title: Vec T-276/22: Žaloba podaná 17. mája 2022 – Groz-Beckert/EUIPO (Pozičná ochranná známka poostávajúca z farieb biela, stredne červená a tmavozelená na balení vo forme kvádra)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/44

      Žaloba podaná 17. mája 2022 – Groz-Beckert/EUIPO (Pozičná ochranná známka poostávajúca z farieb biela, stredne červená a tmavozelená na balení vo forme kvádra)
      (Vec T-276/22)
      (2022/C 257/57)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Groz-Beckert KG (Albstadt, Nemecko) (v zastúpení: M. Nielen a U. Kaufmann, Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška pozičnej ochrannej známky poostávajúcej z farieb biela, stredne červená a tmavozelená na balení vo forme kvádra – prihláška č. 18 243 039

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 2. marca 2022 vo veci R 1447/2021-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 95 ods. 1 prvej vety nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-277/22: Žaloba podaná 17. mája 2022 – Groz-Beckert/EUIPO (Pozičná ochranná známka poostávajúca z farieb biela, stredne červená a tmavozelená na balení vo forme kvádra)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/45

      Žaloba podaná 17. mája 2022 – Groz-Beckert/EUIPO (Pozičná ochranná známka poostávajúca z farieb biela, stredne červená a tmavozelená na balení vo forme kvádra)
      (Vec T-277/22)
      (2022/C 257/58)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Groz-Beckert KG (Albstadt, Nemecko) (v zastúpení: M. Nielen a U. Kaufmann, Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška pozičnej ochrannej známky poostávajúcej z farieb biela, stredne červená a tmavozelená na balení vo forme kvádra – prihláška č. 18 243 038

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 2. marca 2022 vo veci R 1444/2021-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 95 ods. 1 prvej vety nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-282/22: Žaloba podaná 18. mája 2022 – Mazepin/Rada

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/45

      Žaloba podaná 18. mája 2022 – Mazepin/Rada
      (Vec T-282/22)
      (2022/C 257/59)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Dmitry Arkadievič Mazepin (Moskva, Rusko) (v zastúpení: D. Rovetta, M. Campa, M. Moretto a V. Villante, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/397 z 9. marca 2022, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/145/SZBP o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie, ktorým sa narúša alebo ohrozuje územná celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (1) a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2022/396 z 9. marca 2022, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 269/2014 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie narúšajúce alebo ohrozujúce územnú celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (2); a

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia, článku 296 ZFEÚ a článku 41 Charty základných práv, ako aj na porušení práva na účinnú súdnu ochranu a článku 47 Charty základných práv Európskej únie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení, porušení dôkazného bremena, porušení kritérií zaradenia do zoznamu uvedených v článku 1 ods. 1 písm. a) a e) a článku 2 ods. 1 písm. a) a g) rozhodnutia Rady 2014/145/SZBP zo 17. marca 2014, ako aj v článku 3 ods. 1 písm. a) a g) nariadenia Rady (EÚ) č. 269/2014 zo 17. marca 2014, ktoré sa týkajú reštriktívnych opatrení vzhľadom na konanie narúšajúce alebo ohrozujúce územnú celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality a na porušení základných práv žalobcu na vlastníctvo a slobodu podnikania (články 16 a 17 Charty základných práv Európskej únie).

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení základnej zásady zákazu diskriminácie.

         (1)  Ú. v. EÚ L 80, 2022, s. 31.

         (2)  Ú. v. EÚ L 80, 2022, s. 1.


title: Vec T-283/22: Žaloba podaná 19. mája 2022 – Moshkovich/Rada

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/46

      Žaloba podaná 19. mája 2022 – Moshkovich/Rada
      (Vec T-283/22)
      (2022/C 257/60)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Vadim Nikolaevich Moshkovich (Tambov, Rusko) (v zastúpení: D. Rovetta, M. Campa, T. Bontinck, A. Guillerme, L. Burguin, M. Moretto, V. Villante a M. Pirovano, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/397 z 9. marca 2022, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/145/SZBP o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie, ktorým sa narúša alebo ohrozuje územná celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (1) a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2022/396 z 9. marca 2022, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 269/2014 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie narúšajúce alebo ohrozujúce územnú celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (2), a

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení práva na účinnú súdnu ochranu a článku 47 Charty základných práv Európskej únie, ako aj na porušení povinnosti odôvodnenia a článku 296 ZFEÚ.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení a porušení kritérií zaradenia do zoznamu uvedených v článku 1 ods. 1 a článku 2 ods. 1 rozhodnutia Rady 2014/145/SZBP zo 17. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie, ktorým sa narúša alebo ohrozuje územná celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny a článku 3 ods. 1 nariadenia Rady (EÚ) č. 269/2014 zo 17. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie narúšajúce alebo ohrozujúce územnú celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality a na porušení základných práv žalobcu na vlastníctvo a slobodu podnikania (články 16 a 17 Charty základných práv Európskej únie).

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení základnej zásady zákazu diskriminácie.

         (1)  Ú. v. EÚ L 80, 2022, s. 31.

         (2)  Ú. v. EÚ L 80, 2022, s. 1.


title: Vec T-291/22: Žaloba podaná 18. mája 2022 – Pumpyanskiy/Rada

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/47

      Žaloba podaná 18. mája 2022 – Pumpyanskiy/Rada
      (Vec T-291/22)
      (2022/C 257/61)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Alexander Dmitrievich PUMPYANSKIY (Ženeva, Švajčiarsko) (v zastúpení: T. Bontinck, A. Guillerme a L. Burguin, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/397 (1) z 9. marca 2022 v rozsahu, v akom zapísalo žalobcu pod číslom 719 prílohy tohto rozhodnutia,

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie (EÚ) 2022/396 (2) z 9. marca 2022 v rozsahu, v akom zapísalo žalobcu pod číslom 719 prílohy I tohto nariadenia,

                  —

                  uložil Rade povinnosť zaplatiť sumu predbežne 100 000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy, ktorú utrpel žalobca,

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení práva na účinnú súdnu ochranu a povinnosti odôvodnenia prináležiacej správnemu orgánu.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení, pokiaľ ide o dôvody uvádzané Radou.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality a základných práv, pokiaľ ide o prijatie reštriktívnych opatrení voči žalobcovi a neoprávnený zásah do jeho základných práv upravených Chartou základných práv Európskej únie.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania a zásady právnej istoty, pokiaľ ide o uplatnenie kritéria týkajúceho sa osôb „spojených“ s osobami zaradenými do zoznamu osôb podliehajúcich reštriktívnym opatreniam.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/397 z 9. marca 2022, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/145/SZBP o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie, ktorým sa narúša alebo ohrozuje územná celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 80, 2022, s. 31).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2022/396 z 9. marca 2022, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 269/2014 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie narúšajúce alebo ohrozujúce územnú celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 80, 2022, s. 1).


title: Vec T-293/22: Žaloba podaná 19. mája 2022 – PB/SRB

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/48

      Žaloba podaná 19. mája 2022 – PB/SRB
      (Vec T-293/22)
      (2022/C 257/62)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: PB (v zastúpení: N. de Montigny, avocate)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB)

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie predsedníčky SRB zo 16. júla 2021, ktorým nebol žalobca preradený na konci preraďovania v roku 2021;

                  —

                  v prípade potreby zrušil rozhodnutie SRB zo 14. februára 2022, ktorým bola zamietnutá sťažnosť podaná žalobcom 15. októbra 2021 proti rozhodnutiu o tom, že nebude preradený;

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza sedem žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení procesných pravidiel uplatniteľných na vykonanie preradenia, ako je stanovené v článku 5 všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 54 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie (ďalej len „OPU“).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na nesprávnej analýze článku 4 OPU a nesprávnom posúdení miery zodpovednosti vo vzťahu k určitej funkcii, a nie vo vzťahu k platovej triede.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení procesných pravidiel zmiešaného výboru pre preradenie a povinnosti vypracovať správu týkajúcu sa každého hodnotiaceho obdobia.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení práva na prístup k dokumentom a na porušení zásad transparentnosti, predvídateľnosti a právnej istoty, ako aj na existencii objektívnej zaujatosti z dôvodu nedostatku informácií v niekoľkých fázach konania.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti uviesť odôvodnenie a chybách urobených v zozname posudzovaných faktorov.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení prílohy II OPU a stanoveného cieľového priemeru.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení spisu žalobcu, jeho zásluh a počtu odpracovaných rokov v porovnaní s kolegami na tom istom riaditeľstve.


title: Vec T-295/22: Žaloba podaná 20. mája 2022 – Crush Series Publishing/EUIPO – Mediaproduccion (The Crush Series)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/48

      Žaloba podaná 20. mája 2022 – Crush Series Publishing/EUIPO – Mediaproduccion (The Crush Series)
      (Vec T-295/22)
      (2022/C 257/63)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Crush Series Publishing s.r.o. (Praha, Česká republika) (v zastúpení: D.-M. Belciu, lawyer)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Mediaproduccion SLU (Barcelona, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa na Všeobecnom súde.

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie The Crush Series – prihláška č. 18 119 385.

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 15. marca 2022 vo veci R 1303/2021-5.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  zamietol námietku a vyhovel prihláške ochrannej známky Európskej únie „The Crush Series“, č. 18 119 385 a zapísal prihlasovanú ochrannú známku;

                  —

                  uložil EUIPO a vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy tohto konania a konania pred odvolacím senátom.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 95 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 2017/1001.


title: Vec T-297/22: Žaloba podaná 20. mája 2022 – BB Services/EUIPO – Lego Juris (Tvar hračkárskej postavičky s výstupkom na hlave)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/49

      Žaloba podaná 20. mája 2022 – BB Services/EUIPO – Lego Juris (Tvar hračkárskej postavičky s výstupkom na hlave)
      (Vec T-297/22)
      (2022/C 257/64)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: BB Services GmbH (Flörsheim am Main, Nemecko) (v zastúpení: M. Krogmann, Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Lego Juris A/S (Billund, Dánsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: trojrozmerná ochranná známka Európskej únie (Tvar hračkárskej postavičky s výstupkom na hlave) – ochranná známka Európskej únie č. 50 450

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 16. marca 2022 vo veci R 1355/2021-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a vyhlásil ochrannú známku Európskej únie č. 50 450 za neplatnú,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. e) bodu i) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. e) bodu ii) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-298/22: Žaloba podaná 20. mája 2022 – BB Services/EUIPO – Lego Juris (Tvar hračkárskej postavičky)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/50

      Žaloba podaná 20. mája 2022 – BB Services/EUIPO – Lego Juris (Tvar hračkárskej postavičky)
      (Vec T-298/22)
      (2022/C 257/65)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: BB Services GmbH (Flörsheim am Main, Nemecko) (v zastúpení: M. Krogmann, Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Lego Juris A/S (Billund, Dánsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: trojrozmerná ochranná známka Európskej únie (Tvar hračkárskej postavičky s výstupkom na hlave) – ochranná známka Európskej únie č. 50 518

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 16. marca 2022 vo veci R 1354/2021-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a vyhlásil ochrannú známku Európskej únie č. 50 518 za neplatnú,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. e) bodu i) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. e) bodu ii) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-301/22: Žaloba podaná 23. mája 2022 – Aven/Rada

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/51

      Žaloba podaná 23. mája 2022 – Aven/Rada
      (Vec T-301/22)
      (2022/C 257/66)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Petr Aven (Virginia Water, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: T. Marembert a A. Bass, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/337 (1) z 28. februára 2022, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/145/SZBP o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie, ktorým sa narúša alebo ohrozuje územná celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny, pokiaľ ide o žalobcu,

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2022/336 (2) z 28. februára 2022, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 269/2014 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie narúšajúce alebo ohrozujúce územnú celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny, pokiaľ ide o žalobcu,

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení. Žalobca tvrdí, po prvé, že žiadny z dôkazov predložených Radou nespĺňa požiadavky európskej judikatúry, pokiaľ ide o úroveň a kvalitu dôkazov, a po druhé, že žiadne z tvrdení v odôvodnení Rady nie je preukázané, a preto nemôže charakterizovať kritériá a) a d) v rozhodnutí 2014/145/SZBP v platnom znení, pričom Rada sa na tieto kritériá výslovne odvoláva vo svojom odôvodnení.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na námietke nezákonnosti uvedeného kritéria z dôvodu dvojitého porušenia zásady proporcionality. Žalobca usudzuje, že jednak kritérium uvádzané Radou je zjavne neprimerané z hľadiska sledovaného cieľa a jednak že existovala možnosť použiť menej obmedzujúce prostriedky.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na nedostatku právneho základu z dôvodu, že nebolo preukázané dostatočné prepojenie medzi kategóriou jednotlivcov, na ktorú sa vzťahuje toto kritérium, a Ruskou federáciou.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení z dôvodu, že Rada nepreukázala, že žalobca je významným podnikateľom, ani že je vplyvný, ani že pôsobí v hospodárskych odvetviach, ktoré predstavujú pre vládu Ruskej federácie významný zdroj príjmov.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/337 z 28. februára 2022, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/145/SZBP o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie, ktorým sa narúša alebo ohrozuje územná celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 59, 2022, s. 1).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2022/336 z 28. februára 2022, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 269/2014 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie narúšajúce alebo ohrozujúce územnú celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 58, 2022, s. 1).


title: Vec T-304/22: Žaloba podaná 24. mája 2022 – Fridman/Rada

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/52

      Žaloba podaná 24. mája 2022 – Fridman/Rada
      (Vec T-304/22)
      (2022/C 257/67)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Mikhail Fridman (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: T. Marembert a A. Bass, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/337 (1) z 28. februára 2022, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/145/SZBP o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie, ktorým sa narúša alebo ohrozuje územná celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny, pokiaľ ide o žalobcu,

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2022/336 (2) z 28. februára 2022, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 269/2014 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie narúšajúce alebo ohrozujúce územnú celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny, pokiaľ ide o žalobcu,

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení. Žalobca tvrdí, po prvé, že žiadny z dôkazov predložených Radou nespĺňa požiadavky európskej judikatúry, pokiaľ ide o úroveň a kvalitu dôkazov, a po druhé, že žiadne z tvrdení v odôvodnení Rady nie je preukázané, a preto nemôže charakterizovať kritériá a) a d) v rozhodnutí 2014/145/SZBP v platnom znení, pričom Rada sa na tieto kritériá výslovne odvoláva vo svojom odôvodnení.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na námietke nezákonnosti uvedeného kritéria z dôvodu dvojitého porušenia zásady proporcionality. Žalobca usudzuje, že jednak kritérium uvádzané Radou je zjavne neprimerané z hľadiska sledovaného cieľa a jednak že existovala možnosť použiť menej obmedzujúce prostriedky.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na nedostatku právneho základu z dôvodu, že nebolo preukázané dostatočné prepojenie medzi kategóriou jednotlivcov, na ktorú sa vzťahuje toto kritérium, a Ruskou federáciou.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení z dôvodu, že Rada nepreukázala, že žalobca je významným podnikateľom, ani že je vplyvný, ani že pôsobí v hospodárskych odvetviach, ktoré predstavujú pre vládu Ruskej federácie významný zdroj príjmov.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/337 z 28. februára 2022, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/145/SZBP o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie, ktorým sa narúša alebo ohrozuje územná celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 59, 2022, s. 1).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2022/336 z 28. februára 2022, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 269/2014 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie narúšajúce alebo ohrozujúce územnú celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 58, 2022, s. 1).


title: Vec C-190/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Ufficio del Giudice di pace di Rimini (Taliansko) 7. marca 2022 – BL/Presidenza del Consiglio dei Ministri

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Ufficio del Giudice di pace di Rimini (Taliansko) 7. marca 2022 – BL/Presidenza del Consiglio dei Ministri
      (Vec C-190/22)
      (2022/C 257/27)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Ufficio del Giudice di pace di Rimini

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: BL

         Povinný: Presidenza del Consiglio dei Ministri

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bráni právo Únie, najmä články 15, 20, 30 a 47 Charty základných práv Európskej únie, doložky 2 a 4 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP a ktorá sa prebrala smernicou Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 (1), a základná zásada nezávislosti a neodvolateľnosti európskych sudcov, tak, ako ju vykladá judikatúra Súdneho dvora v rozsudku UX proti Governo della Repubblica italiana (EU:C:2020:572), ustanoveniu vnútroštátneho práva, akým je článok 29 legislatívneho dekrétu č. 116 z 13. júla 2017, ďalej len legislatívneho dekrétu č. 116/2017, ktorý bez objektívnych dôvodov diskriminuje zmierovaciu sudkyňu, ktorá je navrhovateľkou, vzhľadom na pracovné podmienky porovnateľných profesionálnych sudcov, a to za tohto skutkového stavu:

                              —

                              navrhovateľka, ktorá vykonávala funkciu zmierovacej sudkyne nepretržite od roku 2002, nemá ešte 70 rokov, ktoré dovŕši v priebehu roku 2022, pričom k 15. augustu 2017 reálne nepôsobila vo funkcii honorárnej sudkyne viac ako 16 rokov,

                              —

                              z tohto dôvodu jej vnútroštátna právna úprava (článok 29 ods. 1 legislatívneho dekrétu č. 116/2017) síce umožňuje ďalej vykonávať sudcovskú funkciu až do dovŕšenia veku 70 rokov, navrhovateľka sa však nemôže zúčastniť prvej hodnotiacej skúšky na účely jej potvrdenia na pozícii honorárneho sudcu v rámci konečného zoznamu pracovných pozícií vo verejnej sfére, ktorý sa nebude dopĺňať, ktorú vyhlási Consiglio superiore della magistratura (Najvyššia rada pre sudcov a prokurátorov, Taliansko) do roku 2022 v súlade s článkom 29 ods. 3 legislatívneho dekrétu č. 116/2017,

                              —

                              ďalším dôsledkom skutočnosti, že navrhovateľka nemôže podať žiadosť o účasť na hodnotiacej skúške na účely potvrdenia jej pozície na konečnom zozname pracovných pozícií vo verejnej sfére, ktorá sa má vykonať v roku 2022, je, že po tom, čo jej v súlade s predchádzajúcou právnou úpravou zanikla funkcia sudkyne k 31. decembru 2021 z dôvodu dovŕšenia veku 68 rokov, od 1. januára 2022 sa jej táto funkcia nemohla obnoviť, pretože nová právna úprava síce tým, ktorí boli vo funkcii k 15. augustu 2017, umožňuje zotrvať na danej pracovnej pozícii až do dovŕšenia veku 70 rokov, zároveň však rovnako stanovuje skončenie služobného pomeru vo vzťahu k sudcom, ktorí nie sú schopní podať žiadosť o potvrdenie vo funkcii (článok 29 ods. 9 legislatívneho dekrétu č. 116/2017),

                              —

                              na základe uvedenej vnútroštátnej právnej úpravy talianska vláda zaplatí navrhovateľke iba náhradu škodu vo výške 1 500 až 2 500 eur ročne za každý rok vykonávania funkcie v závislosti od počtu uskutočnených pojednávaní za daný rok, a to až do maximálnej výšky 50 000 eur, v každom prípade bez všetkých platových, zákonných a odvodových nárokov, ktoré sú predmetom prebiehajúceho konania na TAR Emilia Romagna (Regionálny správny súd Emilia Romagna, Taliansko) a ktoré zaručuje právo Únie v prípade vykonávania sudcovskej funkcie v rámci zamestnaneckého pracovného pomeru, ktorý ako taký však neuznáva talianska vláda, vrátane odvodového krytia pracovného pomeru a z toho vyplývajúcich dávok sociálneho zabezpečenia;

                              —

                              TAR Emilia Romagna (Regionálny správny súd Emilia Romagna) neodkladným opatrením z 9. februára 2022 nariadil v súlade s rozsudkom Súdneho dvora vo veci UX a v rozpore s vnútroštátnym právom a so stanoviskom Najvyššej rady pre sudcov a prokurátorov zo 16.-17. februára 2022 obnovenie funkcie [navrhovateľky] ako zmierovacej sudkyne až do dovŕšenia veku 70 rokov,

                              —

                              predseda Tribunale di Rimini (Súd v Rimini, Taliansko) rozhodol na účely vykonania neodkladného opatrenia TAR Emilia Romagna (Regionálny správny súd Emilia Romagna) dekrétom z 1. marca 2022 o okamžitom opätovnom prijatí navrhovateľky do služobného pomeru,

                              —

                              od tohto vnútroštátneho súdu navrhovateľka žiada, aby jej ako náhradu škody za zjavné a neustále porušovanie práva Únie talianskou vládou v oblasti právneho postavenia a práv honorárnych sudcov priznal sumu zodpovedajúcu odmene, ktorú mala navrhovateľka poberať v období od 10. do 28. februára 2022, rovnajúcej sa platu porovnateľného profesionálneho sudcu, pričom právnym základom tejto náhrady škody je uznesenie TAR Emilia Romagna (Regionálny správny súd Emilia Romagna) vyhlásené v rámci konania o vydanie neodkladného opatrenia vo veci opätovného prijatia do služobného pomeru, je však v rozpore s vnútroštátnou právnou úpravou, ktorá, hoci uznáva porušenie práva Únie, jednak bráni akejkoľvek možnosti opätovne prijať do služobného pomeru až do dovŕšenia veku 70 rokov honorárnu sudkyňu, ktorá je navrhovateľkou a ktorej proti jej vôli zanikla funkcii do 31. decembra 2021 na základe neodkladného opatrenia Consiglio do Stato (Štátna rada. Taliansko) vydaného v rozpore s rozsudkom Súdneho dvora vo veci UX, jednak obmedzuje výšku náhrady škody vzniknutej navrhovateľke na zákonom vopred stanovenú paušálnu sumu, ktorá je oveľa nižšia než skutočná škoda spôsobená v dôsledku porušenia práv zaručených Úniou?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku, bránia článok 47 Charty základných práv Európskej únie v spojení s článkom 267 ZFEÚ, doložky 2 a 4 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP a ktorá sa prebrala smernicou Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999, a základná zásada nezávislosti a neodvolateľnosti európskych sudcov vnútroštátnej právnej úprave – akú predstavuje článok 21 legislatívneho dekrétu č. 116 z 13. júla 2017 – v dôsledku ktorej sa zmierovací sudca a zároveň vnútroštátny súd v prejednávanej veci, zbavený účinnej právnej, ekonomickej a sociálnej ochrany, ktorý má v úmysle uplatniť právo Únie v súlade s výkladom Súdneho dvora v rozsudku UX, tým, že upustí od uplatnenia vnútroštátnych predpisov brániacich priznaniu požadovanej ochrany, automaticky vystaví zániku funkcie sudcu rozhodnutím orgánov talianskeho štátu, ktoré sú účastníkmi konania vo veci samej, ako sú Najvyššia rada pre sudcov a prokurátorov a Ministero della giustizia (Ministerstvo spravodlivosti, Taliansko), a to bez uplatnenia zásady kontradiktórnosti a bez disciplinárneho konania, ktoré bolo povinné pred nadobudnutím účinnosti legislatívneho dekrétu č. 116/2017?

                  3.

                  So zreteľom na kladnú odpoveď na prvé dve prejudiciálne otázky, je v rozpore s pojmom „právny štát“, tak, ako sa vymedzuje v článku 2 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2020/2092 zo 16. decembra 2020 o všeobecnom režime podmienenosti na ochranu rozpočtu Únie (2), taká vnútroštátna situácia v Talianskej republike, v ktorej:

                              —

                              zmierovacia sudkyňa, ktorá je navrhovateľkou, a ďalších 4 769 honorárnych sudcov, ktorí boli v služobnom pomere k 15.augustu 2017, vrátane vnútroštátneho súdu, sú podľa všetkého zbavení zákonnej, ekonomickej a sociálnej ochrany za pracovných podmienok zaručených porovnateľným profesionálnym sudcom, a preto nemôžu vykonávať sudcovskú funkciu v podmienkach nezávislosti a neodvolateľnosti,

                              —

                              talianska vláda a Ministerstvo spravodlivosti ako „zamestnávateľ“, taliansky parlament, Najvyššia rada pre sudcov a prokurátorov, Suprema Corte di Cassazione (Najvyšší kasačný súd, Taliansko) a Consiglio di Stato (Štátna rada, Taliansko) systematicky odmietajú uznať prednosť práva Únie a uplatňovať judikatúru Súdneho dvora týkajúcu sa právneho postavenia a práv, ktoré právna úprava EÚ zaručuje zmierovacej sudkyni, ktorá je navrhovateľkou, a 4 769 honorárnym sudcom vykonávajúcim svoju funkciu v rovnakých podmienkach ako profesionálni sudcovia,

                              —

                              4 769 honorárnych sudcov vrátane tohto vnútroštátneho súdu a s výnimkou navrhovateľky, ktorí boli v služobnom pomere k 15. augustu 2017, budú nútení vzdať sa všetkých práv zaručených právom Únie, pokiaľ majú v úmysle úspešne absolvovať, s cieľom pokračovať v služobnom pomere, novú hodnotiacu skúšku na účely ďalšieho vykonávania funkcie sudcu až do dovŕšenia veku 70 rokov, napriek tomu, že Najvyššia rada pre sudcov a prokurátorov a Ministerstvo spravodlivosti potvrdili na základe právnej úpravy platnej do 31. decembra 2021 všetkých týchto honorárnych sudcov vo funkcii až do 31. mája 2024 a, v každom prípade, do dňa automatického zániku funkcie z dôvodu veku, s tým, že aj po „potvrdení“ vo funkcii pretrváva stav porušovania nezávislosti a neodvolateľnosti „potvrdených“ honorárnych sudcov,

                              —

                              v rámci finančných zásahov z rozpočtu Únie na reformu civilného a trestného súdnictva v Taliansku v záujme spravodlivého a rýchleho súdneho konania, tak ako sa vymedzili v národnom pláne obnovy a odolnosti („Piano Nazionale di Ripresa e Resilienza“ – PNRR), sa nestanovujú nijaké opatrenia na podporu honorárnych sudcov, pričom tieto zásahy sa zameriavajú najmä na dočasné zamestnanie 16 500 úradníkov, „uchádzačov o podporné pozície v rámci súdnictva“, prijatých do zamestnaneckého pomeru na Ministerstve spravodlivosti za rovnakých ekonomických podmienok ako „potvrdení“ honorárni sudcovia, ale za predpokladu disciplinárnej neodvolateľnosti počas celého trvania ich pracovného pomeru, ktorá sa nepriznáva honorárnym sudcom ani po „potvrdení“ vo funkcii?

                  4.

                  So zreteľom na kladnú odpoveď na prvé tri prejudiciálne otázky, sú článok 278 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a článok 160 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora nezákonné z dôvodu rozporu s článkami 2, 6 a 19 Zmluvy [o Európskej únii], a to v časti, v ktorej Súdnemu dvoru neumožňujú, aby v rámci prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ prijal predbežné opatrenia potrebné aj na pozastavenie účinnosti vnútroštátnych právnych predpisov poškodzujúcich právny štát a finančné záujmy Únie podľa zásad a podmienenosti v súlade s nariadením 2020/2092?

         (1)  Smernica Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, 1999, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368).

         (2)  Ú. v. EÚ L 433I, 2020, s. 1.


title: Vec C-208/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag, zittingsplaats’s-Hertogenbosch (Holandsko) 18. marca 2022 – F/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/22

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag, zittingsplaats’s-Hertogenbosch (Holandsko) 18. marca 2022 – F/Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid
      (Vec C-208/22)
      (2022/C 257/28)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank Den Haag, zittingsplaats’s-Hertogenbosch

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: F

         Žalovaný: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa nariadenie Dublin (1) so zreteľom na odôvodnenia 3, 32 a 39 v spojení s článkami 1, 4, 18, 19 a 47 Charty základných práv Európskej únie vykladať a uplatňovať v tom zmysle, že zásada medzištátnej dôvery je nedeliteľná, takže závažné a systematické porušovanie práva Únie, ktorého sa pred odovzdaním dopúšťa prípadne zodpovedný členský štát voči príslušníkom tretích krajín, ktorí (ešte) nie sú navrátilcami podľa nariadenia Dublin, je absolútnou prekážkou ich odovzdania tomuto členskému štátu?

                  2.

                  V prípade zápornej odpovede na prejudiciálnu otázku uvedenú vyššie: Má sa článok 3 ods. 2 nariadenia Dublin v spojení s článkami 1, 4, 18, 19 a 47 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že v prípade, keď prípadne zodpovedný členský štát závažným a systematickým spôsobom porušuje právo Únie, odovzdávajúci členský štát nesmie v rámci nariadenia Dublin bez ďalšieho vychádzať zo zásady vzájomnej dôvery, ale musí odstrániť všetky pochybnosti o tom, že žiadateľ sa po jeho odovzdaní nedostane do situácie, ktorá odporuje článku 4 Charty základných práv Európskej únie, resp. musí osvedčiť, že sa tak nestane?

                  3.

                  Akými dôkaznými prostriedkami môže žiadateľ podložiť svoje tvrdenia o tom, že článok 3 ods. 2 nariadenia Dublin bráni jeho odovzdaniu, a aká miera dokazovania sa pri tom má uplatniť? Má vydávajúci členský štát vzhľadom na odkazy na acquis práva Únie uvedené v odôvodneniach nariadenia Dublin povinnosť spolupracovať a/alebo povinnosť ubezpečiť sa, resp. musí si v prípade závažného a systematického porušovania základných práv voči príslušníkom tretích krajín zo strany zodpovedného členského štátu vyžiadať individuálne záruky toho, že základné práva žiadateľa budú po jeho odovzdaní (veľmi dôsledne) dodržiavané? Bude odpoveď na túto otázku iná, keď sa žiadateľ nachádza v dôkaznej núdzi, pokiaľ svoje konzistentné a podrobné tvrdenia nemôže doložiť dokumentmi, zatiaľ čo to vzhľadom na druh vyhlásení nemožno očakávať?

                  4.

                  Bude odpoveď na predchádzajúce otázky v bode 3 iná, ak žiadateľ osvedčí, že sťažnosti na úradoch a/alebo podanie opravných prostriedkov nie sú v zodpovednom členskom štáte možné a/alebo účinné?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov (Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 31).


title: Vec C-210/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 18. marca 2022 – Stappert Deutschland GmbH/Hauptzollamt Hannover

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/22

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Hamburg (Nemecko) 18. marca 2022 – Stappert Deutschland GmbH/Hauptzollamt Hannover
      (Vec C-210/22)
      (2022/C 257/29)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Finanzgericht Hamburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Stappert Deutschland GmbH

         Žalovaný: Hauptzollamt Hannover

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Spadá pod pojem „duté profily“ v pravidle pôvodu pre podpoložku 7304 41 HS v prílohe 22-01 delegovaného nariadenia Komisie 2015/2446 (1), ktoré podmieňuje získanie pôvodu „zmenou z dutých profilov podpoložky 7304 49“ (pravidlo pôvodu dutých profilov), vstupný materiál podpoložky 7304 49 HS vyrobený za tepla, rovný a s rovnomernou hrúbkou steny, ktorý nespĺňa požiadavky technickej normy pre bezšvové rúry a rúrky z nehrdzavejúcej ocele vyrobené za tepla a z ktorého sa spracovaním za studena vyrábajú rúry a rúrky s iným priemerom a inou hrúbkou steny?

                  2.

                     V prípade zápornej alebo v prípade, že nie je potrebné odpovedať na prvú otázku: Je pravidlo pôvodu dutých profilov v rozpore s článkom 60 ods. 2 a s článkom 284 Colného kódexu Únie (CKÚ) (2) a článkom 290 ZFEÚ, pretože

                              a)

                              mu chýba odôvodnenie,

                              b)

                              je príliš neurčité alebo

                              c)

                              z priznania pôvodu sú vylúčené procesy spracovania, ktoré by podľa článku 60 ods. 2 CKÚ zakladali pôvod?

                  3.

                     V prípade kladnej odpovede na druhú otázku: Riadi sa získanie pôvodu tovaru podpoložky 7304 41 HS v spore vo veci samej podľa pravidla pôvodu k podpoložke HS 7304 41 „CTH“ uvedeného v prílohe 22-01 delegovaného nariadenia 2015/2446, podľa zvyškového pravidla pre kapitolu 73 HS v prílohe 22-01 delegovaného nariadenia 2015/2446 alebo podľa článku 60 ods. 2 CKÚ?

         (1)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2015/2446 z 28. júla 2015, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013, pokiaľ ide o podrobné pravidlá, ktorými sa bližšie určujú niektoré ustanovenia Colného kódexu Únie (Ú. v. EÚ L 343, 2015, s. 1).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013 | z 9. októbra 2013, | ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie (Ú. v. EÚ L 269, 2013, s. 1).


title: Vec C-220/22: Žaloba podaná 25. marca 2022 – Európska komisia/Portugalská republika

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/23

      Žaloba podaná 25. marca 2022 – Európska komisia/Portugalská republika
      (Vec C-220/22)
      (2022/C 257/30)
      Jazyk konania: portugalčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: I. Melo Sampaio a M. Noll-Ehlers, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Portugalská republika

         Návrhy žalobkyne

                  —

                  určiť, že Portugalsko nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 13 ods. 1 v spojení s prílohou XI oddielom B smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe, (1) tým, že systematicky a sústavne prekračovalo ročnú limitnú hodnotu pre NO2 od 1. januára 2010 v zónach PT-3001 Lisboa Norte (Lisabon Sever), PT-1004 Porto Litoral (Porto Pobrežie) a PT-1009 Entre Douro e Minho (predtým PT-1001 Braga),

                  —

                  určiť, že Portugalsko nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo znenia článku 23 ods. 1 smernice 2008/50/ES, individuálne a v spojení s prílohou XV oddielom A uvedenej smernice, vo vzťahu ku všetkým týmto zónam, najmä povinnosti, ktoré mu vyplývajú v zmysle druhého pododseku článku 23 ods. 1, prijať vhodné opatrenia na to, aby sa obdobie, keď sú hodnoty prekročené, čo najviac skrátilo,

                  —

                  uložiť žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Údaje zaslané Portugalskom preukazujú, že tento členský štát od 1. januára 2010 neplnil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 13 ods. 1, v spojení s prílohou XI, oddielom B smernice 2008/50, pokiaľ ide o zóny Porto Litoral (PT-1004), Entre Douro e Minho (PT-1009) a Lisboa Norte (PT-3001).
      Navyše portugalské orgány neprijali a neuplatňovali všetky vhodné a potrebné opatrenia na to, aby sa ubezpečili, že obdobie, keď sú v zónach Lisboa Norte (PT-3001), Porto Litoral (PT-1004) a Entre Douro e Minho (PT-1009) prekročené ročné limitné hodnoty NO2 stanovené v článku 13 ods. 1 v spojení s prílohou XI oddielom B smernice 2008/50, boli čo najviac skrátené, v súlade s tým, ako to vyžaduje článok 23 ods. 1 uvedenej smernice.

         (1)  Ú. v. EÚ L 152, 2008, s. 1.


title: Vec C-226/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 31. marca 2022 – Nexive Commerce Srl a i./Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni a i.

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/24

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 31. marca 2022 – Nexive Commerce Srl a i./Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni a i.
      (Vec C-226/22)
      (2022/C 257/31)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Sťažovatelia: Nexive Commerce Srl, Nexive Scarl, Nexive Services Srl, Nexive Network Srl, Nexive SpA, Brt SpA, A.I.C.A.I. Associazione Italiana Corrieri Aerei Internazionali, DHL Express (Italy) Srl, TNT Global Express Srl, Fedex Express Italy Srl, United Parcel Service Italia Srl, General Logistics Systems Enterprise Srl, General Logistics Systems Italy SpA, Federal Express Europe Inc. Filiale Italiana

         Odporcovia: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Ministero dello Sviluppo Economico

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa článok 9 ods. 2 druhý pododsek štvrtá zarážka a ods. 3, ako aj článok 22 smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/67/ES z 15. decembra 1997 o spoločných pravidlách rozvoja vnútorného trhu poštových služieb spoločenstva a zlepšovaní kvality služieb (1), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/6/ES z 20. februára 2008, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 97/67/ES s ohľadom na úplné dokončenie vnútorného trhu poštových služieb Spoločenstva (2), vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, akú predstavujú relevantné talianske právne predpisy (článok 1 ods. 65 a 66 zákona č. 266 z 23. decembra 2005 a článok 65 zákonného dekrétu č. 50 z 24. apríla 2017 zmeneného, v upravenom znení, na zákon č. 96 z 21. júna 2017), ktorá umožňuje, aby sa povinnosť finančne prispievať na prevádzkové náklady regulačného orgánu pre odvetvie poštových služieb uložila výlučne poskytovateľom poštových služieb vrátane prevádzkovateľov, ktorí neposkytujú služby patriace do rámca univerzálnej služby, čím sa pripúšťa možnosť vylúčiť akúkoľvek formu verejného spolufinancovania zo štátneho rozpočtu?

                  2.

                  Majú sa článok 9 ods. 2 druhý pododsek štvrtá zarážka a článok 22 smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/67/ES z 15. decembra 1997 o spoločných pravidlách rozvoja vnútorného trhu poštových služieb spoločenstva a zlepšovaní kvality služieb, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/6/ES z 20. februára 2008, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 97/67/ES s ohľadom na úplné dokončenie vnútorného trhu poštových služieb Spoločenstva, vykladať v tom zmysle, že umožňujú zahrnúť medzi prevádzkové náklady, ktoré môžu financovať poskytovatelia poštových služieb, aj náklady, ktoré sa majú vynaložiť na reguláciu poštových služieb, ktoré nie sú súčasťou univerzálnej služby, ako aj výdavky na administratívne útvary a útvary koncepčného riadenia (tzv. „transverzálne“ útvary), ktorých činnosť síce nie je priamo zameraná na reguláciu trhu poštových služieb, v každom prípade slúži na účely vykonávania všetkých inštitucionálnych právomocí úradu, s následnou možnosťou ju nepriamo a čiastočne (v pomernej časti) pripísať odvetviu poštových služieb?

                  3.

                  Bránia zásada proporcionality, zásada nediskriminácie, článok 9 ods. 2 druhý pododsek štvrtá zarážka a ods. 3, ako aj článok 22 smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/67/ES z 15. decembra 1997 o spoločných pravidlách rozvoja vnútorného trhu poštových služieb spoločenstva a zlepšovaní kvality služieb, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/6/ES z 20. februára 2008, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 97/67/ES s ohľadom na úplné dokončenie vnútorného trhu poštových služieb Spoločenstva, vnútroštátnej právnej úprave, akú predstavujú talianske právne predpisy (článok 1 ods. 65 a 66 zákona č. 266 z 23. decembra 2005 a článok 65 zákonného dekrétu č. 50 z 24. apríla 2017 zmeneného, v upravenom znení, na zákon č. 96 z 21. júna 2017), ktorá vyžaduje, aby poskytovatelia v odvetví poštových služieb znášali povinnosť prispievať na financovanie regulačného orgánu pre odvetvie poštových služieb, a to bez možnosti rozlišovať medzi postavením poskytovateľov expresných doručovacích služieb a postavením poskytovateľov univerzálnej služby, čiže bež možnosti zohľadniť rozdielnu intenzitu regulačnej činnosti národného regulačného orgánu vo vzťahu k rôznym druhom poštových služieb?

         (1)  Ú. v. ES L 15, 1998, s. 14.

         (2)  Ú. v. EÚ L 52, 2008, s. 3; Mim. vyd. 06/003, s. 71.


title: Vec C-231/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles (Belgicko) 1. apríla 2022 – État belge/Autorité de protection des données

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Bruxelles (Belgicko) 1. apríla 2022 – État belge/Autorité de protection des données
      (Vec C-231/22)
      (2022/C 257/32)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour d’appel de Bruxelles

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: État belge

         Odporca: Autorité de protection des données

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 4 ods. 7 všeobecného nariadenia o ochrane osobných údajov (1) vykladať v tom zmysle, že úradný vestník členského štátu poverený úlohou verejnej služby v oblasti zverejňovania a archivácie úradných dokumentov, ktorý je podľa uplatniteľnej vnútroštátnej právnej úpravy zodpovedný za zverejňovanie úradných listín a dokumentov, ktorých zverejňovanie nariadili tretie verejné orgány, a to v podobe, v akej mu ich tieto orgány poskytli po tom, čo sami spracovali osobné údaje v nich obsiahnuté, má postavenie prevádzkovateľa osobných údajov, hoci mu vnútroštátny zákonodarca nepriznal žiadnu mieru voľnej úvahy, pokiaľ ide o obsah dokumentov, ktoré sa majú zverejňovať, ani pokiaľ ide o účel a prostriedky zverejňovania?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, má sa článok 5 ods. 2 všeobecného nariadenia o ochrane osobných údajov vykladať v tom zmysle, že povinnosti, ktoré z tohto ustanovenia vyplývajú pre prevádzkovateľa osobných údajov, je povinný plniť iba úradný vestník a nie tretie verejné orgány, ktoré vopred spracovali údaje uvedené v úradných listinách a dokumentoch, ktorých zverejnenie od neho požadujú, alebo majú tieto povinnosti kumulatívne plniť všetci po sebe nasledujúci prevádzkovatelia?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov) (Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 1).


title: Vec C-239/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Belgicko) 5. apríla 2022 – État belge et Promo 54/Promo 54 a État belge

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/26

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Belgicko) 5. apríla 2022 – État belge et Promo 54/Promo 54 a État belge
      (Vec C-239/22)
      (2022/C 257/33)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour de cassation

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovatelia: État belge, Promo 54

         Odporcovia: Promo 54, État belge

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa článok 12 ods. 1 a 2 a článok 135 ods. 1 písm. j) smernice Rady 2006/112/ES (1) vykladať v tom zmysle, že ak členský štát nestanovil pravidlá na uplatňovanie kritéria prvého obývania na prestavbu budov, zostáva dodanie budovy po jej prestavbe, keď v jej prípade došlo pred prestavbou k prvému obývaniu v zmysle článku 12 ods. 1 písm. a) alebo článku 12 ods. 2 tretieho pododseku smernice, oslobodené od dane z pridanej hodnoty?

         (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty.


title: Vec C-242/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação de Évora (Portugalsko) 6. apríla 2022 – TL

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/26

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação de Évora (Portugalsko) 6. apríla 2022 – TL
      (Vec C-242/22)
      (2022/C 257/34)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal da Relação de Évora

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľ: TL

         Druhý účastník konania: Ministério Público

         Prejudiciálna otázka

      Možno články 1 až 3 smernice 2010/64/EÚ (1) a článok 3 smernice 2012/13/EÚ (2) Európskeho parlamentu a Rady samostatne alebo v spojení s článkom 6 EDĽP vykladať v tom zmysle, že im neodporuje ustanovenie vnútroštátneho práva, ktoré sankcionuje neustanovenie tlmočníka a nepreloženie základných procesných úkonov obvinenému, ktorý nerozumie jazyku konania, relatívnou neplatnosťou, ktorú treba namietať, a ktoré dovoľuje, aby sa takáto neplatnosť uplynutím času napravila?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/64/EÚ z 20. októbra 2010 o práve na tlmočenie a preklad v trestnom konaní (Ú. v. EÚ, L 280, 2010, s. 1).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/13/EÚ z 22. mája 2012 o práve na informácie v trestnom konaní (Ú. v. EÚ, L 142, 2012, s. 1).


title: Vec C-277/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) 22. apríla 2022 – Global NRG Kereskedelmi és Tanácsadó Zrt./Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/27

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (Maďarsko) 22. apríla 2022 – Global NRG Kereskedelmi és Tanácsadó Zrt./Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal
      (Vec C-277/22)
      (2022/C 257/35)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Fővárosi Törvényszék

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Global NRG Kereskedelmi és Tanácsadó Zrt.

         Žalovaný: Magyar Energetikai és Közmű-szabályozási Hivatal
      Zúčastnená strana podporujúca žalobkyňu: FGSZ Földgázszállító Zrt.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 41 ods. 17 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/73/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa zrušuje smernica 2003/55/ES (1) (ďalej len „smernica“), v spojení s článkom 47 Charty základných práv vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej sa v konaniach pred regulačným orgánom tohto členského štátu, ktorými sa stanovujú poplatky za používanie siete, poplatky za služby, ktoré môžu prevádzkovatelia siete poskytovať podľa osobitného sadzobníka a poplatkov za pripojenie, priznáva postavenie priamo dotknutej strany len prevádzkovateľovi siete, ktorý ako taký má výhradné právo na opravný prostriedok proti rozhodnutiu prijatému v rámci tohto konania?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede Súdneho dvora na prvú otázku: Má sa článok 41 ods. 17 smernice v spojení s článkom 47 Charty základných práv vykladať v tom zmysle, že pri uplatnení tohto ustanovenia na vec, o akú ide vo veci samej, možno účastníka trhu so zemným plynom, ktorý sa nachádza v takej situácii, akou je situácia žalobkyne, od ktorého prevádzkovateľ siete vyberá na základe rozhodnutia regulačného orgánu členského štátu, ktorým sa stanovujú poplatky za používanie siete, poplatky za služby, ktoré môžu prevádzkovatelia siete poskytovať podľa osobitného sadzobníka a poplatkov za pripojenie, poplatok za službu, ktorú možno poskytovať podľa osobitného sadzobníka, považovať za stranu dotknutú uvedeným rozhodnutím a ako taký má právo na opravný prostriedok proti tomuto rozhodnutiu?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/73/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa zrušuje smernica 2003/55/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 94).


title: Vec C-285/22 P: Odvolanie podané 22. apríla 2022: Michaël Julien proti uzneseniu Všeobecného súdu (desiata komora) z 24. februára 2022 vo veci T-442/21, Rhiannon Thomas a Michaël Julien/Rada Európskej únie

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/28

      Odvolanie podané 22. apríla 2022: Michaël Julien proti uzneseniu Všeobecného súdu (desiata komora) z 24. februára 2022 vo veci T-442/21, Rhiannon Thomas a Michaël Julien/Rada Európskej únie
      (Vec C-285/22 P)
      (2022/C 257/36)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Michaël Julien (v zastúpení: J. Fouchet a J.-N. Caubet-Hilloutou, avocats)

         Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie

         Návrhy odvolateľa

      Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil uznesenie T-442/21 Všeobecného súdu Európskej únie z 24. februára 2022;

                  —

                  zrušil rozhodnutie 2021/689 (1) prijaté Radou Európskej únie 29. apríla 2021 v rozsahu, v akom schvaľuje článok Comprov16 obchodnej dohody podpísanej 30. decembra 2020 medzi Európskou úniou a Spojeným kráľovstvom a v akom táto dohoda nezachováva voľný pohyb britských štátnych príslušníkov s úzkymi rodinnými a majetkovými väzbami v Európskej únii;

                  —

                  uložil Európskej únii povinnosť nahradiť všetky trovy konania, vrátane výdavkov na advokáta vo výške 5 000 eur.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania odvolateľ tvrdí, že zabezpečenie vystúpenia Spojeného kráľovstva z Európskej únie je, pokiaľ ide o práva jednotlivcov, úzko koncipované a že nezohľadnenie práv jednotlivcov v obchodnej dohode má vplyv na jeho situáciu ako britského občana francúzskeho pôvodu, ktorý má francúzsku rodinu a vlastní nehnuteľnosť vo Francúzsku, v ktorej sa pravidelne zdržiava viac ako 90 dní.
      Odvolateľ má teda právny záujem, ktorý ho oprávňuje konať proti rozhodnutiu o uzavretí dohody o obchode a spolupráci, a Všeobecný súd porušil článok 263 ZFEÚ tým, že ho neuznal, v dôsledku čoho musí Súdny dvor zrušiť uznesenie Všeobecného súdu a rozhodnúť vo veci samej.
      Všeobecný súd sa najmä dopustil nesprávnych právnych posúdení pri posudzovaní kritérií prípustnosti žaloby stanovených v článku 263 štvrtom odseku ZFEÚ. Na jednej strane sú totiž napadnuté akty ako akty so všeobecnou pôsobnosťou, ktoré nepodliehajú legislatívnemu postupu, skutočne regulačnými aktmi; na druhej strane, keďže obchodná dohoda neobsahuje nijaké ustanovenia pre britských občanov, ktorí si zachovali úzke osobné, rodinné alebo majetkové väzby s Európskou úniou, nevyplývajú z nej pre nich nijaké vykonávacie opatrenia.
      Okrem toho je splnené aj kritérium priamej dotknutosti individuálnej situácie odvolateľa, keďže práva na súkromný a rodinný život, na právnu istotu a na slobodné a pokojné užívanie vlastníckeho práva, ktoré závisia od jeho slobody pohybu, sú mu odopreté obchodnou dohodou, ktorá neobsahuje nijaké ustanovenia pre obmedzený okruh osôb, ktoré sú v rovnakej situácii.
      Z tohto dôvodu je odvolateľ dostatočne individuálne dotknutý opomenutiami obchodnej dohody, pokiaľ ide o slobodu pohybu britských štátnych príslušníkov, ktorí si zachovali úzke osobné, rodinné a majetkové väzby v Európskej únii.

         (1)  Rozhodnutie Rady (EÚ) 2021/689 z 29. apríla 2021 o uzavretí, v mene Únie, Dohody o obchode a spolupráci medzi Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu na jednej strane a Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie a Severného Írska na strane druhej a Dohody medzi Európskou úniou a Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie a Severného Írska o bezpečnostných postupoch pri výmene a ochrane utajovaných skutočností (Ú. v. EÚ L 149, 2021, s. 2)


title: Vec C-328/22: Žaloba podaná 16. mája 2022 – Európska komisia/Slovinská republika

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/29

      Žaloba podaná 16. mája 2022 – Európska komisia/Slovinská republika
      (Vec C-328/22)
      (2022/C 257/37)
      Jazyk konania: slovinčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: B. Rous Demiri, E. Sanfrutos Cano)

         Žalovaná: Slovinská republika

         Návrhy žalobkyne

      Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

                  1.

                  Konštatoval, že Slovinská republika si tým, že nevybudovala vhodné kanalizačné siete pre komunálne odpadové vody

                              —

                              v súlade s článkom 4 smernice Rady 91/271/EHS (1) pre aglomerácie Kočevje, Trbovlje, Loka a Ľubľana,

                              —

                              v súlade s článkom 5 smernice Rady 91/271/EHS pre aglomerácie Kočevje, Trbovlje, Loka, a

                              —

                              v súlade s článkom 15 a písmenami B a D prílohy I smernice Rady 91/271/EHS pre aglomerácie Ľubľana a Ptuj,

                        nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 4, 5 a 15 a písmen B a D prílohy I smernice Rady 91/271/EHS o čistení komunálnych odpadových vôd.

                  2.

                  Uložil Slovinskej republike povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Toto konanie sa týka prebratia smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd v Slovinsku. Základom tohto sporu je zdĺhavé a rozsiahle konanie o porušení práva Únie prebiehajúce od roku 2014, v ktorom Komisia zistila viacero porušení.
      Porušenia spočívali v tom, že aglomerácie v oblasti odpadových vôd nepostupovali v súlade so smernicou a odpadové vody vypúšťané z komunálnych čističiek odpadových vôd neboli dostatočne monitorované.
      Počet aglomerácií, ktoré nedodržiavali smernicu, sa v priebehu konania menil, keďže niektoré porušenia boli v tomto období napravené, ale niektoré z nich pretrvávajú a sú predmetom tejto žaloby.

         (1)  Smernica Rady z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd (91/271/EHS) (Ú. v. ES L 135, 1991, s. 40; Mim. vyd. 15/ 002, s. 26).


title: Vec T-423/14 RENV: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. mája 2022 – Larko/Komisia („Štátna pomoc – Pomoc poskytnutá Gréckom – Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom – Pojem štátna pomoc – Výhoda – Zásada súkromného podnikateľského subjektu – Poplatok za záruku – Podnik v ťažkostiach – Vedomosť gréckych orgánov – Oznámenie Komisie o štátnej pomoci vo forme záruk – Zjavne nesprávne posúdenie“)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/30

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. mája 2022 – Larko/Komisia
      (Vec T-423/14 RENV) (1)

      („Štátna pomoc - Pomoc poskytnutá Gréckom - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Pojem štátna pomoc - Výhoda - Zásada súkromného podnikateľského subjektu - Poplatok za záruku - Podnik v ťažkostiach - Vedomosť gréckych orgánov - Oznámenie Komisie o štátnej pomoci vo forme záruk - Zjavne nesprávne posúdenie“)
      (2022/C 257/38)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: I. Drillerakis, E. Rantos a N. Korogiannakis, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouchagiar, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2014/539/EÚ z 27. marca 2014 o štátnej pomoci SA.34572 (13/C) (ex 13/NN) poskytnutej Gréckom v prospech spoločnosti Larco General Mining & Metallurgical Company SA (Ú. v. EÚ L 254, 2014, s. 24)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia v konaniach vo veciach T-423/14 a T-423/14 RENV, ako aj vo veci C-244/18 P.

         (1)  Ú. v. EÚ C 292, 1.9.2014.


title: Vec T-384/20: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. mája 2022 – OC/Komisia („Mimozmluvná zodpovednosť – Vyšetrovanie OLAF-u – Tlačové komuniké – Spracovanie osobných údajov – Prezumpcia neviny – Dôvernosť vyšetrovaní OLAF-u – Právo na riadnu správu vecí verejných – Proporcionalita – Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom“)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/30

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. mája 2022 – OC/Komisia
      (Vec T-384/20) (1)

      („Mimozmluvná zodpovednosť - Vyšetrovanie OLAF-u - Tlačové komuniké - Spracovanie osobných údajov - Prezumpcia neviny - Dôvernosť vyšetrovaní OLAF-u - Právo na riadnu správu vecí verejných - Proporcionalita - Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom“)
      (2022/C 257/39)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Žalobca: OC (v zastúpení: P. Yatagantzidis a V. Cheirdaris, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Baquero Cruz a T. Adamopoulos, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 268 ZFEÚ na náhradu škody, ktorá mala byť spôsobená žalobkyni z dôvodu uverejnenia tlačového komuniké OLAF-u č. 13/2020 z 5. mája 2020 v rozsahu, v akom malo dôjsť k nezákonnému spracovaniu jej osobných údajov a mali sa o nej uviesť nepravdivé informácie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  OC je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 279, 24.8.2020.


title: Vec C-821/18 P: Odvolanie podané 27. decembra 2018: Linak A/S proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 18. októbra 2018 vo veci T-367/17, Linak/EUIPO — ChangZhou Kaidi Electrical

text:
               29.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 255/17

      Odvolanie podané 27. decembra 2018: Linak A/S proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 18. októbra 2018 vo veci T-367/17, Linak/EUIPO — ChangZhou Kaidi Electrical
      (Vec C-821/18 P)
      (2019/C 255/23)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Linak A/S (v zastúpení: V. von Bomhard, Rechtsanwältin, a J. Fuhrmann, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      Uznesením z 19. júna 2019 Súdny dvor (desiata komora) rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec C-31/19 P: Odvolanie podané 17. januára 2019: Seven SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 21. novembra 2018 vo veci T-339/17, Shenzhen Jiayz Photo Industrial/EUIPO — Seven

text:
               19.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 280/15

      Odvolanie podané 17. januára 2019: Seven SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 21. novembra 2018 vo veci T-339/17, Shenzhen Jiayz Photo Industrial/EUIPO — Seven
      (Vec C-31/19 P)
      (2019/C 280/20)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Seven SpA (v zastúpení: L. Trevisan, avvocato)

         Ďalší účastník: Shenzhen Jiayz Photo Industrial Ltd, Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      Súdny dvor (siedma komora) svojím uznesením z 2. júla 2019 rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec C-515/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 8. júla 2019 — Eutelsat SA/Autorité de régulation des communications électroniques et des postes, Inmarsat Ventures Ltd

text:
               2.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/11

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 8. júla 2019 — Eutelsat SA/Autorité de régulation des communications électroniques et des postes, Inmarsat Ventures Ltd
      (Vec C-515/19)
      (2019/C 295/15)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Eutelsat SA

         Žalovaní: Autorité de régulation des communications électroniques et des postes, Inmarsat Ventures Ltd

         Vedľajší účastníci konania: Viasat Inc a Viasat UK Ltd

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Aké právne kritériá umožňujú identifikovať mobilnú pozemnú stanicu v zmysle rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 626/2008/ES z 30. júna 2008 (1)? Má sa toto rozhodnutie chápať tak, že vyžaduje, aby mobilná pozemná stanica, ktorá komunikuje s doplnkovým pozemným komponentom, mohla bez odlišného technického vybavenia komunikovať aj so satelitom? Ako treba v prípade kladnej odpovede posúdiť jednotnosť technického vybavenia?

                  2.

                  Majú sa ustanovenia článku 2 bodu 2 toho istého rozhodnutia vykladať v tom zmysle, že mobilný satelitný systém sa musí zakladať predovšetkým na satelitných komponentoch alebo tieto ustanovenia umožňujú domnievať sa, že úloha satelitných a pozemných komponentov je irelevantná, a to aj pri konfigurácii, v ktorej je satelitný komponent užitočný iba vtedy, keď nemožno zabezpečiť spojenie s pozemnými komponentmi? Môžu byť doplnkové pozemné komponenty umiestnené tak, aby pokrývali celé územie Európskej únie z dôvodu, že vesmírne stanice vôbec neumožňujú zabezpečiť požadovanú kvalitu spojenia v zmysle článku 2 bodu 2 písm. b) rozhodnutia?

                  3.

                  V prípade, keď sa ukáže, že prevádzkovateľ vybraný v súlade s hlavou II tohto rozhodnutia nedodržal záväzky z hľadiska územného pokrytia definované v článku 7 ods. 2 k cieľovému dátumu stanovenému v článku 4 bode 1 písm. c) (ii), musia mu príslušné orgány členských štátov odmietnuť udeliť povolenia prevádzkovať doplnkové pozemné komponenty? V prípade zápornej odpovede môžu mu tieto orgány odmietnuť udeliť tieto povolenia?

         (1)  Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 626/2008/ES z 30. júna 2008 o výbere a povolení systémov zabezpečujúcich mobilné satelitné služby (MSS) (Ú. v. EÚ L 172, 2008, s. 15).


title: Vec C-537/19: Žaloba podaná 12. júla 2019 — Európska komisia/Rakúska republika

text:
               2.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/12

      Žaloba podaná 12. júla 2019 — Európska komisia/Rakúska republika
      (Vec C-537/19)
      (2019/C 295/16)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Haasbeek, M. Noll-Ehlers, P. Ondrůšek, Bevollmächtigte)

         Žalovaná: Rakúska republika

         Návrhy žalobkyne

      Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor

                  —

                  určil, že Rakúska republika si tým, že mesto Viedeň — Wiener Wohnen uzavrelo zmluvu z 25. februára 2012 týkajúcu sa kancelárskej budovy v ulici Guglstrasse 2 — 4 vo Viedni bez zorganizovania výberového konania a príslušného oznámenia, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2 a 28 a článku 35 ods. 2 smernice 2004/18/ES (1),

                  —

                  zaviazal Rakúsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Komisia tvrdí, že mesto Viedeň ako verejný obstarávateľ uzavrelo so súkromným subjektom v roku 2012 zmluvu o dlhodobom prenájme týkajúcu sa istej kancelárskej budovy, a to ešte pred jej výstavbou. Mesto Viedeň pritom vykonávalo na plánovanie stavby rozhodujúci vplyv, ktorý zďaleka presahoval rámec obvyklých požiadaviek prenajímateľa na novú nehnuteľnosť.
      Podľa Komisie sa jedná o verejnú zákazku na stavebné práce, ako vyplýva z relevantnej judikatúry Súdneho dvora týkajúcej sa prenajímania nehnuteľností vo výstavbe verejnými obstarávateľmi. Vzhľadom na to, že sa nekonalo žiadne zadávacie konanie, je podľa Komisie tento postup v rozpore s článkami 2 a 28 a článkom 35 ods. 2 smernice 2004/18. Dokiaľ bude trvať táto zmluva o prenájme, ktorú nemožno pred rokom 2040 riadne vypovedať, bude podľa nej pretrvávať aj tento rozpor.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, 2004, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132).


title: Vec T-523/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2019 — Italmobiliare a i./Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s potravinovými obalmi pre maloobchodný predaj — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ — Pripísateľnosť protiprávneho správania — Podmienky poskytnutia oslobodenia — Usmernenia pre výpočet pokút z roku 2006 — Hodnota predajov — Horná hranica pokuty — Dĺžka trvania správneho konania — Primeraná lehota — Platobná schopnosť“)

text:
               2.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/13

      Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2019 — Italmobiliare a i./Komisia
      (Vec T-523/15) (1)

      („Hospodárska súťaž — Kartely - Trh s potravinovými obalmi pre maloobchodný predaj — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ - Pripísateľnosť protiprávneho správania - Podmienky poskytnutia oslobodenia - Usmernenia pre výpočet pokút z roku 2006 - Hodnota predajov - Horná hranica pokuty - Dĺžka trvania správneho konania - Primeraná lehota - Platobná schopnosť“)
      (2019/C 295/17)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Italmobiliare SpA (Miláno, Taliansko) a šesť ďalších účastníkov konania, ktorých mená sú uvedené v prílohe k žalobe (v zastúpení: pôvodne M. Siragusa, F. Moretti a A. Bardanzellu, neskôr M. Siragusa a F. Moretti, sdvokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Rossi, A. Biolan, F. Jimeno Fernández a T. Vecchi, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba založená na článku 263 ZFEÚ v prvom rade o čiastočnú neplatnosť rozhodnutia Komisie C(2015) 4336 final z 24. júna 2015 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (AT.39563 — Potravinové obaly pre maloobchodný predaj) a subsidiárne o zníženie výšky pokuty uloženej žalobcom

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Italmobiliare SpA a ostatní účastníci konania, ktorých mená sú uvedené v prílohe, sú povinní nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 354, 26.10.2015.


title: Vec T-530/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2019 — Huhtamäki a Huhtamaki Flexible Packaging Germany/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s potravinovými obalmi pre maloobchodný predaj — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP — Dôkaz o účasti na karteli — Jediné a pokračujúce porušenie — Pripísateľnosť protiprávneho správania — Usmernenia pre výpočet pokút z roku 2006 — Proporcionalita — Rovnosť zaobchádzania“)

text:
               2.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/14

      Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2019 — Huhtamäki a Huhtamaki Flexible Packaging Germany/Komisia
      (Vec T-530/15) (1)

      („Hospodárska súťaž — Kartely - Trh s potravinovými obalmi pre maloobchodný predaj — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP - Dôkaz o účasti na karteli - Jediné a pokračujúce porušenie - Pripísateľnosť protiprávneho správania - Usmernenia pre výpočet pokút z roku 2006 - Proporcionalita - Rovnosť zaobchádzania“)
      (2019/C 295/18)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Huhtamäki Oyj (Espoo, Fínsko) a Huhtamaki Flexible Packaging Germany GmbH & Co.KG (Ronsberg, Nemecko) (v zastúpení: H. Meyer-Lindemann, C. Graf York von Wartenburg a L. Stammwitz, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Biolan, F. Jimeno Fernández a L. Wildpanner, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba založená na článku 263 ZFEÚ v prvom rade o čiastočnú neplatnosť rozhodnutia Komisie C(2015) 4336 final z 24. júna 2015 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (AT.39563 — Potravinové obaly pre maloobchodný predaj) a subsidiárne o zníženie výšky pokuty uloženej žalobkyniam

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Huhtamäki Oyj a Huhtamaki Flexible Packaging Germany GmbH & Co.KG sú povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 406, 7.12.2015.


title: spojené veci T-624/15, T-694/15 a T-704/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 18. júna 2019 — European Food a i./Komisia („Štátna pomoc — Rozsudok vydaný rozhodcovským súdom zriadeným pod záštitou Medzinárodného centra pre riešenie investičných sporov (ICSID) — Vyplatenie náhrady škody priznanej niektorým hospodárskym subjektom — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďuje sa jej vrátenie — Právomoc Komisie“)

text:
               2.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/15

      Rozsudok Všeobecného súdu z 18. júna 2019 — European Food a i./Komisia
      (spojené veci T-624/15, T-694/15 a T-704/15) (1)

      („Štátna pomoc - Rozsudok vydaný rozhodcovským súdom zriadeným pod záštitou Medzinárodného centra pre riešenie investičných sporov (ICSID) - Vyplatenie náhrady škody priznanej niektorým hospodárskym subjektom - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďuje sa jej vrátenie - Právomoc Komisie“)
      (2019/C 295/19)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia vo veci T-624/15: European Food SA (Drăgănești, Rumunsko), Starmill SRL (Drăgănești), Multipack SRL (Drăgănești) a Scandic Distilleries SA (Oradea, Rumunsko) (v zastúpení: K. Struckmann, G. Forwood a A. Kadri, advokáti)

         Žalobca vo veci T-694/15: Ioan Micula, (Oradea), (v zastúpení: K. Struckmann, G. Forwood a A. Kadri, advokáti)

         Žalobcovia vo veci T-704/15: Viorel Micula (Oradea), European Drinks SA (Ștei, Rumunsko), Rieni Drinks SA (Rieni, Rumunsko), Transilvania General Import-Export SRL (Oradea) a West Leasing International SRL (Păntășești, Rumunsko) (v zastúpení: pôvodne J. Derenne, D. Vallindas, advokáti, A. Dashwood, barrister a V. Korom, solicitor, neskôr J. Derenne, D. Vallindas a A. Dashwood)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P.-J. Loewenthal a T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: S. Centeno Huerta a A. Rubio González, splnomocnení zástupcovia) a Maďarsko (v zastúpení: pôvodne M. Fehér, G. Koós a M. Bóra, neskôr M. Fehér a G. Koós splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Tri návrhy na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/1470 z 30. marca 2015 o štátnej pomoci SA.38517 (2014/C) (ex 2014/NN), ktorú poskytlo Rumunsko — Rozhodcovský rozsudok z 11. decembra 2013, Micula/Rumunsko (Ú. v. EÚ L 232, 2015, s. 43)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Veci T-624/15, T-694/15 a T-704/15 sa spájajú na účely vyhlásenia rozsudku.

                  2.

                  Rozhodnutie Komisie (EÚ) 2015/1470 z 30. marca 2015 o štátnej pomoci SA.38517 (2014/C) (ex 2014/NN), ktorú poskytlo Rumunsko — Rozhodcovský rozsudok z 11. decembra 2013, Micula/Rumunsko, sa zrušuje.

                  3.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania spoločnostiam European Food SA, Starmill SRL, Multipack SRL, Scandic Distilleries SA, pánom Ioanovi a Viorelovi Miculovcom, spoločnostiam European Drinks SA, Rieni Drinks SA, Transilvania General Import-Export SRL a West Leasing International SRL.

                  4.

                  Španielske kráľovstvo a Maďarsko znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 16, 18.1.2016.


title: spojené veci T-245/16 a T-286/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2019 — Janukovič/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu na Ukrajine — Zmrazenie finančných prostriedkov — Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov — Ponechanie mena žalobcu na zozname — Povinnosť Rady overiť, že rozhodnutie orgánu tretej krajiny sa prijalo pri rešpektovaní práv na obranu a práva na účinnú súdnu ochranu“)

text:
               2.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/16

      Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2019 — Janukovič/Rada
      (spojené veci T-245/16 a T-286/17) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu na Ukrajine - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Ponechanie mena žalobcu na zozname - Povinnosť Rady overiť, že rozhodnutie orgánu tretej krajiny sa prijalo pri rešpektovaní práv na obranu a práva na účinnú súdnu ochranu“)
      (2019/C 295/20)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Oleksandr Viktorovič Janukovič (Doneck, Ukrajina) (v zastúpení: T. Beazley, QC, E. Dean a J. Marjason-Stamp, barristers)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: P. Mahnič a J.-P. Hix, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ, po prvé, na zrušenie rozhodnutia Rady (SZBP) 2016/318 zo 4. marca 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 60, 2016, s. 76) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2016/311 zo 4. marca 2016, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. L 60, 2016, s. 1), a po druhé, na zrušenie rozhodnutia Rady (SZBP) 2017/381 z 3. marca 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. L 58, 2017, s. 34) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2017/374 z 3. marca 2017, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. L 58, 2017, s. 1) v rozsahu, v akom sa meno žalobcu ponecháva na zozname osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa uplatňujú tieto reštriktívne opatrenia

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2016/318 zo 4. marca 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2016/311 zo 4. marca 2016, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine, ako aj rozhodnutie Rady (SZBP) 2017/381 z 3. marca 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2017/374 z 3. marca 2017, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine, sa zrušujú v rozsahu, v akom sa meno Oleksandra Viktoroviča Janukoviča ponechalo na zozname osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa uplatňujú tieto reštriktívne opatrenia.

                  2.

                  Rada Európskej únie znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania pána Janukoviča.

         (1)  Ú. v. EÚ C 243, 4.7.2016.


title: Vec T-573/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. júla 2019 — PT/EIB („Verejná služba — Zamestnanci EIB — Organizačné usporiadanie služieb — Uvoľnenie zo služby — Prístup k elektronickej schránke a k počítačovým pripojeniam — Konanie pred podaním žaloby — Prípustnosť — Právna istota — Právo byť vypočutý — Prezumpcia neviny — Záverečná správa OLAF-u — Povinnosť odôvodnenia — Zodpovednosť — Majetková ujma — Nemajetková ujma“)

text:
               2.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/17

      Rozsudok Všeobecného súdu z 3. júla 2019 — PT/EIB
      (Vec T-573/16) (1)

      („Verejná služba - Zamestnanci EIB - Organizačné usporiadanie služieb - Uvoľnenie zo služby - Prístup k elektronickej schránke a k počítačovým pripojeniam - Konanie pred podaním žaloby - Prípustnosť - Právna istota - Právo byť vypočutý - Prezumpcia neviny - Záverečná správa OLAF-u - Povinnosť odôvodnenia - Zodpovednosť - Majetková ujma - Nemajetková ujma“)
      (2019/C 295/21)
      Jazyk konania: švédčina

         Účastníci konania

         Žalobca: PT (v zastúpení: E. Nordh, avocat)

         Žalovaná: Európska investičná banka (v zastúpení: pôvodne G. Nuvoli, E. Raimond, T. Gilliams a G. Faedo, neskôr G. Faedo a M. Loizou, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Johansson, B. Wägenbaur, avocats a J. Currall, barrister)

         Predmet veci

      Žaloba podľa článku 270 ZFEÚ a článku 50a Štatútu Súdneho dvora Európskej Únie na zrušenie rozhodnutí EIB z 13. apríla, 12. mája, 16. júna a 20. októbra 2015, 6. júna 2016 a 7. februára 2017 o uvoľnení žalobcu zo služby, rozhodnutia EIB z 18. júna 2015 o zabránení žalobcovi v prístupe k jeho elektronickej schránke a počítačovým pripojeniam EIB a rozhodnutí EIB o neoboznámení žalobcu s výplatnými listinami a vymazaní jeho mena z organizačnej schémy uverejnenej na intranete EIB na jednej strane, a na náhradu škody, ktorá bola žalobcovi údajne spôsobená, na strane druhej

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutia Európskej investičnej banky (EIB) z 13. apríla, 12. mája, 16. júna a 20. októbra 2015, zo 6. júna 2016 a 7. februára 2017 o uvoľnení PT zo služby, ako aj rozhodnutie EIB z 18. júna 2015 o zabránení PT v prístupe k jeho elektronickej schránke a počítačovým pripojeniam EIB sa zrušujú.

                  2.

                  EIB je povinná zaplatiť PT z dôvodu nemajetkovej ujmy sumu 25 000 eur navýšenú o úroky z omeškania od dátumu vyhlásenia tohto rozsudku v sadzbe stanovenej Európskou centrálnou bankou (ECB) pre hlavné refinančné operácie zvýšenej o 3,5 bodu.

                  3.

                  Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

                  4.

                  EIB je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 383, 17.10.2016 (vec pôvodne zaregistrovaná na Súde pre verejnú službu Európskej únie pod číslom F-150/15 a postúpená Všeobecnému súdu Európskej únie 1.9.2016).


title: Vec T-741/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. júna 2019 — Changmao Biochemical Engineering/Commission („Dumping — Dovozy aspartámu s pôvodom v Číne — Odmietnutie priznať trhovohospodárske zaobchádzanie — Uloženie konečného antidumpingového cla — Článok 2 ods. 7 písm. b) a c) druhá zarážka nariadenia (EÚ) 2016/1036 — Článok 2 ods. 7 písm. a) nariadenia 2016/1036 — Článok 2 ods. 10 nariadenia 2016/1036 — Článok 3 ods. 2 a 6 nariadenia 2016/1036 — Článok 6 ods. 7 nariadenia 2016/1036 — Nesúlad účtovných dokumentov — Nedodržanie medzinárodných účtovných noriem — Použitie údajov výrobného odvetvia Únie — Žiadosť o prispôsobenie — Dôkazné bremeno — Právo na obranu — Zásada riadnej správy vecí verejných — Legitímna dôvera“)

text:
               2.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/18

      Rozsudok Všeobecného súdu z 28. júna 2019 — Changmao Biochemical Engineering/Commission
      (Vec T-741/16) (1)

      („Dumping - Dovozy aspartámu s pôvodom v Číne - Odmietnutie priznať trhovohospodárske zaobchádzanie — Uloženie konečného antidumpingového cla - Článok 2 ods. 7 písm. b) a c) druhá zarážka nariadenia (EÚ) 2016/1036 - Článok 2 ods. 7 písm. a) nariadenia 2016/1036 - Článok 2 ods. 10 nariadenia 2016/1036 - Článok 3 ods. 2 a 6 nariadenia 2016/1036 - Článok 6 ods. 7 nariadenia 2016/1036 - Nesúlad účtovných dokumentov - Nedodržanie medzinárodných účtovných noriem - Použitie údajov výrobného odvetvia Únie - Žiadosť o prispôsobenie - Dôkazné bremeno - Právo na obranu - Zásada riadnej správy vecí verejných - Legitímna dôvera“)
      (2019/C 295/22)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd (Changzhou, Čína) (v zastúpení: R. Antonini, E. Monard a B. Maniatis, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J.–F. Brakeland, T. Maxian Rusche a N. Kuplewatzky, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Hyet Sweet (Gravelines, Francúzsko) (v zastúpení: T. Müller-Ibold, F.–C. Laprévote a S. Branca, avocats)

         Predmet veci

      Žaloba založená na článku 263 ZFEÚ o neplatnosť vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2016/1247 z 28. júla 2016, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz aspartámu s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 204, 2016, s. 92)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 462, 12.12.2016.


title: Vec T-838/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2019 — BP/FRA („Mimozmluvná zodpovednosť — Prístup k dokumentom — Čiastočné zamietnutie prístupu — Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom — Nariadenia (ES) č. 1049/2001 a 45/2001 — Ochrana osobných údajov — Nemajetková ujma — Majetková ujma — Príčinná súvislosť“)

text:
               2.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/18

      Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2019 — BP/FRA
      (Vec T-838/16) (1)

      („Mimozmluvná zodpovednosť - Prístup k dokumentom - Čiastočné zamietnutie prístupu - Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom - Nariadenia (ES) č. 1049/2001 a 45/2001 - Ochrana osobných údajov - Nemajetková ujma - Majetková ujma - Príčinná súvislosť“)
      (2019/C 295/23)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: BP (v zastúpení: E. Lazar, avocat)

         Žalovaná: Agentúra Európskej únie pre základné práva (v zastúpení: pôvodne C. Manolopoulos a M. O’Flaherty, neskôr M. O’Flaherty, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci D. Waelbroeck, A. Duron a I. Antypas, avocats)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 268 ZFEÚ na získanie náhrady ujmy, ktorú žalobca údajne utrpel

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Agentúra Európskej únie pre základné práva (FRA) je povinná zaplatiť BP sumu 5 000 eur.

                  2.

                  Náhrada ujmy uvedená v bode 1 výroku sa zvyšuje o úroky z omeškania od vyhlásenia tohto rozsudku do úplného zaplatenia v sadzbe stanovenej Európskou centrálnou bankou (ECB) pre jej hlavné refinančné operácie, zvýšenej o dva percentuálne body.

                  3.

                  Žaloba sa v zostávajúcej časti zamieta.

                  4.

                  FRA a BP znášajú každý svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 38, 6.2.2017.


title: Vec T-888/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2019 — BP/FRA („Verejná služba — Zmluvní zamestnanci — FRA — Zmluvaq na dobu určitú — Rozhodnutie o nepredĺžení zmluvy — Nové rozhodnutie prijaté po zrušení Všeobecným súdom — Právo na obranu — Zásada riadnej správy vecí verejných — Povinnosť odôvodnenia — Zodpovednosť“)

text:
               2.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/19

      Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2019 — BP/FRA
      (Vec T-888/16) (1)

      („Verejná služba - Zmluvní zamestnanci - FRA - Zmluvaq na dobu určitú - Rozhodnutie o nepredĺžení zmluvy - Nové rozhodnutie prijaté po zrušení Všeobecným súdom - Právo na obranu - Zásada riadnej správy vecí verejných - Povinnosť odôvodnenia - Zodpovednosť“)
      (2019/C 295/24)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: BP (v zastúpení: E. Lazar, avocat)

         Žalovaná: Agentúra Európskej únie pre základné práva (v zastúpení: M. O’Flaherty, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci B. Wägenbaur, avocat)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 270 ZFEÚ na jednak zrušenie rozhodnutia FRA zo. 4. apríla 2016 o nepredĺžení zmluvy zmluvného zamestnanca žalobcu prijatého z dôvodu výkonu rozsudku z 3. júna 2015, BP/FRA (T-658/13 P, EU:T:2015:356) a jednak na náhradu ujmy, ktorú žalobca údajne utrpel

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  BP znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Agentúry Európskej únie pre základné práva (FRA).

         (1)  Ú. v. EÚ C 53, 20.2.2017.


title: Vec T-185/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2019 — PlasticsEurope/ECHA („REACH — Vytvorenie zoznamu identifikovaných látok navrhovaných na zahrnutie do prílohy XIV nariadenia (ES) č. 1907/2006 — Zapísanie bisfenolu A na tento zoznam ako látky poškodzujúcej reprodukciu — Články 57 a 59 nariadenia č. 1907/2006“)

text:
               2.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/20

      Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2019 — PlasticsEurope/ECHA
      (Vec T-185/17) (1)

      („REACH - Vytvorenie zoznamu identifikovaných látok navrhovaných na zahrnutie do prílohy XIV nariadenia (ES) č. 1907/2006 - Zapísanie bisfenolu A na tento zoznam ako látky poškodzujúcej reprodukciu - Články 57 a 59 nariadenia č. 1907/2006“)
      (2019/C 295/25)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: PlasticsEurope (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: R. Cana, E. Mullier a F. Mattioli, advokáti)

         Žalovaná: Európska chemická agentúra (v zastúpení: M. Heikkilä, W. Broere a N. Herbatschek, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Francúzska republika (v zastúpení: pôvodne D. Colas, J. Traband a B. Fodda, neskôr D. Colas, J. Traband a E. de Moustier, splnomocnení zástupcovia) a ClientEarth (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: P. Kirch, advokát)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ o neplatnosť rozhodnutia ECHA zo 4. januára 2017 (ED/01/2017), ktorým bol bisfenol A zapísaný na zoznam identifikovaných látok navrhovaných na zahrnutie do prílohy XIV nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, 2006, s. 1), ktorý je uvedený v článku 59 ods. 1 tohto nariadenia z dôvodu, že táto látka bola identifikovaná ako látka poškodzujúca reprodukciu v zmysle článku 57 písm. c) nariadenia č. 1907/2006

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  PlasticsEurope znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou chemickou agentúrou (ECHA) a ClientEarth.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 22.5.2017.