title: Spojené veci T-305/06 až T-307/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  15. októbra 2008 – Air Products and Chemicals/ÚHVT – Messer (Ferromix, Inomix a Alumix) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihlášky slovných ochranných známok Spoločenstva Ferromix, Inomix a Alumix — Skoršie slovné ochranné známky Spoločenstva FERROMAXX, INOMAXX a ALUMAXX — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/30

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. októbra 2008 – Air Products and Chemicals/ÚHVT – Messer (Ferromix, Inomix a Alumix)
   (Spojené veci T-305/06 až T-307/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihlášky slovných ochranných známok Spoločenstva Ferromix, Inomix a Alumix - Skoršie slovné ochranné známky Spoločenstva FERROMAXX, INOMAXX a ALUMAXX - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 313/54)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Air Products and Chemicals, Inc. (Allentown, Pensylvánia, Spojené štáty) (v zastúpení: S. Heurung a C. Probst, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Laitinen a D. Botis, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Messer Group GmbH (Sulzbach, Nemecko) (v zastúpení: W. Graf v. Schwerin a J. Schmidt, advokáti)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti trom rozhodnutiam druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 12. septembra 2006 (v spojených veciach R 1270/2005-2 a R 1408/2005-2, R 1226/2005-2 a R 1398/2005-2; R 1225/2005-2 a R 1397/2005-2), ktoré sa týkali námietkových konaní medzi Air Products and Chemicals, Inc. a Messer Group GmbH
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutia druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 12. septembra 2006 (v spojených veciach R 1270/2005-2 a R 1408/2005-2; R 1226/2005-2 a R 1398/2005-2; R 1225/2005-2 a R 1397/2005-2), sa zrušujú.

               2.

               ÚHVT znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Air Products and Chemicals, Inc.

               3.

               Messer Group GmbH znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/45

         (2006/C 48/84)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 36, 11.2.2006

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 22, 28.1.2006

      Ú. v. EÚ C 10, 14.1.2006

      Ú. v. EÚ C 330, 24.12.2005

      Ú. v. EÚ C 315, 10.12.2005

      Ú. v. EÚ C 296, 26.11.2005

      Ú. v. EÚ C 281, 12.11.2005

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Vec T-221/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  23. januára 2014 — Sunrider/ÚHVT — Nannerl (SUN FRESH) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SUN FRESH — Skoršie slovné a obrazové ochranné známky Spoločenstva, Beneluxu a národné ochranné známky SUNNY FRESH, SUNRIDER SUNNY FRESH a SUNNYFRESH — Relatívny dôvod zamietnutia — Dôkaz o riadnom používaní skorších ochranných známok — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               8.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/18

      Rozsudok Všeobecného súdu z 23. januára 2014 — Sunrider/ÚHVT — Nannerl (SUN FRESH)
      (Vec T-221/12) (1)

      (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SUN FRESH - Skoršie slovné a obrazové ochranné známky Spoločenstva, Beneluxu a národné ochranné známky SUNNY FRESH, SUNRIDER SUNNY FRESH a SUNNYFRESH - Relatívny dôvod zamietnutia - Dôkaz o riadnom používaní skorších ochranných známok - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
      (2014/C 71/31)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: The Sunrider Corporation (Torrance, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: N. Dontas a K. Markakis, advokáti)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Bullock, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Nannerl GmbH & Co. KG (Anthering bei Salzburg, Rakúsko) (v zastúpení: A. Thünken, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 26. marca 2012 (vec R 2401/2010-4), ktoré sa týka námietkového konania medzi The Sunrider Corporation a Nannerl GmbH & Co. KG

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  The Sunrider Corporation je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 217, 21.7.2012.


title: Vec T-146/97: Uznesenie Všeobecného súdu z  8. apríla 2011 — Bakkers/Rada a Komisia

text:
               11.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 173/15

         Uznesenie Všeobecného súdu z 8. apríla 2011 — Bakkers/Rada a Komisia
   (Vec T-146/97) (1)

   2011/C 173/31
   Jazyk konania: holandčina
   Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 199, 28.6.1997.


title: Vec T-164/10: Žaloba podaná 13. apríla 2010 — Pioneer Hi-Bred International/Komisia

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/46

      Žaloba podaná 13. apríla 2010 — Pioneer Hi-Bred International/Komisia
      (Vec T-164/10)
      (2010/C 161/74)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Pioneer Hi-Bred International, Inc. (Johnston, Spojené štáty americké) (v zastúpení: J. Temple Lang, solicitor a T. Müller-Ibold, lawyer)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy žalobcu

                  —

                  určiť, že Komisia konala v rozpore s článkom 18 smernice 2001/18 o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia, keď nepredložila Rade návrh opatrení, ktoré sa majú prijať na základe článku 5 ods. 2 rozhodnutia Rady a neprijala všetky ostatné opatrenia, ktoré môžu byť podľa priebehu rozhodovacieho konania potrebné na zabezpečenie prijatia rozhodnutia uvedeného v článku 18 smernice,

                  —

                  zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Dňa 2. mája 2007 žalobca podal svoju prvú žalobu na základe článku 232 ES (1), v ktorej sa domáhal určenia, že Komisia v rozpore s článkom 18 smernice 2001/81/ES (2) nekonala, aby zabezpečila prijatie rozhodnutia týkajúceho sa oznámenia žalobcu o uvedení hmyzu odolnej geneticky modifikovanej kukurice druhu 1507. Dňa 21. januára 2009 Komisia podľa článku 5 ods. 2 rozhodnutia 1999/468 predložila návrh na rozhodnutie riadiacemu výboru. V rámci konania pred Súdnym dvorom účastníci konania súhlasili, že z dôvodu podania návrhu na rozhodnutie sa stáva bezpredmetným, a uznesením zo 4. septembra 2009 Súdny dvor rozhodol o zastavení konania vo veci T-139/07.
      V žalobe vo veci T-164/10 žalobca podľa článku 265 ZFEÚ uvádza, že Komisia stále nepredložila Rade návrh o uvedení hmyzu odolnej geneticky modifikovanej kukurice druhu 1507 na trh napriek žiadosti žalobcu. Žalobca tvrdí, že Komisia nepredložila návrh rozhodnutia o oznámení žalobcu na žiadnom zo šiestich stretnutí výboru životného prostredia, ktoré zasadali od doby, kedy riadiaci výbor prijal záver „bez stanoviska“ na návrh z 25. februára 2009.
      Žalobca uvádza, že v rámci konania stanoveného v smernici je Komisia povinná zabezpečiť, že rozhodnutie o oznámení je prijaté a uverejnené v lehote stanovenej smernicou. Žalobca zároveň uvádza, že tým, že Komisia nepodala Rade návrh opatrení, ktoré sa majú prijať, nezabezpečila, aby bolo také rozhodnutie prijaté, aj keď všetky požiadavky uvedené v smernici boli žalobcom a inými stranami v súlade so smernicou splnené.
      Žalobca zároveň tvrdí, že Komisia bola vyzvaná uviesť svoje stanovisko podľa článku 265 ZFEÚ, ktoré nepredložila. Podľa názoru žalobcu dôvody Komisie týkajúce sa nepredloženia návrhu rozhodnutia Rade, sú nerelevantné a nedôvodné. Skutočnosť, že Komisia nekonala, mala podľa žalobcu škodlivé účinky na jeho právnu situáciu a mala za účinok osobitnú, dokázateľnú a merateľnú škodu.

         (1)  Vec T-139/07, Pioneer Hi-Bred International/Komisia, Ú. v. EÚ C 155, s. 28.

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/18/ES z 12. marca 2001 o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia a o zrušení smernice Rady 90/220/EHS (Ú. v. ES L 106, s. 1; Mim. vyd. 15/006, s. 77).


title: Vec F-35/11: Žaloba podaná 4. apríla 2011 — ZZ/Parlament

text:
               16.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/33

         Žaloba podaná 4. apríla 2011 — ZZ/Parlament
   (Vec F-35/11)
   2011/C 211/67
   Jazyk konania: slovenčina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: J. Rybánsky, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia žalovaného priznať žalobcovi len polovicu príspevku na usídlenie, na ktorý by mal inak nárok

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskeho parlamentu (Oddelenie individuálnych nárokov) z 28. mája 2010 o priznaní príspevku na usídlenie v časti, v ktorej stanovuje príspevok na usídlenie len vo výške jedného základného mesačného platu a nepriznáva príspevok na usídlenie vo výške dvoch základných mesačných platov,

               —

               zrušiť rozhodnutie generálneho tajomníka Európskeho parlamentu zo 6. januára 2011, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu podaná na základe článku 90 ods. 2 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.


title: Vec C-187/06: Žaloba podaná  12. apríla 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/10

         Žaloba podaná 12. apríla 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-187/06)
   (2006/C 154/22)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J.-P. Keppenne, H. Van Vliet, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgické kráľovstvo tým, že v stanovenej lehote nevykonalo rozhodnutie z 24. apríla 2002 [K(2002)1341, konečné znenie] o štátnej pomoci poskytnutej Belgickom skupine Beaulieu (Ter Lembeek International) (štátna pomoc C 36/01, pôvodne NN 73/00) (1), si nesplnilo povinnosti, ktoré pre neho vyplývajú z článku 249 štvrtého odseku Zmluvy o ES a z článkov 2 a 3 uvedeného rozhodnutia,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Od oznámenia rozhodnutia belgickým orgánom uplynuli takmer štyri roky bez toho, že by bola sporná pomoc do dnešného dňa príjemcom skutočne vrátená. Tento príjemca tak stále požíva výhody, ktoré vyplývajú z čerpania prostriedkov, čo však práve uvedené rozhodnutie malo za cieľ ukončiť.

      (1)  Ú. v. ES L 296, s. 60.


title: Vec T-216/09: Žaloba podaná 27. mája 2009 — Astrim a Elyo Italia/Komisia

text:
               18.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 167/23

         Žaloba podaná 27. mája 2009 — Astrim a Elyo Italia/Komisia
   (Vec T-216/09)
   2009/C 167/45
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Astrim SpA (Rím, Taliansko), Elyo Italia Srl (Sesto San Giovanni, Taliansko) (v zastúpení: M. Brugnoletti, avvocato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobkýň

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie oznámené listom z 27. marca 2009 a doplnené oznámením z 3. apríla 2009, ktorým rozhodla, že ponuka, ktorú predložilo zoskupenie žalobkýň vo verejnom obstarávaní (1) na poskytovanie služieb údržby pre Spoločné výskumné centrum č. 2008 — C04 005, nebola úplná, a rovnako všetky následné a súvisiace rozhodnutia vrátane rozhodnutia o pridelení zákazky inému podniku,

               —

               subsidiárne zrušiť bod 17 výzvy na predloženie ponúk vo verejnom obstarávaní č. 2008 — C04 005 v časti, v ktorej sa stanovuje všeobecné kritérium o vylúčení z verejného obstarávania,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   V tejto veci sa žalobkyne domáhajú zrušenia rozhodnutia Komisie, ktorým vylúčila ich ponuku z verejného obstarávania na poskytovanie služieb údržby pre Spoločné výskumné centrum č. 2008 — C04 005 a pridelila verejnú zákazku inej spoločnosti.
   Žalobkyne odôvodňujú svoje návrhy tromi žalobnými dôvodmi:
   V prvom žalobnom dôvode žalobkyne tvrdia, že Komisia porušila bod 17 výzvy na predloženie ponúk, články 92 a 89 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (2) z 25. júna 2002 a rovnako aj zásadu transparentnosti a rovného zaobchádzania, pretože nesprávne posúdila, že z dôvodu chýbajúcej cenovej ponuky malo zoskupenie žalobkýň v úmysle ponúknuť cenu v nulovej výške a v dôsledku toho rozhodla o vylúčení ich ponuky.
   V druhom žalobnom dôvode žalobkyne uvádzajú nedostatok odôvodnenia rozhodnutia o vylúčení, pretože článok 17 výzvy na predloženie ponúk nestanovil automatické vylúčenie v prípade opomenutia vyplnenia položky ekonomickej ponuky, hoci vylúčenie len ako prípadná možnosť je ponechané na voľnej úvahe Komisii o tom, či záujemcu vylúči. Toto diskrečné rozhodnutie musí byť primerane odôvodnené, pričom v rozhodnutí, ktoré Komisia vydala takéto odôvodnenie chýbalo.
   V prípade, ak Súd prvého stupňa odmietne prvé dva žalobné dôvody žalobkyne, v treťom žalobnom dôvode navrhujú zrušiť bod 17 výzvy na predloženie ponúk z dôvodu porušenia článkov 92 a 89 nariadenia 1605/2002 už citovaného, pretože uvedený bod 17 obsahuje všeobecné kritérium o vylúčení.

      (1)  Ú. v. EÚ 2008/S 2008-274999 z 25. októbra 2008.

      (2)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev.


title: Vec C-337/15 P: Odvolanie podané 6. júla 2015: Európsky ombudsman proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 29. apríla 2015 vo veci T-217/11, Staelen/Európsky ombudsman

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/42

         Odvolanie podané 6. júla 2015: Európsky ombudsman proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 29. apríla 2015 vo veci T-217/11, Staelen/Európsky ombudsman
   (Vec C-337/15 P)
   (2015/C 294/54)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Európsky ombudsman (v zastúpení: G. Grill, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania: Claire Staelen

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu T-217/11, (1) v rozsahu, v akom sa dospelo k záveru, (a) že ombudsman sa dopustil viacerých porušení práva, ktoré predstavujú dostatočne kvalifikované porušenie práva Únie, (b) že je preukázaná existencia nemajetkovej ujmy a (c) že existuje príčinná súvislosť medzi porušením práva zisteným Všeobecným súdom a nemajetkovou ujmou, a (2) v rozsahu, v akom zaväzuje ombudsmana na zaplatenie náhrady škody vo výške 7  000 eur,

               —

               zamietnuť žalobu ako nedôvodnú v rozsahu, v akom sa vyhlási neplatnosť rozsudku Všeobecného súdu,

         subsidiárne,

               —

               vrátiť vec na Všeobecný súd v rozsahu, v akom sa vyhlási neplatnosť rozsudku Všeobecného súdu,

               —

               spravodlivo a primerane rozhodnúť o trovách konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania sa ombudsman opiera o dôvody založené na niekoľkonásobnom nesprávnom právnom posúdení.
   Po prvé si myslí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že rozhodol, že postačuje malé porušenie zásady náležitej starostlivosti, aby sa dala preukázať existencia dostatočne kvalifikovaného porušenia. Ombudsman sa domnieva, že táto téza Všeobecného súdu nie je zlučiteľná s judikatúrou vo veci mimozmluvnej zodpovednosti, v ktorej sa požaduje, aby sa preukázalo dostatočne kvalifikované porušenie právnej normy, ktorej obsahom je udeliť jednotlivcovi práva, a v ktorej sa zdôrazňuje, že rozhodujúce kritérium predpokladu, že je táto podmienka splnená, je zjavné a závažné prekročenie hraníc voľnej úvahy dotknutej inštitúcie. Všeobecný súd nezohľadňuje osobitosti funkcie ombudsmana a najmä skutočnosť, že disponuje pri vykonávaní preskúmania veľmi širokou mierou voľnej úvahy.
   Po druhé kritizuje ombudsman aj výklad skutočnosti, podaný Všeobecným súdom, že ombudsmanovi v prípade, že sa mu zdá presvedčivé vysvetlenie podané inštitúciou, nezaniká jeho zodpovednosť sa uistiť, že skutočnosti, na ktorých spočíva toto vysvetlenie, sú preukázané, najmä, keď je uvedené vysvetlenie jediný podklad pre jeho konštatovanie, že nedošlo k nesprávnemu úradnému postupu. Ombudsman považuje totiž inštitúcie za povinné poskytnúť mu presné informácie a preto je legitímne, aby svoje závery založil na informáciách, ktoré mu boli poskytnuté, pokiaľ neexistujú okolnosti, ktoré by mohli spochybniť spoľahlivosť poskytnutých informácií. V tomto zmysle ombudsman tvrdí, že neexistuje dôvod na obavy, že poskytnuté informácie by nezodpovedali skutočnosti.
   Po tretie síce ombudsman zdieľa názor Všeobecného súdu, že určité odpovede ombudsmana neboli odovzdané v primeranej lehote, popiera však, že by toto jemu pričítateľné porušenie práva Únie mohlo byť kvalifikované ako dostatočné. Preto podľa neho nevznikla mimozmluvná zodpovednosť Únie.
   Po štvrté, ombudsman si myslí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď neposkytol žiadne vysvetlenie pre svoje posúdenie, že ovplyvnenie dôvery pani Staelen v úrad ombudsmana je nemajetkovou ujmou.
   Ombudsman nakoniec popiera existenciu kauzálnej súvislosti medzi jemu pričítateľným porušením práva a stratou dôvery pani Staelen v jeho úrad.


title: Vec C-8/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana (Taliansko) 2. januára 2012 — Cristian Rainone a i./Ministero dell’Interno a i.

text:
               10.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana (Taliansko) 2. januára 2012 — Cristian Rainone a i./Ministero dell’Interno a i.
   (Vec C-8/12)
   2012/C 73/37
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Toscana

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Cristian Rainone, Orentino Viviani, Miriam Befani

      Žalovaní: Ministero dell’Interno, Questura di Prato a Questura di Firenze

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa články 43 ES a 49 ES vykladať v tom zmysle, že im v zásade odporuje taká právna úprava členského štátu, akou je talianska právna úprava uvedená v článku 88 T.U.L.P.S., podľa ktorej „povolenie na prevádzkovanie stávok môže byť udelené výlučne držiteľom koncesie alebo povolenia ministerstiev alebo iných subjektov, ktorým zákon vyhradzuje možnosť organizovať alebo prevádzkovať stávky, ako aj subjektom, ktoré poverí koncesionár alebo držiteľ povolenia na základe tejto koncesie alebo povolenia“ a článku 2 ods. 2b zákonného dekrétu č. 40 z 25. marca 2010, ktorý sa zmenil na zákon č. 73/2010, na základe ktorého „článok 88 Testo unico delle leggi di pubblica sicurezza (Úplného znenia zákonov o verejnej bezpečnosti), uvedený v kráľovskom dekréte č. 773 z 18. júna 1931 v znení neskorších zmien a doplnkov sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ sa tam upravené povolenie vydáva pre obchodné prevádzky, v ktorých sa vykonáva prevádzkovanie a zber verejných hier s peňažnými cenami, má sa považovať za účinné až po tom, ako bude držiteľom týchto povolení vydaná príslušná koncesia na prevádzkovanie a zber týchto hier zo strany Ministero dell’economia e delle finanze — Amministrazione autonoma dei monopoli di Stato (ministerstva hospodárstva a financií — nezávislá správa štátnych monopolov)“?

               2.

               Majú sa uvedené články 43 ES a 49 ES vykladať v tom zmysle, že im v zásade tiež odporuje taká právna úprava členského štátu, aká je uvedená v článku 38 ods. 2 zákonného dekrétu č. 223 zo 4. júla 2006, ktorý sa zmenil na zákon č. 248/2006, podľa ktorej sa „článok 1 ods. 287 zákona č. 311 z 30. decembra 2004 nahrádza takto:
               ‚287.   Opatreniami Ministero dell’economia e delle finanze — Amministrazione autonoma dei monopoli di Stato (ministerstva hospodárstva a financií — nezávislá správa štátnych monopolov) sú upravené nové spôsoby rozdelenia hier pri iných podujatiach ako konské dostihy, pri zachovaní týchto kritérií:

                           l)

                           vymedzenie spôsobov ochrany koncesionárov zberu stávok s pevnými kurzami na iné podujatia ako konské dostihy upravené dekrétom Ministro dell’economia e delle finanze (Ministra hospodárstva a financií) č. 111 z 1. marca 2006‘ “?

                     Predmetom otázky týkajúcej sa zlučiteľnosti vyššie uvedených zásad Spoločenstva a článku 38 ods. 2 citovaného predpisu sú výlučne tie časti uvedeného ustanovenia, v ktorých: a) sa ustanovuje všeobecná tendencia na ochranu držiteľov koncesií vydaných pred zmenou právneho rámca; b) sa zavádzajú povinnosti otvorenia nových predajných miest v určitej vzdialenosti od už pridelených predajných miest, ktoré de facto garantujú udržanie nadobudnutých obchodných pozícií. Okrem toho je predmetom otázky všeobecný výklad, ktorý vo vzťahu k článku 38 ods. 2 citovaného predpisu poskytla Amministrazione autonoma dei monopoli di Stato (nezávislá správa štátnych monopolov), pričom do dohôd o udelení koncesie (článok 23 ods. 3) vložila doložku o uplynutí platnosti koncesie, ktorá bola predtým ustanovená pre prípad priameho alebo nepriameho prevádzkovania cezhraničných hier, podobných hrám, ktoré sú predmetom koncesie.

               3.

               V prípade kladnej odpovede, čiže takej, ktorá považuje vnútroštátne predpisy uvedené v predchádzajúcich bodoch za zlučiteľné s právnou úpravou Spoločenstva, má sa článok 49 ES ďalej vykladať v tom zmysle, že v prípade obmedzenia slobodného poskytovania služieb z dôvodov všeobecného záujmu je potrebné prihliadať na to, či tento všeobecný záujem nebol už dostatočne zohľadnený v právnych predpisoch, kontrolách a previerkach, ktorým poskytovateľ služieb podlieha v štáte, v ktorom je usadený?

               4.

               V prípade kladnej odpovede v zmysle špecifikovanom v predchádzajúcom bode, musí vnútroštátny súd v rámci skúmania proporcionality takéhoto obmedzenia zohľadniť skutočnosť, že dotknuté predpisy sa v štáte, v ktorom je poskytovateľ služieb usadený, vyznačujú rovnakou alebo dokonca prísnejšou kontrolou ako predpisy štátu, v ktorom sa služby poskytujú?


title: Plénum

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/41

         Plénum
   (2007/C 269/72)
   Dňa 2. októbra 2007 Súd prvého stupňa rozhodol v súlade s článkom 32 ods. 1 druhým pododsekom rokovacieho poriadku, že ak je po menovaní generálneho advokáta podľa článku 17 rokovacieho poriadku párny počet sudcov zasadajúcich v plenárnom zložení Súdu prvého stupňa, tak vopred vytvorený rozpis, uplatňovaný počas trojročného obdobia, na ktoré sú zvolení predsedovia päťčlenných komôr, a podľa ktorého predseda Súdu prvého stupňa určuje sudcu, ktorý sa nezúčastní na rozhodovaní vo veci, má opačné poradie ako to, ktoré majú sudcovia podľa počtu odslúžených rokov v súlade s článkom 6 rokovacieho poriadku okrem prípadu, ak by takto určený sudca bol sudcom spravodajcom. V takomto prípade bude určený sudca, ktorý je v poradí bezprostredne pred ním.


title: Vec T-414/06 P: Odvolanie podané 27. decembra 2006 proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  19. októbra 2006 vo veci F-114/05, Philippe Combescot/Komisia

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/42

         Odvolanie podané 27. decembra 2006 proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 19. októbra 2006 vo veci F-114/05, Philippe Combescot/Komisia
   (Vec T-414/06 P)
   (2007/C 42/74)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Philippe Combescot (Lecce, Taliansko) (v zastúpení: A. Maritati a V. Messa, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok Súdu pre verejnú službu z 19. októbra 2006 vo veci F-114/05 a predovšetkým určiť, že žaloba je prípustná, pretože bola podaná včas a zakladala sa na záujme úradníka o právnu ochranu,

               —

               uznať, že pán Philippe Combescot utrpel v dôsledku prijatého opatrenia nemajetkovú ujmu, ujmu na zdraví a spoločenskom postavení, s vážnymi následkami na jeho psychický stav,

               —

               uhradiť odvolateľovi sumu 150 000 eur z titulu náhrady škody,

               —

               uložiť Komisii nahradiť trovy konania vzniknutých na oboch stupňoch.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Toto odvolanie smeruje proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskych spoločenstiev vydaného 19. októbra 2006 vo veci F-114/05, ktorým sa zamietla žaloba ako neprípustná z dôvodu jej neskorého podania a nepreukázania právneho záujmu žalobcu na jej podaní.
   Na podporu svojich tvrdení odvolateľ uvádza nasledujúce dôvody:

               —

               Nesprávny výklad článku 92 ods. 2 Služobného poriadku so zvláštnym odkazom na definíciu výrazu „zamietnutá … konkludentne prijatým rozhodnutím“ v rozsahu, v akom napadnutý rozsudok na účely stanovenia lehoty na spochybnenie zamietnutia prirovnal výslovné rozhodnutie prijaté v lehote, ale neoznámené, k zamietavému konkludentne prijatému rozhodnutiu. Odvolateľ tvrdí, že rozsudok vydaný na prvom stupni sa nezaoberá podstatou sporu, a to, že výslovné zamietavé rozhodnutie prijaté v lehote stanovenej Služobným poriadkom existuje so všetkými svojimi účinkami, aj keď nebolo ním dotknutej osobe oznámené.

               —

               Okrem ostatných úvah týkajúcich sa skúmaného prípadu, neprijateľné oneskorenie oznámenia nemožno v žiadnom prípade pripísať dotknutej osobe. Ani z tohto hľadiska, ani z hľadiska procesnej správnosti, Súd prvého stupňa príslušným spôsobom neposúdil obranné tvrdenia Komisie týkajúce sa zložitosti určiť miesto bydliska úradníka.

               —

               Nezávisle od toho, že v čase podania žaloby bol už odvolateľ v dôchodku, jeho záujem na podaní žaloby o neplatnosť predmetného prevodu ešte trval a stále trvá, pretože od vyhlásenia napadnutého opatrenia za neplatné závisí, či bude vyhovené jeho žiadosti o náhradu škody nemajetkovej a profesionálnej ujmy.


title: Vec T-352/13 P: Odvolanie podané 2. júla 2013 : BX proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  24. apríla 2013 vo veci F-88/11, BX/Komisia

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/39

         Odvolanie podané 2. júla 2013: BX proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 24. apríla 2013 vo veci F-88/11, BX/Komisia
   (Vec T-352/13 P)
   2013/C 252/67
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: BX (Washington, Spojené štáty) (v zastúpení: R. Rata, lawyer)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu z 24. apríla 2013 vo veci F-88/11,

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie výberovej komisie, ktorým rozhodla nezaradiť meno odvolateľa na rezervný zoznam úspešných kandidátov vo výberovom konaní EPSO/AD/148/09-RO (Ú. v. EÚ C 14 A, 2009, s. 1) a

               —

               uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania, odvolateľ uvádza šesť odvolacích dôvodov.

               1.

               Prvý odvolací dôvod sa zakladá na tvrdení, že konštatovanie Súdu pre verejnú službu (v bode 33 jeho rozsudku), v ktorom sa uvádza, že odvolateľ nesplnil požadovanú úroveň dôkazov, sa v prejednávanom prípade neuplatňuje.

               2.

               Druhý odvolací dôvod založený na tom, že Súd pre verejnú službu sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď uviedol, že uchádzač, ktorého pôvodná známka bola podľa vopred stanovených kritérií nižšia ako známka potrebná na postup do ďalšieho kola, nemá nárok na porovnávacie posúdenie (bod 41), keďže

                           —

                           podľa ustálenej judikatúry má každý uchádzač vo výberovom konaní EPSO nárok na porovnávacie posúdenie bez ohľadu na to, či jeho počiatočný výsledok je vyšší alebo nižší ako známka potrebná na postup do ďalšieho kola,

                           —

                           výberová komisia nesplnila svoju povinnosť porovnávacieho posúdenia nielen vo vzťahu k odvolateľovi, ale aj vo vzťahu k iným uchádzačom v rámci ústnej skúšky, pretože čas vyhradený na záverečné posúdenie bol zjavne nedostatočný a

                           —

                           napadnutý rozsudok sa nezakladá na relevantných tvrdeniach predložených odvolateľom a nezohľadňuje rozporuplnosť tvrdení odporkyne.

               3.

               Tretí odvolací dôvod sa zakladá na tom, že konštatovanie Súdu pre verejnú službu v bode 45 napadnutého rozsudku, podľa ktorého nebola porušená zásada rovnosti zaobchádzania, je nesprávne.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod je založený na porušení pravidiel týkajúcich sa zloženia výberovej komisie, keďže:

                           —

                           výberová komisia nemá vyvážené zloženie (článok 3 piata zarážka prílohy III služobného poriadku úradníkov Európskej únie):

                                       —

                                       Súd pre verejnú službu sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval, že je nesporné, že počas ústnej skúšky odvolateľa mala komisia troch členov (bod 49 napadnutého rozsudku),

                                       —

                                       Súd pre verejnú službu nesprávne citoval vec Bartha (bod 49) na podporu svojho konštatovania, že nebola porušená zásada rovnakého zastúpenia mužov a žien v zložení výberovej komisie,

                           —

                           simultánna účasť riadnych a náhradných členov výberovej komisie počas ústnych skúšok mala v prejednávanej veci za následok protiprávnosť postupu výberovej komisie (bod 50),

                           —

                           bola porušená zásada stáleho zloženia výberovej komisie (bod 51).

               5.

               Piaty odvolací dôvod je založený na tom, že Súd pre verejnú službu pochybil vo svojom rozhodnutí, že okolnosti tohto prípadu neodôvodňujú uplatnenie článku 87 ods. 2 jeho rokovacieho poriadku (bod 81), pretože odporkyňa pripustila, že zamietnutie predchádzajúcich správnych sťažností odvolateľa bolo nesprávne odôvodnené, a preto má odporkyňa nahradiť všetky trovy konania.

               6.

               Šiesty odvolací dôvod sa zakladá na tom, že návrh na náhradu nemajetkovej ujmy je dôvodný.


title: Vec T-53/13: Žaloba podaná 31. januára 2013 — Vans/ÚHVT (Vlnitá čiara)

text:
               6.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 101/22

         Žaloba podaná 31. januára 2013 — Vans/ÚHVT (Vlnitá čiara)
   (Vec T-53/13)
   2013/C 101/47
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Vans, Inc. (Cypress, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Hirsch, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka obsahujúca vlnitú čiaru pre tovary zaradené do tried 18 a 25 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 10 263 838.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a článku 7 ods. 3 nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec C-284/09: Žaloba podaná 23. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

text:
               24.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/8

         Žaloba podaná 23. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-284/09)
   2009/C 256/15
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Lyal a B.-R. Killmann, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Spolková republika Nemecko si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 56 ES v prípade, že nie je dosiahnutý minimálny podiel materskej spoločnosti na základnom imaní dcérskej spoločnosti, ktorý stanovuje smernica 90/435 (1) a — pokiaľ ide o Islandskú republiku a Nórske kráľovstvo — z článku 40 Dohody o Európskom hospodárskom priestore tým, že dividendy vyplácané spoločnosti so sídlom v inom členskom štáte alebo v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru podliehajú vyššej dani ako dividendy, ktoré sú vyplácané spoločnosti so sídlom v Spolkovej republike Nemecko,

               —

               zaviazať Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetom tejto žaloby je nemecká právna úprava zdaňovania vyplácaných dividend. Ustanovenia nemeckého zákona o dani z príjmov stanovujú, že materské spoločnosti s neobmedzenou daňovou povinnosťou v Nemecku môžu v rámci konania o vyrubení dane započítať zrážanú zrážkovú daň s daňou z príjmov právnických osôb. Tým by boli nemecké materské spoločnosti z hospodárskeho hľadiska oslobodené od zrážkovej dane. Pre materské spoločnosti s obmedzenou daňovou povinnosťou v Nemecku existuje naproti tomu možnosť úplného oslobodenia od zrážkovej dane iba v prípade zodpovedajúceho minimálneho obchodného podielu dotknutej materskej spoločnosti na základnom imaní dcérskej spoločnosti, ktorý stanovuje smernica 90/435. V prípade nižšieho ako minimálneho obchodného podielu nie je však podľa nemeckého práva možné rovnaké oslobodenie pre materské spoločnosti s obmedzenou daňovou povinnosťou ako pre materské spoločnosti s neobmedzenou daňovou povinnosťou. Na základe tejto úpravy sú nemecké dividendy, ktoré vyplácajú materské spoločnosti z iných členských štátov, zdaňované iným spôsobom ako v prípade materských spoločností s neobmedzenou daňovou povinnosťou v Nemecku.
   Komisia sa domnieva, že toto nerovnaké zaobchádzanie je v rozpore so zásadami voľného pohybu kapitálu, keďže daňovníci usadení v iných členských štátoch alebo v štátoch EHP môžu byť odrádzaní od investovania v Nemecku.
   Zo zásady voľného pohybu kapitálu zakotvenej v Zmluve ES a v Dohode o Európskom hospodárskom priestore vyplýva, že ak členský štát poskytne zvýhodnenia v zdaňovaní dividend, tieto zvýhodnenia sa nesmú obmedzovať iba na tuzemských príjemcov dividend. Nesmie dôjsť k rozdielnemu daňovému zaobchádzaniu s tuzemskými príjemcami dividend a s príjemcami z iných členských štátov alebo štátov EHP; daňové výhody poskytnuté v tuzemsku sa musia vzťahovať aj na vlastníkov obchodných podielov z iných členských štátov alebo štátov EHP. Ak aj dotknutý členský štát, ako v tomto prípade, uzatvoril s inými členskými štátmi dohodu o zamedzení dvojitého zdanenia, môže sa uvedený členský štát odvolávať na túto dohodu iba vtedy, ak jeho predpisy o započítaní úplne alebo rovnako vyrovnávajú možné hospodárske opakované zaťaženie majiteľov obchodných podielov z iných členských štátov alebo zo štátov EHP, ako je to v prípade tuzemských vlastníkov obchodných podielov zabezpečené prostredníctvom vlastného daňového systému.
   Tak to však nie je v prípade dohôd uzatvorených medzi Nemeckom a inými členskými štátmi, hoci tieto dohody na účely zamedzenia dvojitého zdanenia obsahujú predpisy o započítaní nemeckej zrážkovej dane s daňovým zaťažením v členskom štáte materskej spoločnosti, započítateľná suma nesmie prekročiť časť dane stanovená pred započítaním, ktorá pripadá na príjmy poberané v Nemecku. Započítanie je teda obmedzené, vrátenie možného preplatku z rozdielu medzi daňovou záťažou v dotknutom členskom štáte a nemeckou zrážkovou daňou nie v týchto dohodách upravené, a je preto vylúčené.
   Pokiaľ ide o prípadné odôvodnenie uvedeného porušenia, treba poznamenať, že Nemecko v konaní pred podaním žaloby neuviedlo žiaden naliehavý dôvod všeobecného záujmu, ktorý by vytýkaný daňový systém mohol odôvodniť.

      (1)  Smernica Rady 90/435/EHS z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch (Ú. v. ES L 225, s. 6; Mim. vyd. 09/001, s. 147).


title: Vec T-152/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. septembra 2009 — Lange Uhren/ÚHVT (Geometrické polia na ciferníku hodiniek) [ Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva — Geometrické polia na ciferníku hodiniek — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním — Článok 7 ods. 3 nariadenia č. 40/94 (teraz článok 7 ods. 3 nariadenia č. 207/2009) ]

text:
               24.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/24

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. septembra 2009 — Lange Uhren/ÚHVT (Geometrické polia na ciferníku hodiniek)
   (Vec T-152/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva - Geometrické polia na ciferníku hodiniek - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním - Článok 7 ods. 3 nariadenia č. 40/94 (teraz článok 7 ods. 3 nariadenia č. 207/2009)“)
   2009/C 256/43
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lange Uhren GmbH (Glashütte, Nemecko) (v zastúpení: M. Schaeffer, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: M. Kicia, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. februára 2007 (vec R 1176/2005-1), ktorá sa týka žiadosti o zápis obrazového označenia predstavujúceho geometrické polia na ciferníku hodiniek ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Lange Uhren GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 7.7.2007.


title: Vec T-345/06: Žaloba podaná 4. decembra 2006 – Complejo Agrícola/Komisia

text:
               27.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 20/18

         Žaloba podaná 4. decembra 2006 – Complejo Agrícola/Komisia
   (Vec T-345/06)
   (2007/C 20/25)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Complejo Agrícola S.A. (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: A. Menéndez Menéndez a G. Yanguas Montero)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               pripustiť žalobu,

               —

               pripustiť a vykonať navrhované listinné dôkazy,

               —

               čiastočne zrušiť článok 1 v spojení s prílohou 1 rozhodnutia Európskej komisie z 19. júla 2006, pokiaľ ide o územie európskeho významu (SCI) Acebuchales, a v plnom rozsahu obnoviť výkon vlastníckeho práva Complejo Agrícola nad časťou poľnohospodárskej usadlosti, ktorá nespĺňa environmentálne hodnoty potrebné na vyhlásenie za SCI,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania, ktoré vznikli Complejo Agrícola.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Táto žaloba smeruje proti rozhodnutiu Komisie z 19. júla 2006, ktorým sa v súlade so smernicou Rady 92/43/EHS prijíma zoznam území európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť (1), v rozsahu, v akom za územie európskeho významu (SCI) v položke ES6120015 vyhlasuje „Acebuchales de la Campiña sur de Cádiz“, keďže žalobca je vlastníkom poľnohospodárskej usadlosti, ktorá je zahrnutá do tohto SCI.
   Na podporu svojich návrhov žalobca uvádza:

               —

               že Komisia nesprávnym uplatnením kritérií stanovených v prílohách I, II a III smernice 92/43/EHS prekročila svoju právomoc pri vymedzení SCI „Acebuchales de la Campiña sur de Cádiz“, ktoré ovplyvňuje poľnohospodársku usadlosť žalobcu. Okrem toho výsledkom nesprávneho uplatnenia kritérií uvedených v prílohe III smernice 92/43/EHS zo strany Komisie je, že za SCI sa považujú rozľahlé pozemky vo vlastníctve žalobcu, ktoré nespĺňajú environmentálne hodnoty, čím bola porušená zásada proporcionality a zásada zákonnosti,

               —

               došlo k neodôvodnenému a neprimeranému obmedzeniu oprávnení užívať majetok a poberať z neho plody, ktoré sú inherentnou súčasťou vlastníckeho práva žalobcu k častiam poľnohospodárskej usadlosti, ktoré sú ovplyvnené SCI „Acebuchales de la Campiña sur de Cádiz“ a nemajú environmentálnu hodnotu,

               —

               žalobca nemal možnosť zúčastniť sa konania o vyhlásenie „Acebuchales de la Campiña sur de Cádiz“ za SCI, čím bolo porušené právo byť vypočutý a zásada právnej istoty.

      (1)  Ú. v. EÚ L 259, 21.9.2006, s. 1.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. októbra 2004 vo veci C-36/02 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Bundesverwaltungsgericht): Omega Spielhallen- und Automatenaufstellungs-GmbH proti Oberbürgermeisterin der Bundesstadt Bonn (Sloboda poskytovania služieb — Voľný pohyb tovaru — Obmedzenia — Verejný poriadok — Ľudská dôstojnosť — Ochrana základných hodnôt ustanovených vnútroštátnou ústavou — „Hry na zabíjanie“)

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/3

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   zo 14. októbra 2004
   vo veci C-36/02 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Bundesverwaltungsgericht): Omega Spielhallen- und Automatenaufstellungs-GmbH proti Oberbürgermeisterin der Bundesstadt Bonn (1)

   (Sloboda poskytovania služieb - Voľný pohyb tovaru - Obmedzenia - Verejný poriadok - Ľudská dôstojnosť - Ochrana základných hodnôt ustanovených vnútroštátnou ústavou - „Hry na zabíjanie“)
   (2004/C 300/05)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-36/02, predmetom ktorej je návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podľa článku 234 ES, rozhodnutím Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) z 24. októbra 2001, podaný Súdnemu dvoru dňa 12. februára 2002 vo veci Omega Spielhallen- und Automatenaufstellungs-GmbH proti Oberbürgermeisterin der Bundesstadt Bonn, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda P. Jann, sudcovia: R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts a S. von Bahr, A. Rosas (spravodajca), generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: M.-F. Contet, hlavná referentka, vyhlásil dňa 14. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Právo Spoločenstva nebráni tomu, aby hospodárska činnosť spočívajúca v obchodnom prevádzkovaní hier simulujúcich akty zabíjania bola predmetom vnútroštátneho opatrenia o zákaze prijatého z dôvodov ochrany verejného poriadku vzhľadom na skutočnosť, že táto činnosť zasahuje ľudskú dôstojnosť.

      (1)  Ú. v. ES C 109 zo 4.5.2002


title: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 1. októbra 2004 vo veci C-379/03 P: Rafael Pérez Escolar proti Komisii Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Štátna pomoc — Žaloba na nečinnosť — Procesná spôsobilosť — Prípustnosť žaloby)

text:
               22.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/10

      UZNESENIE SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   z 1. októbra 2004
   vo veci C-379/03 P: Rafael Pérez Escolar proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Odvolanie - Štátna pomoc - Žaloba na nečinnosť - Procesná spôsobilosť - Prípustnosť žaloby)
   (2005/C 19/19)
   Jazyk konania: španielčina
   Vo veci C-379/03 P, predmetom ktorej je odvolanie podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora, ktoré podal dňa 10. septembra 2003 Rafael Pérez Escolar, (v zastúpení: F. Moreno Pardo, splnomocnená zástupkyňa), ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. L. Buendía Sierra, splnomocnený zástupca), Súdny dvor (piata komora), v zložení: predseda piatej komory C. Gulmann (spravodajca), sudcovia R. Schintgen a J. Klučka, generálny advokát: P. Léger, tajomník: R. Grass, vydal dňa 1. októbra 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Pérez Escolar je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251 z 18.10.2003


title: Vec C-290/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Hajdú-Bihar Megyei Bíróság z  3. marca 2005 , ktorý súvisí s konaním: Ákos Nádasdi proti Vám- és Pénzügyőrség Észak-Alföldi Régionális Parancsnoksága

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Hajdú-Bihar Megyei Bíróság z 3. marca 2005, ktorý súvisí s konaním: Ákos Nádasdi proti Vám- és Pénzügyőrség Észak-Alföldi Régionális Parancsnoksága
   (Vec C-290/05)
   (2005/C 296/19)
   Jazyk konania: maďarčina
   Hajdú-Bihar Megyei Bíróság podal uznesením z 3. marca 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Ákos Nádasdi proti Vám- és Pénzügyőrség Észak-Alföldi Régionális Parancsnoksága, a bol doručený do kancelárie Súdneho dvora 19. júla 2005.
   Hajdú-Bihar Megyei Bíróság žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1)

               Môžu členské štáty bez ohľadu na článok 90 ods. 1 ES zachovať daň z ojazdených motorových vozidiel dovezených z iných členských štátov, ktorá vôbec nezohľadňuje hodnotu vozidla a ktorej výška sa riadi výlučne technickými znakmi vozidla (typ motora, zdvihový objem motora a jeho zaradením z hľadiska vplyvu na životné prostredie?

               2)

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Je v tomto prípade uplatniteľný zákon č. CX/2003 o dani z motorových vozidiel týkajúcej sa dovezených ojazdených motorových vozidiel v súlade s článkom 90 ods. 1 ES, hoci sa táto daň nepožadovala pre vozidlá, ktoré boli už pred nadobudnutím jeho platnosti uvedené v Maďarsku do prevádzky?


title: Vec C-14/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 11. januára 2016 – Société Euro Park Service, nástupnícka spoločnosť spoločnosti Cairnbulg Nanteuil/Ministre des finances et des comptes publics

text:
               21.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 11. januára 2016 – Société Euro Park Service, nástupnícka spoločnosť spoločnosti Cairnbulg Nanteuil/Ministre des finances et des comptes publics
   (Vec C-14/16)
   (2016/C 106/27)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľka: Société Euro Park Service, nástupnícka spoločnosť spoločnosti Cairnbulg Nanteuil

      Odporca: Ministre des finances et des comptes publics

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ak členský štát prostredníctvom vnútroštátnej právnej úpravy preberie do svojho vnútroštátneho právneho poriadku možnosť stanovenú v článku 11 ods. 1 smernice Rady 90/434/EHS z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania pri zlúčeniach, rozdeleniach, prevodoch majetku a výmene akcií týkajúcich sa spoločností rôznych členských štátov v znení zmien a doplnení, majú sa akty prijaté na účely uplatnenia uvedenej možnosti preskúmať z hľadiska primárneho práva Európskej únie?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, majú sa ustanovenia článku 43 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, teraz článku 49 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby vnútroštátna právna úprava, ktorej cieľom je zamedziť daňovým únikom a vyhýbaniu sa plateniu dane, podriadila uplatňovanie spoločného systému zdaňovania pri zlúčeniach a rovnocenných operáciách postupu predchádzajúceho udelenia povolenia výhradne v prípade prevodov majetku na zahraničné právnické osoby, s výnimkou prevodov majetku na právnické osoby založené podľa vnútroštátneho práva?


title: Vec T-557/14: Žaloba podaná 28. júla 2014 – BrandGroup/ÚHVT – Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele (SPEZOOMIX)

text:
               29.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 339/25

         Žaloba podaná 28. júla 2014 – BrandGroup/ÚHVT – Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele (SPEZOOMIX)
   (Vec T-557/14)
   2014/C 339/30
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: BrandGroup GmbH (Bechstrieth, Nemecko) (v zastúpení: T. Raible, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele KG (Augsburg, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 15. mája 2014 vo veci R 941/2013-1,

               —

               zaviazal Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) a Brauerei S. Riegele, Inh. Riegele KG na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „SPEZOOMIX“ pre tovary zaradené do tried 32 a 33 – prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva č. 9 9 13  617.

      Majiteľka ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: medzinárodná slovná ochranná známka a slovná ochranná známka Spoločenstva „Spezi“ , medzinárodná obrazová ochranná známka a obrazová ochranná známka Spoločenstva, ktoré obsahujú slovo „Spezi“ ako aj národná slovná ochranná známka „Ein Spezi muß dabei sein“ pre tovary zaradené do triedy 32.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: rozhodnutie námietkového oddelenia sa zrušuje a prihlásená ochranná známka sa v plnom rozsahu zamieta.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 78 ods. 5 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec F-65/12: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  11. februára 2014 — Armani/Komisia (Verejná služba — Odmeňovanie — Rodinné prídavky — Nárok na príspevok na nezaopatrené dieťa — Nezaopatrené dieťa — Dieťa manželky žalobcu)

text:
               22.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 85/25

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 11. februára 2014 — Armani/Komisia
   (Vec F-65/12) (1)

   (Verejná služba - Odmeňovanie - Rodinné prídavky - Nárok na príspevok na nezaopatrené dieťa - Nezaopatrené dieťa - Dieťa manželky žalobcu)
   2014/C 85/41
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Armani (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Martin a V. Joris, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým sa žalobcovi nepriznávajú rodinné prídavky na syna jeho manželky narodeného v predchádzajúcom manželstve

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie zo 17. augusta 2011, ktorým Európska komisia odmietla pánovi Armani priznať nárok na príspevok na nezaopatrené dieťa pre dieťa jeho manželky, sa zrušuje.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil pán Armani.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 11.8.2012, s. 34.


title: Vec F-86/10: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  3. marca 2011 — Dubus/Parlament

text:
               30.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 130/27

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 3. marca 2011 — Dubus/Parlament
   (Vec F-86/10) (1)

   2011/C 130/55
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci v dôsledku urovnania sporu zmierom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 317, 20.11.2010, s. 49.


title: Vec C-105/08: Žaloba podaná 6. marca 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               9.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 116/15

         Žaloba podaná 6. marca 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-105/08)
   (2008/C 116/26)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Lyal a M. Afonso, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika si tým, že zdaňuje platbu úrokov do iného štátu vo väčšej miere ako platbu úrokov subjektom, ktoré majú sídlo na území Portugalska, zavádza obmedzenia poskytovania služieb v oblasti hypotekárnych úverov a iných druhov úverov zo strany finančných inštitúcií, ktoré majú svoje sídlo v iných členských štátoch a v signatárskych krajinách dohody o EHP, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 49 ES a 56 ES a z článkov 36 a 40 dohody o EHP,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Zákon o daniach obchodných spoločností (CIS) stanovuje rozdiel v daňovom režime úrokov zaplatených finančným inštitúciám podľa toho, či tieto majú alebo nemajú sídlo na území Portugalska.
   Daň, ktorá sa v Portugalsku uplatňuje na úroky zaplatené finančným inštitúciám, ktoré nemajú sídlo v Portugalsku, v skutočnosti predstavuje omnoho väčšie daňové zaťaženie, ako to, ktoré znášajú daňoví poplatníci – rezidenti pri podobných výnosoch. Vnútroštátna právna úprava týmto spôsobom odrádza finančné inštitúcie, ktoré nemajú sídlo v Portugalsku, od toho, aby ponúkali na portugalskom trhu svoje služby, najmä v oblasti hypotekárnych úverov, a sťažuje subjektom, ktoré sú usadené v Portugalsku, prístup k službám v oblasti úverov, ktoré by im tieto inštitúcie mohli ponúknuť. Táto právna úprava teda predstavuje obmedzenie základných slobôd stanovených v článkoch 49 ES a 56 ES a v zodpovedajúcich článkoch dohody o EHP.


title: Vec T-355/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. mája 2017 – adp Gauselmann/EUIPO (MULTI FRUITS) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie MULTI FRUITS — Absolútne dôvody zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               10.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/22

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. mája 2017 – adp Gauselmann/EUIPO (MULTI FRUITS)
   (Vec T-355/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie MULTI FRUITS - Absolútne dôvody zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 221/29)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Nemecko) (v zastúpení: P. Koch Moreno, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 29. apríla 2016 (vec R 1043/2015-5) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia MULTI FRUITS ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               adp Gauselmann GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 296, 16.8.2016.


title: Vec T-718/13: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. júla 2014 – The Directv Group/ÚHVT – Bolloré (DIRECTV) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Návrh na výmaz — Späťvzatie návrhu na výmaz — Zastavenie konania“ )

text:
               29.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 339/19

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. júla 2014 – The Directv Group/ÚHVT – Bolloré (DIRECTV)
   (Vec T-718/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Návrh na výmaz - Späťvzatie návrhu na výmaz - Zastavenie konania“))
   2014/C 339/22
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Directv Group, Inc. (El Segundo, Spojené štáty) (v zastúpení: F. Valentin, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Bolloré (Ergué Gabéric, Francúzsko) (v zastúpení: S. Legrand, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 11. októbra 2013 (vec R 1812/2012-2) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Bolloré a The DirecTV Group, Inc.

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Žalobkyňa znáša trovy konania vrátane trov, ktoré vynaložili žalovaný a vedľajší účastník konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 8.3.2014.


title: Vec T-482/07: Žaloba podaná 20. decembra 2007 – Nynäs Petroleum a Nynas Petróleo/Komisia

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/56

         Žaloba podaná 20. decembra 2007 – Nynäs Petroleum a Nynas Petróleo/Komisia
   (Vec T-482/07)
   (2008/C 51/101)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: AB Nynäs Petroleum (Štokholm, Švédsko) a Nynas Petróleo, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: D. Beard, Barrister a M. Dean, Solicitor)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť článok 1 rozhodnutia v rozsahu, v akom sa týka Nynas pre obdobie rokov 1991 až 1996,

               —

               zrušiť článok 1 rozhodnutia v rozsahu, v akom sa týka Nynas vo vzťahu ku koordinácii cien,

               —

               zrušiť článok 2 rozhodnutia v rozsahu, v akom ukladá pokutu vo výške 10 642 500 eur podniku Nynas SA a vo výške 10 395 000 eur podniku AB Nynäs, alebo subsidiárne primerane znížiť výšku týchto pokút,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou sa na základe článku 230 ES navrhuje čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 4441 v konečnom znení z 3. októbra 2007 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 ES (Vec COMP/38.710 – Bitúmen – Španielsko), ktorým Komisia rozhodla, že žalobcovia, Nynäs Petroleum a Nynas Petróleo (spoločne „Nynas“), sa spolu s inými podnikmi zúčastnili na súbore dohôd a zosúladených postupov na španielskom trhu penetračného bitúmenu, ktorý spočíval v dohodách o rozdelení trhu a koordinácii v oblasti cien; ako aj/alebo zníženie pokuty uloženej žalobcovi podľa článku 229 ES.
   Základom tejto žaloby sú tieto žalobné dôvody:

               i)

               Tvrdí sa, že sa Komisia dopustila nesprávneho posúdenia doby účasti podniku Nynas na údajných dohodách o rozdelení trhu, osobitne rozhodnutím, že Nynas sa zúčastnil na údajnom porušení v rokoch 1991 až 1996.

               ii)

               Ďalej sa uvádza, že sa Komisia dopustila omylu, keď došla k záveru, že Nynas sa zúčastnil údajného porušenia v oblasti cien.

               iii)

               Nakoniec žalobcovia tvrdia, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia v určení stupňa účasti podniku Nynas na porušení a v určení primeranej výšky pokuty uloženej podniku Nynas.


title: Spojené veci C-448/10 P až C-450/10 P: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 6. októbra 2011 — ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA (C-448/10 P), Cementir Italia Srl (C-449/10 P), Nuova Terni Industrie Chimiche SpA (C-450/10 P)/Európska komisia (Odvolanie — Náhrada za vyvlastnenie vo verejnom záujme — Predĺženie platnosti zvýhodnenej tarify na dodávku elektrickej energie — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie — Pojem „výhoda“ — Zásada ochrany legitímnej dôvery — Výklad vnútroštátneho práva — Skreslenie — Pojem — Zjavne neprípustné a zjavne nedôvodné odvolanie)

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/12

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 6. októbra 2011 — ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA (C-448/10 P), Cementir Italia Srl (C-449/10 P), Nuova Terni Industrie Chimiche SpA (C-450/10 P)/Európska komisia
   (Spojené veci C-448/10 P až C-450/10 P) (1)

   (Odvolanie - Náhrada za vyvlastnenie vo verejnom záujme - Predĺženie platnosti zvýhodnenej tarify na dodávku elektrickej energie - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie - Pojem „výhoda“ - Zásada ochrany legitímnej dôvery - Výklad vnútroštátneho práva - Skreslenie - Pojem - Zjavne neprípustné a zjavne nedôvodné odvolanie)
   2012/C 32/21
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA (C-448/10 P), Cementir Italia Srl (C-449/10 P), Nuova Terni Industrie Chimiche SpA (C-450/10 P) (v zastúpení: T. Salonico, G. Barone a A. Marega, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: D. Grespan a G. Conte, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudkom Všeobecného súdu (piata komora) z 1. júla 2010 — ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni/Komisia (T-62/08), Cementir Italia/Komisia (T-63/08) a Nuova Terni Industrie Chimiche/Komisia (T-64/08), ktorými tento súd zamietol návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2008/408/ES z 20. novembra 2007 o štátnej pomoci C 36/A/06 (ex NN 38/06), ktorú Taliansko poskytlo spoločnostiam ThyssenKrupp, Cementir a Nuova Terni Industrie Chimiche (Ú. v. EÚ L 144, 2008, s. 37)

      Výrok

               1.

               Odvolania sa zamietajú.

               2.

               ThyssenKrupp Acciai Speciali Terni SpA, Cementir Italia Srl a Nuova Terni Industrie Chimiche SpA znášajú trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 317, 20.11.2010.


title: Vec T-202/17: Žaloba podaná 31. marca 2017 – Calhau Correia de Paiva/Komisia

text:
               19.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/31

         Žaloba podaná 31. marca 2017 – Calhau Correia de Paiva/Komisia
   (Vec T-202/17)
   (2017/C 195/44)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ana Calhau Correia de Paiva (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: V. Villante a G. Pandey, lawyers)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil nasledujúce rozhodnutia a akty, prípadne predtým určil, že oznámenie o výberovom konaní EPSO/AD/293/14 a dotknutý jazykový režim sú protiprávne a neuplatniteľné na žalobkyňu na základe článku 277 ZFEÚ:

                           —

                           rozhodnutie Európskeho úradu pre výber pracovníkov (EPSO) a výberovej komisie z 9. novembra 2015 o nezapísaní mena uchádzačky do rezervného zoznamu výberového konania EPSO/AD/293/14,

                           —

                           rozhodnutie EPSO a výberovej komisie z 23. júna 2016 o tom, že nezmení rozhodnutie z 9. novembra 2015 a nezačlení meno uchádzačky do rezervného zoznamu,

                           —

                           rozhodnutie EPSO z 22. decembra 2016 o zamietnutí administratívnej sťažnosti žalobkyne podanej na základe článku 90 ods. 2 Služobného poriadku úradníkov proti rozhodnutiu výberovej komisie o nezapísaní jej mena do rezervného zoznamu výberového konania EPSO/AD/293/14 a proti zamietavému rozhodnutiu o preskúmaní,

                           —

                           rezervný zoznam výberového konania EPSO/AD/293/14.

               —

               uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 1 Služobného poriadku úradníkov, zásady zákazu diskriminácie, zásady proporcionality a zásady rovnosti zaobchádzania v rozsahu, v akom EPSO uložil na vypracovanie prípadovej štúdie používanie klávesnice QWERTY EN, AZERTY FR/BE alebo QWERTZ DE ako aj na zjavne nesprávnom posúdení.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení nariadenia č. 1 z roku 1958, pokiaľ ide o jazykový režim schválený a podporený oznámením o výberovom konaní EPSO/AD/293/14, ako aj na námietke protiprávnosti a neuplatniteľnosti tohto oznámenia o výberovom konaní.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 1 Služobného poriadku úradníkov, zásady zákazu diskriminácie a zásady proporcionality v rozsahu, v akom EPSO a/alebo výberová komisia obmedzili výber druhého jazyka uchádzačov vo výberovom konaní na nemčinu, angličtinu a francúzštinu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania, pokiaľ ide o konanie o preskúmaní výberových konaní EPSO.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení článku 296 ods. 2 ZFEÚ a článku 25 Služobného poriadku úradníkov v rozsahu, v akom EPSO neodôvodnil svoje rozhodnutia schváliť a podporovať určitý jazykový režim, ako aj na porušení oznámenia o výberovom konaní a článku 41 Charty základných práv Európskej únie v rozsahu, v akom EPSO vykonával funkcie pridelené výberovej komisii.


title: Vec C-276/11 P: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 14. marca 2013 — Viega GmbH & Co. KG/Európska komisia (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartel — Odvetvie medených tvaroviek a tvaroviek zo zliatin medi — Tvarovky na spájanie a na osadenie — Vykonávanie a hodnotenie dôkazov — Právo byť vypočutý v súdnom konaní — Povinnosť odôvodnenia — Zásada proporcionality)

text:
               18.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/4

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 14. marca 2013 — Viega GmbH & Co. KG/Európska komisia
   (Vec C-276/11 P) (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartel - Odvetvie medených tvaroviek a tvaroviek zo zliatin medi - Tvarovky na spájanie a na osadenie - Vykonávanie a hodnotenie dôkazov - Právo byť vypočutý v súdnom konaní - Povinnosť odôvodnenia - Zásada proporcionality)
   2013/C 141/06
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Viega GmbH & Co. KG (v zastúpení: J. Burrichter, T. Mäger a M. Röhrig, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: V. Bottka, R. Sauer, splnomocnení zástupcovia, a A. Böhlke, Rechtsanwalt)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 24. marca 2011, Viega GmbH & Co. KG/Komisia (T-375/06), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu žalobkyne o zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 4180 v konečnom znení z 20. septembra 2006, vydaného v konaní podľa článku 81 Zmluvy o ES a článku 53 Dohody o EHP, týkajúceho sa kartelovej dohody v odvetví medených tvaroviek a tvaroviek zo zliatin medi, alebo subsidiárne o zníženie pokuty uloženej žalobkyni — Porušenie práva byť vypočutý v súdnom konaní, zásady proporcionality a povinnosti odôvodnenia — Porušenie zásad dokazovania — Porušenie článku 81 ods. 1 ES a článku 23 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Viega GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 238, 13.8.2011.


title: Vec C-352/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo sozial n ° 2 de Terrassa (Španielsko) 22. júla 2014 – Juan Miguel Iglesias Gutiérrez/Bankia, S.A. a i.

text:
               29.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 339/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo sozial no 2 de Terrassa (Španielsko) 22. júla 2014 – Juan Miguel Iglesias Gutiérrez/Bankia, S.A. a i.
   (Vec C-352/14)
   2014/C 339/14
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo sozial no2 de Terrassa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Juan Miguel Iglesias Gutiérrez

      Žalovaní: Bankia, S.A., Sección Sindical UGT, Sección Sindical CCOO, Sección Sindical ACCAM, Sección Sindical CSICA, Sección Sindical SATE a Fondo de Garantía Salarial

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Odporuje článkom 107 a 108 Zmluvy o [fungovaní Európskej únie] v konsolidovanom znení článok 56 Zákonníka práce (kráľovský dekrét so silou zákona 1/1995 z 24. marca 1995), piatemu prechodnému ustanoveniu zákona 3/2012 zo 6. júla 2012, ktorým sa prijímajú mimoriadne opatrenia pre reformu trhu práce, ako aj článok 123 a článok 124 ods. 13 zákona o úprave súdnictva v pracovnoprávnych veciach (zákon 36/2011 z 10. októbra 2011) (kvôli nepriamemu odkazu na predchádzajúce ustanovenie), keďže vecne zvyšujú odstupné povolené rozhodnutím Európskej komisie v konaní „State aid SA.35253 (2012/N) Spain. Restructuring and Recapitalisation of the BFA Group“?

               2.

               Bol by výklad uvedených ustanovení, ktorý by súdu umožňoval upraviť odstupné v prípade vyhlásenia prepustenia za oprávnené na zákonné minimum stanovené vnútroštátnou právnou úpravou, v rozpore s uvedeným právom Únie a rozhodnutím Európskej komisie v konaní „State aid SA.35253 (2012/N) Spain. Restructuring and Recapitalisation of the BFA Group“?

               3.

               Bol by výklad uvedených ustanovení, ktorý by súdu umožňoval upraviť odstupné v prípade vyhlásenia prepustenia za protiprávne na čiastku dohodnutú v dohode uzavretej v období porád so zamestnancami, za predpokladu, že je vyššia než zákonné minimum, ale nižšia než zákonné maximum, v rozpore s uvedeným právom Únie a rozhodnutím Európskej komisie v konaní „State aid SA.35253 (2012/N) Spain. Restructuring and Recapitalisation of the BFA Group“?


title: Vec T-294/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. mája 2013 — Grécko/Komisia ( „EPUZF —  ‚Záručná‘ sekcia — EPUZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania — Olivový olej — Orná pôda — Zjavne nesprávne posúdenie — Zvýšenie sadzby paušálnej opravy v prípade opakovaného porušenia — Vplyv reformy SPP na paušálnu opravu — Proporcionalita — Povaha výdavkov určených na zavedenie GIS pestovanie olív“ )

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/19

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. mája 2013 — Grécko/Komisia
   (Vec T-294/11) (1)

   (EPUZF - ‚Záručná‘ sekcia - EPUZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania - Olivový olej - Orná pôda - Zjavne nesprávne posúdenie - Zvýšenie sadzby paušálnej opravy v prípade opakovaného porušenia - Vplyv reformy SPP na paušálnu opravu - Proporcionalita - Povaha výdavkov určených na zavedenie GIS pestovanie olív)
   2013/C 189/37
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: I. Chalkias a S. Papaïoannou, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou a A. Markoulli, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie 2011/244/EÚ z 15. apríla 2011, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 102, s. 33), ktoré sa týkajú Grécka

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zmieta.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 238, 13.8.2011.


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 25. mája 2005 vo veci T-443/03, Sociedad Operadora de Telecomunicaciones de Castilla Y Léon, SA (Retecal) a i. proti Komisii Európskych spoločenstiev (Hospodárska súťaž — Koncentrácie — Sťažnosť týkajúca sa údajného nesplnenia povinnosti španielskymi orgánmi — Rozhodnutie o odložení sťažnosti — Neprípustnosť)

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/28

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 25. mája 2005
   vo veci T-443/03, Sociedad Operadora de Telecomunicaciones de Castilla Y Léon, SA (Retecal) a i. proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Hospodárska súťaž - Koncentrácie - Sťažnosť týkajúca sa údajného nesplnenia povinnosti španielskymi orgánmi - Rozhodnutie o odložení sťažnosti - Neprípustnosť)
   (2005/C 193/46)
   Jazyk konania: španielčina
   Vo veci T-443/03, Sociedad Operadora de Telecomunicaciones de Castilla y Léon, SA (Retecal), so sídlom v Boecillo (Španielsko), Euskaltel, SA, so sídlom v Zamudio-Vizcaya (Španielsko), Telecable de Asturias, SA, so sídlom v Oviedo (Španielsko), R Cable y Telecomunicaciones Galicia, SA, so sídlom v La Corogne (Španielsko), Tenaria, SA, so sídlom v Cordovilla (Španielsko), v zastúpení: J. Jiménez Laiglesia, advokát, proti Komisii Európskych spoločenstiev, splnomocnený zástupca: F. Castillo de la Torre, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, ktorú v konaní podporujú: Španielske kráľovstvo, splnomocnená zástupkyňa: L. Fraguas Gadea, Sogecable, SA, so sídlom v Tres Cantos, Madrid (Španielsko), v zastúpení: S. Martínez Lage a H. Brokelmann, advokáti, a Telefónica, SA, so sídlom v Madride, v zastúpení: pôvodne M. Merola a S. Moreno Sánchez, neskôr M. Merola, advokáti, ktorej predmetom je návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 21. októbra 2003 o odložení sťažnosti žalobcov týkajúcej sa údajného porušenia španielskymi orgánmi článku 9 ods. 8 nariadenia Rady (EHS) č. 4064/89 z 21. decembra 1989 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (opravené znenie: Ú. v. ES 1990, L 257, s. 13) v rámci koncentrácie medzi Vía Digital a Sogecable (vec COMP/M.2845 – Sogecable /CAnal Satélite Digital/Vía Digital), Súd prvého stupňa (piata komora), v zložení: predseda komory M. Vilaras, sudcovia F. Dehousse a D. Švaby, tajomník: H. Jung, vydal 25. mája 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Žalobcovia znášajú svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vznikli Komisii, Telefónica, SA a Sogecable, SA.

               3.

               Španielske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 6.3.2004.


title: Vec C-244/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Bayerischer Verwaltungsgerichtshof z 19. apríla 2005, ktorý súvisí s konaním: Bund Naturschutz in Bayern e.V. a iní proti Freistaat Bayern

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Bayerischer Verwaltungsgerichtshof z 19. apríla 2005, ktorý súvisí s konaním: Bund Naturschutz in Bayern e.V. a iní proti Freistaat Bayern
   (Vec C-244/05)
   (2005/C 205/16)
   Jazyk konania: nemčina
   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof podal uznesením z 19. apríla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, ktorý súvisí s konaním: Bund Naturschutz in Bayern e.V. a iní proti Freistaat Bayern a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 7. júna 2005.
   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1)

               Aký ochranný režim je potrebný podľa článku 3 ods. 1 smernice Rady 92/43/EHS (1), v spojení so šiestym odôvodnením tejto smernice pri zohľadnení zákazu prijímania opatrení podľa článku 10 druhého odseku Zmluvy ES [Frustrationsverbot] (Zmluva o založení Európskych spoločenstiev z 25. marca 1957, naposledy zmenená a doplnená aktom o pristúpení k Európskej únii zo 16. apríla 2003), v nadväznosti na rozsudok Súdneho dvora z 13. januára 2005 vo veci C-117/03 pre lokality, najmä lokality s prioritnými typmi biotopov alebo s prioritnými druhmi, ktoré sú vhodné na označenie ako lokality s európskym významom, skôr než boli Komisiou Európskych spoločenstiev zapísané do zoznamu lokalít európskeho významu postupom stanoveným v článku 21 už citovanej smernice?

               2)

               Ako sa na tomto ochrannom režime prejaví, pokiaľ boli uvedené lokality už uvedené v zozname lokalít členského štátu podľa článku 4 ods. 1 smernice 92/43/EHS, ktorý bol predložený Komisii?

               3)

               Je vnútroštátny ochranný režim pre uvedené lokality podľa článku 48 ods. 2 bavorského zákona o ochrane prírody z hľadiska požiadaviek práva Spoločenstva podľa článku 3 ods. 1 smernice 92/43/EHS, v spojení so šiestym odôvodnením tejto smernice pri zohľadnení zákazu prijímania opatrení, ktoré by mohli ohroziť dosiahnutie cieľov zmluvy podľa článku 10 druhého odseku Zmluvy ES dostatočný?

      (1)  Ú. v. ES L 206, s. 7.


title: Vec T-273/13: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. decembra 2015 – Sarafraz/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči niektorým osobám a subjektom s ohľadom na situáciu v Iráne — Zmrazenie finančných prostriedkov — Obmedzenia vstupu a prechodu cez územie Únie — Právny základ — Povinnosť odôvodnenia — Právo byť vypočutý — Nesprávne posúdenie — Ne bis in idem — Sloboda prejavu — Sloboda médií — Sloboda vykonávať zárobkovú činnosť — Voľný pohyb — Právo vlastniť majetok“)

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/31

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. decembra 2015 – Sarafraz/Rada
   (Vec T-273/13) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči niektorým osobám a subjektom s ohľadom na situáciu v Iráne - Zmrazenie finančných prostriedkov - Obmedzenia vstupu a prechodu cez územie Únie - Právny základ - Povinnosť odôvodnenia - Právo byť vypočutý - Nesprávne posúdenie - Ne bis in idem - Sloboda prejavu - Sloboda médií - Sloboda vykonávať zárobkovú činnosť - Voľný pohyb - Právo vlastniť majetok“))
   (2016/C 027/35)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Mohammad Sarafraz (Teherán, Irán) (v zastúpení: pôvodne T. Walter, neskôr J. M. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea a J. L. Iriarte Ángel, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, Á. de Elera-San Miguel Hurtado, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Stiftung Organisation Justice for Iran (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: pôvodne G. Pulles, neskôr R. Marx, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie po prvé rozhodnutia Rady 2013/124/SZBP z 11. marca 2013, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2011/235/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám a subjektom s ohľadom na situáciu v Iráne (Ú. v. EÚ L 68, s. 57), po druhé vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 206/2013 z 11. marca 2013, ktorým sa vykonáva článok 12 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 359/2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Iráne (Ú. v. EÚ L 68, s. 9), po tretie rozhodnutia Rady 2014/205/SZBP z 10. apríla 2014, ktorým sa mení rozhodnutie 2011/235/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám a subjektom s ohľadom na situáciu v Iráne (Ú. v. EÚ L 109, s. 25), po štvrté vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 371/2014 z 10. apríla 2014, ktorým sa vykonáva článok 12 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 359/2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Iráne (Ú. v. EÚ L 109, s. 9), po piate rozhodnutia Rady (SZBP) 2015/555 zo 7. apríla 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2011/235/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám a subjektom s ohľadom na situáciu v Iráne (Ú. v. EÚ L 92, s. 91), a po šieste vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2015/548 zo 7. apríla 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 359/2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Iráne (Ú. v. ES L 92, s. 1), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcu

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Mohammad Sarafraz znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Rada Európskej únie.

               3.

               Stiftung Organisation Justice for Iran znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 207, 20.7.2013.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 1. marca 2005 vo veci T-185/03, Vincenzo Fusco proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ENZO FUSCO — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva ANTONIO FUSCO — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94)

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/24

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 1. marca 2005
   vo veci T-185/03, Vincenzo Fusco proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ENZO FUSCO - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva ANTONIO FUSCO - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94)
   (2005/C 106/54)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci T-185/03, Vincenzo Fusco, bydliskom v Sarmeola di Rubano (Taliansko), v zastúpení: B. Saguatti, advokát, proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (splnomocnení zástupcovia: O. Montalto a P. Bullock), ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa je Antonio Fusco International SA Lussemburgo, succursale di Lugano, so sídlom v Lugane (Švajčiarsko) v zastúpení: M. Bosshard, S. Verea a K. Muraro, predmetom ktorej je žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. marca 2003 vo veci R 1023/2001-4, Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: predseda komory J. Pirrung, sudcovia A. W. Meij a N. J. Forwood, tajomník: B. Pastor, zástupkyňa tajomníka, vyhlásil dňa 1. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Žaloba sa zamieta.

               2)

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184, 2.8.2003


title: Vec T-626/16: Žaloba podaná 2. septembra 2016 – Troszczynski/Parlament

text:
               17.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 383/26

         Žaloba podaná 2. septembra 2016 – Troszczynski/Parlament
   (Vec T-626/16)
   (2016/C 383/35)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mylène Troszczynski (Noyon, Francúzsko) (v zastúpení: M. Ceccaldi, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie generálneho tajomníka Európskeho parlamentu z 23. júna 2016 prijaté podľa článkov 33, 43, 62, 67 a 68 rozhodnutia kancelárie Európskeho parlamentu 2009/C 159/01 z 19. mája a 9. júla 2008„o vykonávacích opatreniach k štatútu poslancov Európskeho parlamentu“ v zmenenom a doplnenom znení, ktorým sa konštatuje pohľadávka voči žalobkyni vo výške 56 554,00 eura na základe neoprávnene vyplatených súm v súvislosti s parlamentnými asistentmi a odôvodňuje sa jej vymáhanie na základe článku 68 vykonávacích opatrení a článkov 78, 79 a 80 rozpočtového nariadenia,

               —

               zrušil nedatované oznámenie o dlhu č. 2016-888, ktorým bola žalobkyňa informovaná o konštatovaní pohľadávky voči jej osobe v nadväznosti na rozhodnutie generálneho tajomníka z 23. júna 2016, a o vymáhaní neoprávnene vyplatených súm v súvislosti s parlamentnými asistentmi na základe článku 68 vykonávacích opatrené k štatútu a článkov 78, 79 a 80 rozpočtového nariadenia,

               —

               zaviazal Európsky parlament na náhradu všetkých trov konania,

               —

               zaviazal Európsky parlament, aby zaplatil Mylène Troszczynski sumu 50 000,00 eura ako náhradu nahraditeľných trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na vadách týkajúcich sa vonkajšej zákonnosti napadnutých aktov. Tento žalobný dôvod sa ďalej delí na tri časti.

                           —

                           Podľa prvej časti pokiaľ ide o peňažné rozhodnutia týkajúce sa politických strán a teda aj poslancov, napadnuté akty patria do vecnej právomoci kancelárie Európskeho parlamentu a nie generálneho tajomníka.

                           —

                           Podľa druhej časti kancelária Európskeho parlamentu nemá svoju vlastnú právomoc a teda nemôže zmeniť jej povahu a obsah. Generálny tajomník pritom nepreukázal nijaké riadne poverenie predsedu kancelárie Parlamentu, ktorým by mu bola priznaná právomoc prijať, podpísať a oznámiť napadnuté akty, pokiaľ ide o úpravu peňažných otázok týkajúcich sa poslancov.

                           —

                           Podľa tretej časti pôvodca napadnutých aktov nenaplnil požiadavku odôvodnenia. Poskytnuté odôvodnenie sa nevzťahuje na skutkový stav uvedený v týchto aktoch a obsahuje nenapraviteľný rozpor medzi skutočnosťami vytýkanými asistentovi žalobkyne, že v skutočnosti súčasne vykonával dve funkcie, a že vykonával iba jednu na úkor druhej, pričom tento druhý prípad uviedol výlučne generálny tajomník.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na vadách týkajúcich sa vnútornej zákonnosti napadnutých aktov. Tento žalobný dôvod sa ďalej delí na deväť častí.

                           —

                           Podľa prvej časti vytýkané skutočnosti uvedené na podporu napadnutých aktov neexistujú.

                           —

                           Podľa druhej časti boli napadnuté akty prijaté v rozpore s právnymi normami a všeobecnými právnymi zásadami, ktoré sa uplatňujú na znášanie dôkazného bremena.

                           —

                           Podľa tretej časti je rozhodnutie generálneho tajomníka o vrátení plnenia poskytnutého bez právneho dôvodu v rozpore so zásadou proporcionality. Požadovaná suma okrem toho nie je podrobne odôvodnená, ani podložená metódou výpočtu.

                           —

                           Podľa štvrtej časti napadnuté akty predstavujú zásah do politických práv miestnych asistentov európskych poslancov.

                           —

                           Podľa piatej časti sú napadnuté akty postihnuté zneužitím právomoci, keďže generálny tajomník si uzurpoval zaväzujúce právomoci peňažnej povahy, ktoré mu neprináležia, s cieľom obmedziť spôsoby konania poslanca, o ktorom je všeobecne známe a nepochybné, že s ním nemá spoločné idey ani politický program.

                           —

                           Podľa šiestej časti sú napadnuté akty diskriminačné a vychádzajú zo zámeru škodiť politickej činnosti žalobkyne, ako aj existencie fumus persecutionis.

                           —

                           Podľa siedmej časti napadnuté akty poškodzujú nezávislosť žalobkyne ako európskeho poslanca.

                           —

                           Podľa ôsmej časti sú napadnuté akty v rozpore so zásadou una via electa a nastoľujú otázku zaujatosti OLAF-u, ktorý vedie svoje vyšetrovanie iba pri obvineniach voči všetkým francúzskym poslancom Európskeho parlamentu zvoleným na listine Front National.

                           —

                           Podľa deviateho žalobného dôvodu napadnuté akty predstavujú porušenie všeobecnej právnej zásady „trestné konanie prerušuje občianskoprávne konanie“, keďže konania o vrátení plnenia poskytnutého bez právneho dôvodu sa mali prerušiť až do skončenia ostatných, najmä francúzskych konaní, ako aj porušenie pravidla non bis in idem.


title: Vec T-251/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  23. septembra 2011 — Vion/ÚHVT (PASSION FOR BETTER FOOD) [ Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva PASSION FOR BETTER FOOD — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods.1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               29.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/13

         Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2011 — Vion/ÚHVT (PASSION FOR BETTER FOOD)
   (Vec T-251/08) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva PASSION FOR BETTER FOOD - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods.1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009])
   2011/C 319/23
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Vion NV (Best, Holandsko) (v zastúpení: A. Klinger, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: pôvodne M. Kicia, neskôr R. Manea, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutia štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 25. apríla 2008 (vec R 562/2007-4) o zápise slovného označenia PASSION FOR BETTER FOOD ako ochrannej známky Spoločenstva.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Vion NV je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 30.8.2008.


title: Vec T-412/10: Žaloba podaná 9. septembra 2010 — Roca/Komisia

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/57

         Žaloba podaná 9. septembra 2010 — Roca/Komisia
   (Vec T-412/10)
   ()
   2010/C 301/92
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Roca (Saint Ouen L’Aumone, Francúzsko) (v zastúpení: P. Vidal Martínez, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť čiastočnú neplatnosť článkov 1 a 2 rozhodnutia Komisie z 23. júna 2010 v rozsahu, v akom ukladá spoločnosti Roca France neprimeranú pokutu za porušenie článku 101 ZFEÚ, a v dôsledku toho

               —

               znížiť výšku pokuty uloženej spoločnosti Roca France a to v súlade s návrhmi tejto žaloby v rozsahu, v akom to Všeobecný súd bude považovať za vhodné z uvedených dôvodov alebo z dôvodov, ktoré sám určí, a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania, ktoré vznikli spoločnosti Roca France.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Rozhodnutie napadnuté v tomto konaní je rovnaké ako vo veciach T-408/10, Roca Sanitario/Komisia a T-411/10, Laufen Austria/Komisia.
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné ako žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uplatňované v uvedených veciach.


title: Vec T-182/07: Žaloba podaná 29. mája 2007 – Borco-Marken-Import Matthiesen/ÚHVT – Tequilas del Señor (TEQUILA GOLD Sombrero Negro)

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/33

         Žaloba podaná 29. mája 2007 – Borco-Marken-Import Matthiesen/ÚHVT – Tequilas del Señor (TEQUILA GOLD Sombrero Negro)
   (Vec T-182/07)
   (2007/C 170/64)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: M. Wolter, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Tequilas del Señor S A de CV (Guadalajara, Mexiko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 7. marca 2007 vo veci R 1285/2005-1,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Tequilas del Señor SA de CV.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva „TEQUILA GOLD Sombrero Negro“ pre výrobky triedy 33 – prihláška č 2 722 122.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národné obrazové ochranné známky obsahujúce výrazy„SIERRA“ a „CACTUS JACK SHOOTER“, ako aj národná obrazová ochranná známka obsahujúca obrázok „červeného sombrera“ pre výrobky triedy 33.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94.


title: Vec T-31/13 P: Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Bouillez/Rada ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Povyšovanie za rok 2007 — Rozhodnutie o nepovýšení žalobcu do platovej triedy AST 7 — Povinnosť odôvodnenia — Článok 266 ZFEÚ — Článok 45 služobného poriadku — Rozpor v odôvodnení — Porovnávacie hodnotenie zásluh — Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné“ )

text:
               16.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 336/25

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Bouillez/Rada
   (Vec T-31/13 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Povyšovanie za rok 2007 - Rozhodnutie o nepovýšení žalobcu do platovej triedy AST 7 - Povinnosť odôvodnenia - Článok 266 ZFEÚ - Článok 45 služobného poriadku - Rozpor v odôvodnení - Porovnávacie hodnotenie zásluh - Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)
   2013/C 336/53
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Vincent Bouillez (Overijse, Belgicko) (v zastúpení: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a A. Bisch, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (tretia komora) zo 14. novembra 2012, Bouillez/Rada (F-75/11, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), a smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Vincent Bouillez znáša vlastné trovy konania a trovy konania, ktoré vznikli Rade Európskej únie v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 23.3.2013.