title: Vec C-542/09: Žaloba podaná 18. decembra 2009 — Európska komisia/Holandské kráľovstvo

text:
               13.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/31

         Žaloba podaná 18. decembra 2009 — Európska komisia/Holandské kráľovstvo
   (Vec C-542/09)
   2010/C 63/50
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Rozet a M. van Beek)

      Žalovaný: Holandské kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Holandské kráľovstvo si tým, že cezhraniční pracovníci a nimi naďalej vyživovaní rodinní príslušníci musia spĺňať podmienku bydliska, takzvané „pravidlo tri zo šiestich rokov“, aby prichádzali do úvahy pre financovanie štúdia v zahraničí v rámci WSF (1), nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 45 ZFEU a článku 7 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 1612/68 (2),

               —

               zaviazať Holandské kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Keďže Holandsko dodnes neprijalo všetky opatrenia, aby sa ukončilo uplatnenie podmienky bydliska takzvaného „pravidla troch zo šiestich rokov“, ktoré musia cezhraniční pracovníci a nimi naďalej vyživovaní rodinní príslušníci spĺňať, aby prichádzali do úvahy pre financovanie štúdia v zahraničí v rámci WSF, dospela Komisia k záveru, že Holandsko si nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 45 ZFEU a nariadenia č. 1612/68.

      (1)  Wet studiefinanciering (zákon o financovaní štúdia) 2000.

      (2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1612/68 z 15. októbra 1968 o slobode pohybu pracovníkov v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 257, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 15).


title: Vec C-587/10: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  27. septembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Vogtländische Straßen-, Tief- und Rohrleitungsbau GmbH Rodewisch (VSTR)/Finanzamt Plauen (Dane — Daň z pridanej hodnoty — Dodávka tovaru — Zdanenie reťazových plnení — Nepriznanie oslobodenia od dane z dôvodu neuvedenia identifikačného čísla pre DPH nadobúdateľa)

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/9

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. septembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof — Nemecko) — Vogtländische Straßen-, Tief- und Rohrleitungsbau GmbH Rodewisch (VSTR)/Finanzamt Plauen
   (Vec C-587/10) (1)

   (Dane - Daň z pridanej hodnoty - Dodávka tovaru - Zdanenie reťazových plnení - Nepriznanie oslobodenia od dane z dôvodu neuvedenia identifikačného čísla pre DPH nadobúdateľa)
   2012/C 366/14
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Vogtländische Straßen-, Tief- und Rohrleitungsbau GmbH Rodewisch (VSTR)

      Žalovaný: Finanzamt Plauen

      za účasti: Bundesministerium der Finanzen

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesfinanzhof — Výklad šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Dodávka tovaru — Zdanenie reťazového plnenia — Nadobudnutie tovaru podnikom so sídlom v členskom štáte od iného podniku so sídlom v tretej krajine, ktorý nie je registrovaný ako platca DPH a ktorý dodal podniku so sídlom v inom členskom štáte tovar, ktorý bol odoslaný dodávateľom priamo nadobúdateľovi — Situácia, keď dodávateľ uvedie daňové identifikačné číslo nadobúdateľa

      Výrok rozsudku

   Článok 28c A písm. a) prvý odsek šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 98/80/ES z 12. októbra 1998, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby daňový orgán členského štátu považoval dodávku v rámci Spoločenstva za oslobodenú od dane z pridanej hodnoty vtedy, keď dodávateľ predloží identifikačné číslo pre daň z pridanej hodnoty nadobúdateľa, avšak pod podmienkou, že nepriznanie tohto oslobodenia nie je odôvodnené iba tým, že táto povinnosť nebola dodržaná v prípade, že dodávateľ v dobrej viere a po tom, čo prijal všetky opatrenia, ktoré od neho môžu byť dôvodne požadované, nemôže predložiť toto identifikačné číslo, a okrem neho predloží iné údaje, ktoré môžu dostatočne preukázať, že nadobúdateľ je zdaniteľnou osobou, ktorá tak koná v rámci predmetného plnenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 12.3.2011.


title: Vec F-96/10: Žaloba podaná 5. októbra 2010 — Andrecs a i./Komisia

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/63

         Žaloba podaná 5. októbra 2010 — Andrecs a i./Komisia
   (Vec F-96/10)
   ()
   2011/C 30/123
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Stefan Robert Andrecs (Brusel, Belgicko) a iní (v zastúpení: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia žalovanej, ktorým sa upravujú odmeny, dôchodky a iné dávky žalobcov s účinnosťou od 1. júla 2009 a ktoré bolo premietnuté do ich výplatných listín v rámci každoročnej úpravy odmien a dôchodkov úradníkov a ostatných zamestnancov na základe nariadenia Rady (EÚ, Euratom) č. 1296/2009 z 23. decembra 2009

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie, ktorým menovací orgán stanovil novú výšku odmien, dôchodkov a iných dávok žalobcov podľa služobného poriadku a ktoré sa odrazilo najmä vo výplatných listinách dotknutých osôb R 6/2009 a 01/2010 a zrušiť rozhodnutie, ktorým menovací orgán 24. júna 2010 zamietol sťažnosť žalobcov podanú 29. marca 2010, keďže uvedené rozhodnutia obsahovali odmietnutie jednak zvýšenia odmien, dôchodkov a dávok žalobcov podľa služobného poriadku o 3,70 % ich pôvodnej výšky a jednak ich žiadosti o priznanie úrokov vypočítaných z dlhovaných súm pri sadzbe stanovenej Európskou centrálnou bankou pri hlavných refinančných operáciách, zvýšenej o dva body odo dňa vymáhateľnosti dotknutých súm až do ich úplného splatenia,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-267/07: Žaloba podaná 5. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Slovinská republika

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/18

         Žaloba podaná 5. júna 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Slovinská republika
   (Vec C-267/07)
   (2007/C 170/32)
   Jazyk konania: slovinčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: N. Yerrel a D. Kukovec, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Slovinská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Slovinská republika si tým, že neprijala opatrenia, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/50/ES z 29. apríla 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/48/ES o interoperabilite systému transeurópskych vysokorýchlostných železníc a smernica 2001/16/ES Európskeho parlamentu a Rady o interoperabilite systému transeurópskych konvenčných železníc (Ú. v. EÚ L 164, 30. 4. 2004; Mim. vyd. 13/034, s. 838), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Slovinskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2004/50/ES uplynula 29. apríla 2006.


title: Vec C-346/10: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 4. augusta 2011 — Európska komisia/Helénska republika

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/14

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 4. augusta 2011 — Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-346/10) (1)

   2011/C 340/24
   Jazyk konania: gréčtina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 246, 11.9.2010.


title: Spojené veci C-187/05 až C-190/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. septembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Areios Pagos – Grécko) – G. Agorastoudis/Goodyear Hellas ABEE (Hromadné prepúšťanie — Smernica 75/129/EHS — Článok 1 ods. 2 písm. d) — Skončenie činnosti podniku vyplývajúce zo súdneho rozhodnutia — Skončenie činnosti podniku len na základe rozhodnutia z vlastnej vôle zamestnávateľa)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/10

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. septembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Areios Pagos – Grécko) – G. Agorastoudis/Goodyear Hellas ABEE
   (Spojené veci C-187/05 až C-190/05) (1)

   (Hromadné prepúšťanie - Smernica 75/129/EHS - Článok 1 ods. 2 písm. d) - Skončenie činnosti podniku vyplývajúce zo súdneho rozhodnutia - Skončenie činnosti podniku len na základe rozhodnutia z vlastnej vôle zamestnávateľa)
   (2006/C 326/20)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Areios Pagos
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Georgios Agorastoudis a i. (C-187/05), Ioannis Pannou a i. (C-188/05), Kostandinos Kotsabougioukis a i. (C-189/05), Georgios Akritopoulos a i. (C-190/05)

      Žalovaný: Goodyear Hellas ABEE

      Ďalší účastníci konania: Geniki Synomospondia Ergaton Elladas (GSEE), Ergatoypalliliko kentro Thessalonikis (C-187/05 a C-189/05)
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Areios Pagos – Výklad článku 1 ods. 2 smernice Rady 75/129/EHS zo 17. februára 1975 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 48, 1975, s. 29) – Neuplatniteľnosť smernice na pracovníkov dotknutých ukončením činnosti podniku vyplývajúcim zo súdneho rozhodnutia – Rozsah
   Výrok rozsudku
   Smernica Rady 75/129/EHS zo 17. februára 1975 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania [neoficiálny preklad] sa má vykladať v tom zmysle, že je uplatniteľná na prípady hromadného prepúšťania v dôsledku definitívneho skončenia činnosti podniku alebo prevádzky, o ktorom rozhodol len zamestnávateľ z vlastnej iniciatívy bez predchádzajúceho súdneho rozhodnutia, bez toho, aby výnimka stanovená v článku 1 ods. 2 písm. d) tejto smernice mohla vylúčiť jej uplatnenie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 9.7.2005.


title: Pridelenie nového sudcu komorám

text:
               18.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/21

         Pridelenie nového sudcu komorám
   (2006/C 42/07)
   Súdny dvor Európskych spoločenstiev počas svojej schôdze 17. januára 2006 rozhodol, že pán Bay Larsen bude pridelený druhej a piatej komore.
   Zloženie druhej a piatej komory je v dôsledku toho takéto:
   Druhá komora
   pán Timmermans, predseda komory
   páni Makarczyk, Schintgen, pani Silva de Lapuerta, páni Kūris, Arestis, Klučka a Bay Larsen, sudcovia
   Piata komora
   pán Makarczyk, predseda komory
   pán Schintgen, pani Silva de Lapuerta, páni Kūris, Arestis, Klučka a Bay Larsen, sudcovia


title: Vec T-721/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 27. októbra 2015 – Belgicko/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Online hazardné hry — Ochrana spotrebiteľa a hráčov a predchádzanie hraniu maloletých osôb — Odporúčanie Komisie — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Neprípustnosť“)

text:
               21.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 429/25

         Uznesenie Všeobecného súdu z 27. októbra 2015 – Belgicko/Komisia
   (Vec T-721/14) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Online hazardné hry - Ochrana spotrebiteľa a hráčov a predchádzanie hraniu maloletých osôb - Odporúčanie Komisie - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť“))
   (2015/C 429/32)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: L. Van den Broeck a M. Jacobs, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Vlaemminck a B. Van Vooren, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: H. Tserepa-Lacombe a F. Wilman, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie odporúčania Komisie 2014/478/EÚ zo 14. júla 2014 o zásadách ochrany spotrebiteľov a hráčov využívajúcich služby online hazardných hier a o predchádzaní hraniu online hazardných hier v prípade maloletých osôb (Ú. v. EÚ L 214, s. 38)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               O návrhoch Helénskej republiky a Portugalskej republiky na vstup do konania ako vedľajší účastníci nie je potrebné rozhodnúť.

               3.

               Belgické kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania a je povinné nahradiť trovy, ktoré vznikli Európskej komisii.

               4.

               Belgické kráľovstvo, Helénska republika, Portugalská republika a Komisia znášajú svoje vlastné trovy konania týkajúce sa návrhov na vstup vedľajšieho účastníka do konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 431, 1.12.2014.


title: Vec C-4/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus (Fínsko) 6. januára 2014 — Christophe Bohez/Ingrid Wiertz

text:
               8.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus (Fínsko) 6. januára 2014 — Christophe Bohez/Ingrid Wiertz
      (Vec C-4/14)
      (2014/C 71/21)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Korkein oikeus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: Christophe Bohez

         Odporkyňa v odvolacom konaní: Ingrid Wiertz

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 1 ods. 2 nariadenia Brusel I (1) vykladať v tom zmysle, že spory, v ktorých ide o vymáhanie pokuty (astreinte), ktorá bola stanovená v spore týkajúcom sa rodičovskej starostlivosti a práva styku s dieťaťom na účely zabezpečenia hlavnej povinnosti, nespadajú do pôsobnosti nariadenia?

                  2.

                  Ak vyššie uvedené spory spadajú do pôsobnosti nariadenia Brusel I, má sa článok 49 tohto nariadenia vykladať v tom zmysle, že pokuta stanovená za každý deň, ktorá je v členskom štáte pôvodu vykonateľná priamo v stanovenej výške, ktorej konečná výška sa však môže meniť na základe návrhu alebo tvrdení povinného, je v členskom štáte vykonateľná až vtedy, keď sa v členskom štáte pôvodu osobitne určí jej konečná výška?

                  3.

                  Ak vyššie uvedené spory nespadajú do pôsobnosti nariadenia Brusel I, má sa článok 47 ods. 1 nariadenia Brusel IIa (2) vykladať v tom zmysle, že presadzovacie a zabezpečovacie opatrenia, ktoré sa týkajú rodičovskej starostlivosti a práva styku s dieťaťom, patria k vykonaniu v zmysle tohto ustanovenia, ktoré sa riadi právnym poriadkom členského štátu výkonu, alebo ich možno považovať za súčasť rozhodnutia o rodičovskej starostlivosti a o práve styku s dieťaťom, ktoré je podľa nariadenia Brusel IIa vykonateľné v inom členskom štáte?

                  4.

                  Keď sa navrhuje vymáhanie pokuty v inom členskom štáte, musí sa žiadať, aby sa v členskom štáte, v ktorom bolo rozhodnutie prijaté, osobitne stanovila konečná výška vymáhateľnej pokuty, a to aj vtedy, keď sa na vymáhanie nevzťahuje nariadenie Brusel I?

                  5.

                  Ak je pokuta (astreinte) stanovená na účely zabezpečenia vykonateľnosti rodičovského práva styku s dieťaťom vykonateľná v inom členskom štáte, bez toho, aby v členskom štáte pôvodu bola osobitne stanovená konečná výška vymáhateľnej pokuty:

                              a)

                              Je napriek tomu podmienkou vymáhania pokuty posúdenie toho, či bolo právo styku s dieťaťom porušené z dôvodov, ktorých zohľadnenie bolo vzhľadom na práva dieťaťa nevyhnutné, a

                              b)

                              ak áno, ktorý súd je príslušný na posúdenie týchto okolností, presnejšie povedané,

                                          i)

                                          je právomoc súdu štátu výkonu vždy obmedzená len na posúdenie toho, či sa údajné porušenie rodičovského práva styku s dieťaťom zakladalo na dôvode, ktorý výslovne vyplýva z rozhodnutia vo veci samej, alebo

                                          ii)

                                          vyplýva z práv dieťaťa chránených v Charte základných práv Únie, že súd štátu výkonu má rozsiahlejšiu právomoc alebo povinnosť posúdiť, či bolo právo styku s dieťaťom porušené z dôvodov, ktorých zohľadnenie bolo nevyhnutné na ochranu práv dieťaťa?

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42).

         (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o súdnej právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (Ú. v. ES L 338, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 243).


title: Vec T-386/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. septembra 2016 – FIH Holding a FIH Erhvervsbank/Komisia („Štátna pomoc — Bankový sektor — Pomoc poskytnutá dánskej banke FIH vo forme prevodu jej znehodnotených aktív na novú dcérsku spoločnosť a ich následného odkúpenia dánskym orgánom povereným zabezpečením finančnej stability — Štátna pomoc v prospech bánk v období krízy — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom — Pojem pomoc — Kritérium súkromného investora — Kritérium súkromného veriteľa — Výpočet výšky pomoci — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/37

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. septembra 2016 – FIH Holding a FIH Erhvervsbank/Komisia
   (Vec T-386/14) (1)

   ((„Štátna pomoc - Bankový sektor - Pomoc poskytnutá dánskej banke FIH vo forme prevodu jej znehodnotených aktív na novú dcérsku spoločnosť a ich následného odkúpenia dánskym orgánom povereným zabezpečením finančnej stability - Štátna pomoc v prospech bánk v období krízy - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom - Pojem pomoc - Kritérium súkromného investora - Kritérium súkromného veriteľa - Výpočet výšky pomoci - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2016/C 402/40)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: FIH Holding A/S (Kodaň, Dánsko) a FIH Erhvervsbank A/S (Kodaň) (v zastúpení: O. Koktvedgaard, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn a P.-J. Loewenthal, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh, založený na článku 263 ZFEÚ, na zrušenie rozhodnutia Komisie 2014/884/EÚ z 11. marca 2014 o štátnej pomoci SA.34445 (12/C), ktorú poskytlo Dánsko na prevod aktív súvisiacich s majetkom z FIH na FSC (Ú. v. EÚ L 357, 2014, s. 89)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie 2014/884/EÚ z 11. marca 2014 o štátnej pomoci SA.34445 (12/C), ktorú poskytlo Dánsko na prevod aktív súvisiacich s majetkom z FIH na FSC, sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 253, 4.8.2014.


title: Vec T-494/13: Žaloba podaná 16. septembra 2013 — Sales & Solutions/ÚHVT — Inceda Holding (watt)

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/60

         Žaloba podaná 16. septembra 2013 — Sales & Solutions/ÚHVT — Inceda Holding (watt)
   (Vec T-494/13)
   2013/C 344/111
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sales & Solutions (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: K. Gründig-Schnelle, Rechtsanwältin)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Inceda Holding (Kolín nad Rýnom, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. júla 2013 v odvolacom konaní R 1192/2012-4,

               —

               zaviazal ďalšieho účastníka konania na náhradu trov konania vrátane trov, ktoré vznikli v priebehu konania o odvolaní.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka „watt“ pre služby zaradené do tried 35, 39 a 42 — ochranná známka Spoločenstva č. 3 820 313.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: Inceda Holding.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: článok 52 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. b), c) a d) nariadenia č. 207/2009.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: vyhlásenie neplatnosti dotknutej ochrannej známky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009.


title: vec T-96/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 19. marca 2009 — Telecom Italia Media/Komisia ( Štátna pomoc — Príspevky na nákup digitálnych dekodérov — Telekomunikácie — Rozhodnutie Komisie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom — Rozhodnutie prijaté členským štátom v priebehu konania nepristúpiť k vymáhaniu pomoci od podniku, ktorý napadol rozhodnutie Komisie v rámci žaloby o neplatnosť — Zánik záujmu na konaní — Zastavenie konania )

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/35

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 19. marca 2009 — Telecom Italia Media/Komisia
   (vec T-96/07) (1)

   („Štátna pomoc - Príspevky na nákup digitálnych dekodérov - Telekomunikácie - Rozhodnutie Komisie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom - Rozhodnutie prijaté členským štátom v priebehu konania nepristúpiť k vymáhaniu pomoci od podniku, ktorý napadol rozhodnutie Komisie v rámci žaloby o neplatnosť - Zánik záujmu na konaní - Zastavenie konania“)
   2009/C 113/72
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Telecom Italia Media (TI Media) SpA (Rím, Taliansko) (v zastúpení: F. Bassan a S. Venturini, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Righini, G. Conte a B. Martenczuk, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Sky Italia Srl (Rím, Taliansko) (v zastúpení: F. González Díaz a D. Gerard, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2007/374/ES z 24. januára 2007 o štátnej pomoci C 52/2005 (ex NN 88/2005, ex CP 101/2004), ktorú Talianska republika poskytla prostredníctvom príspevku na nákup digitálnych dekodérov (Ú. v. EÚ L 147, s. 1)

      Výrok uznesenia

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 117, 29.5.2007.


title: Vec T-403/16: Žaloba podaná 28. júla 2016 – Stada Arzneimittel/EUIPO – Vivatech (Immunostad)

text:
               12.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 335/51

         Žaloba podaná 28. júla 2016 – Stada Arzneimittel/EUIPO – Vivatech (Immunostad)
   (Vec T-403/16)
   (2016/C 335/68)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Nemecko) (v zastúpení: R. Kaase a J. Plate, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Vivatech (Paríž, Francúzsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „Immunostad“ – ochranná známka Európskej únie č. 9 552 225.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 19. apríla 2016 vo veci R 863/2015-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane trov konania vynaložených v konaní pred odvolacím senátom.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 75 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-113/14: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. septembra 2016 – Spolková republika Nemecko/Európsky parlament, Rada Európskej únie (Žaloba o neplatnosť — Voľba právneho základu — Článok 43 ods. 2 ZFEÚ alebo článok 43 ods. 3 ZFEÚ — Spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami — Nariadenie (EÚ) č. 1308/2013 — Článok 7 — Nariadenie (EÚ) č. 1370/2013 — Článok 2 — Opatrenia týkajúce sa stanovovania cien — Referenčné prahy — Intervenčné ceny)

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/2

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. septembra 2016 – Spolková republika Nemecko/Európsky parlament, Rada Európskej únie
   (Vec C-113/14) (1)

   ((Žaloba o neplatnosť - Voľba právneho základu - Článok 43 ods. 2 ZFEÚ alebo článok 43 ods. 3 ZFEÚ - Spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami - Nariadenie (EÚ) č. 1308/2013 - Článok 7 - Nariadenie (EÚ) č. 1370/2013 - Článok 2 - Opatrenia týkajúce sa stanovovania cien - Referenčné prahy - Intervenčné ceny))
   (2016/C 402/02)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze, A. Lippstreu a A. Wiedmann, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobkyňu: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: M. Holt, C. Brodie a J. Kraehling, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Bates, barrister), Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, J. Škeřík, J. Vláčil a D. Hadroušek, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaní: Európsky parlament (v zastúpení: L. G. Knudsen a R. Kaškina, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie (v zastúpení: G. Maganza, J.-P. Hix a S. Barbagallo, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaných: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou a G. von Rintelen, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007, sa zrušuje.

               2.

               Článok 2 nariadenia Rady (EÚ) č. 1370/2013 zo 16. decembra 2013, ktorým sa určujú opatrenia týkajúce sa stanovovania niektorých druhov pomoci a náhrad súvisiacich so spoločnou organizáciou trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, sa zrušuje.

               3.

               Účinky článku 7 nariadenia č. 1308/2013 a článku 2 nariadenia č. 1370/2013 sú zachované, až kým v primeranej lehote, ktorá nesmie presiahnuť päť mesiacov odo dňa vyhlásenia tohto rozsudku, nenadobudne účinnosť nová právna úprava založená na správnom právnom základe, teda na článku 43 ods. 3 ZFEÚ.

               4.

               Európsky parlament a Rada Európskej únie sú povinní nahradiť trovy konania.

               5.

               Česká republika a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, ako aj Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 28.4.2014.


title: Vec C-247/10 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  15. novembra 2012 — Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd/Rada Európskej únie, Wenzhou Taima Shoes Co., Ltd, Európska komisia, Confédération européenne de l'industrie de la chaussure (CEC), BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas [Odvolanie — Dumping — Nariadenie (ES) č. 1472/2006 — Dovoz obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Číne a vo Vietname — Nariadenie (ES) č. 384/96 — Článok 2 ods. 7 písm. b) — Štatút podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve — Článok 9 ods. 6 — Individuálny prístup — Článok 17 ods. 3 — Výber vzorky — Článok 20 ods. 5 — Právo na obhajobu]

text:
               12.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/5

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 15. novembra 2012 — Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd/Rada Európskej únie, Wenzhou Taima Shoes Co., Ltd, Európska komisia, Confédération européenne de l'industrie de la chaussure (CEC), BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas
   (Vec C-247/10 P) (1)

   (Odvolanie - Dumping - Nariadenie (ES) č. 1472/2006 - Dovoz obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Číne a vo Vietname - Nariadenie (ES) č. 384/96 - Článok 2 ods. 7 písm. b) - Štatút podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve - Článok 9 ods. 6 - Individuálny prístup - Článok 17 ods. 3 - Výber vzorky - Článok 20 ods. 5 - Právo na obhajobu)
   2013/C 9/05
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd (v zastúpení: M. Sánchez Rydelski, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix a R. Szostak, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. Berrisch, Rechtsanwalt a N. Chesaites, barrister), Wenzhou Taima Shoes Co., Ltd, Európska komisia (v zastúpení: H. van Vliet a T. Scharf, splnomocnení zástupcovia), Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC), BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 4. marca 2010 v spojených veciach T-407/06, Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd, a T-408/06, Wenzhou Taima Shoes Co./Rada Európskej únie, ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu o čiastočné zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 1472/2006 z 5. októbra 2006, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname (Ú. v. EÚ L 275, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie zo 4. marca 2010, Zhejiang Aokang Shoes a Wenzhou Taima Shoes/Rada (T-407/06 a T-408/06) sa zrušuje.

               2.

               Nariadenie Rady (ES) č. 1472/2006 z 5. októbra 2006, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname, sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd.

               3.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania, ktoré Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd vynaložila tak v prvostupňovom konaní, ako aj v tomto konaní.

               4.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania, ktoré vynaložila tak v prvostupňovom konaní, ako aj v tomto konaní.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 31.7.2010.


title: Vec T-151/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  11. júla 2014 – Telefónica de España a Telefónica Móviles España/Komisia ( „Štátna pomoc — Verejná služba v oblasti vysielania — Pomoc, ktorú Španielsko plánuje poskytnúť v prospech RTVE — Zmena systému financovania — Nahradenie príjmov z reklamy novými daňami uvalenými na prevádzkovateľov televízneho vysielania a telekomunikácií — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom — Procesné práva — Nová pomoc — Zmena schémy existujúcej pomoci — Daňové opatrenie predstavujúce spôsob financovania pomoci — Existencia potrebného vzťahu určenia medzi daňou a pomocou — Priamy vplyv príjmu z dane na výšku pomoci — Proporcionalita — Povinnosť odôvodnenia“ )

text:
               1.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/29

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2014 – Telefónica de España a Telefónica Móviles España/Komisia
   (Vec T-151/11) (1)

   ((„Štátna pomoc - Verejná služba v oblasti vysielania - Pomoc, ktorú Španielsko plánuje poskytnúť v prospech RTVE - Zmena systému financovania - Nahradenie príjmov z reklamy novými daňami uvalenými na prevádzkovateľov televízneho vysielania a telekomunikácií - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom - Procesné práva - Nová pomoc - Zmena schémy existujúcej pomoci - Daňové opatrenie predstavujúce spôsob financovania pomoci - Existencia potrebného vzťahu určenia medzi daňou a pomocou - Priamy vplyv príjmu z dane na výšku pomoci - Proporcionalita - Povinnosť odôvodnenia“))
   2014/C 292/34
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Telefónica de España, SA (Madrid, Španielsko) a Telefónica Móviles España, SA (Madrid) (v zastúpení: F. González Díaz a F. Salerno, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Valero Jordana a C. Urraca Caviedes, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne M. Muñoz Pérez, neskôr S. Centeno Huerta a N. Díaz Abad, neskôr N. Díaz Abad a napokon M. Sampol Pucurull, abogados del Estado) a Corporación de Radio y Televisión Española, SA (RTVE) (Madrid) (v zastúpení: A. Martínez Sánchez, A. Vázquez-Guillén Fernández de la Riva a J. Rodríguez Ordóñez, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2011/1/EÚ z 20. júla 2010 o schéme štátnej pomoci C 38/09 (ex NN 58/09), ktorú Španielsko plánuje poskytnúť spoločnosti Corporación de Radio y Televisión Española (RTVE) (Ú. v. EÚ L 1, s. 9)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Telefónica de España, SA, a Telefónica Móviles España, SA, znášajú svoje vlastné trovy konania a spoločne a nerozdielne trovy konania Európskej komisie a Corporación de Radio y Televisión Española, SA (RTVE).

               3.

               Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 145, 14.5.2011.


title: Vec F-56/07: Žaloba podaná 11. júna 2007 – Gerochristos/Parlament

text:
               4.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 183/44

         Žaloba podaná 11. júna 2007 – Gerochristos/Parlament
   (Vec F-56/07)
   (2007/C 183/86)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Ioannis Gerochristos (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: E. Boigelot, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Parlamentu z 26. septembra 2006 o vymenovaní žalobcu za úradníka stážistu do skupiny funkcií referentov so zaradením do platovej triedy AD 6, do platového stupňa 3,

               —

               zrušenie následného rozhodnutia Parlamentu o zrazení sumy 994,95 eur zo základného platu žalobcu a vrátenie tejto sumy najbližší deň splatnosti, ktorý nasleduje po rozhodnutí o zrušení,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu majetkovej a nemajetkovej škody a zásahu do služobného postupu žalobcu vo výške 25 000 eur s výhradou zvýšenia a/alebo zníženia v priebehu konania,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, úspešný účastník všeobecného konkurzu EPSO 1/18/04 (1), ktorého oznámenie bolo uverejnené pred nadobudnutím účinnosti nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 723/2004 z 22. marca 2004, ktorým sa mení a dopĺňa Služobný poriadok zamestnancov Európskych spoločenstiev a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev (2), bol v čase svojho prijatia do služby dočasným zamestnancom platovej triedy AST 8 vykonávajúci funkciu úradníka platovej triedy AD 6.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza po prvé, porušenie povinnosti odôvodnenia stanovenej článkom 25 ods. 2 služobného poriadku zamestnancov Európskych spoločenstiev (ďalej len „služobný poriadok“) a to z toho dôvodu, že správny orgán mu nikdy nevysvetlil dôvody jeho zaradenia do platovej triedy AD 6, ako aj rozhodnutia o zrazení sumy 994,95 eur zo základného platu.
   Po druhé, žalobca na jednej strane uvádza porušenie článku 31 služobného poriadku, článkov 2 a 8 prílohy XIII služobného poriadku a ustanovení o oznámení konkurzu a na druhej strane vznáša námietku nezákonnosti článku 13 ods. 1 prílohy XIII služobného poriadku.
   Po tretie, žalobca tvrdí, že správny orgán porušil zásady rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie najmä preto, že bol potrestaný oproti dočasným zamestnancom a úradníkom, ktorí boli výhodnejšie zaradení na základe článku 5 ods. 2 a 4 prílohy XIII služobného poriadku alebo niektorých ustanovení, ktoré prijal Úrad Parlamentu 13. februára 2006.
   Po štvrté, žalobca uvádza porušenie zásady právnej istoty a legitímnej dôvery najmä preto, že oznámenie o konkurze sa zameralo na zostavenie rezervného zoznamu pre prijímanie do služby referentov platovej triedy A7/A6.
   Po piate, žaloba uvádza porušenie zásady správneho úradného postupu a povinnosti starostlivosti.
   Nakoniec žalobca tvrdí, že správny orgán porušil článok 85 služobného poriadku tým, že zrazil vyššie uvedenú sumu z jeho základného platu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 94 A, 21.4.2004, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 124, 27.4.2004, s. 1.


title: Vec C-350/12 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  3. júla 2014 – Rada Európskej únie/Sophie in ’t Veld (Odvolanie — Prístup k dokumentom inštitúcií — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Článok 4 ods. 1 písm. a) tretia zarážka, článok 4 ods. 2 druhá zarážka a článok 6 — Stanovisko právneho servisu Rady týkajúce sa začatia rokovaní s cieľom uzatvoriť medzinárodnú dohodu — Výnimky z práva na prístup — Ochrana verejného záujmu pokiaľ ide o medzinárodné vzťahy — Ochrana právnych stanovísk — Rozhodnutie o čiastočnom zamietnutí prístupu)

text:
               1.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. júla 2014 – Rada Európskej únie/Sophie in ’t Veld
   (Vec C-350/12 P) (1)

   ((Odvolanie - Prístup k dokumentom inštitúcií - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Článok 4 ods. 1 písm. a) tretia zarážka, článok 4 ods. 2 druhá zarážka a článok 6 - Stanovisko právneho servisu Rady týkajúce sa začatia rokovaní s cieľom uzatvoriť medzinárodnú dohodu - Výnimky z práva na prístup - Ochrana verejného záujmu pokiaľ ide o medzinárodné vzťahy - Ochrana právnych stanovísk - Rozhodnutie o čiastočnom zamietnutí prístupu))
   2014/C 292/03
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Rada Európskej únie (v zastúpení: P. Berman, B. Driessen a C. Fekete, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Sophie in ’t Veld (v zastúpení: O. Brouwer, E. Raedts a J. Blockx, advokáti), Európska komisia (v zastúpení: B. Smulders a P. Costa de Oliveira, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník konania, ktorý podporuje Sophie in ’t Veld: Európsky parlament (v zastúpení: N. Lorenz a N. Görlitz, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Európsky parlament a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 6.10.2012.


title: Vec T-595/13: Žaloba podaná 13. novembra 2013 — BSH Bosch und Siemens Hausgeräte/ÚHVT — LG Electronics (compressor technology)

text:
               8.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 39/21

         Žaloba podaná 13. novembra 2013 — BSH Bosch und Siemens Hausgeräte/ÚHVT — LG Electronics (compressor technology)
   (Vec T-595/13)
   2014/C 39/36
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: S. Biagosch, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: LG Electronics, Inc. (Seoul, Kórea)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 5. septembra 2013 (vec R 1176/2012-1),

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu jeho vlastných trov konania a trov konania žalobkyne.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „compressor technology“ pre tovary zaradené do tried 7, 9 a 11 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 7 420 151.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: LG Electronics, Inc.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovné ochranné známky „KOMPRESSOR PLUS“ a „KOMPRESSOR“ pre tovary zaradené do tried 7 a 11.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia (ES) č. 207/2009.


title: Vec T-133/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  22. januára 2015 – Pro-Aqua International/ÚHVT – Rexair (WET DUST CAN’T FLY) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Spoločenstva WET DUST CAN’T FLY — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“ )

text:
               9.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 81/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. januára 2015 – Pro-Aqua International/ÚHVT – Rexair (WET DUST CAN’T FLY)
   (Vec T-133/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva WET DUST CAN’T FLY - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 081/20)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pro-Aqua International GmbH (Ansbach, Nemecko) (v zastúpení: T. Raible, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: M. Rajh a J. Crespo Carrillo, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Rexair LLC (Troy, Michigan, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Bayer, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. decembra 2012 (vec R 211/2012-2) týkajúcemu sa konania o vyhlásení neplatnosti medzi Pro-Aqua International GmbH a Rexair LLC

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pro-Aqua International GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 123, 27.4.2013.


title: Vec C-424/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemecko) 25. júla 2013 — Zuchtvieh-Export GmbH/Stadt Kempten

text:
               16.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 336/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Nemecko) 25. júla 2013 — Zuchtvieh-Export GmbH/Stadt Kempten
   (Vec C-424/13)
   2013/C 336/14
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Zuchtvieh-Export GmbH

      Žalovaný: Stadt Kempten

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 14 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1/2005 (1) vykladať v tom zmysle, že v prípade dlhej cesty domácich nepárnokopytníkov, domáceho hovädzieho dobytka, oviec, kôz a ošípaných, ak sa miesto odoslania nachádza v členskom štáte Európskej únie, ale miesto určenia v tretej krajine, príslušný orgán miesta odoslania môže plán prepravy, ktorý predložil organizátor, opečiatkovať podľa článku 14 ods. 1 písm. c) len v tom prípade, keď spĺňa požiadavky stanovené v článku 14 ods. 1 písm. a) bode ii), pokiaľ ide o celú cestu z miesta odoslania až do miesta určenia, teda aj pre úseky cesty, ktoré sa nachádzajú úplne mimo Európskej únie?

               2.

               Má sa článok 14 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1/2005 vykladať v tom zmysle, že orgán miesta odoslania, ktorý je príslušný podľa tohto ustanovenia, môže podľa článku 14 ods. 1 písm. b) nariadenia uložiť organizátorovi prepravy povinnosť zmeniť plán zamýšľanej dlhej cesty tak, aby sa ustanovenia tohto nariadenia dodržali počas celej cesty z miesta odoslania do miesta určenia, aj keď jednotlivé úseky cesty ležia výlučne v tretích krajinách?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2005 z 22. decembra 2004 o ochrane zvierat počas prepravy a s ňou súvisiacich činností a o zmene a doplnení smerníc 64/432/EHS a 93/119/ES a nariadenia (ES) č. 1255/97 (Ú. v. EÚ L 3, 2005, s. 1).


title: Vec C-87/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  28. novembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social n o 3 Valladolid – Španielsko) – Vicente Pascual García/Confederación Hidrográfica del Duero

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/29

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 28. novembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social no 3 Valladolid – Španielsko) – Vicente Pascual García/Confederación Hidrográfica del Duero
   (Vec C-87/06) (1)

   (2008/C 171/47)

      Jazyk konania: španielčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 121, 20.5.2006.


title: Vec C-329/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  25. januára 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Finanzamt Dinslaken/Gerold Meindl (Sloboda usadiť sa — Článok 52 Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 43 ES) — Samostatne zárobkovo činná osoba — Daň z príjmov — Manželia, ktorí nie sú dlhodobo odlúčení — Odmietnutie spoločného zdanenia — Oddelené bydlisko manželov — Kompenzačné dávky za stratu na zárobku v prospech manžela nerezidenta — Príjmy, ktoré nepodliehajú zdaneniu v členskom štáte bydliska manžela)

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/7

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 25. januára 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Finanzamt Dinslaken/Gerold Meindl
   (Vec C-329/05) (1)

   (Sloboda usadiť sa - Článok 52 Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 43 ES) - Samostatne zárobkovo činná osoba - Daň z príjmov - Manželia, ktorí nie sú dlhodobo odlúčení - Odmietnutie spoločného zdanenia - Oddelené bydlisko manželov - Kompenzačné dávky za stratu na zárobku v prospech manžela nerezidenta - Príjmy, ktoré nepodliehajú zdaneniu v členskom štáte bydliska manžela)
   (2007/C 56/11)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesfinanzhof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Finanzamt Dinslaken

      Žalovaný: Gerold Meindl

      Vedľajší účastník konania: Christine Meindl-Berger
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Bundesfinanzhof – Výklad článku 43 Zmluvy ES – Vnútroštátne právne predpisy v oblasti dane z príjmov – Odmietnutie spoločného zdanenia manželov z dôvodu, že príjmy manžela v členskom štáte jeho bydliska presahujú určité hranice, zatiaľ čo v tomto inom členskom štáte tieto príjmy nie sú zdaniteľné
   Výrok rozsudku
   Článku 52 Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 43 ES) odporuje, ak daňovníkovi rezidentovi odmietne členský štát jeho bydliska spoločné zdanenie s jeho manželom, od ktorého nie je odlúčený a ktorý má bydlisko v inom členskom štáte, z dôvodu, že tento manžel dosiahol v tomto inom členskom štáte viac než 10 % príjmov domácnosti a zároveň viac než 24 000 DEM, pokiaľ príjmy dosiahnuté uvedeným manželom v tomto inom členskom štáte nepodliehajú v tomto štáte dani z príjmov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 271, 29.10.2005.


title: Vec C-301/07: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 6. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof — Rakúsko) — PAGO International GmbH/Tirolmilch registrierte Genossenschaft mbH [Ochranné známky — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 9 ods. 1 písm. c) — Ochranná známka, ktorá má dobré meno v rámci Spoločenstva — Zemepisný rozsah dobrého mena]

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/3

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 6. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof — Rakúsko) — PAGO International GmbH/Tirolmilch registrierte Genossenschaft mbH
   (Vec C-301/07) (1)

   (Ochranné známky - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 9 ods. 1 písm. c) - Ochranná známka, ktorá má dobré meno v rámci Spoločenstva - Zemepisný rozsah dobrého mena)
   2010/C 24/04
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: PAGO International GmbH

      Žalovaná: Tirolmilch registrierte Genossenschaft mbH

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Oberster Gerichtshof — Výklad článku 9 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146) — Práva majiteľa k ochrannej známke, ktorá má dobré meno v rámci Spoločenstva — Dobré meno ochrannej známky výlučne v členskom štáte — Ochrana ochranných známok v celom Spoločenstve alebo výlučne v členskom štáte

      Výrok rozsudku

   Článok 9 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva treba vykladať tak, že na to, aby ochranná známka požívala ochranu stanovenú v tomto ustanovení je potrebné, aby ju poznala podstatná časť verejnosti, ktorú zaujímajú výrobky alebo služby, na ktoré sa ochranná známka vzťahuje, a to na podstatnej časti územia Európskeho spoločenstva, a že vzhľadom na okolnosti vo veci samej možno územie členského štátu považovať za podstatnú časť územia Spoločenstva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 22.9.2007.


title: Vec T-359/07 P: Odvolanie podané 19. septembra 2007 : Komisia Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  5. júla 2007 vo veci F-26/06, Bertolete a i./Komisia

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/31

         Odvolanie podané 19. septembra 2007: Komisia Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 5. júla 2007 vo veci F-26/06, Bertolete a i./Komisia
   (Vec T-359/07 P)
   (2007/C 283/57)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Martin a L. Lozano Palacios, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: M. Bertolete (Wolowé-Saint-Lambert, Belgicko), A. P. Cunha Correia (Koekelberg, Belgicko), M. Lichteveld (Wavre, Belgicko), M. Mozelsio (Enghien, Belgicko), F. Orlando (Anderlecht, Belgicko), F. Pendville (Etterbeek, Belgicko), B. Simons (Bocholt, Belgicko), D. Sneessens (Auderghem, Belgicko), S. Voisin (Forest, Belgicko)
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Súdu pre verejnú službu z 5. júla 2007 vo veci F-26/06,

               —

               vrátiť vec Súdu pre verejnú službu,

               —

               rozhodnúť o trovách konania až v konaní vo veci samej,

               —

               subsidiárne, zrušiť rozsudok Súdu pre verejnú službu z 5. júla 2007 vo veci F-26/06 a rozhodnúť vo veci, vyhovieť návrhom podanými žalovanou na prvom stupni a tým zamietnuť odvolanie vo veci F-26/06,

               —

               zaviazať ďalších účastníkov konania nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Rozsudkom z 5. júla 2007, ktorý bol vydaný vo veci Bertolette a i./Komisia, F-26/06, Súd pre verejnú službu (SVS) zrušil rozhodnutie, ktorým Komisia stanovila zaradenie a odmenu žalobkýň na základe zmlúv pre zmluvných zamestnancov. Žalobkyne, bývalé zamestnankyne podľa belgického práva, boli prijaté na miesta učiteľky v materskej škôlke v dôsledku zmeny podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Spoločenstva.
   Prvým dôvodom, ktorý Komisia uviedla na podporu svojho odvolania, tvrdí, že Súd pre verejnú službu sa dopustil právneho omylu tým, že nezohľadnil dosah zásady rovnosti zaobchádzania pri výklade uplatniteľných ustanovení, najmä v súvislosti s koncepciou, ktorej sa Komisia pridržiava, spočívajúcej v zahrnutí rodinných dávok do pojmu odmena.
   Druhý dôvod sa opiera o porušenie zásady odôvodnenia, keďže Súd pre verejnú službu opomenul rozhodnúť o pojme odmena.


title: Vec C-313/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal tribunal de commerce de Paris (Francúzsko) 25. júna 2015 – Eco-Emballages SA/Sphère France SAS, Schweitzer SAS, Carrefour Import SAS, Tissue France SCA, SCA Hygiène Products SAS, WEPA Troyes SAS, Industrie Cartarie Tronchetti SpA, Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica, SL, Kimberly-Clark SAS, Gopack SAS, Delipapier, CMC France SARL, Paul Hartmann SA, Wepa Lille SAS, Industrie Cartarie Tronchetti France SAS, Melitta France SAS, Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG, Scamark SAS, Système U Centrale Nationale SAS

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/38

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal tribunal de commerce de Paris (Francúzsko) 25. júna 2015 – Eco-Emballages SA/Sphère France SAS, Schweitzer SAS, Carrefour Import SAS, Tissue France SCA, SCA Hygiène Products SAS, WEPA Troyes SAS, Industrie Cartarie Tronchetti SpA, Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica, SL, Kimberly-Clark SAS, Gopack SAS, Delipapier, CMC France SARL, Paul Hartmann SA, Wepa Lille SAS, Industrie Cartarie Tronchetti France SAS, Melitta France SAS, Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG, Scamark SAS, Système U Centrale Nationale SAS
   (Vec C-313/15)
   (2015/C 294/49)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de commerce de Paris

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Eco-Emballages SA

      Žalované: Sphère France SAS, Schweitzer SAS, Carrefour Import SAS, Tissue France SCA, SCA Hygiène Products SAS, WEPA Troyes SAS, Industrie Cartarie Tronchetti SpA, Industrie Cartarie Tronchetti Ibérica, SL, Kimberly-Clark SAS, Gopack SAS, Delipapier, CMC France SARL, Paul Hartmann SA, Wepa Lille SAS, Industrie Cartarie Tronchetti France SAS, Melitta France SAS, Cofresco Frischhalteprodukte GmbH & Co. KG, Scamark SAS, Système U Centrale Nationale SAS

      Prejudiciálna otázka

   Zahŕňa pojem obalov, tak ako je definovaný v článku 3 smernice 94/62/ES, zmenenej a doplnenej smernicou 2004/12/ES (1), ‚navíjacie valčeky‘ (rúrky, tuby, valce), okolo ktorých sú ovinuté pružné výrobky, ako je napríklad papier, fólie, ktoré sa predávajú spotrebiteľom?

      (1)  Smernica 2004/12/ES Európskeho parlamentu a Rady z 11. februára 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov (Ú. v. EÚ L 47, s. 26; Mim. vyd. 13/034, s. 3).


title: Vec C-513/13 P: Odvolanie podané 25. septembra 2013 : Španielske kráľovstvo proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z  11. júla 2013 vo veci T-358/08, Španielsko/Komisia

text:
               16.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 336/11

         Odvolanie podané 25. septembra 2013: Španielske kráľovstvo proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 11. júla 2013 vo veci T-358/08, Španielsko/Komisia
   (Vec C-513/13 P)
   2013/C 336/24
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Rubio González, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľa

               —

               určiť, že toto odvolanie je dôvodné, a zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2013 vo veci T-358/08, Španielske kráľovstvo/Komisia,

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2008) 3249 z 25. júna 2008 o znížení podpory poskytnutej z Kohézneho fondu na projekt č. 96/11/61/018 „Saneamiento de Zaragoza“, ktorá bola pôvodne poskytnutá rozhodnutím Komisie K(96) 2095 z 26. júla 1996,

               —

               uložiť ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

                     Nesprávne právne posúdenie v súvislosti s účinkami lehoty uvedenej v článku H ods. 2 prílohy II nariadenia Rady (ES) č. 1164/94

                   (1)

                     zo 16. mája 1994, ktorým sa zriaďuje kohézny fond
                  . Komisia po uplynutí uvedenej lehoty už nemôže prijať nijaké finančné úpravy, a preto má povinnosť vykonať platbu, pričom vykonaná úprava je protiprávna.

               2.

                     Nesprávne právne posúdenie v súvislosti s pojmom „práca“ z dôvodu rozhodnutia, že celá sieť predstavuje jedinú prácu v zmysle článku 1 písm. c) smernice Rady 93/37/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania prác

                   (2). Napadnutý rozsudok vychádza z rozsudku z 5. októbra 2000, Komisia/Francúzsko (C-16/98, Zb. s. I-8315), pričom nezohľadnil potrebu geografickej kontinuity prác ako celku a ich vzájomnú previazanosť, a to najmä previazanosť na účely poskytovania služieb.

      (1)  Ú. v. ES L 130, s. 1; Mim. vyd. 14/001, s. 9.

      (2)  Ú. v. ES L 199, s. 54; Mim. vyd. 06/002, s. 163.


title: Vec T-671/15 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 4. decembra 2015 – E-Control/ACER („Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Stanovisko o súlade rozhodnutí národných regulačných orgánov o schválení metód prideľovania cezhraničnej prenosovej kapacity elektrickej energie — Návrh na odklad výkonu — Nedodržanie formálnych náležitostí — Neprípustnosť“)

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/51

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 4. decembra 2015 – E-Control/ACER
   (Vec T-671/15 R)
   ((„Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Stanovisko o súlade rozhodnutí národných regulačných orgánov o schválení metód prideľovania cezhraničnej prenosovej kapacity elektrickej energie - Návrh na odklad výkonu - Nedodržanie formálnych náležitostí - Neprípustnosť“))
   (2016/C 048/59)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts- und Erdgaswirtschaft (E-Control) (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: F. Schuhmacher, advokát)

      Žalovaná: Agentúra pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ACER)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu stanoviska Agentúry pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky č. 09/2015 z 23. septembra 2015 o súlade rozhodnutí národných regulačných orgánov o schválení metód prideľovania cezhraničnej prenosovej kapacity v strednej a východnej Európe s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 z 13. júla 2009 o podmienkach prístupu do sústavy pre cezhraničné výmeny elektriny, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1228/2003 (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 15) a s usmerneniami o riadení a prideľovaní dostupnej prenosovej kapacity spojovacích vedení medzi národnými sústavami uvedenými v prílohe I tohto nariadenia

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-585/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 8. júna 2016 – Monster Energy/EUIPO (GREEN BEANS) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie GREEN BEANS — Žiadosť o uvedenie do predchádzajúceho stavu — Nedodržanie lehoty na podanie žaloby na Všeobecný súd“)

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/43

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. júna 2016 – Monster Energy/EUIPO (GREEN BEANS)
   (Vec T-585/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie GREEN BEANS - Žiadosť o uvedenie do predchádzajúceho stavu - Nedodržanie lehoty na podanie žaloby na Všeobecný súd“))
   (2016/C 270/48)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Monster Energy Company (Corona, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: P. Brownlow, solicitor)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 22. júla 2015 (vec R 3002/2014-2) týkajúcemu sa prihlášky slovnej ochrannej známky GREEN BEANS ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Monster Energy Company je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 406, 7.12.2015.


title: Vec C-364/11: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  19. decembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság — Maďarsko) — Mostafa Abed El Karem El Kott, Chadi Amin A Radi, Hazem Kamel Ismail/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal [Smernica 2004/83/ES — Minimálne ustanovenia na priznanie postavenia utečenca alebo osoby oprávnenej na doplnkovú ochranu — Osoba bez štátneho občianstva s palestínskym pôvodom, ktorá požiadala Úrad Organizácie Spojených národov pre pomoc a prácu v prospech palestínskych utečencov na Blízkom východe (UNRWA) o ochranu alebo pomoc — Právo tejto osoby bez štátneho občianstva na priznanie postavenia utečenca na základe článku 12 ods. 1 písm. a) druhej vety smernice 2004/83 — Podmienky uplatňovania — Zánik uvedenej ochrany alebo pomoci zo strany UNRWA „z akéhokoľvek dôvodu“ — Dôkaz — Dôsledky pre dotknuté osoby žiadajúce o priznanie postavenia utečenca — Právo byť „oprávnený ipso facto na výhody z (tejto) smernice“ — Uznanie ipso iure postavenia „utečenca“ v zmysle článku 2 písm. c) tejto smernice a priznanie postavenia utečenca podľa článku 13 tejto smernice]

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/8

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. decembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság — Maďarsko) — Mostafa Abed El Karem El Kott, Chadi Amin A Radi, Hazem Kamel Ismail/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
   (Vec C-364/11) (1)

   (Smernica 2004/83/ES - Minimálne ustanovenia na priznanie postavenia utečenca alebo osoby oprávnenej na doplnkovú ochranu - Osoba bez štátneho občianstva s palestínskym pôvodom, ktorá požiadala Úrad Organizácie Spojených národov pre pomoc a prácu v prospech palestínskych utečencov na Blízkom východe (UNRWA) o ochranu alebo pomoc - Právo tejto osoby bez štátneho občianstva na priznanie postavenia utečenca na základe článku 12 ods. 1 písm. a) druhej vety smernice 2004/83 - Podmienky uplatňovania - Zánik uvedenej ochrany alebo pomoci zo strany UNRWA „z akéhokoľvek dôvodu“ - Dôkaz - Dôsledky pre dotknuté osoby žiadajúce o priznanie postavenia utečenca - Právo byť „oprávnený ipso facto na výhody z (tejto) smernice“ - Uznanie ipso iure postavenia „utečenca“ v zmysle článku 2 písm. c) tejto smernice a priznanie postavenia utečenca podľa článku 13 tejto smernice)
   2013/C 46/14
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Mostafa Abed El Karem El Kott, Chadi Amin A Radi, Hazem Kamel Ismail

      Žalovaný: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal

      za účasti: ENSZ Menekültügyi Főbiztossága

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Fővárosi Bíróság — Výklad článku 12 ods. 1 písm. a) smernice Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany (Ú. v. EÚ L 304, s. 12; Mim. vyd. 19/007, s. 96) — Osoba bez štátneho občianstva palestínskeho pôvodu, ktorá využila ochranu Agentúry Organizácie Spojených národov pre pomoc a prácu v prospech palestínskych utečencov na Blízkom východe (UNRWA) — Právo tejto osoby bez štátneho občianstva dovolávať sa ipso facto smernice 2004/83/ES v prípade zániku ochrany poskytovanej touto agentúrou — Podmienky, za ktorých možno považovať ochranu za skončenú — Pojem „výhody z ustanovení tejto smernice“

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 12 ods. 1 písm. a) druhá veta smernice Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany, sa musí vykladať v tom zmysle, že zánik ochrany alebo pomoci zo strany inej agentúry alebo orgánu Organizácie spojených národov, než je Úrad Vysokého komisára Organizácie spojených národov pre utečencov (HCR), „z akéhokoľvek dôvodu“ sa týka tiež situácie osoby, ktorá po tom, ako skutočne túto ochranu alebo túto pomoc využívala, ju prestane využívať z dôvodov vymykajúcich sa jej kontrole a nezávislých od jej vôle. Príslušným vnútroštátnym orgánom členského štátu zodpovedným za posúdenie žiadosti o azyl podanej takouto osobou prináleží na základe individuálneho preskúmania takejto žiadosti overiť, či uvedená osoba bola nútená opustiť zónu pôsobenia tejto agentúry alebo orgánu, čo platí v prípade, že sa nachádzala v situácii vážneho nebezpečenstva a dotknutá agentúra alebo orgán nebol schopný zaručiť jej v tejto zóne životné podmienky, ktoré sú v súlade s úlohou, ktorá uvedenej agentúre alebo orgánu prináleží.

               2.

               Článok 12 ods. 1 písm. a) druhá veta smernice 2004/83 sa musí vykladať v tom zmysle, že v prípade zistenia príslušných orgánov členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o azyl, že podmienka týkajúca sa zániku ochrany a pomoci Úradu Organizácie Spojených národov pre pomoc a prácu v prospech palestínskych utečencov na Blízkom východe (UNRWA) je splnená, pokiaľ ide o žiadateľa, skutočnosť, že môže byť ipso facto „oprávnen[ým]… na výhody z… tejto smernice“, spôsobuje uznanie postavenia utečenca týmto členským štátom v zmysle článku 2 písm. c) uvedenej smernice a priznanie ipso iure postavenia utečenca tomuto žiadateľovi pod podmienkou, že sa naňho neuplatňuje odsek 1 písm. b) alebo odseky 2 a 3 tohto článku 12.

      (1)  Ú. v. EÚ C 347, 26.11.2011.


title: Vec C-159/06: Žaloba podaná  21. marca 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/33

         Žaloba podaná 21. marca 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika
   (Vec C-159/06)
   (2006/C 131/62)
   Jazyk konania: švédčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Konstantinidis a K. Nyberg)

      Žalovaná: Fínska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že neprijatím zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení pokiaľ ide o provinciu Åland potrebných na prebratie smernice Európskeho parlamentu a Rady ES 2003/108 z 8. decembra 2003
                   (1), ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2002/96/ES o odpade z elektrických a elektronických zariadení (OEEZ), alebo v každom prípade ich neoznámením Komisii, si Fínska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice,

               —

               zaviazať Fínsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 13. augusta 2004.

      (1)  Ú. v EÚ L 345, s. 106.


title: Vec T-161/04: Žaloba podaná dňa 26. apríla 2004 Gregorio Valero Jordana proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               26.6.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 168/12

         Žaloba podaná dňa 26. apríla 2004 Gregorio Valero Jordana proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-161/04)
   (2004/C 168/24)
   Jazyk konania: španielčina
   Gregorio Valero Jordana, bytom Brusel, zastúpený Massimo Merola, advokát, podal 26. apríla 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie zo dňa 10. februára 2004, ktorým Komisia Európskych spoločenstiev zamietla žalobcovi prístup k zoznamu úspešných účastníkov otvoreného výberového konania A7/A6 COM/A/637 a k individuálnym rozhodnutiam, ktorými boli menovaní úradníci do funkcií triedy A6, s účinnosťou od 5. októbra 1995.

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné argumenty
   Žalobca v tomto konaní napáda rozhodnutie žalovanej, ktorým mu bol zamietnutý prístup k zoznamu úspešných účastníkov otvoreného výberového konania A7/A6 COM/A/637 a k individuálnym rozhodnutiam, ktorými boli menovaní úradníci do funkcií triedy A6 s účinnosťou od 5. októbra 1995.
   Na podporu svojho návrhu žalobca uvádza, po prvé, nesprávne uplatnenie výnimky podľa čl. 4 (1)(b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001, zo dňa 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (1). Táto výnimka sa týka ochrany súkromia a osoby jednotlivca, predovšetkým v súlade s právnymi predpismi spoločenstva o ochrane osobných údajov. Žalobca v tejto súvislosti tvrdí, že sprístupnenie požadovaných dokumentov nemôže byť považované za zásah do súkromia osôb, ktorých mená sú na ňom uvedené, pretože zaradenie medzi úradníkov verejnej správy nespadá do súkromnej sféry.
   Okrem toho, nakoľko individuálne rozhodnutia o menovaní úradníkov Európskej verejnej služby sú verejné, žalobca tvrdí, že došlo aj k porušeniu čl. 5 (b) Nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001, zo dňa 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (2).
   Žalobca tiež namieta porušenie povinnosti uviesť odôvodnenie a porušenie princípu dobrej správy.

      (1)  Ú. v. ES L 145, 31.5.2000, s. 43.

      (2)  Ú. v. ES L 8, 12.1.2001, s. 1.


title: Vec T-275/16: Žaloba podaná 27. mája 2016 – Mubarak a iní/Rada

text:
               25.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/57

         Žaloba podaná 27. mája 2016 – Mubarak a iní/Rada
   (Vec T-275/16)
   (2016/C 270/64)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Káhira, Egypt), Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Káhira), Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh (Káhira), Khadiga Mahmoud El Gammal (Káhira) (v zastúpení: B. Kennelly a J. Pobjoy, barristers, a G. Martin a M. Rushton, solicitors)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2016/411 z 18. marca 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2011/172/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 74, 2016, s. 40), v rozsahu, v akom sa vzťahuje na žalobcov,

               —

               vyhlásil, že článok 1 ods. 1 rozhodnutia Rady 2011/172/SZBP z 21. marca 2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 76, 2011, s. 63) a článok 2 ods. 1 nariadenia Rady (EÚ) č. 270/2011 z 21. marca 2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 76, 2011, s. 4) sú neuplatniteľné v rozsahu, v akom sa vzťahujú na žalobcov a v dôsledku toho zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2016/411, v rozsahu, v akom sa vzťahuje na žalobcov,

               —

               uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že Rada nesprávne určila príslušný právny základ pre článok 1 ods. 1 rozhodnutia 2011/172/SZBP (ďalej len „rozhodnutie“) a článok 2 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 270/2011 (ďalej len „nariadenie“). Neexistuje nijaký dôkaz o tom, že by Rada pri prijímaní rozhodnutia Rady (SZBP) 2016/411 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) akýmkoľvek spôsobom preskúmala právny základ článku 1 ods. 1 rozhodnutia napriek tomu, že je táto povinnosť výslovne stanovená v článku 5 rozhodnutia. Skutočnosť, že článok 1 ods. 1 mohol mať platný právny základ v čase, keď bol prvý krát prijatý, a to 21. marca 2011, neznamená, že toto ustanovenie má stále právny základ až do roku 2016, či ešte neskôr.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že Rada tým, že sa domnievala, že súdny proces v Egypte je v súlade so základnými ľudskými právami, porušila práva žalobcov zakotvené v článku 6 ZEÚ, v spojení s článkami 2 a 3 ZEÚ, a článkoch 47 a 48 Charty základných práv Európskej únie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že Rada nesprávne posúdila, že kritérium na uvedenie žalobcov na zoznam stanovené v článku 1 ods. 1 rozhodnutia a článku 2 ods. 1 nariadenia bolo splnené.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že Rada náležite neodôvodnila opätovné uvedenie žalobcov na zoznam.

               5.

               Piaty žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že Rada porušila právo žalobcov na obhajobu a ich právo na dobrú správu veci verejných a účinné súdne preskúmanie. Konkrétne Rada dôkladne a nestranne nepreskúmala, či boli uvedené dôvody pre opätovné uvedenie na zoznam riadne odôvodnené s prihliadnutím na tvrdenia žalobcov vyjadrené pred opätovným uvedením na zoznam.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod sa zakladá na tvrdení, že Rada neodôvodnene, či neprimerane, porušila základné práva žalobcov, vrátane ich práva na ochranu majetku a dobrej povesti. Dopad dotknutého rozhodnutia na žalobcov je závažný, či už z hľadiska ich majetku, alebo ich medzinárodnej povesti. Rada nepreukázala, že by zmrazenie aktív a ekonomických zdrojov žalobcov súviselo s akýmkoľvek legitímnym cieľom, alebo by ním bolo odôvodnené, a dokonca ani to, že by boli tieto opatrenia vzhľadom na takýto cieľ primerané.


title: Vec T-477/07: Žaloba podaná 17. decembra 2007 – Cofra/Komisia

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/43

         Žaloba podaná 17. decembra 2007 – Cofra/Komisia
   (Vec T-477/07)
   (2008/C 64/69)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cofra srl (Barletta, Taliansko) (v zastúpení: M. A. Calabrese, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie zo 17. októbra 2007, SG/E/3/MIB/mbp D(2007) 8992,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedeným vo veci T-417/07, Lodato Gennaro & Co.


title: Vec C-551/03 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo  6. apríla 2006  – General Motors BV (pôvodne General Motors Nederland BV a Opel Nederland BV)/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Dohody — Článok 81 ES — Nariadenia (EHS) č. 123/85 a (ES) č. 1475/95 — Distribúcia osobných automobilov značky Opel — Rozdelenie trhu — Obmedzenia vývozu — Systém obmedzujúci prémie — Pokuta — Usmernenia na výpočet pokút)

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/5

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. apríla 2006 – General Motors BV (pôvodne General Motors Nederland BV a Opel Nederland BV)/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-551/03 P) (1)

   (Odvolanie - Dohody - Článok 81 ES - Nariadenia (EHS) č. 123/85 a (ES) č. 1475/95 - Distribúcia osobných automobilov značky Opel - Rozdelenie trhu - Obmedzenia vývozu - Systém obmedzujúci prémie - Pokuta - Usmernenia na výpočet pokút)
   (2006/C 143/10)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: General Motors BV (pôvodne General Motors Nederland BV a Opel Nederland BV)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: W. Mölls a A. Whelan, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Flynn)
   Predmet veci
   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 21. októbra 2003, General Motors Nederland a Opel Nederland/Komisia (T-368/00) – Čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2000)2707 z 20. septembra 2000 týkajúceho sa konania podľa článku 81 ES [neoficiálny preklad] (COMP/36.653 – Opel) a zníženie pokuty uloženej žalobcovi
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               General Motors BV je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 20.3.2004.


title: Vec C-234/04: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo  16. marca 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Innsbruck) – Rosmarie Kapferer/Schlank & Schick GmbH (Súdna právomoc v občianskych veciach — Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Výklad článku 15 — Právomoc v oblasti zmlúv uzavretých spotrebiteľom — Prísľub výhry — Klamlivá reklama — Súdne rozhodnutie o právomoci — Právoplatnosť — Znovuotvorenie na odvolacom stupni — Právna istota — Prednosť práva Spoločenstva — Článok 10 ES)

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/14

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. marca 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Innsbruck) – Rosmarie Kapferer/Schlank & Schick GmbH
   (Vec C-234/04) (1)

   (Súdna právomoc v občianskych veciach - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Výklad článku 15 - Právomoc v oblasti zmlúv uzavretých spotrebiteľom - Prísľub výhry - Klamlivá reklama - Súdne rozhodnutie o právomoci - Právoplatnosť - Znovuotvorenie na odvolacom stupni - Právna istota - Prednosť práva Spoločenstva - Článok 10 ES)
   (2006/C 131/25)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Landesgericht Innsbruck
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Rosmarie Kapferer

      Žalovaný: Schlank & Schick GmbH
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Landesgericht Insbruck – Výklad článku 10 ES – Povinnosť odvolacieho súdu preskúmať právoplatné rozhodnutie súdu prvého stupňa o príslušnosti v prípade porušenia práva Spoločenstva – Výklad článku 15 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o súdnej právomoci, uznávaní a výkone súdnych rozhodnutí v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, s. 1, Mim. vyd. 19/004, s. 42) – Vnútroštátne právne predpisy vo veci ochrany spotrebiteľa, stanovujúce právo na cenu údajne vyhranú príjemcom zavádzajúcej reklamy
   Výrok rozsudku
   Zásada spolupráce vyplývajúca z článku 10 ES neprikazuje vnútroštátnemu súdu, aby neuplatnil vnútroštátne procesné normy na účel preskúmania súdneho rozhodnutia, ktoré nadobudlo právoplatnosť, a aby ho zrušil, ak sa ukáže, že je v rozpore s právom Spoločenstva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 9.10.2004.


               9.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/13

         Žaloba podaná 13. februára 2013 spoločnosťou Míla ehf. proti Dozornému úradu EZVO
   (Vec E-1/13)
   2013/C 132/08
   Spoločnosť Míla ehf., ktorú zastupujú Espen I. Bakken a Thomas Nordby, advokáti z advokátskej firmy Arntzen de Besche Advokatfirma AS, Bygdøy allé 2, 0204 Oslo, Nórsko, podala 13. februára 2013 na Súd EZVO žalobu proti Dozornému úradu EZVO.
   Žalobca žiada Súd EZVO, aby:

               1.

               vyhlásil za neplatný článok 1 rozhodnutia Dozorného úradu EZVO č. 410/12/COL;

               2.

               nariadil Dozornému úradu EZVO náhradu trov tohto konania.

      Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               Žalobca požaduje zrušenie rozhodnutia Dozorného úradu EZVO č. 410/12/COL z 21. novembra 2012 uzavrieť prípad bez začatia konania vo veci formálneho zisťovania, či dotovaný prenájom optických vlákien (predtým prevádzkovaný v mene NATO) v prospech nájomcu, ktorým je Vodafone, treba pokladať za štátnu pomoc.

               —

               Napadnuté rozhodnutie sa prijalo ako dôsledok sťažnosti podanej spoločnosťou Míla ehf., týkajúcej sa údajnej neoprávnenej štátnej pomoci, ktorú udelilo Ministerstvo zahraničných vecí na Islande prostredníctvom dotovaného prenájmu na používanie dvoch optických vlákien, ktoré boli predtým prevádzkované NATO-m. V rozhodnutí Dozorný úrad EZVO dospel k záveru, že prenájom medzi obrannou agentúrou Ministerstva zahraničných vecí na Islande a podnikom Og fjarskipti (uvádzaným aj ako „Vodafone“) z 1. februára 2010 na používanie a prevádzku optického vlákna nepredstavoval štátnu pomoc v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP, a túto vec uzavrel bez ďalšieho vyšetrovania.

               —

               Žalobca okrem iného tvrdí, že:

                           —

                           napadnuté rozhodnutie sa zakladá na nedostatočnom posúdení skutočností a nesprávnom použití príslušnej judikatúry,

                           —

                           Dozorný úrad EZVO nezačal konanie vo veci formálneho zisťovania v prípade poskytnutej pomoci a

                           —

                           Dozorný úrad EZVO neposkytol dostatočné odôvodnenie svojich zistení.


title: Vec C-518/08: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  15. apríla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Paris — Francúzsko) — Fundació Gala-Salvador Dalí, Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos/Spoločnosť Auteurs dans les arts graphiques et plastiques, Juan-Leonardo Bonet Domenech, Eulalia-María Bas Dalí, María del Carmen Domenech Biosca, Antonio Domenech Biosca, Ana-María Busquets Bonet, Mónica Busquets Bonet (Aproximácia právnych predpisov — Duševné vlastníctvo — Autorské právo a príbuzné práva — Právo na odmenu z ďalšieho predaja v prospech autora pôvodného umeleckého diela — Smernica 2001/84/ES — Osoby, na ktoré sa vzťahuje právo na odmenu z ďalšieho predaja po smrti autora diela — Pojem „právni nástupcovia“ — Vnútroštátna právna úprava zachovávajúca právo na odmenu z ďalšieho predaja po dobu 70 rokov po smrti autora len v prospech jeho zákonných dedičov s vylúčením závetných dedičov a iných právnych nástupcov — Zlučiteľnosť so smernicou 2001/84)

text:
               5.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/7

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 15. apríla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Paris — Francúzsko) — Fundació Gala-Salvador Dalí, Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos/Spoločnosť Auteurs dans les arts graphiques et plastiques, Juan-Leonardo Bonet Domenech, Eulalia-María Bas Dalí, María del Carmen Domenech Biosca, Antonio Domenech Biosca, Ana-María Busquets Bonet, Mónica Busquets Bonet
   (Vec C-518/08) (1)

   (Aproximácia právnych predpisov - Duševné vlastníctvo - Autorské právo a príbuzné práva - Právo na odmenu z ďalšieho predaja v prospech autora pôvodného umeleckého diela - Smernica 2001/84/ES - Osoby, na ktoré sa vzťahuje právo na odmenu z ďalšieho predaja po smrti autora diela - Pojem „právni nástupcovia“ - Vnútroštátna právna úprava zachovávajúca právo na odmenu z ďalšieho predaja po dobu 70 rokov po smrti autora len v prospech jeho zákonných dedičov s vylúčením závetných dedičov a iných právnych nástupcov - Zlučiteľnosť so smernicou 2001/84)
   2010/C 148/10
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de grande instance de Paris

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Fundació Gala-Salvador Dalí, Visual Entidad de Gestión de Artistas Plásticos

      Žalovaní: Spoločnosť Auteurs dans les arts graphiques et plastiques, Juan-Leonardo Bonet Domenech, Eulalia-María Bas Dalí, María del Carmen Domenech Biosca, Antonio Domenech Biosca, Ana-María Busquets Bonet, Mónica Busquets Bonet

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal de grande instance de Paris — Výklad článku 6 a článku 8 ods. 2 a 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/84/ES z 27. septembra 2001 o práve ďalšieho predaja v prospech autora pôvodného umeleckého diela (Ú. v. ES L 272, s. 32) — Osoba majúca nárok na odmenu z ďalšieho predaja po smrti autora diela — Zlučiteľnosť vnútroštátnej právnej úpravy zachovávajúcej v platnosti počas obdobia 70 rokov právo na odmenu z ďalšieho predaja vyhradené pre dedičov zo zákona, s výnimkou dedičov zo závetu a iných právnych nástupcov, so smernicou 2001/84/ES

      Výrok rozsudku

   Článok 6 ods. 1 smernice 2001/84/ES Európskeho parlamentu a Rady z 27. septembra 2001 o práve ďalšieho predaja v prospech autora pôvodného umeleckého diela sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni takému ustanoveniu vnútroštátneho práva, akým je ustanovenie v spore vo veci samej, ktoré vyhradzuje priznanie práva na odmenu z ďalšieho predaja len zákonným dedičom umelca, s vylúčením závetných dedičov. Vnútroštátny súd však pri aplikácii vnútroštátnych ustanovení preberajúcich uvedený článok 6 ods. 1 musí náležite zohľadniť príslušné pravidlá, ktoré riešia kolíziu právnych predpisov vo veciach dedenia práva na odmenu z ďalšieho predaja.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 7.2.2009.


title: Vec T-454/17: Žaloba podaná 14. júla 2017 – „Pro NGO!“/Komisia

text:
               2.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/11

         Žaloba podaná 14. júla 2017 – „Pro NGO!“/Komisia
   (Vec T-454/17)
   (2017/C 330/13)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca:„Pro NGO!“ (Non-Governmental-Organisations/Nicht-Regierungs-Organisationen) e.V. (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: M. Scheid, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie ARES (2017) 2484833 zo 16. mája 2017; a

               —

               uložil žalovanej náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na neúplnom zistení relevantného skutkového stavu.

                           —

                           Žalobca tvrdí, že žalovaná nezohľadnila jednak to, že externý audítor, Ernst & Young, dodatočne opravil svoje pôvodné zistenie, ako aj to, že koordinátorka projektu uviedla, že podklady predložila sama.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na posúdení skutkového stavu v rozpore s ostatnými správami.

                           —

                           Žalovaná ďalej vychádzala z nesprávneho posúdenia zmluvného správania žalobcu, ktoré je v rozporu so zisteniami, ktoré sú uvedené v záverečnej správe o audite a v správe OLAF.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení práva byť vypočutý.

                           —

                           Žalobcovi bola nakoniec poskytnutá možnosť nahliadnuť do rozhodujúcich dokumentov až niekoľko rokov po začatí konania, pričom tieto dokumenty boli sčasti začiernené.

                           —

                           Okrom toho neexistuje povinnosť žalobcu uskutočniť výberové konania alebo v konkrétnom projekte dodržovať pravidlá pre výberové konania.

                           —

                           Žalobca tiež nenesie zodpovednosť za konanie partnera Európskej únie v projekte.


               20.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 81/10

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú predložil Hæstiréttur Íslands 8. októbra 2013 vo veci Íslandsbanki hf./Gunnar V. Engilbertsson
   (Vec E-22/13)
   2014/C 81/09
   Listom z 8. októbra 2013, ktorý bol doručený na podateľňu Súdu EZVO 9. októbra 2013, Hæstiréttur Íslands (najvyšší islandský súd) požiadal Súd EZVO vo veci Íslandsbanki hf./Gunnar V. Engilbertsson o poradné stanovisko k týmto otázkam:

               1.

               Je zlučiteľné s ustanoveniami smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, ak právne predpisy štátu, ktorý je zmluvnou stranou Dohody o EHP, povoľujú, aby zmluvy medzi spotrebiteľmi a poskytovateľmi úverov na financovanie nákupov nehnuteľností obsahovali ustanovenia, ktoré uvádzajú, že splátky týchto úverov sú viazané na vopred stanovený index?

               2.

               Ak je odpoveď na prvú otázku taká, že naviazanie splátok úverov na financovanie nákupov nehnuteľností na určitý index je zlučiteľné s ustanoveniami smernice 93/13/EHS, znie druhá otázka takto: Obmedzuje táto smernica právomoci daného štátu EHP v tom, aby mohol prostredníctvom právnych či administratívnych predpisov vymedziť faktory, na základe ktorých dochádza k zmenám tohto vopred stanoveného indexu a metód, na základe ktorých sa tieto zmeny merajú?

               3.

               Ak je odpoveď na druhú otázku taká, že smernica 93/13/EHS neobmedzuje právomoci členského štátu, na ktoré sa vzťahuje táto otázka, znie tretia otázka takto: Považuje sa zmluvná podmienka za individuálne prerokovanú v zmysle článku 3 ods. 1 smernice, ak a) sa na dlhopise, ktorý spotrebiteľ podpisuje pri uzatváraní úveru, uvádza, že jeho záväzok je indexovaný a základný index, ktorý sa použije pri výpočte zmeny ceny, je uvedený v dlhopise, b) k dlhopisu je priložený harmonogram platieb s podrobným rozpisom odhadovaných platieb, ktoré sa majú uhradiť do stanovených dátumov splatnosti úveru, a na tomto harmonograme je uvedené, že tieto odhadované platby sa môžu zmeniť v súlade s ustanoveniami o indexácii dlhopisu a c) spotrebiteľ a poskytovateľ úveru podpíšu harmonogram platieb v rovnakom čase ako spotrebiteľ podpíše tento dlhopis?

               4.

               Dá sa metóda výpočtu zmeny cien v zmluvách o poskytnutí úverov na financovanie nákupov nehnuteľností považovať za jasne vysvetlenú spotrebiteľovi v zmysle odseku 2 písm. d) prílohy k smernici 93/13/EHS, ak platia okolnosti opísané v tretej otázke?

               5.

               Môže štát, ktorý je zmluvnou stranou Dohody o EHP, pri vykonávaní článku 6 ods. 1 smernice 93/13/EHS vo svojich vnútroštátnych právnych predpisoch stanoviť buď to, že neprijateľné zmluvné podmienky v zmysle článku 6 ods. 1 smernice sa môžu vyhlásiť za nezáväzné pre spotrebiteľa, alebo vo svojich vnútroštátnych právnych predpisoch stanoviť, že takéto podmienky nebudú pre spotrebiteľov záväzné nikdy?


title: Vec C-6/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State van België (Belgicko) 12. januára 2015 – TNS Dimarso NV/Vlaams Gewest

text:
               13.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State van België (Belgicko) 12. januára 2015 – TNS Dimarso NV/Vlaams Gewest
   (Vec C-6/15)
   (2015/C 118/20)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State van België

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: TNS Dimarso NV

      Žalovaný: Vlaams Gewest

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 53 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES (1) z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby ako taký a v spojení s pôsobnosťou zásad rovnosti a transparentnosti pri zadávaní verejných zákaziek vyplývajúcich z európskeho práva vykladať v tom zmysle, že keď verejný obstarávateľ zákazku zadáva uchádzačovi, ktorý z jeho pohľadu predložil ekonomicky najvýhodnejšiu ponuku, je stále povinný vopred stanoviť metódu hodnotenia alebo pravidlá váženia – akokoľvek môže, resp. môžu byť predvídateľné, bežné alebo rozsiahle – na základe ktorých sa majú vyhodnotiť ponuky podľa kritérií alebo vedľajších kritérií zadania zákazky, a zaradiť ich do oznámenia alebo do zadávacích podkladov,

               2.

               alebo ak takáto všeobecná povinnosť neexistuje, sú stanovené okolnosti, ako napríklad rozsah, nedostatočná predvídateľnosť alebo nezvyklosť týchto pravidiel váženia, za ktorých existuje uvedená povinnosť?

      (1)  Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  22. novembra 2005  vo veci C-384/02 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Københavns Byret): trestné konanie proti Knud Grøngaard, Allan Bang (Smernica 89/592/EHS — Obchodovanie s využitím dôverných informácií — Oznámenie dôverných informácií tretím osobám — Zákaz)

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   z 22. novembra 2005
   vo veci C-384/02 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Københavns Byret): trestné konanie proti Knud Grøngaard, Allan Bang (1)

   (Smernica 89/592/EHS - Obchodovanie s využitím dôverných informácií - Oznámenie dôverných informácií tretím osobám - Zákaz)
   (2006/C 36/01)
   Jazyk konania: dánčina
   Vo veci C-384/02, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Københavns Byret (Dánsko) zo 14. augusta 2002 a doručený Súdnemu dvoru 25. októbra 2002, ktorý súvisí s trestným konaním proti Knud Grøngaard, Allan Bang, Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, sudcovia J.-P. Puissochet, R. Schintgen, S. von Bahr (spravodajca), J. N. Cunha Rodrigues a R. Silva de Lapuerta, generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: H. von Holstein, zástupca tajomníka, vyhlásil 22. novembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Článok 3 písm. a) smernice Rady 89/592/EHS z 13. novembra 1989 o koordinácii právnych predpisov týkajúcich sa obchodovania s využitím dôverných informácií [neoficiálny preklad] zakazuje, aby osoba, ktorá získala dôverné informácie vo svojom postavení zástupcu zamestnancov v správnej rade spoločnosti alebo vo svojom postavení člena výboru pre fúziu skupiny podnikov, oznámila tieto informácie predsedovi profesijnej organizácie, ktorá združuje týchto zamestnancov a ktorá menovala túto osobu za člena výboru pre fúziu, s výnimkou:

                           —

                           existencie úzkeho spojenia medzi oznámením a výkonom jej práce, profesie alebo jej funkcií a

                           —

                           nevyhnutnej potreby tohto oznámenia na výkon tejto práce, profesie alebo funkcií.

                     V rámci svojho skúmania musí vnútroštátny súd vo svetle uplatniteľných vnútroštátnych predpisov vziať do úvahy najmä:

                           —

                           skutočnosť, že táto výnimka zo zákazu oznámenia dôverných informácií musí podliehať reštriktívnemu výkladu,

                           —

                           okolnosť, že každé ďalšie oznámenie je spôsobilé zvýšiť nebezpečenstvo použitia týchto informácií v rozpore s cieľom smernice 89/592 a

                           —

                           citlivosť dôvernej informácie.

               2.

               Článok 3 písm. a) smernice 89/592 zakazuje oznámenie dôverných informácií predsedom profesijnej organizácie spolupracovníkom, ktorí sú uvedení v tretej a štvrtej otázke, s výnimkou podmienok uvedených v odpovedi na prvú a druhú otázku.
               V rámci svojho prieskumu musí vnútroštátny súd vo svetle uplatniteľných vnútroštátnych právnych predpisov zohľadniť najmä kritériá rovnako uvedené v tejto odpovedi.

      (1)  Ú. v. ES C 7, 11.1.2003.