Rozsudok Súdneho dvora zo 4. júla 1979. # Gallet proti Ministre de l'agriculture. # Návrh na začatie prejudiciálneho konania Conseil d'Etat - Francúzsko. # Vec 7/79.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 21. novembra 2007. # Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT). # Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva VITAL FIT - Skoršia národná slovná ochranná známka VITAFIT - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 - Právo byť vypočutý - Povinnosť odôvodnenia. # Vec T-111/06.

text:
      Rozsudok Súdu prvého stupňa (tretia komora) z 21. novembra 2007 – Wesergold Getränkeindustrie/ÚHVT – Lidl Stiftung (VITAL
            FIT)
      (vec T‑111/06)
      „Ochranná známka Spoločenstva – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva VITAL FIT – Skoršia národná slovná ochranná známka VITAFIT – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 – Právo byť vypočutý – Povinnosť odôvodnenia“
      Ochranná známka Spoločenstva – Definícia a nadobudnutie ochrannej známky Spoločenstva – Relatívne dôvody zamietnutia – Námietka majiteľa zhodnej alebo podobnej skoršej ochrannej známky zapísanej pre zhodné alebo podobné tovary alebo služby
         – Pravdepodobnosť zámeny so skoršou ochrannou známkou [nariadenie Rady č. 40/94, článok 8 ods. 1 písm. b)] (pozri body 39,
         42, 45 – 47)

      Predmet

               Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 16. februára 2006 (vec R 3/2005‑2) týkajúcemu sa námietkového
                  konania medzi Lidl Stiftung & Co. KG a Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG

            Údaje týkajúce sa veci

               Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva:

               Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG

               Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva:

               obrazová ochranná známka VITAL FIT pre výrobky triedy 32 – prihláška č. 1457951

               Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky:

               Lidl Stiftung & Co. KG

               Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky:

               národná slovná ochranná známka VITAFIT pre výrobky triedy 32 – prihláška č. 1050163

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               vyhovenie námietke

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               zamietnutie odvolania

      Výrok

                  1.

                  	Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  	Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG je povinný nahradiť trovy konania.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. októbra 2009. # Komisia Európskych spoločenstiev proti Fínskej republike. # Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Smernica 91/271/EHS - Čistenie komunálnych odpadových vôd - Opomenutie vyžadovať náročnejšie čistenie dusíka vo všetkých čističkách komunálnych odpadových vôd z aglomerácií s populačným koeficientom viac ako 10 000. # Vec C-335/07.

text:
      Vec C‑335/07
      Komisia Európskych spoločenstiev
      proti
      Fínskej republike
      „Nesplnenie povinnosti členským štátom – Životné prostredie – Smernica 91/271/EHS – Čistenie komunálnych odpadových vôd – Nevyžadovanie náročnejšieho čistenia dusíka vo všetkých čističkách komunálnych odpadových vôd z aglomerácií s populačným
         koeficientom viac ako 10 000“

      Abstrakt rozsudku
      1.        Životné prostredie – Čistenie komunálnych odpadových vôd – Smernica 91/271
      (Článok 174 ods. 2 ES; smernica Rady 91/271, článok 3 ods. 1 druhý pododsek a článok 5 ods. 2)
      2.        Životné prostredie – Čistenie komunálnych odpadových vôd – Smernica 91/271
      [Smernica Rady 91/271, článok 5 ods. 2 a 3, príloha I B ods. 3 a príloha II A písm. a) druhý pododsek]
      3.        Životné prostredie – Čistenie komunálnych odpadových vôd – Smernica 91/271
      (Smernica Rady 91/271, článok 5 ods. 5)
      1.        Z článku 5 ods. 2 smernice 91/271 o čistení komunálnych odpadových vôd, zmenenej a doplnenej smernicou 98/15, vyplýva, že
         všetky komunálne odpadové vody pochádzajúce z aglomerácií s populačným koeficientom viac ako 10 000, ktoré sú vypúšťané do
         citlivej oblasti, musia byť najneskôr do 31. decembra 1998 predmetom náročnejšieho čistenia ako toho, ktoré je uvedené v článku
         4 uvedenej smernice. V tejto súvislosti je irelevantné, či sú odpadové vody vypúšťané do citlivej oblasti priamo alebo nepriamo.
         Toto je v súlade s vysokou úrovňou ochrany, ku ktorej smeruje politika Spoločenstva v oblasti životného prostredia v zmysle
         článku 174 ods. 2 ES.

      (pozri body 28, 29)
      2.        Podľa ustanovení článku 5 ods. 3 v spojení s ustanoveniami prílohy I B odseku 3 smernice 91/271 o čistení komunálnych odpadových
         vôd, zmenenej a doplnenej smernicou 98/15, čistenie stanovené podľa článku 5 odseku 2 tejto smernice je náročnejším čistením
         ako to, ktoré je uvedené v článku 4 tejto smernice, a týka sa komunálnych odpadových vôd vstupujúcich do zberných systémov
         z aglomerácií s populačným koeficientom viac ako 10 000. Toto čistenie zahŕňa, pokiaľ ide o vypúšťanie do citlivých oblastí
         eutrofizácie, najmä dodržiavanie požiadaviek uvedených v tabuľke 2 tej istej prílohy, avšak s výhradou stanovenou v prílohe
         II A písm. a) druhom pododseku uvedenej smernice, ktorá uvádza, že pre veľké aglomerácie je potrebné začleniť odstraňovanie
         fosforu a/alebo dusíka, pokiaľ sa nedá preukázať, že odstraňovanie nemá účinok na úroveň eutrofizácie.

      (pozri body 32, 33)
      3.        Podľa článku 5 ods. 5 smernice 91/271 o čistení komunálnych odpadových vôd, zmenenej a doplnenej smernicou 98/15, závisí povinnosť
         znížiť obsah dusíka od miery, v akej vypúšťané odpadové vody z čističiek komunálnych odpadových vôd, ktoré sa nachádzajú v povodiach
         vlievajúcich sa do citlivých morských oblastí, prispievajú k ich znečisťovaniu. Okrem toho bez ohľadu na to, či by bolo vypúšťanie
         odpadových vôd z čističiek komunálnych odpadových vôd, ktoré sa nachádzajú v tom istom povodí vlievajúcom sa do citlivej oblasti,
         priame alebo nepriame, podlieha podľa článku 5 ods. 5 uvedenej smernice požiadavkám uplatniteľným na citlivé oblasti, iba
         ak toto vypúšťanie prispieva k znečisteniu tejto oblasti. Musí teda existovať príčinná súvislosť medzi uvedeným vypúšťaním
         a znečistením citlivých oblastí.

      (pozri body 40 – 44, 88)
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (tretia komora)
      zo 6. októbra 2009 (*)

      „Nesplnenie povinnosti členským štátom – Životné prostredie – Smernica 91/271/EHS – Čistenie komunálnych odpadových vôd – Nevyžadovanie náročnejšieho čistenia dusíka vo všetkých čističkách komunálnych odpadových vôd z aglomerácií s populačným
         koeficientom viac ako 10 000“

      Vo veci C‑335/07,
      ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 16. júla 2007,
      Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: I. Koskinen, L. Parpala, M. Patakia a S. Pardo Quintillán, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie
         v Luxemburgu,

      žalobkyňa,
      proti
      Fínskej republike, v zastúpení: J. Heliskoski a A. Guimaraes‑Purokoski, splnomocnení zástupcovia,

      žalovanej,
      ktorú v konaní podporuje:
      Švédske kráľovstvo, v zastúpení: A. Falk, splnomocnená zástupkyňa,

      vedľajší účastník konania,
      SÚDNY DVOR (tretia komora),
      v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia A. Ó Caoimh, J. Klučka, U. Lõhmus a A. Arabadjiev (spravodajca),
      generálna advokátka: J. Kokott,
      tajomník: C. Strömholm, referentka,
      so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 19. februára 2009,
      po vypočutí návrhov generálnej advokátky na pojednávaní 26. marca 2009,
      vyhlásil tento
      Rozsudok
      1        Svojou žalobou Komisia Európskych spoločenstiev žiada, aby Súdny dvor určil, že Fínska republika si tým, že nezabezpečila,
         aby všetky vypúšťania z čističiek komunálnych odpadových vôd z aglomerácií s populačným koeficientom (p. k.) prevyšujúcim
         10 000 prešli náročnejším čistením, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 5 ods. 2, 3 a 5 smernice Rady 91/271/EHS
         z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd (Ú. v. ES L 135, s. 40; Mim. vyd. 15/002, s. 26), zmenenej a doplnenej
         smernicou Komisie 98/15/ES z 27. februára 1998, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/271/EHS, pokiaľ ide o niektoré požiadavky
         stanovené v jej prílohe I (Ú. v. ES L 67, s. 29; Mim. vyd. 15/004, s. 27, ďalej len „smernica 91/271“).

      Právny rámec
      Dohovor o ochrane morského prostredia oblasti Baltského mora
      2        Európske spoločenstvo je spolu s niektorými z členských štátov a s Ruskou federáciou signatárom Dohovoru o ochrane morského
         prostredia oblasti Baltského mora (Helsinský dohovor v revidovanom znení z roku 1992) (Ú. v. ES L 73, 1994, s. 20; Mim. vyd.
         11/019, s. 292, ďalej len „dohovor o Baltskom mori“), prijatého rozhodnutím Rady 94/157/ES z 21. februára 1994 o uzavretí
         Dohovoru o ochrane morského prostredia v oblasti Baltského mora (Helsinského dohovoru v revidovanom znení z r. 1992) (Ú. v. ES
         L 73, s. 19; Mim. vyd. 11/019, s. 291).

      Právna úprava Spoločenstva
      3        Podľa znenia jej článku 1 sa smernica 91/271 týka zberu, čistenia a vypúšťania komunálnych odpadových vôd a čistenia a vypúšťania
         odpadovej vody z určitých priemyselných odvetví a jej cieľom je chrániť životné prostredie pred nepriaznivými vplyvmi vypúšťania
         uvedenej odpadovej vody.

      4        Článok 2 tejto smernice stanovuje:

      „Na účely tejto smernice:
      1.      ‚komunálne odpadové vody‘: odpadové vody z domácností alebo zmes odpadových vôd z domácností s priemyselnou odpadovou vodou
         a/alebo splaškovou dažďovou vodou;

      …
      4.      ‚aglomerácia‘: je oblasť, v ktorej sa osídlenie alebo hospodárska činnosť natoľko koncentrujú, že je opodstatnené odvádzať
         z nich komunálne odpadové vody do čističky komunálnych odpadových vôd alebo na miesto ich konečného vypúšťania;

      5.      ‚zberný systém‘: je systém kanálov, ktoré zbierajú a odvádzajú komunálnu odpadovú vodu;
      6.      ‚1 p. k. (populačný koeficient)‘: je množstvo organického biologicky odbúrateľného znečistenia vyjadrené hodnotou ukazovateľa
         na biochemickú spotrebu kyslíka za prvých päť dní (BOD5) ekvivalentnou 60 g za deň;

      …
      8.      ‚sekundárne čistenie‘: je čistenie komunálnych odpadových vôd zahŕňajúce vo všeobecnosti biologické čistenie a sekundárne
         usadzovanie alebo iný proces, ktorý spĺňa požiadavky stanovené v tabuľke 1 prílohy 1;

      9.      ‚primerané čistenie‘: je spracovanie komunálnej odpadovej vody akýmkoľvek procesom a/alebo systémom likvidácie, ktorým sa
         zabezpečí, že sa splnia kvalitatívne ciele zberných vôd a príslušné ustanovenia tejto a ďalších smerníc spoločenstva;

      …
      11.      ‚eutrofizácia‘: je obohacovanie vody živinami, najmä zlúčeninami dusíka a fosforu, ktoré spôsobuje zvýšený rast rias a vyšších
         rastlinných foriem, čím môže dôjsť k nežiaducemu zhoršovaniu biologickej rovnováhy a kvality tejto vody;

      …
      13.      ‚pobrežné vody‘: sú vody mimo čiary odlivu alebo vonkajšej hranice estuária.“
      5        Všeobecné predpisy uplatniteľné na odpadové vody, ktorých sa týka uvedená smernica, sa uvádzajú v jej článku 4, ktorý v odseku
         1 stanovuje:

      „Členské štáty zabezpečia, že komunálne odpadové vody vstupujúce do zberných systémov prejdú pred vypustením sekundárnym čistením
         alebo ekvivalentným čistením…“

      6        Článok 5 smernice 91/271 stanovuje:

      „1.      Na účely odseku 2 členské štáty identifikujú do 31. decembra 1993 citlivé oblasti podľa kritérií stanovených v prílohe II.
      2.      Členské štáty zabezpečia, že komunálne odpadové vody vstupujúce do zberných systémov prejdú pred vypustením v citlivých oblastiach
         náročnejším čistením ako tým, ktoré je uvedené v článku 4, najneskôr do 31. decembra 1998 pre všetky vypúšťania z aglomerácií
         s viac ako 10 000 p. k.

      3.      Vypúšťanie z čističiek komunálnych odpadových vôd uvedené v odseku 2 musí spĺňať príslušné požiadavky v oddiele B prílohy
         I. …

      4.      Alternatívne sa požiadavky pre jednotlivé zariadenia stanovené v odsekoch 2 a 3 nemusia použiť v citlivých oblastiach, kde
         sa dá preukázať, že minimálne percento zníženia celkovej záťaže vstupujúcej do všetkých čističiek komunálnych odpadových vôd
         v tejto oblasti je aspoň 75 % pre celkový obsah fosforu a aspoň 75 % pre celkový obsah dusíka.

      5.      Vypúšťanie z čističiek komunálnych odpadových vôd, ktoré sú umiestnené v príslušných oblastiach povodia citlivých oblastí
         a ktoré prispievajú k znečisteniu týchto oblastí, podlieha odsekom 2, 3 a 4.

      …
      8.      Členský štát nemusí identifikovať citlivé oblasti na účely tejto smernice, ak zavádza čistenie stanovené podľa odsekov 2,
         3 a 4 na celom svojom území.“

      7        Odseky 2 a 3 prílohy I B tejto smernice sú formulované takto:

      „2.      Vypúšťanie z čističiek komunálnych odpadových vôd podliehajúce čisteniu v súlade s článkom 4 a 5 spĺňa požiadavky uvedené
         v tabuľke 1.

      3.      Vypúšťanie z čističiek komunálnych odpadových vôd do tých citlivých oblastí, ktoré podliehajú eutrofizácii, ako je stanovené
         v prílohe II A a), navyše spĺňa požiadavky uvedené v tabuľke 2 tejto prílohy.“

      8        Tabuľka 2 uvedenej prílohy I znie takto:

      „Tabuľka 2: Požiadavky na vypúšťanie z čističiek komunálnych odpadových vôd do citlivých oblastí, ktoré podliehajú eutrofizácii,
         stanovené v prílohe II A a). V závislosti od miestnej situácie sa môžu uplatňovať požiadavky na jeden alebo na obidva ukazovatele.
         Použijú sa hodnoty koncentrácie alebo percent zníženia.“

      9        Podľa druhého riadku tejto tabuľky musí celkové množstvo dusíka predstavovať maximálnu koncentráciu 15 mg/l pre aglomerácie,
         ktorých p. k. sa nachádza medzi 10 000 a 100 000, a 10 mg/l pre väčšie aglomerácie, alebo byť predmetom minimálneho percentuálneho
         zníženia o 70 až 80 %.

      10      Príloha II A písm. a) druhý pododsek smernice 91/271 stanovuje:

      „Pri posudzovaní toho, ktoré živiny by sa mali znížiť pri ďalšom čistení, sa môžu zohľadniť nasledujúce prvky:
      i)      jazerá a potoky siahajúce do jazier/rezervoárov/uzavretých zálivov, pri ktorých sa zistila slabá výmena vody a kde môže nastať
         zhromažďovanie. V týchto oblastiach sa musí zahrnúť odstraňovanie fosforu, pokiaľ sa nedá preukázať, že odstraňovanie nemá
         účinok na úroveň eutrofizácie. Tam, kde sa robí vypúšťanie z veľkých aglomerácií, sa môže posúdiť tiež odstraňovanie dusíka;

      ii)      estuáriá, zálivy a iné pobrežné vody, pri ktorých sa zistila slabá výmena vody alebo ktoré prijímajú veľké množstvá živín.
         Výtoky z malých aglomerácií majú [Vypúšťanie z malých aglomerácií má – neoficiálny preklad] obvykle menší význam v takýchto oblastiach, ale pre veľké aglomerácie je potrebné začleniť odstraňovanie fosforu a/alebo
         dusíka, pokiaľ sa nedá preukázať, že odstraňovanie nemá účinok na úroveň eutrofizácie.“

      Vnútroštátna právna úprava
      11      Podľa článku 4 rozhodnutia Rady ministrov č. 365/1994 z 19. mája 1994 o čistení odpadových vôd pochádzajúcich z komunálnych
         kanalizácií a určitých priemyselných odvetví a vypúšťaných do vody a o čistení priemyselných odpadových vôd, ktoré vstupujú
         do komunálnych kanalizácií, sú všetky fínske vodné prostredia považované za citlivé oblasti v zmysle smernice 91/271.

      12      Z opisu vnútroštátnej právnej úpravy predloženého v písomných vyjadreniach Fínskej republiky, ktorý Komisia nenapadla, vyplýva,
         že každá fínska čistička komunálnych odpadových vôd aglomerácií s p. k. viac ako 100 musí disponovať environmentálnym povolením,
         ktoré sa vydáva po posúdení z prípadu na prípad. V rámci tohto posúdenia sa vždy zohľadňuje stav vôd a vplyv, ktoré na ne
         komunálne odpadové vody majú.

      13      V rámci svojho posúdenia orgán poverený udelením environmentálneho povolenia disponuje, pokiaľ ide o čističky komunálnych
         odpadových vôd aglomerácií s p. k. viac ako 4 000, expertízou z oblasti práva životného prostredia, ako aj vedeckou a technickou
         expertízou. Tento orgán musí zohľadniť vyjadrenia, ktoré obdrží v rámci postupu schvaľovania, vrátane stanoviska dotknutého
         ympäristökeskus (regionálne centrum životného prostredia).

      14      Toto centrum má za úlohu dbať o všeobecný záujem v oblasti životného prostredia. V stanovisku, ktoré predkladá orgánu poverenému
         udelením environmentálneho povolenia, musí navrhnúť zníženie obsahu dusíka, ak je to potrebné vzhľadom na životné prostredie,
         zohľadňujúc pritom miestnu situáciu a najnovšie vedecké poznatky. Žiadosť o zníženie obsahu dusíka musí byť v zásade adresovaná
         všetkým čističkám odpadových vôd pochádzajúcich z aglomerácií s p. k. viac ako 10 000, ktoré vypúšťajú odpadové vody priamo
         do oblastí na juh od Kvarkenu (Merenkurkku), nachádzajúceho sa na hranici medzi Botnickou zátokou (Perämeri) a Botnickým morom
         (Selkämeri), ktoré spolu vytvárajú Botnický záliv. Botnický záliv predstavuje rameno Baltského mora.

       Konanie pred podaním žaloby
      15      Komisia zastávala názor, že vo všetkých fínskych aglomeráciách s p. k. viac ako 10 000, ktoré sa nachádzajú v povodiach vlievajúcich
         sa do Baltského mora, je potrebné vykonávať náročnejšie čistenie (ďalej len „terciárne čistenie“) v zmysle článku 5 odsekov
         2, 3 a 5 smernice 91/271 dusíka a fosfora súčasne, preto listom z 1. júla 2002 vyzvala Fínsku republiku, aby zabezpečila dosiahnutie
         súladu s článkom 5 smernice 91/271.

      16      Vo svojej odpovedi z 27. augusta 2002 Fínska republika uviedla, že dosiahla súlad so smernicou 91/271. Obsah dusíka je totiž
         znižovaný, ak je to považované za potrebné, pričom sa zakaždým zohľadňuje stav zberných vôd podľa toho, čo vyžaduje uvedená
         smernica.

      17      Dňa 1. apríla 2004 Komisia zaslala Fínskej republike podľa článku 226 prvého odseku ES odôvodnené stanovisko, v ktorom uviedla
         záver, že Fínska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej ukladá článok 5 ods. 2, 3 a 5 smernice 91/271, keďže nevyžadovala,
         aby odpadové vody pochádzajúce z aglomerácií s p. k. viac ako 10 000 prešli náročnejším čistením, a vyzvala tento členský
         štát, aby prijal opatrenia uvedené v tomto odôvodnenom stanovisku v lehote dvoch mesiacov od jeho prijatia.

      18      Keďže Komisiu odpoveď fínskych orgánov na uvedené odôvodnené stanovisko neuspokojila, podala túto žalobu.

      19      Uznesením predsedu Súdneho dvora zo 7. augusta 2008 bolo Švédskemu kráľovstvu povolené vstúpiť do konania ako vedľajší účastník
         podporujúci návrhy Fínskej republiky.

       O žalobe
       Argumentácia účastníkov konania
      20      Podľa Komisie, keďže všetky fínske vodné prostredia tvoria citlivé oblasti v zmysle smernice 91/271, sa povinnosť dbať o to,
         aby všetky komunálne odpadové vody vstupujúce do zberných systémov boli pred vypustením predmetom náročnejšieho čistenia,
         než je čistenie opísané v článku 4 uvedenej smernice, pre všetky vypúšťania pochádzajúce z aglomerácií s p. k. viac ako 10 000,
         uplatňuje na celé fínske územie.

      21      Za takýchto okolností zo smernice 91/271 vyplýva, že dusík musí byť predmetom terciárneho čistenia vo všetkých čističkách
         komunálnych odpadových vôd pochádzajúcich z fínskych aglomerácií s p. k. viac ako 10 000, ktoré sa nachádzajú v pobrežných
         oblastiach a povodiach vlievajúcich sa do Baltského mora.

      22      Komisia zastáva názor, že na splnenie cieľa smernice 91/271 sa všetky vypúšťané odpadové vody pochádzajúce z aglomerácií s p. k.
         viac ako 10 000, ktoré sa vlievajú do Baltského mora, musia čistiť od fosforu, ako aj dusíka. Takéto zaobchádzanie obmedzuje
         migráciu dusíka do centra Baltského mora, Fínskeho zálivu (Suomenlahti), mora v oblasti súostrovia Saaristomeri a určitých
         častí Botnického mora a tým eutrofizáciu týchto oblastí. Podľa názoru Komisie fínske orgány nepreukázali, že rozhodnutie nepristúpiť
         v terciárnemu čisteniu dusíka vo všetkých dotknutých čističkách bolo bez vplyvu na uvedené oblasti.

      23      Fínska republika poznamenáva, že komunálne odpadové vody všetkých fínskych aglomerácií sú čistené v biochemických čističkách
         a že tieto čističky musia získať environmentálne povolenie. Základným prvkom postupu vydania tohto povolenia je konzultácia
         s regionálnymi centrami životného prostredia a týmto centrám prislúcha odporučiť zníženie obsahu dusíka vždy, keď sa to ukazuje
         potrebné pre ochranu životného prostredia. Okrem toho pri pravidelnom preskúmaní, ktorého predmetom je každé environmentálne
         povolenie, je potreba zníženia obsahu dusíka hodnotená vzhľadom na miestnu situáciu, v súlade s tým, čo uvádza smernica 91/271.

      24      Fínska republika potvrdzuje, že vo veľkej časti jej vnútrozemských vôd predstavovaných jazerami a riekami dusík nemá vplyv
         na eutrofizáciu, keďže živinou regulujúcou eutrofizáciu je fosfor. Fínska republika zastáva názor, že ani dusík nie je živinou,
         ktorá reguluje eutrofizáciu vo všetkých fínskych morských oblastiach.

      25      Za týchto okolností Fínska republika popiera, že smernica 91/271 ukladá zníženie obsahu dusíka vo všetkých odpadových vodách
         pochádzajúcich z aglomerácií s p. k. viac ako 10 000. Podľa ustanovení tabuľky 2 prílohy I uvedenej smernice sa totiž potreba
         pristúpiť k znižovaniu obsahu dusíka posudzuje „v závislosti od miestnej situácie“. Komisia nepreukázala, že zatiaľ čo smernica
         91/271 si vyžaduje zníženie obsahu dusíka, fínske orgány ho nevyžadujú, a to v rámci posúdenia vykonaného pre každú čističku
         čistiacu komunálne odpadové vody aglomerácií s p. k. viac ako 100, na účely udelenia obnovenia environmentálneho povolenia
         vyžadovaného v súlade s vnútroštátnou právnou úpravou.

      26      Okrem toho Fínska republika uvádza, že „miestna situácia“ uvedená v tabuľke 2 prílohy I smernice 91/271 sa obmedzuje na vodnú
         oblasť, v ktorej emisie čističiek môžu mať za dôsledok poškodenie uvádzané uvedenou smernicou. Okrem toho požiadavka, podľa
         ktorej musí byť obsah dusíka vo všetkých prípadoch znížený v súlade s hodnotami uvádzanými v tejto tabuľke, je nezávisle od
         jeho vplyvu na vodné prostredie v rozpore so zásadou proporcionality.

      27      Fínska republika navyše uvádza tri hlavné dôvody na ospravedlnenie svojej praxe spočívajúcej v posudzovaní potreby znižovania
         obsahu dusíka z prípadu na prípad pri každej čističke podliehajúcej povinnosti získať environmentálne povolenie podľa vnútroštátnej
         právnej úpravy. Po prvé tento členský štát uvádza, že v určitých prípadoch zníženie obsahu dusíka v komunálnych odpadových
         vodách nemá vplyv na eutrofizáciu Baltského mora z dôvodu zachytávania dusíka jazerami a riekami. Po druhé nebolo vylúčené,
         že za určitých okolností by zníženie obsahu dusíka malo škodlivý účinok na stav vôd, vyvolávajúc kvitnutie určitých škodlivých
         rias. Po tretie Fínska republika poznamenáva, že nízka úroveň migrácie dusíka z Botnického zálivu, ktorý nevykazuje známky
         eutrofizácie a v ktorom dusík nie je limitujúcou živinou, do iných morských oblastí nemôže byť považovaná za spôsobujúcu poškodenie
         v dotknutých zónach v zmysle smernice 91/271.

      Posúdenie Súdnym dvorom
      28      Z článku 5 ods. 2 smernice 91/271 vyplýva, že všetky komunálne odpadové vody pochádzajúce z aglomerácií s p. k. viac ako 10 000,
         ktoré sú vypúšťané do citlivej oblasti, musia byť najneskôr do 31. decembra 1998 predmetom náročnejšieho čistenia ako toho,
         ktoré je uvedené v článku 4 uvedenej smernice.

      29      V tejto súvislosti Súdny dvor už rozhodol, že pre to, či existuje vypúšťanie v zmysle článku 5 ods. 2 smernice 91/271, je
         irelevantné, či sú odpadové vody vypúšťané do citlivej oblasti priamo alebo nepriamo (pozri v tomto zmysle rozsudok z 25. apríla
         2002, Komisia/Taliansko, C‑396/00, Zb. s. I‑3949, body 29 až 32). Ako poznamenala generálna advokátka v bode 72 návrhov, toto
         je v súlade s vysokou úrovňou ochrany, ku ktorej smeruje politika Spoločenstva v oblasti životného prostredia v zmysle článku
         174 ods. 2 ES.

      30      Identifikovanie citlivých oblastí môže byť podľa znenia prílohy II A smernice 91/271 založené na eutrofizácii, odoberaní pitnej
         vody alebo na požiadavkách iných smerníc.

      31      V prejednávanej veci je nesporné, že v roku 1994 Fínska republika identifikovala všetky svoje vody ako oblasti citlivé na
         eutrofizáciu a že všetky čističky tohto členského štátu vykonávajú priamo alebo nepriamo vypúšťanie do týchto oblastí.

      32      Okrem toho článok 5 ods. 3 smernice 91/271 určuje, akým predpisom je podriadené terciárne čistenie vypúšťaných odpadových
         vôd v takýchto citlivých oblastiach. Z tohto ustanovenia v spojení s ustanoveniami, na ktoré odkazuje, vyplýva, že vypúšťanie
         z čističiek komunálnych odpadových vôd do citlivých oblastí, ktoré sú predmetom eutrofizácie, musí spĺňať požiadavky uvedené
         v tabuľke 2 prílohy I tejto smernice.

      33      Súdny dvor už rozhodol, že tieto predpisy sa uplatňujú s výhradou prílohy II A písm. a) druhého pododseku smernice 91/271
         (rozsudok z 23. septembra 2004, Komisia/Francúzsko, C‑280/02, Zb. s. I‑8573, body 104 a 105). Bod ii) tohto ustanovenia uvádza,
         že pokiaľ ide o pobrežné vody, pri ktorých sa zistila slabá výmena vody alebo ktoré prijímajú veľké množstvá živín, pre veľké
         aglomerácie je potrebné začleniť odstraňovanie fosforu a/alebo dusíka, pokiaľ sa nedá preukázať, že odstraňovanie nemá účinok
         na úroveň eutrofizácie.

      34      Tabuľka 2 prílohy I tejto smernice sa týka zníženia obsahu fosforu a dusíka v komunálnych odpadových vodách. Podľa názvu tejto
         tabuľky sa v závislosti od miestnej situácie stanovuje uplatnenie jedného parametra alebo oboch. Či teda má byť znižovaný
         obsah dusíka alebo fosforu, alebo oboch látok, závisí od miestnej situácie. Členský štát sa teda môže rozhodnúť uplatňovať
         hodnotu koncentrácie alebo percento zníženia.

      35      Je potrebné uviesť, že Komisia a Fínska republika sa zhodujú na skutočnosti, že eutrofizácia Baltského mora predstavuje závažný
         problém životného prostredia a že tento fenomén je vyvolaný zvýšenou koncentráciou dusíka a fosforu, dvoch látok, ktoré sú
         však pre život v mori nevyhnutné.

      36      Ako to potvrdila samotná Komisia, mechanizmus obmedzenia eutrofizácie dusíkom a/alebo fosforom sa značne odlišuje od jednej
         morskej oblasti Baltského mora k inej, dokonca aj vnútri tej istej oblasti. Neexistuje teda jednotné riešenie problému eutrofizácie
         pre celé Baltské more.

      37      Z pripomienok predložených účastníkmi konania vyplýva, že vo všeobecnosti jedna zo živín, či už ide o fosfor alebo dusík,
         je v pomere k druhej prítomná v menšom množstve a že tento rozdiel v množstve obmedzuje tvorbu rias. Táto látka sa preto nazýva
         „limitujúci faktor“. Vody jednej oblasti môžu byť citlivé na jednu alebo druhú z týchto látok, alebo na obe. Pristúpenie k znižovaniu
         fosforu a/alebo dusíka v závislosti od citlivosti uvedených vôd teda umožňuje obmedziť tvorbu rias.

      38      Za takýchto okolností opatrenia, ktoré by bolo potrebné prijať na obmedzenie eutrofizácie v jednej alebo v inej časti Baltského
         mora, nie sú rovnaké. Smernica 91/271 v tejto súvislosti uvádza, že členské štáty posudzujú na základe miestnej situácie látky
         – fosfor a/alebo dusík –, ktoré prispievajú k eutrofizácii, a v súlade s týmto posúdením prijímajú primerané opatrenia na
         čistenie.

      39      Ako to uvádza Fínska republika, smernica 91/271 teda automaticky nevyžaduje zníženie obsahu dusíka, hoci sú odpadové vody
         z čističky komunálnych odpadových vôd vypúšťané do zberných vôd nachádzajúcich sa v citlivej oblasti. Rozhodujúcim pre určenie,
         či dusík a/alebo fosfor musia byť odstraňované, je dôvod citlivosti týchto vôd v spojení so skúmaním miestnej situácie.

      40      Preto nemožno súhlasiť s výkladom, ktorý uvádza Komisia, podľa ktorého samotná skutočnosť, že odpadové vody vypúšťané z čističiek
         komunálnych odpadových vôd ústia do citlivej morskej oblasti, umožňuje konštatovať, že smernica 91/271 vyžaduje terciárne
         čistenie dusíka. Podľa článku 5 ods. 5 uvedenej smernice závisí povinnosť znížiť obsah dusíka od miery, v akej vypúšťané odpadové
         vody z čističiek komunálnych odpadových vôd, ktoré sa nachádzajú v povodiach vlievajúcich sa do citlivých morských oblastí,
         prispievajú k ich znečisťovaniu.

      41      Keďže určenie limitujúceho faktora nie je výlučne spojené s citlivosťou zberných vôd, ale tiež s existenciou znečisťujúceho
         účinku vypúšťania na tieto vody, nie je možné tvrdiť, ako to v podstate robí Komisia, že keďže Baltské more trpí silnou eutrofizáciou
         spôsobenou dusíkom, ako aj fosforom a keďže väčšina fínskych vnútrozemských vôd sa vlieva do tohto mora, fínske jazerá a rieky,
         ako aj pobrežné vody musia byť považované za citlivé na obe látky.

      42      Z týchto úvah vyplýva, že v rozpore s tým, čo uvádza Komisia, smernica 91/271 nestanovuje všeobecnú povinnosť vyžadovať terciárne
         čistenie dusíka pri vypúšťaní odpadových vôd z každej čističky komunálnych odpadových vôd pochádzajúcich z aglomerácií s p. k.
         viac ako 10 000.

      43      Keďže smernica 91/271 ukladá zníženie obsahu fosforu a/alebo dusíka v závislosti od miestnej situácie, teda od citlivosti
         zberných vôd na jednu alebo druhú z týchto živín, a existencie znečisťujúceho účinku vypúšťania na tieto vody, je možné pristúpiť
         k spoločnému skúmaniu predmetných čističiek, ktoré vypúšťajú odpadové vody do toho istého povodia.

      44      Okrem toho bez ohľadu na to, či by bolo vypúšťanie odpadových vôd z čističiek komunálnych odpadových vôd, ktoré sa nachádzajú
         v tom istom povodí vlievajúcom sa do citlivej oblasti, priame alebo nepriame, podlieha podľa článku 5 ods. 5 smernice 91/271
         požiadavkám uplatniteľným na citlivé oblasti, iba ak toto vypúšťanie prispieva k znečisteniu tejto oblasti. Musí teda existovať
         príčinná súvislosť medzi uvedeným vypúšťaním a znečistením citlivých oblastí.

      45      So zreteľom na tieto úvahy je potrebné skúmať, či Komisia preukázala existenciu takejto súvislosti.

      46      Je potrebné pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry je v rámci konania o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES úlohou
         Komisie, aby preukázala existenciu uplatňovaného nesplnenia povinnosti. Komisia musí predložiť Súdnemu dvoru podklady potrebné
         na to, aby preveril existenciu tohto nesplnenia povinnosti, pričom sa nemôže oprieť o žiadny predpoklad (pozri najmä rozsudky
         z 25. mája 1982, Komisia/Holandsko, 96/81, Zb. s. 1791, bod 6, a z 26. apríla 2007, Komisia/Taliansko, C‑135/05, Zb. s. I‑3475
         bod 26).

      47      Okrem toho, pokiaľ Komisia poskytla dostatok podkladov umožňujúcich preukázať skutočnosti, ktoré nastali na území žalovaného
         členského štátu, prináleží tomuto členskému štátu, aby podstatným spôsobom a detailne poprel takto predložené údaje a následky,
         ktoré z nich plynú (pozri v tomto zmysle rozsudky z 22. septembra 1988, Komisia/Grécko, 272/86, Zb. s. 4875, bod 21, ako aj
         z 9. novembra 1999, Komisia/Taliansko, C‑365/97, Zb. s. I‑7773, body 84 a 86).

      48      Je potrebné konštatovať, ako vyplýva zo spisu, že fínske čističky sú rozdelené do povodí, ktorých zbernými vodami sú po prvé
         Botnický záliv, samotný ďalej rozdelený na dve morské oblasti, ktorými sú na jednej strane Botnická zátoka a na druhej strane
         Botnické more, po druhé samotné Baltské more a po tretie Fínsky záliv.

      49      Za týchto okolností je potrebné skúmať, či Komisia preukázala, že vypúšťanie dusíka pochádzajúce z čističiek komunálnych odpadových
         vôd z aglomerácií s p. k. viac ako 10 000, ktoré sa nachádzajú v príslušných povodiach uvedených morských oblastí, prispieva
         k eutrofizácii týchto oblastí.

       O čističkách, ktoré vypúšťajú odpadové vody do Botnického zálivu
      50      Niektoré z čističiek komunálnych odpadových vôd vypúšťajú odpadové vody do Botnického zálivu, niektoré ich vypúšťajú priamo
         alebo nepriamo do Botnickej zátoky, iné ich zase vypúšťajú priamo alebo nepriamo do Botnického mora. Je teda možné skúmať
         všetky predmetné čističky, ktoré vypúšťajú odpadové vody do toho istého povodia.

      –       O čističkách, ktoré vypúšťajú odpadové vody buď priamo do Botnickej zátoky, alebo do jej povodia
      51      Účastníci konania sa zhodujú na konštatovaní, že Botnická zátoka je jedinou významnou oblasťou Baltského mora, ktorá vo všeobecnosti
         nie je dotknutá eutrofizáciou. Okrem toho Komisia uznáva, že fosfor je v Botnickej zátoke limitujúcim faktorom. Fínska republika
         uvádza, že pokiaľ sa orgán poverený udelením environmentálneho povolenia domnieva, že miestna situácia to vyžaduje, odstraňovanie
         dusíka sa nariaďuje takisto v čističkách odpadových vôd, ktoré sa nachádzajú na okraji Botnickej zátoky.

      52      Za týchto okolností Komisia nepreukázala, že z dôvodu situácie v Botnickej zátoke mala Fínska republika zaviesť terciárne
         čistenie dusíka v každej čističke komunálnych odpadových vôd pochádzajúcich z aglomerácií s p. k. viac ako 10 000, ktorá vypúšťa
         odpadové vody do Botnickej zátoky.

      –       O čističkách, ktoré vypúšťajú odpadové vody buď priamo do Botnického mora, alebo do jeho povodia
      53      Účastníci konania sa rozchádzajú na jednej strane v otázke existencie eutrofizácie, ako aj v určení limitujúceho faktoru v Botnickom
         mori a na druhej strane v otázke existencie a prípadných účinkov prenosu dusíka pochádzajúceho z Botnického zálivu a prenikajúceho
         až do samotného Baltského mora.

       O existencii eutrofizácie a o určení limitujúceho faktora v Botnickom mori
      54      Podľa výsledkov štúdií pripojených k spisu Fínskou republikou je Botnický záliv, vrátane Botnického mora, jediným subregiónom
         Baltského mora, ktorý nevykazuje zjavné znaky eutrofizácie.

      55      Komisia zakladá svoje tvrdenie, podľa ktorého je v Botnickom mori dusík významným limitujúcim faktorom eutrofizácie, na správe
         o prebratí smernice 91/271 vo Fínsku, ktorú v roku 2004 na jej žiadosť vypracoval Water Research Center (ďalej len „správa
         z roku 2004“).

      56      Z tejto správy však vyplýva, že vo všeobecnosti eutrofizácia nie je v Botnickom mori a konkrétnejšie v otvorených vodách Botnického
         zálivu považovaná za problém. Okrem toho uvedená správa potvrdzuje, že more súostrovia je tranzitnou oblasťou v zmysle eutrofizácie
         medzi Fínskym zálivom a Botnickým zálivom. Kvalita vody bola v prevažnej väčšine opísaná ako uspokojivá.

      57      Z uvedeného vyplýva, že Komisia nepreukázala, že dusík je významným limitujúcim faktorom eutrofizácie v otvorených vodách
         Botnického mora.

      58      Pokiaľ ide o pobrežné vody, správa z roku 2004 potvrdzuje, že sú postihnuté eutrofizáciou spôsobenou slabou výmenou vody a vysokým
         obsahom živín. Okrem toho táto správa uvádza, že dusík je vo fínskych pobrežných vodách považovaný za limitujúci faktor.

      59      V tejto súvislosti je potrebné zohľadniť bod ii) prílohy II A písm. a), druhého pododseku smernice 91/271, podľa ktorého,
         pokiaľ ide o pobrežné vody, má vypúšťanie odpadových vôd z malých aglomerácií obvykle menší význam, ale pre veľké aglomerácie
         je potrebné začleniť odstraňovanie fosforu a/alebo dusíka, pokiaľ sa nedá preukázať, že odstraňovanie nemá účinok na úroveň
         eutrofizácie.

      60      Fínska republika uviedla, že pokiaľ ide o čističky odpadových vôd nachádzajúce sa na okraji Botnického zálivu, dusík, ktorý
         obsahujú odpadové vody, vo všeobecnosti nemôže byť považovaný za spôsobujúci poškodenie v zmysle uvedenej smernice, najmä
         z dôvodu fenoménu zachytávania dusíka.

      61      Okrem toho Fínska republika tvrdila, bez toho, aby Komisia predložila opačné dôkazy, že iba 0,3 % všetkého dusíka vypúšťaného
         každý rok do Botnického mora pochádza z komunálnych odpadových vôd, ktoré sa vlievajú do Botnickej zátoky. Okrem toho podľa
         tohto členského štátu by bol účinok odstraňovania dusíka v Botnickom zálive na úroveň eutrofizácie samotného Baltského mora
         taký nepatrný, že by ho štatistiky nemohli zachytiť.

      62      Za takýchto okolností je potrebné konštatovať, že Komisia nepreukázala, že z dôvodu situácie v Botnickom mori mala Fínska
         republika zaviesť terciárne čistenie dusíka, ktorý obsahujú odpadové vody vypúšťané z každej čističky komunálnych odpadových
         vôd pochádzajúcich z aglomerácií s p. k. viac ako 10 000, ktoré sa vlievajú do Botnického mora.

       O existencii a prípadných účinkoch prenosu dusíka pochádzajúceho z Botnického zálivu a prenikajúceho až do samotného Baltského
         mora

      63      Komisia uvádza, že medzi rôznymi morskými oblasťami je prenášané v každom prípade významné množstvo živín. Týmto spôsobom
         sa 62 % celkového množstva dusíka vypúšťaného priamo alebo nepriamo do Botnickej zátoky následne vlieva do Botnického mora,
         ktoré je morskou oblasťou, kde dusík predstavuje významný limitujúci faktor.

      64      Na jednej strane je pravda, ako to uvádza Komisia a Fínska republika, že povinnosť odstraňovať dusík je potrebné posudzovať
         v celkovej perspektíve, zvažujúc zároveň citlivosť vnútrozemských vôd a pobrežných zberných vôd. Je však potrebné uviesť,
         že pojem povodie má hranice. V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že na pojednávaní Komisia pripustila, že na rozdiel
         od toho, čo vyplýva z jej repliky, netvrdí, že Botnická zátoka a Botnické more môžu byť považované za povodia samotného Baltského
         mora.

      65      Na druhej strane je potrebné poznamenať, že Fínska republika nepopiera, že dusík cirkuluje medzi rozličnými morskými oblasťami,
         ale uvádza, že z toho nemožno vyvodzovať, že miestna situácia si vyžaduje znižovanie obsahu dusíka vo všetkých čističkách
         komunálnych odpadových vôd pochádzajúcich z aglomerácií s p. k. viac ako 10 000, ktoré sa nachádzajú na okraji týchto morských
         oblastí.

      66      Je potrebné poznamenať, ako to vyplýva zo spisu predloženého Súdnemu dvoru, že Baltské more je plytkým morom, čo nepodporuje
         výmenu vôd. Okrem toho, ako bolo uznané v bode 77 rozsudku zo 6. októbra 2009, Komisia/Švédsko (C‑438/07, Zb. s. I‑9517),
         vyhláseného v ten istý deň ako tento rozsudok, medzi Botnickou zátokou a Botnickým morom je výmena vody obmedzená prirodzenými
         prekážkami, ktoré sa nachádzajú severe súostrovia Kvarken. Botnická zátoka a Botnické more sú prepojené podmorskými útesmi,
         nad ktorými je maximálna hĺbka vody iba 25 metrov.

      67      Za týchto okolností je potrebné konštatovať, že Komisia nepreukázala, že neexistuje žiadna fyzická bariéra obmedzujúca prenikanie
         dusíka medzi relevantnými morskými oblasťami.

      68      Okrem toho, ako poznamenala generálna advokátka v bode 93 návrhov, Botnické more je skutočnou studňou pre dusík.

      69      Preto, hoci existuje prenikanie dusíka medzi Botnickým zálivom a samotným Baltským morom, Komisia nepreukázala, že vlievanie
         vôd Botnickej zátoky a Botnického mora do samotného Baltského mora prináša prenos významného množstva znečistenia dusíkom
         pochádzajúcim zo severných regiónov Fínska.

      70      V tejto súvislosti je potrebné konštatovať, že účastníci konania sa zhodujú na okolnosti, že približne 11 % celkového množstva
         dusíka, ktorý sa nachádza v Botnickom mori, sa vlieva do samotného Baltského mora.

      71      Ako však vyplýva z dokladov v spise a pripomienok formulovaných Fínskou republikou počas pojednávania, relevantným percentuálnym
         podielom je percentuálny podiel, ktorý predstavuje množstvo dusíka vypúšťané čističkami komunálnych odpadových vôd aglomerácií
         s p. k. viac ako 10 000, ktoré vypúšťajú odpadové vody do Botnického zálivu, prenášané do Baltského mora. Naopak,celkový tok
         dusíka nemôže v danom prípade byť považovaný za prvok relevantný pre rozhodnutie, či dusík pochádzajúci z uvedených čističiek
         má podliehať terciárnemu čisteniu.

      72      Z podkladov v spise možno vyvodiť, že živiny, medzi nimi dusík, pochádzajú z mnohých ľudských činností a dostávajú sa nakoniec
         do mora prostredníctvom po prvé atmosférických emisií a spádov, ktoré z nich vyplývajú, ktoré sa dotýkajú priamo mora alebo
         suchozemských oblastí povodí, po druhé vypúšťania zo zdrojov nachádzajúcich sa pozdĺž pobrežia alebo pochádzajúcich z povodí
         a po tretie zo strát rozptýlených zdrojov.

      73      V tejto súvislosti spisové podklady umožňujú na jednej strane stanoviť, že veľká časť množstva dusíka prítomného v Botnickom
         zálive pochádza z rozptýlených zdrojov. Na druhej strane ľudskou činnosťou, ktorá zodpovedá za najväčšiu časť vypúšťania dusíka,
         je v rámci tejto kategórie poľnohospodárstvo.

      74      Z toho vyplýva, že množstvo dusíka vypúšťané čističkami komunálnych odpadových vôd z aglomerácií s p. k. viac ako 10 000 nezodpovedá
         podielu dusíka uvádzanému Komisiou.

      75      Za týchto okolností je ťažké rozlíšiť, čomu zodpovedá podiel prenosu 62 % uvádzaný Komisiou. Takýto podiel nemôže v žiadnom
         prípade zodpovedať množstvu dusíka, ktoré obsahujú odpadové vody vypúšťané z čističiek komunálnych odpadových vôd z aglomerácií
         s p. k. viac ako 10 000.

      76      Podľa pripomienok Fínskej republiky na pojednávaní percentuálny podiel prenosu dusíka, ktorá zahŕňa výlučne vypúšťanie tejto
         živiny pochádzajúce z predmetných čističiek, dosahuje približne 1,2 %.

      77      Za takýchto okolností Komisia nepreukázala, že prenos dusíka pochádzajúceho z fínskych čističiek čistiacich komunálne odpadové
         vody aglomerácií s p. k. viac ako 10 000, ktoré vypúšťajú odpadové vody do Botnického zálivu, do samotného Baltského mora
         môže byť kvalifikovaný ako významný v zmysle judikatúry, podľa ktorej prítok dusíka vytváraný komunálnymi odpadovými vodami
         vlievajúcimi sa do eutrofizovaných vôd má byť považovaný za významný, pokiaľ predstavuje približne 10 % celkového prítoku
         dusíka (pozri v tomto zmysle rozsudok Komisia/Francúzsko, už citovaný, bod 77).

      78      Okrem toho komisia Helcom, ktorá patrí pod dohovor o Baltskom mori, na stretnutí ministrov v Krakove 15. novembra 2007 schválila
         akčný plán pre Baltské more (Helcom Baltic Sea Action Plan). Tento plán, ktorý bol počas pojednávania predmetom rozpravy,
         stanovuje strop pre vypúšťanie dusíka a fosforu, ako aj nevyhnutné zníženie obsahu dusíka a fosforu v rozličných častiach
         Baltského mora. Vyplýva z neho, že pokiaľ ide o Botnickú zátoku a Botnické more, nie je potrebné znížiť obsah dusíka.

      79      Hoci je pravda, že súčasne tento akčný plán stanovuje zníženie objemu dusíka v samotnom Baltskom mori do výšky 94 000 ton
         za rok, je potrebné poznamenať, ako to urobila Fínska republika na pojednávaní, že tento predpis sa netýka tohto členského
         štátu. Naopak týka sa štátov, ktoré sa nachádzajú v oblasti povodia samotného Baltského mora.

      80      Za týchto okolností Komisia nepredložila dôkaz na jednej strane o tom, že vypúšťanie dusíka pochádzajúce z vnútrozemských
         vôd a pobrežných vôd Botnickej zátoky prispieva k eutrofizácii Botnického mora, a na druhej strane, že dusík predstavuje hlavný
         limitujúci faktor eutrofizácie v Botnickom mori.

      81      Z uvedeného vyplýva, že Komisia nepreukázala, že množstvo dusíka, ktoré pochádza z čističiek komunálnych odpadových vôd z aglomerácií
         s p. k. viac ako 10 000, ktoré vypúšťajú odpadové vody do Botnického zálivu, prispieva k eutrofizácii samotného Baltského
         mora. Komisia teda nepredložila dôkaz o tom, že Fínska republika mala zaviesť terciárne čistenie dusíka v každej čističke
         komunálnych odpadových vôd pochádzajúcich z aglomerácií s p. k. viac ako 10 000, ktorá vypúšťa odpadové vody do Botnického
         zálivu.

      82      Za týchto okolností je potrebné konštatovať, že Komisia nepredložila dôkaz o tom, že Fínska republika si nesplnila povinnosti,
         ktoré jej vznikajú podľa smernice 91/271, pokiaľ ide o každú čističku komunálnych odpadových vôd pochádzajúcich z aglomerácií
         s p. k. viac ako 10 000, ktorá vypúšťa odpadové vody do Botnického zálivu.

       O čističkách, ktoré vypúšťajú odpadové vody buď priamo do samotného Baltského mora, alebo do jeho povodia
      83      Pokiaľ ide o vypúšťanie odpadových vôd z čističiek nachádzajúcich sa vo vnútrozemí južných oblastí Fínska, ktoré čistia komunálne
         odpadové vody pochádzajúce z aglomerácií s p. k. viac ako 10 000, nachádzajúcich sa v povodí, ktorého vody sú odvedené do
         vôd samotného Baltského mora citlivých na dusík, Fínska republika uvádza, že terciárne čistenie dusíka nie je potrebné, keďže
         fenomén prirodzeného zachytávania umožňuje dostatočné odstraňovanie tejto živiny.

      84      V tejto súvislosti zo spisu predloženého Súdnemu dvoru vyplýva, že zachytávanie je prirodzený proces pôsobiaci v jazerách
         a vo vodných tokoch, ktoré zachytávajú väčšiu časť vypúšťaného dusíka a premieňajú ho na neškodný plyn, čo rovnako zodpovedá
         postupu, ktorý sa používa pri odstraňovaní dusíka čističkami. K zachytávaniu dochádza najmä vo vodných nádržiach, kde sa prúdenie
         vody spomalí a čas uloženia trvá obvykle roky. K tomuto fenoménu dochádza tak, že dusík je odstraňovaný buď s organickými
         látkami v sedimentoch dna jazerných vodných nádrží, alebo procesom nitrifikácie/denitrifikácie mikróbov ako plynný dusík v atmosfére.

      85      Komisia nepopiera, že zachytávanie je chemický proces, ku ktorému dochádza vo vode a ktorý znižuje koncentráciu dusíka, ale
         uvádza, že tento proces nemôže byť používaný ako náhrada odstraňovania dusíka čističkami stanoveného smernicou 91/271, pretože
         to odporuje zásade predchádzania škodám. Komisia okrem toho zastáva názor, že proces zachytávania dusíka neumožňuje jeho trvalé
         odstraňovanie a je predmetom sezónnych zmien.

      86      Na úvod je potrebné konštatovať, že žiadne ustanovenie smernice 91/271 nebráni tomu, aby prirodzené zachytávanie dusíka mohlo
         byť považované za metódu odstraňovania dusíka z komunálnych odpadových vôd.

      87      Pokiaľ ide o tvrdenie uvádzané Komisiou, podľa ktorého je proces zachytávania dusíka príliš nestabilný na to, aby ho bolo
         možné zohľadniť, je potrebné poznamenať, že Fínska republika uviedla, bez toho, aby táto inštitúcia odporovala, že vo výpočtoch
         bilancií vodných oblastí podľa látok, na ktorých sú založené analýzy týkajúce sa zachytávania, sú zohľadnené procesy odstránenia
         a pridania dusíka z vody a do vody. Je teda zohľadnená denitrifikácia, zachytenie dusíka v sedimentoch, zachytenie dusíka
         z atmosféry vykonávané modrými riasami a uvoľnenie dusíka do vody zo sedimentov. Fínska republika dodala, že výnimočné roky,
         pokiaľ ide o hydrológiu, sú eliminované z výpočtov z dôvodu prezentácie priemerných výsledkov za viac rokov.

      88      Nakoniec je potrebné pripomenúť, že ako bolo poznamenané v bode 44 tohto rozsudku, musí existovať adekvátna príčinná súvislosť
         medzi vypúšťaním a znečistením citlivých oblastí. Preto, hoci vody samotného Baltského mora sú postihnuté eutrofizáciou spôsobenou
         najmä dusíkom, pokiaľ Komisia nepreukázala, že vypúšťanie dusíka z čističiek komunálnych odpadových vôd pochádzajúcich z aglomerácií
         s p. k. viac ako 10 000 do samotného Baltského mora prispieva k eutrofizácii tohto mora, terciárne čistenie dusíka pre každú
         z týchto čističiek nemožno vyžadovať.

      89      Okrem toho, ako to poznamenala generálna advokátka v bode 82 návrhov, tabuľka 2 prílohy I smernice 91/271 si v rámci terciárneho
         čistenia vyžaduje nie úplné vyčistenie, ale pokiaľ ide o dusík, buď zníženie obsahu umožňujúce dosiahnuť normu 15 mg/l pre
         aglomerácie s p. k. medzi 10 000 a 100 000, alebo minimálny percentuálny podiel zníženia od 70 do 80 %. Dôsledkom nepriameho
         vypúšťania dusíka do vôd citlivých na dusík je teda povinnosť odstraňovať dusík iba vtedy, ak viac než 30 % dusíka obsiahnutého
         v komunálnych odpadových vodách z niektorej čističky dosiahne tieto citlivé oblasti.

      90      Je teda potrebné určiť, či Komisia preukázala, že vypúšťanie odpadových vôd z každej čističky komunálnych odpadových vôd aglomerácií
         s p. k. viac ako 10 000 priamo do samotného Baltského mora alebo do jeho povodia nevyhovuje týmto predpisom.

      91      Po prvé, ako to poznamenáva Fínska republika, územie tohto členského štátu tvoria početné jazerá a rieky. Fínska republika
         okrem iného dodala, bez toho, aby tomu Komisia odporovala, že sladké vody vytvárajú častokrát vodné toky, v rámci ktorých
         krátke toky spájajú viacero jazier, ktorými pretekajú predtým, ako sa tieto vody vlievajú do pobrežných vôd. Za týchto okolností
         je potrebné konštatovať, že prírodné charakteristiky fínskeho územia sa zdajú byť podporujúce zachytávanie dusíka.

      92      Po druhé je potrebné poznamenať, že Fínska republika uvádza, že vo väčšine jazier a riek dusík nemá vplyv na eutrofizáciu,
         keďže živinou regulujúcou eutrofizáciu je fosfor. Je potrebné konštatovať, že Komisia nebola schopná vyvrátiť toto tvrdenie.

      93      Po tretie Fínska republika uvádzala, bez toho, aby tomu Komisia odporovala, že klasická čistička vybavená na mechanické, biologické
         a chemické čistenie vždy vykoná určité zníženie obsahu dusíka, hoci na tento účel nie je špecificky vybavená. Zníženie obsahu
         dusíka v takejto čističke dosahuje priemerne 30 %.

      94      Vzhľadom na uvedené a berúc do úvahy technické a vedecké údaje predložené účastníkmi konania týkajúce sa vypúšťania odpadových
         vôd z čističiek priamo alebo nepriamo do samotného Baltského mora, Komisia nepreukázala, že spojené účinky zníženia obsahu
         dusíka čističkami na jednej strane a prirodzené zachytávanie na druhej strane neumožňujú dosiahnuť minimálnu mieru odstraňovania
         dusíka vyžadovanú smernicou 91/271.

      95      Za týchto okolností je potrebné konštatovať, že Komisia nepredložila dôkaz o tom, že Fínska republika si nesplnila povinnosti,
         ktoré jej vznikajú podľa smernice 91/271, pokiaľ ide o vypúšťanie odpadových vôd z každej čističky komunálnych odpadových
         vôd pochádzajúcich z aglomerácií s p. k. viac ako 10 000 priamo alebo nepriamo do samotného Baltského mora.

       O vypúšťaní odpadových vôd z čističiek priamo do Fínskeho zálivu alebo do jeho povodia
      96      Pokiaľ ide o vypúšťanie odpadových vôd z čističiek vo vnútrozemí južných oblastí Fínska, ktoré čistia komunálne odpadové vody
         pochádzajúce z aglomerácií nachádzajúcich sa v povodí, ktorého vody sú odvedené do vôd Fínskeho zálivu citlivých na dusík,
         Fínska republika uvádza, že terciárne čistenie dusíka nie je potrebné, keďže fenomén prirodzeného zachytávania umožňuje dostatočné
         odstraňovanie tejto živiny.

      97      V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že konštatovania uvedené v bodoch 84 až 94 tohto rozsudku, ktoré sa týkajú čističiek,
         ktoré vypúšťajú odpadové vody priamo alebo nepriamo do samotného Baltského mora, sú mutatis mutandis uplatniteľné vo vzťahu k čističkám, ktoré vypúšťajú odpadové vody priamo alebo nepriamo do Fínskeho zálivu.

      98      Fínska republika uvádza, že z dôvodu fenoménu zachytávania sa dusík prítomný vo vodách čistených čističkami, ktoré sa nachádzajú
         na brehoch jazier a riek, vo významnejšom množstve nevlieva do vôd Fínskeho zálivu, kde by mohol mať za následok škody. Tento
         členský štát, bez toho, aby tomu Komisia odporovala alebo predložila v tejto súvislosti opačný dôkaz, uviedol, že dusík je
         vo fínskych jazerách zachytávaný v pomere medzi 19 % až 82 %.

      99      Je pravda, že akčný plán pre Baltské more spomenutý v bode 78 tohto rozsudku stanovil, že štáty, ktoré sú zmluvnými stranami
         dohovoru o Baltskom mori, majú odstrániť 6 000 ton dusíka z Fínskeho zálivu. Napriek tomu pre celé Baltské more podiel zníženia
         zaťaženia dusíkom pripísateľný Fínskej republike dosahuje iba 1 200 ton ročne.

      100    Fínska republika okrem toho zdôrazňuje, že v rámci celkového zaťaženia dusíkom pochádzajúcim z ľudských činností vo Fínsku
         predstavuje časť pripísateľná komunálnym odpadovým vodám približne 15 %. Je potrebné poznamenať, že toto tvrdenie je podporené
         závermi štúdií pripojených k spisu, podľa ktorých je za znečistenie vo Fínskom zálive vo veľkej miere zodpovedné poľnohospodárstvo.

      101    Za týchto okolností je potrebné konštatovať, že Komisia nepredložila dôkaz o tom, že vypúšťanie dusíka z čističiek komunálnych
         odpadových vôd aglomerácií s p. k. viac ako 10 000 buď priamo do Fínskeho zálivu, alebo do jeho povodia, významne prispieva
         k eutrofizácii vo Fínskom zálive. Ako bolo pripomenuté v bode 46 tohto rozsudku, Komisii prislúchalo v prejednávanej veci
         predložiť takéto dôkazy.

      102    Nie je teda preukázané, že fínske vnútroštátne orgány musia vyžadovať terciárne čistenie dusíka pre čističky komunálnych odpadových
         vôd pochádzajúcich z aglomerácií s p. k. viac ako 10 000, ktoré vypúšťajú odpadové vody buď priamo do Fínskeho zálivu, alebo
         do jeho povodia.

      103    Z uvedeného vyplýva, že je potrebné zamietnuť žalobu Komisie.

       O trovách
      104    Podľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania,
         ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Fínska republika navrhla zaviazať Komisiu na náhradu trov konania a Komisia nemala
         úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania. Podľa odseku 4 prvého pododseku toho istého
         článku Švédske kráľovstvo, ktoré do konania vstúpilo ako vedľajší účastník, znáša svoje vlastné trovy konania.

      Z týchto dôvodov Súdny dvor (tretia komora) rozhodol a vyhlásil:
      1.      Žaloba sa zamieta.
      2.      Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.
      3.      Švédske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.
      Podpisy
      * Jazyk konania: fínčina.


Rozsudok Súdu prvého stupňa (štvrtá komora) zo 16. septembra 1993. # Muireann Noonan proti Komisii Európskych spoločenstiev. # Úradníci - Prípustnosť. # Vec T-60/92.