title: Vec C-209/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rajonen săd Lukovit (Bulharsko) 18. marca 2022 – trestné konanie

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/34

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rajonen săd Lukovit (Bulharsko) 18. marca 2022 – trestné konanie
      (Vec C-209/22)
      (2022/C 213/45)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rajonen săd Lukovit

         Účastník konania vo veci samej

      Rajonna prokuratura Loveč, teritorialno otdelenie Lukovit

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa skutkové okolnosti, za ktorých sa počas vyšetrovania trestného činu v súvislosti s prechovávaním omamných látok nariadili voči fyzickej osobe, v prípade ktorej sa polícia domnieva, že prechováva omamné látky, donucovacie opatrenia v podobe osobnej prehliadky a zhabania veci, zahrnúť do pôsobnosti smernice 2013/48/EÚ (1) o práve na prístup k obhajcovi v trestnom konaní a v konaní o európskom zatykači a o práve na informovanie tretej osoby po pozbavení osobnej slobody a na komunikáciu s tretími osobami a s konzulárnymi úradmi po pozbavení osobnej slobody, ako aj do pôsobnosti smernice 2012/13/EÚ (2) o práve na informácie v trestnom konaní?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, aké postavenie má takáto osoba podľa uvedených smerníc, ak vnútroštátne právo nepozná právny inštitút „podozrivého“ a s osobou sa na základe úradného oznámenia nekonalo ako s „obvineným“ a musí sa takejto osobe priznať právo na poučenie a informácie, ako aj právo na prístup k obhajcovi?

                  3.

                  Je s ohľadom na zásadu zákonnosti a zákaz svojvoľného konania prípustná taká vnútroštátna právna úprava, akou je § 219 ods. 2 Nakazatelno-procesualen kodex (Trestný poriadok, ďalej len „NPK“), ktorá stanovuje, že vyšetrujúci orgán
                        môže
                      s osobou konať ako s obvineným aj na základe spísania zápisnice o prvom vyšetrovacom úkone, ktorý je proti nej namierený, ak vnútroštátne právo nepozná právny inštitút „podozrivého“ a právo na obhajobu podľa vnútroštátneho práva vzniká až v okamihu, keď sa s osobou formálne koná ako s „obvineným“, čo prináleží posúdiť vyšetrovaciemu orgánu a zasahuje takéto vnútroštátne konanie do účinného výkonu a samotnej podstaty práva na prístup k obhajcovi podľa článku 3 ods. 3 písm. b) smernice 2013/48/EÚ?

                  4.

                  Považuje sa s ohľadom na zásadu praktického účinku práva Únie za prijateľnú taká vnútroštátna prax, podľa ktorej v rámci súdneho preskúmania donucovacích opatrení nariadených s cieľom získania dôkazov, vrátane osobnej prehliadky a zhabania veci v prípravnom konaní, nemožno skúmať, či bolo dostatočne závažným spôsobom zasiahnuté do základných práv podozrivých a obvinených osôb, ktoré sú zaručené v článkoch 47 a 48 Charty základných práv Európskej únie, ako aj v ustanoveniach smernice 2013/48/EÚ a smernice 2012/13/EÚ?

                  5.

                  Sú v súlade so zásadou právneho štátu také vnútroštátne ustanovenia a judikatúra, v zmysle ktorých nemá súd právomoc skúmať vznesenie obvinenia voči osobe v prípade, ak práve a výlučne od takéhoto formálneho úkonu závisí, či sa fyzickej osobe priznajú práva na obhajobu, ak boli proti nej na účely vyšetrovania nariadené donucujúce opatrenia?

         (1)  Ú. v. EÚ L 294, 2013, s. 1.

         (2)  Ú. v. EÚ L 142, 2012, s. 1.


title: Vec C-237/22 P: Odvolanie podané 4. apríla 2022: Mylan IRE Healthcare Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 26. januára 2022 vo veci T-303/16, Mylan IRE Healthcare/Komisia

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/35

      Odvolanie podané 4. apríla 2022: Mylan IRE Healthcare Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 26. januára 2022 vo veci T-303/16, Mylan IRE Healthcare/Komisia
      (Vec C-237/22 P)
      (2022/C 213/46)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Mylan IRE Healthcare Ltd (v zastúpení: I. Vernimme a L. Bidaine, advokáti)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, UAB VVB

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil odvolanie za prípustné a dôvodné,

                  —

                  zrušil napadnutý rozsudok v celom rozsahu, a

                  —

                  ak Súdny dvor usúdi, že to stav konania umožňuje, zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie C(2016) 2083 final zo 4. apríla 2016 o povoleniach na uvedenie liekov na humánne použitie „Tobramycín VVB a súvisiace názvy“ obsahujúcich účinnú látku „tobramycín“ na trh podľa článku 29 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“), a v opačnom prípade vrátil vec Všeobecnému súdu,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania odvolateľky, ktoré jej vznikli v tomto konaní, ako aj v konaní na prvom stupni,

                  —

                  uložil spoločnosti UAB VVB povinnosť znášať vlastné trovy konania, ktoré jej vznikli v tomto konaní, ako aj v konaní na prvom stupni.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľka na podporu svojho odvolania uvádza dva odvolacie dôvody.
      Prvý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení výkladu pojmu „klinická nadradenosť“ v zmysle článku 8 ods. 3 písm. c) nariadenia Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 141/2000 zo 16. decembra 1999 o liekoch na ojedinelé ochorenia (1) (nariadenie o liekoch na ojedinelé ochorenia), najmä vzhľadom na výklad pojmu „významný úžitok“ v zmysle článku 3 nariadenia o liekoch na ojedinelé ochorenia, ktorý podal Všeobecný súd.
      Druhý odvolací dôvod je založený na nedostatočnom odôvodnení Všeobecného súdu, na základe ktorého dospel k záveru, že TOBI/Tobramycin VVB je bezpečnejší ako Tobi Podhaler pri podstatnej časti cieľovej populácie, a to osobitne vzhľadom na obsah napadnutého rozhodnutia.

         (1)  Ú. v. EÚ L 18, 2000, s. 1.


title: Vec C-251/22 P: Odvolanie podané 8. apríla 2022: Scania AB, Scania CV AB, Scania Deutschland GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata rozšírená komora) z 2. februára 2022 vo veci T-799/17, Scania a i./Komisia

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/35

      Odvolanie podané 8. apríla 2022: Scania AB, Scania CV AB, Scania Deutschland GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata rozšírená komora) z 2. februára 2022 vo veci T-799/17, Scania a i./Komisia
      (Vec C-251/22 P)
      (2022/C 213/47)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľky: Scania AB, Scania CV AB, Scania Deutschland GmbH (v zastúpení: D. Arts, advocaat, F. Miotto, avocate, N. De Backer, advocate, C.E. Schillemans, advocaat, C. Langenius, S. Falkner, L. Ulrichs, P. Hammarskiöld, advokater)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateliek

      Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil v celom rozsahu alebo čiastočne napadnutý rozsudok;

                  —

                  zrušil v celom rozsahu alebo čiastočne rozhodnutie C(2017) 6467 final z 27. septembra 2017 týkajúce sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.39824 – Nákladné vozidlá) a/alebo zrušil alebo znížil príslušné pokuty,

                  —

                  alebo vrátil vec Všeobecnému súdu na rozhodnutie a

                  —

                  zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov prvostupňového a odvolacieho konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania odvolateľky uvádzajú tieto štyri odvolacie dôvody:

                  1.

                  Vo svojom prvom odvolacom dôvode odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď nekonštatoval, že Komisia tým, že prijala rozhodnutie o urovnaní (1) a následne pokračovala vo svojom vyšetrovaní proti spoločnosti Scania za účasti rovnakého tímu zodpovedného za predmetnú vec, porušila článok 41 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie, ako ho vykladá judikatúra Súdneho dvora.

                  2.

                  Vo svojom druhom odvolacom dôvode odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď geografický rozsah konania na nemeckej úrovni kvalifikoval ako zahŕňajúci celý EHP, hoci bol obmedzený na Nemecko.

                  3.

                  Vo svojom treťom odvolacom dôvode odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď sériu skutkov na troch rôznych úrovniach kvalifikoval ako jediné porušenie.

                  4.

                  Vo svojom štvrtom odvolacom dôvode odvolateľky subsidiárne tvrdia, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď potvrdil pokutu v súvislosti s konaním, ktoré je premlčané.

         (1)  Rozhodnutie Komisie C (2016) 4673 final z 19.07.2016 týkajúce sa konania podľa článku 101 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.39824 – Nákladné vozidlá).


title: Vec C-62/21: Uznesenie predsedu piatej komory Súdneho dvora z 11. januára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG/E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/36

      Uznesenie predsedu piatej komory Súdneho dvora z 11. januára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG/E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL
      (Vec C-62/21) (1)

      (2022/C 213/48)
      Jazyk konania: nemčina
      Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 189, 17.5.2021.


title: Vec T-277/21: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. marca 2022 – Daimler/EUIPO (Zobrazenie trojcípych hviezd na čiernom pozadí I) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie – Zobrazenie trojcípych hviezd na čiernom pozadí I – Absolútny dôvod zamietnutia – Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti – Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/37

      Rozsudok Všeobecného súdu z 30. marca 2022 – Daimler/EUIPO (Zobrazenie trojcípych hviezd na čiernom pozadí I)
      (Vec T-277/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie - Zobrazenie trojcípych hviezd na čiernom pozadí I - Absolútny dôvod zamietnutia - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2022/C 213/49)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Daimler AG (Stuttgart, Nemecko) (v zastúpení: N. Siebertz, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Schäfer a E. Markakis, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 18. marca 2021 (vec R 1895/2020-5), týkajúcemu sa prihlášky označenia zobrazujúceho trojcípe hviezdy na čiernom pozadí I ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Daimler AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 278, 12.7.2021.


title: Vec T-278/21: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. marca 2022 – Daimler/EUIPO (Zobrazenie trojcípych hviezd na čiernom pozadí II) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie – Zobrazenie trojcípych hviezd na čiernom pozadí II – Absolútny dôvod zamietnutia – Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti – Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/37

      Rozsudok Všeobecného súdu z 30. marca 2022 – Daimler/EUIPO (Zobrazenie trojcípych hviezd na čiernom pozadí II)
      (Vec T-278/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie - Zobrazenie trojcípych hviezd na čiernom pozadí II - Absolútny dôvod zamietnutia - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2022/C 213/50)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Daimler AG (Stuttgart, Nemecko) (v zastúpení: N. Siebertz, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Schäfer a E. Markakis, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 18. marca 2021 (vec R 1896/2020-5), týkajúcemu sa prihlášky označenia zobrazujúceho trojcípe hviezdy na čiernom pozadí I ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Daimler AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 278, 12.7.2021.


title: Vec T-279/21: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. marca 2022 – Daimler/EUIPO (Zobrazenie trojcípych hviezd na čiernom pozadí IV) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie – Zobrazenie trojcípych hviezd na čiernom pozadí IV – Absolútny dôvod zamietnutia – Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti – Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/38

      Rozsudok Všeobecného súdu z 30. marca 2022 – Daimler/EUIPO (Zobrazenie trojcípych hviezd na čiernom pozadí IV)
      (Vec T-279/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie - Zobrazenie trojcípych hviezd na čiernom pozadí IV - Absolútny dôvod zamietnutia - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2022/C 213/51)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Daimler AG (Stuttgart, Nemecko) (v zastúpení: N. Siebertz, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Schäfer a E. Markakis, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 18. marca 2021 (vec R 1898/2020-5), týkajúcemu sa prihlášky označenia zobrazujúceho trojcípe hviezdy na čiernom pozadí I ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Daimler AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 278, 12.7.2021.


title: Vec T-280/21: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. marca 2022 – Daimler/EUIPO (Zobrazenie trojcípych hviezd na čiernom pozadí III) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie – Zobrazenie trojcípych hviezd na čiernom pozadí III – Absolútny dôvod zamietnutia – Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti – Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/38

      Rozsudok Všeobecného súdu z 30. marca 2022 – Daimler/EUIPO (Zobrazenie trojcípych hviezd na čiernom pozadí III)
      (Vec T-280/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie - Zobrazenie trojcípych hviezd na čiernom pozadí III - Absolútny dôvod zamietnutia - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2022/C 213/52)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Daimler AG (Stuttgart, Nemecko) (v zastúpení: N. Siebertz, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Schäfer a E. Markakis, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 18. marca 2021 (vec R 1897/2020-5), týkajúcemu sa prihlášky označenia zobrazujúceho trojcípe hviezdy na čiernom pozadí III ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Daimler AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 278, 12.7.2021.


title: Vec C-116/20: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Timişoara – Rumunsko) – SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Poľnohospodárstvo – Spoločná poľnohospodárska politika – Režimy priamej podpory – Spoločné pravidlá – Režim jednotnej platby na plochu – Nariadenie (ES) č. 73/2009 – Článok 2 písm. c) – Pojem „poľnohospodárska činnosť“ – Článok 35 – Nariadenie (ES) č. 1122/2009 – Vnútroštátna právna úprava, ktorá ukladá povinnosť predložiť právny titul preukazujúci právo využívať poľnohospodársku plochu poskytnutú poľnohospodárovi v rámci koncesnej zmluvy a podmieňujúca platnosť takejto zmluvy tým, že budúci koncesionár bude mať postavenie chovateľa alebo vlastníka zvierat – Koncesionár pasienku, ktorý uzavrel zmluvu o spolupráci s chovateľmi zvierat – Právna sila rozhodnutej veci)

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/2

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Timişoara – Rumunsko) – SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central
      (Vec C-116/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Poľnohospodárstvo - Spoločná poľnohospodárska politika - Režimy priamej podpory - Spoločné pravidlá - Režim jednotnej platby na plochu - Nariadenie (ES) č. 73/2009 - Článok 2 písm. c) - Pojem „poľnohospodárska činnosť“ - Článok 35 - Nariadenie (ES) č. 1122/2009 - Vnútroštátna právna úprava, ktorá ukladá povinnosť predložiť právny titul preukazujúci právo využívať poľnohospodársku plochu poskytnutú poľnohospodárovi v rámci koncesnej zmluvy a podmieňujúca platnosť takejto zmluvy tým, že budúci koncesionár bude mať postavenie chovateľa alebo vlastníka zvierat - Koncesionár pasienku, ktorý uzavrel zmluvu o spolupráci s chovateľmi zvierat - Právna sila rozhodnutej veci)
      (2022/C 213/02)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Timişoara

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: SC Avio Lucos SRL

         Žalované: Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Nariadenie Rady (ES) č. 73/2009 z 19. januára 2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory pre poľnohospodárov v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa ustanovujú určité režimy podpory pre poľnohospodárov, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1782/2003, zmenené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1310/2013 zo 17. decembra 2013, a nariadenie Komisie (ES) č. 1122/2009 z 30. novembra 2009, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania nariadenia č. 73/2009, pokiaľ ide o krížové plnenie, moduláciu a integrovaný správny a kontrolný systém v rámci schém priamej podpory pre poľnohospodárov ustanovených uvedeným nariadením, ako aj podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o krížové plnenie v rámci schémy podpory ustanovenej pre odvetvie vinohradníctva a vinárstva, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá podmieňuje získanie podpory v rámci režimu jednotnej platby na plochu povinnosťou žiadateľa preukázať, že má „užívacie právo“ k poľnohospodárskej ploche, ktorá je predmetom tejto žiadosti, pokiaľ sú dodržané ciele sledované dotknutou právnou úpravou Únie a všeobecné zásady práva Únie, najmä zásada proporcionality.

                  2.

                  Nariadenie č. 73/2009, zmenené nariadením č. 1310/2013, a nariadenie č. 1122/2009 sa majú vykladať v tom zmysle, že v konkrétnom prípade, v ktorom bolo právo na využívanie poľnohospodárskej pôdy odôvodnené príjemcom podpory v rámci režimu jednotnej platby na plochu predložením koncesnej zmluvy na pasienok, ktorý patrí do verejného majetku územného správneho orgánu, nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá podmieňuje platnosť takejto zmluvy tým, že budúci koncesionár má postavenie chovateľa alebo vlastníka zvierat.

                  3.

                  Článok 2 písm. c) nariadenia č. 73/2009, zmeneného nariadením č. 1310/2013, sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „poľnohospodárska činnosť“ zahŕňa činnosť, ktorou osoba získa koncesiu na pasienok a následne uzavrie zmluvu o spolupráci s chovateľmi zvierat, na základe ktorej títo chovatelia nechajú pásť zvieratá na pozemku poskytnutom na základe koncesie, pričom koncesionár si zachováva užívacie právo k pozemku, ale zaväzuje sa, že nebude brániť pastve a vykoná na svoje náklady práce nevyhnutné na údržbu pasienkov, pokiaľ tieto práce spĺňajú podmienky stanovené vo fakultatívnej norme uvedenej v prílohe III k tomuto nariadeniu.

                  4.

                  Právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby sa v právnom poriadku členského štátu uplatnila zásada právnej sily rozhodnutej veci, ktorá v rámci sporu medzi tými istými účastníkmi konania, ktoré sa týka zákonnosti rozhodnutia o vymáhaní súm zaplatených žiadateľovi o podporu v rámci režimu jednotnej platby na plochu, bráni tomu, aby súd, ktorý vo veci rozhoduje, preskúmal súlad vnútroštátnych požiadaviek týkajúcich sa zákonnosti právneho titulu využívania poľnohospodárskej plochy, ktorá je predmetom žiadosti o podporu, s právom Únie z dôvodu, že toto rozhodnutie o vymáhaní sa zakladá na rovnakých skutkových okolnostiach, o ktorých sa sporia tí istí účastníci konania, a na rovnakej vnútroštátnej právnej úprave ako tie, ktoré boli analyzované v predchádzajúcom právoplatnom rozhodnutí.

         (1)  Ú. v. EÚ C 279, 24.8.2020.


title: Vec C-140/20: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 5. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court – Írsko) – G.D./The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Attorney General (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Spracovávanie osobných údajov v sektore elektronických komunikácií – Dôvernosť správy – Poskytovatelia elektronických komunikačných služieb – Všeobecné a nediferencované uchovávanie údajov o prenose dát a polohe – Prístup k uchovávaným údajom – Následné súdne preskúmanie – Smernica 2002/58/ES – Článok 15 ods. 1 – Charta základných práv Európskej únie – Články 7, 8 a 11, ako aj článok 52 ods. 1 – Možnosť vnútroštátneho súdu obmedziť časové účinky vyhlásenia neplatnosti vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá je nezlučiteľná s právom Únie – Vylúčenie)

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/3

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 5. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court – Írsko) – G.D./The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Attorney General
      (Vec C-140/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spracovávanie osobných údajov v sektore elektronických komunikácií - Dôvernosť správy - Poskytovatelia elektronických komunikačných služieb - Všeobecné a nediferencované uchovávanie údajov o prenose dát a polohe - Prístup k uchovávaným údajom - Následné súdne preskúmanie - Smernica 2002/58/ES - Článok 15 ods. 1 - Charta základných práv Európskej únie - Články 7, 8 a 11, ako aj článok 52 ods. 1 - Možnosť vnútroštátneho súdu obmedziť časové účinky vyhlásenia neplatnosti vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá je nezlučiteľná s právom Únie - Vylúčenie)
      (2022/C 213/03)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Supreme Court

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: G.D.

         Žalovaní: The Commissioner of An Garda Síochána, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Attorney General

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 15 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES z 12. júla 2002, týkajúcej sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách), zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/136/ES z 25. novembra 2009, v spojení s článkami 7, 8 a 11, ako aj s článkom 52 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie sa má vykladať v tom zmysle, že bráni legislatívnym opatreniam, ktoré na účely boja proti závažnej trestnej činnosti a predchádzania vážnym hrozbám pre verejnú bezpečnosť preventívne stanovujú všeobecné a nediferencované uchovávanie údajov o prenose dát a polohe. Naopak, uvedený článok 15 ods. 1 v spojení s článkami 7, 8 a 11, ako aj s článkom 52 ods. 1 Charty základných práv nebráni legislatívnym opatreniam, ktoré na účely boja proti závažnej trestnej činnosti a predchádzania vážnym hrozbám pre verejnú bezpečnosť stanovujú

                              —

                              cielené uchovávanie údajov o prenose dát a polohe, ktoré je vymedzené na základe objektívnych a nediskriminačných faktorov, podľa kategórií dotknutých osôb alebo prostredníctvom geografického kritéria, na časovo obmedzené obdobie, ktoré je striktne nevyhnutné, s možnosťou jeho predĺženia,

                              —

                              všeobecné a nediferencované uchovávanie IP adries pridelených zdroju spojenia na časovo obmedzené obdobie, ktoré je striktne nevyhnutné,

                              —

                              všeobecné a nediferencované uchovávanie údajov týkajúcich sa občianskej totožnosti používateľov elektronických komunikačných prostriedkov a

                              —

                              možnosť prikázať prostredníctvom rozhodnutia príslušného orgánu, ktoré podlieha účinnému súdnemu preskúmaniu, poskytovateľom elektronických komunikačných služieb, aby urýchlene uchovali na potrebný čas údaje o prenose dát a polohe, ktoré majú k dispozícii,

                        pokiaľ tieto opatrenia prostredníctvom jasných a presných pravidiel zabezpečujú, že uchovávanie dotknutých údajov podlieha dodržiavaniu príslušných hmotnoprávnych a procesných podmienok a že dotknuté osoby majú účinné záruky proti rizikám zneužitia.

                  2.

                  Článok 15 ods. 1 smernice 2002/58, zmenený smernicou 2009/136, v spojení s článkami 7, 8, 11 a s článkom 52 ods. 1 Charty základných práv sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej centralizované spracúvanie žiadostí polície o prístup k údajom uchovávaným poskytovateľmi elektronických komunikačných služieb v súvislosti s vyšetrovaním a stíhaním závažných trestných činov, prináleží príslušníkovi polície, ktorému pomáha jednotka zriadená v rámci polície, ktorá má pri výkone svojich úloh určitú mieru autonómie a ktorej rozhodnutia môžu byť následne predmetom súdneho preskúmania.

                  3.

                  Právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby vnútroštátny súd obmedzil časové účinky vyhlásenia neplatnosti, ktoré mu prislúcha urobiť podľa vnútroštátneho práva, vo vzťahu k vnútroštátnej právnej úprave, ktorá poskytovateľom elektronických komunikačných služieb ukladá povinnosť všeobecného a nediferencovaného uchovávania údajov o prenose dát a polohe, z dôvodu, že táto právna úprava je nezlučiteľná s článkom 15 ods. 1 smernice 2002/58, zmenenej smernicou 2009/136, v spojení s Chartou základných práv. Prípustnosť dôkazov získaných prostredníctvom takéhoto uchovávania patrí v súlade so zásadou procesnej autonómie členských štátov do pôsobnosti vnútroštátneho práva za predpokladu, že sú dodržané najmä zásady ekvivalencie a efektivity.

         (1)  Ú. v. EÚ C 247, 27.7.2020.


title: Vec C-161/20: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 5. apríla 2022 – Európska komisia/Rada Európskej únie (Žaloba o neplatnosť – Rozhodnutie Rady obsiahnuté v akte Výboru stálych predstaviteľov (Coreper) z 5. februára 2020, ktorým bolo schválené oznámenie adresované Medzinárodnej námornej organizácii (IMO) v oblasti zavedenia usmernení týkajúcich sa životného cyklu na odhad emisií skleníkových plynov (well-to-tank) z udržateľných alternatívnych palív – Článok 17 ods. 1 ZEÚ – Zastupovanie Európskej únie navonok – Predloženie tohto oznámenia IMO členským štátom predsedajúcim Rade, a to v mene členských štátov a Komisie)

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/5

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 5. apríla 2022 – Európska komisia/Rada Európskej únie
      (Vec C-161/20) (1)

      (Žaloba o neplatnosť - Rozhodnutie Rady obsiahnuté v akte Výboru stálych predstaviteľov (Coreper) z 5. februára 2020, ktorým bolo schválené oznámenie adresované Medzinárodnej námornej organizácii (IMO) v oblasti zavedenia usmernení týkajúcich sa životného cyklu na odhad emisií skleníkových plynov (well-to-tank) z udržateľných alternatívnych palív - Článok 17 ods. 1 ZEÚ - Zastupovanie Európskej únie navonok - Predloženie tohto oznámenia IMO členským štátom predsedajúcim Rade, a to v mene členských štátov a Komisie)
      (2022/C 213/04)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J.-F. Brakeland, S. L. Kalėda, W. Mölls a E. Georgieva, neskôr J.-F. Brakeland, S. L. Kalėda a E. Georgieva, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: N. Rouam, K. Michoel, T. Haas a A. Norberg, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: S. Baeyens a P. Cottin, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci V. Van Thuyne a W. Timmermans, advocaten), Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, J. Vláčil, D. Czechová, K. Najmanová a L. Březinová, splnomocnení zástupcovia), Dánske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne J. Nymann-Lindegren, M. Jespersen, V. Pasternak Jørgensen a M. Søndahl Wolff, neskôr V. Pasternak Jørgensen a M. Søndahl Wolff, splnomocnení zástupcovia), Spolková republika Nemecko (v zastúpení: D. Klebs a J. Möller, splnomocnení zástupcovia), Helénska republika (v zastúpení: S. Chala, splnomocnená zástupkyňa), Francúzska republika (v zastúpení: J.-L. Carré, T. Stéhelin a A.-L. Desjonquères, splnomocnení zástupcovia), Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M K. Bulterman, H. S. Gijzen a J. M. Hoogveld, splnomocnení zástupcovia), Fínska republika (v zastúpení: H. Leppo, splnomocnená zástupkyňa), Švédske kráľovstvo (v zastúpení: O. Simonsson, J. Lundberg, C. Meyer-Seitz, A. M. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, H. Shev, H. Eklinder a R. Shahsavan Eriksson, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

                  3.

                  Belgické kráľovstvo, Česká republika, Dánske kráľovstvo, Spolková republika Nemecko, Helénska republika, Francúzska republika, Holandské kráľovstvo, Fínska republika a Švédske kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 209, 22.6.2020.


title: Vec C-176/20: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Alba Iulia – Rumunsko) – SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Poľnohospodárstvo – Spoločná poľnohospodárska politika – Režimy priamej podpory – Spoločné pravidlá – Režim jednotnej platby na plochu – Nariadenie (EÚ) č. 1307/2013 – Článok 4 ods. 1 písm. a) a c) a článok 4 ods. 2 písm. b) – Vnútroštátna právna úprava podmieňujúca priamu podporu tým, že poľnohospodár drží vlastné zvieratá – Článok 9 ods. 1 – Pojem „aktívny poľnohospodár“ – Nariadenie (EÚ) č. 1306/2013 – Článok 60 – Doložka o obchádzaní – Pojem „umelo vytvorené podmienky“)

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/5

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Alba Iulia – Rumunsko) – SC Avio Lucos SRL/Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central
      (Vec C-176/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Poľnohospodárstvo - Spoločná poľnohospodárska politika - Režimy priamej podpory - Spoločné pravidlá - Režim jednotnej platby na plochu - Nariadenie (EÚ) č. 1307/2013 - Článok 4 ods. 1 písm. a) a c) a článok 4 ods. 2 písm. b) - Vnútroštátna právna úprava podmieňujúca priamu podporu tým, že poľnohospodár drží vlastné zvieratá - Článok 9 ods. 1 - Pojem „aktívny poľnohospodár“ - Nariadenie (EÚ) č. 1306/2013 - Článok 60 - Doložka o obchádzaní - Pojem „umelo vytvorené podmienky“)
      (2022/C 213/05)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Alba Iulia

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: SC Avio Lucos SRL

         Žalované: Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul judeţean Dolj, Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură (APIA) – Aparat Central

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 4 ods. 1 písm. c) bod iii) a článok 4 ods. 2 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1307/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa ustanovujú pravidlá priamych platieb pre poľnohospodárov na základe režimov podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 637/2008 a nariadenie Rady (ES) č. 73/2009, sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že poľnohospodár musí vykonávať minimálnu činnosť na poľnohospodárskych plochách prirodzene ponechaných v stave vhodnom na pastvu alebo pestovanie, uvedenú v týchto ustanoveniach, prostredníctvom zvierat, ktoré sám drží.

                  2.

                  Článok 4 ods. 1 písm. a) a c), ako aj článok 9 ods. 1 nariadenia č. 1307/2013 sa majú vykladať v tom zmysle, že pojem „aktívny poľnohospodár“ v zmysle tohto druhého ustanovenia sa vzťahuje na právnickú osobu, ktorá uzavrela koncesnú zmluvu týkajúcu sa pasienkovej plochy patriacej obci a ktorá na nej necháva pásť zvieratá bezodplatne poskytnuté fyzickými osobami, ktoré sú ich vlastníkmi, pokiaľ táto osoba vykonáva na tejto pasienkovej ploche „minimálnu činnosť“ v zmysle článku 4 ods. 1 písm. c) bodu iii) tohto nariadenia.

                  3.

                  Článok 60 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky, a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008, sa má vykladať v tom zmysle, že situácia, keď žiadateľ o finančnú podporu v rámci režimu jednotnej platby na plochu predloží na podporu svojej žiadosti koncesnú zmluvu týkajúcu sa pasienkových plôch a zmluvy o bezplatnej výpožičke, ktoré sa týkajú zvierat určených na pastvu na týchto plochách, môže spadať pod pojem „umelo vytvorené podmienky“ v zmysle tohto ustanovenia, pokiaľ zo všetkých objektívnych okolností jednak vyplýva, že napriek formálnemu dodržaniu podmienok stanovených relevantnou právnou úpravou cieľ sledovaný touto úpravou nebol dosiahnutý, a jednak pokiaľ je preukázaná vôľa získať výhodu vyplývajúcu z právnej úpravy Únie umelým vytvorením podmienok potrebných na jej získanie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 297, 7.9.2020.


title: Vec C-228/20: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Niedersächsisches Finanzgericht – Nemecko) – I GmbH/Finanzamt H (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) – Smernica 2006/112/ES – Článok 132 ods. 1 písm. b) – Oslobodenie od dane pri určitých zdravotníckych činnostiach verejného záujmu – Oslobodenie hospitalizácie a zdravotnej starostlivosti od dane – Súkromné nemocnice – Riadne uznané zariadenie – Porovnateľné sociálne podmienky)

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/6

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Niedersächsisches Finanzgericht – Nemecko) – I GmbH/Finanzamt H
      (Vec C-228/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 132 ods. 1 písm. b) - Oslobodenie od dane pri určitých zdravotníckych činnostiach verejného záujmu - Oslobodenie hospitalizácie a zdravotnej starostlivosti od dane - Súkromné nemocnice - Riadne uznané zariadenie - Porovnateľné sociálne podmienky)
      (2022/C 213/06)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Niedersächsisches Finanzgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: I GmbH

         Žalovaný: Finanzamt H

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 132 ods. 1 písm. b) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá tým, že stanovuje, že poskytovanie služieb zdravotnej starostlivosti súkromnou nemocnicou je oslobodené od dane z pridanej hodnoty, ak je táto nemocnica povolená v súlade s vnútroštátnymi ustanoveniami týkajúcimi sa všeobecného systému zdravotného poistenia, v nadväznosti na jej zaradenie do nemocničného plánu spolkovej krajiny alebo uzatvorenie zmlúv o poskytovaní zdravotnej starostlivosti so zákonnými zdravotnými poisťovňami alebo náhradnými poisťovňami, vedie k tomu, že sa s porovnateľnými súkromnými nemocnicami, ktoré poskytujú podobné služby za sociálnych podmienok porovnateľných s podmienkami platnými pre subjekty, ktoré sa spravujú verejným právom, v súvislosti s oslobodením od dane, ktoré je v tomto ustanovení stanovené, zaobchádza rozdielne.

                  2.

                  Článok 132 ods. 1 písm. b) smernice 2006/112 sa má vykladať v tom zmysle, že na účely určenia, či sú služby zdravotnej starostlivosti poskytované súkromnou nemocnicou zabezpečené za sociálnych podmienok porovnateľných s podmienkami platnými pre subjekty, ktoré sa spravujú verejným právom, môžu príslušné orgány členského štátu zohľadniť, pokiaľ chcú dosiahnuť cieľ, ktorým je znížiť náklady na zdravotnú starostlivosť a sprístupniť kvalitnú starostlivosť jednotlivcom, regulačné podmienky uplatniteľné na služby poskytované nemocnicami, ktoré sa spravujú verejným právom, ako aj ukazovatele výkonnosti tejto súkromnej nemocnice z hľadiska personálu, priestorov a vybavenia, ako aj hospodársku efektívnosť jej riadenia, ak sa tieto ukazovatele uplatňujú aj na nemocnice, ktoré sa spravujú verejným právom. Je možné zohľadniť aj spôsoby výpočtu paušálnych denných sadzieb, ako aj úhradu služieb poskytovaných uvedenou súkromnou nemocnicou v rámci systému sociálneho zabezpečenia alebo zmlúv uzavretých s orgánmi verejnej moci tak, aby náklady, ktoré znáša pacient, boli podobné nákladom, ktoré za podobné služby znáša pacient nemocnice, ktorá sa spravuje verejným právom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 271, 17.8.2020.


title: Vec C-236/20: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna – Taliansko) – PG/Ministero della Giustizia, CSM – Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sociálna politika – Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP – Doložky 2 a 4 – Rámcová dohoda o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP – Doložka 4 – Zásada nediskriminácie – Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní – Zmierovací sudcovia a riadni sudcovia – Doložka 5 – Opatrenia, ktoré majú sankcionovať zneužívanie zmlúv na dobu určitú – Smernica 2003/88/ES – Článok 7 – Platená dovolenka za kalendárny rok)

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/7

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 7. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna – Taliansko) – PG/Ministero della Giustizia, CSM – Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri
      (Vec C-236/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Rámcová dohoda o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP - Doložky 2 a 4 - Rámcová dohoda o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP - Doložka 4 - Zásada nediskriminácie - Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní - Zmierovací sudcovia a riadni sudcovia - Doložka 5 - Opatrenia, ktoré majú sankcionovať zneužívanie zmlúv na dobu určitú - Smernica 2003/88/ES - Článok 7 - Platená dovolenka za kalendárny rok)
      (2022/C 213/07)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Emilia Romagna

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: PG

         Žalovaní: Ministero della Giustizia, CSM – Consiglio Superiore della Magistratura, Presidenza del Consiglio dei Ministri

         za účasti: Unione Nazionale Giudici di Pace (Unagipa), TR, PV, Associazione Nazionale Giudici di Pace – ANGDP, RF, GA, GOT Non Possiamo Più Tacere, Unione Nazionale Italiana Magistrati Onorari – UNIMO

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 7 smernice 2003/88/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času, doložka 4 rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, uzavretá 6. júna 1997, ktorá sa nachádza v prílohe k smernici Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 týkajúcej sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC, zmenenej smernicou Rady 98/23/ES zo 7. apríla 1998, ako aj doložka 4 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, uzavretej 18. marca 1999, ktorá sa nachádza v prílohe k smernici Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá nestanovuje žiadny nárok zmierovacieho sudcu na 30 dní platenej dovolenky za kalendárny rok, ani na systém sociálnoprávnej ochrany a podpory závislý od pracovného pomeru, aký je stanovený pre riadnych sudcov, ak tento zmierovací sudca spadá pod pojem „pracovník na kratší pracovný čas“ v zmysle rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas a/alebo „pracovník na dobu určitú“ v zmysle rámcovej dohody o práci na dobu určitú, a je v situácii porovnateľnej so situáciou riadneho sudcu.

                  2.

                  Doložka 5 bod 1 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, uzavretej 18. marca 1999, ktorá sa nachádza v prílohe smernice 1999/70, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej môže byť pracovný pomer na dobu určitú opakovane obnovený najviac trikrát po sebe, vždy na štyri roky, pričom celkové prípustné obdobie jeho platnosti nepresiahne šestnásť rokov, a ktorá nestanovuje možnosť sankcionovať účinným a odstrašujúcim spôsobom zneužívajúce obnovenie pracovného pomeru.

         (1)  Ú. v. EÚ C 271, 17.8.2020.


title: Vec C-333/20: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti – Rumunsko) – Berlin Chemie A. Menarini SRL/Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii Bucureşti – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Daň z pridanej hodnoty (DPH) – Smernica 2006/112/ES – Článok 44 – Miesto poskytovania služieb – Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 282/2011 – Článok 11 ods. 1 – Poskytovanie služieb – Miesto daňovej povinnosti – Pojem „stála prevádzkareň“ – Spoločnosť jedného členského štátu prepojená so spoločnosťou so sídlom v inom členskom štáte – Vhodná štruktúra z hľadiska ľudských zdrojov a technických prostriedkov – Schopnosť prijímať a využívať služby na vlastné potreby stálej prevádzkarne – Marketingové, regulačné, reklamné a reprezentačné služby poskytované prepojenou spoločnosťou prijímajúcej spoločnosti)

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/8

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 7. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti – Rumunsko) – Berlin Chemie A. Menarini SRL/Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii Bucureşti – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti
      (Vec C-333/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 44 - Miesto poskytovania služieb - Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 282/2011 - Článok 11 ods. 1 - Poskytovanie služieb - Miesto daňovej povinnosti - Pojem „stála prevádzkareň“ - Spoločnosť jedného členského štátu prepojená so spoločnosťou so sídlom v inom členskom štáte - Vhodná štruktúra z hľadiska ľudských zdrojov a technických prostriedkov - Schopnosť prijímať a využívať služby na vlastné potreby stálej prevádzkarne - Marketingové, regulačné, reklamné a reprezentačné služby poskytované prepojenou spoločnosťou prijímajúcej spoločnosti)
      (2022/C 213/08)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Bucureşti

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Berlin Chemie A. Menarini SRL

         Žalovaný: Administraţia Fiscală pentru Contribuabili Mijlocii Bucureşti – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Bucureşti

         za účasti: Berlin Chemie AG

         Výrok rozsudku

      Článok 44 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, zmenenej smernicou Rady 2008/8/ES z 12. februára 2008, a článok 11 vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 282/2011 z 15. marca 2011, ktorým sa ustanovujú vykonávacie opatrenia smernice 2006/112, sa majú vykladať v tom zmysle, že spoločnosť, ktorá má svoje sídlo v jednom členskom štáte, nemá stálu prevádzkareň v inom členskom štáte z dôvodu, že táto spoločnosť má v tomto štáte dcérsku spoločnosť, ktorá jej poskytuje ľudské zdroje a technické prostriedky na základe zmlúv o výlučnom poskytovaní marketingových, regulačných, reklamných a reprezentačných služieb, ktoré môžu mať priamy vplyv na jej objem predaja.

         (1)  Ú. v. EÚ C 339, 12.10.2020.


title: Vec C-342/20: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Helsingin hallinto-oikeus – Fínsko) – A SCPI (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Dane – Články 63 a 65 ZFEÚ – Voľný pohyb kapitálu – Obmedzenia – Daň z príjmov právnických osôb – Oslobodenie investičných fondov od dane – Podmienky oslobodenia – Podmienka týkajúca sa zmluvnej formy fondu)

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/9

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Helsingin hallinto-oikeus – Fínsko) – A SCPI
      (Vec C-342/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Články 63 a 65 ZFEÚ - Voľný pohyb kapitálu - Obmedzenia - Daň z príjmov právnických osôb - Oslobodenie investičných fondov od dane - Podmienky oslobodenia - Podmienka týkajúca sa zmluvnej formy fondu)
      (2022/C 213/09)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Helsingin hallinto-oikeus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: A SCPI

         za účasti: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

         Výrok rozsudku

      Články 63 a 65 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá tým, že vyhradzuje oslobodenie príjmov z prenájmu a ziskov dosiahnutých z prevodu nehnuteľností alebo akcií spoločností, ktoré sú vlastníkmi nehnuteľností, len pre investičné fondy, ktoré majú zmluvnú formu, vylučuje z uplatnenia tohto oslobodenia od dane alternatívny investičný fond, ktorý nie je rezidentom a má formu spoločnosti, hoci tento fond, keďže sa naň v členskom štáte jeho sídla uplatňuje režim daňovej transparentnosti, nepodlieha v tomto členskom štáte dani z príjmu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 339, 12.10.2020.


title: Vec C-385/20: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 7. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia n° 49 de Barcelona – Španielsko) – EL, TP/Caixabank SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách – Smernica 93/13/EHS – Zásada efektivity – Zásada ekvivalencie – Súdne konanie s cieľom konštatovať nekalú povahu zmluvnej podmienky – Právomoc vnútroštátneho súdu na preskúmanie ex offo – Vnútroštátne konanie na určenie výšky trov konania – Náhrada trov konania vynaložených ako odmena advokáta)

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/9

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 7. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona – Španielsko) – EL, TP/Caixabank SA
      (Vec C-385/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách - Smernica 93/13/EHS - Zásada efektivity - Zásada ekvivalencie - Súdne konanie s cieľom konštatovať nekalú povahu zmluvnej podmienky - Právomoc vnútroštátneho súdu na preskúmanie ex offo - Vnútroštátne konanie na určenie výšky trov konania - Náhrada trov konania vynaložených ako odmena advokáta)
      (2022/C 213/10)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de Primera Instancia no 49 de Barcelona

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: EL, TP

         Žalovaná: Caixabank SA

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 6 ods. 1 a článok 7 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách v spojení so zásadou efektivity sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá v rámci určenia výšky trov konania spojených so žalobou týkajúcou sa nekalej povahy zmluvnej podmienky stanovuje hornú hranicu vzťahujúcu sa na odmenu advokáta, ktorú má nahradiť predajca alebo dodávateľ, ktorému bola uložená povinnosť nahradiť trovy, spotrebiteľovi, ktorý mal úspech v merite veci, pod podmienkou, že táto horná hranica umožňuje danému spotrebiteľovi získať tak náhradu opodstatnenej sumy primeranej nákladom, ktoré musel objektívne vynaložiť na podanie takejto žaloby.

                  2.

                  Článok 6 ods. 1 a článok 7 ods. 1 smernice 93/13 v súlade so zásadou efektivity sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej sa hodnota sporu, ktorá predstavuje základ pre výpočet trov konania, ktoré sa majú nahradiť spotrebiteľovi, ktorý mal úspech vo veci týkajúcej sa nekalej zmluvnej podmienky, musí určiť v žalobe, pričom inak sa stanoví touto právnou úpravou bez toho, aby ju neskôr bolo možné zmeniť, pod podmienkou, že vnútroštátnemu súdu poverenému v konečnom dôsledku pristúpiť k určeniu výšky trov konania zostáva možnosť určiť skutočnú hodnotu sporu pre spotrebiteľa tak, že mu zaručí priznanie práva na náhradu opodstatnenej sumy primeranej nákladom, ktoré musel objektívne vynaložiť na podanie takejto žaloby.

         (1)  Ú. v. EÚ C 423, 7.12.2020.


title: Vec C-429/20 P: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. apríla 2022 – Solar Ileias Bompaina AE/Európska komisia (Odvolanie – Štátna pomoc – Trh s elektrinou vyrobenou z obnoviteľných zdrojov energie – Vnútroštátna právna úprava, ktorá údajne priznáva dodávateľom elektrickej energie protiprávnu výhodu – Sťažnosť podaná Európskej komisii – Rozhodnutie o zamietnutí bez začatia konania vo veci formálneho zisťovania – Žaloba o neplatnosť – Nariadenie (EÚ) 2015/1589 – Článok 1 písm. h) – Pojem „zainteresovaná strana“ – Neprípustnosť)

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/10

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 7. apríla 2022 – Solar Ileias Bompaina AE/Európska komisia
      (Vec C-429/20 P) (1)

      (Odvolanie - Štátna pomoc - Trh s elektrinou vyrobenou z obnoviteľných zdrojov energie - Vnútroštátna právna úprava, ktorá údajne priznáva dodávateľom elektrickej energie protiprávnu výhodu - Sťažnosť podaná Európskej komisii - Rozhodnutie o zamietnutí bez začatia konania vo veci formálneho zisťovania - Žaloba o neplatnosť - Nariadenie (EÚ) 2015/1589 - Článok 1 písm. h) - Pojem „zainteresovaná strana“ - Neprípustnosť)
      (2022/C 213/11)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Solar Ileias Bompaina AE (v zastúpení: A. Metaxas, dikigoros, a A. Bartosch, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: B. Stromsky a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Solar Ileias Bompaina AE je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 359, 26.10.2020.


title: Spojené veci C-447/20 a C448/20: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 7. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)/LM (C-447/20), BD, Autoridade Tributária e Aduaneira (C-448/20) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 – Vlastné zdroje Európskej únie – Ochrana finančných záujmov Únie – Konanie o nezrovnalostiach – Článok 4 – Prijatie administratívnych opatrení – Článok 3 ods. 1 – Lehota na premlčanie konania – Uplynutie – Možnosť odvolávať sa na premlčanie v exekučnom konaní – Článok 3 ods. 2 – Lehota na vykonanie – Uplatniteľnosť – Začiatok plynutia – Prerušenie a pozastavenie – Voľná úvaha členských štátov)

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/11

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 7. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)/LM (C-447/20), BD, Autoridade Tributária e Aduaneira (C-448/20)
      (Spojené veci C-447/20 a C448/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 - Vlastné zdroje Európskej únie - Ochrana finančných záujmov Únie - Konanie o nezrovnalostiach - Článok 4 - Prijatie administratívnych opatrení - Článok 3 ods. 1 - Lehota na premlčanie konania - Uplynutie - Možnosť odvolávať sa na premlčanie v exekučnom konaní - Článok 3 ods. 2 - Lehota na vykonanie - Uplatniteľnosť - Začiatok plynutia - Prerušenie a pozastavenie - Voľná úvaha členských štátov)
      (2022/C 213/12)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Supremo Tribunal Administrativo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP)

         Žalovaní: LM (C-447/20), BD, Autoridade Tributária e Aduaneira (C-448/20)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 3 ods. 1 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov [Európskej únie] sa má vykladať v tom zmysle, že s výhradou dodržania zásad ekvivalencie a efektivity nebráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej na účely napadnutia rozhodnutia o vymáhaní neoprávnene vyplatených súm, ktoré bolo prijaté po uplynutí premlčacej lehoty na začatie konania podľa tohto ustanovenia, je jeho adresát povinný pod hrozbou preklúzie namietať nesprávnosť tohto rozhodnutia v určitej lehote na príslušnom správnom súde a nemôže sa už brániť výkonu tohto rozhodnutia odvolávaním sa na tú istú nesprávnosť v rámci súdneho exekučného konania, ktoré bolo proti nemu začaté.

                  2.

                  Článok 3 ods. 2 prvý pododsek nariadenia č. 2988/95 sa má vykladať v tom zmysle, že má okamžitý účinok vo vnútroštátnych právnych poriadkoch bez toho, aby vnútroštátne orgány museli prijať vykonávacie opatrenia. Z toho vyplýva, že adresát rozhodnutia o vymáhaní neoprávnene prijatých súm musí mať v každom prípade právo namietať uplynutie lehoty na vykonanie stanovenej v článku 3 ods. 2 prvom pododseku tohto nariadenia alebo prípadne predĺženej lehoty na vymáhanie podľa článku 3 ods. 3 tohto nariadenia, aby sa mohol brániť proti vymáhaniu týchto súm.

                  3.

                  Článok 3 ods. 2 prvý pododsek nariadenia č. 2988/95 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že lehota na vykonanie, ktorú zavádza, začína plynúť od prijatia rozhodnutia ukladajúceho vrátenie neoprávnene prijatých súm, pretože táto lehota musí začať plynúť odo dňa, keď sa toto rozhodnutie stáva konečným, to znamená po uplynutí lehôt na podanie opravného prostriedku alebo vyčerpaním opravných prostriedkov.

                  4.

                  Článok 3 ods. 2 druhý pododsek nariadenia č. 2988/95 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej sa lehota na vymáhanie stanovená v prvom pododseku tohto odseku prerušuje oznámením o začatí konania na vymáhanie dlhu, ktorý je predmetom rozhodnutia o vymáhaní.

         (1)  Ú. v. EÚ C 443, 21.12.2020.


title: Vec C-489/20: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – UB/Kauno teritorinė muitinė (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Colný kódex Únie – Zánik colného dlhu – Tovar nezákonne vstupujúci na colné územie Únie – Zaistenie a zhabanie – Smernica 2008/118/ES – Spotrebné dane – Smernica 2006/112/ES – Daň z pridanej hodnoty – Zdaniteľná udalosť – Splatnosť)

text:
               30.5.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/12

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. apríla 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – UB/Kauno teritorinė muitinė
      (Vec C-489/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Colný kódex Únie - Zánik colného dlhu - Tovar nezákonne vstupujúci na colné územie Únie - Zaistenie a zhabanie - Smernica 2008/118/ES - Spotrebné dane - Smernica 2006/112/ES - Daň z pridanej hodnoty - Zdaniteľná udalosť - Splatnosť)
      (2022/C 213/13)
      Jazyk konania: litovčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: UB

         Žalovaný: Kauno teritorinė muitinė

         za účasti: Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos Finansų ministerijos,

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 124 ods. 1 písm. e) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013 z 9. októbra 2013, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie, sa má vykladať v tom zmysle, že colný dlh zaniká, keď je tovar zaistený a následne zhabaný, hoci už predtým nezákonne vstúpil na colné územie Európskej únie.

                  2.

                  Článok 2 písm. b) a článok 7 ods. 1 smernice Rady 2008/118/ES zo 16. decembra 2008 o všeobecnom systéme spotrebných daní a o zrušení smernice 92/12/EHS, ako aj článok 2 ods. 1 písm. d) a článok 70 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že zánik colného dlhu z dôvodu uvedeného v článku 124 ods. 1 písm. e) nariadenia č. 952/2013 nespôsobuje zánik dlhu spojeného so spotrebnou daňou a daňou z pridanej hodnoty vzťahujúcimi sa na tovar, ktorý nezákonne vstúpil na colné územie Európskej únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 433, 14.12.2020.


title: Vec C-180/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 9. marca 2022 – Finanzamt Hamm/Harry Mensing

text:
               7.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/16

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 9. marca 2022 – Finanzamt Hamm/Harry Mensing
      (Vec C-180/22)
      (2022/C 222/27)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesfinanzhof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Finanzamt Hamm

         Odporca v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Harry Mensing

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa za okolností, o aké ide v konaní vo veci samej, keď sa zdaniteľná osoba na základe rozsudku Súdneho dvora Európskej únie vo veci Mensing (1) odvoláva na tú skutočnosť, že aj dodanie umeleckých diel, ktoré predtým od ich autora (alebo jeho právnych nástupcov) nadobudla ako dodanie v rámci Spoločenstva oslobodené od dane, patrí do pôsobnosti úpravy zdaňovania prirážky podľa článku 311 a nasl. smernice 2006/112/ES (2) vypočítať základ dane v súlade s bodom 49 tohto rozsudku výlučne podľa ustanovení práva Únie takým spôsobom, že vnútroštátny súd rozhodujúci v poslednom stupni nesmie vykladať ustanovenie vnútroštátneho práva (v tejto veci § 25a ods. 3 tretej vety zákona o dani z obratu) v tom zmysle, že daň z nadobudnutia v rámci Spoločenstva sa nezahrnie do základu dane?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: má sa článok 311 a nasl. smernice 2006/112 vykladať v tom zmysle, že sa pri uplatnení úpravy zdaňovania prirážky na dodania umeleckých diel, ktoré predtým boli nadobudnuté od ich autora (alebo jeho právnych nástupcov) v rámci Spoločenstva, zníži zisková prirážka o daň z nadobudnutia v rámci Spoločenstva alebo existuje v tomto ohľade cielená medzera v práve Únie, ktorú nemožno odstrániť prostredníctvom sudcovskej tvorby práva, ale výlučne rozhodnutím normotvorcu Únie?

         (1)  Rozsudok z 29. novembra 2018, C-264/17 (EU:C:2018:968).

         (2)  Smernica Rady z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1).


title: Vec C-192/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 11. marca 2022 – FI/Bayerische Motoren Werke AG

text:
               7.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 11. marca 2022 – FI/Bayerische Motoren Werke AG
      (Vec C-192/22)
      (2022/C 222/28)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesarbeitsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca, odvolateľ a navrhovateľ v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: FI

         Žalovaná, odporkyňa v odvolacom konaní a odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Bayerische Motoren Werke AG

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bránia článok 7 smernice 2003/88/ES (1) alebo článok 31 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie výkladu vnútroštátneho ustanovenia, akým je § 7 ods. 3 Bundesurlaubsgesetz (spolkový zákon o dovolenke), podľa ktorého doteraz nesplnený nárok zamestnanca na platenú dovolenku za kalendárny rok, ktorý vznikol v pracovnej fáze pracovného pomeru na kratší pracovný čas pred odchodom do dôchodku, zaniká vo fáze pracovného voľna uplynutím referenčného roka alebo neskôr?
                  Ak by Súdny dvor odpovedal na túto otázku záporne:

                  2.

                  Bránia článok 7 smernice 2003/88/ES alebo článok 31 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie výkladu vnútroštátneho ustanovenia, akým je § 7 ods. 3 spolkového zákona o dovolenke, podľa ktorého doteraz nesplnený nárok na platenú dovolenku za kalendárny rok u zamestnanca, ktorý v rámci pracovného pomeru na kratší pracovný čas pred odchodom do dôchodku prejde v priebehu referenčného roka z pracovnej fázy do fázy pracovného voľna, zaniká uplynutím referenčného roka alebo neskôr, ak zamestnávateľ – bez toho, aby si predtým splnil povinnosti týkajúce sa poskytnutia súčinnosti pri uplatnení nároku na dovolenku – povolil zamestnancovi celú dovolenku za kalendárny rok podľa žiadosti na obdobie bezprostredne pred začiatkom fázy pracovného voľna, ale k splneniu nároku na dovolenku – aspoň čiastočne – nemohlo dôjsť, lebo zamestnanec sa po schválení dovolenky stal práceneschopným z dôvodu choroby?

         (1)  Smernica 2003/88/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ L 299, 2003, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381).


title: Vec C-200/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunsko) 14. marca 2022 – Vantage Logistics S.R.L./Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Alba, Auto Help Alba S.R.L., Banca Transilvania S.A., BRD – Groupe Société Générale S.A., S.C. Croma S.R.L., S.C. Polaris M.Holding, S.C. Elit România Piese Auto Originale S.R.L., S.C. Nedo Auto Service S.R.L., CH Insolvency I.P.U.R.L., ktorá koná ako správca konkurznej podstaty S.C. Nedo Auto Service S.R.L.

text:
               7.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Alba Iulia (Rumunsko) 14. marca 2022 – Vantage Logistics S.R.L./Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Alba, Auto Help Alba S.R.L., Banca Transilvania S.A., BRD – Groupe Société Générale S.A., S.C. Croma S.R.L., S.C. Polaris M.Holding, S.C. Elit România Piese Auto Originale S.R.L., S.C. Nedo Auto Service S.R.L., CH Insolvency I.P.U.R.L., ktorá koná ako správca konkurznej podstaty S.C. Nedo Auto Service S.R.L.
      (Vec C-200/22)
      (2022/C 222/29)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Alba Iulia

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: Vantage Logistics S.R.L.

         Ďalší účastníci konania: Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Alba, Auto Help Alba S.R.L., Banca Transilvania S.A., BRD – Groupe Société Générale S.A., S.C. Croma S.R.L., S.C. Polaris M.Holding, S.C. Elit România Piese Auto Originale S.R.L., S.C. Nedo Auto Service S.R.L., CH Insolvency I.P.U.R.L., ktorá koná ako správca konkurznej podstaty S.C. Nedo Auto Service S.R.L.

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa právo Európskej únie, zásada rešpektovania a ochrany práva na súkromné vlastníctvo vyplývajúca z článku 17 Charty [základných práv Európskej únie], zásada prednosti práva Európskej únie pred vnútroštátnym právom a najmä článok 9 ods. 6 prvá veta smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/1023 z 20. júna 2019 o rámcoch preventívnej reštrukturalizácie, o oddlžení a diskvalifikácii a o opatreniach na zvýšenie účinnosti reštrukturalizačných, konkurzných a oddlžovacích konaní a o zmene smernice (EÚ) 2017/1132 (smernica o reštrukturalizácii a insolvencii) (1), vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej [článok 139 ods. 1 [bod] C zákona č. 85/2014], ktorá v rámci insolvenčného konania [umožňuje], aby sa reorganizačný/reštrukturalizačný plán považoval za prijatý, ak zaň v prípade existencie dvoch alebo štyroch kategórií pohľadávok hlasuje aspoň polovica z počtu kategórií za predpokladu, že jedna zo znevýhodnených kategórií plán prijme a že aspoň 30 % veriteľov zastupujúcich celkovú hodnotu konkurznej podstaty plán prijme?

         (1)  Ú. v. EÚ L 172, 2019, s. 18.


title: Vec C-203/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Wien (Rakúsko) 16. marca 2022 – CK

text:
               7.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Wien (Rakúsko) 16. marca 2022 – CK
      (Vec C-203/22)
      (2022/C 222/30)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Wien

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Sťažovateľka: CK

         Ďalší účastníci konania: Dun & Bradstreet Austria GmbH, Magistrat der Stadt Wien

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Aké obsahové požiadavky musí spĺňať poskytnutá informácia, aby sa posúdila ako dostatočne „zmysluplná“ v zmysle článku 15 ods. 1 písm. h) všeobecného nariadenia o ochrane údajov (1)?
                  Majú sa, pri dodržaní existujúceho obchodného tajomstva, v prípade profilovania prevádzkovateľom v rámci poskytnutia informácií o „použitom postupe“ v zásade sprístupniť aj informácie, ktoré sú podstatné pre umožnenie pochopenia výsledku automatizovaného rozhodnutia v jednotlivom prípade, medzi ktoré patrí najmä 1) sprístupnenie spracovaných údajov dotknutej osoby, 2) sprístupnenie častí algoritmu, ktorý je základom profilovania a ktorý je nevyhnutný pre umožnenie pochopenia a 3) relevantné informácie o sprístupnení súvislostí medzi spracovanými informáciami a vykonaným posúdením?
                  Majú sa v prípadoch, ktorých predmetom je profilovanie, osobe oprávnenej na poskytnutie informácií v zmysle článku 15 ods. 1 písm. h) všeobecného nariadenia o ochrane údajov aj v prípade námietky obchodného tajomstva sprístupniť aspoň informácie o konkrétnom spracovaní, ktoré sa jej týkajú, aby sa umožnilo dodržanie jej práv podľa článku 22 ods. 3 všeobecného nariadenia o ochrane údajov:

                              a)

                              prenos všetkých aspoň presudoanonymizovaných informácií, najmä o spôsobe spracovania údajov dotknutej osoby, ktoré dovoľujú preskúmanie dodržiavania všeobecného nariadenia o ochrane údajov;

                              b)

                              poskytnutie vstupných údajov, ktoré boli použité na vytvorenie profilu;

                              c)

                              parametre a vstupné premenné, ktoré sa použili pri hodnotení;

                              d)

                              vplyv týchto parametrov a vstupných premenných na vypočítané posúdenie;

                              e)

                              informácie o vzniku parametrov, respektíve vstupných premenných;

                              f)

                              vysvetlenie, prečo bola osoba oprávnená na poskytnutie informácií v zmysle článku 15 ods. 1 písm. h) všeobecného nariadenia o ochrane údajov priradená k určitému výsledku, a objasnenie, aké tvrdenia boli spojené s týmto posúdením;

                              g)

                              výpočet profilových kategórií a vyhlásenie, aké hodnotiace tvrdenie je spojené s každou z profilových kategórií?

                  2.

                  Súvisí právo na prístup k údajom, ktoré je zaručené v článku 15 ods. 1 písm. h) všeobecného nariadenia o ochrane údajov s právami vyjadriť svoje stanovisko a odpor voči automatizovanému rozhodnutiu v zmysle článku 22 všeobecného nariadenia o ochrane údajov, ktoré sú garantované článkom 22 ods. 3 všeobecného nariadenia o ochrane údajov, do tej miery, do ktorej rozsah informácií, ktoré sa poskytli na základe žiadosti o poskytnutie informácií v zmysle článku 15 ods. 1 písm. h) všeobecného nariadenia o ochrane údajov, je dostatočne „zmysluplný“ len vtedy, ak osobe, ktorá podala žiadosť a dotknutej osobe v zmysle článku 15 ods. 1 písm. h) všeobecného nariadenia o ochrane údajov je umožnené, aby skutočne, dôkladne a presvedčivo využili práva vyjadriť svoje stanovisko a odpor voči automatizovanému rozhodnutiu v zmysle článku 22 všeobecného nariadenia o ochrane údajov, ktoré sa ich týka?

                  3.

                              a)

                              Má sa článok 15 ods. 1 písm. h) všeobecného nariadenia o ochrane údajov vykladať v tom zmysle, že zo „zmysluplnej informácie“ v zmysle tohto ustanovenia sa vychádza len vtedy, ak je táto informácia tak obsiahla, že osoba oprávnená na poskytnutie informácií v zmysle článku 15 ods. 1 písm. h) všeobecného nariadenia o ochrane údajov môže určiť, či táto poskytnutá informácia zodpovedá aj skutočnosti, teda či sprístupnené informácie aj naozaj sú základom konkrétne žiadaného automatizovaného rozhodnutia?

                              b)

                              V prípade kladnej odpovede: Ako sa postupuje, ak sa správnosť informácie poskytnutej prevádzkovateľom dá overiť len tým, že sa osobe oprávnenej na poskytnutie informácií v zmysle článku 15 ods. 1 písm. h) všeobecného nariadenia o ochrane údajov oznámia aj údaje tretej osoby, ktoré sú tiež chránené všeobecným nariadením o ochrane údajov (čierna skrinka)?
                              Môže sa táto kolízia medzi právom na prístup k údajom v zmysle článku 15 ods. 1 všeobecného nariadenia o ochrane údajov a právom na ochranu údajov tretích osôb vyriešiť aj tým, že údaje tretej osoby, ktoré sú nevyhnutné na overenie správnosti a ktoré sú podrobené rovnakému profilovaniu, sú sprístupnené výlučne úradu alebo súdu, takže úrad alebo súd sám posúdi, či sprístupnené údaje týchto tretích osôb zodpovedajú skutočnosti?

                              c)

                              V prípade kladnej odpovede: Aké práva sa majú určite priznať osobe oprávnenej na poskytnutie informácií v zmysle článku 15 ods. 1 písm. h) všeobecného nariadenia o ochrane údajov v prípade potreby zaručenia ochrany cudzích práv v zmysle článku 15 ods. 4 všeobecného nariadenia o ochrane údajov vytvorením čiernej skrinky spomenutej v bode 3b)?
                              Majú sa osobe oprávnenej na poskytnutie informácií v zmysle článku 15 ods. 1 písm. h) všeobecného nariadenia o ochrane údajov v tomto prípade sprístupniť údaje iných osôb, ktoré boli sprístupnené na účely umožnenia overenia správnosti rozhodovania prevádzkovateľa v zmysle článku 15 ods. 1 všeobecného nariadenia o ochrane údajov, v pseudoanonymizovanej podobe?

                  4

                              a)

                              Ako sa má postupovať, ak informácie v zmysle článku 15 ods. 1 písm. h) všeobecného nariadenia o ochrane údajov, ktoré sa majú poskytnúť, spĺňajú aj podmienky obchodného tajomstva v zmysle článku 2 bodu 1 smernice o know-how (2)?
                              Môže sa kolízia medzi právom na prístup k údajom, ktoré je garantované článkom 15 ods. 1 písm. h) všeobecného nariadenia o ochrane údajov a právom nesprístupniť obchodné tajomstvo, ktoré je chránené smernicou o know-how, vyriešiť tak, že informácie, ktoré sa klasifikujú ako obchodné tajomstvo v zmysle článku 2 bodu 1 smernice o know-how, sa sprístupnia výlučne úradu alebo súdu, takže úrad alebo súd sám preskúma, či sa vychádza z existencie obchodného tajomstva v zmysle článku 2 bodu 1 smernice o know-how, a či informácie poskytnuté prevádzkovateľom v zmysle článku 15 ods. 1 všeobecného nariadenia o ochrane údajov zodpovedajú skutočnosti?

                              b)

                              V prípade kladnej odpovede: Aké práva sa majú určite priznať osobe oprávnenej na poskytnutie informácií v zmysle článku 15 ods. 1 písm. h) všeobecného nariadenia o ochrane údajov v prípade potreby zaručenia ochrany cudzích práv v zmysle článku 15 ods. 4 všeobecného nariadenia o ochrane údajov vytvorením čiernej skrinky uvedenej v bode 4a)?
                              Majú sa (aj) v tomto prípade rozdielu medzi informáciami poskytnutými úradu, respektíve súdu a informáciami poskytnutými osobe oprávnenej na poskytnutie informácií v zmysle článku 15 ods. 1 písm. h) všeobecného nariadenia o ochrane údajov v prípadoch, ktorých predmetom je profilovanie, osobe oprávnenej na poskytnutie informácií v zmysle článku 15 ods. 1 písm. h) všeobecného nariadenia o ochrane osobných údajov poskytnúť aspoň dodatočné informácie o konkrétnom spracovaní, ktoré sa jej týka, aby sa jej v plnej miere umožnilo dodržiavanie jej práv podľa článku 22 ods. 3 všeobecného nariadenia o ochrane osobných údajov:

                                          a)

                                          prenos všetkých aspoň preudoanonymizovaných informácií, najmä o spôsobe spracovania údajov dotknutej osoby, ktoré umožňujú preskúmanie dodržiavania všeobecného nariadenia o ochrane údajov;

                                          b)

                                          poskytnutie vstupných údajov použitých pri vytvorení profilu;

                                          c)

                                          parametre a vstupné premenné, ktoré boli zohľadnené pri hodnotení;

                                          d)

                                          vplyv týchto parametrov a vstupných premenných na vypočítané hodnotenie;

                                          e)

                                          informácie o vzniku parametrov, respektíve vstupných premenných;

                                          f)

                                          vysvetlenie, prečo bol osobe oprávnenej na poskytnutie informácií v zmysle článku 15 ods. 1 písm. h) všeobecného nariadenia o ochrane údajov priradený určitý výsledok hodnotenia, a objasnenie, ktoré tvrdenia boli s týmto hodnotením spojené;

                                          g)

                                          výpočet kategórií profilov a vyhlásenie, aké hodnotiace tvrdenia sú spojené s každou z kategórií profilov?

                  5.

                  Je rozsah informácie poskytnutej podľa článku 15 ods. 1 písm. h) všeobecného nariadenia o ochrane údajov nejakým spôsobom obmedzený ustanovením článku 15 ods. 4 všeobecného nariadenia o ochrane údajov?
                  V prípade kladnej odpovede, akým spôsobom je toto právo na prístup k údajom obmedzené článkom 15 ods. 4 všeobecného nariadenia o ochrane údajov, a ako sa má v danom prípade tento rozsah obmedzenia zistiť?

                  6.

                  Je ustanovenie § 4 ods. 6 Datenschutzgesetz, podľa ktorého „právo dotknutej osoby na poskytnutie informácií podľa článku 15 všeobecného nariadenia o ochrane údajov voči prevádzkovateľovi bez ohľadu na iné zákonné obmedzenia neexistuje spravidla vtedy, ak by poskytnutím tejto informácie bolo ohrozené obchodné alebo podnikové tajomstvo prevádzkovateľa, respektíve tretej osoby“, v súlade s ustanoveniami článku 15 ods. 1 v spojení s článkom 22 ods. 3 všeobecného nariadenia o ochrane údajov? V prípade kladnej odpovede, za akých pravidiel existuje takýto súlad?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 1)

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/943 z 8. júna 2016 o ochrane nesprístupneného know-how a obchodných informácií (obchodného tajomstva) pred ich neoprávneným získaním, využitím a sprístupnením (Ú. v. EÚ L 157, 2016, s. 1).


title: Vec C-217/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Bologna (Taliansko) 24. marca 2022 – OV/Ministero dell’Interno – Unità Dublino

text:
               7.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale ordinario di Bologna (Taliansko) 24. marca 2022 – OV/Ministero dell’Interno – Unità Dublino
      (Vec C-217/22)
      (2022/C 222/31)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale ordinario di Bologna

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: OV

         Odporca: Ministero dell’Interno – Unità Dublino

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa články 4 a 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013 (1) aj z hľadiska práva na účinný opravný prostriedok podľa článku 27 tohto nariadenia vykladať v tom zmysle, že odvolateľ, ktorý na súde dožadujúceho štátu podal odvolanie proti rozhodnutiu o odovzdaní, ktoré prijala dublinská jednotka tohto štátu v rámci postupu o prijatie späť podľa článku 18 ods. 1 písm. b), je oprávnený namietať porušenie informačnej povinnosti dožiadaným štátom podľa článku 4 alebo povinnosti vykonať osobný pohovor so žiadateľom podľa článku 5 tohto nariadenia, a v prípade kladnej odpovede, aký význam musí mať takéto porušenie?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov (Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 31).


title: Vec C-240/22 P: Odvolanie podané 5. apríla 2022: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá rozšírená komora) z 26. januára 2022 vo veci T-286/09 RENV, Intel Corporation/Komisia

text:
               7.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/21

      Odvolanie podané 5. apríla 2022: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá rozšírená komora) z 26. januára 2022 vo veci T-286/09 RENV, Intel Corporation/Komisia
      (Vec C-240/22 P)
      (2022/C 222/32)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre, N. Khan, M. Kellerbauer a C. Sjödin, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Intel Corporation Inc., Association for Competitive Technology, Inc., Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir)

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil napadnutý rozsudok s výnimkou časti 3 jeho výroku,

                  —

                  vrátil vec na konanie Všeobecnému súdu,

                  —

                  rozhodol, že o trovách konaniach sa rozhodne neskôr.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľka uvádza šesť odvolacích dôvodov.
      Prvý odvolací dôvod je založený na tvrdení, že preskúmanie rozsahu analýzy kritéria pokrytia a trvania v rozhodnutí (1), ktoré bolo vykonané napadnutým rozsudkom je ultra petita. Navyše napadnutý rozsudok obsahuje nesprávne právne posúdenie pri odmietnutí akéhokoľvek celkového posúdenia schopnosti praktík spoločnosti Intel vylúčiť hospodársku súťaž vzhľadom na všetky relevantné okolnosti veci a vzhľadom na nesprávny výklad usmernenia poskytnutého v tomto zmysle v rozsudku Súdneho dvora zo 6. septembra 2017, Intel/Komisia, C-413/14 P, EU:C:2017:632.
      Druhý odvolací dôvod je založený na tvrdení, že posúdenie „as efficient competitor test“ (test AEC) vykonaného v rozhodnutí, ako sa uvádza v napadnutom rozsudku, porušuje právo Komisie na obhajobu.
      Tretí odvolací dôvod je založený na tvrdení, že posúdenie testu AEC vo vzťahu k spoločnosti Dell, ako sa uvádza v napadnutom rozsudku, je nesprávne vzhľadom na dôkazné štandardy, skresľuje jasný význam dôkazov, uplatňuje kontradiktórne odôvodnenie a porušuje právo Komisie na obhajobu.
      Štvrtý odvolací dôvod je založený na tvrdení, že posúdenie testu AEC vo vzťahu k spoločnosti Hewlett-Packard, ako sa uvádza v napadnutom rozsudku, je nesprávne vzhľadom na dôkazné štandardy, porušuje právo Komisie na obhajobu a obsahuje niekoľko iných nesprávnych právnych posúdení.
      Piaty odvolací dôvod je založený na tvrdení, že posúdenie testu AEC vo vzťahu k spoločnosti Lenovo, ako sa uvádza v napadnutom rozsudku, je nesprávne v jeho výklade testu AEC a článku 102 ZFEÚ, skresľuje dôkazy a porušuje právo Komisie na obhajobu.
      Šiesty odvolací dôvod je založený na tvrdení, že v rozsahu v akom napadnutý rozsudok vychádza z jeho preskúmania testu AEC uvedeného v rozhodnutí na účely čiastočného zrušenia rozhodnutia, neberie riadne do úvahy dopady svojich konštatovaní na test AEC.

         (1)  Rozhodnutie Komisie K(2009) 3726 v konečnom znení z 13. mája 2009 týkajúce sa konania podľa článku [102 ZFEÚ] a článku 54 Dohody o EHP (vec COMP/C-3/37.990 – Intel).


title: Vec C-259/22 P: Odvolanie podané 15. apríla 2022: Arysta LifeScience Great Britain Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 9. februára 2022 vo veci T-740/18, Taminco and Arysta LifeScience Great Britain/Komisia

text:
               7.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/22

      Odvolanie podané 15. apríla 2022: Arysta LifeScience Great Britain Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 9. februára 2022 vo veci T-740/18, Taminco and Arysta LifeScience Great Britain/Komisia
      (Vec C-259/22 P)
      (2022/C 222/33)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Arysta LifeScience Great Britain Ltd (v zastúpení: C. Mereu, advokát)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Taminco BVBA

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil napadnutý rozsudok, a

                  —

                  zrušil sporné nariadenie (1) a priznal odvolateľke náhradu trov tohto odvolacieho konania a konania pred Všeobecným súdom alebo priznal odvolateľke náhradu trov tohto odvolacieho konania a vrátil vec Všeobecnému súdu na nové konanie.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

                  1.

                  Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že rozhodol, že práva odvolateľky na obhajobu boli obmedzené osobitnými ustanoveniami stanovenými v článku 12 ods. 3 a článku 14 ods. 1 nariadenia č. 844/2012. Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že nezohľadnil, že postup obnovenia schválenia látok má administratívnu povahu a odvolateľka preto môže uplatniť svoje práva na obhajobu nad rámec ustanovení uvedených v príslušnom právnom rámci, ktoré takéto práva výslovne stanovujú (napr. nariadenia č. 1007/2009 (2) a 844/2012 (3)).

                  2.

                  Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že rozhodol, že odvolateľka nemôže zo svojej notifikačnej dokumentácie stiahnuť jedno zo svojich reprezentatívnych použití. Podľa nariadení č. 1107/2009 a 844/2012 sloboda pri výbere reprezentatívnych použití na začiatku postupu obnovy odzrkadľuje a nevyhnutne zahŕňa slobodu ich stiahnutia počas tohto procesu.
                  Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že rozhodol, že je potrebné uplatniť administratívne usmernenia Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín (EFSA). Postup obnovenia predstavuje jeden postup, ktorý spája dve vzájomne prepojené fázy. Je preto irelevantné, že administratívne usmernenia EFSA sa týkajú postupu, ktorý začína „podaním žiadosti a končí prijatím a uverejnením záverov EFSA“, a že v dôsledku toho mohlo k stiahnutiu dôjsť len v prvej fáze pred EFSA.

                  3.

                  Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a/alebo skreslil dôkazy, čím dospel k nesprávnemu právnemu záveru, keď sa odvolal na použitie látky na listy na odôvodnenie záverov o použití na ošetrenie osiva. Nedôsledne sa odvolával na otázky týkajúce sa použitia na listy – ktoré odvolateľka stiahla -, aby dospel k záveru, že „Komisia nebola povinná založiť napadnuté vykonávacie nariadenie výlučne na dôvodoch spojených s použitím tirámu na ošetrovanie semien“.
                  Okrem toho sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia a/alebo skreslil dôkazy tým, že rozhodol, že Komisia správne zmenila napadnuté nariadenie tak, aby zohľadňovalo stiahnutie použitia na listy. Napadnuté nariadenie naďalej podporuje neobnovenie platnosti tirámu na základe otázok týkajúcich sa použitia na listy (napr. odôvodnenie 8 sporného nariadenia znie „Úrad poukázal na vysoké akútne riziko pre spotrebiteľov a pracovníkov vyplývajúce z aplikácie tirámu postrekom listov.“), ktoré odvolateľka stiahla.

                  4.

                  Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, skreslil dôkazy a/alebo založil svoje závery na rozporuplnej argumentácii a/alebo bez dostatočného odôvodnenia tým, že rozhodol, že metabolit M1 je relevantný pre posúdenie použitia na ošetrenie osiva. Akýkoľvek odkaz na metabolit M1 – priamo súvisiaci s použitím na listy – nemal Všeobecný súd brať do úvahy z dôvodu stiahnutia takéhoto použitia.
                  Všeobecný súd urobil to isté, keď rozhodol, že existuje riziko v prípade použitia na ošetrenie osiva v dôsledku prítomnosti metabolitu DMCS. Riziko sa musí považovať za prijateľné v prípade ošetrovania osiva, pokiaľ ide o metabolit DMCS, keďže miery sú pri ošetrovaní osiva oveľa nižšie a boli zistené pod prahom nebezpečnosti.

                  5.

                  Všeobecný súd nesprávne vyložil zásadu predbežnej opatrnosti a/alebo sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a/alebo skreslil dôkazy v spise, čím dospel k nesprávnemu právnemu záveru tým, že rozhodol, že Komisia vykonala riadne posúdenie vplyvu podľa zásady predbežnej opatrnosti. Komisia nevykonala žiadne posúdenie vplyvu, ale jednoducho dospela k záveru, „že zistené riziká a problémy prevažujú nad vplyvom možnej straty látky“. Komisia mohla aspoň špecifikovať prvky, ktoré údajne zohľadnila, aby dospela k takémuto záveru.

         (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2018/1500 z 9. októbra 2018, ktorým sa v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh neobnovuje schválenie účinnej látky tirám a zakazuje používanie a predaj semien ošetrených prípravkami na ochranu rastlín s obsahom tirámu a ktorým sa mení vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 540/2011 (Ú. v. EÚ L 254, 2018, s. 1).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 z 21. októbra 2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zrušení smerníc Rady 79/117/EHS a 91/414/EHS (Ú. v. EÚ L 309, 2009, s. 1).

         (3)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 844/2012 z 18. septembra 2012, ktorým sa stanovujú ustanovenia potrebné na vykonávanie postupu obnovenia účinných látok podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 (Ú. v. EÚ L 252, 2012, s. 26).


title: Vec C-57/20: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 11. marca 2022 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko

text:
               7.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/24

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 11. marca 2022 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko
      (Vec C-57/20) (1)

      (2022/C 222/34)
      Jazyk konania: nemčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 87, 16.3.2020.


title: Vec C-164/20: Uznesenie predsedu tretej komory, vykonávajúceho funkciu predsedu deviatej komory, zo 4. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Korneuburg – Rakúsko) – Airhelp Limited/Austrian Airlines AG

text:
               7.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/24

      Uznesenie predsedu tretej komory, vykonávajúceho funkciu predsedu deviatej komory, zo 4. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Korneuburg – Rakúsko) – Airhelp Limited/Austrian Airlines AG
      (Vec C-164/20) (1)

      (2022/C 222/35)
      Jazyk konania: nemčina
      Predseda deviatej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 230, 13.7.2020.


title: Vec C-235/20: Uznesenie predsedníčky druhej komory Súdneho dvora z 1. februára 2022 – ViaSat, Inc./Európska komisia, Inmarsat Ventures SE, predtým Inmarsat Ventures Ltd

text:
               7.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/24

      Uznesenie predsedníčky druhej komory Súdneho dvora z 1. februára 2022 – ViaSat, Inc./Európska komisia, Inmarsat Ventures SE, predtým Inmarsat Ventures Ltd
      (Vec C-235/20) (1)

      (2022/C 222/36)
      Jazyk konania: angličtina
      Predsednička druhej komory nariadila výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 9, 11.1.2021.


title: Vec C-121/21: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 4. februára 2022 – Česká republika/Poľská republika, vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Európska komisia

text:
               7.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/25

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 4. februára 2022 – Česká republika/Poľská republika, vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Európska komisia
      (Vec C-121/21) (1)

      (2022/C 222/37)
      Jazyk konania: poľština
      Predseda veľkej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 138, 14.4.2021.


title: Vec C-386/21: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 18. januára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Mons – Belgicko) – Ryanair DAC/Happy Flights Srl, predtým Happy Flights Sprl

text:
               7.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/25

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 18. januára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Mons – Belgicko) – Ryanair DAC/Happy Flights Srl, predtým Happy Flights Sprl
      (Vec C-386/21) (1)

      (2022/C 222/38)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 382, 20.9.2021.


title: Vec C-504/21: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 11. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Stade – Nemecko) – Antragsteller 1, Antragsteller 2, Antragsteller 3, Antragsteller 4, Antragsteller 5/Bundesrepublik Deutschland

text:
               7.6.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/25

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 11. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Stade – Nemecko) – Antragsteller 1, Antragsteller 2, Antragsteller 3, Antragsteller 4, Antragsteller 5/Bundesrepublik Deutschland
      (Vec C-504/21) (1)

      (2022/C 222/39)
      Jazyk konania: nemčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 490, 6.12.2021.