title: Vec C-70/07: Žaloba podaná 9. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/14

         Žaloba podaná 9. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-70/07)
   (2007/C 69/34)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Kreuschitz a I. Kaufmann-Bühler, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Spolková republika Nemecko si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 14 ods. 1 smernice 2002/44/ES (1) Európskeho parlamentu a Rady z 25. júna 2002 o minimálnych zdravotných a bezpečnostných požiadavkách vyplývajúcich z vystavenia pracovníkov rizikám vzniknutým pôsobením fyzikálnych faktorov (vibrácie) (šestnásta samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) tým, že neprijala zákony, predpisy a administratívne ustanovenia potrebné na prebratie tejto smernice, alebo tým, že tieto predpisy neoznámila Komisii,

               —

               zaviazať Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 6. júla 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 177, s. 13; Mim. vyd. 05/004, s. 235.


title: Vec C-25/05 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 22. júna 2006 – August Storck KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 40/94 — Absolútny dôvod zamietnutia — Trojrozmerná ochranná známka — Trojrozmerný tvar cukríka svetlohnedej farby — Rozlišovacia spôsobilosť)

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/7

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 22. júna 2006 – August Storck KG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-25/05 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 40/94 - Absolútny dôvod zamietnutia - Trojrozmerná ochranná známka - Trojrozmerný tvar cukríka svetlohnedej farby - Rozlišovacia spôsobilosť)
   (2006/C 212/11)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: August Storck KG (v zastúpení: I. Rohr, H. Wrage-Molkenthin a T. Reher, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (štvrtej komory) z 10. novembra 2004, Storck/ÚHVT (T-402/02), ktorým tento súd zamietol žalobu o neplatnosť proti zamietnutiu zápisu obrazovej ochrannej známky predstavujúcej balenie cukríka vo forme zvitku (motýľovitého tvaru) pod názov cukríky patriaci do triedy 30 – Rozlišovacia spôsobilosť ochrannej známky – Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146)
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               August Storck KG je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 19.3.2005.


               8.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/30

         Žaloba Dozorného úradu EZVO podaná 10. januára 2014 proti Islandu
   (Vec E-1/14)
   (2014/C 138/07)
   Dozorný úrad EZVO, ktorý zastupuje Xavier Lewis a Markus Schneider, splnomocnení zástupcovia Dozorného úradu EZVO, rue Belliard 35, 1040 Brusel, Belgicko, podal 10. januára 2014 na Súd EZVO žalobu proti Islandu.
   Dozorný úrad EZVO žiada Súd EZVO, aby:

               1.

               vyhlásil, že Island tým, že v stanovenej lehote neprijal a/ani Dozornému úradu EZVO bezodkladne neoznámil všetky opatrenia potrebné na transpozíciu aktu uvedeného v bode 18a prílohy XIII k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/38/ES zo 17. mája 2006, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 1999/62/ES o poplatkoch za používanie určitej dopravnej infraštruktúry ťažkými nákladnými vozidlami) v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode, si nesplnil svoje povinnosti vyplývajúce z uvedeného aktu a z článku 7 Dohody o EHP;

               2.

               nariadil Islandu uhradiť trovy konania.

      Právna a skutková podstata veci a právny základ žaloby:

               —

               V žalobe sa uvádza, že Island si nesplnil svoju povinnosť vyhovieť najneskôr do 20. apríla 2013 odôvodnenému stanovisku Dozorného úradu EZVO vydanému 20. februára 2013, ktoré sa týka skutočnosti, že Island netransponoval do svojho vnútroštátneho právneho poriadku smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2006/38/ES zo 17. mája 2006, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 1999/62/ES o poplatkoch za používanie určitej dopravnej infraštruktúry ťažkými nákladnými vozidlami (ďalej len „akt“), ako sa na ňu odkazuje v bode 18a prílohy XIII k Dohode o Európskom hospodárskom priestore, v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode.

               —

               Dozorný úrad EZVO uvádza, že Island tým, že v stanovenej lehote neprijal a/ani Dozornému úradu EZVO neoznámil všetky opatrenia potrebné na transpozíciu uvedeného aktu, si nesplnil svoje povinnosti vyplývajúce z článku 2 uvedeného aktu a z článku 7 Dohody o EHP.


title: Vec T-285/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 5. apríla 2016 – Syria Steel a Al Buroj Trading/Rada

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/45

         Uznesenie Všeobecného súdu z 5. apríla 2016 – Syria Steel a Al Buroj Trading/Rada
   (Vec T-285/15) (1)

   (2016/C 191/62)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 302, 14.9.2015.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 21. septembra 2004 vo veci T-325/02: Michel Soubies proti Komisii Európskych spoločenstiev (Úradníci — Opätovné priradenie úradníka do platovej triedy A 3 ako osobného poradcu — Reorganizácia generálneho sekretariátu — Vzťah medzi platovou triedou a pracovným miestom)

text:
               20.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/16

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 21. septembra 2004
   vo veci T-325/02: Michel Soubies proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Úradníci - Opätovné priradenie úradníka do platovej triedy A 3 ako osobného poradcu - Reorganizácia generálneho sekretariátu - Vzťah medzi platovou triedou a pracovným miestom)
   (2004/C 284/32)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-325/02, Michel Soubies, úradník Komisie Európskych spoločenstiev, bytom v Bruseli (Belgicko), v zastúpení: A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxembursku, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: J. Curral za právnej pomoci D. Waelbroeck, advokát, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxembursku), predmetom ktorej je návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 26. novembra 2001, ktorým bol žalobca opätovne pridelený k jednotke „Inštitucionálne otázky“ riaditeľstva „Prognostická skupina“ generálneho sekretariátu, ako osobný poradca, platová trieda A 3, Súd prvého stupňa (piata komora) v zložení: predseda P. Lindh, sudcovia R. García-Valdecasas a J. D. Cooke, tajomník: I. Natsinas, referent, vyhlásil dňa 21. septembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Žaloba sa zamieta.

               2)

               Každá strana je povinná nahradiť vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 19 z 25.1.2003


title: Vec C-11/05: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  11. mája 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechsthof te Amsterdam – Holandsko) – Friesland Coberco Dairy Foods BV, vystupujúci pod názvom  Friesland Supply Point Ede /Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Noord/kantoor Groningen (Colný kódex Spoločenstva — Režim prepracovania pod colným dohľadom — Zamietnutie žiadosti o povolenie na prepracovanie pod colným dohľadom vnútroštátnymi colnými orgánmi — Záväznosť záverov výboru pre colný kódex — Absencia — Právomoc Súdneho dvora rozhodnúť o platnosti týchto záverov podľa článku 234 ES — Absencia — Výklad článku 133 písm. e) colného kódexu — Výklad článku 502 ods. 3 a článku 504 ods. 4 nariadenia (EHS) č. 2454/93 — Komplexné posúdenie všetkých skutočností žiadosti o povolenie)

text:
               15.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/10

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 11. mája 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechsthof te Amsterdam – Holandsko) – Friesland Coberco Dairy Foods BV, vystupujúci pod názvom „Friesland Supply Point Ede“/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Noord/kantoor Groningen
   (Vec C-11/05) (1)

   (Colný kódex Spoločenstva - Režim prepracovania pod colným dohľadom - Zamietnutie žiadosti o povolenie na prepracovanie pod colným dohľadom vnútroštátnymi colnými orgánmi - Záväznosť záverov výboru pre colný kódex - Absencia - Právomoc Súdneho dvora rozhodnúť o platnosti týchto záverov podľa článku 234 ES - Absencia - Výklad článku 133 písm. e) colného kódexu - Výklad článku 502 ods. 3 a článku 504 ods. 4 nariadenia (EHS) č. 2454/93 - Komplexné posúdenie všetkých skutočností žiadosti o povolenie)
   (2006/C 165/16)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Gerechsthof te Amsterdam
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Friesland Coberco Dairy Foods BV, vystupujúci pod názvom „Friesland Supply Point Ede“

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Noord/kantoor Groningen
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Gerechsthof te Amsterdam – Výklad článku 133 písm. e) nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s.1) – Význam textu „bez toho, aby tým boli nepriaznivo ovplyvnené zásadné záujmy výrobcov rovnakého tovaru v Spoločenstve“ – Režim spracovania pod colnou kontrolou – Výklad článku 502 ods. 2, článku 504 ods. 4, článku 552 a prílohy 76 B nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, zavádzajúce ustanovenia pre vykonávanie nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 ustanovujúceho Colný kódex Spoločenstva (Ú. v. ES L 253, s.1), v znení vyplývajúcom z nariadenia (ES) č. 993/2001 (Ú. v. ES L 141, s.1) – Povolenie – Záver výboru – Posúdenie Súdnym dvorom – Právomoc
   Výrok rozsudku

               1.

               Pri posudzovaní žiadosti o povolenie na prepracovanie pod colným dohľadom podľa článku 133 písm. e) nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2700/2000 zo 16. novembra 2000, treba zohľadniť nielen trh s hotovými výrobkami, ale aj ekonomickú situáciu na trhu so surovinami použitými pri výrobe týchto výrobkov.

               2.

               Kritériá zohľadňované pri posudzovaní „vytvorenia a zachovania spracovateľských činností“ v zmysle článku 133 písm. e) nariadenia č. 2913/92, zmeneného a doplneného nariadením č. 2700/2000, a článku 502 ods. 3 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, zavádzajúceho ustanovenia pre vykonávanie nariadenia č. 2913/92, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 993/2001 zo 4. mája 2001, môžu zahŕňať kritérium týkajúce sa vytvorenia minimálneho počtu pracovných miest v dôsledku uskutočnených spracovateľských činností, ale aj iné kritériá. Uvedené kritériá totiž závisia od charakteru príslušnej spracovateľskej činnosti a vnútroštátny colný orgán uskutočňujúci preskúmanie hospodárskych podmienok na základe týchto dvoch ustanovení musí komplexne posúdiť všetky relevantné skutočnosti vrátane počtu vytvorených pracovných miest, výšky uskutočnenej investície alebo trvalosti plánovanej aktivity.

               3.

               Platnosť záverov výboru prijatých podľa článku 133 písm. e) nariadenia č. 2913/92, zmeneného a doplneného nariadením č. 2700/2000, nie je možné preskúmať podľa článku 234 ES.

               4.

               Závery výboru nie sú záväzné pre vnútroštátne colné orgány, ktoré rozhodujú o žiadosti o povolenie prepracovania pod colným dohľadom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005.


title: Vec C-279/15 P: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 21. apríla 2016 – Alexandre Borde, Carbonium SAS/Európska komisia (Odvolanie — Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Program Globálnej aliancie proti zmene klímy (GCCA) v rámci štátov AKT (skupiny afrických, karibských a tichomorských štátov) — Žiadosť Európskej komisie o ukončenie misie odborníka vybraného jej zmluvným partnerom — Žaloba o neplatnosť — Právo na účinné súdne preskúmanie)

text:
               1.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/5

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 21. apríla 2016 – Alexandre Borde, Carbonium SAS/Európska komisia
   (Vec C-279/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Článok 181 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Program Globálnej aliancie proti zmene klímy (GCCA) v rámci štátov AKT (skupiny afrických, karibských a tichomorských štátov) - Žiadosť Európskej komisie o ukončenie misie odborníka vybraného jej zmluvným partnerom - Žaloba o neplatnosť - Právo na účinné súdne preskúmanie))
   (2016/C 279/07)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Alexandre Borde, Carbonium SAS (v zastúpení: A.B.H. Herzberg, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: S. Bartelt a F. Moro, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Alexandre Borde a Carbonium SAS sú spoločne a nerozdielen povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 7.9.2015.


title: Vec C-361/05: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  24. mája 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nakladanie s odpadmi — Smernice 75/442/EHS a 1999/31/ES — Nezákonné a nekontrolované skládky — Skládky Níjar, Hoyo de Miguel a Cueva del Mojón)

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/3

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 24. mája 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-361/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Nakladanie s odpadmi - Smernice 75/442/EHS a 1999/31/ES - Nezákonné a nekontrolované skládky - Skládky Níjar, Hoyo de Miguel a Cueva del Mojón)
   (2007/C 155/04)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: I. Martínez del Peral a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: I. del Cuvillo Contreras a M. Muñoz Pérez, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článkov 4, 9 a 13 smernice Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch (Ú. v. ES L 194, s.39; Mim. vyd. 15/001 s. 23), zmenenej a doplnenej smernicou Rady 91/156/EHS z 18. marca 1991 (Ú. v. ES L 78, s. 32; Mim. vyd. 15/002 s. 3), a článku 14 smernice Rady 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov (Ú. v. ES L 182, s. 1; Mim. vyd. 15/004 s. 228) – Skládky Níjar, Hoyo de Miguel a Cueva del Mojón, nachádzajúca sa v La Mojonera
   Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že v stanovenej lehote neprijalo potrebné opatrenia na zabezpečenie uplatnenia článkov 4, 9 a 13 smernice Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 91/156/EHS z 18. marca 1991, ako aj článku 14 smernice Rady 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov, na skládky Níjar, Hoyo de Miguel a Cueva del Mojón (provincia Almería), nesplnilo povinnosti, ktoré mu z týchto ustanovení vyplývajú.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 296, 26.11.2005.


title: Vec C-361/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 19. júla 2010 — Scrl Intercommunale Intermosane, ASBL Fédération de l’industrie et du gaz (Synergrid)/Belgicko

text:
               9.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Belgicko) 19. júla 2010 — Scrl Intercommunale Intermosane, ASBL Fédération de l’industrie et du gaz (Synergrid)/Belgicko
   (Vec C-361/10)
   ()
   2010/C 274/15
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Scrl Intercommunale Intermosane, ASBL Fédération de l’industrie et du gaz (Synergrid)

      Žalovaný: Belgicko

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavujú vnútroštátne normy, ako sú články 8 až 13 napadnutého kráľovského dekrétu z 2. júna 2008 o minimálnych bezpečnostných požiadavkách na niektoré staré elektrické inštalácie na pracoviskách, ktoré stanovujú požiadavky týkajúce sa realizácie elektrických inštalácií, konštrukcie elektrického materiálu a ochrany spojenej s týmto materiálom na zabezpečenie ochrany pracovníkov, technické predpisy v zmysle článku 1 bodu 11 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov (1), ako aj pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti, ktorých návrhy sa musia oznamovať v súlade s článkom 8 ods. 1 prvým pododsekom tejto smernice?

               2.

               Sú vnútroštátne normy, ako sú články 8 až 13 citovaného kráľovského dekrétu z 2. júna 2008, opatreniami, ktoré považujú členské štáty za potrebné prijať na ochranu osôb, najmä pracovníkov, ktorí výrobky používajú, ktoré nemajú na výrobky vplyv, v zmysle článku 1 in fine citovanej smernice 98/34/ES?

      (1)  Ú. v. ES L 204, s. 37; Mim. vyd. 13/020, s. 337.


title: Vec T-259/13: Žaloba podaná 7. mája 2013 — Francúzsko/Komisia

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/42

         Žaloba podaná 7. mája 2013 — Francúzsko/Komisia
   (Vec T-259/13)
   2013/C 207/71
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: E. Belliard, D. Colas a C. Candat, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               čiastočne zrušil rozhodnutie Komisie č. 2013/123/EÚ z 26. februára 2013, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) v časti, v ktorej vylučuje výdavky vynaložené Francúzskou republikou v rámci pomoci týkajúcej sa Platieb odškodného v súvislosti s prírodným znevýhodnením (POPZ) z plánu rozvoja francúzskeho vidieka 2007 až 2013 na rozpočtové roky 2008 a 2009,

               —

               subsidiárne, čiastočne zrušil rozhodnutie č. 2013/123/EÚ na jednej strane v časti, v ktorej sa z financovania Európskou úniou vylučuje časť výdavkov vynaložených Francúzskou republikou v rámci pomoci POPZ ovciam, ktoré nie sú deklarované v rámci pomoci ovciam a na druhej strane v časti, v ktorej rozhodnutie z financovania Európskou úniou vylučuje časť výdavkov vynaložených Francúzskou republikou v rámci pomoci POPZ pre hovädzí dobytok, ktorý je kontrolovaný na mieste, z dôvodu kontrol identifikácie zvierat alebo kontrol prémií na hovädzie mäso,

               —

               Komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               V prvom žalobnom dôvode založenom na porušení článku 10 ods. 2 a 4 a článku 14 ods. 2 nariadenia Komisie č. 1975/2006 (1) sa Komisia domnieva, že francúzska vláda nesplnila svoje povinnosti týkajúce sa kontrol z dôvodu, že u hovädzieho dobytka a oviec, na ktoré boli požadované prémie na bahnice, nevykonala spočítanie týchto zvierat počas kontrol vykonaných na mieste v rámci Platieb odškodného v súvislosti s prírodným znevýhodnením (ďalej len „pomoc POPZ“). Tento žalobný dôvod sa skladá z dvoch častí, v ktorých žalobkyňa uplatňuje:

                           —

                           že povinnosť spočítania zvierat počas kontrol vykonaných na mieste v rámci pomoci POPZ je v rozpore so stálosťou kritéria miery zaťaženia a zásadou rovnosti zaobchádzania,

                           —

                           že Komisia nesprávne vykladala článok 10 ods. 2 a 4 a článok 14 ods. 2 nariadenia č. 1975/2006 tým, že sa domnievala, že systém francúzskej kontroly nebol vhodný na overenie dodržania kritéria zaťaženia.

               2.

               Druhým žalobným dôvodom založeným na porušení článku 2 ods. 2 nariadenia č. 1082/2003 (2) a článku 26 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 796/2004 (3), ktoré sa týkajú spôsobov kontrol v rámci identifikácie hovädzieho dobytka alebo prémií na hovädzie mäso, Komisia uplatňuje, že článok 10 ods. 2 a 4 a článok 14 ods. 2 nariadenia č. 1975/2006 vyžadujú vykonanie spočítania zvierat počas kontroly vykonanej na mieste na účely overenia kritéria miery zaťaženia.

               3.

               Subsidiárne, tretím žalobným dôvodom sa Komisii vytýka protiprávne rozšírenie uplatnenia paušálnej opravy na poľnohospodárske podniky chovajúce ovce, ktoré nemôžu požadovať prémiu na bahnice, a na poľnohospodárske podniky chovajúce hovädzí dobytok kontrolované v rámci identifikácie hovädzieho dobytka alebo prémií na hovädzie mäso.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1975/2006 zo 7. decembra 2006, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005, pokiaľ ide o realizáciu kontrolných postupov a krížového plnenia pri opatreniach na podporu rozvoja vidieka (Ú. v. EÚ L 368, s. 74).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1082/2003 z 23. júna 2003, ktoré stanovuje podrobné pravidlá na vykonanie nariadenia (ES) č. 1760/2000 Európskeho parlamentu a Rady vzhľadom na minimálnu úroveň kontrol, ktoré sa majú vykonať v rámci systému na identifikáciu a registráciu hovädzieho dobytka (Ú. v. EÚ L 156, s. 9; Mim. vyd. 03/039, s. 135).

      (3)  Nariadenie Komisie (ES) č. 796/2004 z 21. apríla 2004, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá na uplatňovanie krížového plnenia, modulácie a integrovaného správneho a kontrolného systému uvedeného v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá pre režimy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov (Ú. v. EÚ L 141, s. 18; Mim. vyd. 03/044, s. 243).


title: Vec T-227/16: Žaloba podaná 10. mája 2016 – Haverkamp/EUIPO – Sissel (Rohožka)

text:
               4.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/43

         Žaloba podaná 10. mája 2016 – Haverkamp/EUIPO – Sissel (Rohožka)
   (Vec T-227/16)
   (2016/C 243/47)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Reinhard Haverkamp (Kindberg, Rakúsko) (v zastúpení: A. Waldenberger, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Sissel GmbH (Bad Dürkheim, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ sporného dizajnu: žalobca.

      Sporný dizajn: medzinárodný zápis dizajnu „Rohožka“ označujúceho Európsku úniu – medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. DM/072187-0001.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 26. februára 2016 vo veci R 2618/2014-3.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania žalobcu vzniknuté v súvislosti s odvolacím konaním, ako aj s konaním o vyhlásení neplatnosti.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 6 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 6/2002.


title: Vec C-273/05 P: Odvolanie podané 5. júla 2005: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) zo 14. apríla 2005 vo veci T-260/03, Celltech R&D Ltd proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

text:
               1.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/6

         Odvolanie podané 5. júla 2005: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) zo 14. apríla 2005 vo veci T-260/03, Celltech R&D Ltd proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   (Vec C-273/05 P)
   (2005/C 243/08)
   Jazyk konania: angličtina
   Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) podal 5. júla 2005 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (tretia komora) zo 14. apríla 2005 vo veci T-260/03 (1), Celltech R&D Ltd proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT). Odvolateľa zastupuje Arnaud Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. apríla 2005 vo veci T-260/03,

               2.

               zamietol žalobu podanú žalobcom na Súd prvého stupňa proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 19. mája 2003 (vec R 659/2002 2) týkajúcemu sa prihlášky slovnej ochrannej známky CELLTECH za ochrannú známku Spoločenstva,

               3.

               zaviazal žalobcu v konaní na Súde prvého stupňa nahradiť trovy konania na Súde prvého stupňa, ako aj na Súdnom dvore.

         V prípade, že Súdny dvor nevyhovie hlavnému návrhu odvolateľa uvedenému v bode 2., odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. apríla 2005 vo veci T-260/03,

               2.

               vrátil vec Súdu prvého stupňa.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Úrad vo svojom odvolaní na Súdny dvor navrhuje zrušenie rozsudku Súdu prvého stupňa. Úrad tvrdí, že rozhodnutie Súdu prvého stupňa porušilo článok 7 ods. 1 písm. b) a c) NOZS a neuvádza riadne odôvodnenie na podporu záverov Súdu. Dôvod odvolania pozostáva z nasledujúcich piatich častí:

               —

               aj keď Súd prvého stupňa uznal, „že aspoň jeden význam slovného označenia CELLTECH je ‚cell technology’ (bunková technológia)“, nesprávne vyžadoval, že odvolací senát mal uviesť „vedecký význam výrazu bunková technológia“, aby vysvetlil „ako tieto výrazy poskytujú informáciu, pokiaľ ide o účel a povahu tovarov a služieb, ktorých sa týka prihláška na zápis, najmä spôsob, ktorým sú tieto tovary a služby v bunkovej technológii používané, alebo ako by z nej vyplývali“,

               —

               Súd prvého stupňa nesprávne nezohľadnil zásadu, podľa ktorej kombinácia prvkov, z ktorých každý je opisný vo vzťahu k vlastnostiam predmetných tovarov a služieb, bez akýchkoľvek neobvyklých zmien v skladbe alebo význame, je sama opisná vo vzťahu k týmto vlastnostiam na účely článku 7 ods. 1 písm. c) NOZS,

               —

               výrok Súdu, že zistenie opisného charakteru alebo absencie rozlišovacej spôsobilosti si vyžaduje opis „zamýšľaného účelu“ predmetných tovarov a služieb je z právneho hľadiska chybný. Aj keď Súd uznal, že „bunková technológia“ je „oblasťou použitia“ pre predmetné tovary a služby, nesprávne rozhodol, že opis takejto „oblasti použitia“ nestačí na preukázanie toho, že označenie CELLTECH je opisné, a že teda nemá rozlišovaciu spôsobilosť,

               —

               Súd nesprávne usúdil, že opis postupu výroby alebo dodávok predmetných tovarov alebo služieb nespadá pod pôsobnosť článku 7 ods. 1 písm. c) NOZS,

               —

               Súd takisto neuviedol odôvodnenie na podporu posledne uvedeného zistenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 25.6.2005, s. 16.


title: Vec T-260/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  24. januára 2012 — Indo Internacional/ÚHVT — Visual (VISUAL MAP) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva VISUAL MAP — Skoršia národná slovná ochranná známka VISUAL — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“ ]

text:
               3.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/12

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. januára 2012 — Indo Internacional/ÚHVT — Visual (VISUAL MAP)
   (Vec T-260/08) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva VISUAL MAP - Skoršia národná slovná ochranná známka VISUAL - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009])
   2012/C 65/21
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Indo Internacional, SA (Sant Cugat del Vallès, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne X. Fàbrega Sabaté a M. Curell Aguilà, neskôr M. Curell Aguilà a J. Güell Serra, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Pohlmann a R, Manea, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Visual SA (Saint-Apollinaire, Francúzsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. apríla 2008 (vec R 700/2007-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Visual SA a Indo Internacional, SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Indo Internacional, SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 30.8.2008.


title: Vec F-103/15: Žaloba podaná 16. júla 2015 – ZZ/Európska komisia

text:
               26.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 354/55

         Žaloba podaná 16. júla 2015 – ZZ/Európska komisia
   (Vec F-103/15)
   (2015/C 354/65)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: C. Falagiani, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie zraziť sumu 14  207,60 eura z dôchodku žalobcu ako náhradu výdavkov spojených s hospitalizáciami jeho manželky ako dôsledok rozsudku Súdu pre verejnú službu, ktorý zrušil pôvodné rozhodnutie Komisie, že žalobca znáša všetky nemocničné náklady považované za nadmerné

      Návrhy žalobcu

               —

               určiť, že Európska komisia v rozpore s rozsudkom vydaným Súdom pre verejnú službu 16. mája 2013 a z dôvodov uvedených v texte tejto žaloby protiprávne zrazila z dôchodku žalobcu sumu 14  207,60 eura,

               —

               uložiť Komisii povinnosť nahradiť žalobcovi ako náhradu neoprávnene zrazenej sumy sumu 12  407,60 eura, spolu s úrokmi z omeškania,

               —

               uložiť Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.


title: Vec C-357/04 P: Odvolanie podané dňa 17. augusta 2004: Antonio Andolfi proti uzneseniu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (štvrtá komora) z 27. mája 2004 vo veci T-379/02 proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               20.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/6

         Odvolanie podané dňa 17. augusta 2004: Antonio Andolfi proti uzneseniu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (štvrtá komora) z 27. mája 2004 vo veci T-379/02 proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec C-357/04 P)
   (2004/C 284/13)
   Antonio Andolfi podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev 17. augusta 2004 odvolanie proti uzneseniu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (štvrtá komora) z 27. mája 2004, vo veci T-379/02 proti Komisii Európskych spoločenstiev. Odvolateľa zastupuje Salvatore Amato, advokát.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:
   vyhovel žalobe a zrušil uznesenie Súdu prvého stupňa.
   Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ uvádza, že v rozpore s rozhodnutím Súdu prvého stupňa, jeho žaloba podaná 18. decembra 2002, nebola podaná oneskorene.


title: Vec C-95/06 P: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 8. novembra 2006 – Bausch & Lomb Inc./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Biofarma SA

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/27

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 8. novembra 2006 – Bausch & Lomb Inc./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Biofarma SA
   (Vec C-95/06 P) (1)

   (2007/C 82/55)

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 108, 6.5.2006.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  13. septembra 2005  vo veci C-176/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rade Európskej únie (Žaloba o neplatnosť — Článok 29 EÚ, článok 31 písm. e) EÚ, články 34 EÚ a 47 EÚ — Rámcové rozhodnutie 2003/80/SVV — Ochrana životného prostredia — Trestné sankcie — Právomoc Spoločenstva — Právny základ — Článok 175 ES)

text:
               10.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/2

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   z 13. septembra 2005
   vo veci C-176/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rade Európskej únie (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Článok 29 EÚ, článok 31 písm. e) EÚ, články 34 EÚ a 47 EÚ - Rámcové rozhodnutie 2003/80/SVV - Ochrana životného prostredia - Trestné sankcie - Právomoc Spoločenstva - Právny základ - Článok 175 ES)
   (2005/C 315/03)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-176/03, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: M. Petite, J.-F. Pasquier a W. Bogensberger), ktorú v konaní podporuje Európsky parlament (splnomocnení zástupcovia: G. Garzón Clariana, H. Duintjer Tebbens, A. Baas a M. Gómez-Leal) proti Rade Európskej únie (splnomocnený zástupca: J.-C. Piris, J. Schutte a K. Michoel), ktorú v konaní podporujú: Dánske kráľovstvo (splnomocnený zástupca: J. Molde), Spolková republika Nemecko (splnomocnení zástupcovia: W.-D. Plessing a A. Dittrich), Helénska republika (splnomocnené zástupkyne: E.-M. Mamouna a M. Tassopoulou), Španielske kráľovstvo (splnomocnená zástupkyňa: N. Díaz Abad), Francúzska republika (splnomocnení zástupcovia: G. de Bergues, F. Alabrune a E. Puisais), Írsko (splnomocnený zástupca: D. O'Hagan, za právnej pomoci P. Gallagher, E. Fitzsimons, SC, a E. Regan, BL), Holandské kráľovstvo (splnomocnené zástupkyne: H. G. Sevenster a C. Wissels), Portugalská republika (splnomocnení zástupcovia: L. Fernandes a A. Fraga Pires), Fínska republika (splnomocnená zástupkyňa: A. Guimaraes-Purokoski), Švédske kráľovstvo (splnomocnení zástupcovia: A. Kruse, K. Wistrand a A. Falk), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (splnomocnená zástupkyňa: C. Jackson, za právnej pomoci R. Plender, QC), ktorej predmetom je žaloba o neplatnosť podľa článku 35 EÚ podaná 15. apríla 2003, Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, R. Silva de Lapuerta a A. Borg Barthet, sudcovia R. Schintgen (spravodajca), N. Colneric, S. von Bahr, J.-N. Cunha Rodrigues, G. Arestis, M. Ilešič a J. Malenovský, generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajomník: K. Strancz, referentka, vyhlásil 13. septembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Rámcové rozhodnutie Rady 2003/80/SVV z 27. januára 2003 o ochrane životného prostredia prostredníctvom trestného práva sa zrušuje.

               2)

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

               3)

               Dánske kráľovstvo, Spolková republika Nemecko, Helénska republika, Španielske kráľovstvo, Francúzska republika, Írsko, Holandské kráľovstvo, Portugalská republika, Fínska republika, Švédske kráľovstvo a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 135, 7.6.2003.


title: Spojené veci T-30/01 až T-32/01 a T-86/02 až T-88/02: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  9. septembra 2009 — Diputación Foral de Álava a i./Komisia ( Štátna pomoc — Daňové výhody, ktoré poskytol územný celok členského štátu — Daňové výnimky — Rozhodnutia vyhlasujúce nezlučiteľnosť schém pomoci so spoločným trhom a nariaďujúce vymáhanie poskytnutej pomoci — Posúdenie ako nová pomoc alebo existujúca pomoc — Prevádzková pomoc — Zásada ochrany legitímnej dôvery — Zásada právnej istoty — Rozhodnutie začať konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 88 ods. 2 ES — Zastavenie konania )

text:
               24.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/18

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. septembra 2009 — Diputación Foral de Álava a i./Komisia
   (Spojené veci T-30/01 až T-32/01 a T-86/02 až T-88/02) (1)

   („Štátna pomoc - Daňové výhody, ktoré poskytol územný celok členského štátu - Daňové výnimky - Rozhodnutia vyhlasujúce nezlučiteľnosť schém pomoci so spoločným trhom a nariaďujúce vymáhanie poskytnutej pomoci - Posúdenie ako nová pomoc alebo existujúca pomoc - Prevádzková pomoc - Zásada ochrany legitímnej dôvery - Zásada právnej istoty - Rozhodnutie začať konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 88 ods. 2 ES - Zastavenie konania“)
   2009/C 256/32
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca vo veciach T-30/01 a T-86/02: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (Španielsko) (v zastúpení: M. Morales Isasi a I. Sáenz-Cortabarría Fernández, advokáti)

      Žalobca vo veciach T-31/01 a T-88/02: Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (Španielsko) (v zastúpení: M. Morales Isasi a I. Sáenz-Cortabarría Fernández, advokáti)

      Žalobca vo veciach T-32/01 a T-87/02: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya (Španielsko) (v zastúpení: M. Morales Isasi a I. Sáenz-Cortabarría Fernández, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne vo veciach T-30/01 až T-32/01 J. Flett, S. Pardo a J. L. Buendía Sierra a vo veciach T-86/02 až T-88/02, J. L. Buendía Sierra a F. Castillo de la Torre, neskôr F. Castillo de la Torre a C. Urraca Caviedes, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobcu vo veciach T-86/02 až T-88/02: Comunidad autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco (Španielsko) (v zastúpení: M. Morales Isasi a I. Sáenz-Cortabarría Fernández, advokáti) a Confederación Empresarial Vasca (Confebask) (Bilbao, Španielsko) (v zastúpení: M. Araujo Boyd, L. Ortiz Blanco a V. Sopeña Blanco, advokáti)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Comunidad autónoma de La Rioja (Španielsko) (v zastúpení: vo veciach T-86/02 a T-87/02 J. M. Criado Gámez a vo veci T-88/02 I. Serrano Blanco, advokáti)

      Predmet veci

   Vo veciach T-30/01 až T-32/01 návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 28. novembra 2000 o začatí konania podľa článku 88 ods. 2 ES vzhľadom na daňové výhody poskytnuté tým, že Diputación Foral de Álava, Diputación Foral de Guipúzcoa a Diputación Foral de Vizcaya prijali ustanovenia o oslobodení od dane z príjmov právnických osôb pre niektoré novozaložené podniky, a vo veciach T-86/02 až T-88/02 návrh na zrušenie rozhodnutí 2003/28/ES, 2003/86/ES a 2003/192/ES Komisie z 20. decembra 2001 o schéme štátnej pomoci, ktorú poskytlo Španielsko v roku 1993 v prospech niektorých novozaložených podnikov [neoficiálny preklad] v provincii Álava (T-86/02), Vizcaya (T-87/02) a Guipúzcoa (T-88/02) (uverejnené v uvedenom poradí v Ú. v. ES L 17, 2003, s. 20; Ú. v. EÚ L 40, 2003, s. 11 a Ú. v. EÚ L 77, 2003, s. 1), vo forme oslobodenia od dane z príjmov právnických osôb

      Výrok rozsudku

               1.

               Veci T-30/01 až T-32/01 a T-86/02 až T-88/02 sa spájajú na účely vyhlásenia rozsudku.

               2.

               Vo veciach T-30/01 až T-32/01:

                           —

                           nie je dôvod rozhodnúť o žalobách,

                           —

                           Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa a Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania Komisie.

               3.

               Vo veciach T-86/02 až T-88/02:

                           —

                           žaloby sa zamietajú,

                           —

                           Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa a Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania Komisie a Comunidad autónoma de La Rioja,

                           —

                           Comunidad autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco a Confederación Empresarial Vasca (Confebask) znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 108, 7.4.2001.


               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/1

         (2007/C 269/01)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 247, 20.10.2007

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 235, 6.10.2007

      Ú. v. EÚ C 223, 22.9.2007

      Ú. v. EÚ C 211, 8.9.2007

      Ú. v. EÚ C 183, 4.8.2007

      Ú. v. EÚ C 170, 21.7.2007

      Ú. v. EÚ C 155, 7.7.2007

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec T-478/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  11. apríla 2011 — Departement Gers/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Životné prostredie a ochrana zdravia ľudí — Geneticky modifikované potraviny a krmivá — Neexistencia osobnej dotknutosti — Neprípustnosť“ )

text:
               11.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 173/10

         Uznesenie Všeobecného súdu z 11. apríla 2011 — Departement Gers/Komisia
   (Vec T-478/10) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Životné prostredie a ochrana zdravia ľudí - Geneticky modifikované potraviny a krmivá - Neexistencia osobnej dotknutosti - Neprípustnosť)
   2011/C 173/23
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Departement Gers (Francúzsko) (v zastúpení: S. Mabile a J.-P. Mignard, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Bianchi a L. Pignataro, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2010/419/EÚ z 28. júla 2010, ktorým sa obnovuje povolenie na uvádzanie na trh výrobkov, ktoré obsahujú geneticky modifikovanú kukuricu Bt11 (SYN-BTØ11-1), sú z nej zložené alebo vyrobené, ktorým sa povoľujú potraviny a zložky potravín, ktoré obsahujú poľnú kukuricu Bt11 (SYN-BTØ11-1) alebo sú z nej zložené, v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 a ktorým sa zrušuje rozhodnutie Komisie 2004/657/ES (Ú. v. EÚ L 197, s. 11)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Departement Gers znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskej komisie.

               3.

               O návrhoch na vstup vedľajšieho účastníka do konania, ktoré podali Európsky parlament, Rada Európskej únie, región Centre, región Pikardia, departement Haute-Garonne, región Bretónsko, región Poitou-Charentes, región Provence-Alpes-Côte d’Azur, región Burgundsko, región Midi-Pyrénées, región Auvergne, región Pays de la Loire, región Rhône-Alpes, departement Côtes d’Armor, región Île de France a región Nord-Pas-de-Calais, nie je potrebné rozhodnúť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 346, 18.12.2010.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 3. marca 2005 vo veci C-428/02 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Vestre Landsret): Fonden Marselisborg Lystbådehavn proti Skatteministeriet a Skatteministeriet proti Fonden Marselisborg Lystbådehavn (Šiesta smernica o DPH — Článok 13 B písm. b) — Oslobodenia — Prenájom nehnuteľného majetku — Prenájom miest pre parkovanie vozidiel — Miesto pre lode na vode — Skladovanie lodí na súši)

text:
               14.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 115/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   z 3. marca 2005
   vo veci C-428/02 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Vestre Landsret): Fonden Marselisborg Lystbådehavn proti Skatteministeriet a Skatteministeriet proti Fonden Marselisborg Lystbådehavn (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 13 B písm. b) - Oslobodenia - Prenájom nehnuteľného majetku - Prenájom miest pre parkovanie vozidiel - Miesto pre lode na vode - Skladovanie lodí na súši)
   (2005/C 115/01)
   Jazyk konania: dánčina
   Vo veci C-428/02, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Vestre Landsret (Dánsko) z 15. novembra 2002 a doručený Súdnemu dvoru 26. novembra 2002, ktorý súvisí s konaním: Fonden Marselisborg Lystbådehavn proti Skatteministeriet a Skatteministeriet proti Fonden Marselisborg Lystbådehavn, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia A. Borg Barthet, J.-P. Puissochet, J. Malenovský a U. Lõhmus (spravodajca), generálna advokátka: J. Kokott, tajomník: H. von Holstein, zástupca tajomníka, vyhlásil 3. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Článok 13 B písm. b) Šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, v znení smernice Rady 92/111/EHS zo 14. decembra 1992, musí byť vykladaný v tom zmysle, že pojem prenájmu nehnuteľného majetku zahŕňa prenájom miest určených pre kotvenie lodí na vode, ako aj pre uskladnenie týchto lodí na súši na ploche prístavu.

               2.

               Článok 13 B písm. b) bod 2 Šiestej smernice 77/388, v znení smernice 92/111, musí byť vykladaný v tom zmysle, že pojem „vozidlá“ zahŕňa lode.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 8.3.2003


title: Vec C-426/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch (Holandsko) 18. septembra 2012 — X, odporca v odvolacom konaní: Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst

text:
               22.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch (Holandsko) 18. septembra 2012 — X, odporca v odvolacom konaní: Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst
   (Vec C-426/12)
   2012/C 399/15
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: X

      Odporca v odvolacom konaní: Voorzitter van het managementteam van het onderdeel Belastingdienst/Z van de rijksbelastingdienst

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ide o dvojité používanie v zmysle článku 2 ods. 4 písm. b) smernice (1), ak sa uhlie (výrobok, na ktorý sa vzťahujú položky kombinovanej nomenklatúry 2701, 2702 a 2704) používa ako palivo v peci na pálenie vápna, kým oxid uhličitý, ktorý sa v tejto peci vyrobí z uhlia (a vápenca), slúži na výrobu saturačného plynu, ktorý sa následne použije na purifikáciu difúznej šťavy získanej z cukrovej repy, pričom je na tento účel nevyhnutný?

               2.

               Ide o dvojité používanie v zmysle článku 2 ods. 4 písm. b) smernice [2003/96], ak sa uhlie (výrobok, na ktorý sa vzťahujú položky kombinovanej nomenklatúry 2701, 2702 a 2704) používa ako palivo, kým saturačný kal, ktorý v rámci uvedenej purifikácie absorbuje asi 66 % oxidu uhličitého vzniknutého zahriatím a nachádzajúceho sa v saturačnom plyne, sa predáva ako vápenaté hnojivo poľnohospodárom?

               3.

               V prípade, že ide o dvojité používanie v zmysle článku 2 ods. 4 písm. b) smernice [2003/96], môže sa táto smernica s ohľadom na znenie úvodnej vety článku 2 ods. 4 neuplatňovať, v dôsledku čoho sa daňová dlžníčka [na účely výkladu pojmu ‚dvojité používanie‘ podľa vnútroštátneho práva, v zmysle článku 20 písm. e) Wbm (2)] nemôže odvolať na priamy účinok uvedenej smernice?

               4.

               V prípade, že ide o dvojité používanie v zmysle článku 2 ods. 4 písm. b) smernice [2003/96] a táto smernica sa (preto) neuplatní, bráni právo Únie pri vyberaní takej dane, ako je predmetná daň z palív, takému výkladu pojmu „dvojité používanie“ podľa vnútroštátneho práva, ktorý je reštriktívnejší ako výklad podľa uvedenej smernice?

      (1)  Smernica Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (Ú. v. EÚ L 283, s. 51; Mim. vyd. 09/001, s. 405).

      (2)  Wet belastingen op milieugrondslag (zákon o environmentálnej dani).


title: Vec C-299/06: Žaloba podaná 4. júla 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/24

         Žaloba podaná 4. júla 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-299/06)
   (2006/C 212/41)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Zavvos a N. Yerrell)

      Žalovaná: Helénska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Helénska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou 2002/92/ES (1) Európskeho parlamentu a Rady z 9. decembra 2002 o sprostredkovaní poistenia, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 16 tejto smernice,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho práva uplynula 14. januára 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 9, 15.1.2003, s. 3; Mim. vyd. 06/004, s. 330.


title: Vec F-46/10: Žaloba podaná 16. júna 2010 — AD/Komisia

text:
               11.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 246/41

         Žaloba podaná 16. júna 2010 — AD/Komisia
   (Vec F-46/10)
   ()
   2010/C 246/72
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: AD (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: E. Boigelot, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Návrh na zrušenie rozhodnutia, ktorým bol žalobcovi zamietnutý príspevok na domácnosť

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie PMO z 13. novembra 2009, ktorým bol žalobcovi zamietnutý príspevok na domácnosť upravený v článku 1 ods. 2 prílohy VII Služobného poriadku,

               —

               v každom prípade zrušiť rozhodnutie PMO z 9. septembra 2009, ktorým bol žalobcovi zamietnutý príspevok na domácnosť upravený v článku 1 ods. 2 prílohy VII Služobného poriadku, pokiaľ možno toto „rozhodnutie“ vnímať tak, že žalobcovi spôsobilo ujmu,

               —

               subsidiárne, v prípade, že by Súd pre verejnú službu dospel k názoru, že AHCC mal podľa článku 1 ods. 2 prílohy VII Služobného poriadku právomoc zamietnuť žalobcovi príspevok na domácnosť, hoci pár, ktorý žalobca tvorí so svojim partnerom, nemá možnosť uzavrieť právoplatné manželstvo z dôvodu ich sexuálnej orientácie, ktorú vnútroštátne právo žalobcovho partnera sankcionuje, určiť, že článok 1 ods. 2 písm. c) bod iv prílohy VII Služobného poriadku je protiprávny, keďže na účely posúdenia možnosti uzavrieť manželstvo odkazuje na právo jedného z členských štátov, a v dôsledku toho rozhodnúť, že táto podmienka sa v prejednávanom prípade neuplatní,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-83/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofija grad (Bulharsko) 17. februára 2014 – ČEZ Razpredelenie Bălgarija AD/Komisija za zaštita ot diskriminacija

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofija grad (Bulharsko) 17. februára 2014 – ČEZ Razpredelenie Bălgarija AD/Komisija za zaštita ot diskriminacija
   (Vec C-83/14)
   2014/C 142/26
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen săd Sofija grad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: ČEZ Razpredelenie Bălgarija AD

      Žalovaná: Komisija za zaštita ot diskriminacija

      Vedľajší účastníci konania: Anelija Nikolova a Daržavna komisija za energijno i vodno regulirane

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Treba pojem „etnický pôvod“ použitý v smernici Rady 2000/43/ES (1) z 29. júna 2000, ktorou sa zavádza zásada rovnakého zaobchádzania s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod, a v Charte základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje na kompaktnú skupinu bulharských štátnych príslušníkov rómskeho pôvodu, akou sú obyvatelia mestskej časti Gizdova machala v meste Dupnica?

               2.

               Možno pojem „porovnateľná situácia“ v zmysle článku 2 ods. 2 písm. a) smernice 2000/43 uplatniť na prejednávaný skutkový stav, keď sa zariadenia na komerčné meranie umiestňujú v rómskych mestských častiach vo výške 6 až 7 metrov, kým v iných mestských častiach bez kompaktného rómskeho obyvateľstva sa bežne umiestňujú vo výške menej ako dva metre?

               3.

               Má sa článok 2 ods. 2 písm. a) smernice 2000/43 vykladať v tom zmysle, že umiestňovanie zariadení na komerčné meranie v rómskych mestských častiach vo výške 6 až 7 metrov predstavuje menej priaznivé zaobchádzanie s obyvateľstvom rómskeho pôvodu v porovnaní s obyvateľstvom, ktoré má iný etnický pôvod?

               4.

               Keď ide o menej priaznivé zaobchádzanie, treba uvedené ustanovenie vykladať v tom zmysle, že toto zaobchádzanie sa v prípade skutkového stavu, o ktorý ide v konaní vo veci samej, úplne alebo čiastočne zakladá na okolnosti, že sa týka etnickej skupiny Rómov?

               5.

               Je podľa smernice 2000/43 prípustné také vnútroštátne ustanovenie, ako je § 1 bod 7 dodatočných ustanovení k zákonu o ochrane pred diskrimináciou (Zakon za zaštita ot diskriminacija, ďalej len „ZZD“), podľa ktorého každý akt, každé konanie alebo každé opomenutie, ktorými sa priamo alebo nepriamo obmedzujú práva alebo oprávnené záujmy, predstavuje „nepriaznivé zaobchádzanie“?

               6.

               Možno pojem „navonok neutrálne zvyklosti“ v zmysle článku 2 ods. 2 písm. b) smernice 2000/43 uplatniť na prax spoločnosti ČEZ Razpredelenie Bălgarija AD, ktorou je umiestňovanie zariadení na komerčné meranie vo výške 6 až 7 metrov? Ako treba vykladať pojem „navonok“ – v tom zmysle, že je prax zjavne neutrálna, alebo tak, že sa ako neutrálna javí len na prvý pohľad, čiže je zdanlivo neutrálna?

               7.

               Vyžaduje si existencia nepriamej diskriminácie v zmysle článku 2 ods. 2 písm. b) smernice 2000/43, aby neutrálne zvyklosti uviedli osoby na základe ich rasy alebo etnického pôvodu do mimoriadne nepriaznivej situácie, alebo postačuje, keď tieto zvyklosti predstavujú iba obmedzenie pre osoby s určitým etnickým pôvodom? Je v tejto súvislosti podľa článku 2 ods. 2 písm. b) smernice 2000/43 prípustné také vnútroštátne ustanovenie, ako je článok 4 ods. 3 ZZD, podľa ktorého ide o nepriamu diskrimináciu, keď sa osoba z dôvodov uvedených odseku 1 (vrátane etnickej príslušnosti) uvedie do menej priaznivej situácie?

               8.

               Ako treba vykladať pojem „znevýhodnenie“ v zmysle článku 2 ods. 2 písm. b) smernice 2000/43? Zodpovedá pojmu „menej priaznivé zaobchádzanie“, ktorý sa používa v článku 2 ods. 2 písm. b) smernice 2000/43, alebo sa vzťahuje len na mimoriadne relevantné, zjavné alebo závažné prípady rozdielneho zaobchádzania? Predstavuje prax, ktorá sa opisuje v prejednávanom prípade, mimoriadne nepriaznivú situáciu? Pokiaľ nejde o prípad mimoriadne relevantného, zjavného a závažného uvedenia do nepriaznivej situácie, postačuje, aby sa poprela nepriama diskriminácia (bez posúdenia, či je príslušná prax odôvodnená, primeraná a nevyhnutná, pokiaľ ide o dosiahnutie legitímneho cieľa)?

               9.

               Sú podľa článku 2 ods. 2 písm. a) a písm. b) smernice 2000/43 prípustné také vnútroštátne ustanovenia, ako je článok 4 ods. 2 a 3 ZZD, ktoré podmieňujú existenciu priamej diskriminácie „nepriaznivým zaobchádzaním“ a existenciu nepriamej diskriminácie „uvedením do nepriaznivej situácie“ bez toho, aby tak ako smernica rozlišovali podľa závažnosti konkrétneho nepriaznivého zaobchádzania?

               10.

               Treba článok 2 ods. 2 písm. b) smernice 2000/43 vykladať v tom zmysle, že uvedená prax spoločnosti ČEZ Razpredelenie Bălgarija AD, pokiaľ ide o zaistenie bezpečnosti elektrickej siete a riadnu evidenciu spotrebovanej elektriny, je objektívne odôvodnená? Je táto prax primeraná aj s ohľadom na povinnosť žalovanej umožniť spotrebiteľom voľný prístup k údajom na elektromeroch? Je táto prax potrebná, ak sú z príspevkov v médiách známe iné technicky a finančne dostupné prostriedky na zaistenie bezpečnosti zariadení na komerčné meranie?

      (1)  Ú. v. ES L 180, s. 22; Mim. vyd. 20/001, s. 23.


title: Spojené veci C-538/08 a C-33/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  15. apríla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden, Gerechtshof te Amsterdam — Holandsko) — X Holding B.V./Staatssecretaris van Financiën (C-538/08), Oracle Nederland BV/Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi (C-33/09) (Šiesta smernica o DPH — Právo na odpočítanie dane zaplatenej na vstupe — Vnútroštátna právna úprava vylučujúca z práva na odpočítanie niektoré kategórie tovarov a služieb — Možnosť členských štátov zachovať pravidlá o vylúčení práva na odpočítanie, ktoré existovali v čase nadobudnutia účinnosti šiestej smernice o DPH — Zmena po nadobudnutí účinnosti tejto smernice)

text:
               5.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/7

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 15. apríla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden, Gerechtshof te Amsterdam — Holandsko) — X Holding B.V./Staatssecretaris van Financiën (C-538/08), Oracle Nederland BV/Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi (C-33/09)
   (Spojené veci C-538/08 a C-33/09) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Právo na odpočítanie dane zaplatenej na vstupe - Vnútroštátna právna úprava vylučujúca z práva na odpočítanie niektoré kategórie tovarov a služieb - Možnosť členských štátov zachovať pravidlá o vylúčení práva na odpočítanie, ktoré existovali v čase nadobudnutia účinnosti šiestej smernice o DPH - Zmena po nadobudnutí účinnosti tejto smernice)
   2010/C 148/11
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden, Gerechtshof te Amsterdam

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: X Holding B.V. (C-538/08), Oracle Nederland BV (C-33/09)

      Žalovaní: Staatssecretaris van Financiën (C-538/08), Inspecteur van de Belastingdienst Utrecht-Gooi (C-33/09)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Výklad článku 11 ods. 4 druhej smernice 67/228/EHS Rady z 11. apríla 1967 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — Štruktúra a spôsoby uplatňovania spoločného systému dane z pridanej hodnoty (Ú. v. ES L 71, s. 1303), a článku 6 ods. 2 a článku 17 ods. 2 a ods. 6 šiestej smernice 77/388/EHS Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Vylúčenie práva na odpočet dane — Možnosť členských štátov ponechať vylúčenia, ktoré platili v čase nadobudnutia účinnosti šiestej smernice — Úprava predchádzajúca šiestu smernicu, ktorá stanovuje vylúčenie práva na odpočet pre kategórie tovarov a služieb, ktoré sa používajú na súkromnú dopravu — Definícia týchto kategórií

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 11 ods. 4 druhej smernice 67/228/EHS Rady z 11. apríla 1967 o harmonizácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa dane z obratu — Štruktúra a spôsoby uplatňovania spoločného systému dane z pridanej hodnoty a článok 17 ods. 6 šiestej smernice 77/388/EHS Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa musia vykladať v tom zmysle, že nebránia daňovej právnej úprave členského štátu, ktorá vylučuje z odpočítania dane z pridanej hodnoty kategóriu výdavkov týkajúcu sa jednak poskytnutia „osobného dopravného prostriedku“, „jedál“, „nápojov“, „ubytovania“ a „ponuky rekreácie“ zamestnancom zdaniteľnej osoby a jednak poskytnutia „obchodných darčekov“ alebo „iných darov“.

               2.

               Článok 17 ods. 6 šiestej smernice 77/388 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá bola prijatá pred nadobudnutím účinnosti tejto smernice a ktorá stanovuje, že zdaniteľná osoba nemôže odpočítať daň z pridanej hodnoty zaplatenú pri nadobudnutí tovarov a služieb patriacich do jednej z predmetných kategórií v konaní vo veci samej, ktoré sa používajú čiastočne na účely podnikania a čiastočne na súkromné účely v plnej výške, ale len v pomere v akom sa používajú na podnikateľské účely.

               3.

               Článok 17 ods. 6 šiestej smernice 77/388 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby členský štát po nadobudnutí účinnosti tejto smernice vykonal zmenu vylúčenia práva na odpočítanie, ktorá má v zásade obmedziť rozsah vylúčenia, pričom ale nie je možné vylúčiť, že rozsah obmedzenia bude v jednotlivom prípade a v určitom zdaňovacom období rozšírený z dôvodu paušálnej povahy zmeneného režimu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009.

      Ú. v. EÚ C 90, 18.4.2009.


title: Vec F-21/12: Žaloba podaná 15. februára 2012 — ZZ/Európsky hospodársky a sociálny výbor

text:
               5.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 133/30

         Žaloba podaná 15. februára 2012 — ZZ/Európsky hospodársky a sociálny výbor
   (Vec F-21/12)
   2012/C 133/61
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaný: Európsky hospodársky a sociálny výbor (EHSV)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia, ktorým bol žalobcovi zrušený nárok na príspevok na expatriáciu a ktorým sa pristupuje k spätnému vyplateniu tohto príspevku

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu EHSV (ďalej len menovací orgán) z 9. júna 2011, ktorým bol žalobcovi zrušený nárok na príspevok na expatriáciu s účinnosťou od 1. júla 2010 a ktorým sa pristupuje k vymáhaniu príspevku na expatriáciu poberanému od tohto dátumu,

               —

               pokiaľ to je potrebné, zrušiť implicitné rozhodnutie menovacieho orgánu EHSV, ktorým bola zamietnutá žiadosť podaná žalobcom 9. septembra 2011 podľa článku 90 ods. 2 služobného poriadku,

               —

               zaviazať EHSV preplatiť žalobcovi príspevok na expatriáciu poberaný po 1. júli 2010 ako aj príspevok na expatriáciu, ktorý mu už nebol vyplatený po 9. júni 2011, celkovú sumu navýšiť o úroky z omeškania podľa sadzby Európskej centrálnej banky, zvýšenej o dva body,

               —

               zaviazať EHSV na náhradu trov konania.


title: Vec T-382/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 30. novembra 2006 – Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods/Komisia ( Colná únia — Ryžový papier z vietnamskej provincie — Odpustenie dovozného cla — Ustanovenie o spravodlivom zaobchádzaní — Článok 239 nariadenia (EHS) č. 2913/92 — Chyba colných orgánov — Pojem hrubej nedbanlivosti — Zásada rovnosti zaobchádzania — Zásada správneho úradného postupu — Zásada proporcionality )

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/36

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 30. novembra 2006 – Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods/Komisia
   (Vec T-382/04) (1)

   („Colná únia - Ryžový papier z vietnamskej provincie - Odpustenie dovozného cla - Ustanovenie o spravodlivom zaobchádzaní - Článok 239 nariadenia (EHS) č. 2913/92 - Chyba colných orgánov - Pojem hrubej nedbanlivosti - Zásada rovnosti zaobchádzania - Zásada správneho úradného postupu - Zásada proporcionality“)
   (2006/C 331/80)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading BV (Landgraaf, Holandsko) (v zastúpení: H. de Bie, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: X. Lewis, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci F. Tuytschaever, advokát)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie REM 19/2002 zo 17. júna 2004, ktorým sa rozhodlo, že odpustenie dovozného cla nie je v konkrétnom prípade odôvodnené
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca znáša vlastné trovy konania, ako aj trovy konania Komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 8.1.2005.


title: Vec F-93/11: Žaloba podaná 23. septembra 2011 — ZZ/Komisia

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/46

         Žaloba podaná 23. septembra 2011 — ZZ/Komisia
   (Vec F-93/11)
   2011/C 347/87
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Rodrigues a A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia prijatého predsedom komisie výberového konania EPSO/AST/111/10 — Sekretárky (AST 1) nepripustiť žalobcu k skúškam

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prijaté 15. júna 2011, ktorým bolo žalobcovi zamietnuté právo zúčastniť sa skúšok vo výberovom konaní EPSO/AST/111/10 — Sekretárky do platovej triedy AST 1,

               —

               v dôsledku toho rozhodnúť, že je potrebné opäť zaradiť žalobcu do procesu prijímania do zamestnania konajúceho sa vo forme uvedeného výberového konania, a prípadne zorganizovať nové skúšky,

               —

               v každom prípade požiadať EPSO, aby poskytol informácie, ktoré má, pokiaľ ide o výsledky získané všetkými uchádzačmi v rámci testu d),

               —

               subsidiárne, v prípade, že by sa nevyhovelo návrhu, quod non, zaplatiť mu sumu predbežne stanovenú ex aequo et bono na 50 000 eur,

               —

               v každom prípade, zaplatiť mu pevne stanovenú sumu ex aequo et bono50 000 eur ako náhradu za nemajetkovú ujmu.


title: Vec T-230/17: Žaloba podaná 18. apríla 2017 – Rstudio/EUIPO – Embarcadero Technologies (RSTUDIO)

text:
               6.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/32

         Žaloba podaná 18. apríla 2017 – Rstudio/EUIPO – Embarcadero Technologies (RSTUDIO)
   (Vec T-230/17)
   (2017/C 178/47)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rstudio, Inc. (Boston, Massachusetts, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Edenborough, QC, a G. Smith, solicitor)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Embarcadero Technologies, Inc. (San Francisco, Kalifornia, Spojené štáty)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu v súvislosti so slovnou ochrannou známkou „RSTUDIO“ – medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 999 644.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 6. februára 2017 vo veci R 493/2016-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne, ktoré jej vznikli v tomto odvolacom konaní a nižšie uvedené trovy. V prípade, že do konania vstúpi vedľajší účastník konania, uložil EUIPO a vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť spoločne a nerozdielne nahradiť trovy konania žalobkyne súvisiace s týmto odvolacím konaním a nižšie uvedené trovy.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               odvolací senát nesprávne posúdil výrobky, pre ktoré bol predložený dôkaz o používaní, a v dôsledku toho výrobky nesprávne porovnal,

               —

               odvolací senát nesprávne posúdil podobnosť relevantných výrobkov a podobnosť relevantných ochranných známok, a v dôsledku toho nesprávne posúdil existenciu pravdepodobnosti zámeny.


title: Vec C-124/12: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  18. júla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Plovdiv — Bulharsko) — AES-3C Maritza East 1 EOOD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpălnenieto“ pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite, Plovdiv (Daň z pridanej hodnoty — Smernica 2006/112/ES — Článok 168 písm. a) a článok 176 — Právo na odpočet — Náklady spojené s nadobudnutím tovaru alebo poskytnutím služby určené zamestnancom — Zamestnanec pridelený zdaniteľnej osobe, ktorá si uplatňuje právo na odpočet dane, ale zamestnaný inou zdaniteľnou osobou)

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/12

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 18. júla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Plovdiv — Bulharsko) — AES-3C Maritza East 1 EOOD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpălnenieto“ pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite, Plovdiv
   (Vec C-124/12) (1)

   (Daň z pridanej hodnoty - Smernica 2006/112/ES - Článok 168 písm. a) a článok 176 - Právo na odpočet - Náklady spojené s nadobudnutím tovaru alebo poskytnutím služby určené zamestnancom - Zamestnanec pridelený zdaniteľnej osobe, ktorá si uplatňuje právo na odpočet dane, ale zamestnaný inou zdaniteľnou osobou)
   2013/C 260/21
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen săd Plovdiv

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: AES-3C Maritza East 1 EOOD

      Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane i upravlenie na izpălnenieto“ pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite, Plovdiv

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Administrativen săd Plovdiv — Výklad článku 168 písm. a) a článku 176 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Rozsah pôsobnosti — Obmedzenie práva na odpočítanie dane zaplatenej na vstupe — Spoločnosť, ktorá nemá vlastných zamestnancov, ale využíva pracovníkov na plný úväzok na základe pracovnej zmluvy o pridelení zamestnancov, ktorých zamestnáva iná spoločnosť — Nepriznanie práva spoločnosti na odpočítanie DPH z nadobudnutia prepravných služieb, pracovného oblečenia a ochrannej výstroje pre zamestnancov, ako aj z výdavkov na služobné cesty zamestnancov z dôvodu, že tieto služby bezodplatne poskytujú fyzické osoby pracujúce pre spoločnosť bez toho, aby boli jej zamestnancami

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 168 písm. a) a článok 176 druhý odsek smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že je v rozpore s nimi platná vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej zdaniteľná osoba, ktorej vznikli náklady za prepravné služby, pracovné oblečenie, ochranné pomôcky a služobné cesty pre ňu pracujúcich osôb, nemá právo na odpočítanie dane z pridanej hodnoty vzťahujúcej sa na tieto náklady z dôvodu, že uvedené osoby jej boli pridelené inou osobou a nemôžu byť preto v zmysle tejto právnej úpravy považované za jej zamestnancov napriek tomu, že uvedené náklady možno posudzovať ako náklady priamo a bezprostredne súvisiace s celkovými nákladmi spojenými so všetkými hospodárskymi činnosťami tejto zdaniteľnej osoby.

               2.

               Článok 176 druhý odsek smernice 2006/112 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby členský štát v čase pristúpenia k Európskej únii zaviedol obmedzenie práva na odpočet dane podľa ustanovenia vnútroštátneho právneho poriadku, ktoré stanovuje vylúčenie práva na odpočítanie dane pri bezplatnom dodaní tovarov a poskytnutí služieb alebo pri dodaní tovarov a poskytnutí služieb, ktoré nesúvisia s hospodárskymi činnosťami zdaniteľnej osoby, pričom právna úprava platná do dňa pristúpenia takéto vylúčenie práva neupravovala.
               Vnútroštátnemu súdu prináleží vykladať predmetné vnútroštátne predpisy vo veci samej v čo najväčšej možnej miere v súlade s právom Únie. V prípade, ak takýto výklad nebude možný, vnútroštátny súd je povinný neuplatniť predpisy v rozpore s článkom 176 druhým odsekom smernice 2006/112.

      (1)  Ú. v. EÚ C 151, 26.5.2012.


title: Vec T-595/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  18. júna 2014 – Cantina Broglie 1/ÚHVT – Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (RIPASSA) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva RIPASSA — Skoršia národná slovná ochranná známka VINO DI RIPASSO — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 75 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Povinnosť odôvodnenia“ )

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. júna 2014 – Cantina Broglie 1/ÚHVT – Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (RIPASSA)
   (Vec T-595/10) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva RIPASSA - Skoršia národná slovná ochranná známka VINO DI RIPASSO - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 75 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Povinnosť odôvodnenia“))
   2014/C 253/33
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cantina Broglie 1 Srl (Peschiera del Garda, Taliansko) (v zastúpení: A. Rizzoli, avocat, prijatý ako náhradník za A. Zenato)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Bullock, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Verona, Taliansko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. septembra 2010 (vec R 63/2010-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona a pánom Albertom Zenatom

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 30. septembra 2010 (vec R 63/2010-1) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT sa zaväzuje na záhradu trov konania, vrátane trov konania, ktoré vznikli v konaní pred odvolacím senátom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 72, 5.3.2011.


title: Vec C-212/05: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  18. júla 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundessozialgericht – Nemecko) – Gertraud Hartmann/Spolková krajina Bavorsko (Cezhraničný pracovník — Nariadenie (EHS) č. 1612/68 — Premiestnenie domicilu do iného členského štátu — Nezamestnaný manžel — Príspevok na výchovu — Odmietnutie priznania dávky manželke — Sociálna výhoda — Podmienka bydliska)

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/4

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 18. júla 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundessozialgericht – Nemecko) – Gertraud Hartmann/Spolková krajina Bavorsko
   (Vec C-212/05) (1)

   (Cezhraničný pracovník - Nariadenie (EHS) č. 1612/68 - Premiestnenie domicilu do iného členského štátu - Nezamestnaný manžel - Príspevok na výchovu - Odmietnutie priznania dávky manželke - Sociálna výhoda - Podmienka bydliska)
   (2007/C 211/05)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundessozialgericht
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Gertraud Hartmann

      Žalovaný: Spolková krajina Bavorsko
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Bundessozialgericht – Výklad nariadenia Rady (EHS) č. 1612/68 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Spoločenstva (Ú. v. ES L 257, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 15) – Pojem pracovníka – Nemecký úradník, ktorý premiestnil svoje bydlisko do Rakúska, pričom zostal pracovať v Nemecku – Odmietnutie priznania príspevku na výchovu (Erziehungsgeld) jeho manželke rakúskej štátnej príslušnosti s bydliskom v Rakúsku, ktorá nevykonáva v Nemecku zárobkovú činnosť – Sociálna výhoda
   Výrok rozsudku

               1.

               Štátny príslušník členského štátu, ktorý premiestnil svoje bydlisko do iného členského štátu, pričom zostal pracovať v uvedenom členskom štáte a odvtedy pracuje ako cezhraničný pracovník, sa môže dovolávať postavenia „migrujúceho pracovníka“ v zmysle nariadenia Rady (EHS) č. 1612/68 z 15. októbra 1968 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Spoločenstva.

               2.

               Za okolností, akými sú okolnosti konania vo veci samej, článok 7 ods. 2 nariadenia č. 1612/68 bráni tomu, aby nezamestnaná manželka migrujúceho pracovníka, ktorý vykonáva zárobkovú činnosť v jednom členskom štáte, s bydliskom v inom členskom štáte, bola vylúčená z poberania sociálnej výhody, ktorá má charakteristiky nemeckého príspevku na výchovu z dôvodu, že nemá v prvom uvedenom štáte ani bydlisko, ani obvyklý pobyt.

      (1)  Ú. v. EÚ C 193, 6.8.2005.


title: Vec C-155/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom 2. apríla 2010 — Williams a iní/British Airways plc

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/23

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom 2. apríla 2010 — Williams a iní/British Airways plc
      (Vec C-155/10)
      (2010/C 161/32)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Supreme Court of the United Kingdom

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Dovolatelia: Williams a iní

         Odporca: British Airways plc

         Prejudiciálne otázky

                  i)

                  Podľa a) článkov 7 smerníc Rady 93/104/ES (1) a 2003/88/ES (2) a b) ustanovenia 3 Európskej dohody pripojenej k smernici Rady 2000/79/ES (3): 1. Do akej miery, v prípade že je to tak, európske právo vymedzuje alebo stanovuje požiadavky týkajúce sa povahy a/alebo výšky platieb, ktoré sa majú poskytnúť v súvislosti s obdobiami platenej dovolenky za kalendárny rok; a 2. do akej miery, v prípade že je to tak, môžu členské štáty určiť spôsob výpočtu týchto platieb?

                  ii)

                  Postačuje najmä, že podľa vnútroštátneho práva a/alebo zvyklostí a/alebo podľa kolektívnych zmlúv a/alebo zmluvných podmienok dohodnutých medzi zamestnávateľmi a pracovníkmi vykonaná platba umožňuje pracovníkovi a motivuje ho, aby v plnom zmysle slova čerpal a využil svoju dovolenku za kalendárny rok; a nezahŕňa žiadne podstatné riziko, že pracovník tak neurobí?

                  iii)

                  Alebo sa vyžaduje, aby táto platba buď a) presne zodpovedala „obvyklej“ mzde pracovníka alebo b) s ňou bola približne porovnateľná?

            V prípade kladnej odpovede na otázku iii) písm. a) alebo b):

                  iv)

                  Je v tejto súvislosti pre porovnanie relevantná a) mzda, na ktorú by pracovník mal nárok za konkrétne obdobie dovolenky, ak by namiesto dovolenky pracoval, alebo b) mzda, na ktorú mal nárok počas iného obdobia, keď pracoval, a ak áno, počas ktorého obdobia?

                  v)

                  Ako sa má „obvyklá“ alebo „porovnateľná“ mzda posudzovať v prípade, a) ak sa odmena pracovníka počas výkonu práce zvýši, ak vykonáva konkrétnu činnosť; b) ak je stanovené ročné alebo iné obmedzenie rozsahu alebo doby výkonu tejto činnosti pracovníkom a toto obmedzenie už bolo prekročené alebo takmer prekročené v čase, keď pracovník čerpal dovolenku za kalendárny rok, takže pracovník by vlastne nemohol vykonávať túto činnosť, ak by pracoval, namiesto dovolenky?

         (1)  Smernica Rady 93/104/ES z 23. novembra 1993 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. ES L 307, s. 18; Mim. vyd. 05/002, s. 197).

         (2)  Smernica 2003/88/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ L 299, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381).

         (3)  Smernica Rady 2000/79/ES z 27. novembra 2000, ktorá sa týka Európskej dohody o organizácii pracovného času mobilných pracovníkov civilného letectva, ktorú uzavrela Asociácia európskych leteckých spoločností (AEA), Európska federácia pracovníkov v doprave (ETF), Európska asociácia civilných letcov (ECA), Európska asociácia regionálnych leteckých spoločností (ERA) a Asociácia nezávislých leteckých dopravcov (IACA) (Ú. v. ES L 302, s. 57; Mim. vyd. 05/004, s. 75).


title: Vec C-359/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 19. júla 2010 — Irtel Srl/Comune di Venegono Inferiore

text:
               25.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 19. júla 2010 — Irtel Srl/Comune di Venegono Inferiore
   (Vec C-359/10)
   ()
   2010/C 260/11
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Irtel Srl

      Žalovaná: Comune di Venegono Inferiore

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bránia správnemu uplatneniu článkov 15 a 16 smernice 2006/123/ES (1) vnútroštátne ustanovenia článku 32 ods. 7a legislatívneho dekrétu č. 185 z 29. novembra 2008 doplneného zákonom č. 2 z 28. januára 2009, ktorým sa mení legislatívny dekrét, neskôr zmeneným a doplneným zákonom č. 14 z 27. februára 2009, ktoré s výnimkou, len pokiaľ ide o spoločnosti s väčšinovou majetkovou účasťou verejnoprávnych subjektov stanovujú: neplatnosť zadania služieb likvidácie, vyrubovania a vyberania daní a iných príjmov miestnych územných celkov subjektom, ktoré nespĺňajú finančnú podmienku minimálnej výšky splateného základného imania desiatich miliónov eur, povinnosť upraviť svoje základné imanie na vyššie uvedenú minimálnu výšku pre subjekty zapísané v príslušnom registri súkromných subjektov spôsobilých vykonávať činnosti likvidácie a vyrubovania daní, a vyberania daní a iných príjmov provincií a obcí v zmysle článku 53 ods. 3 legislatívneho dekrétu č. 446 z 15. decembra 1997 v znení neskorších zmien a doplnení, zákaz týkajúci sa získania nových zákaziek alebo účasti na zadávacích konaniach vyhlásených na zadanie služieb likvidácie, vyrubovania a vyberania daní a iných príjmov miestnych územných celkov, kým nie je splnená vyššie uvedená povinnosť zvýšenia základného imania?

               2.

               Bránia správnemu uplatňovaniu článkov 3, 10, 43, 49 a 81 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva vnútroštátne ustanovenia článku 32 ods. 7a legislatívneho dekrétu č. 185 z 29. novembra 2008 doplneného zákonom č. 2 z 28. januára 2009, ktorým sa mení legislatívny dekrét, neskôr zmeneným a doplneným zákonom č. 14 z 27. februára 2009, ktoré s výnimkou, len pokiaľ ide o spoločnosti s väčšinovou majetkovou účasťou verejnoprávnych subjektov stanovujú: neplatnosť zadania služieb likvidácie, vyrubovania a vyberania daní a iných príjmov miestnych územných celkov subjektom, ktoré nespĺňajú finančnú podmienku minimálnej výšky splateného základného imania desiatich miliónov eur, povinnosť upraviť svoje základné imanie na vyššie uvedenú minimálnu výšku pre subjekty zapísané v príslušnom registri súkromných subjektov spôsobilých vykonávať činnosti likvidácie a vyrubovania daní, a vyberania daní a iných príjmov provincií a obcí v zmysle článku 53 ods. 3 legislatívneho dekrétu č. 446 z 15. decembra 1997 v znení neskorších zmien a doplnení, zákaz týkajúci sa získania nových zákaziek alebo účasti na zadávacích konaniach vyhlásených na zadanie služieb likvidácie, vyrubovania a vyberania daní a iných príjmov miestnych územných celkov, kým nie je splnená vyššie uvedená povinnosť zvýšenia základného imania?

      (1)  Ú. v. EÚ L 376, s. 36.


title: Vec T-286/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. júna 2014 – Intel/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Zneužitie dominantného postavenia — Trh mikroprocesorov — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 82 ES a článku 54 Dohody o EHP — Zľava za exkluzivitu — ‚Čisté‘ obmedzenia — Kvalifikácia ako zneužívajúce konanie — Analýza rovnako efektívneho konkurenta — Medzinárodná právomoc Komisie — Vyšetrovacia povinnosť prináležiaca Komisii — Hranice — Právo na obhajobu — Zásada riadnej správy vecí verejných — Celková stratégia — Pokuty — Jediné a nepretržité porušenie — Usmernenia k metóde stanovovania pokút z roku 2006“ )

text:
               28.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/8

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júna 2014 – Intel/Komisia
   (Vec T-286/09) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Zneužitie dominantného postavenia - Trh mikroprocesorov - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 82 ES a článku 54 Dohody o EHP - Zľava za exkluzivitu - ‚Čisté‘ obmedzenia - Kvalifikácia ako zneužívajúce konanie - Analýza rovnako efektívneho konkurenta - Medzinárodná právomoc Komisie - Vyšetrovacia povinnosť prináležiaca Komisii - Hranice - Právo na obhajobu - Zásada riadnej správy vecí verejných - Celková stratégia - Pokuty - Jediné a nepretržité porušenie - Usmernenia k metóde stanovovania pokút z roku 2006“))
   2014/C 245/10
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Intel Corp. (Wilmington, Delaware, Spojené štáty) (v zastúpení: pôvodne K. Bacon, barrister, M. Hoskins, N. Green, QC, S. Singla, barrister, I. Forrester, QC, A. Parr, R. Mackenzie, solicitors, a D. Piccinin, barrister, neskôr I. Forrester, A. Parr, R. Mackenzie a D. Piccinin)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Christoforou, N. Khan, V. Di Bucci a M. Kellerbauer, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Association for Competitive Technology, Inc. (Washington, DC, Spojené štáty) (v zastúpení: J.-F. Belis, advokát)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Union fédérale des consomateurs – Que choisir (UFC – Que choisir) (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: pôvodne J. Franck, neskôr E. Nasry, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 3726 v konečnom znení z 13. mája 2009 týkajúceho sa konania podľa článku 82 [ES] a článku 54 Dohody o EHP (vec COMP/C-3/37.990 – Intel), ako aj subsidiárne návrh na zrušenie alebo zníženie pokuty uloženej žalobcovi

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Intel Corp. znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskej komisie, okrem jej trov konania, ktoré vznikli z dôvodu vedľajšieho účastníctva Association for Competitive Technology, Inc., a Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir).

               3.

               Association for Competitive Technology znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii z dôvodu jej vedľajšieho účastníctva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 220, 12.9.2009.


title: Vec T-29/07: Žaloba podaná 9. februára 2007 – Lactalis Gestion Lait a Lactalis Investissements/Rada

text:
               24.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/27

         Žaloba podaná 9. februára 2007 – Lactalis Gestion Lait a Lactalis Investissements/Rada
   (Vec T-29/07)
   (2007/C 69/56)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyne: Lactalis Gestion Lait SNC a Lactalis Investissements SNC (Laval, Francúzsko) (v zastúpení: A. Philippart, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobkýň

               —

               určiť, že článok 1 prvý odsek smernice 67/227/EHS, ku ktorému sa viaže štvrté odôvodnenie, zaväzuje členské štáty zrušiť a nahradiť kumulatívne viacstupňové systémy daní z obratu narušujúce hospodársku súťaž a vytvárajúce prekážku obchodu medzi členskými štátmi,

               —

               určiť, že článok 1 tretí odsek smernice 67/227/EHS, ku ktorému sa viaže ôsme odôvodnenie, zakazuje (starým aj novým) členským štátom praktizovať alebo prijímať opatrenia na paušálne vyrovnanie pri dovoze alebo vývoze týkajúce sa dane z obratu pri obchodovaní medzi členskými štátmi,

               —

               určiť, že článok 1 prvej smernice 67/227/EHS nahrádza kumulatívne viacstupňové systémy daní spoločným systémom dane z pridanej hodnoty a že zachovávanie alebo zavádzanie kumulatívnych viacstupňových daní narušujúcich hospodársku súťaž a vytvárajúcich prekážku obchodu musí byť zakázané,

               —

               určiť, že v rozpore s cieľom, ktorý si stanovila, poskytuje smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty tým, že zrušuje prvú smernicu 67/227/EHS, s výnimkou článku 2 definujúceho vlastnosti DPH, neúplný a nesprávny obraz o existujúcich právnych predpisoch v oblasti DPH a narúša harmonizáciu právnych predpisov týkajúcich sa daní z obratu,

               —

               určiť, že Rada tým, že odstraňuje všetky odkazy na zásadu zákazu kumulatívnych viacstupňových daní a tým, že tak umožňuje zachovávanie a opätovné zavádzanie daní z obratu, ktoré môžu narušovať hospodársku súťaž a vytvárať prekážku obchodu medzi členskými štátmi, porušuje ciele stanovené článkami 3 a 93 ES a priamo a osobne zasahuje do záujmov žalobcov,

               —

               zrušiť článok 411-1 smernice 2006/112/ES v rozsahu, v akom zrušuje štvrté a ôsme odôvodnenie a prvý a tretí odsek článku 1 smernice Rady 67/227/EHS a zjavne porušuje články 3 a 93 ES,

               —

               zaviazať Radu nahradiť mimoriadne výdavky vynaložené žalobkyňami v tomto konaní.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyne sa touto žalobou domáhajú zrušenia článku 411-1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) v rozsahu, v akom zrušuje prvý a tretí odsek článku 1 prvej smernice Rady 67/227/EHS z 11. apríla 1967 o harmonizácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa dane z obratu (2), stanovujúce zrušenie a zakazujúce zachovávanie alebo zavádzanie kumulatívnych viacstupňových daní.
   Žalobkyne tvrdia, že prijatím takejto smernice Rada porušuje ciele Zmluvy uvedené v článkoch 3 a 93 ES, ktoré stanovujú zosúlaďovanie právnych predpisov týkajúcich sa dane z obratu. Takisto tvrdia, že zrušenie smernice 67/227/EHS smernicou 2006/112/ES vedie k spochybňovaniu zásady zákazu kumulatívnych viacstupňových daní, ktoré podľa žalobkýň môžu svojou samotnou povahou narušovať hospodársku súťaž a vytvárať prekážku obchodu medzi členskými štátmi.

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES L 71, s. 1301; Mim. vyd. 09/001, s. 3.


title: Vec T-224/16: Žaloba podaná 10. mája 2016 – Messe Friedrichshafen/EUIPO – El Corte Inglés (Out Door)

text:
               27.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/34

         Žaloba podaná 10. mája 2016 – Messe Friedrichshafen/EUIPO – El Corte Inglés (Out Door)
   (Vec T-224/16)
   (2016/C 232/44)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Messe Friedrichshafen GmbH (Friedrichshafen, Nemecko) (v zastúpení: W. Schulte Hemming, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľka spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie zobrazená v čiernej, žltej a oranžovej farbe obsahujúca slovné prvky „Out Door“ – prihláška č. 6 938 864.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 8. februára 2016 vo veci R 2302/2011-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom zamieta zápis ochrannej známky „Out Door“ (prihláška č. 006938864) pre výrobky a služby patriace do tried 9, 16, 25, 28, 35, 37, 38, 41, 42, 43 a 45,

               —

               prípadne zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom zamieta zápis ochrannej známky „Out Door“ (prihláška č. 006938864) pre tieto výrobky a služby zaradené do triedy 35:

                  „Organizovanie a usporadúvanie kongresov, konferencií, seminárov a tvorivých dielní (workshop), veľtrhov a výstav na hospodárske a reklamné účely, aj na internete a v iných elektronických médiách; dojednanie/organizácia cesty, podpora predaja a sprostredkovanie obchodných kontaktov, ponúk a hospodárskych kontaktov, ako aj obchody v oblasti konzumného tovaru a investičného tovaru na internete a v iných elektronických médiách s pomocou virtuálneho veľtrhu; poskytovanie a prenájom výstavných plôch a stánkov vrátane príslušného vybavenia (doteraz zahrnuté v tejto triede); reklama pre vystavovateľov a sprostredkovanie reklamy; dekorácia stánkov a pódia.

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania vzniknuté žalobkyni.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 76 nariadenia č. 207/2009.