title: Vec C-417/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus apygardos administracinis teismas (Litva) 26. júna 2018 – AW, BV, CU, DT/Litovská republika, zastúpená Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnybos, Bendrojo pagalbos centro a Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/16

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus apygardos administracinis teismas (Litva) 26. júna 2018 – AW, BV, CU, DT/Litovská republika, zastúpená Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnybos, Bendrojo pagalbos centro a Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija
      (Vec C-417/18)
      (2018/C 352/21)
      Jazyk konania: litovčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Vilniaus apygardos administracinis teismas

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: AW, BV, CU, DT

         Žalovaná: Litovská republika, zastúpená Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnybos, Bendrojo pagalbos centro a Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Ukladá článok 26 ods. 5 smernice 2002/22/ES (1) v znení smernice 2009/136/ES (2) povinnosť poskytovať údaje o polohe volajúceho v prípade volaní z mobilných zariadení bez SIM karty?

                  2.

                  V prípade, ak vnútroštátna právna úprava členského štátu umožňuje osobám uskutočňovať volania na európske číslo tiesňového volania „112“ zo zariadenia bez SIM karty, znamená to, že údaje o mieste, z ktorého boli uskutočnené tiesňové volania, sa majú zistiť v súlade s článkom 26 ods. 5 smernice 2002/22/ES v znení smernice 2009/136/ES?

                  3.

                  Je vnútroštátna právna úprava uvedená v bode 4.5.4 pravidiel pre prístup účastníkov a/alebo užívateľov k službám orgánov poskytujúcich tiesňové služby (v znení účinnom od 11. novembra 2011 do 15. apríla 2016), ktoré okrem iného uvádzajú, že prevádzkovatelia verejnej mobilnej siete sú povinní poskytovať informácie o polohe volajúceho s presnosťou na pokrytie základnej stanice (sektoru) (Cell-ID), ale ktorá neuvádza minimálnu mieru presnosti (vo vzťahu k vzdialenosti), s akou musia základné stanice určiť polohu volajúceho alebo hustotu (vo vzťahu k vzdialenosti) rozmiestnenia základných staníc, v súlade s článkom 26 ods. 5 smernice 2002/22/ES v znení smernice 2009/136/ES, ktorý uvádza, že príslušné regulačné orgány stanovia kritériá presnosti a spoľahlivosti poskytovaných informácií o polohe volajúceho?

                  4.

                  V prípade, ak z odpovedí na prvú otázku a/alebo druhú otázku vyplýva, že členský štát je povinný zabezpečiť informácie o polohe volajúceho v súlade s článkom 26 ods. 5 smernice 2002/22/EC v znení smernice 2009/136/ES a/alebo z odpovede na tretiu otázku vyplýva, že vnútroštátna právna úprava nie je v súlade s článkom 26 ods. 5 smernice 2002/22/ES v znení smernice 2009/136/ES, ktorý uvádza, že príslušné orgány stanovia kritériá presnosti a spoľahlivosti poskytovaných informácií o polohe volajúceho, je vnútroštátny súd pri rozhodovaní o náhrade škody povinný vyžadovať preukázanie priamej príčinnej súvislosti medzi porušením práva Únie a vznikom ujmy spôsobenej jednotlivcom, alebo je postačujúce, aby bola preukázaná nepriama príčinná súvislosť medzi porušením práva Únie a vznikom ujmy spôsobenej jednotlivcom, ak v zmysle ustanovení vnútroštátneho práva a/alebo vnútroštátnej judikatúry postačuje pre založenie zodpovednosti za škodu preukázanie iba nepriamej príčinnej súvislosti?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) (Ú. v. ES L 108, 2002, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 25. novembra 2009, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2002/22/ES o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb, smernica 2002/58/ES týkajúca sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií a nariadenie (ES) č. 2006/2004 o spolupráci medzi národnými orgánmi zodpovednými za vynucovanie právnych predpisov na ochranu spotrebiteľa (Ú. v. EÚ L 337, 2009, s. 11).


title: Vec T-463/18: Žaloba podaná 30. júla 2018 – Novartis/EUIPO (SMARTSURFACE)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/40

      Žaloba podaná 30. júla 2018 – Novartis/EUIPO (SMARTSURFACE)
      (Vec T-463/18)
      (2018/C 352/47)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Novartis AG (Bazilej, Švajčiarsko) (v zastúpení: L. Junquera Lara, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie SMARTSURFACE – prihláška č. 16 492 076

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 25. mája 2018 vo veci R 1765/2017-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  vyhlásil, že článok 7 ods. 1 písm. b) a c) a ods. 2 nariadenia č. 207/2009 nebránia zápisu dotknutého označenia (ochranná známka Spoločenstva č. 16 492 076) v súvislosti s tovarmi zaradenými do triedy 09 opísanými v prihláške, a

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) a ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 2017/1001.


title: Vec C-430/18: Žaloba podaná 29. júna 2018 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/17

      Žaloba podaná 29. júna 2018 – Európska komisia/Španielske kráľovstvo
      (Vec C-430/18)
      (2018/C 352/22)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: T. Scharf, J. Rius, G. von Rintelen, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Španielske kráľovstvo

         Návrhy žalobkyne

                  —

                  určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo do 18. septembra 2016 všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2014/92/EÚ z 23. júla 2014 o porovnateľnosti poplatkov za platobné účty, o presune platobných účtov a o prístupe k platobným účtom so základnými funkciami (1), alebo v každom prípade tým, že neoznámilo všetky tieto predpisy Komisii, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 29 ods. 1 uvedenej smernice,

                  —

                  uložiť Španielskemu kráľovstvu podľa článku 260 ods. 3 ZFEÚ dennú pokutu vo výške 48 919,20 eura, s účinnosťou od dátumu vyhlásenia rozsudku, ktorým sa vyhlasuje nesplnenie povinnosti prijať, alebo v každom prípade oznámiť Komisii predpisy potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou 2014/92/EÚ,

                  —

                  zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Podľa článku 29 ods. 1 smernice 2014/92/EÚ členské štáty do 18. septembra 2016 prijmú a uverejnia zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou a bezodkladne to oznámia Komisii.
      Vzhľadom na to, že Španielske kráľovstvo neprebralo smernicu 2014/92/EÚ v celom rozsahu a neoznámilo Komisii transpozičné opatrenia, Komisia rozhodla podať na Súdny dvor túto žalobu.
      Komisia navrhuje uložiť Španielskemu kráľovstvu dennú pokutu vo výške 48 919,20 eura od dátumu vyhlásenia rozsudku, vypočítanej s prihliadnutím na závažnosť a trvanie porušovania a odstrašujúci účinok v závislosti od platobnej schopnosti uvedeného členského štátu.

         (1)  Ú. v. EÚ L 257, 2014, s. 214.


title: Vec T-473/18: Žaloba podaná 27. júla 2018 – Getsmarter Online/EUIPO (gersmarter)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/40

      Žaloba podaná 27. júla 2018 – Getsmarter Online/EUIPO (gersmarter)
      (Vec T-473/18)
      (2018/C 352/48)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Getsmarter Online Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: I. Silcock, Barrister)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie getsmarter – prihláška č. 16 565 939

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 10. mája 2018 vo veci R 2632/2017-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-474/18: Žaloba podaná 6. augusta 2018 – Veit/ECB

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/41

      Žaloba podaná 6. augusta 2018 – Veit/ECB
      (Vec T-474/18)
      (2018/C 352/49)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Sebastian Veit (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: K. Kujath, Rechtsanwalt)

         Žalovaná: Európska centrálna banka

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovanej z 3. januára 2018 o zaradení žalobcu do platovej skupiny s účinnosťou od 1. januára 2018 v rozsahu, v akom bol žalobcovi v tomto platovom rozmedzí F/G priznaný platový stupeň 17,

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovanej z 25. mája 2018 o zamietnutí návrhu žalobcu na priznanie platového stupňa 83 v platovom rozmedzí F/G s účinnosťou od 1. januára 2018,

                  —

                  zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania
                  V prvom žalobnom dôvode sa vytýka, že žalovaná u interných uchádzačov o pracovné miesto, na rozdiel od externých uchádzačov, ktorý sa v rovnakých výberových konaniach nachádzali v porovnateľnej situácii, zohľadnila len v obmedzenej miere relevantnú prax.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení všeobecnej zásady náležitej starostlivosti
                  V druhom žalobnom dôvode sa uvádza, že žalovaná bez vecného odôvodnenia zaobchádzala so žalobcom ako vlastným zamestnancom menej výhodne než s uchádzačmi, ktorí u nej neboli zamestnaní.


title: Vec T-481/18: Žaloba podaná 1. augusta 2018 – Electroquímica Onubense/ECHA

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/42

      Žaloba podaná 1. augusta 2018 – Electroquímica Onubense/ECHA
      (Vec T-481/18)
      (2018/C 352/50)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Electroquímica Onubense, S.L. (Palos de la Frontera, Španielsko) (v zastúpení: D. Gonzaléz Blanco, advokát)

         Žalovaná: Európska chemická agentúra (ECHA)

         Návrh

      Žalobkyňa sa domáha, aby Všeobecný súd vydal nový rozsudok, ktorým by určil, že spoločnosť Electroquímica Onubense (EQO) spĺňa podmienky klasifikácie ako malý a stredný podnik (MSP) v súvislosti s uplatnením poplatkov, ktoré sa musia zaplatiť pri zápise výrobkov u ECHA

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že poznámka klasifikácie MSP pripojená k napadnutému rozhodnutiu odkazuje na jej vzťah so spoločnosťou ERCROS počas rokov 2013 a 2014 a že jej autor opomenul mimoriadne dôležitú informáciu, a to, že táto spoločnosť bola založená vo februári 2015 so základným imaním vo výške 3 000 eur, čo je najnižšie povolené základné imanie podľa španielskeho obchodného práva. V tejto súvislosti sa tvrdí, že pre vyhlásenie novej spoločnosti za „malý podnik“ je rozhodujúce základné imanie tejto poslednej uvedenej spoločnosti, keďže spoločnosť EQO skutočne spĺňala kritériá vyžadované platnou právnou úpravou, pričom podiel spoločnosti ERCROS v tejto poslednej uvedenej spoločnosti v každom prípade nemohol znamenať, že sa zmení na „veľký podnik“.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že spoločnosť ERCROS bola jediným akcionárom spoločnosti EQO v období od jej založenia (18. február 2015) do prevodu obchodného podielu na spoločnosť SALINAS DEL ODIEL (2. jún 2015) čisto príležitostne alebo účelovo, aby sa uľahčil prevod vlastníctva spoločnosti EQO na jej konečného príjemcu, spoločnosť SALINAS DEL ODIEL.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že na konci účtovného obdobia roku 2015 už nebola spoločnosť EQO vo vlastníctve spoločnosti ERCROS (považovanej za „veľký podnik“), ani priamo ani nepriamo, ale bola vo vlastníctve spoločnosti SALINAS DEL ODIEL (považovanej za „stredný podnik“).

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodujúcou okolnosťou pri určení veľkosti spoločnosti EQO v súvislosti s uplatňovaním dotknutej právnej úpravy môže byť iba jej vzťah s podnikom, ktorý bol jej materskou spoločnosťou na konci účtovného obdobia roku 2015 – ako to vyplýva z ročnej účtovnej závierky k tomuto roku – a nie vzťah, ktorú mal s podnikom, ktorý bol jej materskou spoločnosťou iba príležitostne a účelovo počas referenčného účtovného obdobia.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tvrdení, že sa mal uplatniť poplatok pre stredný podnik, a nie poplatok pre veľký podnik, keďže vzťahom, ktorého existencia sa v tejto súvislosti musí preukázať, je vzťah existujúci medzi spoločnosťami EQO a SALINAS DEL ODIEL, a nie medzi spoločnosťami EQO a ERCROS.


title: Vec T-487/18: Žaloba podaná 14. augusta 2018 – Stada Arzneimittel/EUIPO (ViruProtect)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/42

      Žaloba podaná 14. augusta 2018 – Stada Arzneimittel/EUIPO (ViruProtect)
      (Vec T-487/18)
      (2018/C 352/51)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Nemecko) (v zastúpení: J.-C. Plate a R. Kaase, Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška ochrannej známky Únie ViruProtect – prihláška č. 16 295 511

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 4. júna 2018 vo veci R 1886/2017-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 2 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 75 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-491/18: Žaloba podaná 14. augusta 2018 – Vafo Praha/EUIPO –Rutzinger-Kurpas (Meatlove)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/43

      Žaloba podaná 14. augusta 2018 – Vafo Praha/EUIPO –Rutzinger-Kurpas (Meatlove)
      (Vec T-491/18)
      (2018/C 352/52)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Vafo Praha s.r.o. (Chrášťany, Česká republika) (v zastúpení: M. Vojáček, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Susanne Rutzinger-Kurpas (Spigelau, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Meatlove – prihláška č. 15 557 374.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 12. júna 2018 vo veci R 264/2018-4.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) v spojení s článkom 46 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001.


title: Vec T-492/18: Žaloba podaná 15. augusta 2018 – Zhadanov/EUIPO (Scanner Pro)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/44

      Žaloba podaná 15. augusta 2018 – Zhadanov/EUIPO (Scanner Pro)
      (Vec T-492/18)
      (2018/C 352/53)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Igor Zhadanov (Odesa, Ukrajina) (v zastúpení: P. Olson, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie Scanner Pro – prihláška č. 16 257 727

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. júna 2018 vo veci R 1812/2017-2

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  zapísal ochrannú známku Európskej únie č. 016257727 pre výrobky spadajúce do tried 9 a 42,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 3 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-495/18: Žaloba podaná 17. augusta 2018 – Dermatest/EUIPO (DERMATEST)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/44

      Žaloba podaná 17. augusta 2018 – Dermatest/EUIPO (DERMATEST)
      (Vec T-495/18)
      (2018/C 352/54)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Dermatest Gesellschaft für allergologische Forschung u. Vertrieb von Körperpflegemitteln mbH (Münster, Nemecko) (v zastúpení: J. Bühling a D. Graetsch, Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie DERMATEST – prihláška č. 17 542 986

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 12. júna 2018 vo veci R 426/2018-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov odvolacieho konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 2017/1001.


title: Vec T-496/18: Žaloba podaná 17. augusta 2018 – OCU/SRB

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/45

      Žaloba podaná 17. augusta 2018 – OCU/SRB
      (Vec T-496/18)
      (2018/C 352/55)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Organización de Consumidores y Usuarios (OCU) (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: E. Martínez Martínez a C. López-Mélida de Ramón, advokáti)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil konečné rozhodnutie („konečné rozhodnutie“) odvolacieho výboru Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií z 19. júna 2018 vydané vo veci 54/2017 voči Jednotnej rade pre riešenie krízových situácií,

                  —

                  zaviazal „odvolací výbor Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií“ na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení základného práva zakotveného v článku 41 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie (Charta) a zásady rešpektovania práva na obhajobu (právo na riadnu správu veci verejných, ktorého vyjadrením je právo na prístup k dokumentom na účely legitímneho vykonávania práva na obhajobu).

                              —

                              Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že napadnuté rozhodnutie, ktorým odvolací výbor nepriznáva úplný prístup k dokumentom v dispozícii Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB), ktoré si žalobkyňa vyžiadala, aby mohla vykonávať legitímne právo na obhajobu, predstavuje závažné porušenie základného práva na riadnu správu veci verejných, ktorého vyjadrením je právo na prístup k dokumentom podľa článku 41 ods. 2 Charty a porušenie zásady rešpektovania práva na obhajobu ako základnej právnej zásady Únie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článkov, ktoré zavádzajú výnimku, pokiaľ ide o hranice dôvernosti a služobného tajomstva v prístupe k dokumentom, ktorý sa požaduje v rámci výkonu práva na obhajobu a práva na účinnú súdnu ochranu, ktoré sú zakotvené v článku 88 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014 z 15. júla 2014, ktorým sa stanovujú jednotné pravidlá a jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií a jednotného fondu na riešenie krízových situácií a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1093/2010 (Ú. v. EÚ L 225, 2014, s. 1); v článku 84 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ z 15. mája 2014, ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností a ktorou sa mení smernica Rady 82/891/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EÚ, 2012/30/EÚ a 2013/36/EÚ a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 a (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 173, 2014, s. 190); v článku 53 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES (Ú. v. EÚ L 176, 2013, s. 338).

                              —

                              Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že napadnuté rozhodnutie, ktorým odvolací výbor nepriznáva úplný prístup k dokumentom v dispozícii SRB, nesprávne uplatňuje výnimky zo všeobecného prístupu k dokumentom, stanovené v práve spomenutej právnej úprave, keďže uvedený prístup je požadovaný v rámci výkonu práva na obhajobu a práva na účinnú súdnu ochranu.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení základného práva podľa článku 41 ods. 2 Charty (právo na riadnu správu veci verejných, s ktorým súvisí povinnosť odôvodnenia aktov).

                              —

                              Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že napadnuté rozhodnutie, ktorým odvolací výbor nepriznáva úplný prístup k dokumentom v dispozícii SRB, predstavuje závažné porušenie základného práva na riadnu správu veci verejných, zakotveného v článku 41 ods. 2 Charty, keďže nebola splnená povinnosť odôvodniť akty.


title: Vec T-497/18: Žaloba podaná 14. augusta 2018 – IAK – Forum International/EUIPO –Schwalb (IAK)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/46

      Žaloba podaná 14. augusta 2018 – IAK – Forum International/EUIPO –Schwalb (IAK)
      (Vec T-497/18)
      (2018/C 352/56)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: IAK GmbH – Forum International (Kirchzarten, Nemecko) (v zastúpení: G. Wilke, Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Ulrich Schwalb (Kolín, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľka spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Únie IAK – ochranná známka Únie č. 9 843 533

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 11. júna 2018 vo veci R 1511/2017-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zmenil napadnuté rozhodnutie tým spôsobom, že návrh na vyhlásenie neplatnosti zamietne v celom rozsahu,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-498/18: Žaloba podaná 20. augusta 2018 – ZPC Flis/EUIPO – Aldi Einkauf (Happy Moreno choco)

text:
               1.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/47

      Žaloba podaná 20. augusta 2018 – ZPC Flis/EUIPO – Aldi Einkauf (Happy Moreno choco)
      (Vec T-498/18)
      (2018/C 352/57)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: ZPC Flis sp.j (Radziejowice, Poľsko) (v zastúpení: M. Kondrat, lawyer)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa pred Všeobecným súdom

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej Únie Happy Moreno choco – prihláška č. 15 028 087

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 31. mája 2018 vo veci R 1464/2017-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a vrátil vec EUIPO na opätovné prejednanie,
                  alebo

                  —

                  zmenil napadnuté rozhodnutie a rozhodol tak, že neexistujú relatívne dôvody zamietnutia zápisu ochrannej známky Európskej únie č. 015028087 „Happy Moreno choco“ pre všetky tovary v triedach 30 a 35 a že ochranná známka sa má zapísať,

                  —

                  rozhodol uložiť povinnosť nahradiť trovy konania v prospech žalobkyne.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie zásady ochrany legitímnej dôvery a zásady právnej istoty.


title: Vec T-623/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. septembra 2018 – Volkswagen/EUIPO – Paalupaikka (MAIN AUTO WHEELS) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie MAIN AUTO WHEELS — Skoršie obrazové ochranné známky Európskej únie VW — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia podobnosti označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 prvá veta nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 94 ods. 1 prvá veta nariadenia 2017/1001)“)

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/33

      Rozsudok Všeobecného súdu z 19. septembra 2018 – Volkswagen/EUIPO – Paalupaikka (MAIN AUTO WHEELS)
      (Vec T-623/16) (1)

      ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie MAIN AUTO WHEELS - Skoršie obrazové ochranné známky Európskej únie VW - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia podobnosti označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Povinnosť odôvodnenia - Článok 75 prvá veta nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 94 ods. 1 prvá veta nariadenia 2017/1001)“))
      (2018/C 399/44)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Volkswagen AG (Wolfsburg, Nemecko) (v zastúpení: H.-P. Schrammek, C. Drzymalla, S. Risthaus a J. Engberding, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Söder a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Paalupaikka Oy (Iisalmi, Fínsko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 1. júla 2016 (vec R 2189/2015-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Volkswagen a Paalupaikka

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Volkswagen AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 383, 17.10.2016.


title: Vec C-450/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social de Gerona (Španielsko) 9. júla 2018 – WA/Instituto Nacional de la Seguridad Social

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social de Gerona (Španielsko) 9. júla 2018 – WA/Instituto Nacional de la Seguridad Social
      (Vec C-450/18)
      (2018/C 399/26)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de lo Social de Gerona

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: WA

         Žalovaný: Instituto Nacional de la Seguridad Social

         Prejudiciálna otázka

      Porušuje vnútroštátna právna úprava [konkrétne článok 60 ods. 1 Ley General de Seguridad Social (všeobecný zákon o sociálnom zabezpečení)], ktorá priznáva nárok na príspevok k dôchodku ženám, ktoré majú biologické alebo osvojené deti a sú poberateľkami starobného dôchodku, vdoveckého dôchodku alebo trvalého invalidného dôchodku príspevkového typu z akéhokoľvek systému sociálneho zabezpečenia, za ich demografický prínos do systému sociálneho zabezpečenia, a ktorá naopak, tento nárok však nepriznáva mužom v rovnakej situácii, zásadu rovnakého zaobchádzania, ktorá zakazuje akúkoľvek diskrimináciu na základe pohlavia, zakotvenú v článku 157 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a v smernici Rady 76/207/EHS z 9. februára 1976, ako aj a v smernici 2002/73 (1), ktorou bola zmenená táto smernica, a ktorá bola zrušená a nahradená smernicou 2006/54/ES (2) z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania?

         (1)  Smernica 2002/73/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. septembra 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 76/207/EHS o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky (Ú. v. ES L 269, 2002, s. 15; Mim. vyd. 05/004, s. 255).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (Ú. v. EÚ L 204, 2006, s. 23).


title: Vec C-346/17 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. septembra 2018 – Christoph Klein/Európska komisia, Spolková republika Nemecko (Odvolanie — Článok 340 druhý odsek ZFEÚ — Mimozmluvná zodpovednosť Európskej únie — Smernica 93/42/EHS — Zdravotnícke pomôcky — Článok 8 ods. 1 a 2 — Postup v rámci ochrannej doložky — Oznámenie rozhodnutia o zákaze uvádzania zdravotníckej pomôcky na trh vykonané členským štátom — Absencia rozhodnutia Európskej komisie — Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorej cieľom je priznať práva jednotlivcom — Príčinná súvislosť medzi správaním inštitúcie a uvádzanou škodou — Dôkaz o existencii a rozsahu škody)

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/9

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. septembra 2018 – Christoph Klein/Európska komisia, Spolková republika Nemecko
      (Vec C-346/17 P) (1)

      ((Odvolanie - Článok 340 druhý odsek ZFEÚ - Mimozmluvná zodpovednosť Európskej únie - Smernica 93/42/EHS - Zdravotnícke pomôcky - Článok 8 ods. 1 a 2 - Postup v rámci ochrannej doložky - Oznámenie rozhodnutia o zákaze uvádzania zdravotníckej pomôcky na trh vykonané členským štátom - Absencia rozhodnutia Európskej komisie - Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorej cieľom je priznať práva jednotlivcom - Príčinná súvislosť medzi správaním inštitúcie a uvádzanou škodou - Dôkaz o existencii a rozsahu škody))
      (2018/C 399/11)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Christoph Klein (zastúpení: H. J. Ahlt, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: G. von Rintelen, A. Sipos a A. C. Becker, splnomocnení zástupcovia), Spolková republika Nemecko

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozsudok Všeobecného súd Európskej únie z 28. septembra 2016, Klein/Komisia (T-309/10 RENV, neuverejnený, EU:T:2016:570), sa zrušuje v rozsahu, v akom sa v ňom rozhodlo, že pán Christoph Klein nepreukázal existenciu priamej a dostatočnej príčinnej súvislosti, ktorá mohla viesť k vzniku zodpovednosti Európskej únie.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa odvolanie zamieta.

                  3.

                  Žaloba pána Christopha Kleina na náhradu škody, ktorú údajne utrpel v dôsledku toho, že Európska komisia porušila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 8 smernice Rady 93/42/EHS zo 14. júna 1993 o zdravotníckych pomôckach, sa zamieta.

                  4.

                  Pán Christoph Klein a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania týkajúce sa tak prvostupňových konaní, ako aj konaní o odvolaniach.

                  5.

                  Spolková republika Nemecko znáša svoje vlastné trovy konania týkajúce sa prvostupňových konaní.

         (1)  Ú. v. EÚ C 300, 11.9.2017.


title: Vec C-79/17: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 6. septembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Oberösterreich – Rakúsko) – Konania začaté na návrh Gmalieva s. r. o. a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Slobodné poskytovanie služieb — Hazardné hry — Monopol na hazardné hry v členskom štáte — Vnútroštátna právna úprava, ktorá zakazuje prevádzkovanie hracích automatov bez predchádzajúceho povolenia správnych orgánov)

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/12

      Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 6. septembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Oberösterreich – Rakúsko) – Konania začaté na návrh Gmalieva s. r. o. a i.
      (Vec C-79/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Slobodné poskytovanie služieb - Hazardné hry - Monopol na hazardné hry v členskom štáte - Vnútroštátna právna úprava, ktorá zakazuje prevádzkovanie hracích automatov bez predchádzajúceho povolenia správnych orgánov))
      (2018/C 399/15)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Gmalieva s.r.o., Celik KG, PBW GmbH, Antoaneta Claudia Gruber, Play For Me, GmbH, Haydar Demir

         za účasti: Landespolizeidirektion Oberösterreich

         Výrok

      Prináleží vnútroštátnemu súdu, aby určil, či vzhľadom na údaje poskytnuté Súdnym dvorom Európskej únie najmä v rozsudku z 30. apríla 2014, Pfleger a i. (C-390/12, EU:C:2014:281), vnútroštátny systém monopolu na hazardné hry, ako je ten, o ktorý ide vo veci samej, sa musí považovať za zlučiteľný s článkami 56 a nasl. ZFEÚ, pokiaľ sa v konaní pred vnútroštátnym súdnom preukáže, že:

                  —

                  hráčska závislosť nepredstavuje spoločenský problém, ktorý by odôvodňoval zásah štátu,

                  —

                  zakázané hazardné hry nie sú považované za trestnú činnosť, ale iba za správny priestupok proti verejnému poriadku,

                  —

                  príjmy, ktoré plynú štátu z hazardných hier, dosahujú každoročne viac než 500 miliónov eur, t. j. 0,4 % celkového štátneho rozpočtu a

                  —

                  cieľom propagácie uskutočňovanej držiteľmi licencie je predovšetkým nabádať k hraniu hazardných hier osoby, ktoré ich doteraz nehrali.

         (1)  Ú. v. EÚ C 178, 6.6.2017.


title: Vec C-36/18: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 27. júla 2018 – Európska komisia/Helénska republika

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/31

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 27. júla 2018 – Európska komisia/Helénska republika
      (Vec C-36/18) (1)

      (2018/C 399/40)
      Jazyk konania: gréčtina
      Predseda Súdneho nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 94, 12.3.2018.


title: Vec T-313/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. októbra 2018 – Wajos/EUIPO (Tvar fľaše) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Európskej únie — Tvar fľaše — Absolútny dôvod zamietnutia — Rozlišovacia spôsobilosť — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/55

      Rozsudok Všeobecného súdu z 3. októbra 2018 – Wajos/EUIPO (Tvar fľaše)
      (Vec T-313/17) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Európskej únie - Tvar fľaše - Absolútny dôvod zamietnutia - Rozlišovacia spôsobilosť - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2018/C 427/70)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Wajos GmbH (Dohr, Nemecko) (v zastúpení: J. Schneiders, R. Krillke a B. Schneiders, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Graul a M. Fischer, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 15. februára 2017 (vec R 1526/2016-1) týkajúcemu sa prihlášky trojrozmerného označenia tvoreného tvarom fľaše ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 15. februára 2017 (vec R 1526/2016-1) sa zrušuje.

                  2.

                  EUIPO je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 231, 17.7.2017.


title: Vec C-620/18: Žaloba podaná 2. októbra 2018 – Maďarsko/Európsky parlament, Rada Európskej únie

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/31

      Žaloba podaná 2. októbra 2018 – Maďarsko/Európsky parlament, Rada Európskej únie
      (Vec C-620/18)
      (2018/C 427/40)
      Jazyk konania: maďarčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Maďarsko (v zastúpení: M. Z. Fehér, M. M. Tátrai a G. Tornyai, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaní: Európsky parlament, Rada Európskej únie

         Návrhy žalobcu

      Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil smernicu Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/957 z 28. júna 2018, ktorou sa mení smernica 96/71/ES o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb (1); subsidiárne:

                  —

                  zrušil ustanovenia článku 1 bodu 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/957, ktorým sa v novom článku 3 ods. 1 smernice 96/71/ES stanoví písmeno c) a tretí pododsek;

                  —

                  zrušil ustanovenia článku 1 bodu 2 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/957, ktorým sa do článku 3 smernice 96/71/ES vkladá odsek 1a;

                  —

                  zrušil článok 1 bod 2 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/957;

                  —

                  zrušil článok 3 bod 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/957; a ďalej

                  —

                  zaviazal Európsky parlament a Radu Európskej únie na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Maďarská vláda uvádza na podporu svojej žaloby päť žalobných dôvodov:

                  1.

                  Po prvé maďarská vláda vo svojej žalobe tvrdí, že napadnutá smernica nebola prijatá na primeranom právnom základe, pretože vzhľadom na účel a obsah tejto smernice – na rozdiel od legislatívneho oprávnenia stanoveného vo vzťahu k voľnému pohybu služieb v článku 53 ods. 1 a článku 62 ZFEÚ, uvedených v smernici ako právny základ – je jej výlučným alebo aspoň prvoradým cieľom chrániť pracovníkov, a preto mal normotvorca Únie prijať smernicu na základe článku 153 ZFEÚ alebo v každom prípade vychádzať predovšetkým z tohto posledného uvedeného právneho základu (prvý žalobný dôvod).

                  2.

                  Po druhé maďarská vláda zastáva názor, že napadnutá smernica je v rozpore s článkom 153 ods. 5 ZFEÚ, ktorý vylučuje legislatívnu právomoc Únie na regulovanie odmien v pracovnoprávnych vzťahoch, pretože normotvorca Únie tým, že stanovil, že odmena vyplácaná pracovníkom musí byť v súlade s právnu úpravou platnou v členskom štáte, do ktorého bol pracovník vyslaný, prijal predpis, ktorý sa v podstate vzťahuje na odmenu za závislú prácu. Normotvorca Únie zvolil právne základy uvedené v napadnutej smernici preto, že sa domnieval, že vzhľadom na nedostatok právomoci Únie bolo jedinou možnosťou regulovať otázku odmien, ktorá predstavuje jeden z podstatných prvkov tejto smernice, čím sa dopustil zneužitia právomoci (druhý žalobný dôvod).

                  3.

                  Po tretie maďarská vláda sa domnieva, že napadnutá smernica je v rozpore s článkom 56 ZFEÚ, ktorý zakotvuje voľný pohyb služieb, keďže povinnosti a obmedzenia, ktoré napadnutá smernica ukladá podnikom so sídlom v jednom členskom štáte, ktorí vysielajú v rámci poskytovania služieb pracovníkov do iného členského štátu, sú diskriminačné, nepotrebné a neprimerané vzhľadom na cieľ, ktorý majú v úmysle dosiahnuť. Ustanovenia napadnutej smernice upravujúce oblasť dopravy sú navyše v rozpore s článkom 58 ods. 1 ZFEÚ (tretí žalobný dôvod).

                  4.

                  Po štvrté maďarská vláda tvrdí, že napadnutá smernica je v rozpore s článkom 56 ZFEÚ, ktorý zakotvuje voľný pohyb služieb, keďže smernica z oblasti svojej pôsobnosti vylučuje dodržanie tejto slobody v súvislosti s výkonom práva na štrajk alebo slobodou štrajkovať alebo prijímať iné opatrenia patriace do rozsahu pôsobnosti osobitných systémov pracovnoprávnych vzťahov v členských štátoch, ako aj s výkonom práva vyjednávať, uzatvárať a presadzovať kolektívne zmluvy alebo právo na kolektívne akcie (štvrtý žalobný dôvod).

                  5.

                  Po piate je napadnutá smernica v rozpore s nariadením (ES) č. 593/2008 o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky (2), ako aj so zásadami právnej istoty a jasnosti právnej úpravy, pretože mení uplatňovanie nariadenia č. 593/2008 bez toho, aby menila jeho normatívny text, v dôsledku čoho vzniká značná právna neistota, pokiaľ ide o správne uplatnenie nariadenia. Zásada jasnosti právnej úpravy a následne aj zásada právnej istoty sú porušené aj tým, že nie je vymedzený pojem „odmena“ použitý v napadnutej smernici a v dôsledku pochybností pri výklade tohto pojmu (piaty žalobný dôvod).

         (1)  Ú. v. EÚ L 173, 2018, s. 16.

         (2)  Ú. v. EÚ L 177, 2008, s. 6.


title: Vec C-522/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 9. augusta 2018 – DŚ/Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Jaśle

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/8

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 9. augusta 2018 – DŚ/Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Jaśle
      (Vec C-522/18)
      (2018/C 427/12)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Najwyższy

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: DŚ

         Žalovaný: Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Jaśle

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa ustanovenia článku 19 ods. 1 druhej vety ZEÚ v spojení s ustanoveniami článku 4 ods. 3 tretej vety ZEÚ, ako aj článku 2 ZEÚ, článku 267 tretieho odseku ZFEÚ a článku 47 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že zásada neodvolateľnosti sudcov, ktorá je prvkom zásad účinnej súdnej ochrany a právneho štátu, je porušená vtedy, keď vnútroštátny zákonodarca zníži vek odchodu do dôchodku (dôchodkový vek) sudcov súdu poslednej inštancie členského štátu (napríklad zo 70 na 65 rokov) a keď sa nový nižší dôchodkový vek uplatňuje na sudcov vo výkone funkcie bez toho, aby sa rozhodnutie, či využije nižší dôchodkový vek, ponechalo na výlučné posúdenie dotknutého sudcu?

                  2.

                  Majú sa ustanovenia článku 19 ods. 1 druhej vety ZEÚ v spojení s ustanoveniami článku 4 ods. 3 tretej vety ZEÚ a článku 2 ZEÚ, článku 267 tretieho odseku ZFEÚ a článku 47 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že zásada právneho štátu a stupeň nezávislosti nevyhnutný na zabezpečenie účinnej súdnej ochrany vo veciach, ktoré sa týkajú práva Únie, sú porušené vtedy, keď v rozpore so zásadou neodvolateľnosti sudcov vnútroštátny zákonodarca zníži zo 70 na 65 rokov obvyklý vek, do ktorého môže sudca súdu poslednej inštancie členského štátu zastávať funkciu sudcu a keď možnosť zotrvania v takej funkcii podmieni diskrečným súhlasom orgánu výkonnej moci?

                  3.

                  Majú sa ustanovenia článku 2 v spojení s ustanoveniami článku 6 ods. 1 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (1) vykladať v tom zmysle, že zníženie veku odchodu do dôchodku (dôchodkového veku) sudcov súdu poslednej inštancie členského štátu a podmienenie možnosti zotrvania sudcu, ktorý pôsobí na tomto súde vo svojej funkcii a ktorý dosiahol nový nižší vek odchodu do dôchodku, súhlasom orgánu výkonnej moci, je diskrimináciou z dôvodu veku?

                  4.

                  Majú sa ustanovenia článku 2, článku 9, ako aj článku 11 smernice 2000/78 v spojení s ustanoveniami článku 21 a článku 47 Charty vykladať v tom zmysle, že ak dôjde k diskriminácii založenej na veku uplatňovanej voči sudcom súdu poslednej inštancie členského štátu z dôvodu zníženia veku ich odchodu do dôchodku (dôchodkového veku) z predchádzajúcich 70 rokov na 65 rokov, tento súd, pokiaľ rozhoduje o akejkoľvek veci v senáte, ktorého členom je sudca dotknutý dôsledkami týchto vnútroštátnych diskriminačných noriem a ktorý nevyjadril želanie využiť nový vek odchodu do dôchodku, je povinný, na účely rozhodnutia o predbežnej otázke týkajúcej sa zloženia súdu, odmietnuť uplatnenie vnútroštátnych ustanovení, ktoré sú v rozpore so smernicou 2000/78 a článkom 21 Charty a je povinný naďalej rozhodovať s účasťou tohto sudcu, pokiaľ je tento krok jediným efektívnym spôsobom zaistenia účinnej súdnej ochrany práv, ktoré sudca vyvodzuje z právneho poriadku Únie?

                  5.

                  Majú sa ustanovenia článku 19 ods. 1 druhej vety ZEÚ v spojení s ustanoveniami článku 4 ods. 3 tretej vety ZEÚ a článku 2 ZEÚ, článku 267 ZFEÚ, ako aj článku 47 Charty vykladať v tom zmysle, že právny štát treba považovať za základnú hodnotu Európskej únie v takej miere, že v prípade pochybnosti o súlade vnútroštátnych ustanovení znižujúcich vek odchodu do dôchodku (dôchodkový vek) sudcov spôsobmi opísanými v dvoch prvých otázkach s touto hodnotou a z toho vyplývajúcou zásadou účinnej súdnej ochrany – pokiaľ ide o nezávislosť súdov a ich sudcov vykonávajúcich svoju činnosť – musí mať vnútroštátny súd právomoc bez návrhu pozastaviť uplatňovanie vnútroštátnych ustanovení, ktoré porušujú zásadu neodvolateľnosti sudcov vo vzťahu ku všetkým sudcom, ktorí patria do rozsahu pôsobnosti týchto ustanovení?

         (1)  Ú. v. ES L 303, 2000, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79.


title: Vec T-374/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. októbra 2018 – Cuervo y Sobrinos 1882/EUIPO – A. Salgado Nespereira (Cuervo y Sobrinos LA HABANA 1882) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Európskej únie Cuervo y Sobrinos LA HABANA 1882 — Staršie národné slovné ochranné známky CUERVO Y SOBRINO — Relatívny dôvod zamietnutia — Podobnosť tovarov — Podobnosť označení — Článok 53 ods. 1 písm. a) a článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 60 ods. 1 písm. a) a článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Nekonanie v dobrej viere — Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001]“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/55

      Rozsudok Všeobecného súdu z 10. októbra 2018 – Cuervo y Sobrinos 1882/EUIPO – A. Salgado Nespereira (Cuervo y Sobrinos LA HABANA 1882)
      (Vec T-374/17) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Európskej únie Cuervo y Sobrinos LA HABANA 1882 - Staršie národné slovné ochranné známky CUERVO Y SOBRINO - Relatívny dôvod zamietnutia - Podobnosť tovarov - Podobnosť označení - Článok 53 ods. 1 písm. a) a článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 60 ods. 1 písm. a) a článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Nekonanie v dobrej viere - Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001]“)
      (2018/C 427/71)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Cuervo y Sobrinos 1882, SL (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne S. Ferrandis González a V. Balaguer Fuentes, neskôr S. Ferrandis González advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: A. Crawcour a D. Hanf, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: A. Salgado Nespereira, SA (Ourense, Španielsko) (v zastúpení: J. L. Rivas Zurdo, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 29. marca 2017 (vec R 1141/2016-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami A. Salgado Nespereira a Cuervo y Sobrinos 1882

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Vzájomná žaloba sa zamieta.

                  3.

                  Cuervo y Sobrinos 1882, SL, znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov EUIPO.

                  4.

                  A. Salgado Nespereira, SA, znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov EUIPO.

         (1)  Ú. v. EÚ C 256, 7.8.2017.


title: Vec C-628/18: Žaloba podaná 5. októbra 2018 – Európska komisia/Slovinská republika

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/32

      Žaloba podaná 5. októbra 2018 – Európska komisia/Slovinská republika
      (Vec C-628/18)
      (2018/C 427/41)
      Jazyk konania: slovinčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení T. Scharf, G. von Rintelen, B. Rous Demiri, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Slovinská republika

         Návrhy žalobkyne

      Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  určil, že Slovinská republika tým, že neprijala všetky právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2014/65/EÚ z 15. mája 2014 o trhoch s finančnými nástrojmi, ktorou sa mení smernica 2002/92/ES a smernica 2011/61/EÚ, ako aj smernicou Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1034 z 23. júna 2016, ktorou sa mení smernica 2014/65/EÚ o trhoch s finančnými nástrojmi, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 93 smernice 2014/65/EÚ, zmeneného článkom 1 smernice (EÚ) 2016/1034,

                  —

                  uložil Slovinskej republike v zmysle článku 260 ods. 3 ZFEÚ povinnosť platiť denné penále vo výške 7 224 eur odo dňa vydania rozsudku v prejednávanej veci, keďže nesplnila svoju povinnosť oznámiť opatrenia na vykonanie smerníc 2014/65/EÚ a 2016/1034/EU,

                  —

                  uložil Slovinskej republike v zmysle článku 260 ods. 3 ZFEÚ povinnosť platiť dennú paušálnu pokutu vo výške 1 978 eur vynásobenej počtom dní, počas ktorých trvalo nesplnenie povinností, najmenej však vo výške 496 000 eur, a

                  —

                  uložil Slovinskej republike povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      V zmysle článku 93 smernice 2014/65/EÚ, zmeneného článkom 1 smernice 2016/1034/EÚ, boli členské štáty povinné do 3. júla 2017 prijať a uverejniť právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s uvedenou smernicou a bezodkladne o tom informovať Komisiu. Vzhľadom k tomu, že Slovinská republika počas tejto lehoty neoznámila Komisii opatrenia na prebratie uvedených smerníc, Komisia sa rozhodla postúpiť vec Súdnemu dvoru.
      Svojou žalobou Komisia navrhuje, aby Súdny dvor uložil Slovinskej republike povinnosť zaplatiť paušálnu pokutu a denné penále.
      Lehota na prebratie smernice uplynula 3. júla 2017.


title: Vec T-435/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. septembra 2018 – Grendene/EUIPO – Hipanema (HIPANEMA) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia — Obrazová ochranná známka HIPANEMA — Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie a staršia národná obrazová ochranná známka Ipanema a iPANEMA — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia podobnosti tovarov — Estetická komplementárnosť — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/56

      Rozsudok Všeobecného súdu z 25. septembra 2018 – Grendene/EUIPO – Hipanema (HIPANEMA)
      (Vec T-435/17) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia - Obrazová ochranná známka HIPANEMA - Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie a staršia národná obrazová ochranná známka Ipanema a iPANEMA - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia podobnosti tovarov - Estetická komplementárnosť - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2018/C 427/72)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Grendene, SA (Sobral, Brazília) (v zastúpení: J. L. de Castro Hermida, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: V. Ruzek, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Hipanema (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: M. Witukiewicz Sebban, avocat)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 20. januára 2017 (vec R 629/2016-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Grendene a Hipanema

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Grendene, SA, je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 283, 28.8.2017.


title: Vec T-591/18: Žaloba podaná 2. októbra 2018 – ZD/Parlament

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/97

      Žaloba podaná 2. októbra 2018 – ZD/Parlament
      (Vec T-591/18)
      (2018/C 427/128)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: ZD (v zastúpení: S. Pappas, avocat)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie o jeho odvolaní z funkcie,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na porušení práva na obhajobu a zásady riadnej správy vecí verejných, pretože administratíva ho pred prijatím rozhodnutia nevypočula, hoci vypočutie bolo možné bez poškodenia záujmov vyšetrovania alebo služby.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia, pretože tvrdenie o závažnom pochybení, z ktorého vychádza napadnuté rozhodnutie, je stručné, nepresné a nie je odôvodnené a ani sa neopiera o konkrétne skutočnosti, ktoré by objasňovali existenciu dostatočných podozrení, ktoré by mohli viesť k záveru, že sa žalobca dopustil porušenia povinností vyplývajúcich zo služobného poriadku.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality z dôvodu, že administratíva mohla prijať menej prísne opatrenia a napriek tomu zaistiť potreby vyšetrovania.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení povinnosti náležitej starostlivosti, pretože po prvé administratíva nevykonala zváženie záujmov žalobcu a záujmov služby, a predovšetkým skutočnosti, že žalobca pracuje v Parlamente takmer 15 rokov, má vynikajúce vzťahy so svojimi nadriadenými a veľmi dobré hodnotiace správy, a po druhé toto rozhodnutie, ktoré bolo rýchlo zverejnené, poškodzuje jeho osobnosť a dobrú povesť.


title: Vec C-637/18: Žaloba podaná 12. októbra 2018 – Európska komisia/Maďarsko

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/33

      Žaloba podaná 12. októbra 2018 – Európska komisia/Maďarsko
      (Vec C-637/18)
      (2018/C 427/42)
      Jazyk konania: maďarčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: K. Petersen a K. Talabér-Ritz, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Maďarsko

         Návrhy žalobkyne

      Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  určil, že Maďarsko si tým, že každoročne od 1. januára 2005 systematicky a trvale nedodržiavalo dennú limitnú hodnotu platnú pre koncentráciu častíc PM10 v zónach mesta Budapešť (HU0001) a v údolí Sajó (HU0008), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 13 ods. 1 v spojení s prílohou XI smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe (1);

                  —

                  určil, že Maďarsko si tým, že každoročne od 11. júna 2011 s výnimkou roku 2014, systematicky a trvalo nedodržiavalo dennú limitnú hodnotu platnú pre koncentráciu častíc PM10 v zónach mesta Pécs (HU0006), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 13 ods. 1 v spojení s prílohou XI smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe;

                  —

                  určil, že Maďarsko si od 11. júna 2010 neplní povinnosti podľa článku 23 ods. 1 v spojení s prílohou XV smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe, stanovenú konkrétne v druhom pododseku citovaného odseku, t. j. aby sa obdobie, keď sú limitné hodnoty prekročené čo najviac skrátilo;

                  —

                  zaviazal Maďarsko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Od 1. januára 2005 bola denná limitná hodnota častíc PM10 prekračovaná v dvoch zónach na meranie kvality ovzdušia a od 11. júna 2011 v ďalšej zóne. Maďarsko napriek tomuto porušeniu článku 13 ods. 1 v spojení s prílohou XI smernice 2008/50 a v rozpore s článkom 23 ods. 1 v spojení s prílohou XI smernice 2008/50 a v rozpore s článkom 23 ods. 1 druhým pododsekom tej istej smernice neprijalo v rámci plánov kvality ovzdušia žiadne náležité opatrenia, aby sa obdobie, keď sú limitné hodnoty prekročené čo najviac skrátilo.
      Neúčinnosť dotknutých opatrení okrem iného vyplýva z obdobia prekročenia limitných hodnôt, z ich úrovne a vývoja a z podrobnej analýzy plánov kvality ovzdušia prijatých maďarskými orgánmi.

         (1)  Ú. v. EÚ L 152, 2008, s. 1.


title: Vec C-532/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 14. augusta 2018 – GN, zastúpená otcom HM/ZU ako správkyňa konkurznej podstaty spoločnosti Niki Luftfahrt GmbH

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 14. augusta 2018 – GN, zastúpená otcom HM/ZU ako správkyňa konkurznej podstaty spoločnosti Niki Luftfahrt GmbH
      (Vec C-532/18)
      (2018/C 427/13)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Obersten Gerichtshofs

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: GN, zastúpená otcom HM

         Žalovaná: ZU ako správkyňa konkurznej podstaty spoločnosti Niki Luftfahrt GmbH

         Prejudiciálna otázka

      Zakladá „nehoda“ v zmysle článku 17 ods. 1 dohovoru o zjednotení niektorých pravidiel pre medzinárodnú leteckú dopravu, ktorý bol na základe článku 300 ods. 2 ES uzavretý dňa 9. decembra 1999 v Montreale Európskym spoločenstvom a schválený v jeho mene rozhodnutím Rady 2001/539/ES (1) z 5. apríla 2001 (ďalej len „Montrealský dohovor“ alebo „MD“) zodpovednosť dopravcu v prípade, ak sa pohár s horúcou kávou položený na vyklápacom stole umiestnenom na prednom sedadle z neznámej príčiny zošmykne a prevrhne, v dôsledku čoho utrpí pasažier popáleniny?

         (1)  Rozhodnutie Rady 2001/539/ES z 5. apríla 2001 o uzavretí Európskym spoločenstvom dohovoru o zjednotení niektorých pravidiel pre medzinárodnú leteckú dopravu (Montrealský dohovor) (Ú. v. ES L 194, s. 38; Mim. vyd. 07/005, s. 491).


title: Vec T-732/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 18. septembra 2018 – Dreute/Parlament („Verejná služba — Úradníci — Dočasné preloženie v záujme služby — Prevod — Zánik záujmu na konaní — Čiastočné zastavenie konania — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/74

      Uznesenie Všeobecného súdu z 18. septembra 2018 – Dreute/Parlament
      (Vec T-732/17) (1)

      („Verejná služba - Úradníci - Dočasné preloženie v záujme služby - Prevod - Zánik záujmu na konaní - Čiastočné zastavenie konania - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“)
      (2018/C 427/100)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Olivier Dreute (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi a A. Blot, advokáti)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: L. Darie a R. Ignătescu, splnomocnený zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 270 ZFEÚ, ktorým sa žalobca domáha po prvé zrušenia rozhodnutia generálneho tajomníka Parlamentu z 30. januára 2017 o opätovnom preložení žalobcu v tejto inštitúcii, po druhé rozhodnutiu predsedu Parlamentu z 20. júla 2017, ktorým bola zamietnutá jeho sťažnosť, ako aj v prípade potreby rozhodnutia generálneho tajomníka Parlamentu z 12. júla 2017 o vyslaní žalobcu v záujme služby Európskej komisii, ako aj náhrady škody, ktorá bola žalobcovi údajne spôsobená

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná v rozsahu, v akom sa týka zrušenia rozhodnutia generálneho tajomníka Európskeho parlamentu z 12. júla 2017.

                  2.

                  Konanie o návrhu na zrušenie rozhodnutia generálneho tajomníka Európskeho parlamentu z 30. januára 2017 a rozhodnutia z 20. júla 2017 o zamietnutí sťažnosti, ktorú podal Oliver Dreute proti danému rozhodnutiu, sa zastavuje.

                  3.

                  Návrh na náhradu škody sa zamieta ako zjavne bez právneho základu.

                  4.

                  O. Dreute je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 13, 15.1.2018.


title: Vec T-448/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2018 – Sevenfriday/EUIPO – Seven (SEVENFRIDAY) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie SEVENFRIDAY — Staršia slovná ochranná známka Európskej únie SEVEN — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/57

      Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2018 – Sevenfriday/EUIPO – Seven (SEVENFRIDAY)
      (Vec T-448/17) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie SEVENFRIDAY - Staršia slovná ochranná známka Európskej únie SEVEN - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2018/C 427/73)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sevenfriday AG (Zürich, Švajčiarsko) (v zastúpení: M. Mostardini, F. Mellucci, S. Pallavicini a G. Bellomo, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Seven SpA (Leinì, Taliansko) (v zastúpení: L. Trevisan, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 2. mája 2017 (vec R 2291/2016-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Seven a Sevenfriday

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Sevenfriday AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 300, 11.9.2017.


title: Vec C-644/18: Žaloba podaná 13. októbra 2018 – Európska komisia/Talianska republika

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/34

      Žaloba podaná 13. októbra 2018 – Európska komisia/Talianska republika
      (Vec C-644/18)
      (2018/C 427/43)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Gattinara a K. Petersen, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Talianska republika

         Návrhy žalobkyne

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  1.

                  konštatoval, že sa systematicky a nepretržite prekračujú hodnoty koncentrácií PM10, pričom prekračovanie naďalej pretrváva,

                              a)

                              pokiaľ ide o denné limity

                                          —

                                          od roku 2008 v týchto oblastiach: IT1212 (oblasť Valle del Sacco); IT1215 (aglomerácia Rím); IT1507 (bývalá oblasť IT1501, asanačná oblasť – Neapol a Caserta); IT0892 (Emilia Romagna, západná nížina); zóny IT0893 (Emilia Romagna, východná nížina); IT0306 (aglomerácia Miláno); IT0307 (aglomerácia Bergamo); IT0308 (aglomerácia Brescia); IT0309 (Lombardia, vysoko urbanizovaná nížina A); IT0310 (Lombardia, vysoko urbanizovaná nížina B); IT0312 (Lombardia, údolie D); IT0119 (Piemontská nížina); oblasť IT0120 (Piemontské hory);

                                          —

                                          od roku 2009 v týchto oblastiach: IT0508 a IT0509 (bývalá oblasť IT0501, aglomerácia Benátsko-Treviso); IT0510 (bývalá oblasť IT0502, aglomerácia Padova); IT0511 (bývalá oblasť IT0503, aglomerácia Vicenza), IT0512 (bývalá oblasť IT0504, aglomerácia Verona); IT0513 a IT0514 (bývalá oblasť IT0505, zóna A1 – provincia Veneto);

                                          —

                                          v oblasti IT0907 (oblasť Prato Pistoia) od roku 2008 do roku 2013 a opäť od roku 2015; v oblastiach IT0909 (Valdarno Pisano a Piana Lucchese) a IT0118 (aglomerácia Turín) od roku 2008 do roku 2012 a opäť od roku 2014; IT1008 (Conca ternana) a IT1508 (bývalá oblasť IT1504, kopcovitá pobrežná oblasť Benevento), od roku 2008 do roku 2009 a znovu od roku 2011; IT1613 (priemyselný park Puglia) v roku 2008 a opäť od roku 2011; IT1911 (aglomerácia Palermo), od roku 2008 do roku 2012, v roku 2014 a od roku 2016; a

                              b)

                              pokiaľ ide o ročné limity oblastí:

                                          —

                                          IT1212 (Valle del Sacco) od roku 2008 a nepretržite prinajmenšom do roku 2016; IT0508 a IT0509 (bývalá oblasť IT0501, aglomerácia Benátky-Treviso) v rokoch 2009, 2011 a od roku 2015; IT0511 (bývalá oblasť IT0503, aglomerácia Vicenza), v rokoch 2011, 2012 a od roku 2015; IT0306 (aglomerácia Miláno), IT0308 (aglomerácia Brescia), IT0309 (Lombardia, vysoko urbanizovaná nížina A) a IT0310 (Lombardsko, nížina B) od roku 2008 do roku 2013 a od roku 2015; IT0118 (aglomerácia Turín) od roku 2008 do roku 2012 a od roku 2015, Talianska republika si nesplnila povinnosť uvedenú v ustanoveniach článku 13 spoločne s prílohou XI smernice 2008/50/ES; a

                  2.

                  určil, že Talianska republika tým, že od 11. júna 2010 neprijala vhodné opatrenia na zabezpečenie dodržiavania limitných hodnôt pre PM10 v oblastiach uvedených v bode 1 týchto žalobných návrhov, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 23 ods. 1 smernice 2008/50/ES, samostatne aj v spojení s časťou A prílohy XV tejto smernice, a najmä povinnosť uvedenú v druhom odseku článku 23 ods. 1 smernice zabezpečiť, aby doba prekračovania hraničných hodnôt uvedených v tejto smernici bola čo najkratšia; a

                  3.

                  uložil Talianskej republike povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Svojím prvým žalobným dôvodom Komisia uvádza, že získané údaje o koncentrácii PM10 v atmosfére preukazujú existenciu systematického a nepretržitého porušovania ustanovení článku 13 spoločne s prílohou XI smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe (Ú. v. EÚ L 152, 2008, s. 1). Podľa týchto ustanovení úroveň koncentrácie týchto látok nemôže prekročiť určité denné a ročné limity. V niektorých oblastiach boli tieto hranice porušované nepretržite viac než desať rokov.
      Druhým žalobným dôvodom Komisia uvádza, že Talianska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 23 ods. 1 smernice samostatne aj v spojení s bodom A prílohy XV smernice 2008/50/ES. Po prvé, plány kvality ovzdušia prijaté po prekročení hraničných hodnôt koncentrácie PM10 neumožňujú dosiahnuť tieto hraničné hodnoty, ani obmedziť ich prekračovanie na čo najkratšiu dobu. Po druhé, v mnohých z týchto plánov chýbajú informácie požadované podľa bodu A prílohy XV smernice, ktorých uvedenie je povinné podľa článku 23 ods. 1 tretieho pododseku.


title: Vec T-775/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 24. septembra 2018 – Estampaciones Rubí/Komisia („Žaloba o neplatnosť a žaloba na nečinnosť — Štátna pomoc — Daňové výhody, ktoré poskytol územný celok členského štátu — Schéma pomoci vyhlásená za nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Výkon rozhodnutia — Povinnosť overiť individuálnu situáciu príjemcov — Nezaujatie stanoviska Komisiou — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Neprípustnosť“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/75

      Uznesenie Všeobecného súdu z 24. septembra 2018 – Estampaciones Rubí/Komisia
      (Vec T-775/17) (1)

      („Žaloba o neplatnosť a žaloba na nečinnosť - Štátna pomoc - Daňové výhody, ktoré poskytol územný celok členského štátu - Schéma pomoci vyhlásená za nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Výkon rozhodnutia - Povinnosť overiť individuálnu situáciu príjemcov - Nezaujatie stanoviska Komisiou - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť“)
      (2018/C 427/101)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Estampaciones Rubí, SAU (Vitoria-Gasteiz, Španielsko) (v zastúpení: D. Armesto Macías a K. Caminos García, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Stromsky a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutí Komisie, ktoré boli uvedené v dokumente zo 4. decembra 2012 nazvanom „Daňové spory v Baskicku – Konanie o nesplnenie povinnosti 2007/2215 – Neformálna správa v odpovedi na list zo 7. novembra (Álava)“ a dokumente z 26. marca 2013 nazvanom „Daňové spory v Baskicku – Konanie o nesplnenie povinnosti 2007/2215 – Neformálna správa v odpovedi na listy z 22. februára 2013 a 4. a 12. marca 2013 (Álava)“, ako aj subsidiárne návrh na základe článku 265 ZFEÚ na konštatovanie, že Komisia protiprávne neodpovedala na návrh žalobkyne uvedený v liste z 28. júla 2017

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako zjavne nedôvodná.

                  2.

                  Estampaciones Rubí, SAU, znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

         (1)  Ú. v. EÚ C 32, 29.1.2018.


title: Vec T-449/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2018 – Sevenfriday/EUIPO – Seven (SEVENFRIDAY) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie SEVENFRIDAY — Staršia slovná ochranná známka Európskej únie SEVEN — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia — Staršia obrazová ochranná známka 7SEVEN — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/57

      Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2018 – Sevenfriday/EUIPO – Seven (SEVENFRIDAY)
      (Vec T-449/17) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie SEVENFRIDAY - Staršia slovná ochranná známka Európskej únie SEVEN - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia - Staršia obrazová ochranná známka 7SEVEN - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2018/C 427/74)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sevenfriday AG (Zürich, Švajčiarsko) (v zastúpení: M. Mostardini, F. Mellucci, S. Pallavicini a G. Bellomo, avocats)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Seven SpA (Leinì, Taliansko) (v zastúpení: L. Trevisan, avocat)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 2. mája 2017 (vec R 2292/2016-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Seven a Sevenfriday

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Sevenfriday AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 300, 11.9.2017.


title: Vec T-592/18: Žaloba podaná 28. septembra 2018 – Wywiał-Prząda/Komisia

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/98

      Žaloba podaná 28. septembra 2018 – Wywiał-Prząda/Komisia
      (Vec T-592/18)
      (2018/C 427/129)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Katarzyna Wywiał-Prząda (Wezembeek-Oppem, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd
      určil a rozhodol, že:

                  —

                  rozhodnutie z 23. novembra 2017, ktorým sa zamietol jej nárok na príspevok na expatriáciu sa zrušuje,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod, uvedený v prvom rade a založený na porušení článku 4 ods. 1 písm. a) prílohy VII Služobného poriadku úradníkov Európskej únie, vyloženého rozsudkom z 21. júna 2007, Komisia/Hosman-Chevalier (C-424/05 P, EU:C:2007:367), pretože obdobie, počas ktorého mala bydlisko v Belgicku počas referenčného obdobia, v ktorom mala diplomatické postavenie, treba považovať za situáciu „vyplývajúcu z práce vykonanej pre iný štát alebo pre medzinárodnú organizáciu“.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod, uvedený subsidiárne pre prípad, že toto obdobie nemožno nezohľadniť, založený na porušení článku 4 ods. 1 písm. a) prílohy VII Služobného poriadku úradníkov Európskej únie, pretože v každom prípade treba dospieť k záveru, že počas tohto referenčného obdobia nemala v úmysle, aby jej prítomnosť na území Belgicka, ktorá bola nerozlučne spojená s diplomatickou misiou jej manžela, nadobudla stály charakter, ktorý je vlastný pojmu obvyklý pobyt.


title: Vec T-815/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 20. septembra 2018 – Správa železniční dopravní cesty/Komisia a INEA („Žaloba o neplatnosť — Finančná pomoc — Projekt spoločného záujmu v oblasti transeurópskych dopravných a energetických sietí — Služby predbežného plánovania novej vysokorýchlostnej železničnej trate Drážďany-Praha — Rozhodnutie týkajúcej sa oprávnených nákladov — Nesprávne označenie žalovaného — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/76

      Uznesenie Všeobecného súdu z 20. septembra 2018 – Správa železniční dopravní cesty/Komisia a INEA
      (Vec T-815/17) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Finančná pomoc - Projekt spoločného záujmu v oblasti transeurópskych dopravných a energetických sietí - Služby predbežného plánovania novej vysokorýchlostnej železničnej trate Drážďany-Praha - Rozhodnutie týkajúcej sa oprávnených nákladov - Nesprávne označenie žalovaného - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“)
      (2018/C 427/102)
      Jazyk konania: čeština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Správa železniční dopravní cesty, státní organizace (Praha, Česká republika) (v zastúpení: F. Korbel, advokát)

         Žalované: Európska komisia (v zastúpení: J. Hottiaux a Z. Malůšková, splnomocnení zástupcovia), Výkonná agentúra pre inovácie a siete (INEA) (v zastúpení: I. Ramallo a I. Barcew, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie listu INEA z 11. októbra 2017 o záverečnom vyúčtovaní nákladov a oprávnenosti súm požadovaných v rámci finančnej pomoci Únie priznanej v rámci projektu spoločného záujmu „Služby predbežného plánovania novej vysokorýchlostnej železničnej trate Drážďany-Praha“

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Konanie o návrhoch Českej republiky a Poľskej republiky na vstup do konania ako vedľajší účastníci konania sa zastavuje.

                  3.

                  Správa železniční dopravní cesty, státní organizace, znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Výkonná agentúra pre inovácie a siete (INEA).

                  4.

                  Správa železniční dopravní cesty, státní organizace, Komisia, INEA, Česká republika a Poľská republika znášajú svoje vlastné trovy konania spojené s návrhmi na vstup do konania ako vedľajší účastníci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 63, 19.2.2018.


title: Vec T-472/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2018 – Wilhelm Sihn jr./EUIPO – in-edit (Camele’on) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Camele’on — Staršia medzinárodná a národná slovná ochranná známka CHAMELEON — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia podobnosti — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/58

      Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2018 – Wilhelm Sihn jr./EUIPO – in-edit (Camele’on)
      (Vec T-472/17) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Camele’on - Staršia medzinárodná a národná slovná ochranná známka CHAMELEON - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia podobnosti - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2018/C 427/75)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Wilhelm Sihn jr. GmbH & Co. KG (Niefern-Öschelbronn, Nemecko) (v zastúpení: H. Twelmeier, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: P. Sipos, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: in-edit Sàrl (Mondorf-les-Bains, Luxembursko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 25. mája 2017 (vec R 570/2016-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Wilhelm Sihn jr. a in-edit

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Wilhelm Sihn jr. GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 330, 2.10.2017.


title: Vec C-662/17: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 18. októbra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovinsko) – E. G./Slovinská republika (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný európsky azylový systém — Smernica 2013/32/EÚ — Článok 46 ods. 2 — Žaloba proti rozhodnutiu, ktorým sa zamieta priznanie postavenia utečenca, ale priznáva sa postavenie osoby s doplnkovou ochranou — Prípustnosť — Neexistencia dostatočného záujmu, ak doplnková ochrana priznaná členským štátom poskytuje tie isté práva a výhody, ako sú práva a výhody vyplývajúce z postavenia utečenca na základe práva Únie a vnútroštátneho práva — Význam individuálnej situácie žiadateľa na účely skúmania totožnosti uvedených práv a výhod)

text:
               17.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 455/17

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 18. októbra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovinsko) – E. G./Slovinská republika
      (Vec C-662/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný európsky azylový systém - Smernica 2013/32/EÚ - Článok 46 ods. 2 - Žaloba proti rozhodnutiu, ktorým sa zamieta priznanie postavenia utečenca, ale priznáva sa postavenie osoby s doplnkovou ochranou - Prípustnosť - Neexistencia dostatočného záujmu, ak doplnková ochrana priznaná členským štátom poskytuje tie isté práva a výhody, ako sú práva a výhody vyplývajúce z postavenia utečenca na základe práva Únie a vnútroštátneho práva - Význam individuálnej situácie žiadateľa na účely skúmania totožnosti uvedených práv a výhod))
      (2018/C 455/25)
      Jazyk konania: slovinčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: E. G.

         Žalovaná: Slovinská republika

         Výrok rozsudku

      Článok 46 ods. 2 druhý pododsek smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany sa má vykladať v tom zmysle, že postavenie osoby s doplnkovou ochranou priznané právnou úpravou členského štátu, o akú ide vo veci samej, neposkytuje v zmysle tohto ustanovenia „tie isté práva a výhody, ako sú práva a výhody vyplývajúce z postavenia utečenca na základe práva Únie a vnútroštátneho práva“, takže súd tohto členského štátu nemôže opravný prostriedok podaný proti rozhodnutiu považujúcemu žiadosť za neopodstatnenú, pokiaľ ide o priznanie postavenia utečenca, ale poskytujúcemu doplnkovú ochranu z dôvodu nedostatočného záujmu zo strany žiadateľa na pokračovaní v konaní, zamietnuť ako neprípustný, ak sa preukáže, že podľa uplatniteľnej vnútroštátnej právnej úpravy nie sú tieto práva a výhody, ktoré vyplývajú z týchto dvoch postavení medzinárodnej ochrany, skutočne totožné.
      Takýto opravný prostriedok nemožno zamietnuť ako neprípustný, aj keď sa z hľadiska konkrétnej situácie žiadateľa zistí, že priznanie postavenia utečenca mu nebude môcť poskytnúť viac práv a výhod ako priznanie postavenia osoby s doplnkovou ochranou, keďže žiadateľ neuplatňuje alebo ešte neuplatňuje práva, ktoré sa priznajú na základe postavenia utečenca, ale sa nepriznajú alebo sa priznajú len v menšej miere na základe postavenia osoby s doplnkovou ochranou.

         (1)  Ú. v. EÚ C 32, 29.1.2018.


title: Vec C-669/16: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 18. októbra 2018 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Životné prostredie — Smernica 92/43/EHS — Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín — Článok 4 ods. 1 — Prílohy II a III — Označenie osobitne chránených území (OCHÚ) — Sviňucha tuponosá)

text:
               17.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 455/8

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 18. októbra 2018 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
      (Vec C-669/16) (1)

      ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Smernica 92/43/EHS - Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín - Článok 4 ods. 1 - Prílohy II a III - Označenie osobitne chránených území (OCHÚ) - Sviňucha tuponosá))
      (2018/C 455/12)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Norris-Usher a C. Hermes, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: G. Brown, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci R. Palmer a M. Armitage, barristers)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Spojené kráľovstvo si tým, že v stanovenej lehote nenavrhlo a nepredložilo v súlade s článkom 4 ods. 1, ako aj s prílohami II a III smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín zoznam obsahujúci dostatočné množstvo lokalít, v ktorých sa vyskytuje sviňucha tuponosá (Phocoena phocoena), a tým, že v tejto súvislosti neprispelo v súlade s článkom 3 ods. 2 tejto smernice k vytvoreniu sústavy Natura 2000 úmerne k zastúpeniu biotopov tohto druhu na svojom území, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z týchto ustanovení.

                  2.

                  Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska je povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 63, 27.2.2017.


title: Vec C-425/17: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 17. októbra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Nemecko) – Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG/Stadt Kempten (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aproximácia právnych predpisov — Výroba, prezentácia a predaj tabakových výrobkov — Smernica 2014/40/EÚ — Zákaz uvádzania tabaku na orálne použitie na trh — Pojmy „žuvací tabak“ a „tabak na orálne použitie“ — Pasta pozostávajúca z jemne pomletého tabaku (Thunder Chewing Tabacco) a porézne celulózové vrecúška naplnené jemne narezaným tabakom (Thunder Frosted Chewing Bags)“)

text:
               17.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 455/14

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 17. októbra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Nemecko) – Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG/Stadt Kempten
      (Vec C-425/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Výroba, prezentácia a predaj tabakových výrobkov - Smernica 2014/40/EÚ - Zákaz uvádzania tabaku na orálne použitie na trh - Pojmy „žuvací tabak“ a „tabak na orálne použitie“ - Pasta pozostávajúca z jemne pomletého tabaku (Thunder Chewing Tabacco) a porézne celulózové vrecúška naplnené jemne narezaným tabakom (Thunder Frosted Chewing Bags)“))
      (2018/C 455/21)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Günter Hartmann Tabakvertrieb GmbH & Co. KG

         Žalovaný: Stadt Kempten

         za účasti: Landesanwaltschaft Bayern

         Výrok rozsudku

      Článok 2 bod 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/40/EÚ z 3. apríla 2014 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových a súvisiacich výrobkov a o zrušení smernice 2001/37/ES v spojení s článkom 2 bodom 6 tejto smernice sa má vykladať v tom zmysle, že za tabakové výroby určené na žuvanie v zmysle týchto ustanovení možno považovať len tabakové výrobky, ktoré môžu byť riadne spotrebované len žuvaním, čo prináleží určiť vnútroštátnemu súdu na základe objektívnych vlastností dotknutých výrobkov, ako sú ich zloženie, obsah, forma prezentácie a v prípade potreby ich efektívne využívanie zo strany spotrebiteľov.

         (1)  Ú. v. EÚ C 347, 16.10.2017.


title: Vec C-422/18 PPU: Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) z 27. septembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Milano – Taliansko) – FR/Ministero dell’interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Naliehavé prejudiciálne konanie — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Spoločné konania o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany — Smernica 2013/32/EÚ — Článok 46 — Charta základných práv Európskej únie — Článok 18, článok 19 ods. 2 a článok 47 — Právo na účinný prostriedok nápravy — Rozhodnutie zamietajúce žiadosť o medzinárodnú ochranu — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca dvojstupňové súdne konanie — Automatický odkladný účinok obmedzený na prvostupňové konanie)

text:
               17.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 455/18

      Uznesenie Súdneho dvora (prvá komora) z 27. septembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Milano – Taliansko) – FR/Ministero dell’interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano
      (Vec C-422/18 PPU) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Naliehavé prejudiciálne konanie - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Spoločné konania o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany - Smernica 2013/32/EÚ - Článok 46 - Charta základných práv Európskej únie - Článok 18, článok 19 ods. 2 a článok 47 - Právo na účinný prostriedok nápravy - Rozhodnutie zamietajúce žiadosť o medzinárodnú ochranu - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca dvojstupňové súdne konanie - Automatický odkladný účinok obmedzený na prvostupňové konanie))
      (2018/C 455/27)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale di Milano

         Účastníci konania

         Žalobca: FR

         Žalovaný: Ministero dell’interno – Commissione Territoriale per il riconoscimento della Protezione Internazionale presso la Prefettura U.T.G. di Milano

         Za účasti: Pubblico Ministero

         Výrok

      Právo Únie, najmä ustanovenia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany, v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide v spore vo veci samej, ktorá stanovuje odvolacie konanie proti rozsudku prvého stupňa potvrdzujúcemu rozhodnutie príslušného správneho orgánu zamietajúce žiadosť o medzinárodnú ochranu bez toho, aby tomuto odvolaciemu konaniu priznal automatický odkladný účinok, ale ktorá umožňuje súdu, ktorý tento rozsudok vyhlásil, nariadiť na žiadosť dotknutej osoby odklad výkonu tohto rozsudku, potom ako posúdil dôvodnosť alebo nedôvodnosť dôvodov predložených v odvolaní proti uvedenému rozsudku a nie rozhodnutie o zamietnutí žiadosti o medzinárodnú ochranu a uložení povinnosti návratu, nepriznáva tomuto opravnému prostriedku automatický odkladný účinok existenciu nebezpečenstva vážnej a nenapraviteľnej ujmy spôsobenej tomuto žiadateľovi z dôvodu jeho vykonania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 311, 3.9.2018.


title: Vec C-503/17: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 17. októbra 2018 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 95/60/ES — Daňové označovania plynových olejov a petroleja — Tankovanie súkromných rekreačných plavidiel)

text:
               17.12.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 455/15

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 17. októbra 2018 – Európska komisia/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
      (Vec C-503/17) (1)

      ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 95/60/ES - Daňové označovania plynových olejov a petroleja - Tankovanie súkromných rekreačných plavidiel))
      (2018/C 455/22)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: F. Tomat a J. Tomkin, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: S. Brandon, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci M. Gray, barrister)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska tým, že umožnilo používanie označeného paliva na pohon súkromných rekreačných plavidiel, hoci na toto palivo sa nevzťahuje žiadne oslobodenie od dane ani zníženie spotrebnej dane, porušilo svoje povinnosti vyplývajúce zo smernice Rady 95/60/ES z 27. novembra 1995 o daňovom označovaní plynových olejov a petroleja.

                  2.

                  Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska je povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 347, 16.10.2017.