title: Vec T-721/15: Žaloba podaná 9. decembra 2015 – BASF/ÚHVT – Evonik Industries (DINCH)

text:
               22.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 68/32

         Žaloba podaná 9. decembra 2015 – BASF/ÚHVT – Evonik Industries (DINCH)
   (Vec T-721/15)
   (2016/C 068/41)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: BASF SE (Ludwigshafen am Rhein, Nemecko) (v zastúpení: A. Schulz a C. Onken, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Evonik Industries AG (Marl, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „DINCH“ – ochranná známka Spoločenstva č. 2 563 856

      Konanie pred ÚHVT: konanie o vyhlásení neplatnosti

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 23. septembra 2015 vo veci R 2080/2014-1

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil napadnuté rozhodnutie tak, aby sa zamietlo odvolanie ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom

               —

               alternatívne, zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009


title: Vec C-412/16 P: Odvolanie podané 27. júla 2016: Ice Mountain Ibiza, S.L. proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 25. mája 2016 vo veci T-5/15, Ice Mountain Ibiza/EUIPO – Marbella Atlantic Ocean Club (ocean beach club ibiza)

text:
               13.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/10

         Odvolanie podané 27. júla 2016: Ice Mountain Ibiza, S.L. proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 25. mája 2016 vo veci T-5/15, Ice Mountain Ibiza/EUIPO – Marbella Atlantic Ocean Club (ocean beach club ibiza)
   (Vec C-412/16 P)
   (2017/C 046/13)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Ice Mountain Ibiza, S.L. (v zastúpení: J. L. Gracia Albero a F. Miazzetto, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Návrhy

               —

               Zrušiť v celom rozsahu rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 25. mája 2016 vo veci T-5/15, Ice Mountain Ibiza, S.L., proti Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (EU:T:2016:311),

               —

               vydať rozsudok, ktorým sa vyhovie všetkým návrhom predložených žalobkyňou v konaní pred Všeobecným súdom,

               —

               zaviazať Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo na náhradu trov tohto konania, vrátane trov, ktoré boli do dnešného dňa vynaložené v konaní pred prvým odvolacím senátom uvedeného úradu a v konaní pred Všeobecným súdom Európskej únie.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolanie je založené na nesprávnom uplatnení článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 (1), a konkrétne na týchto dôvodoch a tvrdeniach:

               1.

                  Napadnutý rozsudok chybne konštatoval rozlišovaciu spôsobilosť prvku „OCEAN“.

               Rozsudok skreslil a nelogicky vyhodnotil dôkazy obsiahnuté v spise.
               Okrem toho tento rozsudok nezohľadnil relevantnú judikatúru, a to judikatúru Súdneho dvora Európskej únie obsiahnutú v rozsudkoch vo veciach C-149/12 (2) (predložený dôkaz bol vzhľadom na komplikovaný predmet dokazovania hodnotený veľmi striktne) a C-24/05 P (3) (nezohľadnil dojem relevantných spotrebiteľov).

               2.

                  V napadnutom rozsudku bolo nesprávne posúdené dominantné postavenie rozličných prvkov.

               Skreslenie skutočností. Nezrovnalosti v argumentoch, ktoré boli použité v rozsudku s cieľom odôvodnenia dominantného postavenia slovných prvkov.
               Neuplatnenie judikatúry Súdneho dvora Európskej únie, a to rozsudkov vo veciach C-251/95 (4) a C-342/97 (5) (v rozsudku sa vychádza z úplne skreslenej relevantnej skupiny spotrebiteľov).
               Nesprávne uplatnenie judikatúry Súdu prvého stupňa Európskej únie v rozsudku vo veci T-134/06 (6) (nesprávne použitie definície pojmu „dominantný prvok“).
               Neuplatnenie judikatúry Súdu prvého stupňa Európskej únie v spojených veciach T-83/11 a T-84/11 (7). V rozsudku nebola zohľadnená judikatúra vzťahujúca sa na prípady, kedy je určitý trh nasýtený.

               3.

                  Napadnutý rozsudok nesprávne hodnotí podobnosť medzi ochrannými známkami, keďže pri tomto hodnotení nezohľadnil rozhodujúce skutočnosti.

               Neuplatnenie judikatúry Súdneho dvora Európskej únie v rozsudku vo veci C-251/95 v spojení s rozsudkami Súdneho dvora Európskej únie vo veciach C-361/04 (8) a C-342/97 (9).

               4.

                  Napadnutý rozsudok došiel k nesprávnemu záveru o existencii pravdepodobnosti zámeny.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Európskej únie (Ú. v. EÚ L 78, 2009, s. 1).

      (2)  EU:C:2014:75.

      (3)  EU:C:2006:421.

      (4)  EU:C:1997:528.

      (5)  EU:C:1999:323.

      (6)  EU:T:2007:387.

      (7)  EU:C:2012:592.

      (8)  EU:C:2006:25.

      (9)  EU:C:1999:323.


title: Vec T-432/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. apríla 2013 — AKM/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Autorské práva týkajúce sa verejného predvádzania hudobných diel prostredníctvom internetu, satelitu a káblovej retransmisie — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Rozdelenie geografického trhu — Dvojstranné dohody medzi vnútroštátnymi organizáciami kolektívnej správy — Zosúladený postup vylučujúci možnosť udeľovať licencie pre viaceré územia a multirepertoárové licencie — Dôkaz — Prezumpcia neviny“ )

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/35

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. apríla 2013 — AKM/Komisia
   (Vec T-432/08) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Autorské práva týkajúce sa verejného predvádzania hudobných diel prostredníctvom internetu, satelitu a káblovej retransmisie - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Rozdelenie geografického trhu - Dvojstranné dohody medzi vnútroštátnymi organizáciami kolektívnej správy - Zosúladený postup vylučujúci možnosť udeľovať licencie pre viaceré územia a multirepertoárové licencie - Dôkaz - Prezumpcia neviny)
   2013/C 156/61
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger reg. Gen. mbH (AKM) (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: H. Wollmann a F. Urlesberger, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis a O. Weber, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu: Rakúska republika (v zastúpení: G. Hesse, C. Pesendorfer, E. Riedl, M. Fruhmann a A. Posch, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 3435 v konečnom znení zo 16. júla 2008 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/C2/38.698 — CISAC)

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 3 rozhodnutia Komisie K(2008) 3435 v konečnom znení zo 16. júla 2008 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/C2/38.698 — CISAC) sa zrušuje v rozsahu, v akom sa týka Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger reg. Gen. mbH (AKM).

               2.

               Článok 4 rozhodnutia K(2008) 3435 v konečnom znení sa v časti týkajúcej sa AKM zrušuje v rozsahu, v akom odkazuje na článok 3 tohto rozhodnutia.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Európska komisia znáša vlastné trovy konania a polovicu trov konania AKM.

               5.

               AKM znáša polovicu vlastných trov konania.

               6.

               Rakúska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 327, 20.12.2008.


title: Vec T-336/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  27. októbra 2005  – Éditions Albert René/ÚHVT ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva a národná ochranná známka OBELIX — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva MOBILIX — Článok 8 ods. 1 písm. b) a ods. 2 nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               24.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/19

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 27. októbra 2005 – Éditions Albert René/ÚHVT
   (Vec T-336/03) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva a národná ochranná známka OBELIX - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva MOBILIX - Článok 8 ods. 1 písm. b) a ods. 2 nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2005/C 330/46)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Les Éditions Albert René (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: J. Pagenberg, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Laitinen, splnomocnená zástupkyňa)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Orange A/S, (Kodaň, Dánsko) (v zastúpení: J. Balling, advokát)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu UHVT zo 14. júla 2003 (R 0559/2002-4), ktoré súvisí s námietkovým konaním medzi Les Éditions Albert René a Orange A/S
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobkyňa je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 85, 3.4.2004.


title: Vec C-182/14 P: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 19. marca 2015 – Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Článok 8 ods. 1 písm. b) — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva MAGNEXT — Námietka majiteľa skoršej národnej slovnej ochrannej známky MAGNET 4 — Pravdepodobnosť zámeny)

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/6

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 19. marca 2015 – Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-182/14 P) (1)

   ((Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Článok 8 ods. 1 písm. b) - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva MAGNEXT - Námietka majiteľa skoršej národnej slovnej ochrannej známky MAGNET 4 - Pravdepodobnosť zámeny))
   (2015/C 155/07)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug (v zastúpení: A. Nordemann a M. Maier, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: V. Melgar, splnomocnený zástupca)

      Výrok rozsudku

               1.

               Bod 4 výroku rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie vo veci Mega Brands/ÚHVT – Diset (MAGNEXT) (T-604/11 a T-292/12, EU:T:2014:56) sa zrušuje.

               2.

               Vec sa vracia Všeobecnému súdu Európskej únie.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 14.7.2014.


title: Vec T-162/11: Žaloba podaná 17. marca 2011 — Cofra/ÚHVT — O2 (can do)

text:
               7.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/27

         Žaloba podaná 17. marca 2011 — Cofra/ÚHVT — O2 (can do)
   (Vec T-162/11)
   2011/C 139/51
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cofra Holding AG (Zug, Švajčiarsko) (v zastúpení: K.-U. Jonas a J. Bogatz, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: O2 Holdings Ltd (Slough, Spojené kráľovstvo)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 10. januára 2011 vo veci R 242/2009-4,

               —

               zaviazať žalovaného a prípadne ďalších účastníkov na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: O2 Holdings Ltd.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „can do“ pre tovary a služby zaradené do tried 9, 16, 25, 35, 36, 38 a 43.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka „CANDA“ pre tovary zaradené do triedy 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 15 a článku 42 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), ako aj porušenie pravidla 22 nariadenia (ES) č. 2868/95 (2), keďže odvolací senát pri posudzovaní dôkazov o používaní, ktoré zachováva právo, použil príliš úzke kritériá a nedostatočne zohľadnil osobitnú situáciu predaja v podniku žalobkyne. Okrem toho porušenie článku 76 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009, pretože odvolací senát neprávom nezohľadnil rôzne podklady, ktoré boli predložené ako dôkaz o používaní, ktoré zachováva právo. Nakoniec porušenie článku 75 druhej vety nariadenia (ES) č. 207/2009, pretože odvolací senát neinformoval žalobkyňu o tom, že predložené dôkazy o užívaní nepovažuje za dostatočné dôkazy a neposkytol žalobkyni možnosť, aby v rámci ústneho konania poskytla ďalšie dôkazy.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).


title: Vec C-246/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Oberster Patent-und Markensenat z 9. februára 2005, ktorý súvisí s konaním: Armin Häupl proti Lidl Stiftung & Co KG

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Oberster Patent-und Markensenat z 9. februára 2005, ktorý súvisí s konaním: Armin Häupl proti Lidl Stiftung & Co KG
   (Vec C-246/05)
   (2005/C 193/32)
   Jazyk konania: nemčina
   Oberster Patent-und Markensenat podal uznesením z 9. februára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Armin Häupl proti Lidl Stiftung & Co KG. a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 10. júna 2005.
   Oberster Patent-und Markensenat žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1)

               Je potrebné vykladať článok 10 ods. 1 smernice Rady 89/104/EHS (1) z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok tak, že „dňom ukončenia konania o zápise“ sa myslí začiatok ochrannej doby?

               2)

               Je potrebné vykladať článok 12 ods. 1 smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok tak, že oprávnené dôvody pre nepoužívanie ochrannej známky existujú, keď sa realizácia podnikateľskej stratégie majiteľa ochrannej známky spomalí z vonkajších dôvodov alebo majiteľ ochrannej známky nemôže zmeniť svoju podnikateľskú stratégiu, aby mohol ochrannú známku včas použiť?

      (1)  Ú. v. ES L 40, 11.2.1989, s. 1


title: Vec C-124/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom Gerechtshof te 's-Gravenhage z 3. marca 2005, ktorý súvisí s konaním: Federatie Nederlandse Vakbeweging proti Staat der Nederlanden

text:
               25.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom Gerechtshof te 's-Gravenhage z 3. marca 2005, ktorý súvisí s konaním: Federatie Nederlandse Vakbeweging proti Staat der Nederlanden
   (Vec C-124/05)
   (2005/C 155/03)
   Jazyk konania: holandčina
   Gerechtshof te 's-Gravenhage (Holandsko) podal rozsudkom z 3. marca 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Federatie Nederlandse Vakbeweging proti holandskému štátu a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 16. marca 2005.
   Gerechtshof te 's-Gravenhage (Holandsko) žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcej otázke:
   Je zlučiteľné s právom Spoločenstva, najmä s článkom 7 ods. 2 smernice Rady 93/104/ES (1) z 23. novembra 1993, aby ustanovenie práva členského štátu stanovovalo možnosť písomnej dohody počas trvania pracovného pomeru, ktorej účelom je, že zamestnanec, ktorý počas jedného roka nečerpal svoju minimálnu ročnú dovolenku alebo ju nevyčerpal celú, môže dostať peňažnú náhradu za túto dovolenku v nasledujúcom roku?
   Otázka je založená na predpoklade, že náhrada sa neposkytuje za nárok zamestnanca na minimálnu dovolenku v bežnom roku alebo v rokoch po ňom nasledujúcich.

      (1)  Smernica 93/104/ES bola nahradená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/88/ES zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ L 299 z 18.11.2003, s. 9).


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 21. apríla 2005 vo veci C-25/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Bundesfinanzhof): Finanzamt Bergisch Gladbach proti HE (Daň z pridanej hodnoty — Šiesta smernica DPH — Výstavba domu manželmi v majetkovom spoločenstve, ktoré samo nevykonáva podnikateľskú činnosť — Používanie miestnosti jedným zo spoluvlastníkov na účely podnikania — Postavenie osoby podliehajúcej dani — Právo na odpočet — Podmienky vykonania — Požiadavky týkajúce sa faktúry)

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/7

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 21. apríla 2005
   vo veci C-25/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Bundesfinanzhof): Finanzamt Bergisch Gladbach proti HE (1)

   (Daň z pridanej hodnoty - Šiesta smernica DPH - Výstavba domu manželmi v majetkovom spoločenstve, ktoré samo nevykonáva podnikateľskú činnosť - Používanie miestnosti jedným zo spoluvlastníkov na účely podnikania - Postavenie osoby podliehajúcej dani - Právo na odpočet - Podmienky vykonania - Požiadavky týkajúce sa faktúry)
   (2005/C 143/06)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-25/03, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Bundesfinanzhof (Nemecko) z 29. augusta 2002 a doručený Súdnemu dvoru 23. januára 2003, ktorý súvisí s konaním: Finanzamt Bergisch Gladbach proti HE, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia R. Silva de Lapuerta, R. Schintgen (spravodajca), G. Arestis a J. Klučka, generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: K. Sztranc, referentka, vyhlásil 21. apríla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, v jej pôvodnom znení, ako aj v znení vyplývajúcom zo smernice Rady 91/680/EHS zo 16. decembra 1991 ktorou sa dopĺňa spoločný systém dane z pridanej hodnoty, mení a dopĺňa smernica 77/388/EHS s cieľom zrušiť daňové hranice, musí byť vykladaná takto:

               —

               osoba, ktorá nadobúda alebo stavia dom pre účely bývania s cieľom obývať ho so svojou rodinou vystupuje v postavení osoby podliehajúcej dani, a teda má právo na odpočet podľa článku 17 Šiestej smernice 77/388, pokiaľ používa jednu miestnosť tejto nehnuteľnosti ako kancelárske priestory, hoci iba pre účely súbežného výkonu vedľajšej hospodárskej činnosti v zmysle článkov 2 a 4 tej istej smernice a ak zahrnie túto časť nehnuteľnosti do majetku svojho podniku,

               —

               pokiaľ majetkové spoločenstvo vyplývajúce z uzavretia manželstva, ktoré nemá právnu subjektivitu a nevykonáva samo hospodársku činnosť v zmysle Šiestej smernice 77/388 podá objednávku na investičný majetok, spoluvlastníci tvoriaci predmetné majetkové spoločenstvo majú byť pre účely uplatnenia tejto smernice považovaní za príjemcov plnenia,

               —

               pokiaľ dvaja manželia v majetkovom spoločenstve z dôvodu uzavretia ich manželstva nadobudnú investičný majetok, ktorého časť je používaná na podnikateľské účely výlučne jedným z manželov – spoluvlastníkov, má tento manžel právo na odpočet celej dane z pridanej hodnoty na vstupe, ktorá zaťažuje časť tovaru, ktorý používa pre potreby svojho podniku, pokiaľ suma odpočtu nepresiahne hranice spoluvlastníckeho podielu, ktorý má osoba podliehajúca dani na spoluvlastníctve predmetného majetku,

               —

               články 18 ods. 1 písm. a) a 22 ods. 3 Šiestej smernice 77/388 nevyžadujú, za okolností, akými sú okolnosti konania vo veci samej, pre možnosť vykonania práva na odpočet, aby osoba podliehajúca dani disponovala faktúrou vystavenou na svoje meno, uvádzajúcou časti ceny a dane z pridanej hodnoty zodpovedajúce jej podielu na spoluvlastníctve. Na tento účel postačuje faktúra vystavená bez odlíšenia na manželov – spoluvlastníkov a bez uvedenia takéhoto podrozdelenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 70, 22.3.2003


title: Vec T-207/16 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 8. mája 2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/Komisia („Predbežné opatrenie — Verejné zákazky — Varovanie o vylúčení — Varovanie o overení — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti“)

text:
               17.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 231/23

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 8. mája 2017 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/Komisia
   (Vec T-207/16 R)
   ((„Predbežné opatrenie - Verejné zákazky - Varovanie o vylúčení - Varovanie o overení - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“))
   (2017/C 231/29)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Solún, Grécko) (v zastúpení: V. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: S. Delaude a A. Katsimerou, splnomocnené zástupkyne)

      Predmet veci

   Návrh založený na článkoch 278 a 279 ZFEÚ smerujúci k odkladu výkonu rozhodnutia o všeobecnom vylúčení žalobcu, ako aj k odkladu výkonu rozhodnutí o zápise a aktivácii varovania o vylúčení v súvislosti so žalobcom v rámci systému včasného varovania alebo systému včasného odhaľovania rizika a vylúčenia

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-344/17: Žaloba podaná 31. mája 2017 – Latam Airlines Group a Lan Cargo/Komisia

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/65

         Žaloba podaná 31. mája 2017 – Latam Airlines Group a Lan Cargo/Komisia
   (Vec T-344/17)
   (2017/C 239/77)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Latam Airlines Group SA (Santiago, Čile), Lan Cargo SA (Santiago) (v zastúpení: B. Hartnett, barrister, O. Geiss, advokát a W. Sparks, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie C(2017) 1742 final zo 17. marca 2017 týkajúce sa konania podľa článku 101 ZFEÚ, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej preprave (vec AT.39258 – Airfreight) v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň,

               —

               ďalej alebo alternatívne, znížil pokutu uloženú žalobkyniam, a

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia a nesprávneho právneho posúdenia, keď nesprávne vyložila dôkazy predložené proti žalobkyniam, nesprávne uplatnila článok 101 ZFEÚ, článok 53 Dohody o EHP a článok 8 dohody so Švajčiarskom, a nepredložila dostatočné odôvodnenie, keď žalobkyniam pripísala zodpovednosť za protiprávne konanie v rozsahu, v akom sa týka bezpečnostnej prirážky a nezaplatenia prirážky.

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že Komisia nesprávne konštatovala, že si boli vedomé svojho protiprávneho konania v súvislosti s bezpečnostnými príplatkami a nezaplatením provízie.

                           —

                           Okrem toho tvrdia, že tieto aspekty jediného a trvajúceho protiprávneho konania nemožno oddeliť od celku, a napadnuté rozhodnutie tak musí byť zrušené v celom rozsahu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia a nesprávneho právneho posúdenia, keď nesprávne vyložila dôkazy predložené proti žalobkyniam, nesprávne uplatnila relevantné ustanovenia a nepredložila dostatočné odôvodnenie v súvislosti so svojím konštatovaním, že žalobkyne sa podieľali na protiprávnom konaní týkajúcom sa palivovej prirážky.

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že Komisia v požadovanej miere nepreukázala, sa zúčastnili údajného protiprávneho konania v rozsahu, v akom sa týka palivovej prirážky.

                           —

                           Žalobkyne ďalej tvrdia, že prostredníctvom tlačových správ sa nemohlo dozvedieť o údajnom karteli.

                           —

                           Žalobkyne napokon uvádzajú, že obmedzené dôkazy týkajúce sa ich zmlúv s prepravcami nepreukazujú žiadne konanie v rozpore s hospodárskou súťažou, ktorého by sa mali dopustiť, ani nepreukazujú, že vedeli o takomto konaní ostatných prepravcov alebo ho mohli predpokladať.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatovala zodpovednosť žalobkýň na trasách uvedených v článkoch 1 ods. 1, 3 a 4 napadnutého rozhodnutia a neposkytla dostatočné odôvodnenie.

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že Komisia ich nesprávne zahrnula do konštatovania zodpovednosti v článku 1 ods. 1, 3 a 4 napadnutého rozhodnutia, pretože uplynula premlčacia lehota.

                           —

                           Žalobkyne ďalej tvrdia, že Komisia nemá právomoc konštatovať, že sú zodpovedné za porušenie článku 101 ZFEÚ na trasách v rámci EHP pred 1. májom 2004, alebo za porušenie článku 53 Dohody o EHP pred 19. májom 2005.

                           —

                           Žalobkyne ďalej uvádzajú, že Komisia nemá právomoc konštatovať, že sú zodpovedné za porušenie v súvislosti s trasami medzi EÚ a Švajčiarskom.

                           —

                           Žalobkyne napokon uvádzajú, že uvedené konštatovania porušujú zásadu ne bis in idem.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatovala existenciu údajného kartelu a neposkytla dostatočné odôvodnenie.

                           —

                           Žalobkyne uvádzajú, že konštatovanie Komisie týkajúce sa toho, že sa zúčastnili kartelu, nie je dostatočne odôvodnené.

                           —

                           Žalobkyne ďalej tvrdia, že toto konštatovanie sa zakladá na nesprávnom predpoklade, protiprávne konanie sa týkalo všetkých trás.

                           —

                           Žalobkyne ďalej uvádzajú, že Komisia prekročila svoje právomoci a vyvolala nejasnosti, pokiaľ ide o geografický rozsah údajného protiprávneho konania.

                           —

                           Žalobkyne napokon uvádzajú, že to vedie k nezrovnalostiam medzi dôvodmi a výrokovou časťou v súvislosti s jej predmetom, a žalobkyne v dôsledku toho nechápu povahu a rozsah údajného protiprávneho konania.

               5.

               Piaty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia a nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatovala, že údajné konanie predstavuje jediné a trvajúce porušenie, a neposkytla dostatočné odôvodnenie pre toto konštatovanie.

                           —

                           Žalobkyne uvádzajú, že dotknuté konanie nesmerovalo k jedinému protisúťažnému cieľu.

                           —

                           Ďalej uvádzajú, že dotknuté konanie sa netýkalo jediného výrobku alebo služby.

                           —

                           Žalobkyne ďalej tvrdia, že dotknuté konanie sa netýkalo toho istého podniku.

                           —

                           Ďalej tvrdia, že údajné porušenie nemalo jedinú povahu.

                           —

                           Ďalej tvrdia, že prvky údajného porušenia neboli preskúmané paralelne.

                           —

                           A napokon tvrdia, že Komisia neposkytla dostatočné dôkazy a nevykonala analýzu podľa článku 101 ods. 3 ZFEÚ v súvislosti s nezaplatením prirážky.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia porušila práva žalobkýň na obranu a neposkytla dostatočné odôvodnenie.

                           —

                           Žalobkyne uvádzajú, že nemohli reagovať na konštatovanie Komisie týkajúce sa toho, že vedeli o porušení týkajúcom sa bezpečnostnej prirážky a nezaplatenia prirážky.

                           —

                           Ďalej uvádzajú, že Komisia predložila nové skutočnosti na podporu konštatovania o údajnom karteli.

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že Komisia sa opiera o dôkazy, ktoré sú vo vzťahu k nim neprípustné.

                           —

                           Ďalej tvrdia, že nezrovnalosti medzi dôvodmi napadnutého rozhodnutia a výrokovou časťou vedú k chybnému odôvodneniu.

                           —

                           Napokon tvrdia, že nemohli predložiť svoje stanovisko k rozhodnutiu o odstránení 13 prepravcov a troch aspektov porušenia z prešetrovania po oznámení o námietkach, a Komisia k tomu nepredložila odôvodnenie.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod sa zakladá na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia a nesprávneho právneho posúdenia pri výpočte pokuty žalobkýň a neposkytla dostatočné odôvodnenie.

                           —

                           Žalobkyne uvádzajú, že sa nerozlíšilo medzi zosúladeným postupom týkajúcim sa konečnej ceny a zosúladeným postupom týkajúcim sa obmedzených aspektov ceny.

                           —

                           Ďalej uvádzajú, že sa neprihliadlo na obmedzený kombinovaný podiel na trhu adresátov a zákonnými požiadavkami odvetvia.

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že Komisia považovala ich konanie sa rovnako závažné ako konanie ostatných adresátov, vrátane „jadra“, ktoré bolo oveľa závažnejšie.

                           —

                           Žalobkyne napokon uvádzajú, že sa neprihliadlo na ich omnoho obmedzenejšiu účasť na porušení, ako v prípade ostatných adresátov, ktorých pokuta bola tiež znížená v dôsledku poľahčujúcich okolností.


title: Vec T-484/09: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. novembra 2011 — McLoughney/ÚHVT — Kern (Powerball) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Powerball — Skoršia nezapísaná slovná ochranná známka POWERBALL — Relatívne dôvody zamietnutia — Článok 8 ods. 3 a 4 nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               7.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/13

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. novembra 2011 — McLoughney/ÚHVT — Kern (Powerball)
   (Vec T-484/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Powerball - Skoršia nezapísaná slovná ochranná známka POWERBALL - Relatívne dôvody zamietnutia - Článok 8 ods. 3 a 4 nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 6/20
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Rory McLoughney (Thurles, Írsko) (v zastúpení: J. Stratford Lysandrides, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Schäffner, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Ernst Kern (Zahling, Nemecko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. septembra 2009 (vec R 1547/2006-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Rorym McLoughneym a Ernstom Kernom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Rory McLoughney je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 37, 13.2.2010.


title: Vec T-507/12 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 17. januára 2013 — Slovinsko/Komisia ( „Predbežné opatrenie — Štátna pomoc — Rozhodnutie vyhlasujúce štátnu pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďujúce jej vymáhanie od prijímateľa — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti“ )

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/27

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 17. januára 2013 — Slovinsko/Komisia
   (Vec T-507/12 R)
   (Predbežné opatrenie - Štátna pomoc - Rozhodnutie vyhlasujúce štátnu pomoc za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďujúce jej vymáhanie od prijímateľa - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti)
   2013/C 108/70
   Jazyk konania: slovinčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Slovinská republika (v zastúpení: V. Klemenc a A. Grum, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: É. Gippini Fournier, D. Kukovec a T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Komisie C(2012) 6345 final z 19. októbra 2012, ktoré sa týka štátnej pomoci v prospech skupiny Elan d.o.o. [SA.26379 (C 13/2010) (ex NN 17/2010)]

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Spojené veci C-120/06 P a C-121/06 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  9. septembra 2008 – Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio SpA (FIAMM), Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Technologies Inc (FIAMM Technologies) a Giorgio Fedon & Figli SpA, Fedon America, Inc./Rada Európskej únie, Komisia Európskych spoločenstiev, Španielske kráľovstvo (Odvolanie — Odporúčania a rozhodnutia orgánu na urovnávanie sporov Svetovej obchodnej organizácie (WTO) — Konštatovanie orgánu na urovnávanie sporov týkajúce sa nezlučiteľnosti režimu Spoločenstva pre dovoz banánov s pravidlami WTO — Zavedenie odvetných opatrení Spojenými štátmi americkými vo forme colnej prirážky uvalenej na dovozy určitých výrobkov z rôznych členských štátov — Odvetné opatrenia povolené WTO — Neexistencia mimozmluvnej zodpovednosti Spoločenstva — Dĺžka konania pred Súdom prvého stupňa — Primeraná lehota — Návrh na spravodlivé odškodnenie)

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/3

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 9. septembra 2008 – Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio SpA (FIAMM), Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Technologies Inc (FIAMM Technologies) a Giorgio Fedon & Figli SpA, Fedon America, Inc./Rada Európskej únie, Komisia Európskych spoločenstiev, Španielske kráľovstvo
   (Spojené veci C-120/06 P a C-121/06 P) (1)

   (Odvolanie - Odporúčania a rozhodnutia orgánu na urovnávanie sporov Svetovej obchodnej organizácie (WTO) - Konštatovanie orgánu na urovnávanie sporov týkajúce sa nezlučiteľnosti režimu Spoločenstva pre dovoz banánov s pravidlami WTO - Zavedenie odvetných opatrení Spojenými štátmi americkými vo forme colnej prirážky uvalenej na dovozy určitých výrobkov z rôznych členských štátov - Odvetné opatrenia povolené WTO - Neexistencia mimozmluvnej zodpovednosti Spoločenstva - Dĺžka konania pred Súdom prvého stupňa - Primeraná lehota - Návrh na spravodlivé odškodnenie)
   (2008/C 285/04)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Odvolatelia: Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio SpA (FIAMM), Fabbrica Italiana Accumulatori Motocarri Montecchio Technologies Inc (FIAMM Technologies), Giorgio Fedon & Figli SpA, Fedon America, Inc. (v zastúpení: I. Van Bael, A. Cevese, F. Di Gianni a R. Antonini, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. Vitro, S. Marquardt a A. De Gregorio Merino, splnomocnení zástupcovia), Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: P. J. Kuijper, V. Di Bucci, C. Brown a E. Righini, splnomocnení zástupcovia), Španielske kráľovstvo (vec C-120/06 P) (v zastúpení: E. Braquehais Conesa a M. Muñoz Pérez, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje Radu Európskej únie a Komisiu Európskych spoločenstiev: Španielske kráľovstvo (vec C-121/06 P) (v zastúpení: M. Muñoz Pérez, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (veľká komora) zo 14. decembra 2005 vo veci T-69/00, FIAMM a FIAMM Technologies/Rada a Komisia, ktorým Súd prvého stupňa zamietol ako nedôvodnú žalobu o náhradu škody podanú s cieľom získať náhradu škody, ktorú údajne utrpeli žalobcovia v dôsledku odvetných opatrení uplatňovaných americkými orgánmi vo vzťahu k určitému tovaru pochádzajúcemu zo Spoločenstva, akým sú akumulátory, ktoré vyrábajú a vyvážajú žalobcovia, v rámci sporu týkajúceho sa režimu Spoločenstva pre dovoz banánov
   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (veľká komora) zo 14. decembra 2005 vo veci T-135/01, Fedon & Figli a Fedon America/Rada Európskej únie a Komisia Európskych spoločenstiev, ktorým Súd prvého stupňa zamietol ako nedôvodnú žalobu o náhradu škody podanú s cieľom získať náhradu škody, ktorú údajne utrpeli žalobcovia v dôsledku odvetných opatrení uplatňovaných americkými orgánmi vo vzťahu k určitému tovaru pochádzajúcemu zo Spoločenstva, akým sú puzdrá na okuliare, ktoré vyrábajú a vyvážajú žalobcovia, v rámci sporu týkajúceho sa režimu Spoločenstva pre dovoz banánov
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolania sa zamietajú.

               2.

               Vzájomné odvolania sa zamietajú.

               3.

               Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchio SpA, Fabbrica italiana accumulatori motocarri Montecchio Technologies LLC, Giorgio Fedon & Figli SpA a Fedon America, Inc. sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Rade Európskej únie a Komisii Európskych spoločenstiev.

               4.

               Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 108, 6.5.2006.


title: Vec T-292/07 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z  13. septembra 2007 – Berliner Institut fürVergleichende Sozialforschung/Komisia ( Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Neexistencia žaloby vo veci samej — Neprípustnosť )

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/28

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 13. septembra 2007 – Berliner Institut fürVergleichende Sozialforschung/Komisia
   (Vec T-292/07 R)
   („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Neexistencia žaloby vo veci samej - Neprípustnosť“)
   (2007/C 283/52)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Berliner Institut fürVergleichende Sozialforschung eV (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: L. Bechtel, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet veci
   Návrh na odklad výkonu výziev na zaplatenie s číslami 3240905385, 3240905379, 3240905378 a 3240905393 vydaných Komisiou v rámci zmlúv JAI/DAP/2000/338-C, JAI/2001/DAP/161/C, JAI/2002/DAP/094-W a JAI/2003/DAP/080-W
   Výrok uznesenia

               1.

               Návrh je neprípustný.

               2.

               Žalobca znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec T-1/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. decembra 2009 — Apache Footwear a Apache II Footwear/Rada ( Dumping — Dovoz obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Číne a vo Vietname — Štatút podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve — Záujem Spoločenstva )

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/46

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. decembra 2009 — Apache Footwear a Apache II Footwear/Rada
   (Vec T-1/07) (1)

   („Dumping - Dovoz obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Číne a vo Vietname - Štatút podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve - Záujem Spoločenstva“)
   2010/C 24/80
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Apache Footwear Ltd. (Pingsha, Čína) a Apache II Footwear Ltd (Qingxin) (Taiping Zhen, Čína) (v zastúpení: pôvodne O. Prost a S. Ballschmiede, neskôr O. Prost a E. Berthelot, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci G. Berrisch, advokát)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: H. van Vliet a T. Scharf, splnomocnení zástupcovia), Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne P. Vlaemminck, G. Zonnekeyn a S. Verhulst, neskôr P. Vlaemminck a A. Hubert, advokáti) a BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas (Monte Urano, Taliansko), ako aj ďalší šestnásti vedľajší účastníci konania, ktorých mená sú uvedené v prílohe rozsudku (v zastúpení: P. Tabellini, G. Celona a C. Cavaliere, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 1472/2006 z 5. októbra 2006, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname (Ú. v. EÚ L 275, s. 1) v rozsahu, v akom sa vzťahuje na žalobkyne

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Apache Footwear Ltd. a Apache II Footwear Ltd (Qingxin) znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania vzniknuté Rade Európskej únie.

               3.

               Európska komisia, Confédération européenne de l’industrie de la chaussure (CEC), BA.LA. di Lanciotti Vittorio & C. Sas a ďalší šestnásti vedľajší účastníci konania, ktorých mená sú uvedené v prílohe rozsudku, znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 56, 10.3.2007.


title: Vec C-408/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel București (Rumunsko) 21. júla 2016 – Compania Națională de Autostrăzi și Drumuri Naționale din România SA/Ministerul Fondurilor Europene – Direcția generală managementul fondurilor externe

text:
               17.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel București (Rumunsko) 21. júla 2016 – Compania Națională de Autostrăzi și Drumuri Naționale din România SA/Ministerul Fondurilor Europene – Direcția generală managementul fondurilor externe
   (Vec C-408/16)
   (2016/C 383/04)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel București

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Compania Națională de Autostrăzi și Drumuri Naționale din România SA

      Žalovaný: Ministerul Fondurilor Europene – Direcția generală managementul fondurilor externe

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 15 písm. c) smernice 2004/18/ES (1) vykladať v tom zmysle, že členskému štátu umožňuje, aby po pristúpení k Európskej únii neuplatňoval predmetnú smernicu, ak pred pristúpením uzatvoril vo svoj prospech zmluvu o financovaní s Európskou investičnou bankou, na základe ktorej sa na verejné zákazky, o ktorých zadaní sa má rozhodnúť, uplatnia osobitné požiadavky subjektu poskytujúceho úver, ako sú požiadavky v prejednávanej veci, ktoré sú prísnejšie než požiadavky povolené smernicou?

               2.

               Má sa smernica 2004/18/ES vykladať v tom zmysle, že bráni existencii vnútroštátneho právneho predpisu, akým je O.U.G. (mimoriadne nariadenie vlády) č. 72/2007, ktorý z dôvodov uvedených v predkladacej správe, čiže na účel dosiahnutia súladu so zmluvou o financovaní uzatvorenou pred pristúpením, stanovuje pôsobnosť ustanovení Príručky Európskej investičnej banky pre zadávanie zákaziek, a to ako výnimku z ustanovení právneho predpisu, ktorým sa do vnútroštátneho práva uvedená smernica prebrala, t. j. v prejednávanej veci O.U.G. (mimoriadne nariadenie vlády) č. 34/2006?

               3.

               Možno v rámci výkladu článku 9 ods. 5 a článku 60 písm. a) nariadenia ES č. 1083/2006 (2) považovať uvedenú verejnú zákazku, uzatvorenú v súlade s Príručkou Európskej investičnej banky pre zadávanie zákaziek a vnútroštátnym právom, za zákazku, ktorá je v súlade s legislatívou Únie a je spôsobilá na čerpanie nenávratnej dotácie z európskych fondov, poskytnutej retrospektívne?

               4.

               V prípade zápornej odpovede na predchádzajúcu otázku, ak sa napriek tomu konštatoval súlad predmetnej zákazky v čase preskúmania kvalifikačných predpokladov v rámci Programului operațional sectorial „Transport“ 2007 – 2013 (Sektorový operačný program „Doprava“ 2007 – 2013), predstavuje dané údajné porušenie právnych predpisov Únie v oblasti verejného obstarávania (stanovenie niektorých kritérií pre predbežnú kvalifikáciu záujemcov, obdobného charakteru ako v prípade kritérií podľa Príručky Európskej investičnej banky pre zadávanie zákaziek, ktoré sú prísnejšie v porovnaní s podmienkami smernice 2004/18/ES – uvedenými v bodoch 12 až 14 tohto návrhu) „nezrovnalosť“ podľa článku 2 bodu 7 nariadenia č. 1083/2006, ktorá vedie k povinnosti dotknutého členského štátu vykonať finančnú opravu/percentuálne zníženie na základe článku 98 ods. 2 nariadenia uvedeného vyššie?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, 2004, s. 114).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 z 11. júla 2006 , ktorým sa ustanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde a Kohéznom fonde a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1260/1999 (Ú. v. EÚ L 210, 2006, s. 25).


title: Vec T-225/02: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 22. novembra 2006 – Cámara de Comercio e Industria de Zaragoza/Komisia ( Európsky sociálny fond — Nariadenie (EHS) č. 4253/88 — Zrušenie finančnej pomoci — Žaloba o neplatnosť — Priama dotknutosť — Neprípustnosť )

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/40

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 22. novembra 2006 – Cámara de Comercio e Industria de Zaragoza/Komisia
   (Vec T-225/02) (1)

   („Európsky sociálny fond - Nariadenie (EHS) č. 4253/88 - Zrušenie finančnej pomoci - Žaloba o neplatnosť - Priama dotknutosť - Neprípustnosť“)
   (2006/C 331/89)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Cámara de Comercio e Industria de Zaragoza (Zaragoza, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne A. Sánchez-Rubio García, neskôr A. Creus Carreras a B. Uriarte Valiente, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: L. Escobar Guerrero a L. Flynn, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie K (2000) 2621 z 29. decembra 2000 o zrušení pomoci schválenej Európskym sociálnym fondom na základe rozhodnutia C (91) 2852 z 19. decembra 1991 o prijatí iniciatívy Spoločenstva „Euroform“ pre Španielsko (PO 913051ES8) a prostriedkov z Európskeho sociálneho fondu, ktoré španielske orgány pre Cámara de Comercio e Industria de Zaragoza schválili na projekt „Tricoin“ (EUR-82), ktorého vykonaním je poverená spoločnosť Copy Aragón de Zaragoza
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Cámara de Comercio e Industria de Zaragoza je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 233, 28.9.2002.


title: Vec F-27/05: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  28. júna 2006 – Le Maire/Komisia (Úradníci — Odmena — Zamietnutie denných diét)

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/32

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 28. júna 2006 – Le Maire/Komisia
   (Vec F-27/05) (1)

   (Úradníci - Odmena - Zamietnutie denných diét)
   (2006/C 190/59)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Viviane Le Maire (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: G. Bounéou a F. Frabetti, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia Komisie Európskych spoločenstiev, ktorým Komisia zamietla žalobkyni priznať denné diéty upravené v článku 10 prílohy VII Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev po jej nástupe do funkcie 16. februára 2004
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev znáša svoje vlastné trovy konania a polovicu trov konania žalobkyne.

      (1)  Ú. v. EÚ C 182, 23.7.2005 (najskôr zapísaná pod číslom T-191/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec T-355/17: Žaloba podaná 2. júna 2017 – Daico International/EUIPO – American Franchise Marketing (RoB)

text:
               24.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/70

         Žaloba podaná 2. júna 2017 – Daico International/EUIPO – American Franchise Marketing (RoB)
   (Vec T-355/17)
   (2017/C 239/81)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Daico International BV (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: M. Kassner, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: American Franchise Marketing Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie „RoB“ – ochranná známka Európskej únie č. 5 284 104.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 9. marca 2017 vo veci R 1405/2016-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 75 ods. 1 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie pravidla 62 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec C-113/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovensko) 6. marca 2017 – QJ/Ministerstvo vnútra SR, Migračný úrad

text:
               29.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 168/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovensko) 6. marca 2017 – QJ/Ministerstvo vnútra SR, Migračný úrad
   (Vec C-113/17)
   (2017/C 168/30)
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: QJ

      Žalovaný: Ministerstvo vnútra SR, Migračný úrad

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 46 ods. 3 Smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ (1) z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany (prepracované znenie) (ďalej len „procedurálna smernica“) vykladať tak, že vnútroštátny súd posudzujúci dôvodnosť potreby medzinárodnej ochrany žiadateľa môže z dôvodu predchádzajúceho opakovaného zrušenia zamietavého rozhodnutia a vrátenia veci späť správnemu orgánu na základe opakovane úspešného opravného prostriedku, ktorý sa tým javí ako neúčinný, sám rozhodnúť o jej udelení žiadateľovi, i keď z domácej právnej úpravy takáto právomoc pre súd nevyplýva?

               2.

               Ak je odpoveď na predchádzajúcu otázku kladná, vzťahuje sa takáto právomoc aj na odvolací (najvyšší) súd?

      (1)  Ú. v. EÚ 2013, L 180, s. 60.


title: Vec T-349/13: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. júla 2016 – Orange Business Belgium/Komisia („Verejné zákazky na služby — Verejné obstarávanie — Poskytovanie, Transeurópskych telematických službieb medzi správnymi orgánmi — nová generácia (TESTA ng’) — Odmietnutie ponuky uchádzača — Pridelenie zákazky — Transparentnosť — Rovnosť zaobchádzania — Zákaz diskriminácie — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/24

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. júla 2016 – Orange Business Belgium/Komisia
   (Vec T-349/13) (1)

   ((„Verejné zákazky na služby - Verejné obstarávanie - Poskytovanie, Transeurópskych telematických službieb medzi správnymi orgánmi - nová generácia (TESTA ng’) - Odmietnutie ponuky uchádzača - Pridelenie zákazky - Transparentnosť - Rovnosť zaobchádzania - Zákaz diskriminácie - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2016/C 305/32)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Orange Business Belgium SA (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: B. Schutyser a T. Villé, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: S. Delaude, S. Lejeune a F. Moro, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Wytinck a B. Hoorelbeke, avocats)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Európskej komisie z 19. apríla 2013, ktorým bola zamietnutá ponuka žalobkyne v rámci verejného obstarávania DIGIT/R2/PR/2011/039 – „Transeurópske telematické služby medzi správnymi orgánmi – nová generácia (TESTA-ng)“, ako aj rozhodnutia prideliť zákazku inému uchádzačovi

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Orange Business Belgium SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 31.8.2013.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 21. júla 2005 vo veci C-349/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 77/799/EHS — Vzájomná pomoc príslušných orgánov — Oblasť dane z pridanej hodnoty a spotrebných daní — Neúplné prebratie — Územie Gibraltáru)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/9

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   z 21. júla 2005
   vo veci C-349/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 77/799/EHS - Vzájomná pomoc príslušných orgánov - Oblasť dane z pridanej hodnoty a spotrebných daní - Neúplné prebratie - Územie Gibraltáru)
   (2005/C 217/16)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-349/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnený zástupca: R. Lyal), ktorú v konaní podporuje Španielske kráľovstvo, (splnomocnená zástupkyňa: N. Díaz Abad), proti Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska (splnomocnení zástupcovia: K. Manji a R. Caudwell, za právnej pomoci D. Wyatt, QC), ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 7. augusta 2003, Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann a A. Rosas, R. Silva de Lapuerta a A. Borg Barthet, sudcovia R. Schintgen, N. Colneric (spravodajkyňa), S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues, G. Arestis, M. Ilešič, J. Malenovský a J. Klučka, generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: R. Grass, vyhlásil 21. júla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si tým, že v oblasti dane z pridanej hodnoty a spotrebných daní neuplatnilo smernicu Rady 77/799/EHS z 19. decembra 1977 o vzájomnej pomoci príslušných úradov členských štátov v oblasti priamych a nepriamych daní, zmenenú a doplnenú smernicou Rady zo 6. decembra 1979 a smernicou Rady 92/12/EHS z 25. februára 1992 o všeobecných systémoch pre výrobky podliehajúce spotrebnej dani a o vlastníctve, pohybe a monitorovaní takýchto výrobkov, na územie Gibraltáru, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo Zmluvy ES.

               2)

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska je povinné nahradiť trovy konania.

               3)

               Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 239, 4.10.2003


title: Vec C-330/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 2. júna 2017 – Verbraucherzentrale Baden-Württemberg e.V./Germanwings GmbH

text:
               4.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 293/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 2. júna 2017 – Verbraucherzentrale Baden-Württemberg e.V./Germanwings GmbH
   (Vec C-330/17)
   (2017/C 293/20)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Verbraucherzentrale Baden-Württemberg e.V.

      Žalovaná: Germanwings GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa údaj o leteckom cestovnom za letecké dopravné služby uskutočňované v rámci Spoločenstva, ktorý sa má uvádzať podľa článku 23 ods. 1 viet 2 a 3 nariadenia č. 1008/2008/ES (1) v prípade, že nie je vyjadrený v mene Euro, uvádzať v určitej konkrétnej mene?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na otázku 1:
               V akej miestnej mene sa môžu udávať ceny uvedené v článku 2 bode 18 a článku 23 ods. 1 vetách 2 a 3 nariadenia č. 1008/2008/ES, ak letecký dopravca usadený v jednom členskom štáte (v tomto prípade Nemecko) na internete inzeruje a ponúka spotrebiteľovi leteckú dopravnú službu s miestom odletu v inom členskom štáte (v tomto prípade Spojené kráľovstvo)?
               Je v tejto súvislosti relevantné, že na túto ponuku bola použitá internetová adresa s doménou najvyššej úrovne (v tomto prípade www.germanwings.de) špecifickej pre členský štát, ktorá poukazuje na členský štát sídla leteckého dopravcu a spotrebiteľ má v tomto členskom štáte pobyt?
               Je v tejto súvislosti relevantné, či všetci alebo prevažný počet leteckých dopravcov udáva tieto sporné ceny v mene platnej v mieste odletu?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 z 24. septembra 2008 o spoločných pravidlách prevádzky leteckých dopravných služieb v Spoločenstve (prepracované znenie) (Ú. v. EÚ L 293, 2008, s. 3.


title: Vec T-144/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  19. mája 2008 – TF1/Komisia (Žaloba o neplatnosť — Rozhodnutie Komisie, ktoré považuje niektoré opatrenia prijaté Francúzskou republikou v prospech France 2 a France 3 za štátnu pomoc zlučiteľnú so spoločným trhom — Lehota na podanie žaloby — Článok 44 ods. 1 písm. c) rokovacieho poriadku — Neprípustnosť)

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/33

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 19. mája 2008 – TF1/Komisia
   (Vec T-144/04) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Rozhodnutie Komisie, ktoré považuje niektoré opatrenia prijaté Francúzskou republikou v prospech France 2 a France 3 za štátnu pomoc zlučiteľnú so spoločným trhom - Lehota na podanie žaloby - Článok 44 ods. 1 písm. c) rokovacieho poriadku - Neprípustnosť)
   (2008/C 171/60)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Télévision française 1 SA (TF1) (Nanterre, Francúzsko) (v zastúpení: J.-P. Hordies a C. Smits, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Buendía Sierra, N. Niejahr a C. Giolito, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2004/838/ES z 10. decembra 2003 o štátnej pomoci Francúzska v prospech France 2 a France 3 (Ú. v. EÚ 2004, L 361, s. 21)
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Télévision française 1 SA (TF1) znáša svoje vlastné trovy konania ako aj trovy konania Komisie.

               3.

               Francúzska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 168, 26.6.2004.


title: Vec T-259/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. apríla 2015 – Francúzsko/Komisia („EPUZF — Záručná sekcia — EPZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania — Opatrenia podpory pre rozvoj vidieka — Oblasti s prírodným znevýhodnením — Paušálna finančná oprava — Výdavky uskutočnené Francúzskom — Kritérium zaťaženia — Kontroly na mieste — Procesné záruky“)

text:
               13.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/10

         Rozsudok Všeobecného súdu z 30. apríla 2015 – Francúzsko/Komisia
   (Vec T-259/13) (1)

   ((„EPUZF - Záručná sekcia - EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania - Opatrenia podpory pre rozvoj vidieka - Oblasti s prírodným znevýhodnením - Paušálna finančná oprava - Výdavky uskutočnené Francúzskom - Kritérium zaťaženia - Kontroly na mieste - Procesné záruky“))
   (2015/C 228/11)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: E. Belliard, D. Colas, C. Candat a G. de Bergues, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Bianchi a G. von Rintelen, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne N. Díaz Abad, neskôr A. Sampol Pucurull, abogados del Estado)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie 2013/123/EÚ z 26. februára 2013, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 67, s. 20).

      Výrok rozsudku

               1.

               Vykonávacie rozhodnutie Komisie 2013/123/EÚ z 26. februára 2013, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), sa zrušuje v časti, v ktorej na Francúzsku republiku uplatňuje finančnú opravu v rámci opatrení podpory rozvoja vidieka pre ovce, ktoré neboli predmetom žiadosti o príspevok na ovce pre finančné roky 2008 a 2009.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Francúzska republika znáša tri štvrtiny svojich vlastných trov konania a tri štvrtiny trov konania Európskej komisie.

               4.

               Európska komisia znáša štvrtinu svojich vlastných trov konania a štvrtinu trov konania Francúzskej republiky.

               5.

               Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Vec T-355/13: Žaloba podaná 4. júla 2013 — easyJet Airline/Komisia

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/44

         Žaloba podaná 4. júla 2013 — easyJet Airline/Komisia
   (Vec T-355/13)
   2013/C 260/79
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: easyJet Airline Co. Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. J. Werner a R. Marian, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil, že rozhodnutie Komisie C(2013) 2727 final z 3. mája 2013 vo veci COMP/39.869 — easyJet/Schiphol je neplatné, a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Svojím prvým žalobným dôvodom žalobkyňa tvrdí, že v súvislosti s napadnutým rozhodnutím došlo k nesprávnemu právnemu posúdeniu [nesprávny výklad ustanovení článku 13 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 (1)] v spojení so zjavne nesprávnym posúdením (chybný záver, podľa ktorého je vnútroštátne konanie v Holandsku porovnateľné s vnútroštátnym súťažným orgánom zaoberajúcim sa vecou).

               2.

               Svojím druhým žalobným dôvodom žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je v rozpore so základnou procesnou požiadavkou, a konkrétne, že neboli uvedené primerané dôvody na jeho zamietnutie. Okrem toho Komisia nezohľadnila všetky skutkové a právne okolnosti, ktoré jej dala žalobkyňa do pozornosti.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec C-490/16: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. júla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovinsko) – A.S./Slovinská republika (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (EÚ) č. 604/2013 — Určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov — Príchod mimoriadne veľkého počtu štátnych príslušníkov tretích krajín žiadajúcich o získanie medzinárodnej ochrany — Organizácia prekročenia hranice orgánmi členského štátu s cieľom tranzitu do iného členského štátu — Vstup povolený výnimočne z humanitárnych dôvodov — Článok 13 — Protiprávne prekročenie vonkajšej hranice — Lehota dvanástich mesiacov od prekročenia hranice — Článok 27 — Opravný prostriedok — Rozsah súdneho preskúmania — Článok 29 — Lehota šiestich mesiacov na vykonanie odovzdania — Počítanie lehôt — Podanie žaloby — Odkladný účinok)

text:
               18.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 309/14

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. júla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovinsko) – A.S./Slovinská republika
   (Vec C-490/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (EÚ) č. 604/2013 - Určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov - Príchod mimoriadne veľkého počtu štátnych príslušníkov tretích krajín žiadajúcich o získanie medzinárodnej ochrany - Organizácia prekročenia hranice orgánmi členského štátu s cieľom tranzitu do iného členského štátu - Vstup povolený výnimočne z humanitárnych dôvodov - Článok 13 - Protiprávne prekročenie vonkajšej hranice - Lehota dvanástich mesiacov od prekročenia hranice - Článok 27 - Opravný prostriedok - Rozsah súdneho preskúmania - Článok 29 - Lehota šiestich mesiacov na vykonanie odovzdania - Počítanie lehôt - Podanie žaloby - Odkladný účinok))
   (2017/C 309/19)
   Jazyk konania: slovinčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: A.S.

      Žalovaná: Slovinská republika

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 27 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov, v spojení s odôvodnením 19 tohto nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že žiadateľ o medzinárodnú ochranu sa v rámci žaloby podanej proti rozhodnutiu o odovzdaní, ktoré bolo voči nemu prijaté, môže dovolávať nesprávneho uplatnenia kritéria zodpovednosti súvisiaceho s protiprávnym prekročením hranice členského štátu, ktoré je stanovené v článku 13 ods. 1 uvedeného nariadenia.

               2.

               Článok 13 ods. 1 nariadenia č. 604/2013 sa má vykladať v tom zmysle, že štátneho príslušníka tretej krajiny, ktorého vstup bol tolerovaný orgánmi prvého členského štátu konfrontovanými s príchodom mimoriadne veľkého počtu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí chceli prejsť cez tento členský štát, aby podali žiadosť o medzinárodnú ochranu v inom členskom štáte bez toho, aby spĺňali podmienky vstupu v zásade vyžadované v tomto prvom členskom štáte, treba považovať za „protiprávne prekračujúceho“ hranicu uvedeného prvého členského štátu v zmysle tohto ustanovenia.

               3.

               Článok 13 ods. 1 druhá veta nariadenia č. 604/2013 v spojení s jeho článkom 7 ods. 2 sa má vykladať v tom zmysle, že podanie žaloby proti rozhodnutiu o odovzdaní nemá vplyv na počítanie lehoty stanovenej v uvedenom článku 13 ods. 1.

         Článok 29 ods. 1 a 2 uvedeného nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že podanie takej žaloby so sebou prináša, že lehota zakotvená v týchto ustanoveniach začína plynúť až od konečného rozhodnutia o tejto žalobe, vrátane situácie, ak sa súd, ktorému bola vec predložená, rozhodol zaslať návrh na začatie prejudiciálneho konania Súdnemu dvoru, pokiaľ má uvedená žaloba v súlade s článkom 27 ods. 3 toho istého nariadenia odkladný účinok.

      (1)  Ú. v. EÚ C 419, 14.11.2016.


title: Vec C-198/12: Žaloba podaná 26. apríla 2012 — Európska komisia/Bulharská republika

text:
               30.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/14

         Žaloba podaná 26. apríla 2012 — Európska komisia/Bulharská republika
   (Vec C-198/12)
   2012/C 194/23
   Jazyk konania: bulharčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: T. Scharf, O. Beynet, S. Petrova)

      Žalovaná: Bulharská republika

      Návrhy žalobkyne

   Európska Komisia navrhuje,

               —

               určiť, že Bulharská republika si nesplnila svoje povinnosti vyplývajúce z článku 14 ods. 1 v spojení s článkom 16 ods. 1 a ods. 2 písm. b) nariadenia (ES) č. 715/2009 (1) sprístupniť všetkým účastníkom trhu maximálnu kapacitu a predovšetkým služby pre virtuálnu prepravu plynu v opačnom smere,

               —

               zaviazať Bulharskú republiku na náhradu trov konania

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa Komisia domáha konštatovania, že Bulharská republika si nesplnila povinnosti vyplývajúce jej z článku 14 ods. 1 v spojení s článkom 16 ods. 1 a ods. 2 písm. b) nariadenia (ES) č. 715/2009, ktoré nahrádzajú článok 4 ods. 1, ako aj článok 5 ods. 1 a 2 nariadenia (ES) č. 1775/2005.
   Ide o tieto povinnosti:

               —

               povinnosť vyplývajúca z článku 14 ods. 1 nariadenia v spojení s článkom 16 ods. 1 a ods. 2 písm. b) nariadenia (ES) č. 715/2009 sprístupniť všetkým účastníkom trhu maximálnu kapacitu a predovšetkým služby pre virtuálnu prepravu plynu v opačnom smere.
               Bulharské orgány sa domnievajú, že nesplnenie vyššie uvedenej povinnosti, sprístupniť maximálnu kapacitu, je odôvodnené tým, že medzi tranzitným a vnútroštátnym systémom prepravy plynu Bulharskej republiky neexistuje fyzické spojenie a že tieto systémy podliehajú odlišnej právnej úprave.
               Ako ďalší dôvod pre nesplnenie vyššie uvedenej povinnosti uvádzajú bulharské orgány existenciu troch platných medzištátnych dohovorov medzi Bulharskou republikou a vládou ZSSR, ktoré boli uzatvorené v rokoch 1986 a 1989.
               Komisia namieta, že ak je obchodná zmluva z 27. apríla 1998 uzatvorená na základe týchto medzištátnych dohovorov medzi OOO Gazprom a Bulgartransgaz EAD prekážkou pre splnenie povinnosti sprístupniť maximálnu kapacitu, Bulharská republika je povinná uplatniť podľa článku 351 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie všetky vhodné opatrenia na odstránenie takejto prípadnej nezlučiteľnosti s predpismi práva Únie.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 z 13. júla 2009 o podmienkach prístupu do prepravných sietí pre zemný plyn, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1775/2005 (Ú. v. EÚ L 211, s. 36).


title: Vec T-32/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  10. februára 2012 — Verenigde Douaneagenten/Komisia [ „Colná únia — Dovoz surového trstinového cukru s pôvodom z Holandských Antíl — Dodatočný výber dovozného cla — Žiadosť o odpustenie dovozného cla — Článok 220 ods. 2 písm. b) a článok 239 nariadenia (EHS) č. 2913/92 — Porušenie podstatných formálnych náležitostí“ ]

text:
               24.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/21

         Rozsudok Všeobecného súdu z 10. februára 2012 — Verenigde Douaneagenten/Komisia
   (Vec T-32/11) (1)

   (Colná únia - Dovoz surového trstinového cukru s pôvodom z Holandských Antíl - Dodatočný výber dovozného cla - Žiadosť o odpustenie dovozného cla - Článok 220 ods. 2 písm. b) a článok 239 nariadenia (EHS) č. 2913/92 - Porušenie podstatných formálnych náležitostí)
   2012/C 89/34
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Verenigde Douaneagenten BV (Rotterdam, Holandsko) (v zastúpení: J. van der Meché a S. Moolenaar, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Bouyon a B. Burggraaf, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2010) 6754 v konečnom znení z 1. októbra 2010, ktoré jednak stanovuje, že je potrebné dodatočné zapísanie cla, a jednak, že odpustenie tohto cla nie je v konkrétnom prípade odôvodnené (REC 02/09)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie K(2010) 6754 v konečnom znení z 1. októbra 2010 sa zrušuje v rozsahu, v akom stanovuje, že odpustenie tohto cla vo výške 531 985,59 eura nie je na základe článku 239 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, odôvodnené.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Každý účastník konania znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 103, 2.4.2011.


title: Vec T-187/06: Žaloba podaná 18. júla 2006 – Schräder/Úrad spoločenstva pre odrody rastlín (SUMCOL 01)

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/39

         Žaloba podaná 18. júla 2006 – Schräder/Úrad spoločenstva pre odrody rastlín (SUMCOL 01)
   (Vec T-187/06)
   (2006/C 212/68)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Nemecko) (v zastúpení: T. Leidereiter, W.-A. Schmidt, I. Memmler, advokáti)

      Žalovaný: Úrad spoločenstva pre odrody rastlín
   Návrhy žalobcu

               —

               zmeniť rozhodnutie odvolacieho výboru žalovaného z 2. mája 2006 (sp. zn. 003/2004) tak, že sa vyhovie odvolaniu žalobcu proti rozhodnutiu žalovaného č. R 446 a udelí sa právo, o ktoré bolo požiadané v prihláške o udelenie práv Spoločenstva k odrodám rastlín SUMCOL 01 (č. 2001/0905),

               —

               subsidiárne zrušiť rozhodnutie odvolacieho výboru žalovaného z 2. mája 2006 (sp. zn. A003/2004) a uložiť žalovanému, aby o prihláške o udelenie práv Spoločenstva k odrodám rastlín č. 2001/0905 opätovne rozhodol v súlade s rozsudkom,

               —

               subsidiárne zrušiť rozhodnutie odvolacieho výboru žalovaného z 2. mája 2006 (sp. zn. A003/2004),

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasované právo Spoločenstva k odrodám rastlín: SUMCOL 01 (prihláška o udelenie práv Spoločenstva k odrodám rastlín č. 2001/0905).

      Rozhodnutie výboru: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho výboru: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: predovšetkým porušenie článku 62 v spojení s článkom 7 nariadenia (ES) č. 2100/94 (1) z dôvodu nesprávnych skutkových zistení; podľa žalobcu je prihlasovaná odroda spôsobilá ochrany, pretože má potrebnú rozlišovaciu spôsobilosť; porušenie článku 76 nariadenia č. 2100/94 z dôvodu nedostatočného zistenia skutkového stavu ako aj článku 75 tohto nariadenia z dôvodu porušenia práva byť vypočutý.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 2100/94 z 27. júla 1994 o právach spoločenstva k odrodám rastlín (Ú. v. ES L 227, s. 1; Mim. vyd. 03/016, s. 390).


title: Vec T-67/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 21. decembra 2016 – fleur ami/EUIPO – 8 seasons design (Lampy)

text:
               20.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/47

         Uznesenie Všeobecného súdu z 21. decembra 2016 – fleur ami/EUIPO – 8 seasons design (Lampy)
   (Vec T-67/16) (1)

   (2017/C 053/57)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 111, 29.3.2016.


title: Vec C-634/16 P: Odvolanie podané 7. decembra 2016: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 28. septembra 2016 vo veci T-476/15, European Food SA/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               20.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/7

         Odvolanie podané 7. decembra 2016: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 28. septembra 2016 vo veci T-476/15, European Food SA/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   (Vec C-634/16 P)
   (2017/C 086/09)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: M. Rajh, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastníci konania: European Food SA, Société des produits Nestlé SA

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil napadnutý rozsudok,

               —

               uložil spoločnosti European Food povinnosť nahradiť trovy konania Úradu.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Po prvé, Všeobecný súd nezohľadnil že nariadenie č. 207/2009 (1) a nariadenie č. 2868/95 (2) zakotvujú dva druhy lehôt pre podania v konaniach pred Úradom, a to také, ktoré stanovuje samotná právna úprava, a ktoré preto Úrad nemôže predĺžiť, a také, ktoré stanovuje Úrad v každom individuálnom prípade pre potreby riadneho uskutočnenia konania, a ktoré môžu v prípade, že je to vhodné vzhľadom na osobitné okolnosti prípadu, byť predĺžené na základe žiadosti účastníkov konania. Tvrdenie Všeobecného súdu o tom, že na konanie o neplatnosti za základe absolútnych dôvodov neplatnosti sa nevzťahuje žiadna lehota, je teda nesprávne.
   Po druhé, Všeobecný súd nesprávne vyložil zmysel a účinky článku 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009. Tento článok sa vzťahuje na všetky druhy konaní pred Úradom a na všetky použiteľné lehoty, konkrétne na (i) tie, ktoré vyplývajú priamo z nariadenia č. 207/2009 a z nariadenia č. 2868/95, a (ii) tie, ktoré stanovuje EUIPO pri výkone svojej právomoci zabezpečovať priebeh konaní, ktoré pred ním prebiehajú.
   Po tretie, sústredením sa na tretí pododsek pravidla 50 ods. 1 nariadenia č. 2868/95 Všeobecný súd nezohľadnil hlavný zmysel tohto pravidla, ktorý sa nachádza v jeho prvom pododseku, a to, že odvolací senát podlieha rovnakým procesným pravidlám ako oddelenie, ktoré vydalo rozhodnutie, ktoré je predmetom odvolania. Prvý pododsek sa neobmedzuje len na námietkové konania, ale vzťahuje sa na všetky konania, vrátanie konaní o neplatnosti.
   Po štvrté, odvolaním napadnutý rozsudok porušil článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 tým, že (i) neuplatnil toto ustanovenia na lehoty stanovené Úradom a (ii) uprel odvolaciemu senátu jeho právomoc podľa článku 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 posúdiť, či je dôkaz predložený po prvý raz možné považovať za „nový“, a v prípade, že to tak nie je, vykonať svoju právomoc voľnej úvahy pokiaľ ide o prípustnosť takéhoto dôkazu.
   Napokon, napadnutý rozsudok porušuje rovnováhu medzi príslušnými procesnými právami jednotlivých účastníkov konania tým, že dáva ktorémukoľvek účastníkovi konania ničím nepodmienené právo predložiť akýkoľvek dôkaz v akomkoľvek štádiu konania pred Úradom, vrátane odvolacieho konania. Toto pripravuje odporcu o jeden krok administratívneho preskúmania v prípade, že sa navrhovateľ v konaní o zrušenie svojvoľne rozhodne nepredložiť akékoľvek, alebo akékoľvek relevantné, skutočnosti alebo dôkazy pred zrušovacím oddelením. Navyše, udelenie ktorémukoľvek z účastníkov konania nepodmienečného oprávnenia predložiť akýkoľvek dôkaz v akomkoľvek štádiu konania je tiež v rozpore so zásadou hospodárnosti konania a zásadou riadnej správy vecí verejných.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, 2009, s. 1).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 303, 1995, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).


title: Vec C-326/09: Žaloba podaná 12. augusta 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika

text:
               19.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/10

         Žaloba podaná 12. augusta 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika
   (Vec C-326/09)
   2009/C 312/16
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. van Beek a M. Kaduczak, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Poľská republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2004/113/ES z 13. decembra 2004 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania medzi mužmi a ženami v prístupe k tovaru a službám a k ich poskytovaniu (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice 2004/113/ES uplynula 21. decembra 2007.

      (1)  Ú. v. EÚ L 373, s. 37.


title: Vec F-76/15: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 28. apríla 2016 – FY/Rada (Verejná služba — Sociálne zabezpečenie — Spoločný systém zdravotného poistenia — Prevzatie zdravotných nákladov — Rozsah náhrady — Uznanie choroby za ťažkú chorobu — Kritériá — Článok 72 služobného poriadku a všeobecné výkonné ustanovenia o náhrade zdravotných nákladov)

text:
               20.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/37

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 28. apríla 2016 – FY/Rada
   (Vec F-76/15) (1)

   ((Verejná služba - Sociálne zabezpečenie - Spoločný systém zdravotného poistenia - Prevzatie zdravotných nákladov - Rozsah náhrady - Uznanie choroby za ťažkú chorobu - Kritériá - Článok 72 služobného poriadku a všeobecné výkonné ustanovenia o náhrade zdravotných nákladov))
   (2016/C 222/47)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: FY (v zastúpení: J.-N. Louis a N. de Montigny, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a M. Veiga, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia úradu pre plnenie nárokov v Bruseli, ktorým sa zamieta žiadosť o predĺženie uznania choroby, ktorou trpí syn žalobkyne, za ťažkú chorobu a žiadosť o prevzatie 100 % zdravotných nákladov súvisiacich s touto chorobou

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie z 8. apríla 2014, ktorým úrad pre plnenie nárokov v Bruseli (Belgicko) zamietol žiadosť o predĺženie uznania choroby syna FY ako ťažkej choroby, sa zrušuje.

               2.

               Rada Európskej únie znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila FY.

      (1)  Ú. v. EÚ C 245, 27.7.2015, s. 51.


title: Vec F-145/06: Žaloba podaná 22. decembra 2006 – Pascual García/Komisia

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/42

         Žaloba podaná 22. decembra 2006 – Pascual García/Komisia
   (Vec F-145/06)
   (2007/C 56/79)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: César Pascual García (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: B. Cortese a C. Cortese, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie generálneho riaditeľa JRC – Joint Research Centre Komisie Európskych spoločenstiev (JRC) zo 7. apríla 2006 oznámené žalobcovi 17. apríla 2006 v rozsahu, v akom nevzalo do úvahy jeho kandidatúru týkajúcu sa pracovného miesta uvedeného v oznámení o výberovom konaní na voľné pracovné miesto COM/2005/2969 – B/3/B*11 – JRC.I.04 – IHCP – Ispra a v zozname úspešných uchádzačov vo výberovom konaní EPSO/B/23/04 (1) uviedlo poznámku, v ktorej služby Komisie informuje o tom, že žalobca nespĺňa podmienky pre účasť v tomto výberovom konaní,

               —

               v prípade potreby zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu Komisie z 22. septembra 2006, ktoré bolo žalobcovi oznámené 13. novembra 2006 a ktorým bola jeho sťažnosť č. R/400/06 zamietnutá,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca – úspešný uchádzač vo výberovom konaní EPSO/B/23/04 nebol JRC prijatý do zamestnania, keďže generálny riaditeľ JRC sa domnieval, že nespĺňa podmienky účasti vo výberovom konaní.
   Vo svojej žalobe žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie: i) je postihnuté zneužitím konania, pretože nesprávne zmenilo posúdenie jeho kvalifikácie a skúseností výberovou komisiou a to bez toho, aby sa táto komisia dopustila zjavne nesprávneho posúdenia; ii) porušilo právny rámec stanovený v oznámení o výberovom konaní; iii) je postihnuté zjavne nesprávnym posúdením, ako aj vážnym nedostatkom odôvodnenia z dôvodu jeho nelogickosti; iv) porušilo zásadu ochrany legitímnej dôvery.
   Subsidiárne podľa žalobcu napadnuté rozhodnutie porušilo zásadu rovnosti zaobchádzania. Za predpokladu, že porušenie tejto zásady vyplýva z ustanovení oznámenia o výberovom konaní, toto oznámenie musí byť vyhlásené za nezákonné.

      (1)  Oznámenie o výberovom konaní EPSO/B/23/04 za účelom vytvorenia skupiny úspešných uchádzačov o pracovné miesta technických zamestnancov (B 5/B 4) vo výskumnej a technickej oblasti (Ú. v. ES C 81 A, 31.3.2004, s. 17).


title: Vec T-124/07: Žaloba podaná 17. apríla 2007 – Siemens Transmission & Distribution a Nuova Magrini Galileo/Komisia

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/32

         Žaloba podaná 17. apríla 2007 – Siemens Transmission & Distribution a Nuova Magrini Galileo/Komisia
   (Vec T-124/07)
   (2007/C 140/54)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyne: Siemens Transmission & Distribution SA (Grenoble, Francúzsko) a Nuova Magrini Galileo SpA (Bergamo, Taliansko) (v zastúpení: H. Wollmann a F. Urlesberger, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť článok 1 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v ktorom stanoví, že sa žalobkyne v dobe od 15. apríla 1988 do 13. decembra 2000, od 1. apríla 2002 do 9. októbra 2002 a od 21. januára 2004 do 11. mája 2004 dopustili porušenia článku 81 ES alebo článku 53 Dohody o EHP,

               —

               zrušiť článok 2 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v ktorom sa týka žalobkýň,

               —

               alternatívne znížiť pokutu uloženú žalobkyniam v článku 2 písm. l) rozhodnutia na čiastku, ktorá neprevyšuje 2 750 000 eur pre prvú žalobkyňu a 1 100 000 eur pre druhú žalobkyňu,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyne napadajú rozhodnutie Komisie K(2006) 6762 konečné znenie z 24. januára 2007 vo veci COMP/F/38.899 – Rozvádzače izolované plynom. V napadnutom rozhodnutí bola žalobkyniam a ďalším podnikom uložená pokuta kvôli porušeniu článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP. Žalobkyne sa podľa názoru Komisie zúčastnili súboru dohôd a zosúladených postupov v odvetví „rozvádzačov izolovaných plynom“.
   Žalobkyne uvádzajú na odôvodnenie svojej žaloby na prvom mieste porušenie článku 81 ods. 1 ES a článku 23 nariadenia (ES) č. 1/2003 (1). V tejto súvislosti tvrdia, že pokuta im uložená prekračuje 10 % obratu každej z nich v poslednom hospodárskom roku predchádzajúcom tomuto rozhodnutiu. Komisia navyše nezohľadnila pri stanovení pokuty individuálne pomery žalobkýň. Žalobkyne ďalej uvádzajú, že určenie podnikov, s ktorými majú ručiť spoločne a nerozdielne, ako aj rozdelenie celkovej čiastky pokuty medzi jednotlivých dlžníkov nie je odôvodnené a správne. Okrem toho žalovaná nadhodnotila dobu trvania údajného protiprávneho konania a nezohľadnila, že prevažná časť tohto konania je už premlčaná. Nakoniec Komisia určila bez relevantného dôkazu, že účelom a účinkom údajného protiprávneho konania do 13. decembra 2000 bolo obmedzenie hospodárskej súťaže v rámci Spoločenstva.
   Po druhé žalobkyne uvádzajú, že žalovaná porušila podstatné formálne náležitosti. V tejto súvislosti namietajú porušenie práva na vypočutie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 4.1.2003, s. 1 – 25; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec T-249/99: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  5. septembra 2006 – Jongste/Komisia

text:
               28.10.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/30

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 5. septembra 2006 – Jongste/Komisia
   (Vec T-249/99) (1)

   (2006/C 261/59)

      Jazyk konania: holandčina

   Predseda druhej rozšírenej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. ES C 6, 8.1.2000.


title: Vec T-207/11: Žaloba podaná 8. apríla 2011 — EyeSense/ÚHVT — Osypka Medical (ISENSE)

text:
               2.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/15

         Žaloba podaná 8. apríla 2011 — EyeSense/ÚHVT — Osypka Medical (ISENSE)
   (Vec T-207/11)
   2011/C 194/23
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: EyeSense AG (Bazilej, Švajčiarsko) (v zastúpení: N. Aicher, Rechtsanwältin)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Osypka Medical GmbH (Berlín, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 4. februára 2011 vo veci odvolania R 1098/2010-4,

               —

               zaviazal žalovaného nahradiť trovy konania vrátane trov odvolacieho konania na ÚHVT.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Osypka Medical.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „ISENSE“ pre tovary a služby zaradené do tried 9, 10 a 42 (prihláška č. 7 165 327).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka „EyeSense“ pre tovary a služby zaradené do tried 10 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), pretože medzi kolidujúcimi ochrannými známkami existuje pravdepodobnosť zámeny.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (kodifikované znenie) (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-482/04 P: Odvolanie podané dňa 22. novembra 2004: SNF S.A.S. proti uzneseniu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) zo 6. septembra 2004 vo veci T-213/02, SNF S.A. proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               22.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/15

         Odvolanie podané dňa 22. novembra 2004: SNF S.A.S. proti uzneseniu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) zo 6. septembra 2004 vo veci T-213/02, SNF S.A. proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec C-482/04 P)
   (2005/C 19/29)
   Jazyk konania: angličtina
   SNF S.A.S., so sídlom v Andrézieux, Francúzsko, v zastúpení: K. Van Meldegem a C. Mereu, advokáti, podala dňa 22. novembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev odvolanie proti uzneseniu Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (piata komora) zo 6. septembra 2004 vo veci T-213/02 (1), SNF S.A. proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               vyslovil, že podané odvolanie je prípustné a dôvodné;

               —

               zrušil uznesenie Súdu prvého stupňa zo 6. septembra 2004 vo veci T-213/02;

               —

               vyslovil, že odvolateľove návrhy vo veci T-213/02 sú prípustné;

               —

               rozhodol vo veci samej alebo, subsidiárne, vrátil vec na ďalšie konanie Súdu prvého stupňa; a

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu všetkých trov konania a výdavkov spojených s obidvomi konaniami.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Žalobca uvádza, že sporné uznesenie Súdu prvého stupňa má byť zrušené z nasledovných dôvodov:

               a)

               Súd prvého stupňa podal nesprávny výklad článku 114 ods. 1 rokovacieho poriadku a porušil zásadu právnej účinnosti a povinnosť uviesť odôvodnenie;

               b)

               Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia skutkového stavu;

               c)

               uznesenie Súdu prvého stupňa porušuje právo na úplnú a účinnú súdnu ochranu a právo na spravodlivý proces.

      (1)  Ú. v. ES C 233,z 28.09.2002, s. 28