title: Vec C-402/19: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 30. septembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour du travail de Liège – Belgicko) – LM/Centre public d’action sociale de Seraing (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti – Smernica 2008/115/ES – Návrat neoprávnene sa zdržiavajúcich štátnych príslušníkov tretích krajín – Rodič plnoletého dieťaťa trpiaceho vážnou chorobou – Rozhodnutie o návrate – Opravný prostriedok – Automatický odkladný účinok – Záruky v období pred návratom – Základné potreby – Články 7, 19 a 47 Charty základných práv Európskej únie)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/17

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 30. septembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour du travail de Liège – Belgicko) – LM/Centre public d’action sociale de Seraing
      (Vec C-402/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Smernica 2008/115/ES - Návrat neoprávnene sa zdržiavajúcich štátnych príslušníkov tretích krajín - Rodič plnoletého dieťaťa trpiaceho vážnou chorobou - Rozhodnutie o návrate - Opravný prostriedok - Automatický odkladný účinok - Záruky v období pred návratom - Základné potreby - Články 7, 19 a 47 Charty základných práv Európskej únie)
      (2020/C 399/24)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour du travail de Liège

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: LM

         Žalovaný: Centre public d'action sociale de Seraing

         Výrok rozsudku

      Články 5, 13 a 14 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území, v spojení s článkom 7 a článkom 19 ods. 2, ako aj s článkami 21 a 47 Charty základných práv Európskej únie sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá nestanovuje zabezpečenie základných potrieb štátneho príslušníka tretej krajiny, v rámci možností, pokiaľ:

                  —

                  podal opravný prostriedok proti rozhodnutiu o návrate, ktoré bolo voči nemu prijaté,

                  —

                  plnoleté dieťa tohto štátneho príslušníka tretej krajiny trpí vážnou chorobou,

                  —

                  prítomnosť uvedeného štátneho príslušníka tretej krajiny pri tomto plnoletom dieťati je pre neho nevyhnutná a

                  —

                  proti rozhodnutiu o návrate, ktoré bolo voči nemu prijaté a ktorého výkon môže toto dieťa vystaviť vážnemu riziku podstatného a nenapraviteľného zhoršenia jeho zdravotného stavu, bol podaný opravný prostriedok v mene uvedeného plnoletého dieťaťa a

                  —

                  ten istý štátny príslušník tretej krajiny nie je schopný zabezpečiť si tieto potreby sám.

         (1)  Ú. v. EÚ C 255, 29.7.2019.


title: Vec C-405/19: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 1. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie – Belgicko) – Vos Aannemingen BVBA/Belgische Staat (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Dane – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) – Šiesta smernica 77/388/EHS – Článok 17 ods. 2 písm. a) – Právo na odpočítanie dane zaplatenej na vstupe – Služby, z ktorých mali výhodu aj tretie osoby – Existencia priamej a bezprostrednej súvislosti s hospodárskou činnosťou zdaniteľnej osoby – Existencia priamej a bezprostrednej súvislosti s jedným alebo viacerými plneniami na výstupe)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/18

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 1. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van Cassatie – Belgicko) – Vos Aannemingen BVBA/Belgische Staat
      (Vec C-405/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Šiesta smernica 77/388/EHS - Článok 17 ods. 2 písm. a) - Právo na odpočítanie dane zaplatenej na vstupe - Služby, z ktorých mali výhodu aj tretie osoby - Existencia priamej a bezprostrednej súvislosti s hospodárskou činnosťou zdaniteľnej osoby - Existencia priamej a bezprostrednej súvislosti s jedným alebo viacerými plneniami na výstupe)
      (2020/C 399/25)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hof van Cassatie

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Vos Aannemingen BVBA

         Žalovaný: Belgische Staat

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 17 ods. 2 písm. a) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej smernicou Rady 95/7/ES z 10. apríla 1995, sa má vykladať v tom zmysle, že okolnosť, že z nákladov na reklamu, administratívnych nákladov a provízií realitných maklérov, ktoré v rámci predaja bytov vynaložil realitný developer ako zdaniteľná osoba, má prospech aj tretia osoba, nebráni tomu, aby táto zdaniteľná osoba mohla v celom rozsahu odpočítať daň z pridanej hodnoty zaplatenú na vstupe v súvislosti s týmito nákladmi, ak jednak existuje priamy a bezprostredný vzťah medzi uvedenými nákladmi a hospodárskou činnosťou zdaniteľnej osoby a jednak výhoda pre tretiu osobu je vo vzťahu k potrebám podniku zdaniteľnej osoby doplnková.

                  2.

                  Článok 17 ods. 2 písm. a) šiestej smernice 77/388, zmenenej smernicou 95/7, sa má vykladať v tom zmysle, že okolnosť, že z nákladov vynaložených zdaniteľnou osobou má prospech aj tretia osoba, nebráni tomu, aby táto zdaniteľná osoba mohla v celom rozsahu odpočítať daň z pridanej hodnoty zaplatenú na vstupe v súvislosti s týmito nákladmi v prípade, že tieto náklady nepatria medzi prevádzkové náklady zdaniteľnej osoby, ale predstavujú náklady pripísateľné konkrétnym plneniam na výstupe, pokiaľ majú uvedené náklady priamu a bezprostrednú súvislosť so zdaniteľnými plneniami zdaniteľnej osoby, čo má posúdiť vnútroštátny súd vzhľadom na všetky okolnosti, za ktorých došlo k týmto plneniam.

                  3.

                  Článok 17 ods. 2 písm. a) šiestej smernice 77/388, zmenenej smernicou 95/7, sa má vykladať v tom zmysle, že ak z nákladov, ktoré vynaložila zdaniteľná osoba, požíva výhodu tretia osoba, skutočnosť, že zdaniteľná osoba má možnosť preniesť na túto tretiu osobu časť takto vynaložených nákladov, predstavuje spoločne so všetkými ostatnými okolnosťami, za ktorých došlo k predmetným plneniam, jednu zo skutočností, ktoré musí vnútroštátny súd zohľadniť na účely určenia rozsahu práva zdaniteľnej osoby na odpočítanie dane z pridanej hodnoty.

         (1)  Ú. v. EÚ C 288, 26.8.2019.


title: Vec C-516/19: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 24. septembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin – Nemecko) – NMI Technologietransfer GmbH/EuroNorm GmbH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Štátna pomoc – Články 107 a 108 ZFEÚ – Nariadenie (EÚ) č. 651/2014 – Vyňatie určitých kategórií pomoci zlučiteľných s vnútorným trhom – Príloha I – Malé a stredné podniky (MSP) – Definícia – Kritérium nezávislosti – Článok 3 ods. 1 – Samostatný podnik – Článok 3 ods. 4 – Vylúčenie – Nepriama kontrola 25 % imania alebo hlasovacích práv verejnými orgánmi – Pojmy „kontrola“ a „verejné orgány“)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/19

      Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 24. septembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin – Nemecko) – NMI Technologietransfer GmbH/EuroNorm GmbH
      (Vec C-516/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Štátna pomoc - Články 107 a 108 ZFEÚ - Nariadenie (EÚ) č. 651/2014 - Vyňatie určitých kategórií pomoci zlučiteľných s vnútorným trhom - Príloha I - Malé a stredné podniky (MSP) - Definícia - Kritérium nezávislosti - Článok 3 ods. 1 - Samostatný podnik - Článok 3 ods. 4 - Vylúčenie - Nepriama kontrola 25 % imania alebo hlasovacích práv verejnými orgánmi - Pojmy „kontrola“ a „verejné orgány“)
      (2020/C 399/26)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Berlin

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: NMI Technologietransfer GmbH

         Žalovaná: EuroNorm GmbH

         Výrok rozsudku

      Článok 3 ods. 4 prílohy I nariadenia Komisie (EÚ) č. 651/2014 zo 17. júna 2014 o vyhlásení určitých kategórií pomoci za zlučiteľné s vnútorným trhom podľa článkov 107 a 108 [ZFEÚ] sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá vylučuje, aby podnik mohol byť považovaný za malý a stredný podnik (MSP), ak orgán podniku, ktorý vlastní podstatnú časť jeho imania, hoci nie je oprávnený zabezpečovať jeho každodennú správu, je z väčšej časti zložený z členov zastupujúcich verejné orgány v zmysle tohto ustanovenia, takže tieto orgány vykonávajú spoločne len z tohto dôvodu nepriamu kontrolu v zmysle tohto ustanovenia nad prvým podnikom, pričom platí, že:

                  —

                  na jednej strane pojem „verejné orgány“ uvedené v tomto ustanovení má zahŕňať subjekty ako univerzity a vysoké školy, ako aj obchodnú a priemyselnú komoru, ak sú tieto subjekty zriadené na to, aby uspokojovali osobitne potreby všeobecného záujmu, majú právnu subjektivitu a sú buď prevažne financované, alebo priamo či nepriamo kontrolované štátom, územnými orgánmi alebo inými verejnými orgánmi, pričom v tejto súvislosti nie je dôležité, že osoby vymenované na návrh uvedených subjektov pôsobia bezodplatne v rámci dotknutého podniku, pokiaľ boli navrhnuté a vymenované v postavení ich členov, a

                  —

                  na druhej strane na účely existencie takejto kontroly stačí, aby takéto verejné orgány vlastnili spoločne, hoci aj nepriamo, aspoň 25 % imania alebo hlasovacích práv dotknutého podniku v súlade so stanovami podniku, ktorý nad ním vykonáva priamu kontrolu, a to bez toho, aby bolo potrebné okrem iného skúmať, či sú tieto orgány schopné ovplyvňovať a koordinovať skutočný výkon hlasovacích práv ich zástupcami alebo či títo zástupcovia skutočne zohľadňujú záujmy uvedených orgánov.

         (1)  Ú. v. EÚ C 328, 30.9.2019.


title: Vec C-526/19: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 1. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Francúzsko) – Entoma SAS/Ministre de l’Économie et des Finances, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Bezpečnosť potravín – Nové potraviny a nové prídavné látky – Nariadenie (ES) č. 258/97 – Článok 1 ods. 2 písm. e) – Pojem „prídavné látky izolované zo zvierat“ – Uvedenie na trh – Celý hmyz určený na ľudskú spotrebu)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/20

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 1. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Francúzsko) – Entoma SAS/Ministre de l’Économie et des Finances, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation
      (Vec C-526/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Bezpečnosť potravín - Nové potraviny a nové prídavné látky - Nariadenie (ES) č. 258/97 - Článok 1 ods. 2 písm. e) - Pojem „prídavné látky izolované zo zvierat“ - Uvedenie na trh - Celý hmyz určený na ľudskú spotrebu)
      (2020/C 399/27)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: Entoma SAS

         Odporcovia: Ministre de l’Économie et des Finances, Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation

         Výrok rozsudku

      Článok 1 ods. 2 písm. e) nariadenia (ES) č. 258/97 Európskeho parlamentu a Rady z 27. januára 1997 o nových potravinách a nových prídavných látkach, zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 596/2009 z 18. júna 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že potraviny zložené z celých zvierat, ktoré sú určené na konzumáciu ako také, vrátane celého hmyzu nepatria do pôsobnosti tohto nariadenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 328, 30.9.2019.


title: Vec C-603/19: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 1. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Špecializovaný trestný súd – Slovensko) – trestné konanie proti TG, UF (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochrana finančných záujmov Európskej únie – Článok 325 ZFEÚ – Trestné konanie týkajúce sa trestných činov podvodu s príspevkami čiastočne financovanými z rozpočtu Európskej únie – Vnútroštátne právo, ktoré orgánom štátu neumožňuje v rámci trestného konania dosiahnuť vrátenie príspevkov z titulu náhrady škody spôsobenej trestnými činmi)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/20

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 1. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Špecializovaný trestný súd – Slovensko) – trestné konanie proti TG, UF
      (Vec C-603/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana finančných záujmov Európskej únie - Článok 325 ZFEÚ - Trestné konanie týkajúce sa trestných činov podvodu s príspevkami čiastočne financovanými z rozpočtu Európskej únie - Vnútroštátne právo, ktoré orgánom štátu neumožňuje v rámci trestného konania dosiahnuť vrátenie príspevkov z titulu náhrady škody spôsobenej trestnými činmi)
      (2020/C 399/28)
      Jazyk konania: slovenčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Špecializovaný trestný súd

         Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      TG, UF

         Za účasti: Úrad špeciálnej prokuratúry Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky, Úrad práce, sociálnych vecí a rodiny Košice, Úrad práce, sociálnych vecí a rodiny Vranov nad Topľou, Úrad práce, sociálnych vecí a rodiny Michalovce

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 2 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2012/29/EÚ z 25. októbra 2012, ktorou sa stanovujú minimálne normy v oblasti práv, podpory a ochrany obetí trestných činov a ktorou sa nahrádza rámcové rozhodnutie Rady 2001/220/SVV, sa má vykladať v tom zmysle, že táto smernica sa neuplatňuje na právnické osoby ani na štát, aj keď im vnútroštátne právo priznáva postavenie poškodeného v rámci trestného konania.

                  2.

                  Článok 325 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni ustanoveniam vnútroštátneho práva, ako sa vykladajú vo vnútroštátnej judikatúre, podľa ktorých si štát nemôže v trestnom konaní uplatňovať náhradu škody, ktorá mu bola spôsobená podvodným konaním obvinenej osoby, ktoré má za následok spreneveru finančných prostriedkov z rozpočtu Európskej únie, a v rámci tohto trestného konania nemá k dispozícii nijaké iné konanie, ktoré by mu umožňovalo uplatniť si svoj nárok proti obvinenej osobe, pokiaľ, čo musí overiť vnútroštátny súd, vnútroštátna právna úprava stanovuje účinné konania umožňujúce vrátenie neoprávnene vyplatených príspevkov z rozpočtu Európskej únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 348, 14.10.2019.


title: Vec C-612/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 1. októbra 2020 – CC/Európsky parlament (Odvolanie – Verejná služba – Rozsudok Všeobecného súdu, ktorým sa rozhodlo o odvolaní po čiastočnom zrušení rozsudku Súdu pre verejnú službu z 21. júla 2016, CC/Parlament (F-9/12 RENV, EU:F:2016:165) – Prijímanie do zamestnania – Verejné výberové konanie EUR/A/151/98 – Pochybenia, ktorých sa dopustil Európsky parlament pri vedení zoznamu vhodných uchádzačov – Majetková ujma – Žaloba o mimozmluvnú zodpovednosť)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/21

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 1. októbra 2020 – CC/Európsky parlament
      (Vec C-612/19 P) (1)

      (Odvolanie - Verejná služba - Rozsudok Všeobecného súdu, ktorým sa rozhodlo o odvolaní po čiastočnom zrušení rozsudku Súdu pre verejnú službu z 21. júla 2016, CC/Parlament (F-9/12 RENV, EU:F:2016:165) - Prijímanie do zamestnania - Verejné výberové konanie EUR/A/151/98 - Pochybenia, ktorých sa dopustil Európsky parlament pri vedení zoznamu vhodných uchádzačov - Majetková ujma - Žaloba o mimozmluvnú zodpovednosť)
      (2020/C 399/29)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: CC (v zastúpení: G. Maximini, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastník konania: Európsky parlament (v zastúpení: T. Lazian, M. Ecker a E. Despotopoulou, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  CC je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 19, 20.1.2020.


title: Vec C-195/20 PPU: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 24. septembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – trestné konanie proti XC (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Naliehavé prejudiciálne konanie – Súdna spolupráca v trestných veciach – Európsky zatykač – Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV – Účinky odovzdania – Článok 27 – Možnosť trestného stíhania za iné trestné činy – Zásada špeciality)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/22

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 24. septembra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – trestné konanie proti XC
      (Vec C-195/20 PPU) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Naliehavé prejudiciálne konanie - Súdna spolupráca v trestných veciach - Európsky zatykač - Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV - Účinky odovzdania - Článok 27 - Možnosť trestného stíhania za iné trestné činy - Zásada špeciality)
      (2020/C 399/30)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      XC

         za účasti: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

         Výrok rozsudku

      Článok 27 ods. 2 a 3 rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi, zmeneného rámcovým rozhodnutím Rady 2009/299/SVV z 26. februára 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že zásada špeciality uvedená v odseku 2 tohto článku nebráni opatreniu obmedzujúcemu osobnú slobodu prijatému voči osobe, na ktorú bol vydaný prvý európsky zatykač pre iné skutky než tie, pre ktoré bola odovzdaná na základe tohto zatykača, spáchané pred týmito skutkami, ak táto osoba dobrovoľne opustila územie členského štátu, ktorý vydal prvý zatykač, a bola na územie tohto štátu odovzdaná na základe druhého európskeho zatykača vydaného po jej odchode na účely výkonu trestu odňatia slobody, pokiaľ súdny orgán vykonávajúci druhý európsky zatykač udelil na základe tohto zatykača súhlas na rozšírenie trestného stíhania na skutky, ktoré viedli k tomuto opatreniu obmedzujúcemu osobnú slobodu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 230, 13.7.2020.


title: Vec C-174/20 P: Odvolanie podané 24. apríla 2020: STADA Arzneimittel AG proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 11. februára 2020 vo veci T-487/18, STADA Arzneimittel/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/22

      Odvolanie podané 24. apríla 2020: STADA Arzneimittel AG proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 11. februára 2020 vo veci T-487/18, STADA Arzneimittel/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      (Vec C-174/20 P)
      (2020/C 399/31)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: STADA Arzneimittel AG (v zastúpení: J.-C. Plate a R. Kasse, advokáti)

         Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      Súdny dvor Európskej únie (ôsma komora) uznesením z 3. septembra 2020 zamietol odvolanie ako zjavne neprípustné a rozhodol, že odvolateľka znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-362/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen (Belgicko) 5. augusta 2020 – Openbaar Ministerie, Federale Overheidsdienst Financiën/Profit Europe NV, Gosselin Forwarding Services NV

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/23

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen (Belgicko) 5. augusta 2020 – Openbaar Ministerie, Federale Overheidsdienst Financiën/Profit Europe NV, Gosselin Forwarding Services NV
      (Vec C-362/20)
      (2020/C 399/32)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hof van beroep te Antwerpen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolatelia: Openbaar Ministerie, Federale Overheidsdienst Financiën

         Odporkyne v odvolacom konaní: Profit Europe NV, Gosselin Forwarding Services NV

         Prejudiciálna otázka

      Platia pre liate príslušenstvo so závitom na rúry alebo rúrky z liatiny s guľôčkovým grafitom z Číny antidumpingové clá podľa nariadenia Komisie (EÚ) č. 1071/2012 zo 14. novembra 2012, ktorým sa ukladá dočasné antidumpingové clo na dovoz liateho príslušenstva so závitom na rúry alebo rúrky z kujnej liatiny s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a Thajsku (Ú. v. EÚ L 318, 2012, s. 10) a vykonávacieho nariadenia Rady č. 430/2013 z 13. mája 2013, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz liateho príslušenstva so závitom na rúry alebo rúrky z kujnej liatiny s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a Thajsku a ktorým sa ukončuje konanie týkajúce sa Indonézie (Ú. v. EÚ L 129, 2013, s. 1), keďže Súdny dvor Európskej únie rozsudkom z 12. júla 2018 v spojených veciach C-397/17 a C-398/17 rozhodol, že v prípade liateho príslušenstva na rúry alebo rúrky z liatiny s guľôčkovým grafitom nejde o liate príslušenstvo na rúry alebo rúrky z kujnej liatiny a že liate príslušenstvo na rúry alebo rúrky z liatiny s guľôčkovým grafitom spadajú pod inú podpoložku ako liate príslušenstvo na rúry alebo rúrky z kujnej liatiny?


title: Vec C-420/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski rajonen săd (Bulharsko) 9. septembra 2020 – Trestné konanie proti HN

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/24

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski rajonen săd (Bulharsko) 9. septembra 2020 – Trestné konanie proti HN
      (Vec C-420/20)
      (2020/C 399/34)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sofijski rajonen săd

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      HN

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je prípustné obmedzenie práva obvinených osôb byť osobne prítomný na súdnom konaní vo vlastnej veci, stanoveného v článku 8 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/343 z 9. marca 2016 o posilnení určitých aspektov prezumpcie neviny a práva byť prítomný na konaní pred súdom v trestnom konaní (1), prostredníctvom vnútroštátnych právnych predpisov, podľa ktorých formálne obvineným cudzincom možno uložiť administratívnoprávny zákaz vstupu a pobytu v krajine, v ktorej sa vedie trestné konanie?

                  2.

                  V prípade, ak bude odpoveď na prvú otázku kladná, boli by podmienky podľa článku 8 ods. 2 písm. а) a/alebo b) smernice 2016/343 na uskutočnenie súdneho konania v neprítomnosti obvineného cudzinca splnené, ak bol tento cudzinec riadne informovaný o trestnej veci a o dôsledkoch neúčasti a zastupuje ho splnomocnený obhajca, ktorého si určil buď obvinený, alebo ktorého určil štát, ale osobnej účasti obvineného cudzinca bráni zákaz vstupu a pobytu v krajine, v ktorej sa vedie trestné konanie, vydaný v správnom konaní?

                  3.

                  Je prípustné zmeniť právo obvinenej osoby byť prítomný na súdnom konaní vo vlastnej veci podľa článku 8 ods. 1 smernice 2016/343 prostredníctvom vnútroštátnych právnych predpisov na procesnoprávnu povinnosť tejto osoby? Konkrétne poskytujú členské štáty týmto spôsobom vyššiu úroveň ochrany v zmysle odôvodnenia 48, alebo je taký postup naopak nezlučiteľný s odôvodnením 35 smernice, kde sa uvádza, že právo obvineného nie je absolútnym právom a možno sa ho vzdať?

                  4.

                  Je vzdanie sa práva obvineného byť osobne prítomný na súdnom konaní vo vlastnej veci podľa článku 8 ods. 1 smernice 2016/343, ktoré bolo v priebehu vyšetrovania jednoznačne vysvetlené, do budúcnosti prípustné, pokiaľ bol obvinený informovaný o dôsledkoch neúčasti?

         (1)  Ú. v. EÚ L 65, 2016, s. 1.


title: Vec T-145/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Confédération nationale du Crédit mutuel a i./ECB („Hospodárska a menová politika – Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami – Odvod do systému ochrany vkladov alebo do jednotného fondu na riešenie krízových situácií prostredníctvom neodvolateľných platobných záväzkov – Úlohy zverené ECB – Osobitné právomoci ECB v oblasti dohľadu – Článok 4 ods. 1 písm. f), článok 16 ods. 1 písm. c) a článok 16 ods. 2 písm. d) nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 – Opatrenie ukladajúce odpočítanie kumulovanej sumy neodvolateľných platobných záväzkov zo základných vlastných zdrojov kategórie 1 – Neexistencia individuálneho preskúmania“)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/26

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Confédération nationale du Crédit mutuel a i./ECB
      (Vec T-145/18) (1)

      („Hospodárska a menová politika - Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami - Odvod do systému ochrany vkladov alebo do jednotného fondu na riešenie krízových situácií prostredníctvom neodvolateľných platobných záväzkov - Úlohy zverené ECB - Osobitné právomoci ECB v oblasti dohľadu - Článok 4 ods. 1 písm. f), článok 16 ods. 1 písm. c) a článok 16 ods. 2 písm. d) nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 - Opatrenie ukladajúce odpočítanie kumulovanej sumy neodvolateľných platobných záväzkov zo základných vlastných zdrojov kategórie 1 - Neexistencia individuálneho preskúmania“)
      (2020/C 399/36)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Confédération nationale du Crédit mutuel (Paríž, Francúzsko) a 37 ďalších žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe rozsudku (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a M. Dalon, avocats)

         Žalovaná: Európska centrálna banka (v zastúpení: E. Koupepidou, R. Bax a F. Bonnard, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na čiastočné zrušenie jednak rozhodnutia ECB ECB/SSM/2017--9695000CG7B84NLR5984/207 z 19. decembra 2017 a jednak rozhodnutia ECB ECB-SSM-2019-FRCMU-4 zo 14. februára 2019

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Bod 8 rozhodnutia Európskej centrálnej banky (ECB) ECB/SSM/2017-9695000CG7B84NLR5984/207 z 19. decembra 2017 a bod 5 rozhodnutia ECB ECB-SSM-2019-FRCMU-4 zo 14. februára 2019 sa zrušujú.

                  2.

                  ECB je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 7.5.2018.


title: Vec T-146/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – BPCE a i./ECB („Hospodárska a menová politika – Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami – Odvod do systému ochrany vkladov alebo do jednotného fondu na riešenie krízových situácií prostredníctvom neodvolateľných platobných záväzkov – Úlohy zverené ECB – Osobitné právomoci ECB v oblasti dohľadu – Článok 4 ods. 1 písm. f), článok 16 ods. 1 písm. c) a článok 16 ods. 2 písm. d) nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 – Opatrenie ukladajúce odpočítanie kumulovanej sumy neodvolateľných platobných záväzkov zo základných vlastných zdrojov kategórie 1 – Neexistencia individuálneho preskúmania“)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/26

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – BPCE a i./ECB
      (Vec T-146/18) (1)

      („Hospodárska a menová politika - Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami - Odvod do systému ochrany vkladov alebo do jednotného fondu na riešenie krízových situácií prostredníctvom neodvolateľných platobných záväzkov - Úlohy zverené ECB - Osobitné právomoci ECB v oblasti dohľadu - Článok 4 ods. 1 písm. f), článok 16 ods. 1 písm. c) a článok 16 ods. 2 písm. d) nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 - Opatrenie ukladajúce odpočítanie kumulovanej sumy neodvolateľných platobných záväzkov zo základných vlastných zdrojov kategórie 1 - Neexistencia individuálneho preskúmania“)
      (2020/C 399/37)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: BPCE (Paríž, Francúzsko) a 36 ďalších žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe rozsudku (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a M. Dalon, avocats)

         Žalovaná: Európska centrálna banka (v zastúpení: E. Koupepidou, R. Bax a F. Bonnard, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na čiastočné zrušenie jednak rozhodnutia ECB ECB/SSM/2017-9695005MSX1OYEMGDF-46/338 z 19. decembra 2017 a jednak rozhodnutia ECB ECB-SSM-2019-FRBPC-22 zo 14. februára 2019

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Bod 4 rozhodnutia Európskej centrálnej banky (ECB) ECB/SSM/2017-9695005MSX1OYEMGDF-46/338 z 19. decembra 2017 a body 3.4 až 3.7 rozhodnutia ECB ECB-SSM-2019-FRBPC-22 zo 14. februára 2019 sa zrušujú.

                  2.

                  ECB je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 7.5.2018.


title: Vec T-149/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Arkéa Direct Bank a i./ECB („Hospodárska a menová politika – Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami – Odvod do systému ochrany vkladov alebo do jednotného fondu na riešenie krízových situácií prostredníctvom neodvolateľných platobných záväzkov – Úlohy zverené ECB – Osobitné právomoci ECB v oblasti dohľadu – Článok 4 ods. 1 písm. f), článok 16 ods. 1 písm. c) a článok 16 ods. 2 písm. d) nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 – Opatrenie ukladajúce odpočítanie kumulovanej sumy neodvolateľných platobných záväzkov zo základných vlastných zdrojov kategórie 1 – Neexistencia individuálneho preskúmania“)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/27

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Arkéa Direct Bank a i./ECB
      (Vec T-149/18) (1)

      („Hospodárska a menová politika - Prudenciálny dohľad nad úverovými inštitúciami - Odvod do systému ochrany vkladov alebo do jednotného fondu na riešenie krízových situácií prostredníctvom neodvolateľných platobných záväzkov - Úlohy zverené ECB - Osobitné právomoci ECB v oblasti dohľadu - Článok 4 ods. 1 písm. f), článok 16 ods. 1 písm. c) a článok 16 ods. 2 písm. d) nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 - Opatrenie ukladajúce odpočítanie kumulovanej sumy neodvolateľných platobných záväzkov zo základných vlastných zdrojov kategórie 1 - Neexistencia individuálneho preskúmania“)
      (2020/C 399/38)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Arkéa Direct Bank (Puteaux, Francúzsko) a 9 ďalších žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe rozsudku (v zastúpení: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi a M. Dalon, avocats)

         Žalovaná: Európska centrálna banka (v zastúpení: E. Koupepidou, R. Bax a F. Bonnard, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na čiastočné zrušenie jednak rozhodnutia ECB ECB/SSM/2017-9695000CG7B84NLR5984/207 z 19. decembra 2017 a jednak rozhodnutia ECB-SSM-2019-FRCMU-4 zo 14. februára 2019

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Bod 8 rozhodnutia Európskej centrálnej banky (ECB) ECB/SSM/2017-9695000CG7B84NLR5984/207 z 19. decembra 2017 a bod 5 rozhodnutia ECB ECB-SSM-2019-FRCMU-4 zo 14. februára 2019 sa zrušujú.

                  2.

                  ECB je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 7.5.2018.


title: Vec T-408/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/EACEA („Arbitrážna doložka – Grantová dohoda uzatvorená v rámci akčného programu Erasmus Mundus č. 3 týkajúca sa podpory vysokoškolského vzdelávania – Grantová dohoda uzatvorená v rámci programu celoživotného vzdelávania a odbornej prípravy – Oprávnené náklady – Oznámenia o dlhu – Vrátenie časti preddavkov – Zmluvná zodpovednosť“)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/28

      Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/EACEA
      (Vec T-408/18) (1)

      („Arbitrážna doložka - Grantová dohoda uzatvorená v rámci akčného programu Erasmus Mundus č. 3 týkajúca sa podpory vysokoškolského vzdelávania - Grantová dohoda uzatvorená v rámci programu celoživotného vzdelávania a odbornej prípravy - Oprávnené náklady - Oznámenia o dlhu - Vrátenie časti preddavkov - Zmluvná zodpovednosť“)
      (2020/C 399/39)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Thessaloniki, Grécko) (v zastúpení: V. Christianos, avocat)

         Žalovaná: Výkonná agentúra pre vzdelávanie, audiovizuálny sektor a kultúru (v zastúpení: H. Monet a P. Kalyva, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. Dellis, K. Sakellariou s A. Chasapopoulos, avocats)

         Predmet veci

      Žaloba založená na článku 272 ZFEÚ a smerujúca na jednej strane k určeniu, že pohľadávky uvedené v oznámeniach o dlhu č. 3241804682 a 3241804913 z 9. a 16. apríla 2018 vydané EACEA proti žalobcovi zodpovedajú oprávneným nákladom vo výške 28 976,83 eura, resp. 77 169,78 eura, a na druhej strane k uloženiu povinnosti EACEA nahradiť žalobcovi uvedené sumy, zvýšené o zaplatenie úrokov z omeškania

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 319, 10.9.2018.


title: Vec T-421/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – Bauer Radio/EUIPO – Weinstein (MUSIKISS) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie MUSIKISS – Staršia slovná a obrazová ochranná známka Spojeného kráľovstva KISS – Dohoda o vystúpení Spojeného kráľovstva z Únie a Euratomu – Prechodné obdobie – Rozhodnutie odvolacieho senátu vrátiť vec námietkovému oddeleniu – Prípustnosť – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001)]“)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/28

      Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – Bauer Radio/EUIPO – Weinstein (MUSIKISS)
      (Vec T-421/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie MUSIKISS - Staršia slovná a obrazová ochranná známka Spojeného kráľovstva KISS - Dohoda o vystúpení Spojeného kráľovstva z Únie a Euratomu - Prechodné obdobie - Rozhodnutie odvolacieho senátu vrátiť vec námietkovému oddeleniu - Prípustnosť - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001)]“)
      (2020/C 399/40)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Bauer Radio Ltd (Peterborough, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: G. Messenger, barrister)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Bonne, H. O’Neil a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Simon Weinstein (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: M.-R. Petsche a M. Grötschl, avocats)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. marca 2018 (vec R 510/2017-1), týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťou Bauer Radio a pánom Weinsteinom

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Bauer Radio Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 294, 20.8.2018.


title: Vec T-433/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – Bax/ECB („Verejná služba – Zamestnanci ECB – Podpora pri zmene kariérneho miesta – Oprávnenosť – Právna istota – Rovnosť zaobchádzania – Legitímna dôvera – Povinnosť starostlivosti – Diskriminácia na základe pohlavia – Proporcionalita – Zodpovednosť“)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/29

      Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – Bax/ECB
      (Vec T-433/18) (1)

      („Verejná služba - Zamestnanci ECB - Podpora pri zmene kariérneho miesta - Oprávnenosť - Právna istota - Rovnosť zaobchádzania - Legitímna dôvera - Povinnosť starostlivosti - Diskriminácia na základe pohlavia - Proporcionalita - Zodpovednosť“)
      (2020/C 399/41)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Annemieke Bax (Frankfurt, Nemecko) (v zastúpení: L. Levi a A. Champetier, advokátky)

         Žalovaná: Európska centrálna banka (v zastúpení: F. Malfrère a D. Camilleri Podestà, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur, avocat)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 270 ZFEÚ a článku 50a Štatútu Súdneho dvora Európskej únie na jednej strane na zrušenie rozhodnutia ECB zo 14. decembra 2017 o zamietnutí kandidatúry žalobkyne na program podpory pri zmene kariérneho miesta a v potrebnom rozsahu zrušenie rozhodnutia ECB z 8. mája 2018 o zamietnutí osobitného odvolania, ktoré žalobkyňa podala proti vyššie uvedenému rozhodnutiu zo 14. decembra 2017, a na druhej strane o náhradu nemajetkovej ujmy, ktorú žalobkyňa údajne utrpela

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 328, 17.9.2018.


title: Vec T-36/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – PE Digital/EUIPO – Spark Networks Services (ElitePartner) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Obrazová ochranná známka Európskej únie ElitePartner – Absolútny dôvod zamietnutia – Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti – Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/30

      Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – PE Digital/EUIPO – Spark Networks Services (ElitePartner)
      (Vec T-36/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Európskej únie ElitePartner - Absolútny dôvod zamietnutia - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Povinnosť odôvodnenia“)
      (2020/C 399/43)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: PE Digital GmbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: V. von Bomhard a J. Fuhrmann, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Hanne, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Spark Networks Services (Elite Partner) (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: C. Brennecke a J. Gräbig, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 25. októbra 2018 (vec R 614/2017-1), týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Spark Networks Services a PE Digital

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  PE Digital GmbH znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy spoločnosti Spark Networks Services GmbH, ktoré jej vznikli v konaní pred prvým odvolacím senátom Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

         (1)  Ú. v. EÚ C 93, 11.3.2019.


title: Vec T-174/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – Vincenti/EUIPO („Verejná služba – Úradníci – Povýšenie – Výkon povýšenia za roky 2014 až 2017 – Rozhodnutie nepovýšiť žalobcu do triedy AST 8 – Právo byť vypočutý“)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/31

      Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – Vincenti/EUIPO
      (Vec T-174/19) (1)

      („Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Výkon povýšenia za roky 2014 až 2017 - Rozhodnutie nepovýšiť žalobcu do triedy AST 8 - Právo byť vypočutý“)
      (2020/C 399/44)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Guillaume Vincenti (Alicante, Španielsko) (v zastúpení: H. Tettenborn, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Lukošiūtė a K. Tóth, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 270 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia EUIPO zo 6. júna 2018 o nepovýšení žalobcu do platovej triedy AST 8 v rámci výkonu povýšenia za roky 2014 až 2017

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) zo 6. júna 2018, ktorým nebol Guillaume Vincenti povýšený do platovej triedy AST 8 v rámci výkonu povýšenia za roky 2014 až 2017, sa zrušuje.

                  2.

                  EUIPO je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 206, 17.6.2019.


title: Vec T-314/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – Fundación Tecnalia Research & Innovation/Komisia („Arbitrážna doložka – Dohody o dotáciách uzatvorené v rámci siedmeho rámcového programu v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (2007 – 2013) – Rozvoj a testovanie systémov na snímanie určených na kontrolu kvality a výkonu procesu pečenia pekárenských výrobkov – Projekt Bread-Guard – Prekrývanie sa dotovaného projektu s iným projektom financovaným z toho istého programu – Zmeny opisu úloh, ktoré sa majú vykonať – Zánik práv duševného vlastníctva potrebných na uskutočnenie projektu – Nadhodnotenie počtu osôb potrebných na uskutočnenie projektu za mesiac – Povinnosť informovania uložená príjemcom – Závažné odborné pochybenia – Ukončenie dohody o dotáciách“)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/31

      Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – Fundación Tecnalia Research & Innovation/Komisia
      (Vec T-314/19) (1)

      („Arbitrážna doložka - Dohody o dotáciách uzatvorené v rámci siedmeho rámcového programu v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (2007 – 2013) - Rozvoj a testovanie systémov na snímanie určených na kontrolu kvality a výkonu procesu pečenia pekárenských výrobkov - Projekt Bread-Guard - Prekrývanie sa dotovaného projektu s iným projektom financovaným z toho istého programu - Zmeny opisu úloh, ktoré sa majú vykonať - Zánik práv duševného vlastníctva potrebných na uskutočnenie projektu - Nadhodnotenie počtu osôb potrebných na uskutočnenie projektu za mesiac - Povinnosť informovania uložená príjemcom - Závažné odborné pochybenia - Ukončenie dohody o dotáciách“)
      (2020/C 399/45)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Fundación Tecnalia Research & Innovation (Saint-Sébastian, Španielsko) (v zastúpení: P. Palacios Pesquera a M. Rius Coma, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Estrada de Solà a S. Izquierdo Pérez, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná na základe článku 272 ZFEÚ a navrhujúca určenie, že Komisia nebola oprávnená ukončiť dohodu o dotáciách týkajúcu sa projektu FP7-KBBE-2013-7-613647 BreadGuard

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Fundación Tecnalia Research & Innovation je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 230, 8.7.2019.


title: Vec T-401/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – Brillux/EUIPO – Synthesa Chemie (Freude an Farbe) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o námietke – Medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu – Obrazová ochranná známka Freude an Farbe v oranžovej, červenej, ružovej, fialovej modrej, tyrkysovej, tmavozelenej, bledozelenej a antracitovej farbe – Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie Glemadur Freude an Farbe – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/32

      Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – Brillux/EUIPO – Synthesa Chemie (Freude an Farbe)
      (Vec T-401/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o námietke - Medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu - Obrazová ochranná známka Freude an Farbe v oranžovej, červenej, ružovej, fialovej modrej, tyrkysovej, tmavozelenej, bledozelenej a antracitovej farbe - Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie Glemadur Freude an Farbe - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2020/C 399/46)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Brillux GmbH & Co. KG (Münster, Nemecko) (v zastúpení: R. Schiffer, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Hanne, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Synthesa Chemie GesmbH (Perg, Rakúsko) (v zastúpení: A. Haberl, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 29. marca 2019 (vec R 1498/2018-5) týkajúcemu sa konania o námietke medzi spoločnosťami Synthesa Chemie a Brillux

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Brillux GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 288, 26.8.2019.


title: Vec T-402/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – Brillux/EUIPO – Synthesa Chemie (Freude an Farbe) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu – Obrazová ochranná známka Freude an Farbe – Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie Glemadur Freude an Farbe – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/33

      Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – Brillux/EUIPO – Synthesa Chemie (Freude an Farbe)
      (Vec T-402/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu - Obrazová ochranná známka Freude an Farbe - Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie Glemadur Freude an Farbe - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2020/C 399/47)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Brillux GmbH & Co. KG (Münster, Nemecko) (v zastúpení: R. Schiffer, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Hanne, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Synthesa Chemie GesmgH (Perg, Rakúsko) (v zastúpení: A. Haberl, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 29. marca 2019 (vec R 1434/2018-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Synthesa Chemie a Brillux

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Brillux GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 288, 26.8.2019.


title: Vec T-601/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – Osório & Gonçalves/EUIPO – Miguel Torres (in.fi.ni.tu.de) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie in.fi.ni.tu.de – Staršia národná slovná ochranná známka INFINITE – Prípustnosť dôkazov – Riadne používanie staršej ochrannej známky – Článok 47 ods. 2 a 3 a článok 95 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Dôkaz o riadnom používaní – Relatívne dôvody zamietnutia – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001“)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/33

      Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – Osório & Gonçalves/EUIPO – Miguel Torres (in.fi.ni.tu.de)
      (Vec T-601/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie in.fi.ni.tu.de - Staršia národná slovná ochranná známka INFINITE - Prípustnosť dôkazov - Riadne používanie staršej ochrannej známky - Článok 47 ods. 2 a 3 a článok 95 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Dôkaz o riadnom používaní - Relatívne dôvody zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001“)
      (2020/C 399/48)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Osório & Gonçalves, SA (Galamares, Portugalsko) (v zastúpení: D. Araújo e Sá Serras Pereira, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: P. Sipos a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedès, Španielsko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 2. júla 2019 (vec R 1579/2018-5), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Miguel Torres a Osório & Gonçalves

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Osório & Gonçalves, SA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 363, 28.10.2019.


title: Vec T-608/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – Veronese Design Company/EUIPO – Veronese (VERONESE) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Obrazová ochranná známka Európskej únie VERONESE – Staršia slovná ochranná známka Európskej únie VERONESE – Relatívny dôvod zamietnutia – Neexistencia pravdepodobnosti zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 60 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/34

      Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – Veronese Design Company/EUIPO – Veronese (VERONESE)
      (Vec T-608/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Európskej únie VERONESE - Staršia slovná ochranná známka Európskej únie VERONESE - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 60 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2020/C 399/49)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Veronese Design Company Ltd (Kowloon, Hong Kong) (v zastúpení: B. Lafont, avocate)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: V. Ruzek, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Veronese SAS (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: S. Herrburger, avocate)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 18. júna 2019 (vec R 2434/2018-5) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Veronese a Veronese Design Company

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 18. júna 2019 (vec R 2434/2018-5) týkajúce sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Veronese SAS a Veronese Design Company Ltd sa zrušuje.

                  2.

                  EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania je povinný nahradiť trovy konania vynaložené spoločnosťou Veronese Design Company.

                  3.

                  Veronese znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 372, 4.11.2019.


title: Vec T-626/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Daw/EUIPO (SOS Loch- und Rissfüller) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie SOS Loch- und Rissfüller – Absolútne dôvody zamietnutia – Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti – Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Opisný charakter – Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001“)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/35

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – Daw/EUIPO (SOS Loch- und Rissfüller)
      (Vec T-626/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie SOS Loch- und Rissfüller - Absolútne dôvody zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001“)
      (2020/C 399/50)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Daw SE (Ober-Ramstadt, Nemecko) (v zastúpení: A. Haberl, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 18. júla 2019 (vec R 278/2019-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia SOS Loch- und Rissfüller ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Daw SE je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 372, 4.11.2019.


title: Vec T-677/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – Polfarmex/EUIPO – Kaminski (SYRENA) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie vo veci zrušenia – Slovná ochranná známka Európskej únie SYRENA – Riadne používanie ochrannej známky – Rozsah používania – Dôkaz o používaní – Článok 18 ods. 1 a článok 58 ods. 1 písm. a) a odsek 2 nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Povinnosť odôvodnenia – Článok 94 ods. 1 prvá veta nariadenia 2017/1001“)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/35

      Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2020 – Polfarmex/EUIPO – Kaminski (SYRENA)
      (Vec T-677/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie vo veci zrušenia - Slovná ochranná známka Európskej únie SYRENA - Riadne používanie ochrannej známky - Rozsah používania - Dôkaz o používaní - Článok 18 ods. 1 a článok 58 ods. 1 písm. a) a odsek 2 nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Povinnosť odôvodnenia - Článok 94 ods. 1 prvá veta nariadenia 2017/1001“)
      (2020/C 399/51)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Polfarmex S.A. (Kutno, Poľsko) (v zastúpení: B. Matusiewicz-Kulig, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: H. O’Neil, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Arkadiusz Kaminski (Etobicoke, Ontario, Kanada) (v zastúpení: E. Pijewska, M. Mazurek a W. Trybowski, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 11. júla 2019 (spojené veci R 1861/2018-2 a R 1840/2018-2) týkajúcemu sa konania vo veci zrušenia medzi Polfarmex a pánom Kaminskim

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 11. júla 2019 (spojené veci R 1861/2018-2 a R 1840/2018-2) sa zrušuje v rozsahu, v akom ponechalo zápis ochrannej známky Európskej únie č. 9262767 pre „vozidlá“ v triede 12 iné ako „závodné vozidlá“.

                  2.

                  Žaloba sa v zostávajúcej časti zamieta.

                  3.

                  Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 25.11.2019.


title: Vec T-381/20 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 11. septembra 2020 – Datax/REA („Konanie o nariadení predbežného opatrenia – Dohody o grante uzavreté v rámci siedmeho rámcového programu v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (2007-2013) – Vrátenie vyplatených súm – Návrh na nariadenie predbežných opatrení – Neexistencia naliehavosti“)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/36

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 11. septembra 2020 – Datax/REA
      (Vec T-381/20 R)
      („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Dohody o grante uzavreté v rámci siedmeho rámcového programu v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (2007-2013) - Vrátenie vyplatených súm - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Neexistencia naliehavosti“)
      (2020/C 399/52)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Datax sp. z o.o. (Wroclaw, Poľsko) (v zastúpení: J. Bober, avocat)

         Žalovaná: Výkonná agentúra pre výskum (v zastúpení: S. Payan Lagrou a V. Canetti, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Le Berre, avocat)

         Predmet veci

      Návrh založený na článkoch 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu aktu REA Ares(2019) 7018535 z 13. novembra 2019 o projekte 261659 (HELP) a projekte 286822 (GreenNets), ktorý sa týka zamietnutia a vrátenia oprávnených nákladov, ako aj oznámení o dlhu vydaných na základe tohto aktu

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-536/20: Žaloba podaná 25. augusta 2020 – LU/EIB

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/36

      Žaloba podaná 25. augusta 2020 – LU/EIB
      (Vec T-536/20)
      (2020/C 399/53)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: LU (v zastúpení: B. Maréchal, advokát)

         Žalovaná: Európska investičná banka

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  v prvom rade zrušil záverečnú správu vyšetrovacieho výboru z 13. mája 2020, ako aj rozhodnutie predsedu Európskej investičnej banky z 26. mája 2020, a akékoľvek disciplinárne konanie začaté na základe tejto záverečnej správy a rozhodnutia,

                  —

                  subsidiárne zmenil závery záverečnej správy vyšetrovacieho výboru z 13. mája 2020 a rozhodnutie predsedu Európskej investičnej banky z 26. mája 2020 a nariadil odstránenie všetkých irelevantných a nevhodných skutočností a vyjadrení z oboch dokumentov, najmä akékoľvek odkazy na nepriateľské správanie alebo pochybenie žalobcu, ako aj akýkoľvek odkaz na disciplinárne konanie.

                  —

                  v každom prípade vyhovel týmto žalobným návrhom:

                              —

                              priznal náhradu škody v súvislosti s porušením práva žalobcu na telesnú a duševnú nedotknuteľnosť a jeho práva na slobodu myslenia a slobodu prejavu, práva na riadnu správu a práva na účinný prostriedok nápravy a spravodlivý proces, vo výške 25 000 eur;

                              —

                              priznal náhradu škody v súvislosti s nemateriálnou ujmou, ktorá bola spôsobená žalobcovi, vo výške 25 000 eur;

                              —

                              priznal náhradu lekárskych výdavkov, (ktoré nie sú hradené zo zdravotného poistenia EIB) v dôsledku škody spôsobenej žalovanou žalobcovi vo výške 200 eur (vrátane DPH); a

                              —

                              nariadil náhradu trov tohto konania v predbežnej výške 15 000 eur.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza sedem žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článkov 3 a 31 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „charta“): rešpektovanie duševnej nedotknuteľnosti a spravodlivých a primeraných pracovných podmienok.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článkov 10 a 11 charty: sloboda myslenia a sloboda prejavu.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení práva na to, aby sa jeho záležitosti vybavovali nestranne, spravodlivo a v primeranej lehote podľa článku 41 ods. 1 charty.

                              —

                              Žalobca tvrdí, že došlo k porušeniu povinnosti nestrannosti, pretože žalovaná neposúdila určité dokumenty a skutočnosti;

                              —

                              Po druhé, tvrdí, že nebola dodržaná nestrannosť, pretože žalovaná neprimerane posúdila niektoré vyjadrenia žalobcu;

                              —

                              Po tretie, žalobca tvrdí, že žalovaná porušila nestrannosť zaobchádzania, pretože nepožiadala o znalecký posudok.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že nebolo rešpektované právo žalobcu na vypočutie pred prijatím rozhodnutia spôsobujúceho ujmu podľa článku 41 ods. 2 písm. a) charty, v súvislosti s priebehom formálneho konania a závermi vyšetrovacieho výboru.

                              —

                              Žalobca tvrdí, že bolo porušené jeho právo na vypočutie, pretože vyšetrovací výbor neposúdil niektoré jeho vyjadrenia.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod sa zakladá na porušení práva žalobcu na účinný prostriedok nápravy a riadny proces podľa článku 47 charty.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že nebolo dodržané právo žalobcu na vypočutie pred prijatím rozhodnutia spôsobujúceho ujmu podľa článku 41 ods. 2 písm. a) charty v súvislosti s tým, že predseda EIB vydal súhlas so záverečnou správou vyšetrovacieho výboru.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 41 ods. 2 písm. c) charty: povinnosť administratívy odôvodniť svoje rozhodnutie.

                              —

                              Žalobca tvrdí, že žalovaná porušila povinnosť odôvodniť rozhodnutie, pretože predseda EIB nevysvetlil svoj súhlas so záverečnou správou vyšetrovacieho výboru.


title: Vec T-554/20: Žaloba podaná 8. septembra 2020 – Pollinis France/Komisia

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/38

      Žaloba podaná 8. septembra 2020 – Pollinis France/Komisia
      (Vec T-554/20)
      (2020/C 399/54)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Pollinis France (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: C. Lepage, lawyer)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil explicitné rozhodnutie Európskej komisie z 21. júla 2020, ktorým sa zamieta opakovaná žiadosť o prístup k dokumentom zaregistrovaným pod referenčným číslom GESTDEM č. 2020/2083 podľa článku 8 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001, (1)

                  —

                  spojil toto konanie s konaním zaregistrovaným pod číslom veci T-371/20,

                  —

                  uložil Európskej komisii, aby žalobkyni uhradila 3 000 eur ako náhradu trov konania v súlade s článkom 134 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 4 ods. 3 druhý pododsek nariadenia (ES) č. 1049/2001 z dôvodu, že Európska komisia pri jej uplatnení výnimky z dôvodu ochrany rozhodovacieho procesu neuviedla odôvodnenie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 4 ods. 3 druhý pododsek nariadenia (ES) č. 1049/2001, keďže je daný prevažujúci verejný záujem na zverejnení požadovaných dokumentov a že k požadovaným dokumentom sa má poskytnúť širší prístup, ktorý sa udeľuje „legislatívnym dokumentom“.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 6 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006, (2) keďže výnimka stanovená v článku 4 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1049/2001 sa má vykladať a uplatňovať o to reštriktívnejšie, keď sa požadované informácie týkajú emisií do životného prostredia.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie nemôže byť založené na ochrane súkromia a integrity daného jednotlivca, keďže článok 4 ods. 6 nariadenia (ES) č. 1049/2001 stanovuje, že „Ak sa ktorákoľvek z výnimiek vzťahuje iba na niektoré časti požadovaného dokumentu, zostávajúce časti dokumentu sa uvoľnia na zverejnenie“.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 264, 2006, s. 13).


title: Vec T-568/20: Žaloba podaná 4. septembra 2020 – MF/eu-Lisa

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/39

      Žaloba podaná 4. septembra 2020 – MF/eu-Lisa
      (Vec T-568/20)
      (2020/C 399/55)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: MF (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

         Žalovaná: Agentúra Európskej únie na prevádzkové riadenie rozsiahlych informačných systémov v priestore slobody, bezpečnosti a spravodlivosti

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil samotné rozhodnutie z 29. októbra 2019, ktorým bola skončená žalobcova zmluva na základe toho, že mu nemohla byť udelená bezpečnostná previerka, a to v rozsahu, v akom obsahuje rozhodnutie o zamietnutí prístupu k EUCI,

                  —

                  v nevyhnutnom rozsahu zrušil rozhodnutie z 26. mája 2020 o zamietnutí sťažnosti,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jediný žalobný dôvod založený na tom, že rozhodnutie o skončení zmluvy je protiprávne, keďže žalovaná porušila článok 11 ods. 5 písm. b) rozhodnutia Komisie a bezpečnostné predpisy eu-LISA.


title: Vec T-577/20: Žaloba podaná 11. septembra 2020 – Ryanair/Komisia

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/39

      Žaloba podaná 11. septembra 2020 – Ryanair/Komisia
      (Vec T-577/20)
      (2020/C 399/56)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ryanair DAC (Swords, Írsko) (v zastúpení: E. Vahida, F. Laprévote, V. Blanc, S. Rating a I. Metaxas-Maranghidis, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie (EÚ) zo 14. októbra 2019 o štátnej pomoci SA.55394 (2019/N) – Nemecko – Rescue aid to Condor (1), a

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že pomoc nepatrí do vecnej pôsobnosti usmernení Európskej komisie o záchrane a reštrukturalizácii (2), pretože ťažkosti spoločnosti Condor vyplývajú z svojvoľného rozdelenia nákladov v rámci skupiny Thomas Cook.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že pomoc na záchranu nespĺňa podmienku zlučiteľnosti pomoci, že pomoc by mala prispieť k dosiahnutiu cieľa skutočného spoločného záujmu. Európska komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, tak pokiaľ ide o potreby nezávislých nemeckých zájazdových agentúr a cestovných kancelárií, ako aj o údajnú neexistenciu kapacity lietadiel na účely repatriácie uviaznutých cestujúcich počas zimnej sezóny IATA, ktorá sa vyznačuje sezónnym nadbytkom kapacity.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Európska komisia nepreskúmala v rámci štátnej pomoci na záchranu skupiny Thomas Cook splnenie podmienky neopakovania pomoci.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že Európska Komisia nezačala konanie vo veci formálneho zisťovania napriek závažným ťažkostiam a porušila procesné práva žalobkyne.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že Európska komisia porušila svoju povinnosť odôvodnenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 294, 2020, s. 3.

         (2)  Usmernenia o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu nefinančných podnikov v ťažkostiach (Ú. v. EÚ C 249, 2014, s. 1).


title: Vec T-585/20: Žaloba podaná 24. septembra 2020 – Polwax/Komisia

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/40

      Žaloba podaná 24. septembra 2020 – Polwax/Komisia
      (Vec T-585/20)
      (2020/C 399/57)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Polwax S.A. (Jaslo, Poľsko) (v zastúpení: E. Nessmann, G. Duda a M. Smołka, radcy prawni)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie zo 14. júla 2020 vo veci M.9014 PKN Orlen/Skupina Lotos (ďalej len „rozhodnutie“) a

                  —

                  zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení zásad posudzovania koncentrácie upravených v článku 2 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (ďalej len „nariadenie č. 139/2004“) (1), keďže Komisia, ktorá podmienečne povolila spoločnosti PKN Orlen prevzať kontrolu nad skupinou Lotos, nezohľadnila trh rafinovaných a sušených parafínov a parafínových voskov a výrobkov na báze parafínov a neposúdila vplyv koncentrácie na tento trh.

                              —

                              Na podporu tohto dôvodu žalobkyňa uvádza, že počas šetrenia boli Komisii oznámené dôvody uvádzajúce, že trh rafinovaných a sušených parafínov a parafínových voskov a výrobkov na báze parafínov je spojený s hospodárskou činnosťou vykonávanou subjektmi zúčastňujúcimi sa na koncentrácie. V liste Komisie uvádzajúcom výhrady sa tento trh nespomína, čo môže znamenať, že Komisia v rozhodnutí nezohľadnila príslušný trh pri posudzovaní vplyvu koncentrácie na konkurenciu.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásad posudzovania koncentrácie upravených v článku 2 ods. 1 nariadenia č. 139/2004, keďže Komisia nezohľadnila okolnosť, že prevzatie kontroly nad skupinou Lotos zo strany PKN Orlen má vplyv na prístup subjektov pôsobiacich na trhu rafinovaných a sušených parafínov a parafínových voskov a výrobkov na báze parafínov k dodávkam surovín, a navyše nezohľadnila právne prekážky vstupu na tento trh vzniknuté v dôsledku koncentrácie.

                              —

                              Na podporu tohto dôvodu žalobkyňa uvádza, že po prevzatí kontroly nad skupinou Lotos zo strany PKN Orlen sa v rukách jedného subjektu skoncentrujú všetky suroviny v podobe (ťažkého aj ľahkého) parafínu spolu s celou dopravnou a logistickou infraštruktúrou na území Poľska, Litvy a Čiech, v dôsledku čoho tento subjekt si bude môcť diktovať cenové podmienky alebo podmienky spojené s dodávkou suroviny, a to nielen pre subjekty fungujúce v súčasnosti na tomto trhu, ale aj pre každý subjekt, ktorý bude chcieť vstúpiť na tento trh v budúcnosti. Uvedený problém nebude mať pri výkone činnosti spoločnosť Orlen Południe S.A., ktorá je v celom rozsahu závislá od spoločnosti PKN Orlen.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 2 ods. 2 a ods. 3 nariadenia č. 139/2004, keďže Komisia umožnila prevzatie kontroly nad skupinou Lotos zo strany PKN Orlen napriek tomu, že takáto kontrola môže značne brániť efektívnej konkurencii na spoločnom trhu, resp. na jeho veľkej časti, konkrétne v dôsledku vytvorenia alebo posilnenia dominantného postavenia PKN Orlen.

                              —

                              Na podporu tohto dôvodu žalobkyňa uvádza, že doposiaľ jediným konkurentom pre spoločnosť PKN Orlen na trhu výroby a predaja parafínu na území Poľska, Čiech a Litvy bola skupina Lotos. Po prevzatí kontroly získa PKN Orlen monopolné postavenie.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 9 ods. 1 nariadenia č. 139/2004, keďže Komisia neoznámila členskému štátu, že prevzatím kontroly nad skupinou Lotos zo strany PKN Orlen hrozí vážne narušenie hospodárskej súťaže na trhu rafinovaných a sušených parafínov a parafínových voskov a výrobkov na báze parafínov, ktorý má povahu samostatného trhu na území Poľska.

                              —

                              Tento dôvod žalobkyňa uvádza subsidiárne pre prípad, ak sa uzná, že trh rafinovaných a sušených parafínov a parafínových voskov a výrobkov na báze parafínov nemá dosah na celé Spoločenstvo. V takomto prípade podľa názoru žalobkyne tento trh spĺňa podmienky, aby bol považovaný za samostatný trh.

         (1)  Ú. v. ES L 24, 2004, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 40.


title: Vec T-590/20: Žaloba podaná 25. septembra 2020 – Clariant a Clariant International/Komisia

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/42

      Žaloba podaná 25. septembra 2020 – Clariant a Clariant International/Komisia
      (Vec T-590/20)
      (2020/C 399/58)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Clariant AG (Muttenz, Švajčiarsko), Clariant International AG (Muttenz) (v zastúpení: F. Montag a M. Dreher, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil článok 2 písm. c) rozhodnutia Komisie C(2020) 4817 final zo 14. júla 2020 (vec AT.40410 – Etylén) v rozsahu, v akom sa týka uloženia pokuty vo výške presahujúcej 94 058 800 eur,

                  —

                  subsidiárne znížil pokutu vo výške 15 569 000 eur, ktorá bola uložená žalobkyniam v článku 2 písm. c) rozhodnutia Komisie C(2020) 4817 final zo 14. júla 2020 na primeranú sumu,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobkyne na podporu svojej žaloby uvádzajú tri dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 23 ods. 3 nariadenia č. 1/2003 a zásad proporcionality a riadnej správy vecí verejných z dôvodu neuplatnenia voľnej úvahy, keďže Komisia mechanicky uplatnila zvýšenie pokuty z dôvodu opakovaných porušení na základe (údajných) viacerých obvyklých kritérií bez zohľadnenia okolností prejednávanej veci.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia mechanicky uplatnila zvýšenie pokuty podľa bodu 37 usmernení k metóde stanovovania pokút bez toho, aby zohľadnila okolnosti prejednávanej veci a nepoužila svoju voľnú úvahu.

                  3.

                  Tretím žalobným dôvodom navrhuje, aby Všeobecný súd znížil pokutu na primeranú sumu pri výkone svojej neobmedzenej právomoci podľa článku 31 nariadenia č. 1/2003.


title: Vec T-616/20: Žaloba podaná 5. októbra 2020 – Société des produits Nestlé/EUIPO – Amigüitos pets & life (THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/42

      Žaloba podaná 5. októbra 2020 – Société des produits Nestlé/EUIPO – Amigüitos pets & life (THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect)
      (Vec T-616/20)
      (2020/C 399/59)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Švajčiarsko) (v zastúpení: A. Jaeger-Lenz a C. Elkemann, advokátky)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Amigüitos pets & life, SA (Murcia, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect v bielej, červenej a čiernej farbe – prihláška č. 15 385 719.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 29. júla 2020 vo veci R 424/2020-5.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania na Všeobecnom súde a uložil ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom nahradiť trovy konania na EUIPO.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 72 ods. 6 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 91 ods. 1 prvej vety nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 46 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 46 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 8 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-622/20: Žaloba podaná 9. októbra 2020 – Aldi/EUIPO (Cachet)

text:
               23.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/43

      Žaloba podaná 9. októbra 2020 – Aldi/EUIPO (Cachet)
      (Vec T-622/20)
      (2020/C 399/60)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Nemecko) (v zastúpení: N. Lützenrath, C. Fürsen, a M. Minkner, Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Cachet – prihláška č. 18 092 827.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 11. augusta 2020 vo veci R 452/2020-4.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom potvrdzuje zamietnutie prihlášky, pokiaľ ide o výrobky zaradené do triedy 5 „zverolekárske prípravky; lekárske prípravky; prípravky na ochranu rastlín; hygienické potreby pre medicínu; dietetické potraviny a dietetické látky na lekárske alebo veterinárne účely; doplnky výživy pre ľudí a zvieratá, a v rozsahu, v akom zamieta odvolanie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec C-66/18: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. októbra 2020 – Európska komisia/Maďarsko (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Prípustnosť – Právomoc Súdneho dvora – Všeobecná dohoda o obchode so službami – Článok XVI – Prístup na trh – Listina špecifických záväzkov – Podmienka existencie povolenia – Článok XX ods. 2 – Článok XVII – Národné zaobchádzanie – Poskytovateľ služieb so sídlom v treťom štáte – Vnútroštátna právna úprava členského štátu ukladajúca podmienky pre poskytovanie služieb v oblasti vysokoškolského vzdelávania na jeho území – Požiadavka uzavretia medzinárodnej dohody so štátom sídla poskytovateľa – Požiadavka poskytovania vzdelávania v štáte sídla poskytovateľa – Zmena podmienok hospodárskej súťaže v prospech vnútroštátnych poskytovateľov – Odôvodnenie – Verejný poriadok – Zabránenie podvodným praktikám – Článok 49 ZFEÚ – Sloboda usadiť sa – Smernica 2006/123/ES – Služby na vnútornom trhu – Článok 16 – Článok 56 ZFEÚ – Slobodné poskytovanie služieb – Existencia obmedzenia – Odôvodnenie – Naliehavý dôvod všeobecného záujmu – Verejný poriadok – Zabránenie podvodným praktikám – Vysoká úroveň kvality vzdelávania – Charta základných práv Európskej únie – Článok 13 – Akademická sloboda – Článok 14 ods. 3 – Sloboda zakladať vzdelávacie inštitúcie – Článok 16 – Sloboda podnikania – Článok 52 ods. 1)

text:
               30.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/2

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. októbra 2020 – Európska komisia/Maďarsko
      (Vec C-66/18) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Prípustnosť - Právomoc Súdneho dvora - Všeobecná dohoda o obchode so službami - Článok XVI - Prístup na trh - Listina špecifických záväzkov - Podmienka existencie povolenia - Článok XX ods. 2 - Článok XVII - Národné zaobchádzanie - Poskytovateľ služieb so sídlom v treťom štáte - Vnútroštátna právna úprava členského štátu ukladajúca podmienky pre poskytovanie služieb v oblasti vysokoškolského vzdelávania na jeho území - Požiadavka uzavretia medzinárodnej dohody so štátom sídla poskytovateľa - Požiadavka poskytovania vzdelávania v štáte sídla poskytovateľa - Zmena podmienok hospodárskej súťaže v prospech vnútroštátnych poskytovateľov - Odôvodnenie - Verejný poriadok - Zabránenie podvodným praktikám - Článok 49 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa - Smernica 2006/123/ES - Služby na vnútornom trhu - Článok 16 - Článok 56 ZFEÚ - Slobodné poskytovanie služieb - Existencia obmedzenia - Odôvodnenie - Naliehavý dôvod všeobecného záujmu - Verejný poriadok - Zabránenie podvodným praktikám - Vysoká úroveň kvality vzdelávania - Charta základných práv Európskej únie - Článok 13 - Akademická sloboda - Článok 14 ods. 3 - Sloboda zakladať vzdelávacie inštitúcie - Článok 16 - Sloboda podnikania - Článok 52 ods. 1)
      (2020/C 414/02)
      Jazyk konania: maďarčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci, L. Malferrari, B. De Meester a K. Talabér-Ritz, splnomocnení zástupcovia)

         Žalované: Maďarsko (v zastúpení: M. Z. Fehér a G. Koós, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Maďarsko si prijatím opatrenia upraveného v § 76 ods. 1 písm. a) Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény (zákon č. CCIV z roku 2011 o národnom vysokoškolskom vzdelávaní) v znení Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény módosításáról szóló 2017. évi XXV. törvény (zákon č. XXV z roku 2017 o zmene zákona č. CCIV z roku 2011 o národnom vysokoškolskom vzdelávaní), ktoré výkon vzdelávacej činnosti vedúcej k získaniu diplomu v Maďarsku zahraničnými vysokými školami so sídlom mimo Európskeho hospodárskeho priestoru podmieňuje tým, že maďarská vláda a vláda štátu, v ktorom má sídlo dotknutá škola, uznali záväzok uzatvoriť medzinárodnú dohodu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku XVII Všeobecnej dohody o obchode so službami, nachádzajúcej sa v prílohe 1 B Dohody o založení Svetovej obchodnej organizácie, podpísanej v Marakéši a schválenej rozhodnutím Rady 94/800/ES z 22. decembra 1994 týkajúcim sa uzavretia dohôd v mene Európskeho spoločenstva, pokiaľ ide o záležitosti v rámci jeho kompetencie, ku ktorým sa dospelo na Uruguajskom kole multilaterálnych rokovaní (1986 – 1994).

                  2.

                  Maďarsko si prijatím opatrenia upraveného v § 76 ods. 1 písm. b) Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény (zákon č. CCIV z roku 2011 o národnom vysokoškolskom vzdelávaní) v znení Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény módosításáról szóló 2017. évi XXV. törvény (zákon č. XXV z roku 2017 o zmene zákona č. CCIV z roku 2011 o národnom vysokoškolskom vzdelávaní), ktoré výkon činnosti zahraničných vysokých škôl v Maďarsku podmieňuje tým, že poskytujú vysokoškolské vzdelávanie v štáte svojho sídla, nesplnilo v rozsahu, v akom sa toto ustanovenie uplatňuje na vysoké školy, ktoré majú svoje sídlo v treťom štáte, ktorý je členom Svetovej obchodnej organizácie, povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku XVII Všeobecnej dohody o obchode so službami, nachádzajúcej sa v prílohe 1 B Dohody o založení Svetovej obchodnej organizácie, podpísanej v Marakéši a schválenej rozhodnutím Rady 94/800, a v rozsahu, v akom sa toto ustanovenie uplatňuje na vysoké školy, ktoré majú svoje sídlo v inom členskom štáte, povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 49 ZFEÚ a článku 16 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu.

                  3.

                  Maďarsko si prijatím opatrení upravených v § 76 ods. 1 písm. a) a b) Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény (zákon č. CCIV z roku 2011 o národnom vysokoškolskom vzdelávaní) v znení Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény módosításáról szóló 2017. évi XXV. törvény (zákon č. XXV z roku 2017 o zmene zákona č. CCIV z roku 2011 o národnom vysokoškolskom vzdelávaní), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 13, článku 14 ods. 3 a článku 16 Charty základných práv Európskej únie.

                  4.

                  Maďarsko je povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 211, 18.6.2018.


title: Vec C-134/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. októbra 2020 – Bank Refah Kargaran/Rada Európskej únie, Európska komisia (Odvolanie – Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika (SZBP) – Článok 29 ZEÚ – Článok 215 ZFEÚ – Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike – Škoda, ktorá údajne vznikla odvolateľke v dôsledku zaradenia a ponechania jej názvu v zozname osôb a subjektov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov – Žaloba o náhradu škody – Právomoc Súdneho dvora rozhodovať o návrhu na náhradu škody, ktorá údajne vznikla v dôsledku reštriktívnych opatrení stanovených rozhodnutiami, ktoré spadajú do SZBP – Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorej cieľom je priznať práva jednotlivcom – Nedostatok odôvodnenia aktov zavádzajúcich reštriktívne opatrenia)

text:
               30.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/3

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. októbra 2020 – Bank Refah Kargaran/Rada Európskej únie, Európska komisia
      (Vec C-134/19 P) (1)

      (Odvolanie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika (SZBP) - Článok 29 ZEÚ - Článok 215 ZFEÚ - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike - Škoda, ktorá údajne vznikla odvolateľke v dôsledku zaradenia a ponechania jej názvu v zozname osôb a subjektov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Žaloba o náhradu škody - Právomoc Súdneho dvora rozhodovať o návrhu na náhradu škody, ktorá údajne vznikla v dôsledku reštriktívnych opatrení stanovených rozhodnutiami, ktoré spadajú do SZBP - Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorej cieľom je priznať práva jednotlivcom - Nedostatok odôvodnenia aktov zavádzajúcich reštriktívne opatrenia)
      (2020/C 414/03)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Bank Refah Kargaran (v zastúpení: J.-M. Thouvenin a I. Boubaker, avocats)

         Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, (v zastúpení: M. Bishop a V. Piessevaux, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: pôvodne R. Tricot, C. Zadra a A. Tizzano, neskôrr L. Gussetti, A. Bouquet, R. Tricot a J. Roberti di Sarsina, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Bank Refah Kargaran znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Radou Európskej únie.

                  3.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 172, 20.5.2019.


title: Vec C-181/19: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen – Nemecko) – Jobcenter Krefeld – Widerspruchsstelle/JD (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Voľný pohyb osôb – Pracovníci – Nariadenie (EÚ) č. 492/2011 – Článok 7 ods. 2 – Rovnosť zaobchádzania – Sociálne výhody – Článok 10 – Deti, ktoré plnia školskú dochádzku – Smernica 2004/38/ES – Článok 24 – Dávky sociálnej pomoci – Nariadenie (ES) č. 883/2004 – Článok 4 – Článok 70 – Osobitné nepríspevkové peňažné dávky – Migrujúci pracovník, ktorý sa stará o deti, ktoré plnia školskú dochádzku v hostiteľskom členskom štáte)

text:
               30.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/4

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 6. októbra 2020 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen – Nemecko) – Jobcenter Krefeld – Widerspruchsstelle/JD
      (Vec C-181/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Voľný pohyb osôb - Pracovníci - Nariadenie (EÚ) č. 492/2011 - Článok 7 ods. 2 - Rovnosť zaobchádzania - Sociálne výhody - Článok 10 - Deti, ktoré plnia školskú dochádzku - Smernica 2004/38/ES - Článok 24 - Dávky sociálnej pomoci - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Článok 4 - Článok 70 - Osobitné nepríspevkové peňažné dávky - Migrujúci pracovník, ktorý sa stará o deti, ktoré plnia školskú dochádzku v hostiteľskom členskom štáte)
      (2020/C 414/04)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Jobcenter Krefeld – Widerspruchsstelle

         Žalovaný: JD

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 7 ods. 2 a článok 10 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 492/2011 z 5. apríla 2011 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Únie sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia právnej úprave členského štátu, podľa ktorej štátny príslušník iného členského štátu a jeho maloleté deti, ktorí všetci majú v prvom členskom štáte právo na pobyt na základe článku 10 tohto nariadenia z dôvodu plnenia školskej dochádzky týmito deťmi v tom istom štáte, sú za každých okolností a automaticky vylúčení z nároku na dávky určené na zabezpečenie ich životného minima. Článok 24 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, tento výklad nespochybňuje.

                  2.

                  Článok 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia, v spojení s článkom 3 ods. 3 a článkom 70 ods. 2 tohto nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, na základe ktorej štátny príslušník iného členského štátu a jeho maloleté deti, ktorí všetci majú v prvom členskom štáte právo na pobyt založené na článku 10 nariadenia č. 492/2011 z dôvodu plnenia školskej dochádzky týmito deťmi v tomto istom členskom štáte a sú tam poistení v systéme sociálneho zabezpečenia v zmysle článku 3 ods. 1 nariadenia č. 883/2004, sú za každých okolností a automaticky vylúčení z práva na osobitné nepríspevkové peňažné dávky.

         (1)  Ú. v. EÚ C 182, 27.5.2019.