa navrhuje, aby súd určil, že započítania vykonané voči tejto banke, pre ktoré v čase ich vykonania platili iné právne podmienky, sú neúčinné?

                  6.

                  Má sa zásada právnej istoty ako všeobecná zásada práva Únie vykladať v tom zmysle, že pripúšťa vnútroštátnu právnu úpravu, ktorou sa menia podmienky týkajúce sa účinného vykonania započítaní vo vzťahu k bankovej inštitúcii, pričom táto právna úprava výslovne priznáva týmto novým podmienkam spätnú účinnosť a stanovuje, že započítania vykonané v súlade so zákonom v skoršom období sú neúčinné, zatiaľ čo sa v dotknutom členskom štáte vedie konkurzné konanie týkajúce sa tejto bankovej inštitúcie a prebiehajú súdne konania, v ktorých sa navrhuje, aby súd určil, že započítania vykonané voči tejto banke, pre ktoré v čase ich vykonania platili iné právne podmienky, sú neúčinné?


title: Vec C-262/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus (Fínsko) 23. apríla 2021 – A/B

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/15

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus (Fínsko) 23. apríla 2021 – A/B
      (Vec C-262/21)
      (2021/C 252/21)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Korkein oikeus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ v konaní o opravnom prostriedku: A

         Odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku: B

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 2 bod 11 nariadenia Rady (ES) č. 2201/2003 (1) z 27. novembra 2003 o súdnej právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (ďalej len nariadenie „Brusel IIa“), týkajúci sa neoprávneného premiestnenia dieťaťa vykladať v tom zmysle, že tejto kvalifikácii zodpovedá situácia, v ktorej jeden z rodičov bez súhlasu druhého rodiča premiestni dieťa zo štátu, v ktorom má pobyt, do iného členského štátu, ktorý je zodpovedným členským štátom na základe rozhodnutia o odovzdaní prijatého príslušným orgánom podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 (2) (ďalej len „nariadenie Dublin III“)?

                  2.

                  V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: má sa článok 2 bod 11 nariadenia Brusel IIa týkajúci sa neoprávneného zadržiavania dieťaťa vykladať v tom zmysle, že tejto kvalifikácii zodpovedá situácia, v ktorej súd štátu, v ktorom má dieťa pobyt, zrušil rozhodnutie príslušného orgánu o postúpení posúdenia prípadu, ale dieťa, ktorého návrat sa nariaďuje, už nemá platné povolenie na pobyt v štáte svojho pobytu a nemá ani právo na vstup alebo pobyt v predmetnom štáte?

                  3.

                  Ak sa vzhľadom na odpoveď na prvú alebo druhú otázku má nariadenie Brusel IIa vykladať v tom zmysle, že ide o neoprávnené premiestnenie alebo zadržiavanie dieťaťa a dieťa má byť preto odovzdané do štátu svojho pobytu, má sa článok 13 prvý odsek písm. b) Haagskeho dohovoru z roku 1980 vykladať v tom zmysle, že bráni návratu dieťaťa buď

                              i)

                              z dôvodu, že existuje vážne nebezpečenstvo v zmysle tohto ustanovenia, že v prípade samostatného odovzdania dojčaťa, o ktoré sa osobne starala matka, by ho návrat vystavil fyzickej alebo duševnej ujme alebo ho inak priviedol do neznesiteľnej situácie, alebo

                              ii)

                              z dôvodu, že dieťa by v štáte svojho pobytu bolo prevzaté do starostlivosti a umiestnené samostatne alebo spolu s matkou do domova sociálnych služieb, čo znamená, že existuje vážne nebezpečenstvo v zmysle tohto ustanovenia, že návrat by dieťa vystavil fyzickej alebo duševnej ujme alebo ho inak priviedol do neznesiteľnej situácie, alebo tiež

                              iii)

                              z dôvodu, že dieťa bez platného povolenia na pobyt by sa ocitlo v neznesiteľnej situácii v zmysle tohto ustanovenia?

                  4.

                  Ak sa vzhľadom na odpoveď na tretiu otázku môže dôvod odmietnutia podľa článku 13 prvého odseku písm. b) Haagskeho dohovoru z roku 1980 vykladať v tom zmysle, že existuje vážne nebezpečenstvo, že návrat by dieťa vystavil fyzickej alebo duševnej ujme alebo ho inak priviedol do neznesiteľnej situácie, má sa článok 11 ods. 4 nariadenia Brusel IIa v spojení s pojmom najlepšie záujmy dieťaťa uvedeným v článku 24 Charty základných práv Európskej únie, ako aj v tomto nariadení vykladať v tom zmysle, že v situácii, v ktorej dieťa ani matka nemajú platné povolenie na pobyt v štáte pobytu dieťaťa, a teda nemajú ani právo na vstup a pobyt v tomto štáte, členský štát, v ktorom má dieťa pobyt, je povinný prijať primerané opatrenia na zabezpečenie legálneho pobytu dieťaťa a jeho matky v predmetnom členskom štáte? Ak má štát, v ktorom má dieťa pobyt, takúto povinnosť, má sa zásada vzájomnej dôvery medzi členskými štátmi vykladať v tom zmysle, že štát, ktorý dieťa odovzdáva, môže v súlade s touto zásadou predpokladať, že členský štát, v ktorom má dieťa pobyt, splní tieto povinnosti, alebo sa má vykladať v tom zmysle, že najlepšie záujmy dieťaťa vyžadujú, aby členský štát, ktorý dieťa odovzdáva, získal od orgánov štátu pobytu informácie o konkrétnych opatreniach, ktoré boli alebo budú prijaté na jeho ochranu, aby mohol posúdiť najmä primeranosť týchto opatrení s ohľadom na záujmy dieťaťa?

                  5.

                  Ak štát, v ktorom má dieťa pobyt, nemá povinnosť prijať primerané opatrenia, uvedenú vo štvrtej otázke, má sa článok 20 Haagskeho dohovoru z roku 1980 s prihliadnutím na článok 24 Charty základných práv v situáciách uvedených v tretej prejudiciálnej otázke v bodoch i) až iii) vykladať v tom zmysle, že bráni návratu dieťaťa, lebo návrat dieťaťa by sa mohol v zmysle tohto ustanovenia považovať za nezlučiteľný so základnými zásadami ochrany ľudských práv a základných slobôd?

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o súdnej právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (Ú. v. EÚ L 338, 2003, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 243).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013 , ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov (Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 31).


title: Vec C-273/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Budapest Környéki Törvényszék (Maďarsko) 28. apríla 2021 – WD/Agrárminiszter

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Budapest Környéki Törvényszék (Maďarsko) 28. apríla 2021 – WD/Agrárminiszter
      (Vec C-273/21)
      (2021/C 252/23)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Budapest Környéki Törvényszék

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: WD

         Žalovaný: Agrárminiszter

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 32 ods. 2 písm. a) a b) nariadenia (EÚ) č. 1307/2013 (1) vykladať v tom zmysle, že nehnuteľnosť, ktorá je kvalifikovaná ako letisko a nevyužíva sa na poľnohospodárske účely podľa katastra nehnuteľností, treba v rozsahu, v akom sa na nej nevykonáva žiadna činnosť súvisiaca s prevádzkou letiska, považovať za plochu využívanú prevažne na poľnohospodárske účely, pokiaľ sa na nej uskutočňuje chov zvierat?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1307/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa ustanovujú pravidlá priamych platieb pre poľnohospodárov na základe režimov podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 637/2008 a nariadenie Rady (ES) č. 73/2009 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 608).


title: Vec C-286/21: Žaloba podaná 4. mája 2021 – Európska komisia/Francúzska republika

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/19

      Žaloba podaná 4. mája 2021 – Európska komisia/Francúzska republika
      (Vec C-286/21)
      (2021/C 252/25)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: O. Beynet, M. Noll-Ehlers, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Francúzska republika

         Návrhy žalobkyne

      Komisia v predmetnej veci navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  jednak konštatoval, že Francúzska republika si tým, že sa od 1. januára 2005 systematicky a neustále prekračovala denná limitná hodnota suspendovaných častíc (PM10) v aglomerácii a zóne kvality Paríž (FR04A01/FR11ZAG01) a od 1. januára 2005 do roku 2016 vrátane v zóne Martinik/Fort-de-France (FR39N10/FR02ZAR01), naďalej neplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 13 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe (1) v spojení s prílohou XI uvedenej smernice,

                  —

                  a jednak konštatoval, že Francúzska republika si od 11. júna 2010 neplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 23 ods. 1 druhého pododseku smernice 2008/50/ES v spojení s jej prílohou XV, a to predovšetkým povinnosť zabezpečiť, aby sa obdobie, keď sú hodnoty prekročené, čo najviac skrátilo.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Pokiaľ ide o Paríž, od roku 2005 až do roku 2019, z ktorého pochádzajú posledné dostupné údaje, dochádzalo k neustálemu prekračovaniu denných limitných hodnôt. Bolo tiež konštatované, že nesúlad, pokiaľ ide o prekročenie denných limitných hodnôt v zóne Paríž, je značný (keďže počet prekročení predstavuje dvojnásobok povoleného počtu prekročení) a od roku 2015 nedošlo k náprave. V prípade zóny Martinik dochádzalo k neustálemu porušovaniu dennej limitnej hodnoty až do roku 2016 (s výnimkou roka 2008).
      V oboch zónach Paríž a Martinik dochádzalo k prekračovaniu limitných hodnôt PM10 v čase uplynutia lehoty na odpoveď na odôvodnené stanovisko. V tomto čase malo Francúzsko prijať a oznámiť plány. Z analýzy vyplýva, že Francúzsko takéto plány neprijalo. Opatrenia (na národnej a regionálnej úrovni), ktoré prijalo Francúzsko nedokázali zabezpečiť, aby bolo obdobie prekročenia čo najkratšie, ako to vyžadujú ustanovenia smernice 2008/50/ES.

         (1)  Ú. v. EÚ L 152, 2008, s. 1.


title: Vec T-638/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2021 – Sun Stars & Sons/EUIPO – Valvis Holding (AC AQUA AC) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Európskej únie AC AQUA AC – Skoršia národná trojrozmerná ochranná známka a skoršia trojrozmerná ochranná známka Európskej únie VODAVODA – Relatívny dôvod zamietnutia – Neexistencia pravdepodobnosti zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 2017/1001]“)

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/20

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2021 – Sun Stars & Sons/EUIPO – Valvis Holding (AC AQUA AC)
      (Vec T-638/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Európskej únie AC AQUA AC - Skoršia národná trojrozmerná ochranná známka a skoršia trojrozmerná ochranná známka Európskej únie VODAVODA - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 2017/1001]“)
      (2021/C 252/27)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sun Stars & Sons Pte Ltd (Singapur, Singapur) (v zastúpení: M. Maček a C. Saettel, advokátky)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Valvis Holding SA (Bukurešť, Rumunsko) (v zastúpení: D. Bogdan, G. Bozocea a M. Stănescu, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. augusta 2019 (vec R 649/2018-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Sun Stars & Sons a Valvis Holding

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Valvis Holding SA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 25.11.2019.


title: Vec T-70/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2021 – Metamorfoza/EUIPO – Tiesios kreivės (MUSEUM OF ILLUSIONS) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie MUSEUM OF ILLUSIONS – Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie MUSEUM OF ILLUSIONS – Neexistencia pravdepodobnosti zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] – Článok 95 nariadenia 2017/1001“)

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/21

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2021 – Metamorfoza/EUIPO – Tiesios kreivės (MUSEUM OF ILLUSIONS)
      (Vec T-70/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie MUSEUM OF ILLUSIONS - Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie MUSEUM OF ILLUSIONS - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Článok 95 nariadenia 2017/1001“)
      (2021/C 252/28)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Metamorfoza d.o.o. (Záhreb, Chorvátsko) (v zastúpení: A. Bijelić, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Tiesios kreivės (Vilnius, Litva)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 2. decembra 2019 (vec R 663/2019-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Tiesios kreivės a Metamorfoza

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 2. decembra 2019 (vec R 663/2019-2) sa zrušuje.

                  2.

                  Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 103, 30.3.2020.


title: Vec T-178/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2021 – Bavaria Weed/EUIPO (BavariaWeed) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie BavariaWeed – Absolútny dôvod zamietnutia – Ochranná známka, ktorá je v rozpore s verejným poriadkom – Článok 7 ods. 1 písm. f) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Článok 7 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/22

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. mája 2021 – Bavaria Weed/EUIPO (BavariaWeed)
      (Vec T-178/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie BavariaWeed - Absolútny dôvod zamietnutia - Ochranná známka, ktorá je v rozpore s verejným poriadkom - Článok 7 ods. 1 písm. f) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Článok 7 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2021/C 252/30)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Bavaria Weed GmbH (Herrsching am Ammersee,, Nemecko) (v zastúpení: J. Wolhändler, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Söder, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 22. januára 2020 (vec R 1458/2019-1), týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia BavariaWeed ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Bavaria Weed GmbH znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 191, 8.6.2020.


title: Vec T-274/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 8. apríla 2021 – Target Ventures Group/EUIPO – Target Partners (TARGET VENTURES) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Vyhlásenie o vzdaní sa napadnutej ochrannej známky – Zastavenie konania“)

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/23

      Uznesenie Všeobecného súdu z 8. apríla 2021 – Target Ventures Group/EUIPO – Target Partners (TARGET VENTURES)
      (Vec T-274/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Vyhlásenie o vzdaní sa napadnutej ochrannej známky - Zastavenie konania“)
      (2021/C 252/31)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Target Ventures Group Ltd (Road Town, Britské panenské ostrovy) (v zastúpení: T. Dolde, P. Homann, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: P. Sipos, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Target Partners GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: A. Klett a C. Mikyska, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 4. februára 2019 (vec R 1685/2017-2) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Target Ventures Group a Target Partners

         Výrok

                  1.

                  Konanie o žalobe sa zastavuje.

                  2.

                  Target Ventures Group Ltd a Target Partners GmbH znášajú svoje vlastné trovy konania, a každá z nich je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

         (1)  Ú. v. EÚ C 213, 24.6.2019.


title: Vec T-358/19: Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. mája 2021 – Groupe Canal +/Komisia („Hospodárska súťaž – Kartely – Televízne vysielanie – Rozhodnutie, ktorým sa záväzky stali záväznými – Späťvzatie napadnutého aktu – Zastavenie konania“)

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/23

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. mája 2021 – Groupe Canal +/Komisia
      (Vec T-358/19) (1)

      („Hospodárska súťaž - Kartely - Televízne vysielanie - Rozhodnutie, ktorým sa záväzky stali záväznými - Späťvzatie napadnutého aktu - Zastavenie konania“)
      (2021/C 252/32)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Groupe Canal + SA (Issy-les-Moulineaux, Francúzsko) (v zastúpení: P. Wilhelm, P. Gassenbach a O. de Juvigny, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Dawes, C. Urraca Caviedes a L. Wildpanner, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie zo 7. marca 2019 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.40023 – Cezhraničný prístup k platenej televízii), na základe ktorého sa záväzky, ktoré ponúkli spoločnosti The Walt Disney Company, The Walt Disney Company Limited, Universal Studios International B.V., Universal Studios Limited and Comcast Corporation, CPT Holdings Inc., Colgems Productions Limited, Sony Corporation, Warner Bros. International Television Distribution Inc., Warner Media LLC, Sky UK Limited a Sky Limited, stali právne záväznými

         Výrok

                  1.

                  Konanie o žalobe sa zastavuje.

                  2.

                  Konanie o návrhu Francúzskej republiky na vstup vedľajšieho účastníka do konania sa zastavuje.

                  3.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Groupe Canal +, s výnimkou trov, ktoré sa týkajú návrhu na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

                  4.

                  Groupe Canal +, Komisia a Francúzska republika znášajú svoje vlastné trovy konania súvisiace s návrhom na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 270, 12.8.2019.


title: Vec T-822/19: Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. mája 2021 – Asoliva a Anierac/Komisia („Žaloba o neplatnosť – Poľnohospodárstvo – Zaradenie panenského olivového oleja do jednej z troch kategórií – Vykonávacie opatrenia – Neexistencia osobnej dotknutosti – Neprípustnosť“)

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/24

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. mája 2021 – Asoliva a Anierac/Komisia
      (Vec T-822/19) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Poľnohospodárstvo - Zaradenie panenského olivového oleja do jednej z troch kategórií - Vykonávacie opatrenia - Neexistencia osobnej dotknutosti - Neprípustnosť“)
      (2021/C 252/33)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (Asoliva) (Madrid, Španielsko), Asociación Nacional de Industriales Envasadores y Refinadores de Aceites Comestibles (Anierac) (Madrid) (v zastúpení: V. Rodríguez Fuentes, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: M. Konstantinidis, F. Castilla Contreras a M. Morales Puerta, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie článku 1 ods. 1 písm. b) vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2019/1604 z 27. septembra 2019, ktorým sa mení nariadenie (EHS) č. 2568/91 o charakteristikách olivového oleja a oleja z olivových zvyškov a o príslušných analytických metódach (Ú. v. EÚ L 250, 2019, s. 14)

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (Asoliva) a Asociación Nacional de Industriales Envasadores y Refinadores de Aceites Comestibles (Anierac) sú povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 27, 27.1.2020.


title: Vec T-472/20 a T-472/20 AJ II: Uznesenie Všeobecného súdu z 26. apríla 2021 – Jouvin/Komisia („Žaloba o neplatnosť – Hospodárska súťaž – Kartely – Trh so zberom, sledovaním a doručovaním zásielok – Rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti – Žaloba zjavne bez právneho základu – Žiadosť o právnu pomoc podaná po podaní žaloby“)

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/25

      Uznesenie Všeobecného súdu z 26. apríla 2021 – Jouvin/Komisia
      (Vec T-472/20 a T-472/20 AJ II) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Hospodárska súťaž - Kartely - Trh so zberom, sledovaním a doručovaním zásielok - Rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti - Žaloba zjavne bez právneho základu - Žiadosť o právnu pomoc podaná po podaní žaloby“)
      (2021/C 252/34)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Frédéric Jouvin (Clichy, Francúzsko) (v zastúpení: L. Bôle-Richard, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Ernst, A. Keidel a A. Boitos, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2020) 3503 final z 28. mája 2020, ktorým bola zamietnutá sťažnosť podaná žalobcom, týkajúca sa údajných porušení článku 101 ZFEÚ

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa ako zjavne bez akéhokoľvek právneho základu zamieta.

                  2.

                  Žiadosť o právnu pomoc sa zamieta.

                  3.

                  Frédéric Jouvin je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 423, 7.12.2020.


title: Vec T-714/20 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 5. mája 2021 – Ovsyannikov/Rada („Konanie o nariadení predbežného opatrenia – Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu na Ukrajine – Zmrazenie finančných prostriedkov – Návrh na odklad výkonu – Neexistencia naliehavosti“)

text:
               28.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/25

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 5. mája 2021 – Ovsyannikov/Rada
      (Vec T-714/20 R)
      („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu na Ukrajine - Zmrazenie finančných prostriedkov - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“)
      (2021/C 252/35)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Dmitry Vladimirovich Ovsyannikov (Moskva, Rusko) (v zastúpení: J. Iriarte Ángel a E. Delage González, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: H. Marcos Fraile a P. Mahnič, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu rozhodnutia Rady 2014/145/SZBP zo 17. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie, ktorým sa narúša alebo ohrozuje územná celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 78, 2014, s. 16), nariadenia Rady (EÚ) č. 269/2014 zo 17. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie narúšajúce alebo ohrozujúce územnú celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 78, 2014, s. 6), rozhodnutia Rady (SZBP) 2017/2163 z 20. novembra 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/145/SZBP (Ú. v. EÚ L 304, 2017, s. 51), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2017/2153 z 20. novembra 2017, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EÚ) č. 269/2014 (Ú. v. EÚ L 304, 2017, s. 3), rozhodnutia Rady (SZBP) 2020/399 z 13. marca 2020, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/145/SZBP (Ú. v. EÚ L 78, 2020, s. 44), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2020/398 z 13. marca 2020, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 269/2014 (Ú. v. EÚ L 78, 2020, s. 1), rozhodnutia Rady (SZBP) 2020/1269 z 10. septembra 2020, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/145/SZBP (Ú. v. EÚ L 298, 2020, s. 23), vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2020/1267 z 10. septembra 2020, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 269/2014 (Ú. v. EÚ L 298, 2020, s. 1), rozhodnutia Rady (SZBP) 2020/1368 z 1. októbra 2020, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/145/SZBP (Ú. v. EÚ L 318, 2020, s. 5), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2020/1367 z 1. októbra 2020, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 269/2014 (Ú. v. EÚ L 318, 2020, s. 1) v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcu

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách sa rozhodne neskôr.