title: Vec C-127/13 P: Odvolanie podané 15. marca 2013 : Guido Strack proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  15. januára 2013 vo veci T-392/07, Guido Strack/Európska komisia

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/14

         Odvolanie podané 15. marca 2013: Guido Strack proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 15. januára 2013 vo veci T-392/07, Guido Strack/Európska komisia
   (Vec C-127/13 P)
   2013/C 147/24
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Guido Strack (v zastúpení: H. Tettenborn, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie (štvrtá komora) z 15. januára 2013 vo veci T-392/07 v rozsahu, v akom sa v ňom nevyhovie návrhom žalobcu alebo sa im vyhovie iba čiastočne,

               —

               rozhodnúť podľa návrhov, ktoré žalobca predložil vo veci T-392/07,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu všetkých trov konania,

               —

               subsidiárne zrušiť aj rozhodnutie predsedu Všeobecného súdu Európskej únie, ktorým sa vec T-392/07 pridelila štvrtej komore uvedeného súdu.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ svoje odvolanie opiera o deväť opravných prostriedkov:

               1.

               nepríslušnosť rozhodovacej komory a v tejto súvislosti existujúce vady konania a nesprávne odôvodnenie, ako aj v tejto súvislosti existujúce porušenie článku 6 ods. 1 EDĽP, článku 47 Charty základných práv Európskej únie, článku 50 druhého pododseku Štatútu Súdneho dvora Európskej únie a článku 12 a článku 13 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu Európskej únie, ako aj ďalších právnych noriem, vyplývajúce z nového pridelenia inej komore v prebiehajúcom konaní;

               2.

               nezrovnalosti v konaní a porušenia nariadenia č. 1049/2001 (1), článkov 6 a 13 EDĽP a článku 47 Charty základných práv Európskej únie, ako aj právnych zásad účinnej súdnej ochrany, práva byť vypočutý a práva na spravodlivý proces v spojení s nedostatkom odôvodnenia a skreslením skutkového stavu, spôsobené: odmietnutím rozhodnúť o veci v zrýchlenom konaní; neprípustným obmedzením žalobcu vyjadriť sa a odmietnutím pripustiť podanie smerujúce k opraveniu správy z pojednávania; nedostatočným súdnym preskúmaním dokumentov a zamietnutím návrhu žalobcu smerujúceho k overeniu všetkých dokumentov na neverejnom pojednávaní; skreslením skutkového stavu, nedostatočnou súdnou kontrolou a porušením zásad rozdelenia dôkazného bremena a práva na spravodlivý proces s ohľadom na otázku kompletného množstva dokumentov a na počet skutočne podaných potvrdených žiadostí o prístup k dokumentom podľa nariadenia č. 1049/2001; neprimeranú dĺžku konania a nezákonné rozhodovanie o návrhu na náhradu škody podaného v tejto súvislosti;

               3.

               nesprávne právne posúdenie, nedostatočné spresnenie a nedostatok odôvodnenia, pokiaľ ide o formuláciu a rozšírenie bodu 1 výroku (a pasáže rozsudku, ktoré sú na tom založené) spojené so skreslením skutkového stavu predovšetkým tým, že sa nezohľadnilo trvanie záujmu žalobcu na konaní;

               4.

               skreslenie skutkového stavu, nedostatok odôvodnenia a porušenie výkladových zásad, pokiaľ ide o rozsah žiadosti žalobcu o získanie prístupu k dokumentom vo veci T-110/04;

               5.

               nesprávne právne posúdenie, skreslenie skutkového stavu a nedostatočné odôvodnenie, pokiaľ ide o uplatnenie a výklad článku 4 ods. 1 písm. b) a článku 4 ods. 4 nariadenia č. 1049/2001 v spojení s právnymi ustanoveniami týkajúcimi sa ochrany údajov;

               6.

               nesprávne právne posúdenie, skreslenie skutkového stavu a nedostatočné odôvodnenie, pokiaľ ide o uplatnenie a výklad článku 4 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001;

               7.

               nesprávne právne posúdenie a nedostatočné odôvodnenie, pokiaľ ide o zamietnutie návrhu na náhradu škody podaného v žalobe, a predovšetkým porušenie zásad v oblasti vykonávania dôkazov a práva na účinnú súdnu ochranu;

               8.

               porušenie zásady práva na účinnú súdnu ochranu v rámci zamietnutia návrhu žalobcu v bode 90 rozsudku vo veci T-392/07 a

               9.

               nesprávne právne posúdenie a nedostatočné odôvodnenie, pokiaľ ide o rozhodnutie o trovách konania.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003 s. 331).


title: Veci T-178/10, T-263/10 a T-265/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  21. júna 2012 — Španielsko/Komisia ( „Operačné programy Kohézneho fondu a EFRR riadené Španielskom — Žiadosť o priebežnú platbu — Existencia dôkazov naznačujúcich závažné nedostatky vo fungovaní systémov riadenia a kontroly — Opatrenia spočívajúce v prerušení platobných lehôt — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Stratégia auditu — Právna istota — Legitímna dôvera — Proporcionalita“ )

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 21. júna 2012 — Španielsko/Komisia
   (Veci T-178/10, T-263/10 a T-265/10) (1)

   (Operačné programy Kohézneho fondu a EFRR riadené Španielskom - Žiadosť o priebežnú platbu - Existencia dôkazov naznačujúcich závažné nedostatky vo fungovaní systémov riadenia a kontroly - Opatrenia spočívajúce v prerušení platobných lehôt - Žaloba o neplatnosť - Prípustnosť - Stratégia auditu - Právna istota - Legitímna dôvera - Proporcionalita)
   2012/C 227/25
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Urraca Caviedes a B. Conte, ako aj vo veci T-178/10 A. Steiblytė, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloby podané proti rozhodnutiam Komisie z 12. februára 2010 (T-178/10), z 8. apríla 2010 (T-263/10) a z 15. apríla 2010 (T-265/10), ktorými sa oznámilo španielskym úradom prerušenie platobných lehôt pre niektoré žiadosti o priebežné platby, ktoré podalo Španielske kráľovstvo

      Výrok rozsudku

               1.

               Veci T-178/10, T-263/10 a T-265/10 sa spájajú na účely vyhlásenia rozsudku.

               2.

               Žaloby sa zamietajú.

               3.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 161, 19.6.2010.


title: Vec C-173/12 P: Uznesenie Súdneho dvora zo 17. januára 2013 — Verenigde Douaneagenten BV/Európska komisia (Odvolanie — Článok 220 ods. 2 colného kódexu — Dodatočné vymáhanie dovozného cla — Nesprávny opis skutkových okolností — Dovoz surového trstinového cukru)

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/10

         Uznesenie Súdneho dvora zo 17. januára 2013 — Verenigde Douaneagenten BV/Európska komisia
   (Vec C-173/12 P) (1)

   (Odvolanie - Článok 220 ods. 2 colného kódexu - Dodatočné vymáhanie dovozného cla - Nesprávny opis skutkových okolností - Dovoz surového trstinového cukru)
   2013/C 108/20
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Verenigde Douaneagenten BV (v zastúpení: S. Moolenaar, advocaat)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: B. Burggraaf a L. Keppenne, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Všeobecného súdu — Odvolanie proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 10. februára 2012, Verenigde Douaneagenten/Komisia (T-32/11), ktorým Všeobecný súd čiastočne zamietol návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2010) 6754 v konečnom znení z 1. októbra 2010, ktoré jednak stanovuje, že je odôvodnené dodatočné zapísať dovozné clo a jednak, že odpustenie tohto cla nie je v konkrétnom prípade odôvodnené (REC 02/09)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Verenigde Douaneagenten BV je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184, 23.6.2012.


title: Vec C-38/10: Žaloba podaná 22. januára 2010 — Európska komisia/Portugalská republika

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/18

         Žaloba podaná 22. januára 2010 — Európska komisia/Portugalská republika
   (Vec C-38/10)
   2010/C 80/33
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a G. Braga da Cruz, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               Určiť, že Portugalská republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 49 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a z článku 31 Dohody EHP, tým, že prijala a zachovala v platnosti právne normy obsiahnuté v článkoch 76 A, 76 B a 76 C Código português do Imposto sobre o Rendimento das pessoas Colectivas (CIRC) (zákon o dani z príjmu právnických osôb), podľa ktorých v prípade, že dôjde k premiestneniu sídla alebo miesta skutočného vedenia spoločnosti do iného členského štátu, alebo že stála prevádzkáreň ukončí svoju činnosť v Portugalsku, alebo že sa aktíva z Portugalska premiestnia do iného členského štátu:

                           —

                           základ dane za daňové obdobie, v ktorom nastala niektorá z týchto udalostí, musí zahŕňať nezrealizovaný zisk týkajúci sa daných aktív, zatiaľ čo nezrealizovaný zisk z transakcií, ktoré majú čisto vnútroštátny charakter, sa do základu dane zahrnúť nemusí,

                           —

                           spoločníci spoločnosti, ktorá presúva svoje sídlo a miesto skutočného vedenia mimo územia Portugalska, podliehajú zdaneniu, ktoré je založené na rozdiele medzi hodnotou likvidných aktív spoločnosti (vypočítanou podľa trhových cien k dátumu prevodu) a nadobúdanou cenou príslušných akcií alebo obchodných podielov,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia sa domnieva, že uvedené články CIRC môžu predstavovať prekážku slobody usadiť sa, ktorá je zakotvená v článku 49 ZFEÚ.
   Podľa uvedenej portugalskej právnej úpravy sa nezrealizovaný zisk zdaňuje len vtedy, keď spoločnosť premiestňuje svoje sídlo a miesto skutočného vedenia mimo územia Portugalska, alebo keď prevedie jednotlivé aktíva na stálu prevádzkáreň, ktorá sa nachádza v inom členskom štáte, zatiaľ čo zodpovedajúce prevody uskutočnené v rámci Portugalska, to znamená premiestnenie sídla spoločnosti v rámci Portugalska alebo prevod aktív z ústredia do pobočky v rámci toho istého členského štátu, nemajú žiadne bezprostredné daňové dôsledky.
   Komisia nespochybňuje daňové nároky členských štátov na zisk dosiahnutý osobou, ktorá ako rezident podlieha zdaneniu svojho celkového príjmu. Komisia sa však domnieva, že portugalská legislatíva musí uplatňovať jednotné kritérium, a že zdaniteľné plnenia, z ktorých vyplýva daňová povinnosť musia byť vždy rovnaké — to znamená realizácia aktív alebo nejaká okolnosť, ktorá si vyžaduje úpravu odpisov — a to tak v prípade, že sa sídlo, skutočné vedenie alebo časť aktív premiestňujú mimo územia Portugalska, ako aj v prípade, keď tam zostávajú.
   Komisia sa domnieva, že spoločnosti musia mať právo premiestniť svoje sídlo alebo jednotlivé svoje aktíva do iného členského štátu bez príliš zložitých a finančne zaťažujúcich procedúr. Podľa názoru tejto inštitúcie neexistuje žiaden dôvod na okamžitý výber daní z nezrealizovaného zisku pri presune sídla alebo miesta skutočného vedenia portugalskej spoločnosti do iného členského štátu, alebo pri ukončení činnosti trvalej prevádzkárne v Portugalsku či prevode portugalských aktív do iného členského štátu, ak rovnakému zdaneniu nepodliehajú porovnateľné vnútroštátne situácie.
   Určite je potrebné venovať pozornosť zvýšenej ochrane práv určitých dotknutých subjektov, to znamená veriteľov, menšinových akcionárov a daňových orgánov, takáto ochrana však musí byť zaručená v súlade so zásadou proporcionality, ako ju vykladá Súdny dvor.
   V tomto kontexte by Portugalská republika napríklad mohla určiť hodnotu nezrealizovaného zisku, nad ktorým si chce zachovať svoju daňovú právomoc, z čoho však nesmie vyplývať okamžitá splatnosť dane ani stanovenie ďalších podmienok v súvislosti s odložením jej zaplatenia.
   Pokiaľ ide o cieľ zabezpečiť efektívnosť daňovej kontroly a potláčať daňové podvody, aj keď je tento cieľ legitímny, bolo by možné dosiahnuť ho aj pomocou menej prísnych metód, napríklad využitím mechanizmov stanovených v smernici Rady 77/799/EHS (1) z 19. decembra 1977 o vzájomnej pomoci príslušných úradov členských štátov v oblasti priamych daní alebo v smernici Rady 2008/55/ES (2) z 26. mája 2008 o vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávok týkajúcich sa určitých poplatkov, odvodov, daní a ďalších opatrení.
   Komisia je presvedčená, že portugalská právna úprava prekračuje rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie sledovaných cieľov, to znamená na zabezpečenie efektivity daňového systému. Komisia si preto myslí, že portugalská právna úprava musí uplatňovať rovnaké kritérium bez ohľadu na to, či sa sídlo, miesto skutočného vedenia alebo aktíva spoločnosti premiestňujú mimo územia Portugalska, alebo či na ňom zostávajú: daň sa má vybrať až po tom, ako boli zhodnotené aktíva.

      (1)  Ú. v. ES L 336, s. 15; Mim. vyd. 09/001, s. 63.

      (2)  Ú. v. EÚ L 150, s. 28.


title: Vec C-223/12 P: Odvolanie podané 14. mája 2012 : Rakúska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z  28. februára 2012 v spojených veciach T-268/08 a T-281/08, Spolková krajina Burgenland a Rakúska republika/Európska komisia

text:
               30.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/17

         Odvolanie podané 14. mája 2012: Rakúska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 28. februára 2012 v spojených veciach T-268/08 a T-281/08, Spolková krajina Burgenland a Rakúska republika/Európska komisia
   (Vec C-223/12 P)
   2012/C 194/26
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Rakúska republika (v zastúpení: C. Pesendorfer, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Spolková krajina Burgenland

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 28. februára 2012 v spojených veciach T-268/08 a T-281/08,

               —

               vydal vo veci konečné rozhodnutie a zrušil rozhodnutie Európskej komisie 2008/719/ES z 30. apríla 2008 o štátnej pomoci C 56/06 (ex NN 77/06) Rakúska na privatizáciu spoločnosti Bank Burgenland (Ú. v. EÚ L 239, s. 32) a zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania pred Všeobecným súdom a Súdnym dvorom,

               —

               subsidiárne k návrhu v druhej zarážke vrátil vec na rozhodnutie Všeobecnému súdu, a uložil mu povinnosť rozhodnúť v súlade s právnym posúdením uvedeným v rozsudku Súdneho dvora a rozhodnutie o trovách konania ponechal na neskôr.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka týmto odvolaním napáda rozsudok Všeobecného súdu (šiesta komora) z 28. februára 2012 v spojených veciach T-268/08 a T-281/08, ktorými Všeobecný súd zamietol žalobu odvolateľky proti rozhodnutiu Komisie 2008/719/ES z 30. apríla 2008 o štátnej pomoci Rakúska na privatizáciu spoločnosti Bank Burgenland.
   Odvolateľka uvádza dva odvolacie dôvody:
   1.   Porušenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ konštatovaním, že Komisia pri posúdení ponúk správne nezohľadnila riziká vyplývajúce pre spolkovú krajinu Burgenland z režimu záruky splnenia určeného verejným úverovým inštitúciám (Ausfallhaftung)

   Všeobecný súd sa v tejto súvislosti nesprávne odvoláva na judikatúru, ktorá v prejednávanej veci nie je uplatniteľná, resp. pokiaľ je uplatniteľná aspoň vo svojej podstate, odporuje úvahám Všeobecného súdu.
   Všeobecný súd okrem toho nezohľadnil ďalšiu protikladnú judikatúru k jeho úvahám.
   Všeobecný súd napokon nesprávne považoval riziká vyplývajúce z Ausfallhaftung za riziká, ktoré treba zohľadniť, napriek tomu, že Ausfallhaftung predstavuje existujúcu a zároveň oprávnenú pomoc.
   2.   Porušenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ konštatovaním, že Komisia správne určila, že ani výsledok, ani doba konania pred Finanzmarktaufsichtsbehörde (úrad dohľadu nad finančným trhom) (FMA), neodôvodnili predaj Bank Burgenland spoločnosti Grazer Wechelseitige Versicherung

   Všeobecný súd považoval za správne konštatovanie Komisie, že neexistovali žiadne okolnosti, ktoré by nasvedčovali, že FMA zakáže predaj konzorciu, pritom však nesprávne vychádzal z predpokladu, že skutočnosti uvedené odvolateľkou neboli pre povoľovacie konanie pred FMA relevantné a FMA ich nezohľadnil.
   Všeobecný súd navyše pri konštatovaní, že neexistovali žiadne skutočnosti, ktoré by naznačovali, že dĺžka konania pred FMA významne ohrozila šance na privatizáciu Bank Burgenland, neprihliadol na konkrétne dôkazy predložené odvolateľkou.
   Všeobecný súd napokon uplatnil nesprávne kritérium preskúmania a kontroly.


title: Vec T-293/07 P: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  18. decembra 2008 – Lofaro/Komisia ( Odvolanie — Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Lehota na podanie sťažnosti — Dátum podania sťažnosti — Doručenie správnemu orgánu — Zásada právnej istoty )

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/46

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 18. decembra 2008 – Lofaro/Komisia
   (Vec T-293/07 P) (1)

   („Odvolanie - Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Lehota na podanie sťažnosti - Dátum podania sťažnosti - Doručenie správnemu orgánu - Zásada právnej istoty“)
   (2009/C 44/79)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Alessandro Lofaro (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: J.-L. Laffineur, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Odvolanie proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 24. mája 2007, Lofaro/Komisia (spojené veci F-27/06 a F-75/06, zatiaľ neuverejnené v Zbierke), ktorým sa navrhuje zrušenie tohto uznesenia
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Alessandro Lofaro znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Komisie vzniknuté v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 22.9.2007.


title: Vec C-531/12 P: Odvolanie podané 23. novembra 2012 : Commune de Millau a Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron (SEMEA) proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z  19. septembra 2012 v spojených veciach T-168/10 a T-572/10, Európska komisia/SEMEA a Commune de Millau

text:
               2.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/6

         Odvolanie podané 23. novembra 2012: Commune de Millau a Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron (SEMEA) proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 19. septembra 2012 v spojených veciach T-168/10 a T-572/10, Európska komisia/SEMEA a Commune de Millau
   (Vec C-531/12 P)
   2013/C 32/08
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Commune de Millau, Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron (SEMEA) (v zastúpení: F. Bleykasten, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateliek

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 19. septembra 2012.

         Novým rozhodnutím

               —

               určiť, že Všeobecný súd nie je príslušný rozhodnúť o žalobe Komisie proti Commune de Millau vo veci T-572/10,

               —

               odkázať Komisiu na francúzske súdy, ktoré majú v tejto veci právomoc,

               —

               vyhlásiť žalobu Komisie proti SEMEA vo veci T-168/10 za neprípustnú.

         Vo veci

               —

               určiť, že povinnosť, o ktorú sa opiera požiadavka Komisie, je podľa francúzskeho práva premlčaná,

               —

               zamietnuť požiadavky Komisie proti Commune de Millau a SEMEA.

         Subsidiárne

               —

               určiť, že Komisia porušila zásady právnej istoty a riadnej správy vecí verejných,

               —

               určiť, že sa uplatní mimozmluvná zodpovednosť Únie voči Commune de Millau a SEMEA,

               —

               zaviazať Komisiu zaplatiť Commune de Millau a SEMEA sumu 41 012 eur zvýšenú o úroky a príslušenstvo vypočítané podľa francúzskeho práva, splatných k dátumu rozsudku, ktorý sa má prijať.

         V každom prípade

               —

               rozhodnúť, že Komisia znáša trovy tohto konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky uvádzajú štyri odvolacie dôvody proti rozsudku Všeobecného súdu.
   Po prvé Commune de Millau uvádza, že Všeobecný súd nie je príslušný rozhodnúť o žalobe proti nej. Uzatvorenie arbitrážnej doložky formou zmluvnej klauzuly v prospech tretej osoby nie pre právnickú osobu podliehajúcu francúzskemu verejnému právu možné. Neexistuje žiadna dohoda, v rámci ktorej by mohla Commune de Millau dohodnúť arbitrážnu doložku v prospech Komisie.
   Po druhé SEMEA uvádza, že prevodom jej majetku na spoločníka, ktorý je právnickou osobou podľa verejného práva a stále v platobnej schopnosti (Commune de Millau), zatiaľ čo ona sama bola v platobnej neschopnosti, došlo k platnému urovnaniu práv a povinností spoločnosti.
   Po tretie odvolateľky namietajú nesprávne právne posúdenie, ktorého sa dopustil Všeobecný súd tým, že porušil zákonné ustanovenie uplatniteľné na premlčanie. Sporná pohľadávka vznikla pri obchode medzi SEMEA a Komisiou. Bez ohľadu na administratívnu povahu zmluvy medzi SEMEA a Komisiou sa v prejednávanom prípade na premlčanie uplatňuje článok 189a, teraz článok 110-4 francúzskeho Obchodného zákonníka. Podľa názoru odvolateliek je pohľadávka Komisie teda premlčaná.
   Nakoniec odvolateľky namietajú, že Všeobecný súd neuznal zodpovednosť Komisie, hoci jej dvanásťročná nečinnosť v oblasti vymáhania pohľadávky predstavuje omyl a porušuje článok 41 ods. 3 Charty základných práv Európskej únie. Výška úrokov, ktoré Komisia požaduje tiež súvisí s nekonaním Komisie, pokiaľ ide o vymáhanie jej pohľadávky, takže existuje príčinná súvislosť medzi údajnou ujmou a správaním Komisie. Nakoniec odvolateľky tvrdia, že škoda súvisí s tým, že nemohli prijať dostatočne včas opatrenia, aby splnili požiadavky Komisie.


title: Vec C-371/10: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  29. novembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Amsterdam — Holandsko) — National Grid Indus BV/Inspecteur van de Belastingdienst Rijnmond/kantoor Rotterdam (Premiestnenie miesta skutočného vedenia spoločnosti do iného členského štátu, ako je členský štát, v ktorom bola založená — Sloboda usadiť sa — Článok 49 ZFEÚ — Zdaňovanie latentných kapitálových ziskov z aktív spoločnosti premiestňujúcej sídlo medzi členskými štátmi — Vymeranie dane k okamihu premiestnenia sídla — Okamžitý výber dane — Proporcionalita)

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/9

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 29. novembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Amsterdam — Holandsko) — National Grid Indus BV/Inspecteur van de Belastingdienst Rijnmond/kantoor Rotterdam
   (Vec C-371/10) (1)

   (Premiestnenie miesta skutočného vedenia spoločnosti do iného členského štátu, ako je členský štát, v ktorom bola založená - Sloboda usadiť sa - Článok 49 ZFEÚ - Zdaňovanie latentných kapitálových ziskov z aktív spoločnosti premiestňujúcej sídlo medzi členskými štátmi - Vymeranie dane k okamihu premiestnenia sídla - Okamžitý výber dane - Proporcionalita)
   2012/C 32/14
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Gerechtshof te Amsterdam

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: National Grid Indus BV

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst Rijnmond/kantoor Rotterdam

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Gerechtshof te Amsterdam — Výklad článku 43 ES (teraz článok 49 ZFEÚ) — Vnútroštátne daňové predpisy stanovujúce okamžité zdanenie pre spoločnosti, ktoré preložia svoje sídlo alebo majetok do iného členského štátu

      Výrok rozsudku

               1.

               Spoločnosť založená podľa práva členského štátu, ktorá premiestňuje miesto svojho skutočného vedenia do iného členského štátu bez toho, aby toto premiestnenie malo vplyv na jej postavenie ako spoločnosti prvého členského štátu, sa môže dovolávať článku 49 ZFEÚ na účely spochybnenia zákonnosti jej zdanenia vykonávaného prvým členským štátom pri príležitosti tohto premiestnenia.

               2.

               Článok 49 ZFEÚ sa má vykladať v zmysle, že

                           —

                           mu neodporuje právna úprava členského štátu, podľa ktorej sa výška dane z latentných kapitálových ziskov plynúcich z aktív spoločnosti stanoví definitívne — bez ohľadu na kapitálové straty alebo kapitálové zisky, ktoré môžu byť realizované neskôr, — v okamihu, keď spoločnosť z dôvodu premiestnenia miesta svojho skutočného vedenia do iného členského štátu prestane dosahovať zdaniteľné zisky v prvom členskom štáte; v tejto súvislosti je irelevantné, že sa zdaňované latentné kapitálové zisky vzťahujú na kurzové zisky, ktoré sa vzhľadom na daňové predpisy platné v hostiteľskom členskom štáte nemôžu v tomto členskom štáte prejaviť,

                           —

                           mu odporuje právna úprava členského štátu, ktorá stanovuje okamžitý výber dane z latentných kapitálových ziskov plynúcich z aktív spoločnosti, ktorá premiestňuje miesto svojho skutočného vedenia do iného členského štátu, v okamihu tohto premiestnenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 4.12.2010.


title: Vec F-123/07: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  23. januára 2008 – De Fays/Komisia

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/71

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 23. januára 2008 – De Fays/Komisia
   (Vec F-123/07)
   (2008/C 64/119)

      Jazyk konania: francúzština

   V nadväznosti na urovnanie sporu zmierom predseda prvej komory nariadil výmaz veci.


title: Vec T-479/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 1. februára 2017 – Kendrion/Európska únia („Mimozmluvná zodpovednosť — Spresnenie žaloby — Prípustnosť — Článok 47 Charty základných práv — Primeraná lehota na rozhodnutie — Majetková ujma — Úroky z nezaplatenej pokuty — Náklady bankovej záruky — Nemajetková ujma — Príčinná súvislosť“)

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/18

         Rozsudok Všeobecného súdu z 1. februára 2017 – Kendrion/Európska únia
   (Vec T-479/14) (1)

   ((„Mimozmluvná zodpovednosť - Spresnenie žaloby - Prípustnosť - Článok 47 Charty základných práv - Primeraná lehota na rozhodnutie - Majetková ujma - Úroky z nezaplatenej pokuty - Náklady bankovej záruky - Nemajetková ujma - Príčinná súvislosť“))
   (2017/C 078/24)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kendrion NV (Zeist, Holandsko) (v zastúpení: pôvodne P. Glazener a T. Ottervanger, neskôr T. Ottervanger, advokáti)

      Žalovaná: Európska únia, v zastúpení: Súdny dvor Európskej únie (v zastúpení: pôvodne A. Placco, neskôr J. Inghelram a E. Beysen, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: T. Christoforou, S. Noë a P. Van Nuffel, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na základe článku 268 ZFEÚ na dosiahnutie náhrady škody, ktorú žalobkyňa údajne utrpela z dôvodu dĺžky konania pred Všeobecným súdom vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok zo 16. novembra 2011, Kendrion/Komisia (T-54/06, neuverejnený, EU:T:2011:667)

      Výrok rozsudku

               1.

               Európska únia zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie je povinná zaplatiť spoločnosti Kendrion NV náhradu škody vo výške 588 769,18 eura z dôvodu majetkovej ujmy spôsobenej tejto spoločnosti nedodržaním primeranej lehoty na rozhodnutie vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok zo 16. novembra 2011, Kendrion/Komisia (T-54/06, neuverejnený, EU:T:2011:667).

               2.

               Únia zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie je povinná zaplatiť spoločnosti Kendrion náhradu škody vo výške 6 000 eur z dôvodu nemajetkovej ujmy, ktorá tejto spoločnosti vznikla z dôvodu, že nebola dodržaná primeraná lehota na rozhodnutie vo veci T-54/06.

               3.

               Náhrady škody uvedené v bodoch 1 a 2 vyššie budú zvýšené o úroky z omeškania plynúce odo dňa vyhlásenia tohto rozsudku až do ich úplného zaplatenia v sadzbe stanovenej Európskou centrálnou bankou (ECB) pre jej hlavné refinančné operácie, zvýšenej o tri a pol percentuálneho bodu.

               4.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               5.

               Únia zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie je povinná znášať svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené spoločnosťou Kendrion v súvislosti s námietkou neprípustnosti, ktorá viedla k vydaniu uznesenia zo 6. januára 2015, Kendrion/Európska únia (T-479/14, neuverejnené, EU:T:2015:2).

               6.

               Kendrion na jednej strane a Únia zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie na strane druhej znášajú svoje vlastné trovy konania súvisiace so žalobou, ktorá viedla k tomuto rozsudku.

               7.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 253, 4.8.2014.


title: Vec C-304/10: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  18. januára 2011 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               16.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 120/10

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 18. januára 2011 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-304/10) (1)

   2011/C 120/24
   Jazyk konania: poľština
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 246, 11.9.2010.


title: Vec T-654/16: Žaloba podaná 13. septembra 2016 – Foshan Lihua Ceramic/Komisia

text:
               21.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 428/19

         Žaloba podaná 13. septembra 2016 – Foshan Lihua Ceramic/Komisia
   (Vec T-654/16)
   (2016/C 428/21)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Foshan Lihua Ceramic Co. Ltd (Foshan City, Čína) (v zastúpení: B. Spinoit a D. Philippe, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie C(2016) 2136 z 11. júla 2016, ktorým sa zamieta žiadosť o čiastočné dočasné preskúmanie obmedzené na otázky dovozu v súvislosti s konečným antidumpingovým clom uloženým vykonávacím nariadením Rady (EÚ) č. 917/2011 na dovoz keramických obkladačiek s pôvodom v Čínskej ľudovej republike,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza jeden žalobný dôvod založený na tom, že žalovaná porušila ustanovenie článku 17 ods. 3 v spojení s článkom 11 ods. 3 a 5 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009, o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (1).

      (1)  Ú. v. EÚ L 343, 2009, s. 51.


title: Vec C-62/14: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. júna 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverfassungsgericht – Nemecko) – Peter Gauweiler a i./Deutscher Bundestag (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hospodárska a menová politika — Rozhodnutia Rady guvernérov Európskej centrálnej banky (ECB) o niektorých technických charakteristikách týkajúcich sa menových operácií Eurosystému na sekundárnom trhu so štátnymi dlhopismi — Články 119 ZFEÚ a 127 ZFEÚ — Právomoci ECB a Európskeho systému centrálnych bánk — Mechanizmus uplatňovania menovej politiky — Zachovanie cenovej stability — Proporcionalita — Článok 123 ZFEÚ — Zákaz menového financovania členských štátov eurozóny)

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/12

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 16. júna 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverfassungsgericht – Nemecko) – Peter Gauweiler a i./Deutscher Bundestag
   (Vec C-62/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Hospodárska a menová politika - Rozhodnutia Rady guvernérov Európskej centrálnej banky (ECB) o niektorých technických charakteristikách týkajúcich sa menových operácií Eurosystému na sekundárnom trhu so štátnymi dlhopismi - Články 119 ZFEÚ a 127 ZFEÚ - Právomoci ECB a Európskeho systému centrálnych bánk - Mechanizmus uplatňovania menovej politiky - Zachovanie cenovej stability - Proporcionalita - Článok 123 ZFEÚ - Zákaz menového financovania členských štátov eurozóny))
   (2015/C 279/14)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverfassungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Sťažovatelia: Peter Gauweiler, Bruno Bandulet a i., Wilhelm Hankel, Wilhelm Nölling, Albrecht Schachtschneider, Joachim Starbatty, Roman Huber a i., Johann Heinrich von Stein a i., Fraktion DIE LINKE im Deutschen Bundestag

      Odporca: Deutscher Bundestag

      za účasti: Bundesregierung

      Výrok rozsudku

   Článok 119 ZFEÚ, článok 123 ods. 1 ZFEÚ a článok 127 ods. 1 a 2 ZFEÚ, ako aj články 17 až 24 Protokolu (č. 4) o štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky sa majú vykladať v tom zmysle, že oprávňujú Európsky systém centrálnych bánk (ESCB) na prijatie takého programu nákupu štátnych dlhopisov na sekundárnom trhu, akým je program oznámený v tlačovom komuniké, ktoré sa uvádza v zápisnici z 340. zasadnutia Rady guvernérov Európskej centrálnej banky (ECB) z 5. a 6. septembra 2012.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 28.4.2014.


title: Vec C-146/08 P: Uznesenie Súdneho dvora z  26. marca 2009 — Efkon AG/Európsky parlament, Rada Európskej únie, Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Smernica 2004/52/ES — Interoperabilita elektronických cestných mýtnych systémov v Spoločenstve — Zjavne neprípustné alebo zjavne nedôvodné odvolanie)

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/14

         Uznesenie Súdneho dvora z 26. marca 2009 — Efkon AG/Európsky parlament, Rada Európskej únie, Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-146/08 P) (1)

   (Odvolanie - Smernica 2004/52/ES - Interoperabilita elektronických cestných mýtnych systémov v Spoločenstve - Zjavne neprípustné alebo zjavne nedôvodné odvolanie)
   2009/C 205/25
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Efkon AG (v zastúpení: M. Novak, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Európsky parlament (v zastúpení: U. Rösslein a A. Neergaard, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a E. Karlsson, splnomocnení zástupcovia), Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: N. Yerrell a G. Braun, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (piata komora) z 22. januára 2008, Efkon/Parlament a Rada (T–298/04), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu smerujúcu k zrušeniu smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/52/ES z 29. apríla 2004 o interoperabilite elektronických cestných mýtnych systémov v spoločenstve (Ú. v. EÚ L 166, s. 124; Mim. vyd. 13/034, s. 856) ako neprípustnú — Podmienka byť osobne dotknutý napadnutým právnym aktom — Právo byť vypočutý pred súdom — Dĺžka trvania konania pred Súdom prvého stupňa

      Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Efkon AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 5.7.2008.


title: Vec C-104/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Ireland 24. februára 2010 — Patrick Kelly/National University of Ireland

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Ireland 24. februára 2010 — Patrick Kelly/National University of Ireland
   (Vec C-104/10)
   2010/C 134/29
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Ireland

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Patrick Kelly

      Žalovaná: National University of Ireland

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Oprávňuje článok 4 ods. 1 smernice Rady 97/80/ES (1) záujemcu o odborný výcvik, ktorý/á sa domnieva, že mu/jej bol odoprený prístup k odbornému výcviku, pretože nebola na ňu/neho uplatnená zásada rovnosti zaobchádzania, aby získal informáciu o príslušnej kvalifikácii iných záujemcov o tento kurz a konkrétne záujemcov, ktorým prístup do kurzu odoprený nebol a mohol tak „pred súdom či iným oprávneným orgánom uviesť skutočnosti, na základe ktorých by sa mohlo predpokladať, že došlo k priamej alebo nepriamej diskriminácii“?

               2.

               Oprávňuje článok 4 smernice Rady 76/207/EHS (2) záujemcu o odborný výcvik, ktorý/á sa domnieva, že mu/jej bol odoprený prístup k odbornému výcviku „na základe toho istého kritéria“ a že bol diskriminovaný „z dôvodov pohlavia“ pokiaľ ide o prístup k odbornému výcviku, aby získal informáciu uchovávanú poskytovateľom kurzu o príslušnej kvalifikácii ostatných záujemcov o tento kurz a konkrétne záujemcov, ktorým prístup k odbornému výcviku odoprený nebol?

               3.

               Oprávňuje článok 3 smernice Rady 2002/73/ES (3) zakazujúci „priamu alebo nepriamu diskrimináciu z dôvodu pohlavia“ vo vzťahu k „prístupu“ k odbornému výcviku, záujemcu o odborný výcvik, ktorý tvrdí, že bol diskriminovaný „z dôvodu pohlavia“ pokiaľ ide o prístup k odbornému výcviku, aby získal informáciu uchovávanú poskytovateľom kurzu o príslušnej kvalifikácii ostatných záujemcov o tento kurz a konkrétne záujemcov, ktorým prístup k odbornému výcviku odoprený nebol?

               4.

               Líši sa povaha povinnosti podľa článku 267 ods. 3 ZFEÚ v členskom štáte s kontradiktórnym právnym systémom (na rozdiel od inkvizičného), a ak áno, v akom zmysle?

               5.

               Môže byť akékoľvek právo na poskytnutie informácie podľa vyššie uvedených smerníc ovplyvnené pôsobením vnútroštátnych, alebo európskych predpisov týkajúcich sa povinnosti zachovávať mlčanlivosť?

      (1)  Smernica Rady 97/80/ES z 15. decembra 1997 o dôkaznom bremene v prípadoch diskriminácie na základe pohlavia, (Ú. v. ES L 14, 1998, s. 6; Mim. vyd. 05/003, s. 264).

      (2)  Smernica Rady 76/207/EHS z 9. februára 1976 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky, (Ú. v. ES L 39, s. 40; Mim. vyd. 05/001, s. 187).

      (3)  Smernica 2002/73/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. septembra 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 76/207/EHS o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky (Text s významom pre EHP), (Ú. v. ES L 269, s. 15; Mim. vyd. 05/004, s. 255).


title: Vec F-47/11: Žaloba podaná 15. apríla 2011 — ZZ/Komisia

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/56

         Žaloba podaná 15. apríla 2011 — ZZ/Komisia
   (Vec F-47/11)
   2011/C 252/123
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ZZ (v zastúpení: W. Bode, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia vylúčiť žalobkyňu z výberového konania EPSO AST/100/09 a žiadosť o prístup k informáciám o uvedenom výberovom konaní

      Návrhy žalobkyne

               —

               zaviazať žalovanú, aby žalobkyni poskytla podrobné informácie o doterajšom priebehu uvedeného výberového konania a o jednotlivých skúškach, vrátane procesu hodnotenia skúšok, najmä — ale nie len — tým, že jej

                           —

                           umožní nahliadnuť do všetkých dokumentov týkajúcich sa účasti žalobkyne na výberovom konaní, ktoré sa nachádzajú u žalovanej, vrátane dokumentov týkajúcich sa hodnotenia skúšok žalobkyne,

                           —

                           podá podrobné informácie o tom, ako sa dospelo pri praktickom teste (a) k výsledku 12 bodov,

                           —

                           podá informácie o priebehu uvedeného výberového konania všeobecne, vrátane údajov o počte uchádzačov, ktorí sa zúčastnili na ústnych skúškach; počte uchádzačov, ktorí na ústnych skúškach uspeli; počte uchádzačov, ktorí uspeli pri praktickom teste (a); kritériách, ktoré stanovila výberová komisia pre hodnotenie, napríklad schémy hodnotenia, kritériá, podľa ktorých sa má určitá časť bodov rozdeliť na jednotlivé časti skúšok alebo na určité kritériá hodnotenia; počte bodov, ktoré dosiahli ostatní uchádzači v praktických testoch (a) a (b), ako aj informácie o tom, ako sa dospelo k týmto bodom,

               —

               zrušiť rozhodnutie žalovanej z 28. septembra 2010, ako aj potvrdzujúce rozhodnutie z 5. apríla 2011 s účinkom, že žalobkyňa sa naďalej môže zúčastňovať na výberovom konaní, pričom, najmä ako prvý krok, sa má opraviť výsledok praktického testu (b) žalobkyne,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu mimosúdnych trov konania, ktoré jej vnikli z dôvodu podania troch sťažností a tejto žaloby.


title: Vec T-488/08: Žaloba podaná 14. novembra 2008 – Galileo International Technology/ÚHVT – GALILEO SISTEMAS Y SERVICIOS (GSS GALILEO SISTEMAS Y SERVICIOS)

text:
               24.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/32

         Žaloba podaná 14. novembra 2008 – Galileo International Technology/ÚHVT – GALILEO SISTEMAS Y SERVICIOS (GSS GALILEO SISTEMAS Y SERVICIOS)
   (Vec T-488/08)
   (2009/C 19/61)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Galileo International Technology LLC (Bridgetown, Barbados) (v zastúpení: S. Malynicz, barrister, K. Gilbert a M. Blair, solicitors)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Galileo Sistemas y Servicios, SL (Tres Cantos, Španielsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 28. augusta 2008 vo veci R 403/2006-4 a

               —

               uložiť žalovanému a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom, aby znášali vlastné trovy konania, a zaviazať ich na náhradu trov konania, ktoré vznikli žalobcovi.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „GSS GALILEO SISTEMAS Y SERVICIOS“ pre tovary a služby zaradené do tried 9 a 38.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: prihláška č. 170 167 slovnej ochrannej známky Spoločenstva „GALILEO“ pre tovary a služby zaradené do tried 9, 39, 41 a 42; prihláška č. 2 157 501 slovnej ochrannej známky Spoločenstva „GALILEO“ pre tovary a služby zaradené do tried 9, 16, 35, 38, 39, 41 a 42; prihláška č. 516 799 obrazovej ochrannej známky Spoločenstva „powered by Galileo“ pre tovary a služby zaradené do tried 9, 16, 35, 38, 39, 41 a 42; prihláška č. 330 084 obrazovej ochrannej známky Spoločenstva „GALILEO INTERNATIONAL“ pre tovary a služby zaradené do tried 9, 39, 41 a 42; prihláška č. 2 159 069 obrazovej ochrannej známky Spoločenstva „GALILEO INTERNATIONAL“ pre tovary a služby zaradené do tried 9, 16, 35, 38, 39, 41 a 42; rôzne označenia chránené v jednotlivých členských štátoch ako neprihlásená ochranná známka, obchodný názov a označenie, ktoré boli všetky používané pri obchodnom styku pre určené výrobky a služby.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke proti sporným tovarom a službám.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, lebo: i) odvolací senát nevykonal celkové posúdenie dotknutej ochrannej známky Spoločenstva vo vzťahu k slovným ochranným známkam „GALILEO“; ii) odvolací senát pochybil v rámci svojho posúdenia dotknutej ochrannej známky Spoločenstva vo vzťahu k starším kombinovaným ochranným známkam obsahujúcim slovo „GALILEO“ a iii) odvolací senát sa dopustil nesprávneho posúdenia v rámci svojho posúdenia podobnosti výrobkov; porušenie článku 63 ods. 2 nariadenia Rady č. 40/94 z dôvodu, že odvolací senát nevrátil vec späť námietkovému oddeleniu, aby rozhodlo podľa článku 8 ods. 4 a článku 8 ods. 5 nariadenia Rady č. 40/94.


title: Vec T-366/08: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. februára 2012 — Federcoopesca a i./Komisia [ „Žaloba o neplatnosť — Nariadenie (ES) č. 530/2008 — Obnova populácie tuniaka modroplutvého — Stanovenie TAC na rok 2008 — Všeobecne platný akt — Neexistencia osobnej dotknutosti — Neprípustnosť“ ]

text:
               14.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 109/12

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. februára 2012 — Federcoopesca a i./Komisia
   (Vec T-366/08) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Nariadenie (ES) č. 530/2008 - Obnova populácie tuniaka modroplutvého - Stanovenie TAC na rok 2008 - Všeobecne platný akt - Neexistencia osobnej dotknutosti - Neprípustnosť)
   2012/C 109/27
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Federazione Nazionale delle Cooperative della Pesca (Federcoopesca) (Rím, Taliansko) a osem ďalších žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe tohto uznesenia (v zastúpení: P. Cavasola, V. Cannizzaro, G. Micucci, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Banks a D. Nardi, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie nariadenia Komisie (ES) č. 530/2008 z 12. júna 2008, ktorým sa ustanovujú núdzové opatrenia, pokiaľ ide o lov tuniaka modroplutvého plavidlami s kruhovými záťahovými sieťami v Atlantickom oceáne na východ od 45° západnej dĺžky a v Stredozemnom mori (Ú. v. EÚ L 155, s. 9)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Federazione Nazionale delle Cooperative della Pesca (Federcoopesca) a osem ďalších žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe, znášajú vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008.


title: Vec T-577/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. januára 2017 – Gascogne Sack Deutschland GmbH a Gascogne/Európska únia („Mimozmluvná zodpovednosť — Spresnenie žaloby — Premlčanie — Prípustnosť — Článok 47 Charty základných práv — Primeraná lehota na rozhodnutie — Majetková ujma — Vzniknuté straty — Úroky z nezaplatenej pokuty — Náklady na bankovú záruku — Strata príležitosti — Nemajetková ujma — Príčinná súvislosť“)

text:
               20.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. januára 2017 – Gascogne Sack Deutschland GmbH a Gascogne/Európska únia
   (Vec T-577/14) (1)

   ((„Mimozmluvná zodpovednosť - Spresnenie žaloby - Premlčanie - Prípustnosť - Článok 47 Charty základných práv - Primeraná lehota na rozhodnutie - Majetková ujma - Vzniknuté straty - Úroky z nezaplatenej pokuty - Náklady na bankovú záruku - Strata príležitosti - Nemajetková ujma - Príčinná súvislosť“))
   (2017/C 053/33)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Gascogne Sack Deutschland GmbH (Wieda, Nemecko) a Gascogne (Saint-Paul-les-Dax, Francúzsko) (v zastúpení: F. Puel, E. Durand a L. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Európska únia zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie (v zastúpení: pôvodne A. Placco, neskôr J. Inghelram a S. Chantre, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska únia (v zastúpení: N. Khan, V. Bottka a P. van Nuffel, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na základe článku 268 ZFEÚ na náhradu škody, ktorú údajne utrpeli žalobkyne z dôvodu dĺžky konania pred Všeobecným súdom v rámci vecí, v ktorých boli vydané rozsudky zo 16. novembra 2011, Groupe Gascogne/Komisia (T-72/06, neuverejnený, EU:T:2011:671), a zo 16. novembra 2011, Sachsa Verpackung/Komisia (T-79/06, neuverejnený, EU:T:2011:674)

      Výrok rozsudku

               1.

               Európska únia zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie je povinná uhradiť spoločnosti Gascogne náhradu škody vo výške 47 064,33 eura z titulu majetkovej ujmy, ktorú utrpela táto spoločnosť z dôvodu nedodržania primeranej lehoty na rozhodnutie vo veciach, v ktorých boli vydané rozsudky zo 16. novembra 2011, Groupe Gascogne/Komisia (T-72/06, neuverejnený, EU:T:2011:671), a zo 16. novembra 2011, Sachsa Verpackung/Komisia (T-79/06, neuverejnený, EU:T:2011:674). Táto náhrada škody bude navýšená o kompenzačné úroky od 4. augusta 2014 do vyhlásenia tohto rozsudku v ročnej miere inflácie konštatovanej pre dotknuté obdobie Eurostatom (Štatistický úrad Európskej únie) v členskom štáte, v ktorom má táto spoločnosť sídlo.

               2.

               Únia zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie má povinnosť uhradiť spoločnosti Gascogne Sack Deutschland GmbH náhradu škody vo výške 5 000 eur a spoločnosti Gascogne náhradu škody vo výške 5 000 eur z titulu nemajetkovej ujmy, ktorú tieto spoločnosti utrpeli z dôvodu nedodržania primeranej lehoty na rozhodnutie vo veciach T-72/06 a T-79/06.

               3.

               Náhrady škody uvedené v bodoch 1. a 2. vyššie budú navýšené o úroky z omeškania od vyhlásenia tohto rozsudku do úplného zaplatenia v sadzbe stanovenej Európskou centrálnou bankou (ECB) pre jej hlavné refinančné operácie zvýšenej o dva percentuálne body.

               4.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               5.

               Únia zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie je povinná znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnostiam Gascogne Sack Deutschland a Gascogne a ktoré súvisia s námietkou neprípustnosti, ktorá viedla k vydaniu uznesenia z 2. februára 2015, Gascogne Sack Deutschland a Gascogne/Európska únia (T-577/14, neuverejnený, EU:T:2015:80).

               6.

               Gascogne Sack Deutschland a Gascogne na jednej strane a Európska únia zastúpená Súdnym dvorom Európskej únie na strane druhej znášajú svoje vlastné trovy konania týkajúce sa žaloby, ktorá viedla k vydaniu tohto rozsudku.

               7.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 351, 6.10.2014.


title: Vec C-585/12 P: Odvolanie podané 12. decembra 2012 : Shell Petroleum NV, The Shell Transport and Trading Company Ltd, Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z  27. septembra 2012 vo veci T-343/06, Shell Petroleum NV, The Shell Transport and Trading Company Ltd, Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV/Európska komisia

text:
               23.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/6

         Odvolanie podané 12. decembra 2012: Shell Petroleum NV, The Shell Transport and Trading Company Ltd, Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 27. septembra 2012 vo veci T-343/06, Shell Petroleum NV, The Shell Transport and Trading Company Ltd, Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV/Európska komisia
   (Vec C-585/12 P)
   2013/C 55/08
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Shell Petroleum NV, The Shell Transport and Trading Company Ltd, Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV (v zastúpení: O. W. Brouwer, W. Knibbeler, A. A. J. Pliego Selie, P. D. van den Berg, advocaten)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateliek

               —

               zrušiť časti rozsudku, tak ako sa žiada v odvolaní,

               —

               vydať konečný rozsudok, ktorým sa zruší napadnuté rozhodnutie alebo sa zníži suma pokuty v rozsahu uvedenom v odvolaní, alebo subsidiárne, vrátiť vec na konanie Všeobecnému súdu, aby v nej rozhodol v súlade s rozhodnutím Súdneho dvora, a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky sa opierajú o dva právne dôvody. Napadnutým rozsudkom Všeobecný súd zamietol čiastočne ich žalobu o čiastočnú neplatnosť rozhodnutia Komisie z 13. septembra 2006 [K(2006) 4090 v konečnom znení] o konaní podľa článku 81 ES (vec COMP/F/38.456 — Bitúmen).
   Odvolateľky vo svojom prvom dôvode tvrdia, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a nepodal dostatočné alebo primerané odôvodnenie, keď dospel k záveru, že v napadnutom rozhodnutí sa dostatočne preukázalo opakované porušenie zo strany toho istého podniku. Všeobecný súd sa takisto dopustil nesprávneho právneho posúdenia a nepodal dostatočné alebo primerané odôvodnenie, keď dospel k záveru, že sú splnené podmienky stanovené v rozsudku Michelin/Komisia (T-203/01). Nakoniec sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že presunul dôkazné bremeno na odvolateľky.
   V druhom odvolacom dôvode odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a nepodal dostatočné alebo primerané odôvodnenie, keď dospel k záveru, že Komisia mohla zohľadniť pri výpočte pokuty predaj výrobku Mexfalt C. Všeobecný súd sa takisto dopustil procesnej chyby, keď neodpovedal na niektoré argumenty predložené odvolateľkami. Ďalej nepodal dostatočné alebo primerané odôvodnenie, keďže sa nevyjadril k nesúladu vyplývajúcemu z vylúčenia bitúmenu na priemyselné použitie v rámci výpočtu pokuty. Všeobecný súd skreslil význam podstatného dôkazu tým, že sa opieral o nesprávny výklad kľúčového dokumentu na účely záveru týkajúceho sa Mexfaltu C, ktorý zjavne nebolo možné vyvodiť. Dopustil sa nesprávneho právneho posúdenia a nepodal dostatočné alebo primerané odôvodnenie pri preskúmaní sumy pokuty na základe svojej neobmedzenej právomoci. Nakoniec sa dopustil procesnej chyby a porušil pravidlá týkajúce sa dôkazného bremena tým, že nepreskúmal, či Komisia porušila zásadu rovnosti zaobchádzania, keď zohľadnila pri výpočte pokuty uloženej odvolateľkám predaj Mexfaltu C.


title: Vec C-343/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Oberster Gerichtshof zo dňa 21. júla 2004 vo veci krajiny Horné Rakúsko proti ČEZ, a.s.

text:
               9.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/8

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Oberster Gerichtshof zo dňa 21. júla 2004 vo veci krajiny Horné Rakúsko proti ČEZ, a.s.
   (Vec C-343/04)
   (2004/C 251/14)
   Oberster Gerichtshof uznesením zo dňa 21. júla 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci krajiny Horné Rakúsko proti ČEZ, a.s., ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 10. augusta 2004.
   Oberster Gerichtshof žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:
   Treba frázu „Žaloby, ktorých predmetom sú … vecné práva k nehnuteľnostiam“ v čl. 16 bod 1 písm. a) Dohovoru o súdnej príslušnosti a výkone rozhodnutí v občianskoprávnej a obchodnoprávnej oblasti zo dňa 27. septembra 1968 vykladať v tom zmysle, že zahŕňa aj (preventívne) negatórne žaloby, ktorými sa žiada zákaz imisií z pozemku nachádzajúceho sa v susednom štáte, ktorý nie je členom Európskej únie (v konkrétnom prípade: účinky ionizujúceho žiarenia pochádzajúce z jadrovej elektrárne v Českej republike), na nehnuteľnosť, ktorej vlastníkom je žalujúca strana, podľa § 364 ods. 2 Allgemeines bürgerliches Gesetzbuch (ABGB)?


title: Vec C-395/05: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 6. marca 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Viterbo – Taliansko) – trestné konanie proti Antonello D'Antonio, Alessandro D'Antoni, Rodolfo Ramieri (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb — Pravidlá hospodárskej súťaže vzťahujúce sa na podniky — Výklad článkov 31 ES, 43 ES, 49 ES a 86 ES — Hazardné hry — Zber stávok na športové podujatia — Požiadavka koncesie — Vylúčenie podnikateľov založených ako určité formy kapitálových spoločností — Požiadavka policajného povolenia — Trestné sankcie)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/20

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 6. marca 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Viterbo – Taliansko) – trestné konanie proti Antonello D'Antonio, Alessandro D'Antoni, Rodolfo Ramieri
   (Vec C-395/05) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Sloboda usadiť sa - Slobodné poskytovanie služieb - Pravidlá hospodárskej súťaže vzťahujúce sa na podniky - Výklad článkov 31 ES, 43 ES, 49 ES a 86 ES - Hazardné hry - Zber stávok na športové podujatia - Požiadavka koncesie - Vylúčenie podnikateľov založených ako určité formy kapitálových spoločností - Požiadavka policajného povolenia - Trestné sankcie)
   (2007/C 96/34)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale di Viterbo
   Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom
   Antonello D'Antonio, Alessandro D'Antoni, Rodolfo Ramieri
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunale di Viterbo – Výklad článkov 31, 43, 49 a 81 až 86 ES – Vnútroštátny zákon, ktorý podriaďuje výkon činnosti zberu stávok získaniu povolenia
   Výrok uznesenia

               1.

               Vnútroštátna právna úprava, ktorá zakazuje výkon činností zberu, prijímania, zapisovania a prenosu návrhov na stávky, najmä na športové podujatia, bez koncesie alebo policajného povolenia vydaných predmetným členským štátom, predstavuje obmedzenie slobody usadiť sa, ako aj slobodného poskytovania služieb stanovených článkami 43 ES a 49 ES.

               2.

               Vnútroštátnemu súdu prislúcha, aby overil, či v rozsahu, v akom vnútroštátna právna úprava obmedzuje počet podnikateľov pôsobiacich v odvetví hazardných hier, skutočne zodpovedá cieľu predchádzať prevádzkovaniu činností v tomto odvetví na kriminálne alebo podvodné účely.

               3.

               Články 43 ES a 49 ES sa majú vykladať v tom zmysle, že im odporuje vnútroštátna právna úprava, akou je právna úprava vo veci samej, ktorá vylučuje a pokračuje vo vylučovaní podnikateľov zriadených vo forme kapitálových spoločností, ktorých akcie sú kótované na regulovaných trhoch, z odvetvia hazardných hier.

               4.

               Články 43 ES a 49 ES sa majú vykladať v tom zmysle, že im odporuje vnútroštátna právna úprava, akou je právna úprava vo veci samej, ktorá ukladá trestné sankcie osobám, akými sú obvinení v konaniach vo veci samej, za výkon organizovanej činnosti zberu stávok pri absencii vnútroštátnou legislatívou požadovaných koncesie alebo policajného povolenia, ak tieto osoby nemohli získať predmetné koncesie alebo povolenia z dôvodu odmietnutia tohto členského štátu udeliť im ich, ktoré bolo v rozpore s právom Spoločenstva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 10, 14.1.2006.


title: Vec C-203/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven administrativen sad (Bulharsko) 26. apríla 2010 — Zástupca riaditeľa na riaditeľstve „Napadnuteľnosť a správa výkonu“ pri centrálnej správe Národnej agentúry pre príjmy/Auto Nikolovi OOD

text:
               17.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven administrativen sad (Bulharsko) 26. apríla 2010 — Zástupca riaditeľa na riaditeľstve „Napadnuteľnosť a správa výkonu“ pri centrálnej správe Národnej agentúry pre príjmy/Auto Nikolovi OOD
   (Vec C-203/10)
   2010/C 195/09
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Varhoven administrativen sad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Zástupca riaditeľa na riaditeľstve „Napadnuteľnosť a správa výkonu“ pri centrálnej správe Národnej agentúry pre príjmy

      Odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Auto Nikolovi OOD

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Zahŕňa pojem „použité tovary“ uvedený v článku 311 ods. 1 bode 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) aj použité hnuteľné predmety, ktoré nie sú (prostredníctvom označenia, modelu, sériového čísla, roku výroby atď.) individuálne určené tak, že by sa odlišovali od iných tovarov toho istého druhu, ale sú určené prostredníctvom druhových znakov?

               2.

               Umožňuje formulácia „ako ich vymedzili členské štáty“ obsiahnutá v článku 311 ods. 1 bode 1 smernice Rady 2006/112/ES členským štátom, aby si samé definovali pojem „použité tovary“, alebo definícia tohto pojmu musí byť zo smernice striktne prebratá do vnútroštátneho zákona?

               3.

               Zodpovedá požiadavka individuálneho určenia použitých tovarov, prebratá do ustanovenia vnútroštátneho práva, obsahu a účelu definície pojmu „použité tovary“ v zmysle práva Spoločenstva?

               4.

               Možno sa s ohľadom na ciele uvedené v odôvodnení č. 51 smernice Rady 2006/112/ES domnievať, že formulácia „ak mu tento tovar v rámci Spoločenstva dodala …“ obsiahnutá v článku 314 ods. 1 smernice 2006/112/ES zahŕňa aj dovoz použitých tovarov, ktoré zdaniteľný obchodník sám doviezol?

               5.

               V prípade, že úprava zdaňovania ziskovej marže je uplatniteľná aj na dodanie použitých tovarov zdaniteľným obchodníkom, ktorý tieto tovary sám doviezol: musí osoba, od ktorej zdaniteľný obchodník získal tieto tovary, patriť medzi osoby uvedené v článku 314 písm. a) až d)?

               6.

               Je výpočet tovarov obsiahnutý v článku 320 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES taxatívny?

               7.

               Má sa článok 320 ods. 1 prvý pododsek a ods. 2 smernice Rady 2006/112/ES vykladať tak, že mu odporuje ustanovenie vnútroštátneho práva, podľa ktorého právo zdaniteľného obchodníka na odpočet dane zaplatenej na vstupe pri dovoze použitých tovarov vzniká a je vykonávané v období, v ktorom tieto tovary boli dodané v rámci nasledujúceho zdaniteľného dodania, na ktoré zdaniteľný obchodník uplatňuje všeobecnú úpravu zdaňovania?

               8.

               Majú ustanovenia článku 314 písm. a) až d) a článku 320 ods. 1 prvého pododseku a ods. 2 smernice 2006/112/ES bezprostredný účinok a môže sa vnútroštátny súd v prípade, akým je predmetný spor, na tieto ustanovenia priamo odvolávať?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec T-740/16: Žaloba podaná 25. októbra 2016 – Stips/Komisia

text:
               19.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 475/21

         Žaloba podaná 25. októbra 2016 – Stips/Komisia
   (Vec T-740/16)
   (2016/C 475/32)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Adolf Stips (Besozzo, Taliansko) (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd určil a rozhodol, že:

               —

               Európska komisia je povinná úplne nahradiť ujmu, ktorú utrpel žalobca v dôvodu oneskorenia, ku ktorému prišlo pri organizácii nových zaradení v roku 2013,

               —

               Európska komisia je v každom povinná nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jediný žalobný dôvod založený na ujme, ktorú údajne utrpel a ktorá vznikla výlučne z dôvodu nesprávneho konania Komisie pri jej úlohe konať v súlade s riadnou správou vecí verejných stanovenou v článku 41 Charty základných práv. Žalobca po prvé tvrdí, že zoznam zamestnancov, ktorý mali byť nanovo zaradení, Komisia neprijala v primeranej lehote, čiže pred 31. decembrom 2013. Po druhé dodáva, že majetková ujma, ktorú údajne utrpel, je skutočná a vypočítateľná, a po tretie, že existuje príčinná súvislosť medzi nesprávnym služobným postupom Komisie a ujmou, ktorú mal utrpieť.


title: Vec C-252/06: Žaloba podaná  6. júna 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/27

         Žaloba podaná 6. júna 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-252/06)
   (2006/C 178/44)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Braun a N. Yerrell, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Spolková republika Nemecko tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/92/ES z 9. decembra 2002 o sprostredkovaní poistenia (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 15. januára 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 9, s. 3.


title: Vec T-315/14: Žaloba podaná 5. mája 2014 – Hipp/ÚHVT – Nestlé Nutrition (Praebiotik)

text:
               7.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/37

         Žaloba podaná 5. mája 2014 – Hipp/ÚHVT – Nestlé Nutrition (Praebiotik)
   (Vec T-315/14)
   2014/C 212/48
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hipp & Co. (Sachseln, Švajčiarsko) (v zastúpení: M. Kinkeldey, A. Wagner a S. Brandstätter, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Nestlé Nutrition GmbH (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 26. februára 2014 vo veciach R 1171/2012-4 a R 1326/2012-4,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na zrušenie: slovná ochranná známka „Praebiotik“ zapísaná pre tovary v triedach 5, 29 a 32 – ochranná známka Spoločenstva č. 3 83  919.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha zrušenia ochrannej známky Spoločenstva: Nestlé Nutrition GmbH.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: čiastočné vyhovenie návrhu na výmaz.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: napadnuté rozhodnutie sa čiastočne zrušuje v tom zmysle, že sa napadnutá ochranná známka zrušuje v celom rozsahu. Odvolanie Hipp & Co. sa zamieta.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 75 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 51 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 78 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-131/15 P: Odvolanie podané 16. marca 2015: Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE a Kazino Aigaiou AE proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 8. januára 2015 vo veci T-58/13, Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE a Kazino Aigaiou AE/Európska komisia

text:
               15.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 198/19

         Odvolanie podané 16. marca 2015: Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE a Kazino Aigaiou AE proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 8. januára 2015 vo veci T-58/13, Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE a Kazino Aigaiou AE/Európska komisia
   (Vec C-131/15 P)
   (2015/C 198/25)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE a Kazino Aigaiou AE (v zastúpení: S. Pappas, avocat)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Helénska republika a Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP)

      Návrhy odvolateľov

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 8. januára 2015 vo veci T-58/13, Club Hotel Loutraki a i./Komisia v plnom rozsahu,

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie C(2012) 6777 final z 3. októbra 2012 týkajúce sa štátnej pomoci SA.33988 (2011/N) – Grécko – „Podmienky predĺženia výlučného práva OPAP na prevádzkovanie trinástich hazardných hier a vydanie výlučného povolenia na prevádzkovanie 35  000 zlosovacích videoterminálov na obdobie 10 rokov“,

               —

               zaviazať ďalších účastníkov konania na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Odvolanie smeruje proti rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 8. januára 2015 vo veci T-58/13, Club Hotel Loutraki a i./Komisia, ktorým sa zamietol návrh odvolateľov na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2012) 6777 final z 3. októbra 2012 týkajúce sa štátnej pomoci SA.33988 (2011/N) – Grécko – „Podmienky predĺženia výlučného práva OPAP na prevádzkovanie trinástich hazardných hier a vydanie výlučného povolenia na prevádzkovanie 35  000 zlosovacích videoterminálov na obdobie 10 rokov“.

               2.

               V rámci tohto rozhodnutia Komisia nemala námietky k dvoch oznámeným opatreniam v prospech OPAP: (a) k vydaniu výlučného povolenia pre OPAP na prevádzkovanie 35  000 zlosovacích videoterminálov na obdobie 10 rokov až do roku 2022; (b) k predĺženiu už vydaného výlučného povolenia pre OPAP na prevádzkovanie 13 hazardných hier o 10 rokov od roku 2020 do roku 2030.

               3.

               Vo svojom odvolaní odvolatelia uvádzajú tri odvolacie dôvody:

                           (a)

                           Porušenie článku 108 ods. 3 ZFEÚ a článku 4 ods. 4, článku 7 ods. 2 a 3, ako aj článku 13 ods. 1 nariadenia č. 659/1999 (1), pretože Všeobecný súd dospel v bodoch 33 až 64 napadnutého rozsudku k záveru, že Komisia nebola povinná zahájiť konanie vo veci formálneho zisťovania a riadne ukončila svoje vyšetrovanie v predbežnej fáze.

                           (b)

                           Porušenie článku 296 ZFEÚ a článku 41 a 47 Charty, pretože Všeobecný súd v bodoch 65 až 78 napadnutého rozsudku skonštatoval, že rozhodnutie Komisie bolo dostatočne odôvodnené napriek chýbajúcim hospodárskym údajom, čo spôsobilo nemožnosť overiť presnosť výpočtov Komisie.

                           (c)

                           Porušenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ, pretože Všeobecný súd dospel k záveru, že spoločné posudzovanie oznámených opatrení Komisiou bolo v súlade s právom napriek tomu, že chýbala definícia trhu a s ohľadom na to, že boli nesprávne použité pojmy „podobnosť“ a „hospodárska súvislosť“.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001 s. 339).


title: Vec T-129/14 P: Odvolanie podané 21. februára 2014 : Carlos Andres a 150 ďalších odvolateľov proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  11. decembra 2013 vo veci F-15/10, Andres a i./ECB

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/27

         Odvolanie podané 21. februára 2014: Carlos Andres a 150 ďalších odvolateľov proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 11. decembra 2013 vo veci F-15/10, Andres a i./ECB
   (Vec T-129/14 P)
   2014/C 159/38
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Carlos Andres (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) a 150 ďalších odvolateľov (v zastúpení: L. Levi, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska centrálna banka (ECB)

      Návrhy

   Odvolatelia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie z 11. decembra 2013 vo veci F-15/10,

               —

               v dôsledku toho vyhovel žalobným návrhom predloženým v prvostupňovom konaní, a teda

                           —

                           zrušil výplatné listiny z júna 2009 v rozsahu, v akom tieto listiny predstavujú voči odvolateľom prvé uskutočnenie reformy dôchodkového režimu, o ktorej rozhodla Rada guvernérov 4. mája 2009, a takisto zrušil v rovnakom rozsahu všetky nasledujúce výplatné listiny, ako aj budúce dôchodkové výplatné listiny,

                           —

                           v rozsahu, v akom je to potrebné, zrušil rozhodnutia o zamietnutí žiadostí o preskúmanie („administrative review“) a interných sťažností („grievance procedure“), teda rozhodnutia prijaté 28. augusta a 17. decembra 2009,

                           —

                           a

                                       —

                                       zaviazal ďalšieho účastníka konania na zaplatenie platového a dôchodkového rozdielu vyplývajúceho z vyššie uvedeného rozhodnutia Rady guvernérov zo 4. mája 2009 v porovnaní s uplatnením predchádzajúceho dôchodkového režimu; tento platový a dôchodkový rozdiel je potrebné zvýšiť o úroky z omeškania, ktoré začali plynúť 15. júna 2009 a zvyšujú sa 15-teho každý mesiac až do úplného zaplatenia, pričom tieto úroky sú stanovené na úrovni úrokovej sadzby ECB zvýšenej o 3 body,

                                       —

                                       zaviazal ďalšieho účastníka konania na zaplatenie náhrady škody za spôsobenú ujmu vzniknutú v dôsledku straty kúpnej sily, pričom táto ujma sa posúdi ex aequo et bono a náhrada sa predbežne stanoví na 1 % mesačnej odmeny každého odvolateľa,

                           —

                           zaviazal ECB na náhradu trov konania,

               —

               zaviazal ďalšieho účastníka konania na náhradu všetkých trov konania na oboch stupňoch konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolatelia uvádzajú osem odvolacích dôvodov.

               1.

               Prvý odvolací dôvod založený na porušení článku 6.8 prílohy III podmienok zamestnávania, porušení zásad zákonnosti a právnej istoty a porušení článku 35 ods. 1 písm. e) Rokovacieho poriadku Súdu pre verejnú službu.

               2.

               Druhý odvolací dôvod založený na porušení právomocí dozorného výboru, porušení prílohy III podmienok zamestnávania a právomocí dozorného výboru, ako aj porušení zásady dobrej viery.

               3.

               Tretí odvolací dôvod založený na porušení práva na prerokovania s výborom zamestnancov a dozorným výborom, porušení zásady dobrej viery, porušení článkov 45 a 46 podmienok zamestnávania, porušení memoranda o porozumení týkajúceho sa vzťahov medzi výkonnou radou a výborom zamestnancov ECB, porušení prílohy III podmienok zamestnávania a právomocí dozorného výboru, ako aj skreslení dôkazov v spise.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod založený na porušení článku 6.3 dôchodkového plánu, porušení pri preskúmaní odôvodnenia rozhodnutia zo 4. mája 2009, skreslení dôkazov v spise a porušení zásady riadneho finančného hospodárenia.

               5.

               Piaty odvolací dôvod založený na porušení pri preskúmaní zjavne nesprávneho posúdenia a skreslení dôkazov v spise.

               6.

               Šiesty odvolací dôvod založený na porušení zásady proporcionality, porušení povinnosti odôvodnenia, skreslení dôkazov v spise a porušení dôkazov.

               7.

               Siedmy odvolací dôvod založený na nerešpektovaní rozdielov medzi pracovným vzťahom založeným zmluvou a pracovným vzťahom založeným služobným poriadkom, porušení základných podmienok pracovného vzťahu a porušení smernice 91/533 (1).

               8.

               Ôsmy odvolací dôvod založený na porušení nadobudnutých práv.

      (1)  Smernica Rady 91/533/EHS zo 14. októbra 1991 o povinnosti zamestnávateľa informovať zamestnancov o podmienkach vzťahujúcich sa na zmluvu alebo na pracovno-právny vzťah (Ú. v. ES L 288, s. 32; Mim. vyd. 05/002, s. 3).


title: Vec T-264/17: Žaloba podaná 4. mája 2017 – Uponor Innovation/EUIPO – Swep International (SMATRIX)

text:
               10.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/35

         Žaloba podaná 4. mája 2017 – Uponor Innovation/EUIPO – Swep International (SMATRIX)
   (Vec T-264/17)
   (2017/C 221/49)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Uponor Innovation AB (Borås, Švédsko) (v zastúpení: A. Kylhammar, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Swep International AB (Landskrona, Švédsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „SMATRIX“ – prihláška č. 12 540 431.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 1. marca 2017 vo veci R 236/2016-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania,

               —

               uložil Swep International nahradiť trovy konania žalobkyne, ktoré jej vznikli v konaní pred námietkovým oddelením a odvolacím senátom.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-132/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg Leuven (Belgicko) 15. marca 2010 — 1. Olivier Paul Louis Halley, 2. Julie Jacqueline Marthe Marie Halley a 3. Marie Joëlle Armel Halley/Belgické kráľovstvo

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/27

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg Leuven (Belgicko) 15. marca 2010 — 1. Olivier Paul Louis Halley, 2. Julie Jacqueline Marthe Marie Halley a 3. Marie Joëlle Armel Halley/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-132/10)
   2010/C 134/41
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank van eerste aanleg Leuven

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

               Žalobcovia

               :

                           Olivier Paul Louis Halley,

                           Julie Jacqueline Marthe Marie Halley,

                           Marie Joëlle Armel Halley

               Žalovaný

               :

               Belgické kráľovstvo

      Prejudiciálna otázka

   Je článok 137 ods. 1 bod 2 zákona o dedičskej dani v spojení s článkom 111 zákonníka o dedičskej dani, podľa ktorých je premlčacia lehota pre dedičskú daň z akcií na meno dva roky v prípade, ak sa miesto skutočného vedenia spoločnosti nachádza v Belgicku, zatiaľ čo premlčacia lehota desať rokov sa uplatňuje, ak sa miesto skutočného vedenia spoločnosti nenachádza v Belgicku, zlučiteľný s článkami 26, 49, 63 a 65 Zmluvy o fungovaní Európskej únie?


title: Vec T-276/11: Žaloba podaná 31. mája 2011 — Carlotti/Parlament

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/33

         Žaloba podaná 31. mája 2011 — Carlotti/Parlament
   (Vec T-276/11)
   2011/C 232/59
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Marie-Arlette Carlotti (Marseille, Francúzsko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal a D. Abreu Caldas, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil a rozhodol, že

                           —

                           rozhodnutie prijaté predsedníctvom Európskeho parlamentu 1. apríla 2009, ktorým sa mení a dopĺňa systém dobrovoľného doplnkového dôchodkového zabezpečenia poslancov Európskeho parlamentu, je protiprávne,

                           —

                           napadnuté rozhodnutie sa zrušuje,

                           —

                           Európsky parlament je povinný nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba smeruje k zrušeniu rozhodnutia z 28. marca 2011, ktorým bolo žalobkyni zamietnuté priznanie nároku na doplnkový dôchodok pri dovŕšení veku 60 rokov (od februára 2012), prijatému na základe rozhodnutia Európskeho parlamentu z 1. apríla 2009, ktorým sa mení a dopĺňa systém dobrovoľného doplnkového dôchodkového zabezpečenia poslancov Európskeho parlamentu.
   Na podporu žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov, ktoré sú založené:

               —

               na porušení nadobudnutých práv priznaných právnymi aktmi a zásady právnej istoty,

               —

               na porušení zásad rovnosti zaobchádzania a proporcionality v rozsahu, v akom bol rozhodnutím z 1. apríla 2009 a napadnutým rozhodnutím, a to bez prechodného opatrenia, o tri roky zvýšený vek, v ktorom vzniká nárok na dôchodok,

               —

               na porušení článku 29 pravidiel o úhrade výdavkov a príspevkov pre poslancov Európskeho parlamentu, ktorý stanovuje, že kvestori a generálny tajomník zabezpečujú výklad a striktné uplatňovanie týchto pravidiel,

               —

               na zjavne nesprávnom posúdení, ktorým je postihnuté rozhodnutie predsedníctva Európskeho parlamentu z 1. apríla 2009, ktorým sa menia a dopĺňajú pravidlá, ktoré bolo základom pre vydanie napadnutého rozhodnutia, keďže toto rozhodnutie je založené na nedôvodnom posúdení finančnej situácie dôchodkového fondu,

               —

               na porušení dobrej viery v rámci vykonávania zmlúv a neplatnosti ustanovení prijatých iba na základe vôle strán.


title: Vec T-127/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  9. januára 2007 – Lootus Teine Osaühing/Rada ( Žaloba o neplatnosť — Nariadenie (ES) č. 2269/2004 a nariadenie (ES) č. 2270/2004 — Rybolov — Možnosti rybolovu hlbokomorských druhov pre členské štáty, ktoré pristúpili do Únie v roku 2004 — Priamo a osobne dotknuté osoby — Neprípustnosť )

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/28

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 9. januára 2007 – Lootus Teine Osaühing/Rada
   (Vec T-127/05) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Nariadenie (ES) č. 2269/2004 a nariadenie (ES) č. 2270/2004 - Rybolov - Možnosti rybolovu hlbokomorských druhov pre členské štáty, ktoré pristúpili do Únie v roku 2004 - Priamo a osobne dotknuté osoby - Neprípustnosť“)
   (2007/C 56/56)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Lootus Teine Osaühing (Lootus) (Tartu, Estónsko) (v zastúpení: T. Sild a K. Martin, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. de Gregorio Merino a F. Ruggeri Laderchi a A. Westerhof Lörefflerova, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu: Estónska republika (v zastúpení: L. Uibo a H. Prieß, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K. Banks, splnomocnená zástupkyňa)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie prílohy k nariadeniu Rady (ES) č. 2269/2004 z 20. decembra 2004, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 2340/2002 a 2347/2002, pokiaľ ide o rybárske možnosti hlbokomorských druhov pre členské štáty, ktoré pristúpili v roku 2004 (Ú. v. EÚ L 396, s. 1), v časti, v ktorej sa týka množstiev pridelených Estónsku, a návrh na zrušenie druhej časti prílohy k nariadeniu Rady (ES) č. 2270/2004 z 22. decembra 2004, ktorým sa stanovujú možnosti rybolovu pre rybárske plavidlá Spoločenstva v roku 2005 a 2006, pokiaľ ide o niektoré zásoby hlbokomorských rýb (Ú. v. EÚ L 396, s. 4), v časti, v ktorej sa týka množstiev pridelených Estónsku
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Žalobca znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania vynaložené Radou.

               3.

               Komisia znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 115, 14.5.2005.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 13. januára 2005 vo veci C-181/03 P: Albert Nardone proti Komisii Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Bývalý úradník — Žiadosť o priznanie invalidného dôchodku — Podmienky priznania)

text:
               19.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 13. januára 2005
   vo veci C-181/03 P: Albert Nardone proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Odvolanie - Bývalý úradník - Žiadosť o priznanie invalidného dôchodku - Podmienky priznania)
   (2005/C 69/01)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-181/03 P, Albert Nardone, bývalý úradník Komisie Európskych spoločenstiev, bydliskom v Piétrain (Belgicko) (advokát: I. Kletzlen), ďalším účastníkom konania je: Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: J. Currall), predmetom ktorej je odvolanie podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora podané 25. apríla 2003, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia A. Rosas, R. Silva de Lapuerta (spravodajkyňa), S. von Bahr a K. Schiemann, generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: M.-F. Contet, hlavná referentka, vyhlásil dňa 13. januára 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Nardone je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 158, 05.07.2003


title: Vec T-214/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2017 – Sata/EUIPO (4600) („Ochranná známka Európskej únie — Označenie pozostávajúce výlučne z číslic — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie 4600 — Absolútne dôvody zamietnutia — Opisný charakter — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/41

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2017 – Sata/EUIPO (4600)
   (Vec T-214/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Označenie pozostávajúce výlučne z číslic - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie 4600 - Absolútne dôvody zamietnutia - Opisný charakter - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 283/62)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Nemecko) (v zastúpení: M.-C. Simon, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 24. februára 2016 (vec R 1942/2015-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia 4600 ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Sata GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 232, 27.6.2016.


title: Vec C-364/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona (Španielsko) 1. augusta 2012 — Miguel Fradera Torredemer a i./Corporación Uniland, S.A.

text:
               6.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Barcelona (Španielsko) 1. augusta 2012 — Miguel Fradera Torredemer a i./Corporación Uniland, S.A.
   (Vec C-364/12)
   2012/C 303/30
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Audiencia Provincial de Barcelona

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Miguel Fradera Torredemer, María Teresa Torredemer Marcet, Enrique Fradera Ohlsen a Alicia Fradera Torredemer

      Odporkyňa v odvolacom konaní: Corporación Uniland, S.A.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Sú ustanovenia uvedené v právnom predpise, ktorým sa stanovuje sadzobník odmien právnych zástupcov, a to v kráľovskom dekréte č. 1373/2003 zo 7. novembra 2003, ktorý stanovuje sadzobník ich odmien alebo minimálnu sadzbu, ktorá sa môže upraviť len o 12 % smerom nahor alebo nadol, zlučiteľné s článkom 101 ZFEÚ (predtým článok 81 Zmluvy o ES, v spojení s článkom 10) a článkom 4 ods. 3 ZEÚ, pokiaľ orgány členského štátu vrátane súdov nemajú skutočnú možnosť odchýliť sa od minimálnej sadzby stanovenej ako zákonná sadzba v prípade, že nastanú mimoriadne okolnosti?

               2.

               Pokiaľ ide o uplatňovanie uvedeného sadzobníka a neuplatňovanie minimálnych sadzieb, ktoré stanovuje: možno za mimoriadne okolnosti považovať prípad, keď existuje veľký nepomer medzi skutočne vykonanou prácou a výškou dlhovanej odmeny, ktorá vyplýva z uplatňovania sadzby alebo sadzobníka?

               3.

               Je právny predpis, ktorý stanovuje sadzobník odmien právnych zástupcov, akým je kráľovský dekrét č. 1373/2003 zo 7. novembra 2003, zlučiteľný s článkom 56 ZFEÚ (predtým článok 49)?

               4.

               Je táto právna úprava v súlade so zásadami nevyhnutnosti a proporcionality, na ktoré odkazuje článok 15 ods. 3 smernice 2006/123/ES (1)?

               5.

               Zahŕňa článok 6 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv, ktorý stanovuje právo na spravodlivé súdne konanie, aj právo na účinnú obranu proti odmene právneho zástupcu, ktorá je neprimerane vysoká a nezodpovedá skutočne vykonanej práci?

               6.

               Ak je odpoveď kladná: sú ustanovenia občianskeho súdneho poriadku, ktoré účastníkovi zaviazanému na náhradu trov konania bránia napadnúť výšku odmeny právneho zástupcu, ak ju považuje za príliš vysokú a nezodpovedajúcu skutočne vykonanej práci, v súlade s článkom 6 Európskeho dohovoru?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu (Ú. v. EÚ L 376, s. 36).


title: Vec F-93/12: Žaloba podaná 6. septembra 2012 — ZZ/Komisia

text:
               10.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/23

         Žaloba podaná 6. septembra 2012 — ZZ/Komisia
   (Vec F-93/12)
   2012/C 343/39
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: M.-A. Lucas, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o neobnovení žalobcovej zmluvy zmluvného zamestnanca

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie riaditeľky Úradu pre infraštruktúru a logistiku (OIL) z 1. decembra 2011 o neobnovení žalobcovej zmluvy, ku ktorej skončeniu teda došlo 15. januára 2012,

               —

               ak to bude potrebné, zrušiť rozhodnutie, ktorým bolo potvrdené uvedené rozhodnutie vyplývajúce z listu riaditeľky zo 6. februára 2012,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu ujmy, ktorá mu bola spôsobená stratou zamestnania od 15. januára do 30. júna 2012 vo výške rozdielu medzi sumou čistej odmeny, ktorú by na OIL dostal a výškou podpory v nezamestnanosti, ktorá mu bola poskytnutá, predbežne stanovenej na 11 309 eur, a na odvedenie príspevkov do dôchodkového systému Spoločenstva, ktoré by z tejto odmeny boli odvedené,

               —

               nariadiť obnovenie žalobcovej pracovnej zmluvy na OIL na dobu neurčitú, s účinnosťou od skončenia súčasného záväzku,

               —

               subsidiárne zaviazať Komisiu na náhradu ujmy na služobnom postupe, ktorý by za opačných okolností sledoval od daného dátumu, rozdielu medzi odmenou a právami na dôchodok, na ktoré by mu vznikol nárok, keby jeho pracovná zmluva na OIL bola predĺžená na dobu neurčitú, ako aj odmien a príjmov vyplývajúcich z tejto zmluvy, a napokon dôchodku, ktorý by neskôr mohol dostávať,

               —

               zaviazať Komisiu na zaplatenie 5 000 eur ako nemajetkovej ujmy spôsobenej nepredĺžením zmluvy na OIL,

               —

               zaviazať Komisiu na zaplatenie 5 000 eur ako nemajetkovej ujmy vyplývajúcej z protiprávnosti jeho hodnotiacej správy za rok 2010,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-736/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 20. decembra 2016 – Amira a i./Komisia a ECB

text:
               20.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/47

         Uznesenie Všeobecného súdu z 20. decembra 2016 – Amira a i./Komisia a ECB
   (Vec T-736/16) (1)

   (2017/C 053/58)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 475, 19.12.2016.


title: Vec C-561/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Obvodní soud pro Prahu 1 (Česká republika) 29. októbra 2013 — Hoštická a.s. a i./Ministerstvo zemědělství

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Obvodní soud pro Prahu 1 (Česká republika) 29. októbra 2013 — Hoštická a.s. a i./Ministerstvo zemědělství
   (Vec C-561/13)
   2014/C 45/32
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Obvodní soud pro Prahu 1

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Hoštická a.s., Jaroslav Haškovec, Zemědělské družstvo Senice na Hané

      Žalovaný: Ministerstvo zemědělství

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 126 nariadenia Rady (ES) č. 73/2009 (1) vykladať tak, že osobitná platba na cukor je platbou oddelenou od výroby?

               2.

               Má sa článok 126 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 73/2009 vykladať tak, že medzi „kritériá, ktoré prijali príslušné členské štáty v roku 2006 a 2007“, patrí aj reprezentatívne obdobie zvolené v tom čase členským štátom na základe článku 143ba ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003 (2), zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 319/2006 (3)?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 73/2009 z 19. januára 2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory pre poľnohospodárov v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa ustanovujú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1782/2003 (Ú. v. EÚ L 30, s. 16).

      (2)  3 Nariadenie Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Ú. v. ES L 270, s. 1; Mim. vyd. 03/40, s. 269).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 319/2006 z 20. februára 2006, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1782/2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov (Ú. v. EÚ L 58, s. 32).