title: Vec T-246/15: Žaloba podaná 15. mája 2015 – Ivaňuščenko/Rada

text:
               20.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/46

         Žaloba podaná 15. mája 2015 – Ivaňuščenko/Rada
   (Vec T-246/15)
   (2015/C 236/62)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Jurij Volodymyrovič Ivaňuščenko (Jenakjevo, Ukrajina) (v zastúpení: B. Kennelly a J. Pobjoy, barristers, a R. Gherson, solicitor)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/364 z 5. marca 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 62, s. 25), a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2015/357 z 5. marca 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 62, s. 1) v rozsahu, v akom sa vzťahujú na žalobcu,

               —

               subsidiárne vyhlásil, že článok 1 ods. 1 rozhodnutia Rady 2014/119/SZBP z 5. marca 2014 (v znení zmien a doplnení) a článok 3 ods. 1 nariadenia Rady (EÚ) č. 208/2014 z 5. marca 2014 (v znení zmien a doplnení) sú neuplatniteľné v rozsahu, v akom sa vzťahujú na žalobcu, a to z dôvodu ich protiprávnosti,

               —

               uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že Rada neurčila primeraný právny základ rozhodnutia Rady (SZBP) 2015/364 (ďalej len „rozhodnutie“) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 2015/357 (ďalej len „nariadenie“) (ďalej spoločne len „napadnuté opatrenia“). Článok 29 Zmluvy o Európskej únii nie je primeraným právnym základom rozhodnutia, pretože výhrady voči žalobcovi ho neoznačili za osobu, ktorá mala negatívny vplyv na demokraciu na Ukrajine alebo zbavila ukrajinský ľud výhod trvalo udržateľného rozvoja jeho krajiny (v zmysle článku 23 ZEÚ a všeobecných ustanovení článku 21 ods. 2 ZEÚ). Keďže rozhodnutie bolo neplatné, Rada pri prijímaní nariadenia nemohla vychádzať z článku 215 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod, ktorým žalobca tvrdí, že Rada sa dopustila zjavného nesprávneho posúdenia, keď usúdila, že sú splnené kritériá na zaradenie žalobcu do článku 1 ods. 1 rozhodnutia Rady 2014/119/SZBP z 5. marca 2014 (v znení zmien a doplnení) a článku 3 ods. 1 nariadenia Rady (EÚ) č. 208/2014 z 5. marca 2014 (v znení zmien a doplnení). Voči žalobcovi nie sú vedené trestné konania z dôvodu „sprenevery finančných prostriedkov alebo hospodárskych zdrojov“.

               3.

               Tretí žalobný dôvod, ktorým žalobca tvrdí, že Rada porušila jeho právo na obhajobu, právo na riadnu správu vecí verejných a právo na účinnú súdnu ochranu. Rada predovšetkým starostlivo a nestranne neskúmala, či údajné dôvody, ktoré mali odôvodniť nové označenie, boli dôvodné z hľadiska pripomienok predložených žalobcom pred novým označením.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod, ktorým žalobca tvrdí, že Rada si nesplnila svoju povinnosť poskytnúť primerané odôvodnenie opätovného označenia žalobcu.

               5.

               Piaty žalobný dôvod, ktorým žalobca tvrdí, že Rada bez odôvodnenia alebo neprimeraným spôsobom porušila jeho základné práva vrátane jeho práva na ochranu jeho majetku a dobrej povesti. Dosah napadnutých opatrení na žalobcu je ďalekosiahly tak z hľadiska jeho vlastníctva, ako aj z hľadiska jeho dobrej povesti na celosvetovej úrovni. Rada nepreukázala, že zmrazenie žalobcových finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov je spojené s akýmkoľvek legitímnym cieľom alebo je ním odôvodnené, a o to menej, že je takémuto cieľu primerané.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod predložený na podporu vyhlásenia o protiprávnosti, ktorým žalobca tvrdí, že článok 1 ods. 1 rozhodnutia Rady 2014/119/SZBP z 5. marca 2014 (v znení zmien a doplnení) a článok 3 ods. 1 nariadenia Rady (EÚ) č. 208/2014 z 5. marca 2014 (v znení zmien a doplnení) sa na rozdiel od tvrdení spomenutých v druhom žalobnom dôvode majú vykladať tak, že sa majú vzťahovať na akékoľvek vyšetrovanie ukrajinskými orgánmi bez ohľadu na to, či existuje akékoľvek súdne rozhodnutie alebo súdne konanie, ktoré ho podporuje, kontroluje alebo monitoruje, pričom kritérium označenia nemá vzhľadom na svojvoľnú mieru voľnej úvahy a svojvoľný rozsah, ktoré z takéhoto širokého výkladu vyplývajú, primeraný právny základ a/alebo je neprimerané cieľom rozhodnutia a nariadenia. Uvedené ustanovenie je preto protiprávne.


title: Vec C-432/04: Žaloba podaná dňa 7. októbra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Edith Cresson

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/34

         Žaloba podaná dňa 7. októbra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Edith Cresson
   (Vec C-432/04)
   (2004/C 300/64)
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Hans Peter Hartvig a Julian Currall, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 7. októbra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Edith Cresson.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Edith Cresson porušila povinnosti, ktoré jej vyplývali z článku 213 Zmluvy ES;

               2.

               následne určil, že pani Cresson sa čiastočne alebo úplne odnímajú práva na dôchodok a/alebo všetky ostatné výhody spojené s týmito právami alebo iné dávky vyplácané namiesto dôchodku, splatné pani Cresson, pričom Komisia ponecháva na úvahu Súdnemu dvoru, aby určil dĺžku trvania a rozsah uvedeného odňatia práv;

               3.

               zaviazal pani Cresson nahradiť trovy tohto konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Počas trvania jej mandátu komisárky sa pani Cresson postupovala protekcionársky k dvom jej osobným priateľom v rozpore so všeobecným záujmom a s povinnosťami, ktoré jej vyplývajú podľa článku 213 Zmluvy ES. Jeden bol na základe iniciatívy pani Cresson zamestnaný napriek tomu, že jeho schopnosti nezodpovedali rôznym miestam, na ktoré bol vybraný. Ochrana zo strany pani Cresson sa preukázala niekoľkokrát, keď ním poskytnuté služby boli zjavne nedostatočné pokiaľ ide o kvalitu, kvantitu a správnosť. Takisto boli vždy na základe iniciatívy pani Cresson ponúkané zmluvy inému jej priateľovi bez toho, aby to zodpovedalo požiadavkám alebo potrebám útvarov. Konanie pani Cresson nebolo riadené záujmom inštitúcie, ale bolo zásadne motivované vôľou poskytnúť prospech týmto dvom osobám. V každom prípade sa pani Cresson nezaujímala o zákonnosť vykonávaných rozhodnutí alebo procedúr, pričom kontrola bola nutná, keďže šlo o osoby, s ktorými udržovala priateľské vzťahy. Toto konanie sa preto javí ako základ pre protekcionárstvo alebo prinajmenšom pre typickú nedbanlivosť.


title: Vec T-578/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. júna 2015 – Luxembourg Pamol (Cyprus) a Luxembourg Industries/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Prípravky na ochranu rastlín — Uverejnenie dokumentov o zaradení účinnej látky do zoznamu — Zamietnutie žiadosti o dôverné zaobchádzanie s určitými informáciami — Nemožnosť pripísať napadnutý akt žalovanej — Neprípustnosť“)

text:
               20.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/37

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. júna 2015 – Luxembourg Pamol (Cyprus) a Luxembourg Industries/Komisia
   (Vec T-578/13) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Prípravky na ochranu rastlín - Uverejnenie dokumentov o zaradení účinnej látky do zoznamu - Zamietnutie žiadosti o dôverné zaobchádzanie s určitými informáciami - Nemožnosť pripísať napadnutý akt žalovanej - Neprípustnosť“))
   (2015/C 236/49)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Luxembourg Pamol (Cyprus) Ltd (Nikózia, Cyprus), a Luxembourg Industries Ltd (Tel Aviv, Izrael) (v zastúpení: C. Mereu a K. van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. von Rintelen a P. Ondrůšek, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia, oznámeného listom Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín (EÚBP) z 8. októbra 2013, uverejniť určité časti dokumentu, v súvislosti s ktorými žalobkyne požiadali o dôverné zaobchádzanie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Luxembourg Pamol (Cyprus) Ltd a Luxembourg Industries Ltd sú povinné nahradiť trovy konania vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 45, 15.2.2014.


title: Vec T-288/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  9. januára 2007 – Van Neyghem/Výbor regiónov ( Úradníci — Menovanie — Zaradenie do platovej triedy a stupňa — Výplatné pásky — Oneskorená sťažnosť — Prípustnosť )

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/26

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. januára 2007 – Van Neyghem/Výbor regiónov
   (Vec T-288/04) (1)

   („Úradníci - Menovanie - Zaradenie do platovej triedy a stupňa - Výplatné pásky - Oneskorená sťažnosť - Prípustnosť“)
   (2007/C 56/52)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Kris Van Neyghem (Tirlemont, Belgicko) (v zastúpení: D. Janssens, advokát)

      Žalovaný: Výbor regiónov Európskej únie (v zastúpení: P. Cervilla, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci B. Wägenbaur a R. Van der Hout, advokáti)
   Predmet veci
   Žaloba o neplatnosť rozhodnutia Výboru regiónov č. 87/03 z 26. marca 2003 zaraďujúce žalobcu do platovej triedy B platového stupňa 4 s konečnou platnosťou
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Výbor regiónov Európskej únie znáša všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, 9.10.2004.


title: Spojené veci T-8/95 a T-9/95: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  27. septembra 2007 – Pelle a Konrad/Rada a Komisia ( Mimozmluvná zodpovednosť — Mlieko — Dodatočný poplatok — Referenčné množstvo — Nariadenie (EHS) č. 2187/93 — Náhrada škody výrobcom — Prerušenie premlčania )

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/42

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 27. septembra 2007 – Pelle a Konrad/Rada a Komisia
   (Spojené veci T-8/95 a T-9/95) (1)

   („Mimozmluvná zodpovednosť - Mlieko - Dodatočný poplatok - Referenčné množstvo - Nariadenie (EHS) č. 2187/93 - Náhrada škody výrobcom - Prerušenie premlčania“)
   (2007/C 269/76)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Wilhelm Pelle (Kluse-Ahlen, Nemecko) a Ernst-Reinhard Konrad (Löllbach, Nemecko) (v zastúpení: B. Meisterernst, M. Düsing, D. Manstetten, F. Schulze a W. Haneklaus, advokáti)

      Žalované: Rada Európskej Únie (v zastúpení: pôvodne A. Brautigam a A.-M. Colaert, neskôr A.-M. Colaert, splnomocnení zástupcovia) a Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Booß a M. Niejahr, splnomocnení zástupcovia, neskôr T. van Rijn a M. Niejahr, za právnej pomoci pôvodne H.-J. Rabe, G. Berrisch a M. Núñez-Müller, advokáti)
   Predmet veci
   Žiadosti o náhradu škody na základe článku 178 Zmluvy ES (zmenený na článok 235 ES) a článku 215 druhého odseku Zmluvy ES (zmeneného na článok 288 druhý odsek ES), vzniknutej údajne žalobcom z dôvodu uplatnenia nariadenia Rady (EHS) č. 857/84 z 31. marca 1984, ktorým sa prijímajú všeobecne platné pravidlá uplatňovania poplatku uvedeného v článku 5c nariadenia (EHS) č. 804/68 v odvetví mlieka a mliečnych výrobkov [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 90, s. 13), doplneného nariadením Komisie (EHS) č. 1371/84 zo 16. mája 1984, ktorým sa prijímajú podrobné ustanovenia týkajúce sa dodatočného poplatku uvedeného v článku 5c nariadenia č. 804/68 [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 132, s. 11)
   Výrok rozsudku

               1.

               Rada a Komisia sú povinné nahradiť škodu, ktorá vznikla pánom Wilhelm Pelle a Ernst-Reinhard Konrad z dôvodu uplatnenia nariadenia Rady (EHS) č. 857/84 z 31. marca 1984, ktorým sa prijímajú všeobecne platné pravidlá uplatňovania poplatku uvedeného v článku 5c nariadenia (EHS) č. 804/68 v odvetví mlieka a mliečnych výrobkov [neoficiálny preklad], doplneného nariadením Komisie (EHS) č. 1371/84 zo 16. mája 1984, ktorým sa prijímajú podrobné ustanovenia týkajúce sa dodatočného poplatku uvedeného v článku 5c nariadenia č. 804/68 [neoficiálny preklad], keďže tieto nariadenia neupravili pridelenie referenčného množstva výrobcom, ktorí na základe vykonávania záväzku prijatého na základe nariadenia Rady (EHS) č. 1078/77 zo 17. mája 1977, ktorým sa zavádza systém prémií za neuvedenie mlieka a mliečnych výrobkov na trh a za konverziu mliečnych stád [neoficiálny preklad], nedodávali mlieko počas referenčného roku stanoveného predmetným členským štátom.

               2.

               Pánovi Pelle, žalobcovi vo veci T-8/95, sa poskytne náhrada škody vzniknutej z dôvodu uplatnenia nariadenia č. 857/94 za obdobie, ktoré začína 5. decembra 1987 a končí 28. marca 1989.

               3.

               Pánovi Konrad, žalobcovi vo veci T-9/95, sa poskytne náhrada škody vzniknutej z dôvodu uplatnenia nariadenia č. 857/94 za obdobie, ktoré začína 27. novembra 1986 a končí 28. marca 1989.

               4.

               Účastníci konania oznámia Súdu prvého stupňa v lehote šesť mesiacov odo dňa vyhlásenia tohto rozsudku sumy, na ktorých sa spolu dohodli.

               5.

               V prípade, že nedôjde k dohode, doručia Súdu prvého stupňa v tej istej lehote svoje vyčíslené návrhy.

               6.

               O trovách konania sa rozhodne v konečnom rozsudku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 132, 28.5.2005.


title: Vec T-343/07: Žaloba podaná 12. septembra 2007 – allsafe Jungfalk/ÚHVT (ALLSAFE)

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/59

         Žaloba podaná 12. septembra 2007 – allsafe Jungfalk/ÚHVT (ALLSAFE)
   (Vec T-343/07)
   (2007/C 269/107)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: allsafe Jungfalk GmbH & Co. KG (Engen, Nemecko) (v zastúpení: D. Jestaedt a J. Bühling, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 11. júla 2007 (R 454/2006-4),

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „ALLSAFE“ pre tovary a služby zaradené do tried 6, 12, 22, 35, 39 a 42 (prihláška č. 2 940 534).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 (1), keďže prihlásená ochranná známka nemá rozlišovaciu spôsobilosť a nie je opisná.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec T-525/11: Žaloba podaná 29. septembra 2011 — Volvo Trademark/ÚHVT — Hebei Aulion Heavy Industries (LOVOL)

text:
               3.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/25

         Žaloba podaná 29. septembra 2011 — Volvo Trademark/ÚHVT — Hebei Aulion Heavy Industries (LOVOL)
   (Vec T-525/11)
   2011/C 355/46
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Volvo Trademark Holding AB (Göteborg, Švédsko) (v zastúpení: M. Treis, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Hebei Aulion Heavy Industries Co., Ltd (Xuanhua, Čína)

      Návrhy

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 23. júna 2011 vo veci R 1868/2010-1,

               —

               zamietnuť prihlášku ochrannej známky Spoločenstva č. 5029814, a

               —

               zaviazať ďalšieho účastníka konania, aby nahradil trovy žalobkyne v súvislosti s týmto konaním, odvolaním pred odvolacím senátom a konaním na námietkovom oddelení.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „LOVOL“ pre výrobky a služby patriace do tried 7 a 12 — Prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 5029814.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka Spoločenstva „VOLVO“ č. 2361087 pre výrobky a služby patriace do tried 1 — 9, 11 — 12, 14, 16 — 18, 20 — 22, 24 –28 a 33 — 42; prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva „VOLVO“ č. 4804522 pre výrobky a služby patriace do tried 1 — 4, 6, 7, 9, 11, 12, 14, 16, 18, 25, 28, 35 — 39 a 41; obrazová ochranná známka Spojeného kráľovstva „VOLVO“ č. 747361 pre výrobky patriace do triedy 12; slovná ochranná známka Spojeného kráľovstva „VOLVO“ č. 747362 pre výrobky patriace do triedy 12; slovná ochranná známka Spojeného kráľovstva „VOLVO“ č. 1051579 pre výrobky patriace do triedy 7; obrazová ochranná známka Spojeného kráľovstva „VOLVO“ č. 1408143 pre výrobky patriace do triedy 7.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia Rady č. 207/2009, keďže odvolací senát pri porovnávaní ochranných známok nezohľadnil všetky relevantné okolnosti, v dôsledku čoho dospel k nesprávnemu záveru, že medzi ochrannými známkami neexistuje podobnosť. Porušenie právnej normy týkajúcej sa uplatňovania tohto nariadenia a najmä zásad zavedených súdnym dvorom Európskej únie vo veciach C-361/04 P, Ruiz-Picasso a i./ÚHVT z 12. januára 2006, Zb. s. I-643, a C-252/07, Intel Corporation, Zb. s. I-8823, tým, že boli uplatnené prísne formalistickým spôsobom, a v dôsledku toho nebola námietka podľa článku 8 ods. 5 nariadenia Rady č. 207/2009 preskúmaná z vecnej stránky.


title: Vec C-118/15: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 22. februára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco – Španielsko) – Confederación Sindical ELA, Juan Manuel Martínez Sánchez/Aquarbe S.A.U., Consorcio de Aguas de Busturialdea

text:
               6.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/15

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 22. februára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco – Španielsko) – Confederación Sindical ELA, Juan Manuel Martínez Sánchez/Aquarbe S.A.U., Consorcio de Aguas de Busturialdea
   (Vec C-118/15) (1)

   (2016/C 200/21)
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 26.5.2015.


title: Vec T-40/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. februára 2014 — Elf Aquitaine/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Európske trhy s tepelnými cínovými stabilizátormi a tepelnými stabilizátormi ESBO/estery — Rozhodnutie, ktorým sa konštatujú dve porušenia článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP — Pokuty — Návrh na zrušenie — Právo na obhajobu — Oneskorené informovanie o vyšetrovaní Komisiou — Dĺžka správneho konania — Zodpovednosť materskej spoločnosti za porušenia pravidiel hospodárskej súťaže jej dcérskymi spoločnosťami — Domnienka skutočného uplatňovania rozhodujúceho vplyvu — Dĺžka trvania porušení — Premlčanie — Legitímny záujem na konštatovaní minulého porušenia — Pokuty uložené materskej spoločnosti, ktorých výška je odlišná od výšky pokút uložených dcérskej spoločnosti — Neobmedzená právomoc“ )

text:
               15.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/7

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. februára 2014 — Elf Aquitaine/Komisia
   (Vec T-40/10) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Európske trhy s tepelnými cínovými stabilizátormi a tepelnými stabilizátormi ESBO/estery - Rozhodnutie, ktorým sa konštatujú dve porušenia článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP - Pokuty - Návrh na zrušenie - Právo na obhajobu - Oneskorené informovanie o vyšetrovaní Komisiou - Dĺžka správneho konania - Zodpovednosť materskej spoločnosti za porušenia pravidiel hospodárskej súťaže jej dcérskymi spoločnosťami - Domnienka skutočného uplatňovania rozhodujúceho vplyvu - Dĺžka trvania porušení - Premlčanie - Legitímny záujem na konštatovaní minulého porušenia - Pokuty uložené materskej spoločnosti, ktorých výška je odlišná od výšky pokút uložených dcérskej spoločnosti - Neobmedzená právomoc)
   2014/C 78/13
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Elf Aquitaine SA (Courbevoie, Francúzsko) (v zastúpení: É. Morgan de Rivery, S. Thibault-Liger, A. Nöel-Baron, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Van Nuffel, J. Bourke a A. Biolan, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 8682 v konečnom znení z 11. novembra 2009 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (Vec COMP/38.589 — Tepelné stabilizátory) alebo subsidiárne návrh na zníženie výšky uložených pokút

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Elf Aquitaine SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 100, 17.4.2010.


title: Vec C-466/09 P: Odvolanie podané 26. novembra 2009 : Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata rozšírená komora) z  9. septembra 2009 v spojených veciach T-30/01 až T-32/01 a T-86/02 až T-88/02, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava a i./Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/5

         Odvolanie podané 26. novembra 2009: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata rozšírená komora) z 9. septembra 2009 v spojených veciach T-30/01 až T-32/01 a T-86/02 až T-88/02, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava a i./Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-466/09 P)
   2010/C 37/08
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (v zastúpení: I. Sáenz-Cortabarría Fernández a M. Morales Isasi, abogados)

      Ďalší účastníci konania: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Komisia Európskych spoločenstiev a Comunidad Autónoma de la Rioja

      Návrhy odvolateľa

               —

               vyhlásiť odvolanie za prípustné a dôvodné,

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               vyhovieť žalobe podanej v prvostupňovom konaní,

               —

               subsidiárne, vrátiť vec na konanie Súdu prvého stupňa a nariadiť mu v takom prípade vykonať odmietnuté dôkazy,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov prvostupňového a odvolacieho konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Nesprávne právne posúdenie v odôvodnení napadnutého rozsudku, ktoré sa týkalo odpadnutia predmetu konania vo veci T-30/01.

               2.

               Nesprávne právne posúdenie v závere Súdu prvého stupňa o tom, že ukončenie predbežného preskúmania týkajúceho sa sporného daňového opatrenia pred nadobudnutím účinnosti nariadenia (ES) č. 659/1999 (1) si vyžadovalo existenciu výslovného rozhodnutia Komisie (určeného členskému štátu) v tomto zmysle.

               3.

               Skreslenie rozhodnutia z 28. novembra 2000 v závere Súdu prvého stupňa o tom, že uvedené rozhodnutie ukončilo predbežné preskúmanie sporného daňového opatrenia, ktoré sa zakladalo na sťažnosti zaregistrovanej v apríli roku 1994. Nesprávne právne posúdenie v tom, že Súd prvého stupňa nekonštatoval, že preskúmanie sporného daňového opatrenia v roku 2000 malo byť vykonané podľa postupu stanoveného pre existujúcu pomoc.

               4.

               Nesprávne právne posúdenie v tom, že Súd prvého stupňa porušil procesné ustanovenia týkajúce sa dôkazného bremena a posudzovania dôkazov, najmä listinného dôkazu, ktorý predstavuje rozhodnutie z 28. novembra 2000 (jeho hodnovernosti a dôkaznej sily). Porušenie práva na spravodlivé súdne konanie.

               5.

               Nesprávne právne posúdenie, keď Súd prvého stupňa porušil procesné ustanovenia týkajúce sa dôkazného bremena a posudzovania dôkazov vo vzťahu k objektívnym, relevantným, súhlasným a nezvratným dôkazom existujúcim v prejednávanej veci, ktoré potvrdzujú, že pred rozhodnutím z 28. novembra 2000 Komisia vykonala predbežné preskúmanie sporného daňového opatrenia a ukončila toto preskúmanie. Nesprávne právne posúdenie v tom, že Súd prvého stupňa neprijal záver, že opätovné preskúmanie sporného daňového opatrenia v roku 2000 sa malo vykonať podľa postupu stanoveného pre existujúcu pomoc.

               6.

               Nesprávne právne posúdenie v tom, že Súd prvého stupňa porušil procesné ustanovenia v oblasti vykonávania dôkazov a rozhodol nevykonať dôkaz navrhovaný žalobcom, týkajúci sa predloženia určitých dokumentov Komisie, ktoré sa vo svetle tvrdení uvedených Súdom prvého stupňa pri zamietnutí návrhu žalobcu ukazujú byť zásadnými v obrane jeho záujmov. Porušenie práva na spravodlivé súdne konanie, zásady rovnosti účastníkov konania a práva na obhajobu.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec T-196/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  23. septembra 2008 – Dyckerhoff Polska/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Smernica 2003/87/ES — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov — Národný alokačný plán emisných kvót Poľska na roky 2008 až 2012 — Rozhodnutie Komisie o nevznesení námietok za splnenia určitých podmienok — Právomoc členských štátov pri individuálnom rozdeľovaní emisných kvﾳt — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť )

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/37

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 23. septembra 2008 – Dyckerhoff Polska/Komisia
   (Vec T-196/07) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Smernica 2003/87/ES - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov - Národný alokačný plán emisných kvót Poľska na roky 2008 až 2012 - Rozhodnutie Komisie o nevznesení námietok za splnenia určitých podmienok - Právomoc členských štátov pri individuálnom rozdeľovaní emisných kvót - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“)
   (2008/C 301/62)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Dyckerhoff Polska sp. z o.o. (Sitkówka-Nowiny, Poľsko) (v zastúpení: P. K. Rosiak a F. Puel, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: U. Wölker a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K (2007) 1295 v konečnom znení z 26. marca 2007, ktorý sa týka národného alokačného plánu emisných kvót skleníkových plynov, ktorý oznámila Poľská republika na roky 2008 až 2012 v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007 s. 631)
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Dyckerhoff Polska sp. z o.o. znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 170, 21.7.2007.


title: Vec C-530/13: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 11. novembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof – Rakúsko) – Leopold Schmitzer/Bundesministerin für Inneres (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sociálna politika – Smernica 2000/78/ES – Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní – Článok 2 ods. 1 a článok 2 ods. 2 písm. a) – Článok 6 ods. 1 – Diskriminácia na základe veku – Vnútroštátna právna úprava, ktorá na účely stanovenia odmeny podmieňuje zohľadnenie období vzdelávania a služby pred dovŕšením veku 18 rokov predĺžením lehôt postupu – Odôvodnenie – Schopnosť dosiahnuť sledovaný cieľ – Možnosť napadnúť predĺženie lehôt postupu)

text:
               19.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/8

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 11. novembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof – Rakúsko) – Leopold Schmitzer/Bundesministerin für Inneres
      (Vec C-530/13) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 2000/78/ES - Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní - Článok 2 ods. 1 a článok 2 ods. 2 písm. a) - Článok 6 ods. 1 - Diskriminácia na základe veku - Vnútroštátna právna úprava, ktorá na účely stanovenia odmeny podmieňuje zohľadnenie období vzdelávania a služby pred dovŕšením veku 18 rokov predĺžením lehôt postupu - Odôvodnenie - Schopnosť dosiahnuť sledovaný cieľ - Možnosť napadnúť predĺženie lehôt postupu)
      (2015/C 016/10)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Leopold Schmitzer

         Žalovaná: Bundesministerin für Inneres

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 2 ods. 1, článok 2 ods. 2 písm. a) a článok 6 ods. 1 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá na účely odstránenia diskriminácie na základe veku síce zohľadňuje obdobia vzdelávania a služby dosiahnuté pred dovŕšením veku 18 rokov, ale zároveň vo vzťahu k úradníkom dotknutým touto diskrimináciou zavádza predĺženie lehoty potrebnej na prechod z prvého do druhého platového stupňa každej kategórie zamestnania a každej mzdovej kategórie o tri roky.

                  2.

                  Články 9 a 16 smernice 2000/78 sa majú vykladať v tom zmysle, že úradník, vo vzťahu ku ktorému sa uplatňovala diskriminácia na základe veku vyplývajúca zo spôsobu stanovovania referenčného dátumu zohľadneného na účely stanovenia jeho postupu, musí mať možnosť domáhať sa uplatnenia článku 2 tejto smernice s cieľom napadnúť diskriminačné účinky predĺženia lehôt postupu, aj keď na základe svojej žiadosti dosiahol preskúmanie tohto dátumu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 15, 18.1.2014.


title: Vec C-279/14: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 9. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Hannover – Nemecko) – Catharina Smets, Franciscus Vereijken/TUIfly GmbH

text:
               1.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 431/16

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 9. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Hannover – Nemecko) – Catharina Smets, Franciscus Vereijken/TUIfly GmbH
   (Vec C-279/14) (1)

   (2014/C 431/26)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 8.9.2014.


title: Výmaz veci T-151/04

text:
               14.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 115/41

         Výmaz veci T-151/04 (1)

   (2005/C 115/74)

      (Jazyk konania: francúzština)

   Uznesením zo 14. februára 2005 predseda piatej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-151/04: Bernard Nonat proti Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. EÚ C 168, 26.6.2004.


title: Vec T-147/16: Žaloba podaná 8. apríla 2016 – Taliansko/Komisia

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/42

         Žaloba podaná 8. apríla 2016 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-147/16)
   (2016/C 191/55)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: S. Fiorentino, avvocato dello Stato, G. Palmieri, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie č. C (2016) 366 final z 28. januára 2016, oznámené 29. januára 2016, ktorým Komisia v súlade s rozsudkom Súdneho dvora zo 17. novembra 2011 vydaným vo veci C-496/09 Talianskej republike nariadila zaplatiť penále vo výške 5 382 000 eur zodpovedajúce tretiemu polroku a 2 106 000 eur zodpovedajúce štvrtému polroku po vydaní uvedeného rozsudku,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jeden žalobný dôvod založený na porušení článku 14 nariadenia (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999, na nesprávnom uplatnení článku 11 nariadenia (ES) č. 794/2004 z 21. apríla 2004, ako aj na porušení zásady proporcionality.
   V tejto súvislosti sa uvádza, že napadnuté rozhodnutie ukladá, aby sa na sumy dlžné podnikmi z titulu vrátenia štátnej pomoci použila zložená úroková miera, ako je stanovené v článku 11 nariadenia č. 794/2004. Talianska vláda tento bod spochybňuje a uvádza, že sa aj podľa judikatúry Súdneho dvora Európskej únie tento režim výpočtu úrokov nemôže uplatniť vo vzťahu k rozhodnutiam o vrátení, ktoré predchádzajú účinnosti nariadenia č. 794/2004, a o to menej vo vzťahu k rozhodnutiam, ktoré predchádzajú uverejneniu Oznámenia Komisie o úrokových sadzbách z roku 2003, ktoré sa použije v prípade vrátenia protiprávne poskytnutých pomocí. Skutočnosť, že sa Komisia v napadnutom rozhodnutí odvoláva na údajnú opačnú dohodu medzi Komisiou a talianskymi orgánmi, naopak nie je relevantná.


title: Vec T-82/07: Žaloba podaná 14. marca 2007 – Kliq (v konkurze)/Komisia

text:
               26.5.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 117/24

         Žaloba podaná 14. marca 2007 – Kliq (v konkurze)/Komisia
   (Vec T-82/07)
   (2007/C 117/38)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Jan Rudolf Maas a Cornelis Van den Bergh, správcovia konkurznej podstaty Kliq B. V., spoločnosti s ručením obmedzeným (Apeldoorn, Holandsko) (v zastúpení: G. van der Wal a T. Boesman, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 19. júla 2006 vo veci C-30/2005,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia napádajú rozhodnutie Komisie 2006/939/ES z 19. júla 2006 o opatreniach pomoci v prospech KG Holding NV, ktoré notifikovalo Holandsko (1).
   Uvedené opatrenie pomoci sa týkalo reštrukturalizačnej pomoci, ktorú chcelo Holandsko poskytnúť KG Holding NV tým, že by sa zmenil predtým schválený úver na záchranu a príslušné dlžné úroky na majetkovú účasť. V napadnutom rozhodnutí Komisia vyhlasuje, že opatrenie pomoci vo forme reštrukturalizačnej pomoci nie je zlučiteľné so spoločným trhom.
   Komisia takisto rozhodla, že Holandsko má vymáhať od KG Holding NV a jeho dcérskej spoločnosti Kliq BV tú časť pomoci, ktorú KG Holding NV previedol Kliq BV ako úver na záchranu, ktorý bol zmenený na majetkovú účasť a že Holandsko si má uplatniť u správcu konkurznej podstaty svoj nárok voči KG Holding NV a/alebo Kliq Reїntegratie ako veriteľ v konkurznom konaní.
   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú po prvé, že Komisia neoprávnene namietala proti tomu, že v plnom rozsahu nadobudli akcie KG Holding v Kliq BV prostredníctvom vzájomného započítania povinnosti vložiť vklad oproti pohľadávke KG Holding voči Kliq BV, ktorá vznikla zo zmluvy o úvere. Uvádzajú, že to nebolo súčasťou rozhodnutia z 5. augusta 2005 (2), na základe ktorého začalo konanie. Tvrdia, že Komisia zneužila svoje právomoci a konala spôsobom, ktorý je v rozpore s právom na obranu a právom žalobcov byť vypočutý. Po druhé žalobcovia tvrdia, že Komisia nesprávne usúdila, že Kliq B.V. sa má považovať za príjemcu štátnej pomoci vo výške 9,25 miliónov EUR. Komisia vo svojom posúdení nesprávne nezohľadnila skutočnosť, že premena „úveru na záchranu na majetkovú účasť“, na ktorú odkazujú odôvodnenia č. 43 a 46 napadnutého rozhodnutia nemôže byť pripísaná členskému štátu Holandsko a preto nemôže byť klasifikovaná ako štátna pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 ES. Žalobcovia v tejto súvislosti tvrdia, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia skutkových okolností. Podľa žalobcov je teda napadnuté rozhodnutie nesprávne po skutkovej ako aj právnej stránke, alebo prinajmenšom nezrozumiteľné a/alebo nedostatočne odôvodnené a v rozpore s článkom 87 ES a/alebo článkom 253 ES.
   Po tretie, žalobcovia uvádzajú, že Komisia nesprávne opomenula skonštatovať, že údajná pomoc môže narušiť hospodársku súťaž a obchod medzi členskými štátmi a závery Komisie v tejto súvislosti sú v každom prípade nedostatočne odôvodnené.
   Po štvrté, Komisia údajne nesprávne stanovila, že údajnú pomoc vo výške 9,25 miliónov EUR musí Holandsko vymáhať od KG Holding a Kliq BV. Z dôvodu konkurzu v prípade KG Holding, Kliq Reїntegratie a Kliq BV je vymáhanie súm údajnej pomoci podľa žalobcov trvalo nemožné a v každom prípade sa stalo bezvýznamné, keďže vymáhanie prostredníctvom uplatnenia nároku v konkurznom konaní týchto spoločností nie je potrebné a v skutočnosti sa stalo nadbytočným vo vzťahu k cieľu skončenia narušenia hospodárskej súťaže.
   Po piate, žalobcovia tvrdia, že Komisia nesprávne rozhodla, že suma, ktorá sa má vymáhať od KG Holding a Kliq BV zahŕňa takisto úroky od dátumu, od ktorého jednotlivé časti tejto sumy boli k dispozícii príjemcom až do dátumu skutočného vrátenia príslušných súm. Táto požiadavka je podľa žalobcov v rozpore s vnútroštátnym konkurzným právom.

      (1)  Ú. v. EÚ L 366, 2006, s. 40.

      (2)  Štátna pomoc C-30/2005 (ex N-78/2004) – Reštrukturalizačná pomoc pre KG Holding N.V. – Výzva na predloženie pripomienok podľa článku 88 ods. 2 Zmluvy o založení ES (Ú. v. EÚ C 280, 2005, s. 2).


title: Vec C-506/17: Žaloba podaná 18. augusta 2017 – Európska komisia/Slovinská republika

text:
               23.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/6

         Žaloba podaná 18. augusta 2017 – Európska komisia/Slovinská republika
   (Vec C-506/17)
   (2017/C 357/08)
   Jazyk konania: slovinčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Sanfrutos Cano, M. Žebre)

      Žalovaná: Slovinská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Slovinská republika si tým, že pokiaľ ide o každú z týchto skládok: Dragonja, Dvori, Rakek – Pretržje, Bukovžlak – Cinkarna, Suhadole, Lokovica, Mislinjska Dobrava, Izola, Mozelj, Dolga Poljana, Dolga vas, Jelšane, Volče, Stara gora, Stara vas, Dogoše, Mala gora, Tuncovec – steklarna, Tuncovec – OKP, a Bočna – Podhom, neprijala opatrenia potrebné na to, aby v súlade s článkom 7 písm. g) a článkom 13 smernice 1999/31/ES čo najrýchlejšie zatvorila tie skládky, ktorým nebolo podľa článku 8 vydané povolenie pokračovať v prevádzke, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 14 písm. b) uvedenej smernice,

               —

               určiť, že Slovinská republika si tým, že pokiaľ ide o skládku Ostri Vrh neprijala opatrenia potrebné na povolenie potrebných prác, ustanovenie prechodného obdobia na úplné prebratie plánu úpravy skládky a splnenie požiadaviek smernice 1999/31/ES do ôsmich rokov odo dňa stanoveného v článku 18 ods. 1 tejto smernice, s výnimkou požiadaviek uvedených v bode 1 prílohy I, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 14 písm. c) uvedenej smernice,

               —

               zaviazať Slovinskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               V súlade s článkom 14 smernice 1999/31/ES (ďalej len „smernica“) musia členské štáty prijať opatrenia na zabezpečenie toho, aby existujúce skládky, teda skládky, ktorým bolo vydané povolenie alebo ktoré už boli v prevádzke v čase transpozície tejto smernice, t. j. 16. júla 2001 (v prípade Slovinska 1. mája 2004, kedy pristúpilo k Európskej únii) boli posúdené vzhľadom na požiadavky smernice a na základe takéhoto posúdenia boli čo najrýchlejšie zatvorené alebo sa určilo, že splnili požiadavky smernice počas prechodného osemročného obdobia, ktoré uplynulo 16. júla 2009. Koniec tohto obdobia sa vzťahuje aj na Slovinsko, ktorému prístupové zmluvy neposkytli v tejto súvislosti žiadne prechodné obdobie.

               2.

               Vzhľadom na vyhlásenia Slovinskej republiky v rámci konania pred podaním žaloby a na rozhodnutia slovinských správnych orgánov, ktoré vyplývajú z rôznych postupov uzatvárania skládok a po skončení ich prevádzky, Komisia správne dospela k záveru, že pri siedmych skládkach (Mislinjska Dobrava, Volče, Izola, Dragonja, Dvori, Mozelj, Tuncovec – OKP) sa stále vykonávajú práce na skončení prevádzky a preto sa domnieva, že pokiaľ ide o tieto skládky si Slovinská republika zatiaľ nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 14 písm. b) smernice.

               3.

               Na základe analýzy všetkých disponibilných informácií a vzhľadom na vyhlásenia Slovinskej republiky v rámci konania pred podaním žaloby, ako aj z dôvodu neexistencie dôkazu svedčiacemu o opaku, sa zdá, že v prípade piatich skládok (Bočna – Podhom, Dogoše, Mala gora, Tuncovec – steklarna a Stara vas), napriek tvrdeniu Slovinskej republiky, že uzatvorenie už bolo vo väčšine prípadov ukončené, ešte nebolo vydané konečné rozhodnutie o uzatvorení, ako to vyžaduje článok 14 písm. b) v spojení s článkom 13 písm. b) smernice. Z tohto dôvodu zastáva Komisia názor, že Slovinská republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 14 písm. b) smernice aj pokiaľ ide o týchto päť skládok.

               4.

               Na základe analýzy všetkých disponibilných informácií a vzhľadom na vyhlásenia Slovinskej republiky v rámci konania pred podaním žaloby, ako aj z dôvodu neexistencie dôkazu svedčiacemu o opaku, sa zdá, že v prípade ôsmych skládok (Dolga vas, Jelšane, Stara gora, Rakek – Pretržje, Lokovica, Dolga Poljana, Bukovžlak-Cinkarna, Suhadole) ešte nebolo vydané konečné rozhodnutie o uzatvorení, ako to vyžaduje článok 14 písm. b) v spojení s článkom 13 písm. b) smernice, a že ukončovacie práce stále pokračujú. Z tohto dôvodu zastáva Komisia názor, že Slovinská republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 14 písm. b) smernice aj pokiaľ ide o týchto osem skládok.

               5.

               Slovinská republika nikdy nepredložila žiadny dôkaz, že bolo, pokiaľ ide o skládku Ostri Vrh, vydané povolenie na pokračovanie v prevádzke týkajúce sa vplyvov na životné prostredie pred tým, ako uplynula lehota na odpoveď na odôvodnené stanovisko (ani do dňa podania tejto žaloby), čo by Slovinskej republike umožnilo splniť požiadavky, ktoré jej vyplývajú z článku 14 písm. c) smernice. Komisia navyše konštatuje, že povolenie na prevádzku počas konania o uzatvorení a po uzatvorení získaného dodatočne uvádza, že práce na uzatvorení stále prebiehajú a majú sa ukončiť do 30. mája 2019, z čoho vyplýva, že Slovinská republika si v prejednávanej veci nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 14 smernice.


title: Vec T-172/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  27. septembra 2006 – Telefónica/ÚHVT – Branch (emergia) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva emergia — Skoršia slovná ochranná známka EMERGEA — Pravdepodobnosť zámeny — Zamietnutie zápisu — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/44

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 27. septembra 2006 – Telefónica/ÚHVT – Branch (emergia)
   (Vec T-172/04) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva emergia - Skoršia slovná ochranná známka EMERGEA - Pravdepodobnosť zámeny - Zamietnutie zápisu - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2006/C 294/93)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Telefónica, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: A. Sirimarco, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Laporta Insa, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: David Branch (Reading, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: pôvodne C. Berenguer Marsal, neskôr I.M. Barroso Sánchez-Lafuente a M.C. Trullols Durán, advokáti)
   Predmet veci
   Žaloba o neplatnosť proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 12. marca 2004 (vec R 676/2002-1) o námietkovom konaní medzi David Branch a Telefónica, SA
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 10.7.2004.


title: Vec T-183/07: Žaloba podaná 28. mája 2007 – Poľsko/Komisia

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/41

         Žaloba podaná 28. mája 2007 – Poľsko/Komisia
   (Vec T-183/07)
   (2007/C 155/75)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Poľská republika (v zastúpení: E. Osniecka-Tamecka, splnomocnená zástupkyňa)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť na základe článku 230 ES, v celom rozsahu alebo čiastočne, rozhodnutie Komisie K(2007) 1295, konečné znenie, z 26. marca 2007 o národnom pláne alokácie emisných kvót skleníkových plynov, oznámenom Poľskom v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES,

               —

               prejednať vec na základe článku 35 ods. 2 rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa v poľskom jazyku,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania Poľska.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa sa domáha zrušenia rozhodnutia Komisie Európskych spoločenstiev K(2007) 1295, konečné znenie, z 26. marca 2007 o národnom pláne alokácie emisných kvót skleníkových plynov, oznámenom Poľskom v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES (1), ktorým Komisia rozhodla, že určité časti národného plánu alokácie emisných kvót CO2 na roky 2008 – 2012, oznámeného Komisii 30. júna 2006, nie sú v súlade s článkom 9 ods. 1 a 3, článkom 10 a článkom 13 ods. 2 a ani s kritériami uvedenými v prílohe III smernice 2003/87/ES. Sporné rozhodnutie stanovuje ročný priemer pre alokáciu emisných kvót pre obdobie rokov 2008 – 2012 v Poľsku cca. 208,5 miliónov ton oxidu uhličitého. Hranica emisií oxidu uhličitého pre roky 2008 – 2012 vo výške 284,6 miliónov ton, navrhnutá Poľskom v národnom pláne alokácie emisných kvót skleníkových plynov oznámenom Komisii, sa tak znížila o 26,7 %.
   Na odôvodnenie svojej žaloby žalobkyňa tvrdí, že Komisia tým, že rozhodla po uplynutí trojmesačnej lehoty stanovenej na odmietnutie národného plánu alokácie alebo časti tohto plánu oznámeného Poľskom, porušila článok 9 ods. 3 smernice 2003/87/ES. Komisia tým porušila podstatné podmienky konania a prekročila svoju právomoc.
   Okrem toho Komisia tým, že pri posudzovaní národného plánu alokácie emisných kvót pre roky 2008 – 2012, oznámeného Poľskom, neoprávnene neposúdila údaje oznámené Poľskom v národnom pláne alokácie a nahradila analýzu týchto údajov analýzou vlastných údajov, získaných na základe nejednotného použitia modelu hospodárskej analýzy zvoleného Komisiou, porušila článok 9 ods. 1 smernice 2003/87/ES a kritérium 3 uvedené v prílohe III tej istej smernice. Komisia tým porušila podstatné podmienky konania.
   Žalobkyňa ďalej vytýka Komisii porušenie podstatných podmienok konania tým, že pri prijatí sporného rozhodnutia nezohľadnila, že Spoločenstvo je viazané medzinárodnými zmluvami (osobitne Kjótskym protokolom) a tým porušila kritériá 1, 2 a 12 uvedené v prílohe III smernice 2003/87/ES.
   Komisia ďalej tým, že bezdôvodne obmedzila možnosť prevodu emisných kvót CO2 z prvého (roky 2005 – 2007) do druhého zúčtovacieho obdobia (roky 2008 – 2012), porušila článok 9 ods. 3 a článok 13 ods. 2 smernice 2003/87/ES. Komisia v dôsledku toho prekročila svoju právomoc.
   Rovnako Komisia tým, že po prijatí rozhodnutia neoznámila žalobkyni skutočné dôvody, na základe ktorých prijala svoje rozhodnutie, porušila podstatné podmienky konania. Žalobkyňa preto nemohla posúdiť súlad napadnutého rozhodnutia s článkom 175 ods. 2 písm. c) ES a článkom 7 ods. 1 ES.
   Nakoniec žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie pravdepodobne ohrozilo energetickú bezpečnosť žalobkyne, pretože rozhodnutie bolo prijaté bez predchádzajúceho vypočutia žalobkyne a tiež nebola zohľadnená osobitná energetická bilancia Poľska, a preto Komisia prekročila svoju právomoc.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. EÚ L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631).


title: Vec T-214/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  28. marca 2012 — Rehbein/ÚHVT — Dias Martinho (OUTBURST) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva OUTBURST — Skoršia národná slovná ochranná známka OUTBURST — Riadne používanie skoršej ochrannej známky — Článok 43 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009] — Predloženie dôkazov prvýkrát pred odvolacím senátom — Článok 74 ods. 2 nariadenia č. 40/94 (teraz článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009) — Pravidlo 22 ods. 2 nariadenia (ES) č. 2868/95“ ]

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/14

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. marca 2012 — Rehbein/ÚHVT — Dias Martinho (OUTBURST)
   (Vec T-214/08) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva OUTBURST - Skoršia národná slovná ochranná známka OUTBURST - Riadne používanie skoršej ochrannej známky - Článok 43 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009] - Predloženie dôkazov prvýkrát pred odvolacím senátom - Článok 74 ods. 2 nariadenia č. 40/94 (teraz článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009) - Pravidlo 22 ods. 2 nariadenia (ES) č. 2868/95)
   2012/C 138/23
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Paul Alfons Rehbein (GmbH & Co.) KG (Glinde, Nemecko) (v zastúpení: T. Lampel, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis a P. Geroulakos, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Hervé Dias Martinho a Manuel Carlos Dias Martinho (Le Plessis-Trévise, Francúzsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 13. marca 2008 (vec R 1261/2007-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Paulom Alfonsom Rehbeinom (GmbH & Co.) KG na jednej strane a Hervém Diasom Martinhom a Manuelom Carlosom Diasom Martinhom na druhej strane

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 13. marca 2008 (vec R 1261/2007-2) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 197, 2.8.2008.


title: Vec T-685/16: Žaloba podaná 22. septembra 2016 – Jiménez Gasalla/EUIPO (B2B SOLUTIONS)

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/30

         Žaloba podaná 22. septembra 2016 – Jiménez Gasalla/EUIPO (B2B SOLUTIONS)
   (Vec T-685/16)
   (2016/C 410/43)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Carlos Javier Jiménez Gasalla (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: E. Estella Garbayo, advokát)

      Žalovaný: Európsky úrad pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: Slovná ochranná známka Európskej únie „B2B SOLUTIONS“ – prihláška č. 14 016 224.

      Napadnuté rozhodnutie: Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 22/07/2016 vo veci R 244/2016-4.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 22. júna 2016,

               —

               zrušil rozhodnutie z 9. decembra 2015, vydané na prvom stupni, ktorým EUIPO uznal absolútny dôvod zamietnutia dotknutej ochrannej známky,

               —

               zmenil predchádzajúce rozhodnutia a zapísal ochrannú známku žalobcu v celom rozsahu,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy tohto konania, ako aj konania pred EUIPO.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) a ods. 2 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec F-76/13: Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 4. júna 2014 – Fasano/Komisia

text:
               21.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/35

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu zo 4. júna 2014 – Fasano/Komisia
   (Vec F-76/13) (1)

   2014/C 235/48
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 291, 5.10.2013, s. 7.


title: Vec T-110/08: Žaloba podaná 28. februára 2008 – Freixenet/ÚHVT (Tvar čiernej matnej vybrúsenej fľaše)

text:
               9.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 116/25

         Žaloba podaná 28. februára 2008 – Freixenet/ÚHVT (Tvar čiernej matnej vybrúsenej fľaše)
   (Vec T-110/08)
   (2008/C 116/46)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Freixenet SA (Sant Sadurní d'Anoia, Španielsko) (v zastúpení: F. de Visscher, E. Cornu a D. Moreau, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 20. novembra 2007 a, konajúc tak, ako mal konať uvedený odvolací senát, rozhodnúť, že prihláška ochrannej známky č. 32 540 spĺňa podmienky na to, aby bola uverejnená podľa článku 40 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva,

               —

               subsidiárne zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 20. novembra 2007,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: trojrozmerná ochranná známka v tvare čiernej matnej vybrúsenej fľaše pre tovary zaradené do triedy 33 (prihláška č. 32 540).

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania; rozhodnutie prijaté v nadväznosti na rozsudok Súdu prvého stupňa vo veci T-188/04, Freixenet/ÚHVT (Tvar čiernej matnej vybrúsenej fľaše).

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 a 3 a článku 73 nariadenia č. 40/94, ako aj povinnosti odôvodnenia, keďže:

               —

               odvolací senát nevypočul žalobkyňu k jej pripomienkam k odlišnému posúdeniu skutkového stavu vykonanému odvolacím senátom,

               —

               odvolací senát neupresnil dôkazy, na ktorých založil svoje rozhodnutie,

               —

               vzhľad predmetnej fľaše je originálny a odlišuje sa od obvyklých typov vzhľadu, ktoré existovali k 1. aprílu 1996 a

               —

               v každom prípade predmetná ochranná známka nadobudla v Spoločenstve rozlišovaciu spôsobilosť používaním.


title: Vec T-192/17: Žaloba podaná 24. marca 2017 – RZ/EHSV a Výbor regiónov

text:
               6.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/27

         Žaloba podaná 24. marca 2017 – RZ/EHSV a Výbor regiónov
   (Vec T-192/17)
   (2017/C 178/41)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: RZ (v zastúpení: M.-A. Lucas, advokát)

      Žalovaní: Európsky hospodársky a sociálny výbor, Výbor regiónov

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               sprístupnil žalobcovi dokumenty zo spisu vo veci [dôverná informácia] (1) týkajúce sa jeho zmieru, a aby mu povolil v tejto súvislosti predložiť pripomienky,

               —

               zrušil spoločné rozhodnutie Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (EHSV) a Výboru regiónov (VR) preložiť [dôverná informácia] na riaditeľstvo pre preklady ako výsledok dohody uzavretej v tomto zmysle medzi 14. januárom a 4. februárom 2016, pretože táto dohoda stanovila zároveň preloženie a zachovanie funkcií [dôverná informácia] [dotknutej osoby],

               —

               zrušil rozhodnutie o preložení [dôverná informácia] na riaditeľstvo pre preklady pri zachovaní funkcií [dôverná informácia] prijaté VR 11. mája 2016 na základe tejto dohody,

               —

               zrušil rozhodnutia generálneho tajomníka VR z 13. decembra 2016 a generálneho tajomníka EHSV z 19. decembra 2016 v rozsahu, v akom potvrdzujú pokyny vydané žalobcovi 30. júna 2016 riaditeľstvom pre preklady na účely výkonu rozhodnutia VR z 11. mája 2016,

               —

               uložil spoločne EHSV a VR, aby zaplatili žalobcovi sumu 25 000 eur vyčíslenú predbežne a ex aequo et bono ako náhradu škody za ujmu na dobrej profesijnej povesti, jeho autorite a jeho zdraví, spôsobenú napadnutými rozhodnutiami,

               —

               zaviazal EHSV a VR na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobca šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený porušení článku 41 ods. 1 a 2 Charty základných práv Európskej únie a článku 25 druhého odseku služobného poriadku z dôvodu, že žalobca nebol vypočutý pred tým, ako sa o preložení úradníka rozhodlo spoločnou dohodou EHSV a VR a/alebo v rozsahu, v akom rozhodnutie prijaté VR na základe uvedenej dohody nebolo okamžite a písomne oznámené žalobcovi, pričom jeho dôvody neboli v celom rozsahu a jasne uvedené.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 7 ods. 1 služobného poriadku, ako aj na zneužití právomocí a konania, keďže dotknutý úradník bol preložený na riaditeľstvo pre preklady pri širokom zachovaní jeho funkcií v rámci dotknutého jazykového oddelenia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení záujmu služby, keďže dôvodom preloženia bolo ukončenie neudržateľnej situácie či ochrana úradníka pred žalobcom.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 21 prvého a druhého odseku služobného poriadku, keďže generálni tajomníci EHSV potvrdili pokyn, ktorý dostal žalobca od riaditeľstva pre preklady, aby naďalej prideľoval alebo nechal prideľovať dotknutému úradníkovi úlohy.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania, pretože generálni tajomníci potvrdili pokyn, ktorý dostal žalobca od riaditeľstva pre preklady, aby nechal dotknutému úradníkovi prideľovať prácu množstvom a významom zodpovedajúcu práci prideľovanej prekladateľom s podobnými skúsenosťami, ako má sám, a aby jeho preklady revidoval porovnateľným spôsobom.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení rozhodnutí o dovolenkách, pretože generálni tajomníci potvrdili pokyn, ktorý dostal žalobca od riaditeľstva pre preklady, aby ten istý deň, alebo najneskôr nasledujúci deň uviedol dôvody, prečo nie je v záujme služby vyhovieť žiadosti dotknutého úradníka o dovolenku, a aby sa obmedzil na naliehavé dôvody.

      (1)  Dôverná informácia zakrytá.


title: Vec T-298/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/64

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 11. septembra 2008 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-298/07) (1)

   (2008/C 301/123)

      Jazyk konania: taliančina

   Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 6.10.2007.


title: Vec F-152/12: Žaloba podaná 13. decembra 2012 — ZZ/Komisia

text:
               9.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/30

         Žaloba podaná 13. decembra 2012 — ZZ/Komisia
   (Vec F-152/12)
   2013/C 71/53
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o výpočte započítania práv žalobcu na dôchodok nadobudnutých pred nástupom do služieb na základe nových všeobecných vykonávacích ustanovení

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie z 26. marca 2012 o započítaní žalobcových práv na dôchodok nadobudnutých pred nástupom do služieb Komisie podľa článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku,

               —

               ak je to potrebné, zrušiť rozhodnutie, ktorým bola zamietnutá jeho sťažnosť z 3. Septembra 2012 podaná proti rozhodnutiu započítať jeho práva na dôchodok, ktoré nadobudol pred nástupom do služieb, v dôchodkovom systéme Únie,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec F-123/14: Žaloba podaná 27. októbra 2014 – ZZ/Výbor regiónov

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/59

         Žaloba podaná 27. októbra 2014 – ZZ/Výbor regiónov
   (Vec F-123/14)
   (2015/C 007/75)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: J.-N. Louis, R. Metz a D. Verbeke, advokáti)

      Žalovaný: Výbor regiónov

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Výboru regiónov o uplatnení solidárnej dane od 1. januára 2014 na odmenu žalobcu a o neupravení jeho odmeny za obdobie od 1. januára 2014 do 30. júna 2015

      Návrhy žalobcu

               —

               určiť, že nariadenie č. 1023/2013 je neuplatniteľné v časti, v ktorej stanovuje od 1. júla 2013 do 30. júna 2015 pozastavenie metódy úpravy odmien stanovenej v prílohe XI služobného poriadku a pre rovnaké obdobie opätovne zavádza „solidárnu“ daň so sadzbou 6 %,

               —

               v dôsledku toho zrušiť napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazať Výbor regiónov na náhradu trov konania.


title: Vec T-832/16: Žaloba podaná 25. novembra 2016 – Celio International/Komisia

text:
               30.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/52

         Žaloba podaná 25. novembra 2016 – Celio International/Komisia
   (Vec T-832/16)
   (2017/C 030/60)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Celio International SA (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: H. Gilliams a J. Bocken, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 11. januára 2016 o schéme štátnej pomoci týkajúcej sa zdaňovania nadmerného zisku SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) vykonávanej Belgickom (1),

               —

               subsidiárne zrušil články 2 až 4 rozhodnutia,

               —

               v každom prípade zrušil články 2 až 4 uvedeného rozhodnutia v rozsahu, v akom a) nariaďujú vrátenie od iných subjektov, než ktoré získali „záväzné daňové stanovisko týkajúce sa nadmerného zisku“, ako je vymedzené v tomto rozhodnutí a b) nariaďujú vrátenie sumy rovnajúcej sa daňovým úsporám príjemcov pomoci, pričom Belgicku nebolo umožnené zohľadniť skutočnú úpravu smerom nahor vykonanú inou belgickou finančnou správou, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení, na zneužití právomoci a na nedostatku odôvodnenia v rozsahu, v akom rozhodnutie konštatuje existenciu štátnej pomoci.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 107 ZFEÚ, na porušení povinnosti odôvodnenia a na zjavne nesprávnom posúdení v rozsahu, v akom uvedené rozhodnutie kvalifikuje uvedený režim ako režim, ktorý poskytuje selektívnu výhodu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 107 ZFEÚ, na povinnosti odôvodnenia a na zjavne nesprávnom posúdení v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie konštatuje, že uvedený režim poskytuje výhodu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený subsidiárne na porušení článku 107 ZFEÚ, na porušení zásady ochrany legitímnej dôvery a zásady proporcionality, na zjavne nesprávnom posúdení, na zneužití právomoci a na nedostatku odôvodnenia v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie nariaďuje Belgicku vrátenie pomoci.

      (1)  Rozhodnutie Komisie z 11. januára 2016 o schéme štátnej pomoci týkajúcej sa zdaňovania nadmerného zisku SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) vykonávanej Belgickom [oznámené pod číslom K(2015) 9837] (Ú. v. EÚ L 260, 2016, s. 61).


title: Vec T-201/10: Žaloba podaná 30. apríla 2010 — IVBN/Komisia

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/49

         Žaloba podaná 30. apríla 2010 — IVBN/Komisia
   (Vec T-201/10)
   2010/C 179/85
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (Voorburg, Holandsko) (v zastúpení: M. Meulenbelt, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               vyhlásiť žalobu za prípustnú,

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie Komisie,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa navrhuje zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 9963 v konečnom znení z 15. decembra 2009 týkajúce sa pomoci E 2/2005 a N 642/2009 (Holandsko) — Existujúca pomoc a špeciálna pomoc pre projekt určená podnikom bytovej výstavby. Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza tri dôvody.
   Po prvé žalobkyňa tvrdí, že boli porušené články 18 a 19 nariadenia č. 659/1999 (1), ako aj článok 106 ods. 2 ZFEÚ, články 107 a 108 ZFEÚ a povinnosť odôvodnenia. Podľa žalobkyne Komisia nesprávne uviedla skutkový stav, pokiaľ ide o povinnosť podnikov bytovej výstavby určiť nájomné pod hranicou primeraných cien nájomného stanovených štátom. Ďalej podľa žalobkyne je vymedzenie cieľovej skupiny pre sociálne bývanie nedôvodné a nesprávne. Komisia neprávom nestanovila žiadne objektívne hranice pre celkové náklady na bytovú výstavbu, ktorá má dostať pomoc a kvalitu týchto nájomných bytov, ktorá sa odráža vo výške nájomného. Ďalej je nedostatočná ochrana proti nadmerným náhradám, čím Komisia porušuje aj článok 5 rozhodnutia o poskytovaní služieb všeobecného hospodárskeho záujmu (2). Napokon žalobkyňa v tejto súvislosti uvádza, že sa Komisia nezaoberala jej sťažnosťou týkajúcou sa poslania Woningsinvesteringsfonds (bytového investičného fondu) a Nederlandse Waterschapsbank.
   Po druhé žalobkyňa uvádza porušenie článku 1 písm. c) nariadenia č. 659/1999 a článku 4 ods. 1 nariadenia č. 794/2004 (3), ako aj porušenie povinnosti odôvodnenia. Komisia neuskutočnila dôkladné podrobnejšie preskúmanie a nekonštatovala, že pomoc podnikom bytovej výstavby, ako je opísané vo veci E 2/2205, je nutné úplne alebo aspoň zo značnej časti považovať za novú pomoc a nie existujúcu pomoc.
   Na záver žalobkyňa uvádza, že Komisia porušila článok 106 ods. 2 a články 107 a 108 ZFEÚ tým, že nezačala konanie vo veci formálneho zisťovania v zmysle článku 108 ods. 2 ZFEÚ v spojení s článkami 4 a 6 nariadenia č. 659/1999, čím boli súčasne porušené procesné práva žalobkyne vyplývajúce z týchto ustanovení.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001 s. 339).

      (2)  Rozhodnutie Komisie 2005/842/ES z 28. novembra 2005 o uplatňovaní článku 86 ods. 2 Zmluvy o ES na štátnu pomoc vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme udeľovanej niektorým podnikom povereným poskytovaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu (Ú. v. EÚ L 312, s. 67).

      (3)  Nariadenie Komisie (ES) č. 794/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 659/1999, ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. EÚ L 140, s. 1; Mim. vyd. 08/004 s. 3).


title: Vec T-324/06: Žaloba podaná 23. novembra 2006 – Município de Gondomar/Komisia

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/73

         Žaloba podaná 23. novembra 2006 – Município de Gondomar/Komisia
   (Vec T-324/06)
   (2006/C 326/151)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Município de Gondomar (Gondomar, Portugalsko) (v zastúpení: J. L. da Cruz Vilaça, D. Choussey a L. Pinto Monteiro, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásenie, že rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev K(2006) 3782 zo 16. augusta 2006 o zrušení finančnej pomoci poskytnutej kohéznym fondom pre projekt č. 95/10/61/07 – Stavebná úprava Grande Porto/Sul – Subsistema de Gondomar (Portugalsko) rozhodnutím Komisie K (95) 3281 z 18. decembra 1995, ktorým sa ruší celková suma pomoci 7 778 535 eur určená na projekt a žalobcovi sa nariaďuje vrátenie sumy 6 222 828 eur, je postihnuté zjavne nesprávnym posúdením, je v rozpore s nariadením č. 1164/94 (1) a so zásadami proporcionality a právnej istoty a z toho dôvodu,

               —

               hlavne zrušenie napadnutého rozhodnutia alebo

               —

               alternatívne čiastočné zrušenie napadnutého rozhodnutia a vyhlásenie, že žalobca má nárok na celé financovane z kohézneho fondu s výnimkou sumy 537 863 eur,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu svojich vlastných trov konania a trov konania žalobcu.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca sa touto žalobou dovoláva zrušenia napadnutého rozhodnutia podľa článku 230 ES v rozsahu, v akom toto rozhodnutie ruší celkovú sumu pomoci 7 778 535 eur určenú pre projekt a nariaďuje žalobcovi vrátenie sumy 6 222 828 eur.
   V napadnutom rozhodnutí Komisia tvrdí, že žalobca sa dopustil nezrovnalostí v súvislosti s nariadením č. 1164/94 a rozhodnutím Komisie K (95) 3281, ktoré projektu priznalo financovanie Európskym spoločenstvom. Tieto nezrovnalosti sa v podstate týkajú platieb uskutočnených mimo obdobia kvalifikácie, neodôvodnených výdavkov a skutočnosti, že žalobca neukončil prácu v rámci stanovenej lehoty.
   Žalobca predovšetkým tvrdí, že napadnuté rozhodnutie nie je dostatočne odôvodnené a je v rozpore so zásadou právnej istoty. Je tomu tak preto, že Komisia vo viacerých prípadoch založila napadnuté rozhodnutie na nejasných kritériách a odmietla niektoré žalobcove tvrdenia bez toho, aby uviedla dôvody svojich záverov.
   Po druhé žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je postihnuté zjavne nesprávnym posúdením faktov, keďže:

               —

               všetky sumy navrhnuté žalobcom boli riadne odôvodnené,

               —

               Komisia konala nezrozumiteľne pri určovaní súm, ktoré majú byť odôvodnené, a tiež nepreskúmala dôkazy predložené žalobcom na odôvodnenie výdavkov,

               —

               Komisia zamietla vysvetlenie žalobcu bez toho, aby určila presný právny základ tohto zamietnutia,

               —

               Komisia nesprávne vyložila skutočnosti a dokumenty, ktoré jej boli predložené, len aby poukázala na podvodný úmysel žalobcu, hoci takýto úmysel nikdy neexistoval.

         Po tretie žalobca uvádza, že zrušenie sumy pomoci za týchto okolností predstavuje porušenie nariadenia č. 1164/94, keďže: (i) všetky ciele tohto nariadenia a rozhodnutia Komisie K (95) 3281 boli dosiahnuté a (ii) článok H prílohy II bol porušený.
   Nakoniec žalobca tvrdí, že berúc do úvahy ukončenie projektu a neprítomnosť akéhokoľvek podvodného úmyslu, napadnuté rozhodnutie je v rozpore so zásadou proporcionality a článkom 5 ES.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1164/94 zo 16. mája 1994, ktorým sa zriaďuje kohézny fond.


title: Vec T-326/12: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2012 — Al Toun a Al Toun Group/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii — Odstránenie zo zoznamu dotknutých osôb — Zastavenie konania“ )

text:
               23.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/14

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. decembra 2012 — Al Toun a Al Toun Group/Rada
   (Vec T-326/12) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii - Odstránenie zo zoznamu dotknutých osôb - Zastavenie konania)
   2013/C 55/25
   Jazyk konania: bulharčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Salim Georges Al Toun (Al Ghassaneya-Lattakia, Sýria) a Al Toun Group (Damask, Sýria) (v zastúpení: S. Koev, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Kyriakopoulou a I. Gurov, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2011/782/SZBP z 1. decembra 2011 o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii, a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 2011/273/SZBP (Ú. v. EÚ L 319, s. 56), vykonávacieho rozhodnutia Rady 2012/256/SZBP zo 14. mája 2012, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/782 (Ú. v. EÚ L 126, s. 9), nariadenia Rady (EÚ) č. 36/2012 z 18. januára 2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 442/2011 (Ú. v. EÚ L 16, s. 1), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 410/2012 zo 14. mája 2012, ktorým sa vykonáva článok 32 ods. 1 nariadenia č. 36/2012 (Ú. v. EÚ L 126, s. 3), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcov

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 13.10.2012.


title: Vec F-143/11: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (samosudca) z  18. júna 2013 — Marcuccio/Komisia (Verejná služba — Zamietnutie menovacím orgánom, návrhu na náhradu trov, ktoré vznikli počas konania — Žaloba o neplatnosť s rovnakým predmetom ako návrh na určenie výšky trov konania — Zjavná neprípustnosť)

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/50

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (samosudca) z 18. júna 2013 — Marcuccio/Komisia
   (Vec F-143/11) (1)

   (Verejná služba - Zamietnutie menovacím orgánom, návrhu na náhradu trov, ktoré vznikli počas konania - Žaloba o neplatnosť s rovnakým predmetom ako návrh na určenie výšky trov konania - Zjavná neprípustnosť)
   2013/C 252/91
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie implicitného rozhodnutia Komisie nenahradiť štvrtinu trov konania vynaložených žalobcom v rámci veci F-81/09, Marcuccio/Komisia, ktorých náhrada mu bola uložená rozsudkom z 15. februára 2011

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               L. Marcuccio znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 3.3.2012, s. 26.


title: Vec C-572/10: Uznesenie predsedu štvrtej komory Súdneho dvora z  28. marca 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Saint-Denis de la Réunion — Francúzsko) — Clément Amedee/Garde des sceaux, Ministre de la justice et des libertés, Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l’État

text:
               4.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/12

         Uznesenie predsedu štvrtej komory Súdneho dvora z 28. marca 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Saint-Denis de la Réunion — Francúzsko) — Clément Amedee/Garde des sceaux, Ministre de la justice et des libertés, Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l’État
   (Vec C-572/10) (1)

   2012/C 235/23
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 72, 5.3.2011.


title: Vec C-359/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom tribunal de grande instance de Brive-La-Gaillarde z  9. septembra 2005 , ktorý súvisí s konaním: Estager SA proti Receveur principal de la Recette des Douanes de Brive

text:
               10.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom tribunal de grande instance de Brive-La-Gaillarde z 9. septembra 2005, ktorý súvisí s konaním: Estager SA proti Receveur principal de la Recette des Douanes de Brive
   (Vec C-359/05)
   (2005/C 315/19)
   Jazyk konania: francúzština
   Tribunal de grande instance de Brive-La-Gaillarde podal rozsudkom z 9. septembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Estager SA proti Receveur principal de la Recette des Douanes de Brive a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 26. septembra 2005.
   Tribunal de grande instance de Brive-La-Gaillarde žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:
   Sú ustanovenia nariadenia č. 2000-916 z 19. septembra 2000 o prispôsobení hodnoty v eurách určitých čiastok uvedených vo frankoch v zákonodarných aktoch týkajúcich sa dane BAPSA uplatňovanej na výrobu pšeničnej múky, krupice a nahrubo zomletej pšenice, zo 100 frankov na 16 eur v súlade s predpismi Spoločenstva o zavedení eura?


title: Vec C-467/06: Uznesenie predsedu siedmej komory Súdneho dvora z  11. marca 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile di Genova – Taliansko) – Consel Gi. Emme Srl/Sistema Logistico dell'Arco Ligure e Alessandrino Srl (SLALA)

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 128/26

         Uznesenie predsedu siedmej komory Súdneho dvora z 11. marca 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile di Genova – Taliansko) – Consel Gi. Emme Srl/Sistema Logistico dell'Arco Ligure e Alessandrino Srl (SLALA)
   (Vec C-467/06) (1)

   (2008/C 128/49)

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: Vec T-389/15: Žaloba podaná 15. júla 2015 – J & Joy/ÚHVT – Joy-Sportswear (J&JOY)

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/46

         Žaloba podaná 15. júla 2015 – J & Joy/ÚHVT – Joy-Sportswear (J&JOY)
   (Vec T-389/15)
   (2015/C 381/56)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: J & Joy SA (Waremme, Belgicko) (v zastúpení: A. Maqua a C. Pirenne, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Joy-Sportswear GmbH (Ottensoos, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovné prvky „J&JOY“ – prihláška č. 11 411 808.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 22. apríla 2015 vo veci R 1355/2014-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby ÚHVT:

               —

               preskúmal rozhodnutie námietkového oddelenia a vyhlásil námietku za neprípustnú,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania a poplatky vynaložené žalobkyňou v námietkovom konaní na základe článku 81 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               Porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-233/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 5. marca 2015 – Intesa Sanpaolo/ÚHVT (NEXTCARD) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva NEXTCARD — Čiastočné zamietnutie prihlášky prieskumovým pracovníkom — Povinnosť odôvodnenia — Žaloba zjavne bez právneho základu“)

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/51

         Uznesenie Všeobecného súdu z 5. marca 2015 – Intesa Sanpaolo/ÚHVT (NEXTCARD)
   (Vec T-233/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva NEXTCARD - Čiastočné zamietnutie prihlášky prieskumovým pracovníkom - Povinnosť odôvodnenia - Žaloba zjavne bez právneho základu“))
   (2015/C 138/67)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Intesa Sanpaolo SpA (Turín, Taliansko) (v zastúpení: P. Pozzi, G. Ghisletti a F. Braga, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 10. februára 2014 (vec R 1807/2013-5) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia NEXTCARD ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Intesa Sanpaolo SpA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 21.7.2014.


title: Vec T-577/17: Žaloba podaná 25. augusta 2017 – thyssenkrupp Electrical Steel a thyssenkrupp Electrical Steel Ugo/Komisia

text:
               16.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/46

         Žaloba podaná 25. augusta 2017 – thyssenkrupp Electrical Steel a thyssenkrupp Electrical Steel Ugo/Komisia
   (Vec T-577/17)
   (2017/C 347/61)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: thyssenkrupp Electrical Steel GmbH (Gelsenkirchen, Nemecko) a thyssenkrupp Electrical Steel Ugo (Isbergues, Francúzsko) (v zastúpení: M. Günes, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil záver Komisie v dokumente Ares(2017)3010674 z 15. júna 2017, podľa ktorého základné záujmy výrobcov Únie nebudú negatívne ovplyvnené povolením na aktívny zušľachťovací styk niektorých výrobkov z elektrotechnického plechu s orientovaným zrnom (GOES),

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy podľa článku 134 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení povinnosti uviesť odôvodnenie

                           —

                           Záver Komisie, podľa ktorého boli dodržané hospodárske podmienky v súvislosti s povolením na aktívny zušľachťovací styk, nie je odôvodnený.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení skutkového stavu

                           —

                           Záver Komisie, podľa ktorého základné záujmy výrobcov Únie nebudú negatívne ovplyvnené povolením na aktívny zušľachťovací styk, sa zakladá na zjavne nesprávnom posúdení skutkového stavu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 211 ods. 4 písm. b) colného kódexu (1) a základného nariadenia (2)

                           —

                           Vo svojom závere, že boli dodržané hospodárske podmienky v súvislosti s povolením na aktívny zušľachťovací styk, sa Komisia neriadila faktormi stanovenými v článku 211 ods. 4 písm. b) colného kódexu Únie a oprela sa o faktory, ktoré možno preskúmať len na základe základného nariadenia.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na údajnom porušení článku 259 ods. 4 vykonávacieho nariadenia a horizontálnych pravidiel činnosti expertných skupín Komisie

                           —

                           V rozsahu, v akom Komisia delegovala záver o hospodárskych podmienkach na expertnú skupinu pre clo, porušila článok 259 ods. 4 vykonávacieho nariadenia (3) a horizontálne pravidlá o vytváraní a činnosti expertných skupín Komisie.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení práva na obranu

                           —

                           Komisia porušila právo žalobcov na obranu, pretože nezverejnila niektoré informácie uvedené v žiadosti o povolenie aktívneho zušľachťovacieho styku alebo zhrnutia informácií, ktoré nemali dôvernú povahu, a dostatočne umožňovali primerané pochopenie najdôležitejších predložených dôverných informácií.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013 z 9. októbra 2013, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie (Ú. v. EÚ L 269, 2013, s. 1).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009, o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, 2009, s. 5).

      (3)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2015/2447 z 24. novembra 2015, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá vykonávania určitých ustanovení nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie (Ú. v. EÚ L 343, 2015, s. 558).


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 24. júna 2004 — Vo veci C- 212/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike (Nesplnenie povinnosti štátom — smernice 89/665/EHS a 92/13/EHS — nedostatočné prebratie — povinnosť ustanoviť v zákonoch týkajúcich sa verejného obstarávania preskúmavacie konanie umožňujúce neúspešným navrhovateľom dosiahnuť zrušenie rozhodnutia o zadaní objednávky)

text:
               7.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 201/3

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 24. júna 2004
   Vo veci C- 212/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti štátom - smernice 89/665/EHS a 92/13/EHS - nedostatočné prebratie - povinnosť ustanoviť v zákonoch týkajúcich sa verejného obstarávania preskúmavacie konanie umožňujúce neúspešným navrhovateľom dosiahnuť zrušenie rozhodnutia o zadaní objednávky)
   (2004/C 201/05)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C- 212/02, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnený zástupca: M. Nolin, zastúpený advokátom R. Roniger) proti Rakúskej republikej (splnomocnený zástupca: C. Pesendorfer a M. Fruhmann), predmetom ktorej je vyslovenie, že Rakúska republika si nesplnila povinnosti, ktoré sa jej ukladajú podľa článkov 2 odsek 1 písm. a), b) smernice Rady 89/665/EHS z 21. júna 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovaní postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác (Ú. v. L 395, s. 33) a smernice Rady 92/13/EHS z 25. februára 1992 ktorou sa koordinujú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia o uplatňovaní právnych predpisov spoločenstva o postupoch verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore (Ú. v. L 76, s. 14), pretože Landesvergabegesetze (regionálne zákony týkajúce sa verejného obstarávania) Länder Salzbourg, Štajersko, Dolné Rakúsko a Korutánsko neustanovujú vo všetkých prípadoch preskúmavacie konanie umožňujúce neúspešnému navrhovateľovi dosiahnuť zrušenie rozhodnutia o zadaní objednávky, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda komory C. W. A. Timmermans, spravodajca M. J.-P. Puissochet a sudcovia R. Schintgen, F. Macken a N. Colneric, generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: M. R. Grass, vyhlásil dňa 24. júna 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Rakúska republika si nesplnila povinnosti, ktoré sa jej ukladajú podľa článkov 2 odsek 1 písm. a), b) smernice Rady 89/665/EHS z 21. júna 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovaní postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác (Ú. v. L 395, s. 33) a smernice Rady 92/13/EHS z 25. februára 1992 ktorou sa koordinujú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia o uplatňovaní právnych predpisov spoločenstva o postupoch verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore, pretože Landesvergabegesetze (regionálne zákony týkajúce sa verejného obstarávania) Länder Salzbourg, Štajersko, Dolné Rakúsko a Korutánsko neustanovujú vo všetkých prípadoch preskúmavacie konanie umožňujúce neúspešnému navrhovateľovi dosiahnuť zrušenie rozhodnutia o pridelení objednávky.

               2)

               Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 180, z 27.7.2002.


title: Vec F-17/08: Žaloba podaná 14. februára 2008 – Wybranowski/Komisia

text:
               21.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 158/25

         Žaloba podaná 14. februára 2008 – Wybranowski/Komisia
   (Vec F-17/08)
   (2008/C 158/44)
   Jazyk konania: poľština
   Účastníci konania

      Žalobca: Andrzej Wybranowski (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: Z. Wybranowski, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet a opis sporu
   Zmeniť rozhodnutie výberovej komisie výberového konania EPSO/AD/60/06 z 15. novembra 2007, ktorým bolo žalobcovi na ústnej skúške pridelených 20 z 50 bodov, v dôsledku čoho nebol zapísaný do zoznamu úspešných uchádzačov, ako aj rozhodnutie tej istej výberovej komisie z 20. decembra 2007 o nezvýšení počtu pridelených bodov, tak aby bol žalobca zapísaný do zoznamu úspešných uchádzačov. Subsidiárne zrušiť uvedené rozhodnutia a zaviazať žalovanú a/alebo výberovú komisiu výberového konania na prijatie nového rozhodnutia, ktorým bude žalobca zapísaný do zoznamu úspešných uchádzačov
   Návrhy žalobcu

               —

               zmeniť rozhodnutie výberovej komisie výberového konania EPSO/AD/60/06 z 15. novembra 2007, ktorým bolo žalobcovi na ústnej skúške pridelených 20 z 50 bodov, v dôsledku čoho nebol zapísaný do zoznamu úspešných uchádzačov, ako aj rozhodnutie tej istej výberovej komisie z 20. decembra 2007 o nezvýšení počtu pridelených bodov, tak aby bol žalobca zapísaný do zoznamu úspešných uchádzačov,

               —

               alternatívne zrušiť uvedené rozhodnutia a zaviazať žalovanú a/alebo výberovú komisiu výberového konania na prijatie nového rozhodnutia, ktorým bude žalobca zapísaný do zoznamu úspešných uchádzačov,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec C-544/07: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  23. apríla 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu — Poľská republika) — Uwe Rüffler/Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu (Článok 18 ES — Právna úprava v oblasti dane z príjmov — Zníženie dane z príjmov pri príspevkoch na zdravotné poistenie platených v členskom štáte zdanenia — Zamietnutie zníženia pri príspevkoch platených v iných členských štátoch)

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/15

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 23. apríla 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu — Poľská republika) — Uwe Rüffler/Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu
   (Vec C-544/07) (1)

   (Článok 18 ES - Právna úprava v oblasti dane z príjmov - Zníženie dane z príjmov pri príspevkoch na zdravotné poistenie platených v členskom štáte zdanenia - Zamietnutie zníženia pri príspevkoch platených v iných členských štátoch)
   2009/C 141/24
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Uwe Rüffler

      Žalovaný: Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Poľsko) — Výklad článku 12 ods. 1 a článku 39 ods. 1 a 2 Zmluvy ES — Vnútroštátna právna úprava v oblasti daní z príjmov, ktorá obmedzuje odpočítateľnosť príspevkov na zdravotné poistenie od dane z príjmov výlučne na príspevky platené v členskom štáte

      Výrok rozsudku

   Článok 18 ods. 1 ES bráni právnej úprave členského štátu, ktorá priznáva právo na zníženie dane z príjmov o zaplatené príspevky na zdravotné poistenie za podmienky, že tieto príspevky boli zaplatené v tomto členskom štáte na základe ustanovení vnútroštátneho práva a odmieta priznať takúto daňovú výhodu, ak príspevky, o ktoré by sa mohla splatná suma dane z príjmov v tomto štáte znížiť, boli zaplatené v rámci systému povinného zdravotného poistenia v inom členskom štáte.

      (1)  Ú. v. EÚ C 37, 9.2.2008.