title: Vec T-57/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. novembra 2020 – Group/EUIPO – Iliev (GROUP Company TOURISM & TRAVEL) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie GROUP Company TOURISM & TRAVEL – Staršie nezapísané obrazové ochranné známky Európskej únie GROUP Company TOURISM & TRAVEL – Relatívny dôvod zamietnutia – Článok 8 ods. 4 nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Článok 94 ods. 1 druhá veta nariadenia 2017/1001“)

text:
               25.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 28/47

      Rozsudok Všeobecného súdu z 25. novembra 2020 – Group/EUIPO – Iliev (GROUP Company TOURISM & TRAVEL)
      (Vec T-57/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie GROUP Company TOURISM & TRAVEL - Staršie nezapísané obrazové ochranné známky Európskej únie GROUP Company TOURISM & TRAVEL - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 4 nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Článok 94 ods. 1 druhá veta nariadenia 2017/1001“)
      (2021/C 28/72)
      Jazyk konania: bulharčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Group EOOD (Sofia, Bulharsko) (v zastúpení: D. Dragiev a A. Andreev, avocats)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral a P. Angelova Georgieva, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Kosta Iliev (Sofia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 8. novembra 2019 (vec R 2059/2018-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťou Group a pánom Ilievom

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 8. novembra 2018 (vec R 2059/2018-5) sa zrušuje.

                  2.

                  EUIPO je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 87, 16.3.2020.


title: Vec T-152/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. decembra 2020 – BSH Hausgeräte/EUIPO (Home Connect) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Home Connect – Absolútne dôvody zamietnutia – Opisný charakter – Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Dostatočne priama a konkrétna spojitosť s výrobkami uvedenými v prihláške ochrannej známky – Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti – Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               25.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 28/48

      Rozsudok Všeobecného súdu z 2. decembra 2020 – BSH Hausgeräte/EUIPO (Home Connect)
      (Vec T-152/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie Home Connect - Absolútne dôvody zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Dostatočne priama a konkrétna spojitosť s výrobkami uvedenými v prihláške ochrannej známky - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2021/C 28/73)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: BSH Hausgeräte GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: S. Biagosch, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 10. januára 2020 (vec R 1751/2019-5) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia Home Connect ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  BSH Hausgeräte GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 191, 8.6.2020.


title: Vec T-486/18: Uznesenie Všeobecného súdu z 1. decembra 2020 – Danske Slagtermestre/Komisia („Žaloba o neplatnosť – Štátna pomoc – Režim príspevkov na odvádzanie odpadových vôd – Fáza predbežného preskúmania – Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje neexistencia štátnej pomoci – Profesijné združenie – Aktívna legitimácia – Postavenie dotknutej osoby – Cieľ spočívajúci v ochrane procesných práv zaručených článkom 108 ods. 2 ZFEÚ – Neexistencia osobnej dotknutosti – Neexistencia podstatného ovplyvnenia konkurenčného postavenia – Regulačný akt – Neexistencia priamej dotknutosti – Neprípustnosť“)

text:
               25.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 28/48

      Uznesenie Všeobecného súdu z 1. decembra 2020 – Danske Slagtermestre/Komisia
      (Vec T-486/18) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Režim príspevkov na odvádzanie odpadových vôd - Fáza predbežného preskúmania - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje neexistencia štátnej pomoci - Profesijné združenie - Aktívna legitimácia - Postavenie dotknutej osoby - Cieľ spočívajúci v ochrane procesných práv zaručených článkom 108 ods. 2 ZFEÚ - Neexistencia osobnej dotknutosti - Neexistencia podstatného ovplyvnenia konkurenčného postavenia - Regulačný akt - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“)
      (2021/C 28/74)
      Jazyk konania: dánčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Danske Slagtermestre (Odense, Dánsko) (v zastúpení: H. Sønderby Christensen, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Němečková, splnomocnený zástupca)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: J. Nymann-Lindegren a M. Wolff, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná podľa článku 263 ZFEÚ o neplatnosť rozhodnutia Komisie C(2018) 2259 final z 19. apríla 2018 týkajúceho sa štátnej pomoci SA.37433 (2017/FC) – Dánsko, ktorým sa na konci fázy predbežného preskúmania vyhlasuje, že príspevok zavedený zákonom lov nr. 902/2013 om ændring af lov om betalingsregler for spildevandsforsyningsselskaber m.v. (Betalingsstruktur for vandafledningsbidrag, bemyndigelse til opgørelse af særbidrag for behandling af særlig forurenet spildevand m.v.) [zákon č. 902/2013, ktorým sa mení a dopĺňa zákon ustanovujúci pravidlá týkajúce sa príspevkov, ktoré platia prevádzkovatelia čističiek odpadových vôd (štruktúra príspevkov za odvádzanie odpadových vôd, ktorým sa povoľuje zavedenie osobitných príspevkov za čistenie osobitne znečistených odpadových vôd atď.)] nepriznáva žiadnu výhodu príslušným podnikom a že teda nepredstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Danske Slagtermestre znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

                  3.

                  Dánske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 381, 22.10.2018.


title: Vec T-367/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 24. novembra 2020 – Camerin/Komisia („Žaloba o neplatnosť – Verejná služba – Úradníci – Zrážky zo starobného dôchodku – Výkon rozhodnutia vnútroštátneho súdu – Zastavenie konania – Zodpovednosť – Neprípustnosť“)

text:
               25.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 28/49

      Uznesenie Všeobecného súdu z 24. novembra 2020 – Camerin/Komisia
      (Vec T-367/19) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Verejná služba - Úradníci - Zrážky zo starobného dôchodku - Výkon rozhodnutia vnútroštátneho súdu - Zastavenie konania - Zodpovednosť - Neprípustnosť“)
      (2021/C 28/75)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Laure Camerin (Bastia, Francúzsko) (v zastúpení: M. Casado García Hirschfeld, avocate)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Bohr a D. Milanowska, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 270 ZFEÚ, v ktorom sa navrhuje na jednej strane čiastočné zrušenie rozhodnutia Úradu pre správu a úhradu individuálnych nárokov (PMO) Komisie zo 17. apríla 2019 týkajúceho sa výkonu exekúcie zrážkami z dôchodkových dávok žalobkyne nariadenej belgickým súdom v rozsahu, v akom si PMO vyhradzuje právo odpočítať ďalšie sumy z dôchodkových dávok žalobkyne v medziach stanovených belgickým právom, a jednak náhrada nemajetkovej ujmy, ktorá bola žalobkyni údajne spôsobená

         Výrok

                  1.

                  Konanie o návrhu na čiastočné zrušenie rozhodnutia Úradu pre správu a úhradu individuálnych nárokov (PMO) Európskej komisie zo 17. apríla 2019 týkajúceho sa výkonu exekúcie zrážkami z dôchodkových dávok žalobkyne sa zastavuje.

                  2.

                  Návrh na náhradu škody sa zamieta ako neprípustný.

                  3.

                  Pani Laure Camerin je povinná nahradiť trovy konania, vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 270, 12.8.2019.


title: Vec T-728/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 27. novembra 2020 – PL/Komisia („Žaloba o neplatnosť – Prístup k dokumentom – Nariadenie (ES) č. 1049/2001 – Dokumenty týkajúce sa rozhodnutia o preložení v rámci Komisie v záujme služby – Čiastočné zamietnutie prístupu – Článok 76 písm. d) rokovacieho poriadku – Nedodržanie formálnych náležitostí – Žaloba čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“)

text:
               25.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 28/50

      Uznesenie Všeobecného súdu z 27. novembra 2020 – PL/Komisia
      (Vec T-728/19) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkajúce sa rozhodnutia o preložení v rámci Komisie v záujme služby - Čiastočné zamietnutie prístupu - Článok 76 písm. d) rokovacieho poriadku - Nedodržanie formálnych náležitostí - Žaloba čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“)
      (2021/C 28/76)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: PL (v zastúpení: J.-N. Louis a J. Van Rossum, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Vernier, I. Melo Sampaio a C. Ehrbar, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba založená na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutí Komisie z 13. augusta a z 26. septembra 2019, ktorým boli žalobcovi čiastočne zamietnuté sprístupnenia požadovaných dokumentov

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  PL je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 19, 20.1.2020.


title: Vec T-805/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 20. októbra 2020 – Ultrasun/EUIPO (ultrasun) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie ultrasun – Absolútny dôvod zamietnutia – Opisný charakter – Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Žaloba z právneho hľadiska zjavne celkom nedôvodná“)

text:
               25.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 28/50

      Uznesenie Všeobecného súdu z 20. októbra 2020 – Ultrasun/EUIPO (ultrasun)
      (Vec T-805/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie ultrasun - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Žaloba z právneho hľadiska zjavne celkom nedôvodná“)
      (2021/C 28/77)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ultrasun (Zurich, Švajčiarsko) (v zastúpení: A. von Mühlendahl a H. Hartwig, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: E. Markakis, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 5. septembra 2019 (vec R 531/2019-4), týkajúcemu sa prihlášky obrazového značenia ultrasun ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Ultrasun AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 27, 27.1.2020.


title: Vec T-833/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 22. októbra 2020 – Grammer/EUIPO (Znázornenie geometrického obrazca) („Žaloba o neplatnosť – Ochranná známka Európskej únie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie znázorňujúcej geometrický obrazec – Absolútny dôvod zamietnutia – Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti – Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Žaloba z právneho hľadiska zjavne celkom nedôvodná“)

text:
               25.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 28/51

      Uznesenie Všeobecného súdu z 22. októbra 2020 – Grammer/EUIPO (Znázornenie geometrického obrazca)
      (Vec T-833/19) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie znázorňujúcej geometrický obrazec - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Žaloba z právneho hľadiska zjavne celkom nedôvodná“)
      (2021/C 28/78)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Grammer AG (Ursensollen, Nemecko) (v zastúpení: J. Bühling a D. Graetsch, avocats)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 19. septembra 2019 (vec R 1478/2019-2), týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia znázorňujúceho geometrický obrazec ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako z právneho hľadiska zjavne celkom nedôvodná.

                  2.

                  Grammer AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 45, 10.2.2020.


title: Vec T-849/19 R II: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 11. novembra 2020 – Leonardo/Frontex („Predbežné opatrenie – Verejné zákazky na služby – Návrh na nariadenie predbežných opatrení – Nový návrh – Nové skutočnosti – Neexistencia naliehavosti“)

text:
               25.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 28/51

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 11. novembra 2020 – Leonardo/Frontex
      (Vec T-849/19 R II)
      („Predbežné opatrenie - Verejné zákazky na služby - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Nový návrh - Nové skutočnosti - Neexistencia naliehavosti“)
      (2021/C 28/79)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Leonardo SpA (Rím, Taliansko) (v zastúpení: M. Esposito, F. Caccioppoli a G. Calamo, avocats)

         Žalovaná: Európska agentúra pre pohraničnú a pobrežnú stráž (Frontex) (v zastúpení: H. Caniard, C. Georgiadis, A. Gras a S. Drew, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Vanderstraeten, F. Biebuyck a V. Ost, advokáti)

         Predmet veci

      Návrh na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na nariadenie predbežných opatrení s cieľom prerušiť výkon oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania FRONTEX/OP/888/2019/JL/CG, ktoré agentúra Frontex uverejnila 18. októbra 2019 pod názvom „Systémy diaľkovo pilotovaných lietadiel (RPAS) pre leteckú kontrolu námorného priestoru pomocou lietadiel dlhého doletu v strednej výške“ a akty k nim pripojené, dodatočné informačné oznámenia alebo oznámenia o oprave, otázky a odpovede agentúry Frontex týkajúce sa lex specialis, zápisnice z informačného stretnutia organizovaného v priestoroch agentúry Frontex 28. októbra 2019, rozhodnutie o zadaní tejto zákazky, ako aj akékoľvek ďalšie predbežné, súvisiace alebo následné akty

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-174/20: Uznesenie Všeobecného súdu z 19. novembra 2020 – Comune di Stintino/Komisia („Žaloba o neplatnosť – Dohoda o grantoch uzatvorená v rámci finančného nástroja pre životné prostredie (LIFE+) – Oznámenie o dlhu – Akt prijatý čisto v zmluvnom rámci, od ktorého je neoddeliteľný – Prípravný akt – Neprípustnosť“)

text:
               25.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 28/52

      Uznesenie Všeobecného súdu z 19. novembra 2020 – Comune di Stintino/Komisia
      (Vec T-174/20) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Dohoda o grantoch uzatvorená v rámci finančného nástroja pre životné prostredie (LIFE+) - Oznámenie o dlhu - Akt prijatý čisto v zmluvnom rámci, od ktorého je neoddeliteľný - Prípravný akt - Neprípustnosť“)
      (2021/C 28/80)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Comune di Stintino (Taliansko) (v zastúpení: G. Machiavelli, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: N. De Dominicis, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie údajného rozhodnutia obsiahnutého v liste Komisie Ares(2020) 734033 z 5. februára 2020 o znížení grantu poskytnutého žalobkyni v rámci projektu LIFE10 NAT/IT/244 a vrátení už vyplatenej nadmernej sumy, oznámenia Komisie o dlhu č. 3242002652 z 24. februára 2020, v ktorom, Komisia žiada žalobkyňu, aby jej zaplatila sumu 447 078,63 eura, údajného rozhodnutia obsiahnutého v liste Komisie Ares(2019) 6551262 z 23. októbra 2019 týkajúcom sa vrátenia časti neoprávnených výdavkov a všetkých ďalších predchádzajúcich, následných alebo v každom prípade súvisiacich právnych aktov a opatrení

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Comune di Stintino je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 175, 25.5.2020.


title: Vec T-308/20: Uznesenie Všeobecného súdu z 25. novembra 2020 – PL/Komisia („Verejná služba – Úradníci – Preloženie – Rozhodnutie so spätnou účinnosťou prijaté na vykonanie rozsudku Všeobecného súdu – Článok 266 ZFEÚ – Článok 22a služobného poriadku – Príslušný orgán – Späťvzatie napadnutého aktu – Zánik predmetu sporu – Zastavenie konania“)

text:
               25.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 28/52

      Uznesenie Všeobecného súdu z 25. novembra 2020 – PL/Komisia
      (Vec T-308/20) (1)

      („Verejná služba - Úradníci - Preloženie - Rozhodnutie so spätnou účinnosťou prijaté na vykonanie rozsudku Všeobecného súdu - Článok 266 ZFEÚ - Článok 22a služobného poriadku - Príslušný orgán - Späťvzatie napadnutého aktu - Zánik predmetu sporu - Zastavenie konania“)
      (2021/C 28/81)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: PL (v zastúpení: J.-N. Louis a J. Van Rossum, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: M. Brauhoff, I. Melo Sampaio a L. Radu Bouyon, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie z 25. júna 2019 o preložení žalobcu na Generálne riaditeľstvo „Mobilita a doprava“ so spätnou účinnosťou od 1. januára 2013

         Výrok

                  1.

                  Konanie sa zastavuje.

                  2.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli PL.

         (1)  Ú. v. EÚ C 262, 10.8.2020.


title: Vec T-475/20 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 27. novembra 2020 – LE/Komisia („Predbežné opatrenie – Dohoda o pomoci uzavretá v rámci siedmeho rámcového programu v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (2007 – 2013) – Vymáhanie vyplatených súm – Návrh na odklad výkonu – Neexistencia naliehavosti“)

text:
               25.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 28/53

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 27. novembra 2020 – LE/Komisia
      (Vec T-475/20 R)
      („Predbežné opatrenie - Dohoda o pomoci uzavretá v rámci siedmeho rámcového programu v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (2007 – 2013) - Vymáhanie vyplatených súm - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“)
      (2021/C 28/82)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: LE (v zastúpení: M. Straus, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Estrada de Solà, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 299 ZFEÚ na odklad výkonu rozhodnutia Komisie C(2020) 3988 final z 9. júna 2020 stanovujúceho peňažnú povinnosť, ktoré voči žalobcovi predstavuje exekučný titul

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-659/20: Žaloba podaná 30. októbra 2020 – SJ/Komisia

text:
               25.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 28/53

      Žaloba podaná 30. októbra 2020 – SJ/Komisia
      (Vec T-659/20)
      (2021/C 28/83)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: SJ AB (Štokholm, Švédsko) (v zastúpení: J. Karlsson a M. Johansson, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2020/1193 z 2. júla 2020, o uplatniteľnosti článku 34 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/25/EÚ na železničnú osobnú dopravu vo Švédsku (1) v rozsahu, v akom stanovuje, že sa smernica o verejných službách aj naďalej uplatňuje na zákazky, ktorých účelom je umožniť výkon činností súvisiacich s poskytovaním komerčných služieb železničnej osobnej dopravy vo Švédsku;

                  —

                  alternatívne, v prípade, že podľa Všeobecného súdu nebude čiastočné zrušenie prípustné alebo možné, zrušil rozhodnutie v celom rozsahu, a

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania žalobcu

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď nevyhlásila, že smernica o verejných službách sa neuplatňuje na zákazky, ktorých účelom je umožniť poskytovanie komerčných služieb železničnej osobnej dopravy na trase Göteborg-Malmö.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia nesprávne vyložila a uplatnila kritériá pre neuplatniteľnosť smernice o verejných službách.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia nesprávne vymedzila relevantné trhy.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď dospela k záveru, že poskytovanie služieb železničnej osobní dopravy na trase Stockholm-Göteborg nie je priamo vystavené hospodárskej súťaži.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď nedospela k záveru, že celý švédsky trh je vystavený hospodárskej súťaži v zmysle článku 34 smernice o verejných službách.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod sa zakladá na nedodržaní podstatných procesných náležitostí.

         (1)  Ú. v. EÚ L 262, 2020, s. 18


title: Vec T-666/20: Žaloba podaná 6. novembra 2020 – Thunus a i./EIB

text:
               25.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 28/54

      Žaloba podaná 6. novembra 2020 – Thunus a i./EIB
      (Vec T-666/20)
      (2021/C 28/84)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Vincent Thunus (Contern, Luxembursko) a päť ďalších žalobcov (v zastúpení: L. Levi, advokátka)

         Žalovaná: Európska investičná banka

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú, vrátane námietky nezákonnosti, ktorá je v nej uplatnená,

            a v dôsledku toho:

                  —

                  zrušil rozhodnutie obsiahnuté vo výplatných listinách žalobcov za marec 2020 o obmedzení ročnej úpravy základného platu na 0,7 % za rok 2020 od 1. januára 2020, a v dôsledku toho zrušil aj podobné rozhodnutia obsiahnuté v neskorších výplatných listinách,

                  —

                  a uložil preto žalovanej

                              —

                              povinnosť zaplatiť z titulu náhrady majetkovej ujmy (i) zostatok platu zodpovedajúci uplatneniu ročnej úpravy za rok 2020, t. j. navýšenie o 1 % za obdobie od 1. januára 2020 do 31. decembra 2020, (ii) zostatok platu zodpovedajúci dôsledkom uplatnenia ročnej úpravy vo výške 0,7 % za rok 2020 na výšku platu vyplácaného od januára 2020, (iii) úroky z omeškania zo zostatkov platu až do úplného zaplatenia dlžných súm, pričom sadzba úrokov z omeškania bude vypočítaná na základe sadzby určenej Európskou centrálnou bankou pre hlavné refinančné operácie uplatniteľnej v rozhodnej dobe a navýšenej o tri percentuálne body,

                  —

                  a prípadne vyzval žalovanú, aby v rámci opatrení na zabezpečenie priebehu konania predložila nasledujúce dokumenty, ak ich nepredloží z vlastnej vôle:

                              —

                              správu platového podvýboru pre správnu radu z decembra 2019,

                              —

                              informáciu riaditeľstva pre personál riadiacemu výboru z 19. novembra 2019 obsahujúcu zmenenú verziu výročnej správy o odmenách (CS-PERS/HRPLC/RRP/2019-030/BAHVBA) a verziu výročnej správy o odmenách oznámenú správnej rade,

                              —

                              informáciu generálneho tajomníka pre riadiaci výbor z 28. novembra 2019 obsahujúcu operačný plán EIB na rok 2020 (SG/IS/PBA/2019-1506) a verziu operačného plánu EIB na rok 2020 predloženú správnej rade v decembri 2019,

                              —

                              rozhodnutie správnej rady z 12. decembra 2019 (prílohy 2 a 2 (ii) k PV/20/01),

                              —

                              informáciu riaditeľstva pre personál z 31. januára 2020 (CS-PERS/HRPLC/RRP/2020-002/SGBA),

                              —

                              rozhodnutie riadiaceho výboru zo 6. februára 2020 (MC-040-ADM-20200206),

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú dva žalobné dôvody v súvislosti s rozhodnutím správnej rady z 18. júla 2017 a štyri žalobné dôvody v súvislosti s rozhodnutím správnej rady z 12. decembra 2019 a rozhodnutím riadiaceho výboru zo 6. februára 2020.
      Pokiaľ ide o rozhodnutie správnej rady z 18. júla 2017:

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení zásady právnej istoty.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 20 a prílohy I podmienok zamestnávania (ďalej len „Staff Regulation I“) a porušení legitímnej dôvery a nadobudnutých práv.

            Pokiaľ ide o rozhodnutie správnej rady z 12. decembra 2019 a rozhodnutie riadiaceho výboru zo 6. februára 2020:

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení práva na ročnú úpravu platu pokrývajúcu aspoň výšku inflácie v Luxembursku a na porušení článku 20 a prílohy I Staff Regulation I.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení procesných záruk podľa článku 41 Charty základných práv Európskej únie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení práva na konzultáciu a vyjednávanie s kolégiom.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality.

            Návrhom na náhradu škody žalobcovia požadujú zaplatenie dlžného rozdielu v plate, teda 1 % od 1. januára 2020 (vrátane vplyvu tohoto zvýšenia na peňažné výhody) spolu s úrokom z omeškania.


title: Vec T-668/20: Žaloba podaná 9. novembra 2020 – NZ/Komisia

text:
               25.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 28/56

      Žaloba podaná 9. novembra 2020 – NZ/Komisia
      (Vec T-668/20)
      (2021/C 28/85)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: NZ (v zastúpení: H. Tagaras, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vykonal opatrenie na zabezpečenie priebehu konania požadované v bode 35 [žaloby] (ako aj tie, ktoré sú uvedené v bodoch 21 a 30), a po skončení konania,

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutia,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, ktorou sa žalobca domáha v prvom rade zrušenia rozhodnutia Európskej komisie o zamietnutí jeho žiadosti o preskúmanie rozhodnutia výberovej komisie vo výberovom konaní COM/1/AD10/18 o nezapísaní jeho mena do rezervného zoznamu pre uvedené výberové konanie, ako aj rozhodnutia o zamietnutí jeho sťažnosti, a subsidiárne vyššie uvedeného rozhodnutia výberovej komisie vo výberovom konaní, žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia, a to nielen z dôvodu nedostatočného odôvodnenia, ale aj zo dôvodu zjavného rozporu v uvedenom odôvodnení, spočívajúceho najmä v skutočnosti, že napriek slovnému hodnoteniu žalobcu dostatočnému na jeho zapísanie do rezervného zoznamu s ohľadom na všetky použité kritériá („very strong“) mu výberová komisia udelila v priemere nižšie hodnotenie („strong to very strong“), ktoré viedlo k jej vylúčeniu zo zoznamu.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania najmä z dôvodu pokračujúcich zmien v zložení výberovej komisie, ako aj z dôvodu okolnosti, že uchádzači, ktorí dosiahli úplne rovnaké slovné posúdenie ako žalobca, boli zapísaní do rezervného zoznamu.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení pravidiel, ktoré upravujú činnosť porotcov a výberových komisií.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 27 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie z dôvodu porušenia, ktoré žalobca uvádza v rámci druhého žalobného dôvodu.


title: Vec T-669/20: Žaloba podaná 13. novembra 2020 – Pluscard Service/EUIPO (PLUSCARD)

text:
               25.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 28/57

      Žaloba podaná 13. novembra 2020 – Pluscard Service/EUIPO (PLUSCARD)
      (Vec T-669/20)
      (2021/C 28/86)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Pluscard Service-Gesellschaft für Kreditkarten-Processing mbH (Saarbrücken, Nemecko) (v zastúpení: M. Dury, lawyer)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis obrazovej ochrannej známky označujúci Európsku úniu PLUSCARD – prihláška č. 1 494 424

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. septembra 2020 vo veci R 638/2020-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  opätovne preskúmal dôvody, ktoré uviedol EUIPO, a závery, ku ktorým dospel,

                  —

                  vyhovel prihláške označenia PLUSCARD v súlade s prihláškou, a to pre všetky triedy, vrátane prihlásených tried,

                  —

                  nariadil ústne pojednávanie z dôvodu výrazných jazykových prekážok, ktoré komplikujú riešenie tejto veci.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a článku 7 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-691/20: Žaloba podaná 18. novembra 2020 – Kühne/Parlament

text:
               25.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 28/57

      Žaloba podaná 18. novembra 2020 – Kühne/Parlament
      (Vec T-691/20)
      (2021/C 28/87)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Verena Kühne (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: O. Schmechel, Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie žalovaného zo 17. apríla 2020, doplnené 21. apríla 2020, ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobkyne z 19. decembra 2019 týkajúca sa mobility,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť vyvodiť všetky právne dôsledky, pokiaľ ide o uplatniteľnosť mobility na žalobkyňu,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania,

                  —

                  spojil túto vec podľa článku 68 ods. 1 rokovacieho poriadku s vecou T-468/20.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod: rozhodnutie o zamietnutí žiadosti spôsobuje ujmu

                              —

                              Rozhodnutie o zamietnutí spôsobuje žalobkyni ujmu v zmysle judikatúry vo veci Deshormes (1), keďže stanovuje, že na žalobkyňu sa vzťahuje mobilita, aj keď účinok tohto konštatovania nastane neskôr až v dôsledku budúceho vykonávacieho rozhodnutia prijatého k dátumu vydania rozhodnutia o zamietnutí.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod: záujem na určení

                              —

                              Žalobkyňa má pretrvávajúci záujem na určení, že na základe systému mobility nemožno nariadiť jej preloženie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod: porušenie povinnosti náležitej starostlivosti

                              —

                              Došlo by k porušeniu práva na súkromný a rodinný život a práva maloletej dcéry na pravidelné udržiavanie osobných vzťahov a priamych stykov s obidvoma rodičmi, keďže rodina žalobkyne by musela žiť oddelene, dcéra by zostala s otcom v Berlíne a žalobkyňa by sa sama presťahovala do Luxemburgu.

                              —

                              Došlo by k porušeniu práva na rovnosť pred zákonom a zákazu diskriminácie. Žalobkyňa podlieha ako vydatá úradníčka EPLO (European Parliament Liaison Office) a matka maloletej dcéry, ktorú má v spoločnej starostlivosti so svojím manželom, mobilite, na základe ktorej má byť preložená do Luxemburgu. Úradníci EPLO, ktorí žijú oddelene alebo sú rozvedení a majú maloleté dieťa v spoločnej starostlivosti, sú až do plnoletosti dieťaťa z mobility vyňatí, pričom na takéto rozdielne zaobchádzanie nie je daný vecný dôvod.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod: neprimeranosť preloženia na iné miesto výkonu práce

                              —

                              Neuskutočnilo sa zváženie záujmov žalobkyne a žalovaného, hoci žalovaný je v rámci svojej povinnosti riadnej správy vecí verejných (článok 41 Charty základných práv Európskej únie) povinný tak urobiť.

                              —

                              Chránené záujmy žalobkyne zjavne prevažujú nad záujmom žalovaného na preložení.

                              —

                              Preloženie z EPLO v Berlíne na EPLO v Luxemburgu nie je v záujme služby.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod: nevyužitie diskrečnej právomoci

                              —

                              Žalovaný neuznáva svoju diskrečnú právomoc, a teda ju nevykonáva.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod: ochrana legitímnej dôvery

                              —

                              Od vymenovania žalobkyne v roku 2001 až do prijatia rozhodnutia predsedníctva Európskeho parlamentu o mobilite z roku 2018 platila zásada, že úradníci skupiny AST, ako je žalobkyňa, mobilite nepodliehajú. Táto zásada platila od rozhodnutia o mobilite z roku 1998 a bola potvrdená aj v rozhodnutiach predsedníctva Európskeho parlamentu o mobilite z rokov 2002 a 2004.

                              —

                              Legitímna dôvera žalobkyne, pokiaľ ide o trvanie výnimky z mobility, požíva ochranu. Zmena úpravy tak vyžaduje primerané prechodné obdobie a vhodné výnimky. Stanovené trojročné prechodné obdobie je nevhodné, pretože nezabraňuje rozdeleniu rodiny žalobkyne. Výnimka pre situáciu žalobkyne chýba.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod: zánik práva

                              —

                              Žalovanému zanikla možnosť nariadiť žalobkyni mobilitu, ktorej následkom je zmena miesta výkonu práce, keďže sám tým, že opakovane vyňal úradníkov skupiny AST z mobility, vzbudil u žalobkyne dojem, že nemusí počítať so zmenou miesta výkonu práce.

         (1)  Rozsudok z 1. februára 1979, Deshormes/Komisia (17/78, EU:C:1979:24).


title: Vec T-694/20: Žaloba podaná 18. novembra 2020 – Canisius/EUIPO – Beiersdorf (CCLABELLE VIENNA)

text:
               25.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 28/59

      Žaloba podaná 18. novembra 2020 – Canisius/EUIPO – Beiersdorf (CCLABELLE VIENNA)
      (Vec T-694/20)
      (2021/C 28/88)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Maria Alexandra Canisius (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: H. Asenbauer, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Beiersdorf AG (Hamburg, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie obsahujúca slovný prvok CCLABELLE VIENNA – prihláška č. 17 592 461

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 16. septembra 2020 vo veci R 2233/2019-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom bolo vyhovené námietke s ohľadom na triedy 3 a 16,

                  —

                  uložil žalovanému a spoločnosti Beiersdorf, ak táto vstúpi do konania ako vedľajší účastník konania, aby znášali svoje vlastné trovy konania a nahradili všetky trovy konania žalobcu,

                  —

                  zamietol námietku podanú spoločnosťou Beiersdorf proti zápisu prihlášky č. 17 592 461 a uložil EUIPO vykonať zápis ochrannej známky na základe (spornej) prihlášky č. 17 592 461 pre všetky požadované tovary a služby zaradené do tried 3, 16, a 25, ako aj uložiť spoločnosti Beiersdorf povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania, ako aj nahradiť všetky trovy konania, ktoré vznikli žalobcovi v rámci námietkového konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-697/20: Žaloba podaná 23. novembra 2020 – Bimbo Donuts Iberia/EUIPO – Hijos de Antonio Juan (DONAS DULCESOL)

text:
               25.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 28/60

      Žaloba podaná 23. novembra 2020 – Bimbo Donuts Iberia/EUIPO – Hijos de Antonio Juan (DONAS DULCESOL)
      (Vec T-697/20)
      (2021/C 28/89)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Bimbo Donuts Iberia, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: M. Ceballos Rodríguez a M.I. Robledo McClymont, abogadas)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Hijos de Antonio Juan (Villalonga, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka DONAS DULCESOL –prihláška č. 17 917 477.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 7. septembra 2020 vo veci R 514/2020-5.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania,

                  —

                  uložil povinnosť nahradiť trovy konania vedľajšiemu účastníkovi konania v prípade, ak do konania vstúpi.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 47 ods. 2 a 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-699/20: Žaloba podaná 20. novembra 2020 – Fashion Energy/EUIPO – Retail Royalty (1st AMERICAN)

text:
               25.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 28/61

      Žaloba podaná 20. novembra 2020 – Fashion Energy/EUIPO – Retail Royalty (1st AMERICAN)
      (Vec T-699/20)
      (2021/C 28/90)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Fashion Energy Srl (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: T. Müller a F. Togo, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Retail Royalty Co. (Las Vegas, Nevada. Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa pred Všeobecným súdom

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie 1st AMERICAN – prihláška č. 8 622 078

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 10. septembra 2020 vo veci R 426/2020-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  zamietol námietku a povolil zápis ochrannej známky Európskej únie č. 8 622 078,

                  —

                  uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 72 ods. 6 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001;

                  —

                  porušenie povinnosti odôvodnenia;

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-700/20: Žaloba podaná 24. novembra 2020 – Schmid/EUIPO – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Steirisches Kürbiskernöl g.g.A GESCHÜTZTE GEOGRAFISCHE ANGABE)

text:
               25.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 28/61

      Žaloba podaná 24. novembra 2020 – Schmid/EUIPO – Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Steirisches Kürbiskernöl g.g.A GESCHÜTZTE GEOGRAFISCHE ANGABE)
      (Vec T-700/20)
      (2021/C 28/91)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Gabriele Schmid (Halbenrain, Rakúsko) (v zastúpení: A. Ginzburg, Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Landeskammer für Land- und Forstwirtschaft in Steiermark (Graz, Rakúsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie Unionsbildmarke Steirisches Kürbiskernöl g.g.A GESCHÜTZTE GEOGRAFISCHE ANGABE v modrej, žltej, zelenej, (krémovo) bielej farbe – Ochranná známka Európskej únie č. 10 108 454

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 23. septembra 2020 vo veci R 2186/2019-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. i) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-702/20: Žaloba podaná 27. novembra 2020 – Beelow/EUIPO (made of wood)

text:
               25.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 28/62

      Žaloba podaná 27. novembra 2020 – Beelow/EUIPO (made of wood)
      (Vec T-702/20)
      (2021/C 28/92)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Timo Beelow (Wuppertal, Nemecko) (v zastúpení: J. Vogtmeier, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie made of wood – prihláška č. 18 061 410

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. septembra 2020 vo veci R 108/2020-2

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov odvolacieho konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001;

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-707/20: Žaloba podaná 1. decembra 2020 – Skyworks Solutions/EUIPO – Sky (Sky5)

text:
               25.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 28/63

      Žaloba podaná 1. decembra 2020 – Skyworks Solutions/EUIPO – Sky (Sky5)
      (Vec T-707/20)
      (2021/C 28/94)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Skyworks Solutions, Inc. (Wilmington, Delaware, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Muir Wood, barrister)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Sky Ltd (Isleworth, Spojené kráľovstvo)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Sky5 – prihláška č. 17 837 221

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 30. septembra 2020 vo veci R 229/2020-4

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  zamietol námietky voči zápisu napadnutej ochrannej známky v celom rozsahu,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy tohto konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  odvolací senát neposúdil odvolanie riadne alebo ho neposúdil vôbec;

                  —

                  odvolací senát nesprávne prijal záver, že v prípade služieb patriacich do triedy 40 dôjde k pravdepodobnosti zámeny;

                  —

                  odvolací senát porušil pravidlá prirodzenej spravodlivosti, keď prijal rozhodnutie na inom základe, ako mu bol predložený;

                  —

                  odvolací senát nesprávne prijal záver, že na základe licencie bol podávateľ námietok oprávnený podať námietky na základe ochrannej známky Európskej únie;

                  —

                  námietka je bezpredmetná, keďže sa zakladá na ochrannej známke Spojeného kráľovstva, na konci prechodného obdobia, t. j. od 1. januára 2021, keď sa odkazy na členské štáty v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 už nevzťahujú na Spojené kráľovstvo.


title: Vec T-708/20: Žaloba podaná 30. novembra 2020 – TrekStor/EUIPO (e.Gear)

text:
               25.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 28/64

      Žaloba podaná 30. novembra 2020 – TrekStor/EUIPO (e.Gear)
      (Vec T-708/20)
      (2021/C 28/95)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: TrekStor Ltd (Hong Kong, Čína) (v zastúpení: O. Spieker, A. Schönfleisch a N. Willich, Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Únie „e.Gear“ – prihláška č. 18 065 340

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 15. septembra 2020 vo veci R 561/2020-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) v spojení s článkom 7 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) v spojení s článkom 7 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-709/20: Žaloba podaná 30. novembra 2020 – OJ/Komisia

text:
               25.1.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 28/65

      Žaloba podaná 30. novembra 2020 – OJ/Komisia
      (Vec T-709/20)
      (2021/C 28/96)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobca: OJ (v zastúpení: H. von Harpe, Rechtsanwalt)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskeho úradu pre výber pracovníkov (EPSO) z 1. septembra 2020, sp. zn. Ares(2020)s. 5088474, ako aj všetky s ním súvisiace akty,

                  —

                  uložil povinnosť zopakovať, pokiaľ ide o žalobcu, výberové konanie EPSO/AD/380/19 na účely vytvorenia rezervného zoznamu úradníčok a úradníkov funkčnej skupiny administratívy (AD7/AD9) v oblasti medzinárodnej spolupráce a riadenia pomoci tretím krajinám v súlade s pravidlami a osobitne pri dodržaní primeranej lehoty na prihlásenie sa,

                  —

                  subsidiárne uložil povinnosť zopakovať celé výberové konanie EPSO/AD/380/19 na účely vytvorenia rezervného zoznamu úradníčok a úradníkov funkčnej skupiny administratívy (AD7/AD9) v oblasti medzinárodnej spolupráce a riadenia pomoci tretím krajinám v súlade s pravidlami a osobitne pri dodržaní primeranej lehoty na prihlásenie sa, a

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobou sa navrhuje zrušenie rozhodnutia Európskeho úradu pre výber pracovníkov (EPSO) o zamietnutí účasti na počítačových multiple-choice testoch v inom čase než je obdobie testovania stanovené v rámci všeobecného výberového konania EPSO/AD/380/19.
      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na rozdielnom zaobchádzaní

                              —

                              Žalovaná sa dopúšťa rozdielneho zaobchádzania. Porovnáva neporovnateľné skutkové okolnosti. Žalobca podlieha z dôvodu svojej činnosti pre jednu z delegácií EÚ bezpečnostným obmedzeniam a obmedzeniam pohybu, ktoré mu neumožňujú v krátkej dobe vycestovať do zahraničia. Navyše v jeho neprítomnosti by sa nemal kto postarať o jeho deti.

                              —

                              Zahraničné cesty z jeho miesta výkonu práce vyžadujú v predstihu zdĺhavé plánovanie. EPSO mal túto skutočnosť primerane zohľadniť a prihliadnuť na ňu. Namiesto toho porovnáva situáciu žalobcu v jeho mieste výkonu práce s inými uchádzačmi, ktorí však žijú v štátoch, v ktorých je podstatne lepšia bezpečnostná situácia. Táto skutočnosť vedie k tomu, že uchádzači ako žalobca sú neustále znevýhodňovaní z dôvodu bezpečnostnej situácie, za ktorú nemôžu.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti starostlivosti

                              —

                              Žalovaná ďalej porušila svoju povinnosť starostlivosti voči žalobcovi. Žalobca je vo svojom mieste výkonu práce už tak vystavený zvýšenému bezpečnostnému riziku. Namiesto toho, aby túto skutočnosť zohľadnila a účasť žalobcu na výberovom konaní upravila tak, aby bola čo najjednoduchšia, EPSO trval na stanovených a krátkych časových obdobiach testovania.

                              —

                              Žalobca by bol teda nútený podstúpiť značné bezpečnostné riziká a prípadne dokonca porušiť miestne predpisy. Toto je v rozpore s povinnosťou starostlivosti voči žalobcovi, ktorý ako iný zamestnanec tiež spadá do rozsahu pôsobnosti tejto povinnosti.


title: Vec C-316/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial da Comarca dos Açores (Portugalsko) 16. júla 2020 – VO a i./SATA International – Azores Airlines SA

text:
               1.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 35/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial da Comarca dos Açores (Portugalsko) 16. júla 2020 – VO a i./SATA International – Azores Airlines SA
      (Vec C-316/20)
      (2021/C 35/31)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Judicial da Comarca dos Açores

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: VO, ZO, ML, NB, KE, JE, PI, VY

         Žalovaná: SATA International – Azores Airlines SA

         Prejudiciálna otázka

      Vzťahuje sa pojem cesta s letenkou za znížené cestovné, ktoré nie je priamo alebo nepriamo dostupné pre verejnosť aj na cestujúcich, ktorí svoju cestu uhradili čiastočne, pričom zostávajúcu časť nákladov niesol letecký dopravca v rámci sponzorstva športovej súťaže?
      Uznesením z 26. novembra 2020 Súdny dvor (deviata komora) rozhodol, že:

         Článok 3 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004 ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (1)
         sa má vykladať v tom zmysle, že toto nariadenie sa nevzťahuje na cestujúceho, ktorý cestuje s letenkou za zvýhodnené cestovné, ktorú vydal letecký dopravca v rámci sponzorovania určitej udalosti, ktorej využitie je obmedzené na určité osoby a ktorej vydanie je podmienené predchádzajúcim a individualizovaným povolením tohto leteckého dopravcu.

         (1)  Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec C-521/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Rakúsko) 19. októbra 2020 – J.P./B.d.S.L.

text:
               1.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 35/24

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Rakúsko) 19. októbra 2020 – J.P./B.d.S.L.
      (Vec C-521/20)
      (2021/C 35/35)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: J.P.

         Žalovaný: B.d.S.L.

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 50 Charty základných práv Európskej únie (najmä v spojení so smernicou 1999/62/ES o európskych diaľničných známkach (1)) vykladať v tom zmysle, že uplatnenie viacerých predpisov v rámci vnútroštátnej úpravy, ktoré tak ako § 20 ods. 2 BStMG (Spolkový zákon o mýte na cestných komunikáciách) v spojení s § 22 ods. 2 VStG (Správny trestný poriadok) vyžaduje kumulatívne stíhanie a potrestanie porušení mýtnej povinnosti spáchaných sériovo na vždy ohraničených úsekoch cesty, odporuje zákazu viacnásobného stíhania a potrestania, ak v tejto súvislosti zároveň nie je na zákonnej úrovni určená ani povinnosť koordinácie pre všetky úrady a súdy, ktoré sú príslušné pre vykonanie tohto trestného konania, ani explicitná povinnosť účinného uplatňovania zásady proporcionality v súvislosti s výškou celkového trestu?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/62/ES zo 17. júna 1999 o poplatkoch za používanie určitej dopravnej infraštruktúry ťažkými nákladnými vozidlami (Ú. v. ES L 187, 1999, s. 42; Mim. vyd. 07/004, s. 372).


title: Vec C-538/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 21. októbra 2020 – Finanzamt B/W AG

text:
               1.2.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 35/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 21. októbra 2020 – Finanzamt B/W AG
      (Vec C-538/20)
      (2021/C 35/38)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesfinanzhof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Finanzamt B

         Odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: W AG

         Ďalší účastník konania: Bundesministerium der Finanzen

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa článok 43 v spojení s článkom 48 Zmluvy o ES (teraz článok 49 v spojení s článkom 54 ZFEÚ) vykladať v tom zmysle, že bránia právnym predpisom členského štátu, ktoré spoločnosti rezidentovi neumožňujú odpočítať od svojho zdaniteľného zisku straty stálej prevádzkarne, ktorá sa nachádza na území iného členského štátu, ak táto spoločnosť jednak vyčerpala všetky možnosti odpočítania týchto strát, ktoré jej poskytuje právny poriadok členského štátu, na území ktorého sa nachádza táto stála prevádzkareň, a jednak prostredníctvom tejto stálej prevádzkarne nedosahuje už nijaké príjmy, takže už neexistuje možnosť, že tieto straty sa zohľadnia v uvedenom členskom štáte („konečné“ straty), aj vtedy, keď dotknuté právne predpisy stanovujú oslobodenie ziskov a strát na základe dvojstrannej dohody o zamedzení dvojitého zdanenia uzavretej medzi týmito dvoma členskými štátmi?

                  2.

                  V prípade, ak je odpoveď na prvú otázku kladná, majú sa článok 43 v spojení s článkom 48 Zmluvy o ES (teraz článok 49 v spojení s článkom 54 ZFEÚ) vykladať v tom zmysle, že bránia aj ustanoveniam nemeckého Gewerbesteuergesetz (zákon o dani z podnikania), ktoré spoločnosti rezidentovi neumožňujú odpočítať od svojho zdaniteľného zisku z podnikania „konečné“ straty stálej prevádzkarne, ktorá sa nachádza na území iného členského štátu, aké sú opísané v prvej otázke?

                  3.

                  V prípade, ak je odpoveď na prvú otázku kladná, môžu v prípade zatvorenia stálej prevádzkarne, ktorá sa nachádza na území tohto druhého členského štátu, existovať „konečné“ straty, aké sú opísané v prvej otázke, hoci existuje prinajmenšom teoretická možnosť, že spoločnosť si v dotknutom členskom štáte znovu otvorí stálu prevádzkareň, so ziskami ktorej by prípadne bolo možné započítať straty vzniknuté v minulosti?

                  4.

                  V prípade, ak je odpoveď na prvú a tretiu otázku kladná, môžu byť „konečnými“ stratami, aké sú opísané v prvej otázke, ktoré musí štát, na území ktorého má sídlo materská spoločnosť, zohľadniť, aj tie straty stálej prevádzkarne, ktoré podľa právnych predpisov štátu, na území ktorého sa nachádza stála prevádzkareň, mohli byť aspoň raz prenesené do nasledujúceho zdaňovacieho obdobia?

                  5.

                  V prípade, ak je odpoveď na prvú a tretiu otázku kladná, je povinnosť zohľadniť cezhraničné „konečné“ straty z hľadiska výšky obmedzená tými sumami strát, ktoré by si spoločnosť mohla uplatniť v dotknutom štáte, na území ktorého sa nachádza stála prevádzkareň, ak by tam zohľadnenie strát nebolo vylúčené?


title: Vec C-510/18 P: Odvolanie podané 3. augusta 2018: Prada proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 5. júna 2018 vo veci T-111/16, Prada/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/16

      Odvolanie podané 3. augusta 2018: Prada proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 5. júna 2018 vo veci T-111/16, Prada/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      (Vec C-510/18 P)
      (2019/C 155/20)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Prada SA (v zastúpení: C: Mazzi, G. Guglielmetti, P. Tammaro, avvocati)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, The Rich Prada International PT
      Súdny dvor (siedma komora) uznesením zo 14. februára 2019 rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec C-631/18: Žaloba podaná 8. októbra 2018 — Európska komisia/Slovinská republika

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/16

      Žaloba podaná 8. októbra 2018 — Európska komisia/Slovinská republika
      (Vec C-631/18)
      (2019/C 155/21)
      Jazyk konania: slovinčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: T. Scharf a B. Rous Demiri, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Slovinská republika

         Návrhy žalobkyne

      Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  určil, že Slovinská republika sa tým, že neprijala (všetky) zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s delegovanou smernicou Komisie (EÚ) 2017/593 zo 7. apríla 2016, ktorou sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/65/EÚ a neoznámila Komisii prijatie takýchto ustanovení, nesplnila svoje povinnosti podľa článku 14 uvedenej smernice, a

                  —

                  zaviazal Slovinskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Členské štáty mali v súlade s článkom 14 smernice (EÚ) 2017/593 povinnosť prijať a uverejniť najneskôr do 3. júla 2017 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou, ako aj bezodkladne to oznámiť Komisii. Keďže Slovinská republika po uplynutí tejto lehoty neoznámila Komisii prebratie všetkých ustanovení uvedenej smernice, Komisia sa rozhodla obrátiť na Súdny dvor.
      Lehota na prebratie smernice uplynula 13. júla 2017.


title: Vec C-733/18 P: Odvolanie podané 23. novembra 2018: Sevenfriday AG proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 27. septembra 2018 vo veci T-449/17, Sevenfriday/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/17

      Odvolanie podané 23. novembra 2018: Sevenfriday AG proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 27. septembra 2018 vo veci T-449/17, Sevenfriday/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      (Vec C-733/18 P)
      (2019/C 155/22)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Sevenfriday AG (v zastúpení: M. Mostardini, F. Mellucci, S. Pallavicini, avvocati)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Seven SpA
      Uznesením z 19. marca 2019 Súdny dvor (siedma komora) rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec C-734/18 P: Odvolanie podané 23. novembra 2018: Sevenfriday AG proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 27. septembra 2018 vo veci T-448/17, Sevenfriday/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/17

      Odvolanie podané 23. novembra 2018: Sevenfriday AG proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 27. septembra 2018 vo veci T-448/17, Sevenfriday/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      (Vec C-734/18 P)
      (2019/C 155/23)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Sevenfriday AG (v zastúpení: M. Mostardini, F. Mellucci, S. Pallavicini, avvocati)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Seven SpA
      Uznesením z 19. marca 2019 Súdny dvor (siedma komora) rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec C-808/18: Žaloba podaná 21. decembra 2018 — Európska komisia/Maďarsko

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/18

      Žaloba podaná 21. decembra 2018 — Európska komisia/Maďarsko
      (Vec C-808/18)
      (2019/C 155/24)
      Jazyk konania: maďarčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Condou-Durande, A. Tokár a J. Tomkin, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Maďarsko

         Návrhy žalobkyne

      Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

                  a)

                  určil, že Maďarsko si nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 3 a 6, článku 24 ods. 3, článku 43 a článku 46 ods. 5 a 6 smernice 2013/32/EÚ (1), článku 2 písm. h), článkov 8, 9 a 11 smernice 2013/33/EÚ (2) a z článku 5, článku 6 ods. 1, článku 12 ods. 1 a článku 13 ods. 1 smernice 2008/115/ES (3), a to v spojení s článkami 6, 18 a 47 Charty základných práv tým, že:

                              —

                              stanovilo, že žiadosť o azyl musí byť podaná osobne na orgán príslušný pre azylové veci a výlučne v tranzitných zónach, do ktorých je prístup obmedzený len pre malý počet osôb,

                              —

                              všeobecne uplatnilo osobitné konanie, v ktorom nie je zabezpečené dodržanie záruk stanovených v smernici 2013/32,

                              —

                              nariadilo, aby sa na všetkých žiadateľov o azyl (s výnimkou osôb mladších ako 14 rokov) uplatňovalo konanie, v dôsledku ktorého sú žiadatelia povinne zaistení v tranzitných zónach počas celého azylového konania, a to v zariadeniach, ktoré možno opustiť len smerom do Srbska bez toho, aby sa pri takomto zaistení uplatnili záruky stanovené v smernici 2013/33,

                              —

                              premiestnilo štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa nachádzajú na jeho území neoprávnene, na druhú stranu hraničného oplotenia bez dodržania postupov a záruk stanovených v článku 5, článku 6 ods. 1, článku 12 ods. 1 a článku 13 ods. 1 smernice 2008/115,

                              —

                              neprebralo do svojho vnútroštátneho právneho poriadku článok 46 ods. 5 smernice 2013/32 a prijalo ustanovenia, ktoré sa odchyľujú od všeobecného pravidla o automatickom odkladnom účinku v situáciách, ktoré nie sú zahrnuté do článku 46 ods. 6 tejto smernice;

                  b)

                  uložil Maďarsku povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Komisia sa domnieva, že Maďarsko tým, že stanovilo, že žiadosť o azyl musí byť osobne podaná na orgán príslušný pre azylové veci a výlučne v tranzitných zónach, do ktorých je prístup obmedzený len pre malý počet osôb, porušilo články 3 a 6 smernice 2013/32. Maďarsko tak žiadateľom o medzinárodnú ochranu nezaručuje účinný prístup k azylovému konaniu.
      Komisia sa domnieva, že z ustanovení zákona o azyle, podľa ktorých sú žiadatelia povinní zostať v tranzitných zónach až do rozhodnutia o ich žiadosti o medzinárodnú ochranu vyplýva, že všetci žiadatelia o azyl sú systematicky zaistení, čo je v rozpore s požiadavkami smernice 2013/33.
      Komisia sa ďalej domnieva, že Maďarsko nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 5, článku 6 ods. 1, článku 12 ods. 1 a článku 13 ods. 1 smernice 2008/115 tým, že premiestňuje štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa zdržiavajú na jeho území neoprávnene, na druhú stranu hraničného oplotenia bez dodržania postupov a záruk stanovených v smernici 2008/115.
      Podľa Komisie Maďarsko neprebralo do vnútroštátneho právneho poriadku všeobecné pravidlo stanovené v článku 46 ods. 5 smernice 2013/32, keďže zo zákona o azyle bolo pre prípady, ak je proti zamietnutiu neodôvodnenej žiadosti podaná správna žaloba, odstránené ustanovenie, ktoré opravnému prostriedku priznávalo automatický odkladný účinok.
      Komisia ďalej tvrdí, že Maďarsko porušuje článok 46 ods. 5 a 6 smernice 2013/32, keďže zákon o azyle v prípade zamietnutia žiadosti o medzinárodnú ochranu nestanoví jednoznačne, že možno požiadať o odkladný účinok. V dôsledku toho nie je zaručené právo žiadateľov o azyl zostať na maďarskom území, pokiaľ nebude známy výsledok konania o opravnom prostriedku, keďže zamietavé rozhodnutie je vykonateľné bez ohľadu na to, či je podaný opravný prostriedok.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany (Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 60).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/33/EÚ z 26. júna 2013, ktorou sa stanovujú normy pre prijímanie žiadateľov o medzinárodnú ochranu (Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 96).

         (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území (Ú. v. EÚ L 348, 2008, s. 98).


title: Vec C-20/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Wien (Rakúsko) 15. januára 2019 — kunsthaus muerz gmbh/Zürich-Versicherungs AG

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Wien (Rakúsko) 15. januára 2019 — kunsthaus muerz gmbh/Zürich-Versicherungs AG
      (Vec C-20/19)
      (2019/C 155/25)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberlandesgericht Wien

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: kunsthaus muerz gmbh

         Žalovaná: Zürich-Versicherungs AG

         Prejudiciálna otázka

      Má sa smernica 2002/83/ES (1) — najmä jej články 35 a 36 — vykladať v tom zmysle, že (aj vtedy) bráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej lehota na odstúpenie od zmluvy uplynie v lehote 30 dní odo dňa uzavretia zmluvy bez ohľadu na (riadne) poučenie o práve odstúpiť od zmluvy pred uzavretím zmluvy, ak poistník nie je spotrebiteľom?

         (1)  Smernica 2002/83/ES Európskeho parlamentu a Rady z 5. novembra 2002 o životnom poistení, Ú. v. ES L 345, 2002, s. 1; Mim. vyd. 06/006, s. 3.


title: Vec C-41/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Köln (Nemecko) 23. januára 2019 — FX/GZ, zo zákona zastúpená svojou matkou

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/20

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Köln (Nemecko) 23. januára 2019 — FX/GZ, zo zákona zastúpená svojou matkou
      (Vec C-41/19)
      (2019/C 155/26)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Amtsgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: FX

         Odporkyňa: GZ, zo zákona zastúpená svojou matkou

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Ide v prípade návrhu na zastavenie núteného výkonu podľa § 767 nemeckého Zivilprozessordnung (ZPO, Občiansky súdny poriadok) proti zahraničnému rozhodnutiu o výživnom o vec vyživovacej povinnosti v zmysle nariadenia Rady (ES) č. 4/2009 z 18. decembra 2008 o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí a o spolupráci vo veciach vyživovacej povinnosti (nariadenie č. 4/2009)? (1)

                  2.

                  Ak nie, ide v prípade návrhu na zastavenie núteného výkonu podľa § 767 ZPO proti zahraničnému rozhodnutiu o výživnom o konanie, ktoré sa v zmysle článku 24 bodu 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (2) (nariadenie Brusel Ia) týka výkonu rozsudku?

         (1)  Ú. v. EÚ L 7, 2009, s. 1.

         (2)  Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 1.


title: Vec C-44/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 24. januára 2019 — Repsol Petróleo, S.A./Administración del Estado

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/20

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 24. januára 2019 — Repsol Petróleo, S.A./Administración del Estado
      (Vec C-44/19)
      (2019/C 155/27)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Supremo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: Repsol Petróleo, S.A.

         Odporkyňa: Administración del Estado

         Prejudiciálna otázka

      Má článok 21 ods. 3 smernice 2003/96 z 27. októbra 2003 (1) vykladať v tom zmysle, že umožňuje, aby boli spotrebnou daňou z minerálnych olejov zdanené činnosti vlastnej spotreby energetických výrobkov, vykonávané v rámci areálu výrobcu, v pomere, v akom sa vyrábajú neenergetické výrobky?
      Alebo naopak, bráni účel tohto ustanovenia, ktorým je vylúčiť zo zdanenia spotrebu energetických výrobkov, ktorá sa považuje za potrebnú pre výrobu konečných energetických výrobkov, zdaneniu tejto vlastnej spotreby v časti, v ktorej táto spotreba vedie k výrobe iných neenergetických výrobkov, a to aj v prípade, ak výroba týchto výrobkov je sekundárna a uskutočňuje sa nevyhnutne ako dôsledok samotného výrobného procesu?

         (1)  Smernica Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny (Ú. v. EÚ L 283, 2003, s. 51; Mim. vyd. 09/001, s. 405).


title: Vec C-45/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Contencioso-Administrativo de A Coruña (Španielsko) 24. januára 2019 — Compañía de Tranvías de la Coruña, S.A./Ayuntamiento de A Coruña

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Contencioso-Administrativo de A Coruña (Španielsko) 24. januára 2019 — Compañía de Tranvías de la Coruña, S.A./Ayuntamiento de A Coruña
      (Vec C-45/19)
      (2019/C 155/28)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de lo Contencioso-Administrativo de A Coruña

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Compañía de Tranvías de la Coruña, S.A.

         Žalovaný: Ayuntamiento de A Coruña

         Prejudiciálna otázka

      Maximálna lehota 30 rokov trvania uvedených zmlúv stanovená v článku 8 ods. 3 písm. b) nariadenia (ES) č. 1370/2007 (1) sa začína počítať: a) v okamihu zadania zmluvy alebo uzatvorenia zmluvy, b) v okamihu nadobudnutia účinnosti tohto ustanovenia, c) v deň nasledujúci po uplynutí prechodného obdobia podľa článku 8 ods. 2 uvedeného nariadenia (3. december 2019), alebo d) v akýkoľvek iný deň, ktorý je podľa názoru Súdneho dvora Európskej únie relevantný?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 z 23. októbra 2007 o službách vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave, ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 1191/69 a (EHS) č. 1107/70 (Ú. v. EÚ L 315, 2007, s. 1).


title: Vec C-59/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 29. januára 2019 — Wikingerhof GmbH & Co. KG/Booking.com BV

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/22

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 29. januára 2019 — Wikingerhof GmbH & Co. KG/Booking.com BV
      (Vec C-59/19)
      (2019/C 155/29)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Wikingerhof GmbH & Co. KG

         Žalovaná: Booking.com BV

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 7 bod 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (1) vykladať v tom zmysle, že žalobu o zdržanie sa určitých konaní možno podať na súde, ktorý má právomoc vo veciach nárokov z mimozmluvnej zodpovednosti, ak je možné, že vytýkané správanie je upravené zmluvnými ustanoveniami, ale žalobca tvrdí, že tieto ustanovenia sú založené na zneužití dominantného postavenia žalovanej na trhu?

         (1)  Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 1.


title: Vec C-72/19 P: Odvolanie podané 30. januára 2019: Suzanne Saleh Thabet, Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak, Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak, Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh, Khadiga Mahmoud El Gammal proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 22. novembra 2018 v spojených veciach T-274/16 a T-275/16, Saleh Thabet a iní/Rada

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/23

      Odvolanie podané 30. januára 2019: Suzanne Saleh Thabet, Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak, Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak, Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh, Khadiga Mahmoud El Gammal proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 22. novembra 2018 v spojených veciach T-274/16 a T-275/16, Saleh Thabet a iní/Rada
      (Vec C-72/19 P)
      (2019/C 155/30)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolatelia: Suzanne Saleh Thabet, Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak, Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak, Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh, Khadiga Mahmoud El Gammal (v zastúpení: D. Anderson QC, B. Kennelly QC, J. Pobjoy, barrister, G. Martin, C. Enderby Smith, F. Holmey, solicitors)

         Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie

         Návrhy odvolateľov

      Odvolatelia navrhujú, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  sám v tejto veci vydal konečný rozsudok a zrušil napadnuté akty v rozsahu, v akom sa týkajú odvolateľov,

                  —

                  subsidiárne vrátil vec Všeobecnému súdu, aby vo veci rozhodol v súlade s právnym posúdením Súdneho dvora, a

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania vynaložené odvolateľmi v konaní pred Súdnym dvorom a Všeobecným súdom.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Prvý odvolací dôvod založený na tom, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď rozhodol, že Rada nebola povinná overiť, či egyptské orgány dodržali základné práva EÚ odvolateľov.
      Druhý odvolací dôvod založený na tom, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď rozhodol, že Rada nebola povinná overiť, či sa súdne konanie a vyšetrovanie, ktorého účastníkmi boli odvolatelia, týkali takých aktov, ktoré by mohli ohroziť právny štát v Egypte.
      Tretí odvolací dôvod založený na tom, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď rozhodol, že Rada sa nedopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď vychádzala z veci č. 10427 (Al Watany Bank Allegations).
      Štvrtý odvolací dôvod založený na tom, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď rozhodol, že Rada sa nedopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď vychádzala z veci č. 8897 (Private Villa Refurbishment Case).
      Piaty odvolací dôvod založený na tom, že Všeobecný súd nesprávne rozhodol, že Rada sa nedopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď vychádzala z veci č. 756 (Al-Ahram Establishment Gifts Allegation) a veci č. 53 (Dar El Tahrir Gifts Allegation).
      Šiesty odvolací dôvod založený na tom, že Všeobecný súd nesprávne rozhodol, že Rada sa nedopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď odkazovala na vec č. 144 (Money Laundering Allegation).


title: Vec C-76/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varchoven administrativen sad (Bulharsko) 31. januára 2019 — Direktor na Teritorialna direkcia Jugozapadna Agencia „Mitnici“ pravopriemnik na Mitnica Aerogara Sofia/Mitnica Aerogara Sofia/„Curtis Balkan“ EOOD

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/24

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varchoven administrativen sad (Bulharsko) 31. januára 2019 — Direktor na Teritorialna direkcia Jugozapadna Agencia „Mitnici“ pravopriemnik na Mitnica Aerogara Sofia/Mitnica Aerogara Sofia/„Curtis Balkan“ EOOD
      (Vec C-76/19)
      (2019/C 155/31)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Varchoven administrativen sad

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Direktor na Teritorialna direkcia Jugozapadna Agencia „Mitnici“ pravopriemnik na Mitnica Aerogara Sofia/Mitnica Aerogara Sofia

         Odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: „Curtis Balkan“ EOOD

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 158 ods. 3 nariadenia č. 2454/93 (1) vykladať v tom zmysle, že predstavuje samostatný základ na úpravu colnej hodnoty pripočítaním licenčných poplatkov k cene, ktorá bola skutočne zaplatená alebo má byť zaplatená za dovážaný tovar, bez ohľadu na pravidlo stanovené v článku 157 nariadenia č. 2454/93?

                  2.

                  Má sa článok 158 ods. 3 nariadenia č. 2454/93 vykladať v tom zmysle, že upravuje dve alternatívne situácie úpravy colnej hodnoty: po prvé situáciu, keď sa licenčné poplatky, o aké ide v prejednávanej veci, vzťahujú čiastočne na dovážaný tovar a čiastočne na ostatné súčasti pridané k tovaru po jeho dovoze, a po druhé situáciu, keď sa licenčné poplatky vzťahujú na činnosti alebo služby vykonávané po dovoze?

                  3.

                  Má sa článok 158 ods. 3 nariadenia č. 2454/93 vykladať v tom zmysle, že upravuje tri situácie úpravy colnej hodnoty: po prvé situáciu, keď sa licenčné poplatky vzťahujú čiastočne na dovážaný tovar a čiastočne na ostatné súčasti pridané k tovaru po jeho dovoze, po druhé situáciu, keď sa licenčné poplatky vzťahujú čiastočne na dovážaný tovar a čiastočne na činnosti alebo služby vykonávané po dovoze, a po tretie situáciu, keď sa licenčné poplatky vzťahujú čiastočne na dovážaný tovar a čiastočne na ostatné súčasti pridané k tovaru po jeho dovoze alebo na činnosti alebo služby vykonávané po dovoze?

                  4.

                  Má sa článok 158 ods. 3 nariadenia č. 2454/93 vykladať v tom zmysle, že vždy pripúšťa úpravu colnej hodnoty, ak je preukázané, že zaplatené licenčné poplatky sa vzťahujú na činnosti alebo služby vykonávané po dovoze tovaru, ktorého hodnota sa má určiť, pričom týmito činnosťami alebo službami sú v konkrétnom prípade činnosti alebo služby, ktoré poskytuje americká spoločnosť bulharskej spoločnosti (súvisiace s výrobou a riadením), bez ohľadu na to, či sú splnené podmienky úpravy podľa článku 157 nariadenia č. 2454/93?

                  5.

                  Má sa článok 158 ods. 3 nariadenia č. 2454/93 vykladať v tom zmysle, že predstavuje osobitný prípad úpravy colnej hodnoty podľa pravidiel a za podmienok stanovených v článku 157 nariadenia č. 2454/93, pričom jeho osobitosť spočíva len v tom, že licenčný poplatok sa len čiastočne vzťahuje na tovar, ktorého hodnota sa má určiť, a preto ho treba primerane rozdeliť?

                  6.

                  Má sa článok 158 ods. 3 nariadenia č. 2454/93 vykladať v tom zmysle, že sa môže uplatniť aj vtedy, keď kupujúci zaplatí odmenu alebo licenčný poplatok tretej osobe?

                  7.

                  Musí súd v prípade kladnej odpovede na obe predchádzajúce otázky pri primeranom rozdelení licenčného poplatku podľa článku 158 ods. 3 nariadenia č. 245[4]/93 preskúmať, či sú splnené obe podmienky stanovené v článku 157 ods. 2, teda že licenčný poplatok, hoci len čiastočne, súvisí s dovážaným tovarom a predstavuje podmienku predaja tohto tovaru, a ak áno, treba pri tomto preskúmaní zohľadniť pravidlá stanovené v článku 160, podľa ktorých sú podmienky uvedené v článku 157 ods. 2 splnené, ak predávajúci alebo osoba s ním spojená požaduje, aby kupujúci vykonal platbu?

                  8.

                  Možno článok 160 nariadenia č. 2454/93 uplatniť len na základnú situáciu upravenú v článku 157 nariadenia č. 2454/93, keď sa licenčné poplatky majú platiť tretej osobe a v celom rozsahu sa vzťahujú na tovar, ktorého hodnota sa má určiť, alebo aj v prípadoch, keď sa licenčné poplatky len čiastočne vzťahujú na dovážaný tovar?

                  9.

                  Má sa článok 160 nariadenia č. 2454/93 vykladať v tom zmysle, že pod pojmom „prepojenie“ medzi poskytovateľom licencie a predávajúcim sa majú rozumieť prípady, v ktorých je poskytovateľ licencie prepojený s kupujúcim, lebo vykonáva priamy dohľad nad kupujúcim, ktorý sa netýka len kontroly kvality, alebo sa má vykladať v tom zmysle, že vyššie opísané prepojenie medzi poskytovateľom licencie a kupujúcim nepostačuje na odôvodnenie záveru, že existuje (nepriame) prepojenie medzi poskytovateľom licencie a predávajúcim, najmä ak predávajúci tvrdí, že ceny za objednávky kupujúceho týkajúce sa dovážaného tovaru nezávisia od platby licenčných poplatkov, a rovnako tvrdí, že poskytovateľ licencie nie je schopný z prevádzkového hľadiska usmerňovať alebo obmedziť jeho činnosť?

                  10.

                  Má sa článok 160 nariadenia č. 2454/93 vykladať v tom zmysle, že pripúšťa úpravu colnej hodnoty len vtedy, keď sú splnené obe podmienky stanovené v článku 157 nariadenia č. 2454/93, teda že licenčný poplatok, ktorý sa platí tretej osobe, súvisí s tovarom, ktorý sa ohodnocuje, a predstavuje podmienku predaja tohto tovaru, a navyše je splnená podmienka, aby predávajúci alebo osoba s ním spojená požadovala, aby kupujúci vykonal platbu licenčného poplatku?

                  11.

                  Má sa podmienka stanovená v článku 157 ods. 2 prvej zarážke nariadenia č. 2454/93, aby licenčný poplatok súvisel s tovarom, ktorý sa ohodnocuje, považovať za splnenú, ak existuje nepriama súvislosť medzi licenčným poplatkom a dovážaným tovarom ako v prejednávanom prípade, keď je tovar, ktorý sa ohodnocuje, súčasťou licencovaného konečného výrobku?

         (1)  Nariadenie Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 253, 1993, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3).


title: Vec C-87/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 7. februára 2019 — TV Play Baltic AS/Lietuvos radijo ir televizijos komisija

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/26

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litva) 7. februára 2019 — TV Play Baltic AS/Lietuvos radijo ir televizijos komisija
      (Vec C-87/19)
      (2019/C 155/32)
      Jazyk konania: litovčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: TV Play Baltic AS

         Žalovaná: Lietuvos radijo ir televizijos komisija

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 2 písm. m) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES (1) zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) vykladať v tom zmysle, že „poskytovanie elektronickej komunikačnej siete“ nezahŕňa činnosti v oblasti opakovaného televízneho vysielania cez družicové siete, ktoré vlastnia tretie strany, ako sú činnosti, ktoré vykonáva žalobkyňa?

                  2.

                  Má sa článok 31 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES (2) zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby), zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/136/ES (3) z 25. novembra 2009, vykladať v tom zmysle, že bráni členským štátom uložiť povinnosť prenosu (vysielať televízny kanál cez družicové siete, ktoré vlastnia tretie strany, a poskytnúť k takémuto vysielaniu prístup koncovým užívateľom) hospodárskym subjektom, akým je žalobkyňa, ktoré 1) vysielajú televízny kanál chránený systémom podmieneného prístupu cez družicové siete, ktoré vlastnia tretie strany, pričom na tento účel prijímajú signály v tom čase vysielaných televíznych programov (kanálov), konvertujú ich, kódujú a prenášajú na umelú družicu Zeme, z ktorej sú neprerušovane prenášané späť na Zem a 2) ponúkajú balíčky televíznych kanálov pre zákazníkov, pričom na tento účel umožňujú prístup k takémuto chránenému televíznemu vysielaniu (alebo jeho časti) zariadeniami podmieneného prístupu za úhradu?

                  3.

                  Má sa článok 31 ods. 1 smernice 2002/22, zmenenej smernicou 2009/136, vykladať v tom zmysle, že na účely uplatnenia tohto ustanovenia sa značný počet koncových užívateľov nepovažuje za takých, ktorí používajú elektronické komunikačné siete (v prejednávanej veci sieť satelitného vysielania) ako svoj hlavný zdroj (prostriedok) príjmu televízneho vysielania, keď tieto siete používa ako svoj hlavný zdroj (prostriedok) len približne 6 % všetkých koncových užívateľov (v prejednávanej veci domácností)?

                  4.

                  Je pri posudzovaní, či je uplatnenie článku 31 ods. 1 smernice 2002/22, zmenenej smernicou 2009/136, odôvodnené, potrebné zohľadniť používateľov internetu, ktorí môžu bezplatne sledovať príslušné televízne programy (alebo ich časť) on-line?

                  5.

                  Má sa článok 56 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladať tak, že bráni členským štátom uložiť povinnosť hospodárskym subjektom, akým je žalobkyňa, bezplatne opakovane vysielať televízny kanál prostredníctvom elektronických komunikačných sietí, ak vysielateľ, v ktorého prospech je táto povinnosť stanovená, je v plnej miere schopný vysielať tieto televízne kanály sám v rámci tej istej siete zo svojich vlastných prostriedkov?

                  6.

                  Má sa článok 56 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladať tak, že bráni členským štátom uložiť povinnosť hospodárskym subjektom, akým je žalobkyňa, bezplatne opakovane vysielať televízny kanál prostredníctvom elektronických komunikačných sietí, ak by sa táto povinnosť týkala len 6 % všetkých domácností a tieto domácnosti by mali možnosť sledovať uvedený televízny kanál prostredníctvom terestriálnej vysielacej siete alebo internetu?

         (1)  Ú. v. ES L 108, 2002, s. 33.

         (2)  Ú. v. ES L 108, 2002, s. 51.

         (3)  Ú. v. EÚ L 337, 2009, s. 11.


title: Vec C-93/19 P: Odvolanie podané 6. februára 2019: Európska služba pre vonkajšiu činnosť proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 27. novembra 2018 vo veci T-315/17, Hebberecht/ESVČ

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/27

      Odvolanie podané 6. februára 2019: Európska služba pre vonkajšiu činnosť proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 27. novembra 2018 vo veci T-315/17, Hebberecht/ESVČ
      (Vec C-93/19 P)
      (2019/C 155/33)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (v zastúpení: S. Marquardt a R. Spáč, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania: Chantal Hebberecht

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  Zrušiť rozsudok z 27. novembra 2018 vo veci T-315/17;

                  —

                  Zamietnuť pôvodnú žalobu ako nedôvodnú;

                  —

                  Uložiť ďalšiemu účastníkovi povinnosť nahradiť trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Podľa ESVČ sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že svoj rozsudok založil na porušení článku 1d ods. 2 Služobného poriadku úradníkov a tým, že usúdil, že toto ustanovenie obsahuje zásadu, ktorá je priamo uplatniteľná na individuálne rozhodnutia prijaté inštitúciou na základe uvedeného služobného poriadku (body 93 a 94 napadnutého rozsudku).
      Okrem toho aj za predpokladu, že by článok 1d ods. 2 Služobného poriadku úradníkov ukladal priamo uplatniteľnú povinnosť, toto ustanovenie sa nemôže v prejednávanej veci uplatniť vzhľadom na povahu sporného rozhodnutia, ktoré sa týkalo len žalobkyne v jej postavení vedúcej delegácie a nesúviselo s uplatnením zásady rovnosti pohlaví.


title: Vec C-104/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 11. februára 2019 — Donex Shipping and Forwarding B.V./Staatssecretaris van Financiën

text:
               6.5.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/28

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 11. februára 2019 — Donex Shipping and Forwarding B.V./Staatssecretaris van Financiën
      (Vec C-104/19)
      (2019/C 155/34)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Sťažovateľka: Donex Shipping and Forwarding B.V.

         Odporca: Staatssecretaris van Financiën

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je nariadenie (ES) č. 91/2009 (1) neplatné voči dovozcovi do Únie pre porušenie článku 2 ods. 11 nariadenia (ES) č. 384/96 (2), pretože pri výpočte dumpingového rozpätia pre dotknutý tovar od nespolupracujúcich čínskych vyvážajúcich výrobcov pri porovnaní upravenom v tomto predpise Rada nezohľadnila vývozné transakcie týkajúce sa určitých druhov tovaru?

                  2.

                  Je nariadenie (ES) č. 91/2009 pre porušenie článku 2 ods. 10 nariadenia (ES) č. 384/96 neplatné voči dovozcovi do Únie, pretože orgány Únie v rámci výpočtu dumpingového rozpätia pre dotknutý tovar pri porovnávaní normálnej hodnoty tovaru indického výrobcu s vývoznými cenami podobného čínskeho tovaru neboli ochotné zohľadniť úpravy v súvislosti s dovoznými clami na suroviny a nepriamymi daňami v analogickej krajine India, ako aj v súvislosti s rozdielmi vo výrobe, resp. výrobnými nákladmi, a/alebo pretože orgány Únie počas prešetrovania (včas) neposkytli spolupracujúcim čínskym vyvážajúcim výrobcom všetky údaje indického výrobcu v rámci určovania normálnej hodnoty?

         (1)  Nariadenie Rady z 26. januára 2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 29, 2009, s. 1).

         (2)  Nariadenie Rady z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 56, 1996, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 45).