title: Vec C-263/11: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 17. októbra 2013 — Európska komisia/Helénska republika (Neslnenie povinnosti členským štátom — Štátna pomoc — Rozhodnutie Komisie ukladajúce vymáhanie pomoci — Nevykonanie)

text:
               14.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 367/15

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 17. októbra 2013 — Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-263/11) (1)

   (Neslnenie povinnosti členským štátom - Štátna pomoc - Rozhodnutie Komisie ukladajúce vymáhanie pomoci - Nevykonanie)
   2013/C 367/25
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Patakia a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: P. Mylonopoulos, K. Boskovits, G. Kanellopoulos a M. Karageorgou, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 2, 3 a 4 rozhodnutia Komisie 2011/452/EÚ z 23. februára 2011 o štátnej pomoci C-48/08 (ex NN 61/08), ktorú Grécko poskytlo spoločnosti Ellinikos Xrysos SA [oznámené pod číslom K(2011) 1006] (Ú. v. EÚ L 193, s. 27) — Neprijatie všetkých opatrení potrebných na vrátenie pomoci, ktorá bola vyhlásená za protiprávnu a nezlučiteľnú so spoločným trhom

      Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika si tým, že v stanovenej lehote neprijala všetky opatrenia potrebné na vymáhanie od Ellinikos Xrysos AE pomoci priznanej tomuto podniku v rámci predaja nehnuteľností zo strany Grécka, ktorá bola vyhlásená za protiprávnu a nezlučiteľnú so spoločným trhom rozhodnutím Komisie K(2011) 1006 final z 23. februára 2011 o štátnej pomoci C-48/08 (ex NN 61/08), a ktorú Grécko poskytlo spoločnosti Ellinikos Xrysos SA, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2 a 3 tohto rozhodnutia.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 21.7.2012.


title: Vec T-568/10: Žaloba podaná 16. decembra 2010 — Vivendi/Komisia

text:
               5.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 72/19

         Žaloba podaná 16. decembra 2010 — Vivendi/Komisia
   (Vec T-568/10)
   2011/C 72/32
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Vivendi (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: O. Fréget, J.-Y. Ollier a M. Struys, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu za prípustnú,

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 1. októbra 2010, ktorým zamietla sťažnosť podanú Vivendi 2. marca 2009 (zapísanú do registra pod číslom 2009/4267) týkajúcu sa porušenia smernice 2002/77/ES zo 16. decembra 2002 o hospodárskej súťaži na trhoch elektronických komunikačných sietí a služieb a v dôsledku toho článku 106 ods. 1 ZFEÚ Francúzskou republikou z dôvodu, že udelila zákonné zvýhodnenie spočívajúce v odmietnutí ARCEP uplatniť svoju právomoc, aby uložil historickému operátorovi povinnosť vrátiť operátorom požadujúcim prístup k účastníckemu vedeniu sumy vybraté nad rámec skutočných nákladov na službu, ktorá podlieha nákladovej orientácii,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania vynaložených v konaní pred Všeobecným súdom.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri vecné žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení týkajúcom sa definície pojmu „osobitné právo“ v zmysle smernice 2002/77/ES (1).

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia si nesplnila svoju povinnosť dohľadu na základe článku 106 ods. 3 ZFEÚ.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení, keďže Komisia sa nesprávne domnievala, že povinnosť nákladovo orientovať určité ceny nepatrí do pôsobnosti smernice Európskej únie, ale pod zodpovednosť štátneho regulačného úradu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení, keďže Komisia sa domnievala, že súkromní operátori nie sú ukrátení na svojich právach, pretože sa môžu obrátiť na vnútroštátne obchodné súdy s cieľom získať náhradu súm preplatkov vybratých France Télécom, hoci zložitosť takéhoto konania znemožňuje plný výkon práva na náhradu pred týmito súdnymi orgánmi.

      (1)  Smernica Komisie 2002/77/ES zo 16. septembra 2002 o hospodárskej súťaži na trhoch elektronických komunikačných sietí a služieb (Ú. v. ES L 249, s. 21; Mim. vyd. 08/002, s. 178).


title: Vec C-149/14: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 23. apríla 2015 – Európska komisia/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 91/676/EHS — Ochrana vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov — Označenie ohrozených vôd a oblastí — Nadmerný obsah dusičnanov — Eutrofizácia — Povinnosť preskúmania každé štyri roky — Nedostatočnosť — Vypracovanie akčných programov — Nedostatok)

text:
               22.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/12

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 23. apríla 2015 – Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-149/14) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 91/676/EHS - Ochrana vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov - Označenie ohrozených vôd a oblastí - Nadmerný obsah dusičnanov - Eutrofizácia - Povinnosť preskúmania každé štyri roky - Nedostatočnosť - Vypracovanie akčných programov - Nedostatok))
   (2015/C 205/16)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Patakia a E. Manhaeve, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: E. Skandalou, splnomocnený zástupca)

      Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika si tým, že neoznačila oblasti, ktoré sa vyznačujú výskytom podzemných alebo povrchových vôd obsahujúcich viac ako 50 mg/l dusičnanov alebo eutrofizáciou, ako ohrozené oblasti, a tým, že nevypracovala akčné programy pre tieto oblasti v lehote jedného roka po ich označení, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 3 ods. 4 a z článku 5 ods. 1 smernice Rady 91/676/EHS z 12. decembra 1991 o ochrane vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184, 16.6.2014.


title: Vec F-91/12: Žaloba podaná 3. septembra 2012 — ZZ/Komisia

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/33

      Žaloba podaná 3. septembra 2012 — ZZ/Komisia
      (Vec F-91/12)
      (2012/C 331/63)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: ZZ (v zastúpení: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal a S. Orlandi, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Predmet a opis sporu

      Zrušenie rozhodnutia pristúpiť k výpočtu započítaných rokov na práva na dôchodok získaných pred nástupom do služby na základe všeobecných vykonávacích ustanovení článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku z 3. marca 2011

         Návrhy žalobcu

                  —

                  zrušiť rozhodnutie pristúpiť k výpočtu započítaných rokov na práva na dôchodok získaných pred nástupom žalobcu do služby v režime dôchodkov inštitúcií Európskej únie na základe všeobecných vykonávacích ustanovení článku 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku z 3. marca 2011,

                  —

                  zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-344/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  10. februára 2010 — O2 (Germany)/ÚHVT (Homezone) [ Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Homezone — Absolútne dôvody zamietnutia — Rozlišovacia spôsobilosť — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. februára 2010 — O2 (Germany)/ÚHVT (Homezone)
   (Vec T-344/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Homezone - Absolútne dôvody zamietnutia - Rozlišovacia spôsobilosť - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
   2010/C 80/40
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: O2 (Germany) (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: A. Fottner a M. Müller, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Schäffner, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. júla 2007 (vec R 1583/2006-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia Homezone ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 5. júla 2007 (vec R 1583/2006-4) sa zrušuje.

               2.

               ÚHVT je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007.


title: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 18. novembra 2004 vo veci C-317/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Írskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Systém Spoločenstva pre rybolov — Nariadenie (EHS) č. 3760/92 a nariadenie (EHS) č. 2847/93 — Prekročenie kvót v oblasti rybolovu)

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/7

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (šiesta komora)
   z 18. novembra 2004
   vo veci C-317/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Írskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Systém Spoločenstva pre rybolov - Nariadenie (EHS) č. 3760/92 a nariadenie (EHS) č. 2847/93 - Prekročenie kvót v oblasti rybolovu)
   (2005/C 6/11)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-317/02, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: K. Fitch a T. van Rijn, potom T. van Rijn a B. Doherty) proti Írskej republike (splnomocnený zástupca: D. O'Hagan, za právnej pomoci A. Schuster), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 11. septembra 2002, Súdny dvor (šiesta komora), v zložení: predseda šiestej komory A. Borg Barthet (spravodajca), sudcovia S. von Bahr a J. Malenovský, generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 18. novembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Írsko si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 9 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 3760/92 z 20. decembra 1992, ktorým sa zavádza systém Spoločenstva pre rybolov a akvakultúru ako aj z článkov 2, 21 a 31 nariadenia Rady (EHS) 2847/93 z 12. októbra 1993, ktorým sa zriaďuje kontrolný systém spoločnej politiky rybolovu, tým že

                           —

                           neprijalo kritériá a podrobné pravidlá za účelom použitia rybolovných kvót, ktoré mu boli pridelené;

                           —

                           nezabezpečilo dodržiavanie pravidiel Spoločenstva o ochrane živých morských vodných zdrojov monitorovaním rybolovných aktivít, vhodnou kontrolou vykládok a vedenia záznamov o úlovkoch a inými spôsobmi kontroly, ktoré predpokladajú uplatniteľné nariadenia Spoločenstva;

                           —

                           dočasne nezakázalo činnosť rybárskych plavidiel, ktoré plávajú pod jeho vlajkou alebo sú registrované na jeho území, keď boli kvóty, ktoré mu boli pridelené, považované za vyčerpané a

                           —

                           nezačalo správne alebo trestné konanie proti kapitánom plavidiel, ktorí porušili tieto nariadenia, alebo proti akýmkoľvek osobám, zodpovedným za takéto porušenie.

               2.

               Írsko je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)   Ú. v. ES C 261 zo dňa 26.10.2002


title: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 21. januára 2005 vo veci C-75/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Beroep te Antwerpen): Ministerie van Financiën proti Hendrik Hanssens a iní (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Neprípustnosť)

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/12

      UZNESENIE SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   z 21. januára 2005
   vo veci C-75/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Beroep te Antwerpen): Ministerie van Financiën proti Hendrik Hanssens a iní (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Neprípustnosť)
   (2005/C 106/22)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci C-75/04, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal na Súdny dvor Hof van Beroep te Antwerpen (Belgicko) podľa článku 234 ES rozhodnutím z 11. februára 2004, ktorý súvisí s konaním medzi Ministerie van Financiën proti Hendrik Hanssens, Rudi Verhoeven, World Wide Shipping and Forwarding NV (WWSF) a bol doručený Súdnemu dvoru 17. februára 2004, Súdny dvor (piata komora), v zložení: predsedkyňa priatej komory R. Silva de Lapuerta, sudcovia R. Schintgen (spravodajca), J. Makarczyk, generálny advokát: P. Léger, tajomník: R. Grass, vydal dňa 21. januára 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:

               Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozhodnutím Hof van Beroep te Antwerpen z 11. februára 2004 je neprípustný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 94 zo 17.4.2004


               3.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/12

         Žaloba podaná 24. júna 2013 združením Abelia proti Dozornému orgánu EZVO
   (Vec E-8/13)
   2013/C 287/08
   Dňa 24. júna 2013 podalo združenie Abelia, zastúpené advokátkou Ingebjørg Harto a advokátkou Nina Lea Gjerde z Konfederácie nórskych podnikov (NHO), PO Box 5250 Majorstuen, 0303 Oslo, Nórsko, žalobu proti Dozornému úradu EZVO na Súdny dvor EZVO.
   Žalobca žiada Súdny dvor EZVO, aby:

               1.

               vyhlásil článok 1 rozhodnutia Dozorného úradu EZVO č. 160/13/COL z 24. apríla 2013 za neplatný;

               2.

               nariadil dozornému úradu náhradu trov tohto konania.

      Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               Žalobca je združením obchodníkov a zamestnávateľov v rámci Konfederácie nórskych podnikov (Næringslivets Hoved-organisasjon), ktorá zastupuje 1 250 členských spoločností v oblasti IT, telekomunikácií, výskumu a vývoja, poradenstva a vzdelávacích služieb.

               —

               Žaloba sa podáva proti rozhodnutiu Dozorného ústavu EZVO č. 160/13/COL z 24. apríla 2013 o uzatvorení prípadu bez začatia konania vo veci formálneho zisťovania v súvislosti s tým, či nórske právne predpisy o DPH a vracaní DPH možno považovať za štátnu pomoc v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP.

               —

               Žalobca okrem iného tvrdí, že:

                           —

                           Dozorný úrad nezačal konanie vo veci formálneho zisťovania v súlade s článkom 1 ods. 2 časti I protokolu 3 k Dohode medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdneho dvora (ďalej len „dohoda“), porov. článok 4 ods. 4 v časti II protokolu 3 dohody,

                           —

                           Dozorný úrad EZVO svoje rozhodnutie neodôvodnil, ako sa vyžaduje v článku 16 dohody.


title: Vec T-85/11 P: Uznesenie Všeobecného súdu z  21. februára 2013 — Marcuccio/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Sociálne zabezpečenie — Vážna choroba — Náhrada liečebných nákladov — Rozhodnutie Komisie zamietajúce 100 % náhradu liečebných nákladov žalobcu — Povinnosť odôvodnenia — Článok 72 služobného poriadku — Kritériá stanovené lekárskou radou — Predloženie stanoviska povereného lekára v priebehu konania — Právomoc vedúceho Úradu pre plnenie nárokov — Odvolanie zjavne nedôvodné“ )

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/25

         Uznesenie Všeobecného súdu z 21. februára 2013 — Marcuccio/Komisia
   (Vec T-85/11 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Sociálne zabezpečenie - Vážna choroba - Náhrada liečebných nákladov - Rozhodnutie Komisie zamietajúce 100 % náhradu liečebných nákladov žalobcu - Povinnosť odôvodnenia - Článok 72 služobného poriadku - Kritériá stanovené lekárskou radou - Predloženie stanoviska povereného lekára v priebehu konania - Právomoc vedúceho Úradu pre plnenie nárokov - Odvolanie zjavne nedôvodné)
   2013/C 108/66
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. DaI Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 23. novembra 2010, Marcuccio/Komisia (F-65/09, zatiaľ neuverejnený v Zbierke) a smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Luigi Marcuccio znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy Európskej komisie v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 103, 2.4.2011.


title: Vec T-118/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  2. apríla 2009 — Zuffa/ÚHVT (ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP) [ Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP — Absolútne dôvody zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Opisný charakter — Povinnosť odôvodnenia — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) a článok 73 nariadenia (ES) č. 40/94 ]

text:
               6.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/12

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 2. apríla 2009 — Zuffa/ÚHVT (ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP)
   (vec T-118/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP - Absolútne dôvody zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Opisný charakter - Povinnosť odôvodnenia - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) a článok 73 nariadenia (ES) č. 40/94“)
   2009/C 129/20
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Zuffa, LLC (Las Vegas, Nevada, Spojené štáty) (v zastúpení: S. Malynicz, barrister, M. Blair a C. Balme, solicitors)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Bullock, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. januára 2006 (vec R 931/2005-1) týkajúcemu sa zápisu slovného označenia ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 30. januára 2006 (vec R 931/2005-1) sa zrušuje v rozsahu, v akom zamieta odvolanie podané spoločnosťou Zuffa, LLC podľa článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva.

               2.

               ÚHVT je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 131, 3.6.2006.


title: Spojené veci C-205/10 P, C-217/10 P a C-222/10 P: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z  12. januára 2011 — Heinz Helmuth Eriksen (C-205/10 P), Bent Hansen (C-217/10 P), Brigit Lind (C-222/10 P)/Európska komisia [Odvolanie — Žaloba o náhradu škody — Dôsledky jadrovej havárie v Thule (Grónsko, Dánsko) pre verejné zdravie — Smernica 96/29/Euratom — Neprijatie opatrení Komisiou voči členskému štátu]

text:
               16.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 120/3

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 12. januára 2011 — Heinz Helmuth Eriksen (C-205/10 P), Bent Hansen (C-217/10 P), Brigit Lind (C-222/10 P)/Európska komisia
   (Spojené veci C-205/10 P, C-217/10 P a C-222/10 P) (1)

   (Odvolanie - Žaloba o náhradu škody - Dôsledky jadrovej havárie v Thule (Grónsko, Dánsko) pre verejné zdravie - Smernica 96/29/Euratom - Neprijatie opatrení Komisiou voči členskému štátu)
   2011/C 120/04
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Heinz Helmuth Eriksen (C-205/10 P), Bent Hansen (C-217/10 P), Brigit Lind (C-222/10 P) (v zastúpení: I. Anderson, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: M. Patakia a E. White, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie proti uzneseniam Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 24. marca 2010, Eriksen/Komisia (T-516/08), Hansen/Komisia (T-6/09) a Lind/Komisia (T-5/09), ktorými Všeobecný súd zamietol ako zjavne bez akéhokoľvek právneho základu žalobu o náhradu škody smerujúcu k náhrade škody údajne spôsobenej odvolateľom v dôsledku neprijatia nevyhnutných opatrení Komisiou, ktoré by prinútili Dánsko, aby prijalo zákony a iné právne predpisy nevyhnutné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 96/29/Euratom z 13. mája 1996, ktorá stanovuje základné bezpečnostné normy ochrany zdravia pracovníkov a obyvateľstva pred nebezpečenstvami vznikajúcimi v dôsledku ionizujúceho žiarenia (Ú. v. ES L 159, s. 1; Mim. vyd. 05/002, s. 291), a uplatnilo tieto ustanovenia na pracovníkov, ktorí boli postihnutí jadrovou haváriou v Thule (Grónsko), v rozpore s uznesením Európskeho parlamentu z 10. mája 2007 o dôsledkoch tejto havárie na verejné zdravie [žiadosť 720/2002, 2006/2012(INI)]

      Výrok

               1.

               Odvolania sa zamietajú.

               2.

               Páni Eriksen a Hansen, ako aj pani Lind sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 195, 17.7.2010.


title: Vec T-161/12: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. júna 2014 – Free/ÚHVT – Conradi + Kaiser (FreeLounge) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva FreeLounge — Skoršia národná obrazová ochranná známka free LA LIBERTÉ N’A PAS DE PRIX, skoršia národná slovná ochranná známka FREE, názov spoločnosti FREE a názov domény FREE.FR — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Právomoc zmeniť rozhodnutie“ )

text:
               21.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/16

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. júna 2014 – Free/ÚHVT – Conradi + Kaiser (FreeLounge)
   (Vec T-161/12) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva FreeLounge - Skoršia národná obrazová ochranná známka free LA LIBERTÉ N’A PAS DE PRIX, skoršia národná slovná ochranná známka FREE, názov spoločnosti FREE a názov domény FREE.FR - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Právomoc zmeniť rozhodnutie“))
   2014/C 235/20
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Free SAS (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: Y. Coursin, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Conradi + Kaiser GmbH (Kleinmaischeid, Nemecko)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 25. januára 2012 (vec R 437/2011-2), týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Free SAS a Conradi + Kaiser GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 25. januára 2012 (vec R 437/2011-2) sa zrušuje v rozsahu, v akom rozhodol, že služby on-line uverejňovania kníh a elektronických periodík, ako aj služby uverejňovania periodík a kníh v elektronickej forme vrátane Internetu, patriace do triedy 41, na ktoré sa vzťahuje prihláška, nie sú podobné službám šírenia informácií elektronickou formou, najmä pokiaľ ide o siete celosvetovej komunikácie typu Internet, patriace do triedy 38, na ktoré sa vzťahuje skoršia obrazová ochranná známka.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 194, 30.6.2012.


title: Vec F-68/06: Žaloba podaná 22. júna 2006 – Bakema/Komisia

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/48

         Žaloba podaná 22. júna 2006 – Bakema/Komisia
   (Vec F-68/06)
   (2006/C 212/85)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Reint Jacob Bakema (Zuidlaren, Holandsko) (v zastúpení: L. Rijpkema, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Orgánu oprávneného uzatvárať pracovné zmluvy (OOUPZ) z 22. marca 2006,

               —

               nariadiť OOUPZ, aby zamestnal žalobcu vo funkčnej skupine IV, platovej triede 16,

               —

               vyhlásiť, že žalobcovi musí byť uhradená primeraná suma ako náhrada škody.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, bývalý člen takzvaného miestneho technického pomocného personálu (ALAT), bol prijatý do zamestnania ako zmluvný zamestnanec a zaradený do funkčnej skupiny IV, platovej triedy 14.
   Vo svojej žalobe žalobca uvádza, že žalovaná nepresne uplatnila relevantnú právnu úpravu, najmä článok 82 ods. 2 písm. c) Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev (PZOZ) a článok 2 Všeobecných vykonávacích ustanovení (VVU) 49-2004. Žalobca tvrdí, že žalovanej výklad pojmu „diplom“, ktorý obsahujú tieto články, je nepresný a subjektívny. Pri výpočte jeho odbornej praxe mala žalovaná vziať do úvahy všetky činnosti, ktoré žalobca vykonával po získaní „kandidaatsdiploma“.
   Ďalej žalobca uvádza, že aj keď bol členom ALAT pred prijatím do zamestnania ako zmluvný zamestnanec, v jeho prípade by sa mala uplatňovať zásada stanovená v článku 86 PZOZ. Podľa tejto zásady ak je zamestnanec preradený na nové miesto v rámci jeho funkčnej skupiny, nemožno ho zaradiť do nižšej platovej triedy a nižšieho platového stupňa ako na jeho predchádzajúcom mieste.


title: Vec C-79/07: Žaloba podaná 13. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Maltská republika

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/24

         Žaloba podaná 13. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Maltská republika
   (Vec C-79/07)
   (2007/C 82/43)
   Jazyk konania: maltčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Condou Durande a K. Xuereb, splnomocnené zástupkyne)

      Žalovaná: Maltská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Maltská republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2003/110/ES z 25. novembra 2003 o pomoci v prípadoch tranzitu na účely leteckého odsunu (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Maltskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 6. decembra 2005.

      (1)  Ú. v. EÚ L 321, s. 26; Min. vyd. 19/006, s. 233.


title: Vec T-61/10: Žaloba podaná 8. februára 2010 — Victoria Sánchez/Parlament a Komisia

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/58

         Žaloba podaná 8. februára 2010 — Victoria Sánchez/Parlament a Komisia
   (Vec T-61/10)
   2010/C 100/86
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fernando Marcelino Victoria Sánchez (Sevilla, Španielsko) (v zastúpení: N. Domínguez Varela, advokát)

      Žalovaní: Európsky parlament a Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že tým, že Európsky parlament a Európska komisia neodpovedali na žiadosť podanú listom zo 6. októbra 2009, porušili právo Spoločenstva, a uložiť týmto orgánom povinnosť odstrániť toto porušenie,

               —

               zaviazať žalovaných na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa v tomto spore podala 28. augusta 2008 v súvislosti s korupčnou sieťou, ktorá existuje v Španielsku v oblastiach sociálneho zabezpečenia a verejného zdravia, petíciu petičnému výboru Parlamentu. Predseda tohto výboru jej 3. mája 2009 oznámil, že petícia bola odložená.
   Dňa 6. decembra 2009 žalobkyňa predložila Európskemu parlamentu a Európskej komisii výzvu v zmysle článku 265 ZFEÚ. V tomto liste žiadala, aby

               —

               Európsky parlament zrušil rozhodnutie predsedu petičného výboru, doručené 3. mája 1999 a nariadil preskúmanie okolností, za ktorých bolo toto rozhodnutie vydané,

               —

               Európska komisia začala šetrenie, aj pokiaľ ide o súdnu správu v Španielsku.

         Keďže žalobkyňa neobdržala v stanovenej lehote žiadnu odpoveď, podala predmetnú žalobu na nečinnosť.
   Ako žalobný dôvod žalobkyňa uvádza porušenie svojho základného petičného práva a svojho základného práva na rovnosť pred zákonom, ako aj porušenie zákazu diskriminácie, pričom v predmetnom spore sú splnené podmienky pre konštatovanie nečinnosti žalovaných orgánov.


title: Vec C-177/06: Žaloba podaná  4. apríla 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/25

         Žaloba podaná 4. apríla 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-177/06)
   (2006/C 143/47)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Castillo de la Torre, splnomocnený zástupca)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že v stanovenej lehote neprijalo všetky opatrenia potrebné na splnenie povinností uložených v článkoch 2 a 3 rozhodnutí Komisie z 20. decembra 2001 o schéme pomoci, ktorú aplikovalo Španielsko v roku 1993 v prospech niektorých novozaložených podnikov v provinciách Álava, Vizcaya a Guipúzcoa dokumenty K (2001) 4448, konečné znenie (1), K (2001) 4478, konečné znenie (2), a K (2001) 4475, konečné znenie (3), alebo každopádne tým, že o nich neinformovalo Komisiu v súlade s článkom 4, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z uvedených ustanovení a zo Zmluvy ES,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota určená Španielskemu kráľovstvu v článku 4 rozhodnutí na oznámenie opatrení na vykonanie rozhodnutí uplynula 1. marca 2002, pričom Komisia o prijatí takýchto rozhodnutí neobdržala žiadnu informáciu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 77, 24.3.2003, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 40, 14.2.2003, s. 11.

      (3)  Ú. v. ES L 17, 22.1.2003, s. 20.


title: Vec C-315/09: Žaloba podaná 7. augusta 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               24.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/13

         Žaloba podaná 7. augusta 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-315/09)
   2009/C 256/25
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Erlbacher a L. de Schietere de Lophem, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2006/88/ES z 24. októbra 2006 o zdravotných požiadavkách na živočíchy a produkty akvakultúry a o prevencii a kontrole niektorých chorôb vodných živočíchov (1), zmenenou a doplnenou smernicou Komisie 2008/53/ES z 30. apríla 2008, ktorou sa mení a dopĺňa príloha IV k smernici Rady 2006/88/ES, pokiaľ ide o jarnú virémiu kaprov (SVC) (2) alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z týchto smerníc,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice 2006/88/ES uplynula 1. mája 2008 a lehota na prebratie smernice 2008/53/ES uplynula 1. augusta 2008. V čase podania tejto žaloby pritom žalovaný ešte neprijal opatrenia potrebné na prebratie týchto smerníc alebo o nich v každom prípade neinformoval Komisiu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 328, s. 14.

      (2)  Ú. v. EÚ L 117, s. 27.


title: Vec C-162/14: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 23. marca 2015 – Európska komisia/Poľská republika

text:
               29.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/21

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 23. marca 2015 – Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-162/14) (1)

   (2015/C 213/34)
   Jazyk konania: poľština
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 202, 30.6.2014.


title: Vec C-38/05: Žaloba podaná dňa 1. februára 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Írsku

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/14

         Žaloba podaná dňa 1. februára 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Írsku
   (Vec C-38/05)
   (2005/C 82/29)
   Jazyk konania: angličtina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Barry Doherty, splnomocnený zástupca, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 1. februára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Írsku.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               vyslovil, že Írsko porušilo svoje povinnosti podľa článkov 15 ods. 4, 18 ods. 1, 19i prvý a tretí pododsek nariadenia Rady (EHS) 2847/93 z 12. októbra 1993, ktorým sa zriaďuje kontrolný systém spoločnej politiky rybolovu (1) tým, že neoznámilo údaje vyžadované týmito ustanoveniami za roky 1999 a 2000 a

               —

               zaviazal Írsko nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Články 15 ods. 4, 18 ods. 1 a 19i nariadenia č. 2847/93 ukladajú členským štátom oznamovať určité údaje počítačovým prenosom v určitej lehote. Pre Komisiu je dôležité disponovať týmito údajmi pre riadenie a rozvoj spoločnej rybárskej politiky, najmä s prihliadnutím na zachovanie, spravovanie a využívanie živých vodných zdrojov.
   Írsko neoznámilo údaje požadované vyššie uvedenými článkami za roky 1999 a 2000 a porušuje teda svoje povinnosti.

      (1)  Ú. v. EÚ L 261, 20.10.1993, s. 1


title: Vec C-239/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Luxembursko) 12. mája 2010 — Xuan-Mai Tran/Landsbanki Luxembourg SA, v likvidácii

text:
               31.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Luxembursko) 12. mája 2010 — Xuan-Mai Tran/Landsbanki Luxembourg SA, v likvidácii
   (Vec C-239/10)
   ()
   2010/C 209/32
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľka: Xuan-Mai Tran

      Odporkyňa: Landsbanki Luxembourg SA, v likvidácii

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 1, 2 a 3 smernice Rady 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania (1) vykladať v tom zmysle, že sa vzťahujú na ukončenie podnikateľskej činnosti z dôvodu vyhlásenia konkurzu na majetok zamestnávateľa alebo na základe súdneho rozhodnutia o nariadení zrušenia a likvidácie úverovej inštitúcie, ktorá je zamestnávateľom, z dôvodu insolventnosti na základe článku 61 ods. 1 písm. a) a b) zákona z 5. apríla 1993 o finančnom sektore v znení zmien a doplnení, ak je podľa vnútroštátneho práva dôsledkom takého ukončenia podnikateľskej činnosti zrušenie pracovnej zmluvy s okamžitou účinnosťou?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na túto otázku, majú sa články 1, 2 a 3 smernice 98/59/ES vykladať v tom zmysle, že opatrovníka alebo likvidátora možno stotožniť so zamestnávateľom, ktorý plánoval hromadné prepúšťanie a ktorý je schopný uskutočniť s týmto cieľom úkony uvedené v článkoch 2 a 3 smernice, ako aj uskutočniť prepúšťanie (rozsudok vo veci C-323/08, body 39, 40 a 41) (2)?

      (1)  Ú. v. ES L 225, s. 16; Mim. vyd. 05/003, s. 327.

      (2)  Rozsudok z 10. decembra 2009, Rodríguez Mayor a i., zatiaľ neuverejnený v Zbierke.


title: Vec C-103/09: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  22. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal — Spojené kráľovstvo) — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs/Weald Leasing Limited (Šiesta smernica o DPH — Pojem zneužívajúce konanie — Lízingové operácie uskutočnené skupinou podnikov s cieľom rozložiť platbu neodpočítateľnej DPH)

text:
               19.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/6

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 22. decembra 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal — Spojené kráľovstvo) — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs/Weald Leasing Limited
   (Vec C-103/09) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Pojem zneužívajúce konanie - Lízingové operácie uskutočnené skupinou podnikov s cieľom rozložiť platbu neodpočítateľnej DPH)
   2011/C 55/08
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Žalovaná: Weald Leasing Limited

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — The Court of Appeal, London — Výklad smernice 77/388/EHS: Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Pojem plnenie predstavujúce zneužitie — Transakcie finančného prenájmu a podnájmu vykonané skupinou podnikov, ktorá uskutočňuje dodávky, ktoré sú vo veľkej miere oslobodené od dane, s cieľom rozložiť svoje bremeno z DPH

      Výrok rozsudku

               1.

               Daňová výhoda vyplývajúca z toho, že podnik uprednostnil lízingové operácie týkajúce sa majetku, o ktoré ide vo veci samej, pred priamym nákupom tohto majetku, nepredstavuje daňovú výhodu, ktorej priznanie by bolo v rozpore s cieľom príslušných ustanovení šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 95/7/ES z 10. apríla 1995 a vnútroštátnej právnej úpravy preberajúcej túto smernicu, v prípade, že zmluvné podmienky týkajúce sa týchto operácií, a to najmä tie, ktoré súvisia s určením výšky nájomného, zodpovedajú obvyklým podmienkam na trhu a zahrnutie tretej spoločnosti ako sprostredkovateľa do týchto operácií nebráni uplatneniu uvedených ustanovení, čo prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu. Okolnosť, že tento podnik v rámci bežných obchodných transakcií neuskutočňuje lízingové operácie, nie je v tejto súvislosti podstatná.

               2.

               Pokiaľ niektoré zmluvné podmienky týkajúce sa lízingových operácií, o ktoré ide vo veci samej, a/alebo účasť tretej spoločnosti ako sprostredkovateľa na týchto operáciách predstavujú zneužívajúce konanie, potom musia byť uvedené operácie redefinované tak, aby bola nastolená taká situácia, ktorá by existovala v prípade, keby neexistovali prvky týchto zmluvných podmienok predstavujúce zneužívajúce konanie a/alebo účasť tejto spoločnosti.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 6.6.2009.


title: Vec C-358/09 P: Uznesenie Súdneho dvora z  1. júla 2010 — DSV Road NV/Európska komisia (Odvolanie — Colný kódex — Dovoz diskiet z Thajska — Dodatočné vymáhanie dovozného cla — Žiadosť o odpustenie dovozného cla)

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/16

      Uznesenie Súdneho dvora z 1. júla 2010 — DSV Road NV/Európska komisia
      (Vec C-358/09 P) (1)

      (Odvolanie - Colný kódex - Dovoz diskiet z Thajska - Dodatočné vymáhanie dovozného cla - Žiadosť o odpustenie dovozného cla)
      (2010/C 288/25)
      Jazyk konania: holandčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: DSV Road NV (v zastúpení: A. Poelmans a G. Preckler, advocaten)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: L. Bouyon, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtej komory) z 8. júla 2009, DSV Road/Komisia (T-219/07), ktorým Súd prvého stupňa zamietol návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 24. apríla 2007, ktorým sa belgickým orgánom oznamuje, že treba pristúpiť k dodatočnému vymáhaniu dovozného cla na diskety pochádzajúce z Thajska a nie je odôvodnené odpustiť toto clo (spis REC 05/02)

         Výrok uznesenia

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  DSV Road NV je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 297, 5.12.2009.


title: Vec T-180/04: Žaloba podaná dňa 25. mája 2004: Przedsiebiorstwo Polmos Bialystock proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (Ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

text:
               28.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/21

         Žaloba podaná dňa 25. mája 2004: Przedsiebiorstwo Polmos Bialystock proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (Ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   (Vec T-180/04)
   (2004/C 217/38)
   Jazyk konania: angličtina
   Przedsiebiorstwo Polmos Bialystock, so sídlom Bialystock, Poľsko, v zastúpení: C. Bercial Arias, právnička, podalo 25. mája 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (Ochranné známky a vzory) (ÚHVT).
   Účastníkom konania pred odvolacím senátom bola taktiež V & S Vin & Sprit AB.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               Zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu zo dňa 16. marca 2004 vo veci R 430/2003-1 potvrdzujúce rozhodnutie námietkového oddelenia č. 1200/2003, ktorým vyhovelo námietke č. B 432 635.

               —

               zaviazal Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (Ochranné známky a vzory) (ÚHVT) nahradiť trovy konania, vrátane trov konania o námietkach a konania pred odvolacím senátom.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky spoločenstva:

               žalobca

               Prihlasovaná ochranná známka spoločenstva:

               Obrazová známka „ABSOLWENT B GRADUATE VODKA WÓDKA“ pre výrobky skupiny 33 (pivo atď.)

               Majiteľ známky alebo označenia uvedený v konaní o námietkach:

               V & S Vin & Sprit AB

               Známka alebo označenie uvedené v námietkach:

               Národná slovná ochranná známka „ABSOLUT“

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Zápis odmietnutý

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Odvolanie zamietnuté

               Žalobné dôvody:

               Nepoužiteľnosť článku 8 odsek 1 písmeno b) a článku 8 odsek 2 písmeno c) nariadenia č. 40/94 (1). V tejto súvislosti prihlasovateľ uvádza, že sporné označenia nie sú podobné.

      (1)  Nariadenie (ES) č. 40/94 Rady o ochrannej známke spoločenstva z 20. decembra 1993 (Zb. L 11, str. 1).


title: Vec T-435/12: Žaloba podaná 24. septembra 2012 — Bacardi/ÚHVT — Granette & Starorežná Distilleries (42 BELOW)

text:
               8.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 379/24

         Žaloba podaná 24. septembra 2012 — Bacardi/ÚHVT — Granette & Starorežná Distilleries (42 BELOW)
   (Vec T-435/12)
   2012/C 379/42
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bacardi Co. Ltd (Vaduz, Lichtenštajnsko) (v zastúpení: M. Reinisch, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Granette & Starorežná Distilleries a.s. (Ústí nad Labem, Česká republika)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 9. júla 2012 vo veci R 2100/2011-2,

               —

               zamietol námietku proti zápisu ochrannej známky so slovným prvkom „42 BELOW“ č. 8391856 pre tovary triedy 33,

               —

               zaslal rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie ÚHVT a

               —

               zaviazal ÚHVT a ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu všetkých trov a výdavkov.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „42 BELOW“ pre tovary triedy 33 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 8391856.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: český zápis ochrannej známky č. 263350 pre obrazovú ochrannú známku „VODKA 42“ pre okrem iného tovary a služby triedy 33, nezapísaná ochranná známka „VODKA 42“ používaná v Českej republike a na Slovensku.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: vyhovenie odvolaniu a zamietnutie prihlášky ochrannej známky pre všetky tovary.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie pravidla 50 ods. 2 písm. g) nariadenia Komisie č. 2868/95 a

               —

               porušenie článku 8 ods. 4 nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec C-330/08: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  11. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2004/35/ES — Environmentálna zodpovednosť — Prevencia a odstraňovanie environmentálnych škôd — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/11

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 11. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-330/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2004/35/ES - Environmentálna zodpovednosť - Prevencia a odstraňovanie environmentálnych škôd - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2009/C 32/18)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Rozet a U. Wölker, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a A. Adam, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/35/ES z 21. apríla 2004 o environmentálnej zodpovednosti pri prevencii a odstraňovaní environmentálnych škôd (Ú. v. EÚ L 143, s. 56; Mim. vyd. 15/008, s. 357)
   Výrok rozsudku

               1.

               Francúzska republika si tým, že neprijala v stanovenej lehote všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/35/ES z 21. apríla 2004 o environmentálnej zodpovednosti pri prevencii a odstraňovaní environmentálnych škôd, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 19 ods. 1 prvého pododseku tejto smernice.

               2.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 272, 25.10.2008.


title: Vec T-135/01: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo  14. decembra 2005  – Fedon & Figli a i./Rada a Komisia ( Mimozmluvná zodpovednosť Spoločenstva — Nezlučiteľnosť režimu Spoločenstva pre dovoz banánov s pravidlami Svetovej obchodnej organizácie (WTO) — Zavedenie odvetných opatrení vo forme colnej prirážky uvalenej na dovozy zo Spoločenstva Spojenými štátmi americkými na základe povolenia WTO — Rozhodnutie orgánu na urovnávanie sporov WTO — Právne účinky — Zodpovednosť Spoločenstva v prípade, že nedošlo k protiprávnemu konaniu jeho inštitúcií — Príčinná súvislosť — Neobvyklá a osobitá škoda )

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/25

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. decembra 2005 – Fedon & Figli a i./Rada a Komisia
   (Vec T-135/01) (1)

   („Mimozmluvná zodpovednosť Spoločenstva - Nezlučiteľnosť režimu Spoločenstva pre dovoz banánov s pravidlami Svetovej obchodnej organizácie (WTO) - Zavedenie odvetných opatrení vo forme colnej prirážky uvalenej na dovozy zo Spoločenstva Spojenými štátmi americkými na základe povolenia WTO - Rozhodnutie orgánu na urovnávanie sporov WTO - Právne účinky - Zodpovednosť Spoločenstva v prípade, že nedošlo k protiprávnemu konaniu jeho inštitúcií - Príčinná súvislosť - Neobvyklá a osobitá škoda“)
   (2006/C 48/47)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Giorgio Fedon & Figli SpA. (Vallesella di Cadore, Taliansko), Fedon Srl (Pieve d'Alpago, Taliansko) a Fedon America, Inc. (Wilmington, Delaware, Spojené štáty), (v zastúpení: I. Van Bael, A. Cevese a F. Di Gianni, advokáti)

      Žalované: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Marquardt a F. Ruggeri Laderchi, splnomocnení zástupcovia) a Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne P. Kuijper, E. Righini, V. Di Bucci a B. Jansen, neskôr P. Kuijper, E. Righini a V. Di Bucci, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Žaloba o náhradu škody, ktorá údajne vyplynula z colnej prirážky uvalenej Spojenými štátmi americkými na dovoz puzdier na okuliare od žalobcov so súhlasom orgánu pre urovnávanie sporov Svetovej obchodnej organizácie (WTO), v dôsledku konštatovania nezlučiteľnosti režimu pre dovoz banánov Spoločenstva s dohodami a deklaráciami pripojenými k Dohode o založení WTO
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobcovia sú povinní nahradiť okrem svojich vlastných trov konania aj trovy konania Rady a Komisie.

      (1)  Ú. v. ES C 275, 29.9.2001.


title: Vec T-802/16: Žaloba podaná 8. novembra 2016 – Endoceutics/EUIPO – Merck (FEMIBION)

text:
               23.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/45

         Žaloba podaná 8. novembra 2016 – Endoceutics/EUIPO – Merck (FEMIBION)
   (Vec T-802/16)
   (2017/C 022/61)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Endoceutics, Inc. (Quebec, Kanada) (v zastúpení: M. Wahlin, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Merck KGaA (Darmstadt, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „FEMIBION“ – ochranná známka Európskej únie č. 898 924.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. júla 2016 vo veci R 1608/2015-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie a zrušil ochrannú známku EÚ pre „farmaceutické prípravky na podporu imunitného systému, menopauzu, menštruáciu, liečbu a zvládanie tehotenstva, prevenciu, liečbu a zvládanie stresu, prevenciu, liečbu a zvládanie zle vyváženej alebo nedostatočnej výživy z dôvodu stresu“,

               —

               uložil majiteľovi ochrannej známky EÚ povinnosť nahradiť trovy odvolacieho konania a konania pred EUIPO.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 51 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-504/12: Žaloba podaná 19. novembra 2012 — Murnauer Markenvertrieb/ÚHVT (NOTFALL CREME)

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/63

         Žaloba podaná 19. novembra 2012 — Murnauer Markenvertrieb/ÚHVT (NOTFALL CREME)
   (Vec T-504/12)
   2013/C 26/124
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Trebur, Nemecko) (v zastúpení: F. Traub a H. Daniel, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 20. septembra 2012 vo veci R 271/2012-4,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka obsahujúca slovný prvok „NOTFALL CREME“ pre tovary tried 3 a 5 — Prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 10 107 134.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) a článku 83 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-233/13 P: Odvolanie podané 29. apríla 2013 : Principessa, v likvidácii, proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  20. februára 2013 vo veciach T-278/00 až T-280/00, T-282/00 až T-286/00 a T-288/00 až T-295/00, Albergo Quattro Fontane a i./Komisia

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/19

         Odvolanie podané 29. apríla 2013: Principessa, v likvidácii, proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 20. februára 2013 vo veciach T-278/00 až T-280/00, T-282/00 až T-286/00 a T-288/00 až T-295/00, Albergo Quattro Fontane a i./Komisia
   (Vec C-233/13 P)
   2013/C 207/31
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Principessa, v likvidácii (v zastúpení: A. Bianchini a F. Busetto, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Comitato „Venezia vuole vivere“

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnuté uznesenie Všeobecného súdu,

               —

               prijať návrhy formulované na prvom stupni a v dôsledku toho

                           —

                           zrušiť, prípadne a v medziach záujmu odvolateľky, rozhodnutie Komisie 2000/394/ES z 25. novembra 1999, ktoré sa týka pomoci v prospech podnikov so sídlom na území Benátok a Chioggie, upravené zákonmi č. 30/1997 a č. 206/1995 zavádzajúcimi obmedzenia sociálnych výdavkov,

                           —

                           subsidiárne zrušiť toto rozhodnutie v rozsahu, v akom ukladá povinnosť vymáhať priznané zľavy zvýšené o úroky za dotknuté obdobia,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania na oboch stupňoch súdu.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu odvolania je uvedených týchto deväť odvolacích dôvodov:

                  Prvý odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu neprijatia záveru, že dotknuté opatrenia nepriznávali nijakú výhodu svojim príjemcom vzhľadom na ich kompenzačný charakter.

                  Druhý odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu nevylúčenia alebo v každom prípade neposúdenia schopnosti dotknutých opatrení dotknúť sa hospodárskej súťaže a obchodu v rámci Spoločenstva.

                  Tretí odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu vylúčenia uplatniteľnosti odchýlok uvedených v článku 87 ods. 2 písm. b) ES [teraz článok 107 ods. 2 písm. b) ZFEÚ] a článku 87 ods. 3 písm. b) ES [teraz článok 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ].

                  Štvrtý odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu vylúčenia uplatniteľnosti odchýlky uvedenej v článku 87 ods. 3 písm. c) ES [teraz článok 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ].

                  Piaty odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu vylúčenia uplatniteľnosti odchýlok uvedených v článku 87 ods. 3 písm. d) a e) ES [teraz článok 107 ods. 3 písm. d) a e) ZFEÚ].

                  Šiesty odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu vylúčenia uplatniteľnosti odchýlky uvedenej v článku 86 ods. 2 ES (teraz článok 106 ods. 2 ZFEÚ).

                  Siedmy odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu vylúčenia existujúceho charakteru pomoci a následného porušenia článku 88 ods. 3 ES (teraz článok 108 ods. 3 ZFEÚ) a článku 15 nariadenia č. 659/1999 (1).

                  Ôsmy odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu vylúčenia uplatniteľnosti článku 14 ods. 1 nariadenia č. 659/1999, pokiaľ ide o poradie vymáhania.

                  Deviaty odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu vylúčenia uplatniteľnosti článku 14 ods. 1 nariadenia č. 659/1999, pokiaľ ide o uplatnenie úrokov.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec T-100/07: Žaloba podaná 4. apríla 2007 – UPS Europe a UPS Deutschland/Komisia

text:
               9.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/16

         Žaloba podaná 4. apríla 2007 – UPS Europe a UPS Deutschland/Komisia
   (Vec T-100/07)
   (2007/C 129/29)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: UPS Europe NV/SA (Brusel, Belgicko) a UPS Deutschland Inc. & Co. OHG (Neuss, Nemecko) (v zastúpení: T. Ottervanger a E. Henny, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy
   Žalobcovia navrhujú aby Súd prvého stupňa:

               —

               určil v súlade s článkom 232 ES, že Komisia porušila povinnosť konať z dôvodu, že nerozhodla o sťažnosti žalobcov podanej Komisii 22. apríla 2004,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania žalobcov,

               —

               prijal ďalšie opatrenia, ktoré Súd prvého stupňa považuje za vhodné.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Svojím návrhom žalobcovia podávajú žalobu podľa článku 232 ES a tvrdia, že Komisia neprijala konečné rozhodnutie o ich sťažnosti pôvodne podanej 22. apríla 2004, doplnenej výzvou konať predloženou 27. novembra 2006, vzhľadom na údajné zneužitie dominantného postavenia Deutsche Post podľa článku 82 ES.
   Žalobcovia tvrdia, že majú legitímny záujem na predložení takejto sťažnosti v súlade s požiadavkami článku 7 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 (1) a že sa ich nečinnosť Komisie bezprostredne a osobne dotýka. Žalobcovia tvrdia, že sú dotknutí stanovením nadmerných cien zo strany Deutsche Post na trhu na výstupe ako spotrebitelia a aj ako konkurenti.
   Žalobcovia ďalej tvrdia, že podľa oznámenia Komisie o riešení sťažností predložených podľa článkov 81 ES a 82 ES (2) má Komisia povinnosť na základe sťažnosti na porušenie článku 82 ES začať konanie proti subjektu, proti ktorému sťažnosť smeruje, alebo prijať konečné rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti potom, čo sťažovateľovi umožní predložiť vyjadrenie. Žalobcovia napriek tomu tvrdia, že hoci predložili svoje vyjadrenia k predbežnému zamietnutiu sťažnosti v určenej lehote, Komisia neprijala žiadne konečné rozhodnutie, čím porušila právo Spoločenstva.
   Žalobcovia nakoniec tvrdia, že vzhľadom na okolnosti predmetného prípadu bolo približne trojročné obdobie, počas ktorého Komisiu opakovane vyzývali na konanie, dostatočne dlhé na prijatie konečného rozhodnutia. Najmä obdobie 18 mesiacov, ktoré ubehlo od predloženia ich posledného vyjadrenia, je podľa žalobcov viac ako dostatočné na to, aby umožnilo Komisii ukončiť tretiu fázu vyšetrovania.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 4.1.2003, s. 1 – 25; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

      (2)  Ú. v. EÚ C 101, 27.4.2004, s. 65 – 77.


title: Vec T-99/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  8. júla 2008 – AC-Treuhand/Komisia ( Hospodárska súťaž — Kartely — Organické peroxidy — Pokuty — Článok 81 ES — Právo na obhajobu — Právo na spravodlivé súdne konanie — Pojem porušiteľ — Zásada zákonnosti trestných činov a trestov (nullum crimen, nulla poena sine lege) — Zásada právnej istoty — Legitímna dôvera )

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/42

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. júla 2008 – AC-Treuhand/Komisia
   (Vec T-99/04) (1)

   („Hospodárska súťaž - Kartely - Organické peroxidy - Pokuty - Článok 81 ES - Právo na obhajobu - Právo na spravodlivé súdne konanie - Pojem porušiteľ - Zásada zákonnosti trestných činov a trestov (nullum crimen, nulla poena sine lege) - Zásada právnej istoty - Legitímna dôvera“)
   (2008/C 209/72)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: AC-Treuhand AG (Zürich, Švajčiarsko) (v zastúpení: M. Karl, C. Steinle a J. Drolshammer, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Bouquet, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci A. Böhlke, advokát)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2005/349/ES z 10. decembra 2003 o konaní podľa článku 81 [ES] a podľa článku 53 Dohody o EHP (Prípad COMP/E-2/37.857 – Organické peroxidy) (Ú. v. EÚ L 110, s. 44)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               AC-Treuhand AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 30.4.2004.


title: Spojené veci C-317/04 a C-318/04: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  30. mája 2006  – Európsky parlament/Rada Európskej únie (Ochrana fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov — Letecká doprava — Rozhodnutie 2004/496/ES — Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Spojenými štátmi americkými — Záznamy o cestujúcich lietadlom poskytnuté Úradu colnej správy a ochrany hraníc Spojených štátov amerických — Smernica 95/46/ES — Článok 25 — Tretie krajiny — Rozhodnutie 2004/535/ES — Primeraná úroveň ochrany)

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/1

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 30. mája 2006 – Európsky parlament/Rada Európskej únie
   (Spojené veci C-317/04 a C-318/04) (1)

   (Ochrana fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov - Letecká doprava - Rozhodnutie 2004/496/ES - Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Spojenými štátmi americkými - Záznamy o cestujúcich lietadlom poskytnuté Úradu colnej správy a ochrany hraníc Spojených štátov amerických - Smernica 95/46/ES - Článok 25 - Tretie krajiny - Rozhodnutie 2004/535/ES - Primeraná úroveň ochrany)
   (2006/C 178/02)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Európsky parlament (v zastúpení: R. Passos, N. Lorenz, H. Duintjer Tebbens a A. Caiola, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník konania, ktorý v konaní podporuje žalobcu: Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov (EDPS) (v zastúpení: H. Hijmans a V. Perez Asinari, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná (vo veci C-317/04): Rada Európskej únie (v zastúpení: C. Giorgi Fort a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná (vo veci C-318/04): Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. J. Kuijper, A. van Solinge, C. Docksey a F. Benyon, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú (vo veci C-317/04): Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. J. Kuijper, A. van Solinge a C. Docksey, splnomocnení zástupcovia), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: M. Bethell, C. White a T. Harris, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci T. Ward, barrister)

      Vedľajší účastník konania, ktorý v konaní podporuje žalovanú (vo veci C-318/04): Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: M. Bethell, C. White a T. Harris, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci T. Ward, barrister)
   Predmet veci
   Žaloba o neplatnosť: zrušenie rozhodnutia Rady 2004/496/ES zo 17. mája 2004 o uzavretí dohody medzi Európskym spoločenstvom a Spojenými štátmi americkými o spracovaní a postúpení údajov PNR leteckými dopravcami Úradu pre colnú správu a ochranu hraníc [Úradu colnej správy a ochrany hraníc – neoficiálny preklad] Ministerstva vnútornej bezpečnosti Spojených štátov amerických (Ú. v. EÚ L 183, s. 83)
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Rady 2004/496/ES zo 17. mája 2004 o uzavretí dohody medzi Európskym spoločenstvom a Spojenými štátmi americkými o spracovaní a postúpení údajov PNR leteckými dopravcami Úradu pre colnú správu a ochranu hraníc [Úradu colnej správy a ochrany hraníc – neoficiálny preklad] Ministerstva vnútornej bezpečnosti Spojených štátov amerických a rozhodnutie Komisie 2004/535/ES zo 14. mája 2004 o adekvátnej ochrane osobných údajov uvedených v Zázname podľa mena cestujúceho o cestujúcich lietadlom odoslaných Úradu Spojených štátov na ochranu colného priestoru a hraníc [o primeranej úrovni ochrany osobných údajov uvedených v záznamoch o cestujúcich lietadlom poskytnutých Úradu colnej správy a ochrany hraníc Spojených štátov amerických – neoficiálny preklad] sa zrušujú.

               2.

               Účinky rozhodnutia 2004/535 trvajú do 30. septembra 2006, ak však zanikne uvedená dohoda, zanikne aj ich trvanie.

               3.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania vo veci C-317/04.

               4.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania vo veci C-318/04.

               5.

               Komisia Európskych spoločenstiev znáša svoje vlastné trovy konania vo veci C-317/04.

               6.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, ako aj Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 228, 11.9.2004.


title: Vec T-442/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  24. októbra 2012 — Evropaïki Dynamiki/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Sčasti potvrdzujúci, sčasti informatívny akt — Neprípustnosť — Žaloba o náhradu škody — Neoznačenie vytýkaného správania alebo nevymedzenie údajnej škody — Neprípustnosť — Žaloba o náhradu škody — Absencia dôkazu o škode — Žaloba zjavne bez právneho základu“ )

text:
               22.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/22

         Uznesenie Všeobecného súdu z 24. októbra 2012 — Evropaïki Dynamiki/Komisia
   (Vec T-442/11) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Sčasti potvrdzujúci, sčasti informatívny akt - Neprípustnosť - Žaloba o náhradu škody - Neoznačenie vytýkaného správania alebo nevymedzenie údajnej škody - Neprípustnosť - Žaloba o náhradu škody - Absencia dôkazu o škode - Žaloba zjavne bez právneho základu)
   2012/C 399/41
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis a M. Dermitzakis, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: S. Delaude a D. Calciu, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Wytinck, advokát)

      Predmet veci

   Po prvé návrh na zrušenie listu Komisie z 27. mája 2011, po druhé návrh, aby bola Komisii uložená povinnosť nahradiť škodu, a po tretie, aby bola tejto inštitúcii uložená povinnosť uverejniť tlačovú správu

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 290, 1.10.2011.


title: Vec C-438/07: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. októbra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Švédske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Životné prostredie — Smernica 91/271/EHS — Čistenie komunálnych odpadových vôd — Opomenutie vyžadovať náročnejšie čistenie dusíka vo všetkých čističkách komunálnych odpadových vôd z aglomerácií s populačným koeficientom viac ako 10000 )

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/4

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. októbra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Švédske kráľovstvo
   (Vec C-438/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Smernica 91/271/EHS - Čistenie komunálnych odpadových vôd - Opomenutie vyžadovať náročnejšie čistenie dusíka vo všetkých čističkách komunálnych odpadových vôd z aglomerácií s populačným koeficientom viac ako 10 000)
   2009/C 282/06
   Jazyk konania: švédčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: I. Koskinen, L. Parpala, M. Patakia a S. Pardo Quintillán, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Švédske kráľovstvo (v zastúpení: A. Falk, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Fínska republika (v zastúpení: J. Heliskoski a A. Guimaraes-Purokoski, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 5 ods. 2, 3 a 5 smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd (Ú. v. ES L 135, s. 40; Mim. vyd. 15/002, s. 26), zmenenej a doplnenej smernicou Komisie 98/15/ES z 27. februára 1998 (Ú. v. ES L 67, s. 29; Mim. vyd. 15/004, s. 27) — Nesplnenie povinnosti zabezpečiť, aby najneskôr do 31. decembra 1998 všetky výtoky z čističiek komunálnych odpadových vôd pochádzajúce z aglomerácií s populačným koeficientom viac ako 10 000, ktoré sa vylievajú priamo do citlivých oblastí alebo ich povodí, zodpovedali príslušným požiadavkám prílohy I smernice 91/271/EHS

      Výrok rozsudku

               1.

               Tým, že opomenulo, aby najneskôr do 31. decembra 1998 výtoky z čističiek komunálnych odpadových vôd z aglomerácií s p. k. prevyšujúcim 10 000, uvedených v prílohách 2 a 3 jeho vyjadrenia k žalobe, v znení zmien vykonaných jeho duplikou, ktoré prenikajú priamo do citlivých oblastí alebo ich povodí, zodpovedali relevantným predpisom prílohy I smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd, v znení zmien a doplnení smernice Komisie 98/15/ES z 27. februára 1998, si Švédske kráľovstvo nesplnilo svoje povinnosti vyplývajúce z článku 5 odsekov 2, 3 a 5 uvedenej smernice.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev, Švédske kráľovstvo a Fínska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 283, 24.11.2007.


title: Vec T-103/10 P(R): Odvolanie podané 5. marca 2010 : Európsky parlament proti uzneseniu predsedu Súdu pre verejnú službu z  18. decembra 2009 vo veci F-92/09 R, U/Parlament

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/70

         Odvolanie podané 5. marca 2010: Európsky parlament proti uzneseniu predsedu Súdu pre verejnú službu z 18. decembra 2009 vo veci F-92/09 R, U/Parlament
   (Vec T-103/10 P(R))
   2010/C 113/103
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Európsky parlament (v zastúpení: S. Seyr a K. Zejdová, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: U

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť napadnuté uznesenie predsedu Súdu pre verejnú službu,

               —

               rozhodnúť s konečnou platnosťou o návrhu na nariadenie predbežného opatrenia tak, že ho zamietne ako nedôvodné,

               —

               rozhodnúť o trovách konania neskôr.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Týmto odvolaním sa odvolateľ domáha zrušenia uznesenia predsedu Súdu pre verejnú službu z 18. decembra 2009 vydaného vo veci U/Parlament, F-92/09 R, ktorým sa pozastavil výkon rozhodnutia o prepustení zo 6 júla 2009 až do konečného rozhodnutia Všeobecného súdu.
   Na podporu svojho odvolania odvolateľ predložil tri žalobné dôvody, založené na:

               —

               nedostatku odôvodnenia, pretože z odôvodnenia napadnutého uznesenia nebolo možné vo viacerých prípadoch zistiť dôvody, na ktorých sa zakladalo rozhodnutie sudcu rozhodujúceho o nariadení predbežných opatrení,

               —

               porušení práv Európskeho parlamentu na obhajobu, pretože uznesenie o nariadení predbežného opatrenia prekročilo rámec základného preskúmania podľa článku 102 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdu pre verejnú službu, podľa ktorého návrhy na nariadenie predbežných opatrení musia uvádzať najmä okolnosti preukazujúce naliehavosť, ako aj skutkové a právne dôvody, ktoré na prvý pohľad odôvodňujú nariadenie navrhovaných predbežných opatrení. Posúdením jednotlivých detailov vo veci samej a predovšetkým rozhodnutím o skutočnostiach týkajúcich sa priebehu zlepšovania pracovného výkonu, porušilo toto uznesenie právo Parlamentu na obhajobu, pričom ho zbavilo možnosti vyjadriť sa a obhajovať sa v tomto ohľade,

               —

               nedodržaní pravidiel týkajúcich sa dôkazného bremena, pretože pokiaľ ide o podmienku naliehavosti, neboli zohľadnené všetky relevantné okolnosti, ktoré mohli mať vplyv na finančnú situáciu žalobkyne vo veci samej, čo bolo v rozpore so zásadou rovnosti účastníkov konania pred súdom Spoločenstva.


title: Vec C-46/11: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  15. marca 2012 — Európska komisia/Poľská republika [Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 92/43/EHS — Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín — Nedostatočná ochrana niektorých druhov, najmä vydry (Lutra lutra)]

text:
               5.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 133/9

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 15. marca 2012 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-46/11) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 92/43/EHS - Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín - Nedostatočná ochrana niektorých druhov, najmä vydry (Lutra lutra))
   2012/C 133/14
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: S. Petrova a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika (v zastúpení: M. Szpunar, D. Krawczyk a B. Majczyna, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 16 ods. 1 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002. s. 102) — Nedostatočná ochrana niektorých druhov, najmä vydry (Lutra lutra)

      Výrok rozsudku

               1.

               Poľská republika si tým, že nesprávne prebrala podmienky upravujúce výnimky uvedené v článku 16 ods. 1 smernice 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedeného ustanovenia.

               2.

               Poľská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 103, 2.4.2011.


title: Vec C-495/10: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  21. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État — Francúzsko) — Centre hospitalier universitaire de Besançon/Thomas Dutrueux, Caisse primaire d’assurance maladie du Jura (Smernica 85/374/EHS — Zodpovednosť za chybné výrobky — Pôsobnosť — Vnútroštátny systém, ktorý verejným zdravotným zariadeniam stanovuje povinnosť nahradiť škody spôsobené pacientovi z dôvodu poruchy prístroja alebo výrobku použitého v rámci poskytovanej starostlivosti aj v prípade neexistencie zavinenia zo strany týchto zariadení)

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/11

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 21. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État — Francúzsko) — Centre hospitalier universitaire de Besançon/Thomas Dutrueux, Caisse primaire d’assurance maladie du Jura
   (Vec C-495/10) (1)

   (Smernica 85/374/EHS - Zodpovednosť za chybné výrobky - Pôsobnosť - Vnútroštátny systém, ktorý verejným zdravotným zariadeniam stanovuje povinnosť nahradiť škody spôsobené pacientovi z dôvodu poruchy prístroja alebo výrobku použitého v rámci poskytovanej starostlivosti aj v prípade neexistencie zavinenia zo strany týchto zariadení)
   2012/C 49/17
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Centre hospitalier universitaire de Besançon

      Odporcovia: Thomas Dutrueux, Caisse primaire d’assurance maladie du Jura

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Conseil d’État — Výklad článku 13 smernice Rady 85/374/EHS z 25. júla 1985 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov o zodpovednosti za chybné výrobky (Ú. v. ES L 210, s. 29; Mim. vyd. 15/001, s. 257) — Zodpovednosť verejných zdravotných zariadení vo vzťahu k ich pacientom — Prípustnosť vnútroštátneho systému zodpovednosti umožňujúceho pacientom domáhať sa, hoci nedošlo k porušeniu povinností, náhrady škody, ktorá bola spôsobená poruchou výrobkov — Obmedzenie zodpovednosti poskytovateľa služieb

      Výrok rozsudku

   Zodpovednosť poskytovateľa služieb, ktorý v rámci poskytovania takých služieb, akou je nemocničná starostlivosť, použije chybné prístroje alebo výrobky, ktorých nie je výrobcom v zmysle ustanovení článku 3 smernice Rady 85/374/EHS z 25. júla 1985 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov o zodpovednosti za chybné výrobky, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 1999/34/ES z 10. mája 1999, a spôsobí tým škodu príjemcovi tejto služby, nespadá do pôsobnosti tejto smernice. Táto smernica nebráni tomu, aby členský štát zaviedol systém, o aký ide vo veci samej, ktorý stanovuje zodpovednosť uvedeného poskytovateľa služieb za takto spôsobené škody aj v prípade neexistencie akéhokoľvek zavinenia z jeho strany, avšak pod podmienkou, že sa zachová možnosť poškodenej osoby a/alebo uvedeného poskytovateľa služieb uplatniť na základe uvedenej smernice zodpovednosť výrobcu v prípade, že sú splnené podmienky, ktoré táto smernica stanovuje.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 29.1.2011.


title: Vec T-183/14: Žaloba podaná 21. marca 2014 – Schmiedag/Komisia

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/53

         Žaloba podaná 21. marca 2014 – Schmiedag/Komisia
   (Vec T-183/14)
   2014/C 142/67
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Schmiedag GmbH (Hagen, Nemecko) (v zastúpení: H. Höfler, C. Kahle a V. Winkler, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie žalovanej vo veci štátnej pomoci SA.33995 (2013/C) – Nemecko, Podpora elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov energie a nižší príplatok EEG pre energeticky náročných odberateľov, o začatí formálneho konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ zverejneného s výzvou na predloženie pripomienok (Ú. v. EÚ 2014 C 37, s. 73),

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa v podstate toto:

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí

                           —

                           Žalobkyňa na tomto mieste tvrdí, že žalovaná dostatočne neodôvodnila v súlade s článkom 296 ods. 2 ZFEÚ svoje rozhodnutie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ. Rozhodnutie o začatí konania neobsahuje žiadne osobitné hmotno-právne posúdenie založené na skutkových a právnych okolnostiach pokiaľ ide o existenciu všetkých znakov skutkovej podstaty v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení Zmlúv

                           —

                           Žalobkyňa na tomto mieste tvrdí, že rozhodnutie Komisie o začatí konania porušuje článok 107 ods. 1 ZFEÚ. V tejto súvislosti uvádza, že Európsky súdny dvor už vo svojom rozsudku z 13. marca 2001, PreussenElektra (C-379/98, Zb. 2001, I-2099) rozhodol, že Gesetz über den Vorrang erneuerbarer Energien (zákon o uprednostňovaní energií z obnoviteľných zdrojov) (ďalej len „EEG“) neposkytuje podporu. EEG platí v podstate nezmenene naďalej. Nezmenené zostali predovšetkým aspekty, ktoré sú podstatné pre posúdenie štátnej pomoci. To isté platí pre rozhodnutie žalovanej z 22. mája 2002 (Ú. v. EÚ C 164, s. 5), ktorým žalovaná určila, že EEG nepredstavuje podporu.

                           —

                           Žalobkyňa ďalej tvrdí, že nižší príplatok EEG nespĺňa znaky skutkovej podstaty štátnej pomoci článku 107 ods. 1 ZFEÚ. V tejto súvislosti predovšetkým tvrdí, že nižší príplatok EEG nepredstavuje výhodu, ktorú by za normálnych trhových podmienok podnik nedosiahol, že nemá selektívnu povahu, že nepredstavuje štátnu pomoc alebo pomoc poskytnutú zo štátnych prostriedkov, a že nevedie ani k narušeniu hospodárskej súťaže, ani k prípadnému ovplyvneniu obchodu medzi členskými štátmi.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na zlučiteľnosti so spoločným trhom

                           —

                           Ak by Všeobecný súd dospel k názoru, že ide o štátnu pomoc, bola by táto podľa názoru žalobkyne zlučiteľná so spoločným trhom podľa článku 107 ods. 3 písm. b) a c) ZFEÚ.


title: Vec T-397/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  25. mája 2011 — Prinz von Hannover/ÚHVT (Zobrazenie erbov) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej erby — Absolútny dôvod zamietnutia — Napodobňovanie štátneho znaku z heraldického hľadiska — Článok 7 ods. 1 písm. h) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Článok 6b Parížskeho dohovoru“ ]

text:
               9.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 204/21

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. mája 2011 — Prinz von Hannover/ÚHVT (Zobrazenie erbov)
   (Vec T-397/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej erby - Absolútny dôvod zamietnutia - Napodobňovanie štátneho znaku z heraldického hľadiska - Článok 7 ods. 1 písm. h) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Článok 6b Parížskeho dohovoru)
   2011/C 204/36
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Ernst August Prinz von Hannover Herzog zu Braunschweig und Lüneburg (Hannover, Nemecko) (v zastúpení: R. Stötzel a J. Hilger, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 23. júla 2009 (R 1361/2008-1) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia zobrazujúceho erb hannoverského rodu ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               August Prinz von Hannover Herzog zu Braunschweig und Lüneburg je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 297, 5.12.2009.


title: Vec T-220/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  28. marca 2007 – Španielske kráľovstvo/Komisia ( EPUZF — Záručná sekcia — Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom — Paradajky a citrusové plody — Kontroly podľa vzoriek — Vyššia moc )

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/32

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 28. marca 2007 – Španielske kráľovstvo/Komisia
   (Vec T-220/04) (1)

   („EPUZF - ‚Záručná ’sekcia - Výdavky vylúčené z financovania Spoločenstvom - Paradajky a citrusové plody - Kontroly podľa vzoriek - Vyššia moc“)
   (2007/C 96/66)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: L. Fraguas Gadea a F. Díez Moreno, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne M. Nolin a S. Pardo Quintillán, neskôr M. Nolin a F. Jimeno Fernández, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2004/136/ES zo 4. februára 2004, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky uskutočnené členskými štátmi v rámci „záručnej “sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) [neoficiálny preklad] (Ú. v. EÚ L 40, s. 31)
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie 2004/136/ES zo 4. februára 2004, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky uskutočnené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu [neoficiálny preklad] sa zrušuje v rozsahu, v akom vylučuje z financovania Spoločenstvom sumu vo výške 979 554,48 eur zodpovedajúcu oprave pomoci určenej andalúzskym výrobcom určitých citrusových plodov za hospodárske roky 1998 až 2001.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 146, 29.5.2004 (predtým C-175/04).


title: Vec T-59/15: Žaloba podaná 4. februára 2015 – Amitié/EACEA

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/53

         Žaloba podaná 4. februára 2015 – Amitié/EACEA
   (Vec T-59/15)
   (2015/C 138/71)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Amitié Srl (Bologna, Taliansko) (v zastúpení: D. Bogaert, advokát)

      Žalovaná: Výkonná agentúra pre vzdelávanie, audiovíziu a kultúru (EACEA)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               prehlásil žalobu podanú proti EACEA za prípustnú,

               —

               prehlásil, že rozhodnutie EACEA z 26. novembra 2014 je právne neopodstatnené, a v dôsledku toho nariadil okamžité zrušenie všetkých opatrení prijatých EACEA voči žalobkyni,

               —

               prehlásil, že oznámenie o dlhu č. 3241415195 vo výške 9 41  310,38 eura, ktoré 12. decembra 2014 zaslala EACEA žalobkyni, nie je splatné,

               —

               zaviazal EACEA na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou podľa článku 256 ZFEÚ a článku 272 ZFEÚ sa žalobkyňa domáha, aby Všeobecný súd prehlásil, že rozhodnutie EACEA z 26. novembra 2014, ktoré žalobkyni ukladá určité opatrenia prijaté na základe vyšetrovania vykonaného Úradom pre boj proti podvodom (OLAF), je neopodstatnené.
   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že opatrenia, ktoré prijala EACEA voči žalobkyni, sú nedôvodné.

                           —

                           Nesplnenie podmienok stanovených pre uplatnenie opatrení: porušenie ustanovení nariadenia č. 2988/1995 (1), ako aj zásady proporcionality.

                           —

                           Porušenie zmluvných ustanovení a nesprávne uplatnenie nariadenia č. 966/2012 (2) a nariadenia č. 1268/2012 (3). Žiadne z opatrení (nachádzajúcich sa v rozhodnutí EACEA z 26. novembra 2014), ktoré boli prijaté voči žalobkyni, nemá právne opodstatnenie. Okrem toho by vymáhanie vrátenia všetkých súm poskytnutých žalobkyni predstavovalo zneužitie práva a bezdôvodné obohatenie v prospech EACEA.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na neplatnosti vyšetrovania a záverov OLAF (porušenie zmluvných ustanovení a uplatniteľných nariadení).

                           —

                           Vyšetrovanie vykonané OLAF nebolo v súlade s nariadením č. 883/2013 (4) a/alebo so všeobecnými zásadami uplatniteľnými na danú vec.

                           —

                           Keďže rozhodnutie EACEA vychádza zo záverov vyšetrovaní, ktoré vykonal OLAF, ovplyvňuje nezákonnosť vyšetrovania OLAF a správy OLAF nevyhnutne rozhodnutie EACEA.

      (1)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev.

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, EURATOM) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002.

      (3)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie.

      (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, EURATOM) č. 883/2013 z 11. septembra 2013 o vyšetrovaniach vykonávaných Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF), ktorým sa zrušuje nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a nariadenie Rady (Euratom) č. 1074/1999.


title: Vec T-413/10 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  13. apríla 2011 — Socitrel/Komisia ( „Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Hospodárska súťaž — Rozhodnutie Komisie, ktorým sa ukladá pokuta — Banková záruka — Návrh na odklad výkonu — Finančná škoda — Neexistencia mimoriadnych okolností — Neexistencia naliehavosti“ )

text:
               18.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/16

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 13. apríla 2011 — Socitrel/Komisia
   (Vec T-413/10 R)
   (Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Hospodárska súťaž - Rozhodnutie Komisie, ktorým sa ukladá pokuta - Banková záruka - Návrh na odklad výkonu - Finančná škoda - Neexistencia mimoriadnych okolností - Neexistencia naliehavosti)
   2011/C 179/28
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Socitrel — Sociedade Industrial de Trefilaria, SA (Trofa, Portugalsko) (v zastúpení: F. Proença de Carvalho a T. Luísa de Faria, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre, V. Bottka a P. Costa de Oliveira, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Marques Mendes, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie K(2010) 4387 v konečnom znení z 30. júna 2010 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody EHP (vec COMP/38.344 — Predpínacia oceľ), ako aj žiadosť o oslobodenie od povinnosti zriadiť bankovú záruku na účely okamžitého zaplatenia pokuty uloženej podľa článku 2 uvedeného rozhodnutia

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní o veci samej.


title: Vec C-218/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 6. mája 2010 — ADV Allround Vermittlungs AG, v likvidácii/Finanzamt Hamburg-Bergedorf

text:
               14.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 6. mája 2010 — ADV Allround Vermittlungs AG, v likvidácii/Finanzamt Hamburg-Bergedorf
   (Vec C-218/10)
   ()
   2010/C 221/25
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Hamburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: ADV Allround Vermittlungs AG, v likvidácii

      Žalovaný: Finanzamt Hamburg-Bergedorf

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 9 ods. 2 písm. e) šiesta zarážka šiestej smernice Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (1) (ďalej len „smernica 77/388/EHS“) [teraz článok 56 ods. 1 písm. f) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty v znení platnom do 31. decembra 2009, ďalej len „smernica 2006/112/ES“], vykladať tak, že „poskytovanie zamestnancov“ zahŕňa aj poskytnutie samostatne zárobkovo činných osôb, ktoré nie sú zamestnané u poskytovateľa plnenia?

               2.

               Majú sa článok 17 ods. 1, článok 17 ods. 2 písm. a), článok 17 ods. 3 písm. a), článok 18 ods. 1 písm. a) smernice 77/388/EHS [teraz článok 167, článok 168 písm. a), článok 169 písm. a), článok 178 písm. a) smernice 2006/112/ES], vykladať tak, že vnútroštátne procesné právo musí prijať opatrenia, ktoré zabezpečia, že sa rovnako posúdi zdaniteľnosť a daňová povinnosť v prípade jedného a toho istého plnenia u podniku poskytujúceho plnenie a podniku prijímajúceho plnenie aj v prípade, ak tieto podniky patria do právomoci odlišných finančných orgánov?

         V prípade kladnej odpovede na druhú prejudiciálnu otázku:

               3.

               Majú sa článok 17 ods. 1, článok 17 ods. 2 písm. a), článok 17 ods. 3 písm. a) a článok 18 ods. 1 písm. a) smernice 77/388/EHS [teraz článok 167, článok 168 písm. a), článok 169 písm. a), článok 178 písm. a) smernice 2006/112/ES], vykladať tak, že lehota, počas ktorej môže príjemca plnenia vykonať odpočet dane, nesmie uplynúť skôr, ako sa vo vzťahu k poskytovateľovi plnenia právoplatne rozhodne o zdaniteľnosti a daňovej povinnosti?

      (1)  Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23.


title: Vec C-496/15: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 2. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landessozialgericht Rheinland-Pfalz, Mainz – Nemecko) – Alphonse Eschenbrenner/Bundesagentur für Arbeit (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Voľný pohyb pracovníkov — Článok 45 ZFEÚ — Nariadenie (EÚ) č. 492/2011 — Článok 7 — Rovnosť zaobchádzania — Cezhraničný pracovník, ktorý má povinnosť platiť daň z príjmov v členskom štáte bydliska — Náhrada vyplácaná členským štátom zamestnania pri platobnej neschopnosti zamestnávateľa — Spôsoby výpočtu insolvenčnej náhrady — Fiktívne zohľadnenie dane z príjmov v členskom štáte zamestnania — Insolvenčná náhrada, ktorá je nižšia než predchádzajúca čistá mzda — Dvojstranná zmluva o zamedzení dvojitého zdanenia)

text:
               18.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 2. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landessozialgericht Rheinland-Pfalz, Mainz – Nemecko) – Alphonse Eschenbrenner/Bundesagentur für Arbeit
   (Vec C-496/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Voľný pohyb pracovníkov - Článok 45 ZFEÚ - Nariadenie (EÚ) č. 492/2011 - Článok 7 - Rovnosť zaobchádzania - Cezhraničný pracovník, ktorý má povinnosť platiť daň z príjmov v členskom štáte bydliska - Náhrada vyplácaná členským štátom zamestnania pri platobnej neschopnosti zamestnávateľa - Spôsoby výpočtu insolvenčnej náhrady - Fiktívne zohľadnenie dane z príjmov v členskom štáte zamestnania - Insolvenčná náhrada, ktorá je nižšia než predchádzajúca čistá mzda - Dvojstranná zmluva o zamedzení dvojitého zdanenia))
   (2017/C 121/05)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landessozialgericht Rheinland-Pfalz, Mainz

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Alphonse Eschenbrenner

      Žalovaný: Bundesagentur für Arbeit

      Výrok rozsudku

   Článok 45 ZFEÚ a článok 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 492/2011 z 5. apríla 2011 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Únie sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby sa za okolností, ako sú tie vo veci samej, výška insolvenčnej náhrady, ktorú poskytuje členský štát cezhraničnému pracovníkovi, ktorý nie je platiteľ dane z príjmov v tomto štáte, ani nie je povinný platiť daň z tejto náhrady, určila tak, že zo mzdy, slúžiacej ako základ na výpočet uvedenej náhrady, sa odpočíta daň z príjmov, ako sa uplatňuje v uvedenom štáte, čo vedie k tomu, že tento cezhraničný pracovník na rozdiel od osôb, ktoré majú bydlisko a pracujú v tom istom štáte, nedostane náhradu zodpovedajúcu jeho predchádzajúcej čistej mzde. V tejto súvislosti nie je relevantná okolnosť, že tento pracovník nemá voči svojmu zamestnávateľovi nárok zodpovedajúci časti jeho predchádzajúcej hrubej mzdy, ktorú nedostal z dôvodu tohto odpočtu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 429, 21.12.2015.