title: Vec T-264/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. septembra 2010 — CSL Behring/Komisia a EMA ( „Humánne lieky — Postup pre zaradenie liekov na ojedinelé ochorenia — Žiadosť o zaradenie ľudského fibrinogénu medzi lieky na ojedinelé ochorenia — Povinnosť predložiť žiadosť o zaradenie pred podaním žiadosti o registráciu — Rozhodnutie EMA týkajúce sa platnosti žiadosti“ )

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/31

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2010 — CSL Behring/Komisia a EMA
      (Vec T-264/07) (1)

      (Humánne lieky - Postup pre zaradenie liekov na ojedinelé ochorenia - Žiadosť o zaradenie ľudského fibrinogénu medzi lieky na ojedinelé ochorenia - Povinnosť predložiť žiadosť o zaradenie pred podaním žiadosti o registráciu - Rozhodnutie EMA týkajúce sa platnosti žiadosti)
      (2010/C 288/59)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: CSL Behring GmbH (Marbourg, Nemecko) (v zastúpení: C. Koenig, profesor, a F. Leinen, advokát)

         Žalované: Európska komisia (v zastúpení: B. Stromsky a B. Schima, splnomocnení zástupcovia) a Európska agentúra pre lieky (EMA) (v zastúpení: V. Salvatore, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci T. Eicke, barrister, a C. Sherliker, solicitor)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú Komisiu: Európsky parlament (v zastúpení: E. Waldherr a I. Anagnostopoulou, splnomocnené zástupkyne)

         Predmet veci

      Žiadosť o zrušenie rozhodnutia Európskej agentúry pre lieky (EMA) z 24. mája 2007, ktorým bola žiadosť žalobkyne o zaradenie ľudského fibrinogénu medzi lieky na ojedinelé ochorenia v zmysle nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 141/2000 zo 16. decembra 1999 o liekoch na ojedinelé ochorenia (Ú. v. ES L 18, 2000, s. 1; Mim. vyd. 15/005, s. 21) vyhlásená za neplatnú

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  CSL Behring GmbH znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii a Európskej agentúre pre lieky (EMA).

                  3.

                  Európsky parlament znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 235, 6.10.2007.


title: Vec F-55/12: Žaloba podaná 22. mája 2012 — ZZ a ZZ/Komisia

text:
               7.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/23

         Žaloba podaná 22. mája 2012 — ZZ a ZZ/Komisia
   (Vec F-55/12)
   2012/C 200/47
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyne: ZZ a ZZ (v zastúpení: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal a S. Orlandi advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie návrhov na prevod práv na dôchodok nadobudnutých pred vstupom do služieb Komisie na základe výpočtu zohľadňujúceho nové všeobecné vykonávacie ustanovenia (VVU), ktoré nadobudli účinnosť po podaní žiadostí žalobkýň o prevod

      Návrhy žalobkýň

               —

               zrušiť rozhodnutia týkajúce sa návrhov na prevod práv na dôchodok žalobkýň v rámci ich žiadosti podľa článku 11 ods. 2 prílohy VIII Štatútu, ktoré zahŕňajú návrh vypočítaný na základe VVU prijatých 3. marca 2011,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-486/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °2 de Marchena (Španielsko) 10. septembra 2013 — Caixabank SA/Antonio Galán Rodríguez

text:
               30.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena (Španielsko) 10. septembra 2013 — Caixabank SA/Antonio Galán Rodríguez
   (Vec C-486/13)
   2013/C 352/10
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Caixabank SA

      Žalovaný: Antonio Galán Rodríguez

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má vnútroštátny súd, v súlade so smernicou Rady 93/13/EHS (1) z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, najmä s článkom 6 ods. 1 smernice, a s cieľom zabezpečiť ochranu spotrebiteľov a používateľov v súlade so zásadami ekvivalencie a efektivity, keď posudzuje existenciu nekalej podmienky týkajúcej sa úrokov z omeškania pri hypotekárnych úveroch, konštatovať neplatnosť zmluvnej podmienky a jej nezáväznosť, alebo naopak, upraviť zmluvnú podmienku o úrokoch tým, že oprávneného alebo veriteľa poverí prepočítaním úrokov?

               2.

               Stanovuje druhé prechodné ustanovenie Ley 1/2013 de 14 de mayo (zákona č. 1/2013 zo 14. mája) jednoznačné obmedzenie ochrany záujmov spotrebiteľa, keď implicitne ukladá súdnemu orgánu povinnosť upraviť zmluvnú podmienku týkajúcu sa úrokov z omeškania, ktorá bola posúdená ako nekalá, tým že prepočíta dohodnuté úroky a ponechá v platnosti zmluvnú podmienku, ktorá bola nekalá, namiesto vyhlásenia neplatnosti zmluvnej podmienky a jej nezáväznosti pre spotrebiteľa?

               3.

               Odporuje druhé prechodné ustanovenie Ley 1/2013 de 14 de mayo (zákona č. 1/2013 zo 14. mája) smernici Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, najmä jej článku 6 ods. 1, keď znemožňuje uplatnenie zásad ekvivalencie a efektivity v oblasti ochrany spotrebiteľa a obchádza uplatnenie sankcie neplatnosti a nezáväznosti vo vzťahu k zmluvným podmienkam týkajúcim sa úrokov z omeškania, ktoré boli posúdené ako nekalé, dohodnutým v hypotekárnych úveroch uzavretých pred účinnosťou zákona č. 1/2013 zo 14. mája?

      (1)  Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.


title: Vec F-81/14: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (samosudca) z 27. októbra 2015 – Labiri/Výbor regiónov (Verejná služba — Úradníci — Povyšovanie za rok 2013 — Rozhodnutie o nepovýšení žalobcu — Článok 45 ods. 1 štatútu — Porovnanie zásluh)

text:
               7.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 406/44

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (samosudca) z 27. októbra 2015 – Labiri/Výbor regiónov
   (Vec F-81/14) (1)

   ((Verejná služba - Úradníci - Povyšovanie za rok 2013 - Rozhodnutie o nepovýšení žalobcu - Článok 45 ods. 1 štatútu - Porovnanie zásluh))
   (2015/C 406/45)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Vassilliki Labiri (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne J.-N. Louis, D. de Abreu Caldas a R. Metz, advokáti, neskôr J.-N. Louis, R. Metz, N. de Montigny, D. Verbeke a T. Van Lysebeth, advokáti)

      Žalovaný: Výbor regiónov Európskej únie (v zastúpení: J. C. Cañoto Argüelles a S. Bachotet, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci pôvodne B. Cambier a G. Ladrière, advokáti, neskôr B. Cambier a T. Cambier, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o nepovýšení žalobcu do nasledujúcej platovej triedy (AD 13) pri povyšovaní Výboru regiónov (VR) za rok 2013

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               V. Labiri znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Výbor regiónov Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 388, 3.11.2014, s. 32.


title: Vec T-202/10 RENV: Uznesenie Všeobecného súdu z 12. mája 2015 – Stichting Woonlinie a i./Komisia („Štátna pomoc — Sociálne bývanie — Schéma pomoci v prospech podnikov sociálnej bytovej výstavby — Existujúca pomoc — Rozhodnutie, ktorým sa prijímajú záväzky členského štátu — Žaloba, ktorá je zjavne bez akéhokoľvek právneho základu“)

text:
               6.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/15

         Uznesenie Všeobecného súdu z 12. mája 2015 – Stichting Woonlinie a i./Komisia
   (Vec T-202/10 RENV) (1)

   ((„Štátna pomoc - Sociálne bývanie - Schéma pomoci v prospech podnikov sociálnej bytovej výstavby - Existujúca pomoc - Rozhodnutie, ktorým sa prijímajú záväzky členského štátu - Žaloba, ktorá je zjavne bez akéhokoľvek právneho základu“))
   (2015/C 221/21)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Stichting Woonlinie (Woudrichem, Holandsko), Stichting Allee Wonen (Roosendaal, Holandsko), Woningstichting Volksbelang (Wijk bij Duurstede, Holandsko), Stichting WoonInvest (Leidschendam-Voorburg, Holandsko), Stichting Woonstede (Ede, Holandsko) (v zastúpení: pôvodne P. Glazener a E. Henny, neskôr P. Glazener, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P.-J. Loewenthal a S. Noë, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyne: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne T. Materne a J.-C. Halleux, neskôr J.-C. Halleux, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (Voorburg, Holandsko) (v zastúpení: M. Meulenbelt, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K (2009) 9963 v konečnom znení z 15. decembra 2009 týkajúceho sa pomoci E 2/2005 a N 642/2009 (Holandsko) – Existujúca pomoc a špeciálna pomoc pre projekt určená podnikom bytovej výstavby

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest, Stichting Woonstede znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Komisia.

               3.

               Belgické kráľovstvo a Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 3.7.2010.


title: Vec T-356/15: Žaloba podaná 6. júla 2015 – Rakúsko/Komisia

text:
               12.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 337/14

         Žaloba podaná 6. júla 2015 – Rakúsko/Komisia
   (Vec T-356/15)
   (2015/C 337/17)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rakúska republika (v zastúpení: C. Pesendorfer a H. Kristoferitsch, Rechsanwalt)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie (EÚ) 2015/658 z 8. októbra 2014 o opatrení pomoci SA.34947 (2013/C) (ex 2013/N), ktorú Spojené kráľovstvo zamýšľa zaviesť na podporu pre jadrovú elektráreň Hinkley Point C (oznámené pod číslom C[2014]7142) (Ú. v. EÚ L 109, s. 44),

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa desať žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom uplatnení článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ – nesprávne vymedzenie trhu a chybná domnienka zlyhania trhu
               Žalobkyňa tvrdí, že Komisia neprávom povolila zamýšľané opatrenie pomoci podľa článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ, pretože nesprávne vychádzala z existencie vlastného trhu pre jadrovú energiu a – takisto nesprávne – sa domnievala, že na tomto trhu dochádza k jeho zlyhaniu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ – nesprávne posúdenie jadrovej elektrárne ako „novej technológie“
               Na tomto mieste sa uvádza, že rozhodnutie je neplatné aj preto, že Komisia sa neprávom odvoláva na to, že v prípade predmetnej technológie ide o technológiu nového druhu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnom uplatnení článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ – nesprávna domnienka investičnej pomoci
               V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa omylom domnieva, že zamýšľané opatrenia predstavujú čistú investičnú pomoc; v skutočnosti ide táto pomoc ďaleko nad rámec investičnej pomoci a predstavuje – podľa judikatúry súdov Únie neprípustnú – prevádzkovú pomoc.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na nesprávnom uplatnení článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ – neexistencia cieľa spoločného záujmu
               Na tomto mieste žalobkyňa uvádza, že napadnuté rozhodnutie je neplatné v tom rozsahu, že – na rozdiel od názoru Komisie – neexistuje spoločný záujem nevyhnutný pre povolenie pomoci v súlade s článkom 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na nedostatočnom vymedzení pomoci
               Rakúska republika zakladá svoju žalobu okrem iného na tom, že Komisia vymedzila pomoc úplne nepostačujúcim spôsobom.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na nesprávnom uplatnení článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ – neprimeranosť opatrení
               Podľa názoru žalobkyne sú tvrdenia Komisie o primeranosti pomoci nesprávne a nepochopiteľné, čo tiež spôsobuje neplatnosť rozhodnutia.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na porušení základných požiadaviek verejného obstarávania
               V rámci tohto žalobného dôvodu žalobkyňa uvádza, že pomoc nemala byť povolená aj preto, že Spojené kráľovstvo nevykonalo verejné obstarávanie a porušilo zásady práva Únie o rovnosti zaobchádzania a transparentnosti.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod je založený na porušení oznámenia o zárukách (1)

               Na tomto mieste žalobkyňa namieta, že povolená štátna záruka ako súčasť štátnej pomoci sa nepreskúmala podľa kritérií oznámenia o zárukách.

               9.

               Deviaty žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia podľa článku 296 ods. 2 ZFEÚ
               Komisia ďalej porušila – a síce hneď viackrát a veľmi závažným spôsobom – svoju povinnosť odôvodnenia.

               10.

               Desiaty žalobný dôvod je založený na porušení práva byť vypočutý
               Napokon sa namieta aj porušenie nároku na zabezpečenie práva byť vypočutý.

      (1)  Oznámenie Komisie o uplatňovaní článkov 87 [ES] a 88 [ES] na štátnu pomoc vo forme povinného ručenia a záruk (Ú. v. EÚ C 155, s. 10).


title: Vec C-536/11: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. júna 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Wien — Rakúsko) — Bundeswettbewerbsbehörde/Donau Chemie AG (Hospodárska súťaž — Prístup k spisu — Súdne konanie týkajúce sa pokút za porušenie článku 101 ZFEÚ — Podniky tretích osôb, ktoré chcú začať konanie o náhrade škody — Vnútroštátna právna úprava podmieňujúca prístup k spisu súhlasom všetkých účastníkov konania — Zásada efektivity)

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/11

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. júna 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Wien — Rakúsko) — Bundeswettbewerbsbehörde/Donau Chemie AG
   (Vec C-536/11) (1)

   (Hospodárska súťaž - Prístup k spisu - Súdne konanie týkajúce sa pokút za porušenie článku 101 ZFEÚ - Podniky tretích osôb, ktoré chcú začať konanie o náhrade škody - Vnútroštátna právna úprava podmieňujúca prístup k spisu súhlasom všetkých účastníkov konania - Zásada efektivity)
   2013/C 252/16
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Wien

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Bundeswettbewerbsbehörde

      Žalovaní: Donau Chemie AG, Donauchem GmbH, DC Druck-Chemie Süd GmbH & Co KG, Brenntag Austria Holding GmbH, Brenntag CEE GmbH, ASK Chemicals GmbH, predtým Ashland-Südchemie-Kernfest GmbH, ASK Chemicals Austria GmbH, predtým Ashland Südchemie Hantos GmbH

      Za účasti: Bundeskartellanwalt, Verband Druck & Medientechnik

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Oberlandesgericht Wien — Výklad ustanovení práva Únie v oblasti kartelov — Prístup k spisu — Vnútroštátna právna úprava, ktorá v správnom konaní v oblasti hospodárskej súťaže podmieňuje prístup tretích osôb k spisu súhlasom všetkých účastníkov konania a vylučuje zváženie akýchkoľvek existujúcich záujmov, hoci také zváženie sa vykonáva pri prístupe k spisu v porovnateľných občianskych a trestných konaniach

      Výrok rozsudku

   Právo Únie, najmä zásada efektivity, bráni ustanoveniu vnútroštátneho práva, podľa ktorého sprístupnenie dokumentov, ktoré sú súčasťou spisu vzťahujúceho sa na vnútroštátne konanie týkajúce sa uplatňovania článku 101 ZFEÚ, vrátane dokumentov poskytnutých v rámci programu zhovievavosti, tretím osobám, ktoré neboli účastníkmi tohto konania a zamýšľajú podanie žalôb o náhradu škody proti účastníkom kartelu, je podmienené výlučne súhlasom všetkých účastníkov uvedeného konania, pričom vnútroštátne súdy nemajú nijakú možnosť pristúpiť k zváženiu dotknutých záujmov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 13, 14.1.2012.


title: Vec C-349/07: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  18. decembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Sopropé – Organizações de Calçado, Lda/Fazenda Pública (Colný kódex Spoločenstva — Zásada dodržiavania práva na obhajobu — Dodatočné vyberanie dovozného cla)

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/16

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 18. decembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Sopropé – Organizações de Calçado, Lda/Fazenda Pública
   (Vec C-349/07) (1)

   (Colný kódex Spoločenstva - Zásada dodržiavania práva na obhajobu - Dodatočné vyberanie dovozného cla)
   (2009/C 44/25)
   Jazyk konania: portugalčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Supremo Tribunal Administrativo
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Sopropé – Organizações de Calçado, Lda

      Žalovaný: Fazenda Pública

      Za účasti: Ministério público
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Supremo Tribunal Administrativo – Zlučiteľnosť vnútroštátnych ustanovení daňového konania v oblasti lehôt na uplatnenie práva platiteľa dane na vypočutie s právom Spoločenstva a zásadou práva na obhajobu – Správne konanie o dodatočnom zaplatení dovozného cla za tovary pochádzajúce z Ďalekého východu
   Výrok rozsudku

               1.

               Pokiaľ ide o výber colného dlhu na účely dodatočného zaplatenia dovozného cla, osem až pätnásťdňová lehota poskytnutá na predloženie pripomienok dovozcovi, ktorý je podozrivý z porušenia colných predpisov, je v zásade v súlade s požiadavkami práva Spoločenstva.

               2.

               Je vecou vnútroštátneho súdu, ktorý v danej veci koná, aby určil, či vzhľadom na konkrétne okolnosti veci lehota, ktorá sa takému dovozcovi skutočne poskytla, bola dostatočná na to, aby bol účinne vypočutý colnými orgánmi.

               3.

               Vnútroštátny súd musí okrem toho overiť, či vzhľadom na lehotu, ktorá uplynula medzi okamihom, keď boli dotknutému správnemu orgánu doručené pripomienky dovozcu, a dátumom prijatia jeho rozhodnutia, možno konštatovať, že tento správny orgán náležite prihliadol na pripomienky, ktoré mu boli predložené.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 6.10.2007.


title: Vec T-291/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  1. februára 2012 — Carrols/ÚHVT — Gambettola (Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Spoločenstva Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL — Absolútny dôvod zamietnutia — Neexistencia zlého úmyslu — Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               10.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 1. februára 2012 — Carrols/ÚHVT — Gambettola (Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL)
   (Vec T-291/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Spoločenstva Pollo Tropical CHICKEN ON THE GRILL - Absolútny dôvod zamietnutia - Neexistencia zlého úmyslu - Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 73/51
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Carrols Corp. (Dover, Delaware, Spojené štáty) (v zastúpení: I. Temiño Ceniceros, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Giulio Gambettola (Los Realejos, Španielsko) (v zastúpení: F. Brandolini Kujman, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. mája 2009 (vec R 632/2008-1) týkajúceho sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Carrols Corp. a Giuliom Gambettolom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Carrols Corp. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 220, 12.9.2009.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 5. októbra 2004 vo veci T-45/01, Stephen Sanders a i. proti Komisii Európskych spoločenstiev (Personál zamestnaný v spoločnom podniku Joint European Torus (JET) — Rovnaké zaobchádzanie — Nepriznanie služobného postavenia dočasného zamestnanca — Článok 152 ESAE — Primeraná lehota — Spôsobená hmotná škoda)

text:
               18.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/12

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 5. októbra 2004
   vo veci T-45/01, Stephen Sanders a i. proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Personál zamestnaný v spoločnom podniku Joint European Torus (JET) - Rovnaké zaobchádzanie - Nepriznanie služobného postavenia dočasného zamestnanca - Článok 152 ESAE - Primeraná lehota - Spôsobená hmotná škoda)
   (2004/C 314/31)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci T-45/01, Stephen Sanders, bytom v Oxfordshire (Spojené kráľovstvo) a 94 žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe, v zastúpení: P. Roth, QC a I. Hutton, solicitor a A Howard, barrister, proti Komisii Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a L Escobar Guerrero, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), ktorých v konaní podporuje Rada Európskej únie (v zastúpení: najprv J.-P Hix a A. Pilette, neskôr J.-P. Hix a B. Driessen, splnomocnení zástupcovia), predmetom ktorej je žaloba o náhradu hmotnej škody, ktorá údajne vznikla ako následok nezamestnania žalobcov ako dočasných zamestnancov Spoločenstiev počas obdobia, keď pracovali v spoločnom podniku Joint European Torus (JET), Súd prvého stupňa (prvá komora) v zložení: predseda B. Vesterdorf, sudcovia M. Jaeger a H. Legal; tajomník: J. Plingers, referent, vyhlásil dňa 5. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Komisia je povinná nahradiť finančnú škodu, ktorá vznikla každému zo žalobcov ako následok skutočnosti, že počas obdobia, keď pracovali v spoločnom podniku Joint European Torus (JET) neboli zamestnaní ako dočasní zamestnanci Spoločenstiev.

               2)

               Účastníci konania sú povinní predložiť Súdu prvého stupňa do 6 mesiacov od vyhlásenia tohto rozsudku spoločnú dohodu o výške náhrady, ktorá sa vyplatí na odškodnenie uvedenej škody.

               3)

               V prípade, ak nedôjde k uzavretiu dohody, sú účastníci konania povinní v rovnakej lehote predložiť Súdu prvého stupňa svoje vyčíslené návrhy výšky náhrady škody.

               4)

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú.v. ES C 134 z 5.5.2001


title: Vec C-79/05: Žaloba podaná dňa 17. februára 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike

text:
               16.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/16

         Žaloba podaná dňa 17. februára 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike
   (Vec C-79/05)
   (2005/C 93/29)
   Jazyk konania: taliančina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: U. Wölker a A. Aresu, zástupcovia, podala dňa 17. februára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Talianskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Talianska republika tým, že neprijala preventívne opatrenia na zamedzenie a minimalizáciu úniku kontrolovaných látok, osobitne pokiaľ ide o povinnosť každoročne kontrolovať stále zariadenia obsahujúce chladiacu zmes v množstve presahujúcom 3 kg, ako aj kontrolovať takýto, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 17 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2037 z 29. júna 2000 o látkach, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu (1);

               2)

               zaviazal Taliansku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Z dostupných informácií vyplýva, že Talianska republika neprijala opatrenia v zmysle článku 17 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2037/2000.

      (1)  Ú. v. ES L 244, 29.9.2000, s. 1


title: Vec C-15/05: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  27. apríla 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Amsterdam) – Kawasaki Motors Europe NV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane district Rotterdam (Spoločný colný sadzobník — Položky sadzobníka — Zaradenie vozidiel, lietadiel, plavidiel a dopravných zariadení — Traktory a ťahače — Automobily a vozidlá konštruované hlavne na prepravu osôb — Nariadenie (ES) č. 2518/98 — Bod 5 tabuľky v prílohe — Neplatnosť)

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/17

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 27. apríla 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te Amsterdam) – Kawasaki Motors Europe NV/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane district Rotterdam
   (Vec C-15/05) (1)

   (Spoločný colný sadzobník - Položky sadzobníka - Zaradenie vozidiel, lietadiel, plavidiel a dopravných zariadení - Traktory a ťahače - Automobily a vozidlá konštruované hlavne na prepravu osôb - Nariadenie (ES) č. 2518/98 - Bod 5 tabuľky v prílohe - Neplatnosť)
   (2006/C 143/31)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Gerechtshof te Amsterdam
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Kawasaki Motors Europe NV

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane district Rotterdam
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Gerechtshof te Amsterdam – Platnosť nariadenia Komisie (ES) č. 2518/98 z 23. novembra 1998 o zatrieďovaní určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry (Ú. v. ES L 315, s. 3; Mim. vyd. 02/009, s. 52) – Nové štvorkolesové vozidlá (vhodné do všetkých druhov terénu) konštruované na vlečenie alebo tlačenie iných vozidiel, zariadení alebo nákladov a považované za schopné na prepravu osôb – Colné zaradenie – Položka 87 03 21 a položka 87 01 90
   Výrok rozsudku

               1.

               Bod 5 tabuľky uvedenej v prílohe nariadenia Komisie (ES) č. 2518/98 z 23. novembra 1998 o zatrieďovaní určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry je neplatný, pretože pre vozidlá opísané v podpoložke 8703 21 10 kombinovanej nomenklatúry stanovuje maximálnu ťažnú silu aspoň trojnásobne vyššiu, než je vlastná hmotnosť vozidiel, a odlišnú od ťažnej sily obsiahnutej v stanovisku o zaradení Výboru pre harmonizovaný systém z roku 1999, čím rozširuje rozsah vecnej pôsobnosti položky vzťahujúcej sa na vozidlá konštruované hlavne na prepravu osôb.

               2.

               Nové štvorkolesové vozidlá vhodné do všetkých druhov terénu s jedným sedadlom, s riadením Ackermanovho typu kontrolovaného riadidlami, vybavené ťažným zariadením a s technickými vlastnosťami, ktoré im umožňujú tlačiť minimálne dvojnásobok ich vlastnej hmotnosti, musia byť zaradené do položky 8701 90 uvedenej nomenklatúry. Je úlohou Gerechtshof te Amsterdam zaradiť tieto vozidlá do podpoložiek podľa výkonu ich motora.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005.


title: Vec F-126/15: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 20. júla 2016 – Barroso Truta a i./Súdny dvor (Verejná služba — Zmluvní zamestnanci — Dôchodky — Článok 11 ods. 2 prílohy VIII Služobného poriadku — Prevod nárokov na dôchodok skôr nadobudnutých vo vnútroštátnych systémoch do dôchodkového systému Únie — Návrh na započítanie odpracovaných rokov predložený OOUPZ — Výzva na kontaktovanie správneho orgánu na účely získania vysvetlenia a prejednania vhodnosti prevody vykonať — Súhlas s prevodom zo strany zamestnancov bez predchádzajúceho dohodovania s OOUPZ — Neodvolateľnosť prevodov — Dodatočné zistenie existencie pravidla o „životnom minime“ — Článok 77 štvrtý pododsek Služobného poriadku — Povinnosť riadnej starostlivosti — Údajný nedostatok informácií poskytnutých OOUPZ pri predkladaní návrhov na započítanie odpracovaných rokov — Žaloba o náhradu škody — Nedodržanie požiadaviek vzťahujúcich sa na štádium pred podaním žaloby — Neprípustnosť)

text:
               3.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 364/37

      Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 20. júla 2016 – Barroso Truta a i./Súdny dvor
      (Vec F-126/15) (1)

      ((Verejná služba - Zmluvní zamestnanci - Dôchodky - Článok 11 ods. 2 prílohy VIII Služobného poriadku - Prevod nárokov na dôchodok skôr nadobudnutých vo vnútroštátnych systémoch do dôchodkového systému Únie - Návrh na započítanie odpracovaných rokov predložený OOUPZ - Výzva na kontaktovanie správneho orgánu na účely získania vysvetlenia a prejednania vhodnosti prevody vykonať - Súhlas s prevodom zo strany zamestnancov bez predchádzajúceho dohodovania s OOUPZ - Neodvolateľnosť prevodov - Dodatočné zistenie existencie pravidla o „životnom minime“ - Článok 77 štvrtý pododsek Služobného poriadku - Povinnosť riadnej starostlivosti - Údajný nedostatok informácií poskytnutých OOUPZ pri predkladaní návrhov na započítanie odpracovaných rokov - Žaloba o náhradu škody - Nedodržanie požiadaviek vzťahujúcich sa na štádium pred podaním žaloby - Neprípustnosť))
      (2016/C 364/44)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Barroso Truta (Bofferdange, Luxembursko) a i. (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, avocats)

         Žalovaný: Súdny dvor Európskej únie (v zastúpení: J. Inghelram, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Návrh na vyplatenie náhrady žalobcom za materiálnu škodu, ktorá im vznikla z dôvodu straty ich práv na starobný dôchodok v národnom systéme následkom ich prevodu do dôchodkového systému Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Súdny dvor Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli pánom José Barroso Truta, Marc Forli, Calogero Galante a Bernard Gradel.

         (1)  Ú. v. EÚ C 414, 14.12.2015, s. 42.


title: Vec C-441/05: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  8. marca 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour administrative d'appel de Douai – Francúzsko) – Société Roquette Frères/Ministre de l'Agriculture, de l'Alimentation, de la Pêche et de la Ruralité (Spoločná organizácia trhu v sektore cukru — Izoglukóza — Stanovenie základných množstiev slúžiacich na pridelenie výrobných kvót — Izoglukóza vyrábaná ako medziprodukt — Článok 24 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 1785/81 — Článok 27 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2038/1999 — Článok 1 nariadenia (ES) č. 2073/2000 — Článok 11 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1260/2001 — Článok 1 nariadenia (ES) č. 1745/2002 — Článok 1 nariadenia (ES) č. 1739/2003 — Nezákonnosť aktu Spoločenstva nastolená pred vnútroštátnym sudcom — Návrh na začatie prejudiciálneho konania o posúdení platnosti — Prípustnosť — Podmienky — Neprípustnosť žaloby o neplatnosť aktu Spoločenstva)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/10

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 8. marca 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour administrative d'appel de Douai – Francúzsko) – Société Roquette Frères/Ministre de l'Agriculture, de l'Alimentation, de la Pêche et de la Ruralité
   (Vec C-441/05) (1)

   (Spoločná organizácia trhu v sektore cukru - Izoglukóza - Stanovenie základných množstiev slúžiacich na pridelenie výrobných kvót - Izoglukóza vyrábaná ako medziprodukt - Článok 24 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 1785/81 - Článok 27 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2038/1999 - Článok 1 nariadenia (ES) č. 2073/2000 - Článok 11 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1260/2001 - Článok 1 nariadenia (ES) č. 1745/2002 - Článok 1 nariadenia (ES) č. 1739/2003 - Nezákonnosť aktu Spoločenstva nastolená pred vnútroštátnym sudcom - Návrh na začatie prejudiciálneho konania o posúdení platnosti - Prípustnosť - Podmienky - Neprípustnosť žaloby o neplatnosť aktu Spoločenstva)
   (2007/C 95/16)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Cour administrative d'appel de Douai
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Société Roquette Frères

      Žalovaný: Ministre de l'Agriculture, de l'Alimentation, de la Pêche et de la Ruralité
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Cour administrative d'appel de Douai – Platnosť článku 24 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 1785/81 z 30. júna 1981 o spoločnom organizovaní trhu v sektore cukru [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 177, s. 4); článku 27 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 2038/1999 z 13. septembra 1999 o spoločnom organizovaní trhu v sektore cukru [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 252, s. 1); článku 1 nariadenia Komisie (ES) č. 2073/2000 z 29. septembra 2000, ktorým sa na hospodársky rok 2000/2001 znižuje zaručené množstvo na základe režimu výrobných kvót pre sektor cukru a predpokladané maximálne zásobovacie potreby rafinérií cukru na základe režimu preferenčných dovozov [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 246, s. 38); článku 11 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1260/2001 z 19. júna 2001 o spoločnom organizovaní trhu v sektore cukru (Ú. v. ES L 178, s. 1; Mim. vyd. 03/033, s. 17); článku 1 nariadenia Komisie (ES) č. 1745/2002 z 30. septembra 2002, ktorým sa na hospodársky rok 2002/2003 znižuje zaručené množstvo na základe režimu výrobných kvót pre sektor cukru a predpokladané maximálne zásobovacie potreby rafinérií cukru na základe režimu preferenčných dovozov [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 263, s. 31) a článku 1 nariadenia Komisie (ES) č. 1739/2003 z 30. septembra 2003, ktorým sa pre hospodársky rok 2003/2004 znižuje zaručené množstvo na základe výrobných kvót pre sektor cukru a predpokladané maximálne zásobovacie potreby rafinérií cukru na základe preferenčných dovozov (Ú. v. EÚ L 249, s. 38; Mim. vyd. 03/040, s. 89) – Stanovenie základného množstva na pridelenie výrobných kvót izoglukózy bez zohľadnenia izoglukózy vyrobenej ako medziprodukt
   Výrok rozsudku

               1.

               Nebolo bez akýchkoľvek pochybností prípustné, aby taká fyzická alebo právnická osoba, akou je spoločnosť Roquette Frères, za takých skutkových a právnych okolností ako okolnosti veci samej podala žalobu o neplatnosť na základe článku 230 ES proti:

                           —

                           článku 24 ods. 2 nariadenia Rady (EHS) č. 1785/81 z 30. júna 1981 o spoločnom organizovaní trhu v sektore cukru [neoficiálny preklad],

                           —

                           článku 27 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 2038/1999 z 13. septembra 1999 o spoločnom organizovaní trhu v sektore cukru [neoficiálny preklad],

                           —

                           článku 1 nariadenia Komisie (ES) č. 2073/2000 z 29. septembra 2000, ktorým sa na hospodársky rok 2000/2001 znižuje zaručené množstvo na základe režimu výrobných kvót pre sektor cukru a predpokladané maximálne zásobovacie potreby rafinérií cukru na základe režimu preferenčných dovozov [neoficiálny preklad],

                           —

                           článku 11 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1260/2001 z 19. júna 2001 o spoločnom organizovaní trhu v sektore cukru,

                           —

                           článku 1 nariadenia Komisie (ES) č. 1745/2002 z 30. septembra 2002, ktorým sa na hospodársky rok 2002/2003 znižuje zaručené množstvo na základe režimu výrobných kvót pre sektor cukru a predpokladané maximálne zásobovacie potreby rafinérií cukru na základe režimu preferenčných dovozov [neoficiálny preklad], a

                           —

                           článku 1 nariadenia Komisie (ES) č. 1739/2003 z 30. septembra 2003, ktorým sa pre hospodársky rok 2003/2004 znižuje zaručené množstvo na základe výrobných kvót pre sektor cukru a predpokladané maximálne zásobovacie potreby rafinérií cukru na základe preferenčných dovozov.

                     Takáto osoba sa teda v rámci žaloby podanej podľa vnútroštátneho práva môže odvolávať na nezákonnosť týchto ustanovení, hoci proti nim nepodala v lehote upravenej v článku 230 ES žalobu o neplatnosť na súdne orgány Spoločenstva.

               2.

               Skúmaním druhej položenej otázky nebola zistená žiadna skutočnosť, ktorá by bola spôsobilá ovplyvniť platnosť článku 24 ods. 2 nariadenia č. 1785/81, článku 27 ods. 3 nariadenia č. 2038/1999, článku 1 nariadenia č. 2073/2000, článku 11 ods. 2 nariadenia č. 1260/2001, článku 1 nariadenia č. 1745/2002 a článku 1 nariadenia č. 1739/2003.

      (1)  Ú. v. EÚ C 36, 11.2.2006.


title: Vec F-62/07: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (pravá komora) z  23. januára 2008 – De Fays/Komisia

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/71

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (pravá komora) z 23. januára 2008 – De Fays/Komisia
   (Vec F-62/07) (1)

   (2008/C 64/118)

      Jazyk konania: francúzština

   V nadväznosti na urovnanie sporu zmierom predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 199, 25.8.2007, s. 53.


title: Vec T-511/12: Žaloba podaná 12. novembra 2012 — Refrigue-confecções para o frio/ÚHVT — Fronsac SW a Sixty International (Refrigue for cold)

text:
               9.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/25

         Žaloba podaná 12. novembra 2012 — Refrigue-confecções para o frio/ÚHVT — Fronsac SW a Sixty International (Refrigue for cold)
   (Vec T-511/12)
   2013/C 38/45
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Refrigue-confecções para o frio, Lda (Pinhal Novo, Portugalsko) (v zastúpení: C. Bacchini a M. Mazzitelli, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: Fronsac SW a Sixty International SA (Luxemburg, Luxembursko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               sčasti zrušil rozhodnutie z 1. augusta 2012 vydané druhým odvolacím senátom Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) v rámci veci R 2353/2010-2 v rozsahu, v akom vyhovel námietke proti zápisu dotknutej ochrannej známky Refrigue for Cold pre všetky napadnuté tovary patriace do tried výrobkov 18 a 25,

               —

               uložiť ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka obsahujúce slovné prvky „Refrigue for cold“ pre tovary patriace do tried 18, 24 a 25 — prihláška č. 5 486 725.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Fronsac SW a Sixty International SA.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: ochranné známky Spoločenstva a národné ochranné známky obsahujúce slovný prvok „RefrigiWear“ a národná obrazová ochranná známka obsahujúca slovné prvky „This RefrigiWear“ pre tovary patriace do tried 3, 9, 14, 18 a 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia a čiastočné zamietnutie prihlášky.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 75 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 76 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-36/06: Žaloba podaná  26. januára 2006  – Bundesverband deutscher Banken/Komisia

text:
               22.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/15

         Žaloba podaná 26. januára 2006 – Bundesverband deutscher Banken/Komisia
   (Vec T-36/06)
   (2006/C 96/30)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Bundesverband deutscher Banken e. V. Berlin (Nemecko) (v zastúpení: H.-J. Niemeyer a K.-S. Scholz, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie žalovanej [K(2005)3232 konečné znenie] zo 6. septembra 2005 vo veci N 248/04 – Landesbank Hessen-Thüringen,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca napáda rozhodnutie Komisie K(2005)3232 konečné znenie zo 6. septembra 2005, v ktorom Komisia rozhodla, že oznámený vklad osobitného majetku Hessischer Investitionsfonds do Landesbank Hessen-Thüringen (Helaba) ako vklad tichého spoločníka nepredstavuje štátnu pomoc.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.
   Po prvé tvrdí, že Komisia porušila povinnosť odôvodnenia podľa článku 253 Zmluvy o ES.
   Po druhé žalobca odôvodňuje svoju žalobu tým, že žalovaná tým, že potvrdila primeranosť dohodnutej odmeny za vklad do Helaba, porušila zásadu trhovo konajúceho investora a tým článok 87 ods. 1 Zmluvy o ES.
   Okrem toho žalobca uvádza, že Komisia nesprávne odpočítala náklady na refinancovanie z dôvodu nelikvidnosti vkladu do Helaba. Z tohoto dôvodu došlo k porušeniu zásady trhovo konajúceho investora a tým k porušeniu článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES.
   Napokon žalobca namieta porušenie práva byť vypočutý, pretože Komisia upustila od začatia konania vo veci formálneho zisťovania ohľadom vkladu do Helaba podľa článku 88 ods. 2 Zmluvy o ES v spojení s článkom 6 nariadenia (ES) č. 659/1999 (1).

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES


title: Vec C-215/13 P: Odvolanie podané 23. apríla 2013 : Acron OAO, Dorogobuzh OAO proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 7. februára 2013 vo veci T-235/08, Acron OAO a Dorogobuzh OAO/Rada Európskej únie

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/23

         Odvolanie podané 23. apríla 2013: Acron OAO, Dorogobuzh OAO proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) zo 7. februára 2013 vo veci T-235/08, Acron OAO a Dorogobuzh OAO/Rada Európskej únie
   (Vec C-215/13 P)
   2013/C 171/46
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Acron OAO, Dorogobuzh OAO (v zastúpení: B. Evtimov, E. Borovikov, advokáti, D. O’Keeffe, solicitor)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, Európska komisia, Fertilizers Europe

      Návrhy odvolateliek

   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu zo 7. februára 2013 vo veci T-235/08, Acron OAO a Dorogobuzh OAO/Rada Európskej únie,

               —

               vydal konečné rozhodnutie vo veci a zrušil nariadenie Rady (ES) č. 236/2008 z 10. marca 2008, ktorým sa ukončuje čiastočné predbežné preskúmanie antidumpingového cla na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku podľa článku 11 ods. 3 nariadenia (ES) č. 384/96 v rozsahu, v akom sa týka odvolateliek,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania pred Súdnym dvorom a Všeobecným súdom, ako aj trov konania, ktoré vznikli odvolateľkám na oboch stupňoch,

               —

               rozhodol, že ďalší účastník konania Fertilizers Europe znáša svoje vlastné trovy konania v konaní pred Všeobecným súdom, ako aj vlastné trovy konania v prípade, že sa zúčastní na konaní pred Súdnym dvorom, a znáša všetky trovy konania odvolateliek spojených s jej účastníctvom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd:

               —

               podal nesprávny výklad prvej vety článku 2 ods. 5 prvého pododseku základného antidumpingového nariadenia a tým aj zodpovedajúceho článku 2.2.1.1. prvého odseku Dohody o uplatňovaní článku VI Všeobecnej dohody o clách a obchode 1994 (GATT), obsiahnutej v prílohe 1A Dohody o založení svetovej obchodnej organizácie (WTO) (ďalej len „Dohoda o uplatňovaní článku VI“),

               —

               potvrdil nesprávny výklad a porušenie článku 2 ods. 3 základného antidumpingového nariadenia a tým aj zodpovedajúceho článku 2.2 Dohody o uplatňovaní článku VI,

               —

               nevykonal správne právne posúdenie vzťahu medzi článkom 2 ods. 5 druhou vetou a článkom 2 ods. 7 písm. b) základného antidumpingového nariadenia a v dôsledku tohto nesprávneho posúdenia potvrdil nesprávny právny výklad odôvodnení 3 a 4 nariadenia (ES) 1972/2002 a tým aj druhej vety článku 2 ods. 5 prvého pododseku a nezabezpečil súdržnosť naposledy uvedeného výkladu s ustanoveniami Dohody o uplatňovaní článku VI.


title: Vec C-397/14: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy – Poľsko) – Polkomtel sp. z o.o./Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Elektronické komunikačné siete a služby — Smernica 2002/22/ES — Článok 28 — Negeografické čísla — Prístup koncových užívateľov, ktorí majú bydlisko v členskom štáte operátora, k službám vyžívajúcim negeografické čísla — Smernica 2002/19/ES — Články 5, 8 a 13 — Právomoc a zodpovednosť národných regulačných orgánov vzhľadom na prístup a prepojenie — Uloženie, zmena a doplnenie alebo zrušenie povinností — Uloženie povinností podnikom, ktoré kontrolujú prístup koncových užívateľov — Kontrola cien — Podnik, ktorý nemá významný vplyv na trhu — Smernica 2002/21/ES — Riešenie sporov medzi podnikmi — Rozhodnutie národného regulačného orgánu, ktorým sa stanovujú podmienky spolupráce a zásady určovania cien služieb medzi podnikmi)

text:
               13.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/11

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy – Poľsko) – Polkomtel sp. z o.o./Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej
      (Vec C-397/14) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Elektronické komunikačné siete a služby - Smernica 2002/22/ES - Článok 28 - Negeografické čísla - Prístup koncových užívateľov, ktorí majú bydlisko v členskom štáte operátora, k službám vyžívajúcim negeografické čísla - Smernica 2002/19/ES - Články 5, 8 a 13 - Právomoc a zodpovednosť národných regulačných orgánov vzhľadom na prístup a prepojenie - Uloženie, zmena a doplnenie alebo zrušenie povinností - Uloženie povinností podnikom, ktoré kontrolujú prístup koncových užívateľov - Kontrola cien - Podnik, ktorý nemá významný vplyv na trhu - Smernica 2002/21/ES - Riešenie sporov medzi podnikmi - Rozhodnutie národného regulačného orgánu, ktorým sa stanovujú podmienky spolupráce a zásady určovania cien služieb medzi podnikmi))
      (2016/C 211/12)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Najwyższy

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Polkomtel sp. z o.o.

         Žalovaný: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej

         za účasti: Orange Polska S.A., predtým Telekomunikacja Polska S.A.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Vzhľadom na všetky predchádzajúce úvahy treba na prvú položenú otázku odpovedať, že článok 28 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) sa má vykladať v tom zmysle, že členský štát môže stanoviť, že operátor verejných elektronických komunikačných sietí musí zabezpečiť, aby nielen koncoví užívatelia iných členských štátov, ale aj všetci koncoví užívatelia jeho siete v tomto štáte mali prístup k negeografickým číslam.

                  2.

                  Článok 5 ods. 1 a článok 8 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/19/ES zo 7. marca 2002 o prístupe a prepojení elektronických komunikačných sietí a pridružených prostriedkov (prístupová smernica), v spojení s článkom 28 smernice 2002/22 sa majú vykladať v tom zmysle, že NRO môže v rámci vyriešenia určitého sporu medzi dvoma operátormi uložiť jednému povinnosť zabezpečiť koncovým užívateľom prístup k službám využívajúcim negeografické čísla poskytovaným v rámci siete druhého operátora a na základe článku 13 smernice 2002/19 stanoviť zásady určovania cien tohto prístupu medzi uvedenými operátormi, o aké ide vo veci samej, ak sú tieto povinnosti objektívne, transparentné, primerané, nediskriminačné, vychádzajú z povahy zisteného problému a sú odôvodnené s ohľadom na ciele uvedené v článku 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica), a v prípade že postupy stanovené v článkoch 6 a 7 tejto poslednej uvedenej smernice boli dodržané, čo musí preskúmať vnútroštátny súd.

         (1)  Ú. v. EÚ C 431, 1.12.2014.


title: Vec C-254/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Bruxelles (Belgicko) 7. júna 2006 – Zürich Versicherungs-Gesellschaft/Bureau Benelux des marques

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Bruxelles (Belgicko) 7. júna 2006 – Zürich Versicherungs-Gesellschaft/Bureau Benelux des marques
   (Vec C-254/06)
   (2006/C 212/22)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Cour d'appel de Bruxelles
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Zürich Versicherungs-Gesellschaft

      Žalovaný: Bureau Benelux des marques
   Prejudiciálna otázka
   Majú sa články 3 a 13 prvej smernice 89/104/ES Rady z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (1) vykladať v tom zmysle, že nevylučujú, aby vnútroštátna právna úprava stanovila, že súd, ktorému bola podaná žaloba proti rozhodnutiu o prihláške ochrannej známky, nemôže pre každý tovar alebo každú službu, ktoré sú uvedené v prihláške jednotlivo overiť, či sa na ochrannú známku nevzťahujú dôvody na zamietnutie zápisu uvedené v článku 3 ods. 1, a teda podľa týchto tovarov a služieb dôjsť k rozdielnym záverom, ak orgán príslušný pre zápis ochranných známok rozhodol iba proti celkovému zamietnutiu týkajúcemu sa všetkých tovarov a služieb a prihlasovateľ po dobu konania na tomto úrade subsidiárne nepožadoval čiastočný zápis pre niektoré tovary a služby?

      (1)  Ú. v. ES L 40, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92.


title: Vec C-55/08: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z  25. februára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judical da Comarca do Porto — Portugalsko) — Santa Casa da Misericórdia de Lisboa/Liga Portuguesa de Futebol Profissional, Bwin Intrnational Ltd, predtým Baw International Ltd, Betandwin.Com Interactive Entertainment (Prejudiciálne konanie — Neprípustnosť)

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/9

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 25. februára 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judical da Comarca do Porto — Portugalsko) — Santa Casa da Misericórdia de Lisboa/Liga Portuguesa de Futebol Profissional, Bwin Intrnational Ltd, predtým Baw International Ltd, Betandwin.Com Interactive Entertainment
   (Vec C-55/08) (1)

   (Prejudiciálne konanie - Neprípustnosť)
   2010/C 134/14
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Judical da Comarca do Porto

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Santa Casa da Misericórdia de Lisboa

      Žalované: Liga Portuguesa de Futebol Profissional, Bwin Intrnational Ltd, predtým Baw International Ltd, Betandwin.Com Interactive Entertainment

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal Judical da Comarca do Porto — Výklad článkov 43 ES, 49 ES a 56 ES — Vnútroštátna právna úprava, ktorá vyhradzuje určitému subjektu právo výhradne prevádzkovať hazardné a stávkové hry a považuje za trestný čin organizácie, reklamy a prijímania stávok na športové podujatia, a to vrátane prostredníctvom internetu — Zákaz robiť reklamu, organizovať a prevádzkovať tieto stávky a lotériu prostredníctvom internetu a odovzdávať výhercom hodnotu cien uložený podniku, ktorý prevádzkuje stávkové hry a lotériu na internete a ktorý má svoje sídlo v inom členskom štáte

      Výrok uznesenia

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judical da Comarca do Porto (Portugalsko) rozhodnutím z 19. decembra 2007 je zjavne neprípustný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008.


title: Vec C-364/14: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Rüsselsheim – Nemecko) – Annette Lorch, Kurt Lorch/Condor Flugdienst GmbH

text:
               1.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 431/17

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Rüsselsheim – Nemecko) – Annette Lorch, Kurt Lorch/Condor Flugdienst GmbH
   (Vec C-364/14) (1)

   (2014/C 431/29)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 339, 29.9.2014.


title: Vec C-272/11 P: Odvolanie podané 31. mája 2011 : Mariyus Noko Ngele proti uzneseniu Všeobecného súdu (prvá komora) z  25. marca 2011 vo veci T-15/10, Mariyus Noko Ngele/Európska komisia a i.

text:
               14.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/2

         Odvolanie podané 31. mája 2011: Mariyus Noko Ngele proti uzneseniu Všeobecného súdu (prvá komora) z 25. marca 2011 vo veci T-15/10, Mariyus Noko Ngele/Európska komisia a i.
   (Vec C-272/11 P)
   2012/C 13/03
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Mariyus Noko Ngele (v zastúpení: F. Sabakunzi, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: A. Bordes, splnomocnený zástupca), AT, AU, AV, AW
   Uznesením zo 4. októbra 2011 Súdny dvor (ôsma komora) zamietol odvolanie a nariadil, aby Mariyus Noko Ngele znášal svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-304/09: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  22. decembra 2010 — Európska komisia/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Štátna pomoc — Pomoc v prospech spoločností nedávno kótovaných na burze cenných papierov — Vymáhanie)

text:
               26.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/6

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 22. decembra 2010 — Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-304/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Štátna pomoc - Pomoc v prospech spoločností nedávno kótovaných na burze cenných papierov - Vymáhanie)
   2011/C 63/11
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn, E. Righini a V. Di Bucci, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri a P. Gentili, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie v stanovenej lehote opatrení nevyhnutných na dosiahnutie súladu s článkami 2, 3 a 4 rozhodnutia Komisie 2006/261/ES zo 16. marca 2005 o schéme štátnej pomoci C 8/2004 (ex NN 164/2003), ktorú zaviedlo Taliansko v prospech spoločností nedávno kótovaných na burze cenných papierov [oznámené pod č. K(2005) 591], (Ú. v. EÚ L 94, s. 42)

      Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že neprijala v stanovených lehotách všetky opatrenia nevyhnutné na zrušenie schémy pomoci vyhlásenej za protiprávnu a nezlučiteľnú so spoločným trhom rozhodnutím Komisie 2006/261/ES zo 16. marca 2005 o schéme štátnej pomoci C 8/2004 (ex NN 164/2003), ktorú zaviedlo Taliansko v prospech spoločností nedávno kótovaných na burze cenných papierov a na vymáhanie pomoci od príjemcov, ktorá im bola poskytnutá na základe uvedenej schémy, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2 a 3 tohto rozhodnutia.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 256, 24.10.2009.


title: Vec T-692/16: Žaloba podaná 27. septembra 2016 – CJ/ECDC

text:
               28.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 441/26

      Žaloba podaná 27. septembra 2016 – CJ/ECDC
      (Vec T-692/16)
      (2016/C 441/31)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: CJ (Agios Stefanos, Grécko) (v zastúpení: V. Kolias, advokát)

         Žalovaný: Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC)

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a v dôsledku toho nariadil ECDC zaplatiť žalobcovi všetky odmeny, ktoré mal dostať od 1. mája 2012 do 31. decembra 2014, keby bol zostal v službe ECDC a ktoré, podľa výpočtov predbežne vykonaných žalobcom, pričom sa čaká na spresnenia zo strany ECDC, sú vo výške 140 000 eur, plus úroky z omeškania v zákonnej sadzbe,

                  —

                  zaviazal ECDC, aby mu zaplatila sumu 13 000 eur ako náhradu nemajetkovej ujmy,

                  —

                  rozhodol, že ECDC znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil žalobca v tomto konaní.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že ECDC porušilo článok 266 ZFEÚ tým, že nesprávne uplatnilo rozsudok Súdu pre verejnú službu z 29. apríla 2015, CJ/ECDC, F-159/12 a F-161/12, EU:F:2015:38, pričom žalobca najmä tvrdí, že:

                              —

                              keďže podstatné okolnosti boli nezvrátiteľne zmenené, ECDC nesprávne uplatnili napadnuté rozhodnutie so spätnou účinnosťou,

                              —

                              ECDC porušil zásadu proporcionality, keďže napadnuté rozhodnutie nebolo ani vhodné, ani potrebné na dosiahnutie cieľa sledovaného prepustením, ku ktorému došlo v roku 2012 a následne bolo zrušené,

                              —

                              ECDC sa dopustil zjavne nesprávneho posúdenia, keď neprihliadol na podvod, ku ktorému došlo vo výberovom konaní na vedúceho právnej služby ECDC,

                              —

                              ECDC porušil článok 22a ods. 3 Služobného poriadku, keď prepustilo žalobcu v reakcii na jeho správu in tempore non suspecto krátko pred jeho prepustením, čo sú skutočnosti z ktorých vyplýva podozrenie zlého finančného riadenia v ECDC.

                  2.

                  Predmetom druhého žalobného dôvodu je finančná náhrada nemajetkovej ujmy vzniknutej tým, že ECDC porušil článok 266 ZFEÚ a tvrdil, že žalobca sa pokúšal podporovať korupciu.


title: Vec T-222/15: Žaloba podaná 4. mája 2015 – Beele Engineering/ÚHVT (WE CARE)

text:
               13.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/20

         Žaloba podaná 4. mája 2015 – Beele Engineering/ÚHVT (WE CARE)
   (Vec T-222/15)
   (2015/C 228/24)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Beele Engineering BV (Aalten, Holandsko) (v zastúpení: M. Ring, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „WE CARE“ – prihláška ochrannej známky č. 12 610 275.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 11. februára 2015 vo veci R 1933/2014-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-367/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  19. novembra 2008 – UPC France/Komisia

text:
               24.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/36

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 19. novembra 2008 – UPC France/Komisia
   (Vec T-367/05) (1)

   (2009/C 19/68)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 315, 10.12.2005.


title: Vec T-41/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  20. novembra 2009 — IPK International — World Tourism Marketing Consultants/Komisia ( Projekt Ecodata — Rozhodnutie Komisie o príprave núteného výkonu pohľadávky dlžnej na základe skoršieho rozhodnutia — Zánik predmetu sporu — Zastavenie konania )

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/51

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 20. novembra 2009 — IPK International — World Tourism Marketing Consultants/Komisia
   (Vec T-41/07) (1)

   („Projekt Ecodata - Rozhodnutie Komisie o príprave núteného výkonu pohľadávky dlžnej na základe skoršieho rozhodnutia - Zánik predmetu sporu - Zastavenie konania“)
   2010/C 24/90
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: C. Pitschas, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Schima, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci C. Arhold, advokát)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 6452 zo 4. decembra 2006 o vrátení záloh v sume 318 000 eur, ktoré dostala IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH na projekt Ecodata na základe rozhodnutia o poskytnutí finančnej pomoci zo 4. augusta 1992 pred zrušením finančnej pomoci rozhodnutím Komisie z 13. mája 2005

      Výrok uznesenia

               1.

               Konanie zastavuje.

               2.

               IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH a Komisia Európskych spoločenstiev znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 14.4.2007.


title: Vec C-480/10: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  25. apríla 2013 — Európska komisia/Švédske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Dane — Smernica 2006/112/ES — Článok 11 — Vnútroštátna právna úprava obmedzujúca možnosť vytvoriť skupinu osôb, ktorú možno na účely DPH považovať za jedinú zdaniteľnú osobu, na podniky vo finančnom a poisťovacom sektore)

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/2

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 25. apríla 2013 — Európska komisia/Švédske kráľovstvo
   (Vec C-480/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Dane - Smernica 2006/112/ES - Článok 11 - Vnútroštátna právna úprava obmedzujúca možnosť vytvoriť skupinu osôb, ktorú možno na účely DPH považovať za jedinú zdaniteľnú osobu, na podniky vo finančnom a poisťovacom sektore)
   2013/C 171/02
   Jazyk konania: švédčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a K. Simonsson, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Švédske kráľovstvo (v zastúpení: A. Falk a S. Johannesson, splnomocnené zástupkyne)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovaného: Írsko (v zastúpení: D. O’Hagan, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci G. Clohessy, SC, a N. Travers, BL), Fínska republika (v zastúpení: H. Leppo, splnomocnená zástupkyňa)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 11 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Vnútroštátna právna úprava, ktorá obmedzuje uplatnenie pravidiel týkajúcich sa skupín na účely DPH len na podniky činné vo finančnom sektore

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Írsko a Fínska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 4.12.2010.


title: Vec T-325/01: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  15. septembra 2005  – DaimlerChrysler/Komisia ( Hospodárska súťaž — Článok 81 ES — Dohody obmedzujúce hospodársku súťaž — Zmluva o zastúpení — Distribúcia automobilových vozidiel — Hospodárska jednotka — Opatrenia zamerané na zabránenie paralelnému obchodu s automobilovými vozidlami — Určovanie cien — Nariadenie (ES) č. 1475/95 — Pokuta )

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/20

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. septembra 2005 – DaimlerChrysler/Komisia
   (Vec T-325/01) (1)

   („Hospodárska súťaž - Článok 81 ES - Dohody obmedzujúce hospodársku súťaž - Zmluva o zastúpení - Distribúcia automobilových vozidiel - Hospodárska jednotka - Opatrenia zamerané na zabránenie paralelnému obchodu s automobilovými vozidlami - Určovanie cien - Nariadenie (ES) č. 1475/95 - Pokuta“)
   (2005/C 296/42)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: DaimlerChrysler (Štutgart, Nemecko) (v zastúpení: R. Bechtold a W. Bosch, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: W. Mölls, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci H.-J. Freund, advokát)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2002/758/ES z 10. októbra 2001 týkajúceho sa konania o použití článku 81 Zmluvy ES (vec COMP/36.264 – Mercedes-Benz) (Ú. v. ES 2002, L 257, s. 1), a subsidiárne na zníženie pokuty uloženej týmto rozhodnutím.
   Výrok rozsudku

               1)

               Článok 1 rozhodnutia Komisie 2002/758/ES z 10. októbra 2001 týkajúceho sa konania o použití článku 81 Zmluvy ES (vec COMP/36.264 – Mercedes-Benz) sa zrušuje s výnimkou časti, kde stanovuje, že spoločnosť Daimler Chrysler AG, ako aj spoločnosti Daimler-Benz AG a Mercedes-Benz AG, do ktorých práv a povinností vstúpila, priamo alebo prostredníctvom ich dcérskej spoločnosti Mercedes-Benz Belgium SA porušili článok 81 ods. 1 ES svojou účasťou na dohodách zameraných na obmedzenie poskytovania zliav priznávaných v Belgicku, ktoré boli uzavreté 20. apríla 1995 a zrušené 10. júna 1999.

               2)

               Článok 2 sa zrušuje s výnimkou prvej vety.

               3)

               Článok 3 rozhodnutia 2002/758 stanovujúci výšku pokuty uloženej žalobcovi na 71,825 milióna eur sa zrušuje.

               4)

               Výška pokuty uloženej článkom 3 rozhodnutia 2002/758 za porušenie týkajúce sa určenia ceny v Belgicku sa stanovuje na 9,8 milióna eur.

               5)

               Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

               6)

               Komisia znáša vlastné trovy konania, ako aj 60 % trov konania žalobcu. Žalobca znáša 40 % vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 68, 16.3.2002.


title: Vec C-253/06: Žaloba podaná 6. júna 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

text:
               30.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/2

         Žaloba podaná 6. júna 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-253/06)
   (2006/C 237/03)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Simonetti a B. Schima, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko
   Návrhy žalobkyne
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               určil, že Spolková republika Nemecko si tým, že neprijala právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou 2003/35/ES (1) Európskeho parlamentu a Rady z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia, a ktorou sa menia a dopĺňajú s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti, smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 6 tejto smernice,

               —

               zaviazal Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 25. júna 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 156, s. 17; Mim. vyd. 15/007, s. 466.


title: Vec F-123/05: Žaloba podaná  13. decembra 2005  – Bracke/Komisia

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/53

         Žaloba podaná 13. decembra 2005 – Bracke/Komisia
   (Vec F-123/05)
   (2006/C 60/99)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Jean-Marc Bracke (Watermael-Boitsfort, Belgicko) (v zastúpení: P. Bruwier, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie zo 7. septembra 2005 vydané orgánom povereným menovaním ako odpoveď na sťažnosť Jean-Marca Brackeho (č. R/570/05) ako aj následné akty prijaté v dôsledku tohto rozhodnutia,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca ako úspešný uchádzač výberového konania COM/PC/04 spochybňuje legitimitu rozhodnutia orgánu povereného menovaním nezamestnať ho ako úradníka v skúšobnej dobe z dôvodu, že nespĺňa podmienky dĺžky odpracovaných rokov uvedené medzi podmienkami požadovanými v rámci vyššie uvedeného výberového konania.
   Žalobca tvrdí, že sporné rozhodnutie porušuje článok 27 Služobného poriadku tým, že bez náležitého odôvodnenia vylučuje časť uchádzačov na obsadzované pracovné miesto. Okrem toho sa odvoláva na porušenie zásady zákazu diskriminácie, zásady správneho administratívneho postupu, zásady nezávislosti poroty ako aj zásady legitímnej dôvery. Nakoniec tvrdí, že ustanovenie oznámenia o výberovom konaní, na ktorom sa zakladá toto rozhodnutie, konkrétne bod III.1, je z dôvodu porušenia zásady zákazu diskriminácie nezákonné a musí byť teda vyhlásené za nepoužiteľné v súlade s 241 ES.


title: Vec C-489/16: Žaloba podaná 9. septembra 2016 – Európska komisia/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/9

         Žaloba podaná 9. septembra 2016 – Európska komisia/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-489/16)
   (2016/C 410/10)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Hottiaux, G. von Rintelen, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že najneskôr do 16. júna 2015 neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2012/34/EÚ z 21. novembra 2012 , ktorou sa zriaďuje jednotný európsky železničný priestor [Ú. v. EÚ L 343, 2012, s. 32], alebo v každom prípade tým, že neoznámilo tieto ustanovenia Komisii, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 64 ods. 1 prvého pododseku uvedenej smernice,

               —

               uložiť Luxemburskému veľkovojvodstvu v súlade s článkom 260 ods. 3 ZFEÚ povinnosť zaplatiť penále vo výške 8 710 eur za každý deň odo dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci z dôvodu nesplnenia povinnosti oznámiť opatrenia prijaté na prebratie smernice 2012/34/EÚ,

               —

               zaviazať Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice uplynula 16. júna 2015.
   Z jednotlivých odpovedí Luxemburského veľkovojvodstva, najmä z odpovedi na odôvodnené stanovisko vyplýva, že Luxemburské veľkovojvodstvo vyše rok po uplynutí lehoty na prebratie, ktorú stanovila smernica, neprijalo požadované opatrenia.
   Stanovenie sankcie podľa článku 260 ods. 3 ZFEÚ vychádza z troch kritérií uplatnených v článku 260 ods. 2 ZFEÚ, a síce zo závažnosti nesplnenia povinnosti, z dĺžky jeho trvania a z potreby zabezpečiť odradzujúci účinok sankcie s cieľom zabrániť ďalšiemu neplneniu povinnosti.


title: Vec T-500/11: Žaloba podaná 23. septembra 2011 — Nemecko/Komisia

text:
               3.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/20

         Žaloba podaná 23. septembra 2011 — Nemecko/Komisia
   (Vec T-500/11)
   2011/C 355/37
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze a K. Petersen, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie K(2011) 4922 v konečnom znení z 13. júla 2011 v konaní o štátnej pomoci N 438/2010 K(2011) v rozsahu, v akom sa v ňom konštatuje, že celý program podriadených pôžičiek podlieha nariadeniu Komisie (ES) č. 1998/2006 z 15. decembra 2006 o uplatňovaní článkov 87 a 88 zmluvy na pomoc de minimis,

               —

               subsidiárne zrušil celé rozhodnutie,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žaloba smeruje proti rozhodnutiu Komisie týkajúcemu sa programu podriadených pôžičiek WACHSTUM pre podniky s ratingom v spolkovej krajine Sachsen-Anhalt v rozsahu, v akom sa v ňom konštatuje, že celý program podriadených pôžičiek podlieha nariadeniu (ES) č. 1998/2006 (1) o pomoci de minimis.
   Žalobou sa napáda názor Komisie, že už na základe tej okolnosti, že tieto pôžičky poskytuje zvláštna úverová inštitúcia, treba vychádzať z toho, že sa neposkytujú za obvyklých trhových podmienok a je preto potrebné dodržať ustanovenia nariadenia de minimis.

   Na podporu žaloby uvádza žalobkyňa tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 107 ZFEÚ v spojení s článkami 1 a 2 nariadenia č. 1998/2006 tým, že existencia zvýhodnenia bola zistená nesprávne resp. len tvrdená
               Konštatovanie Komisie, že na opatrenie sa vzťahuje nariadenie de minimis, je vecne nesprávne. Adresáti programu pôžičiek neboli zvýhodnení v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, takže program pôžičiek nemožno v hlavných prípadoch jeho použitia už preto považovať za pomoc.

                           —

                           Komisia nesmela dospieť k záveru o existencii zvýhodnenia iba na základe okolnosti, že pôžičky poskytuje zvláštna úverová inštitúcia. Najmä v prípade pôžičiek záleží na podmienkach ich poskytnutia. Na posúdenie toho, či došlo k zvýhodneniu, sú rozhodujúce požadovaná úroková sadzba, zabezpečenie pôžičky, ako aj celková situácia podniku, ktorému je pôžička poskytnutá. Treba zistiť, či by súkromný investor poskytol porovnateľnú pôžičku s rovnakou úrokovou sadzbou a rovnakým zabezpečením, aké boli dohodnuté v danom prípade.

                           —

                           Podľa doterajšej rozhodovacej praxe Komisie by boli tieto indikátory pri podriadených pôžičkách konkretizované prostredníctvom tzv. metódy Brandenburg na základe oznámenia Komisie o referenčných sadzbách tak, že nejde o pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Komisia sa od tejto rozhodovacej praxe zrazu odkláňa a opiera sa iba o povahu úverovej inštitúcie, ktorá poskytuje pôžičky. Táto povaha je však ako indikátor úplne nevhodná, lebo aj zvláštne úverové inštitúcie môžu pôsobiť v trhových podmienkach.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení povinnosti odôvodnenia podľa článku 296 ZFEÚ
               Žalobkyňa ďalej tvrdí, že došlo k porušeniu povinnosti odôvodnenia podľa článku 296 ZFEÚ, lebo Komisia sa uspokojila s paušálnymi domnienkami a závermi, ale nepreukázala, prečo nie sú podmienky poskytnutia pôžičiek trhovo obvyklé a prečo sa zrazu odkláňa od svojej doterajšej rozhodovacej praxe.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení práva byť vypočutý v jeho rôznych podobách
               Ďalej sa uvádza, že došlo k porušeniu zásady práva byť vypočutý v jeho rôznych podobách, lebo Komisia pred prijatím napadnutého rozhodnutia neprerokovala zmenu svojho názoru so spolkovou vládou.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1998/2006 z 15. decembra 2006 o uplatňovaní článkov 87 a 88 zmluvy na pomoc de minimis (Ú. v. EÚ L 379, s. 5).


title: Vec C-47/09: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  25. novembra 2010 — Európska komisia/Talianska republika (Aproximácia právnych predpisov — Výrobky z kakaa a čokolády — Označovanie — Doplnenie slova čistá alebo výrazu čistá čokoláda na etiketu niektorých výrobkov)

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 25. novembra 2010 — Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-47/09) (1)

   (Aproximácia právnych predpisov - Výrobky z kakaa a čokolády - Označovanie - Doplnenie slova „čistá“ alebo výrazu „čistá čokoláda“ na etiketu niektorých výrobkov)
   2011/C 30/02
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: F. Clotuche-Duvieusart a D. Nardi, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/36/ES z 23. júna 2000 o výrobkoch z kakaa a čokolády určených na ľudskú spotrebu (Ú. v. ES L 197, s. 19; Mim. vyd. 13/025, s. 431) a článku 2 ods. 1 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/13/ES z 20. marca 2000 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, týkajúcich sa označovania, prezentácie a reklamy potravín (Ú. v. ES L 109, s. 29; Mim. vyd. 15/005, s. 75) — Označovanie výrobkov z čokolády — Doplnenie slova „puro“ alebo výrazu „cioccolato puro“ na etikete výrobkov z čokolády neobsahujúcich rastlinné tuky iné než kakaové maslo

      Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že stanovila možnosť doplniť prídavným menom „čistá“ etiketu výrobkov z čokolády, ktoré neobsahujú rastlinné tuky iné než kakaové maslo, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú jednak z článku 3 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/36/ES z 23. júna 2000 o výrobkoch z kakaa a čokolády určených na ľudskú spotrebu a takisto z článku 3 ods. 1 uvedenej smernice v spojení s článkom 2 ods. 1 písm. a) smernice 2000/13/ES Európskeho parlamentu a Rady z 20. marca 2000 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, týkajúcich sa označovania, prezentácie a reklamy potravín.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 4.4.2009


title: Vec C-152/15: Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 23. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação de Lisboa – Portugalsko) – Cruz & Companhia Lda/Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP), Caixa Central – Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo CRL (Prejudiciálne konanie — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Poľnohospodárstvo — Spoločná organizácia trhov — Nariadenie (EHS) č. 3665/87 — Článok 4 ods. 1 a článok 13 — Nariadenie (EHS) č. 2220/85 — Článok 19 ods. 1 písm. a) — Podmienky uvoľnenia záruky zriadenej na zabezpečenie vrátenia zálohy — Podmienky na poskytnutie náhrad — Primeraná a prijateľná obchodná kvalita vyvážaného tovaru — Zohľadnenie na účely poskytnutia náhrad skutočností preukázaných príslušným orgánom v nadväznosti na overenie vykonané po uskutočnení vývozu a colnom odbavení tovaru — Výklad rozsudku Cruz & Companhia (C-128/13, EU:C:2014:2432))

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/19

         Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 23. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal da Relação de Lisboa – Portugalsko) – Cruz & Companhia Lda/Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP), Caixa Central – Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo CRL
   (Vec C-152/15) (1)

   ((Prejudiciálne konanie - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Poľnohospodárstvo - Spoločná organizácia trhov - Nariadenie (EHS) č. 3665/87 - Článok 4 ods. 1 a článok 13 - Nariadenie (EHS) č. 2220/85 - Článok 19 ods. 1 písm. a) - Podmienky uvoľnenia záruky zriadenej na zabezpečenie vrátenia zálohy - Podmienky na poskytnutie náhrad - Primeraná a prijateľná obchodná kvalita vyvážaného tovaru - Zohľadnenie na účely poskytnutia náhrad skutočností preukázaných príslušným orgánom v nadväznosti na overenie vykonané po uskutočnení vývozu a colnom odbavení tovaru - Výklad rozsudku Cruz & Companhia (C-128/13, EU:C:2014:2432)))
   (2016/C 038/28)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal da Relação de Lisboa

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Cruz & Companhia Lda

      Odporcovia v odvolacom konaní: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP), Caixa Central – Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo CRL

      Výrok

   Článok 19 ods. 1 písm. a) nariadenia Komisie (EHS) č. 2220/85 z 22. júla 1985, ktorým sa stanovujú spoločné podrobné pravidlá pre uplatňovanie systému záruk pre poľnohospodárske výrobky, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 3403/93 z 10. decembra 1993, sa má vykladať v tom zmysle, že zárukou zriadenou vývozcom na účely zabezpečenia vrátenia zaplatenej zálohy na vývozné náhrady je možné ručiť, ak v nadväznosti na overenie vykonané po uskutočnení vývozu a colnom odbavení príslušného tovaru je preukázané, že nie je splnená niektorá z ostatných podmienok na poskytnutie týchto náhrad, najmä podmienka primeranej a prijateľnej obchodnej kvality vyvážaného tovaru, stanovená v článku 13 nariadenia Komisie (EHS) č. 3665/87 z 27. novembra 1987, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá na uplatňovanie vývozných náhrad za poľnohospodárske výrobky, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1829/94 z 26. júla 1994.

      (1)  Ú. v. EÚ C 205, 22.6.2015.


title: Vec T-142/11 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  13. júla 2011 — SIR/Rada ( „Predbežné opatrenie — Spoločnú zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia prijaté v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny — Zmrazenie finančných prostriedkov — Návrh na odklad výkonu — Zastavenie konania vo veci samej — Zastavenie konania“ )

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/49

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 13. júla 2011 — SIR/Rada
   (Vec T-142/11 R)
   (Predbežné opatrenie - Spoločnú zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia prijaté v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny - Zmrazenie finančných prostriedkov - Návrh na odklad výkonu - Zastavenie konania vo veci samej - Zastavenie konania)
   2011/C 269/109
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Société ivoirienne de raffinage (SIR) (Abidžan, Pobrežie Slonoviny) (v zastúpení: M. Ceccaldi, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: B. Driessen a A. Vitro, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na nariadenie predbežného opatrenia smerujúceho v súlade s článkom 278 ZFEÚ na odklad výkonu, jednak, rozhodnutia Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2010/656/SZBP, ktorým sa obnovujú obmedzujúce opatrenia voči Pobrežiu Slonoviny (Ú. v. EÚ L 11, s. 36), a jednak, nariadenia Rady (EÚ) č. 25/2011 zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 560/2005, ktorým sa ukladajú určité osobitné obmedzujúce opatrenia namierené proti určitým osobám a subjektom v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny (Ú. v. EÚ L 11, s. 1)

      Výrok

               1.

               Konanie o návrhu na nariadenie predbežného opatrenia sa zastavuje.

               2.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.


title: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 30. septembra 2004 vo veci C-359/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 90/270/EHS — Ochrana pracovníkov — Práca so zobrazovacími jednotkami — Minimálne požiadavky na bezpečnosť a ochranu zdravia — Neprebratie)

text:
               20.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/5

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (šiesta komora)
   z 30. septembra 2004
   vo veci C-359/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 90/270/EHS - Ochrana pracovníkov - Práca so zobrazovacími jednotkami - Minimálne požiadavky na bezpečnosť a ochranu zdravia - Neprebratie)
   (2004/C 284/09)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-359/03, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: D. Martin a H. Kreppel) proti Rakúskej republike (splnomocnený zástupca: E. Riedl), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 19. augusta 2003, Súdny dvor (šiesta komora) v zložení: predseda komory J.-P. Puissochet, sudcovia S. von Bahr a A. Borg Barthet (spravodajca), generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 30. septembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Rakúska republika si tým, že neprijala zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na úplné dosiahnutie súladu so smernicou Rady 90/270/EHS z 29. mája 1990 o minimálnych požiadavkách na bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci so zobrazovacími jednotkami (piata samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedenej smernice.

               2.

               Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 264 z 1.11.2003


title: Vec T-265/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 9. júna 2015 – Schumacher Packaging/Komisia („Štátna pomoc — Opatrenia prijaté Nemeckom v prospech elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie a energeticky náročných podnikov — Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ — Prijatie konečného rozhodnutia po podaní žaloby — Zastavenie konania“)

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/60

         Uznesenie Všeobecného súdu z 9. júna 2015 – Schumacher Packaging/Komisia
   (Vec T-265/14) (1)

   ((„Štátna pomoc - Opatrenia prijaté Nemeckom v prospech elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie a energeticky náročných podnikov - Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ - Prijatie konečného rozhodnutia po podaní žaloby - Zastavenie konania“))
   (2015/C 294/73)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Schumacher Packaging GmbH (Schwarzenberg, Nemecko) (v zastúpení: H. Janssen a G.-R. Engel, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Luke a C. Maurer, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie C (2013) 4424 final z 18. decembra 2013 o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ vo veci opatrení zavedených Spolkovou republikou Nemecko v prospech elektrickej energie pochádzajúcej z obnoviteľných zdrojov a energeticky náročných odberateľov [štátna pomoc SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Výrok

               1.

               Konanie o tejto žalobe sa zastavuje.

               2.

               Konanie o návrhu, ktorý podal Dozorný úrad EZVO na vstup do konania ako vedľajší účastník, sa zastavuje.

               3.

               Schumacher Packaging GmbH znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

               4.

               Dozorný úrad EZVO znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 14.7.2014.


title: Vec T-159/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. februára 2013 — Marszałkowski/ÚHVT — Mar-Ko Fleischwaren (WALICHNOVY MARKO) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva WALICHNOWY MARKO — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva MAR-KO — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               16.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/14

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. februára 2013 — Marszałkowski/ÚHVT — Mar-Ko Fleischwaren (WALICHNOVY MARKO)
   (Vec T-159/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva WALICHNOWY MARKO - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva MAR-KO - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 79/24
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobca: Marek Marszałkowski (Sokolniki, Poľsko) (v zastúpení: C. Sadkowski, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: K. Zajfert a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Mar-Ko Fleischwaren Gmbh & Co. KG (Blankenheim, Nemecko) (v zastúpení: O. Ruhl, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 11. januára 2011 (vec R 760/2010-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Mar-Ko Fleischwaren GmbH & Co. KG a Marekom Marszałkowskim

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Marek Marszałkowski je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 145, 14.5.2011.


title: Vec C-311/09: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 6. mája 2010 — Európska komisia/Poľská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Dane — DPH — Medzinárodná preprava osôb — Zdanenie prepravcov so sídlom mimo vnútroštátneho územia paušálnym spôsobom)

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/14

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 6. mája 2010 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-311/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Dane - DPH - Medzinárodná preprava osôb - Zdanenie prepravcov so sídlom mimo vnútroštátneho územia paušálnym spôsobom)
   2010/C 179/22
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika (v zastúpení: M. Dowgielewicz a M. Szpunar, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 73, 168 a 273 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Medzinárodná preprava osôb v cestnej doprave — Vnútroštátna právna úprava, ktorá zdaňuje prepravcov so sídlom v zahraničí daňou z pridanej hodnoty podľa paušálneho systému založeného len na počte osôb prepravovaných cez vnútroštátne územie a ktorá neumožňuje odpočet dane uplatnenej na predchádzajúcom stupni

      Výrok rozsudku

               1.

               Poľská republika si tým, že za poskytovanie služieb v medzinárodnej cestnej doprave zdaniteľnými osobami, ktoré majú svoje sídlo alebo trvalé bydlisko mimo Poľska, vyberá daň z pridanej hodnoty spôsobom uvedeným v oddieli 13 § 35 bodoch 1 a 3 až 5 nariadenia ministra financií z 27. apríla 2004, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 73, 168 a 273 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty.

               2.

               Poľská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 256, 24.10.2009.


title: Vec C-64/04: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 29. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Licencia na rybolov — Nariadenie (ES) č. 3690/93 — Plavidlá Cleopatra a Ocean Quest — Trvalý prevod týchto plavidiel do Argentíny)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/3

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 29. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-64/04) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Licencia na rybolov - Nariadenie (ES) č. 3690/93 - Plavidlá Cleopatra a Ocean Quest - Trvalý prevod týchto plavidiel do Argentíny)
   (2007/C 96/03)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: T. van Rijn a B. Doherty, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: M. Bethell, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 5 nariadenia Rady (ES) č. 3690/93 z 20. decembra 1993, ktorým sa zavádza systém spoločenstva ustanovujúci predpisy týkajúce sa minimálneho rozsahu údajov v rybárskych licenciách (Ú. v. ES L 341, s. 93; Mim. vyd. 04/002, s. 137) – Neodňatie licencií na rybolov plavidlám Cleopatra a Ocean Quest po ich trvalom prevode do Argentíny
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 94, 17.4.2004.


title: Vec C-197/12: Žaloba podaná 26. apríla 2012 — Európska komisia/Francúzska republika

text:
               21.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/7

         Žaloba podaná 26. apríla 2012 — Európska komisia/Francúzska republika
   (Vec C-197/12)
   2012/C 217/13
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: F. Dintilhac a C. Soulay, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si tým, že nepodriadila oslobodenie transakcií uvedených v článku 262 ods. II bodoch 2, 3, 6 a 7 všeobecného daňového zákonníka od DPH požiadavke používania plavidiel na plavbu na otvorenom mori, pokiaľ ide o lode prepravujúce cestujúcich za odplatu alebo lode, ktoré sa používajú na obchodnú činnosť, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice o DPH (1), a najmä z článku 148 bodov a), c) a d) tejto smernice,

               —

               zaviazať Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou Komisia poukazuje na to, že oslobodenie transakcií uvedených v článku 262 ods. II bodoch 2, 3, 6 a 7 všeobecného daňového zákonníka (VDZ) od DPH nebolo podriadené požiadavke používania plavidiel na plavbu na otvorenom mori, pokiaľ ide o lode prepravujúce cestujúcich za odplatu alebo lode, ktoré sa používajú na obchodnú činnosť. Táto podmienka používania plavidiel na plavbu na otvorenom mori bola totiž doplnená do právnych predpisov upravujúcich DPH vo Francúzsku ako odpoveď na odôvodnené stanovisko, ktoré Komisia adresovala vnútroštátnym orgánom. Zosúladenie článku 262 ods. II bodu 2 VDZ so smernicou o DPH však bolo zbavené potrebného účinku prostredníctvom stanoviska uplatniteľného vo vzťahu k správnym orgánom, ktoré bolo uverejnené v období po legislatívnej zmene a v ktorom sa neuvádza podmienka používania plavidiel na plavbu na otvorenom mori, hoci bola stanovená v zákone.
   Podľa Komisie nijaké z tvrdení, ktoré uviedla žalovaná počas konania pred podaním žaloby, týkajúce sa najmä doslovného výkladu článku 148 bodu a) smernice o DPH a príliš reštriktívneho výkladu podmienky používania plavidiel na plavbu na otvorenom mori, nemôže odôvodniť nedodržanie ustanovení uvedenej smernice. Okrem toho, pokiaľ ide o článok 131 smernice 2006/112/ES, na ktorý sa odvolávajú francúzske orgány, toto ustanovenie nemôže odôvodniť výnimku zo zásady doslovného výkladu oslobodenia od dane.

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).