title: Vec C-855/19: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 9. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny – Poľsko) – G. Sp. z o.o./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Bydgoszczy (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Daň z pridanej hodnoty (DPH) – Smernica 2006/112/ES – Článok 69 – Vznik daňovej povinnosti na účely DPH – Nadobudnutie pohonných látok v rámci Spoločenstva – Povinnosť zaplatiť vopred DPH – Článok 206 – Pojem „preddavky“ – Článok 273 – Riadny výber DPH a boj proti podvodom – Voľná úvaha členských štátov)

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/10

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 9. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny – Poľsko) – G. Sp. z o.o./Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Bydgoszczy
      (Vec C-855/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Článok 69 - Vznik daňovej povinnosti na účely DPH - Nadobudnutie pohonných látok v rámci Spoločenstva - Povinnosť zaplatiť vopred DPH - Článok 206 - Pojem „preddavky“ - Článok 273 - Riadny výber DPH a boj proti podvodom - Voľná úvaha členských štátov)
      (2021/C 462/08)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: G. Sp. z o.o.

         Žalovaný: Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Bydgoszczy

         Výrok rozsudku

      Články 69, 206 a 273 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, zmenenej smernicou Rady 2010/45/EÚ z 13. júla 2010, sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia ustanoveniu vnútroštátneho práva, ktoré ukladá povinnosť zaplatiť daň z pridanej hodnoty (DPH) z nadobudnutia pohonných látok v rámci Spoločenstva predtým, ako sa táto daň stane splatnou v zmysle tohto článku 69.

         (1)  Ú. v. EÚ C 61, 24.2.2020.


title: Vec C-906/19: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 9. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – trestné konanie proti FO (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Cestná doprava – Harmonizácia určitých ustanovení sociálnej právnej úpravy – Nariadenie (ES) č. 561/2006 – Článok 3 písm. a) – Neuplatnenie nariadenia na cestnú dopravu vykonávanú vozidlami používanými v pravidelnej osobnej doprave, v rámci ktorej trasa linky nepresahuje 50 kilometrov – Vozidlo určené na zmiešané použitie – Článok 19 ods. 2 – Extrateritoriálna sankcia – Porušenie zistené na území členského štátu, spáchané na území iného členského štátu – Zásada zákonnosti trestných činov a trestov – Nariadenie (EHS) č. 3821/85 – Záznamové zariadenie v cestnej doprave – Článok 15 ods. 2 – Povinnosť vloženia karty vodiča – Článok 15 ods. 7 – Povinnosť predložiť na žiadosť inšpekčného úradníka kartu vodiča – Nevloženie karty vodiča do záznamového zariadenia, ktoré sa dotýka viacerých z 28 dní pred dňom kontroly)

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/10

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 9. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – trestné konanie proti FO
      (Vec C-906/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Cestná doprava - Harmonizácia určitých ustanovení sociálnej právnej úpravy - Nariadenie (ES) č. 561/2006 - Článok 3 písm. a) - Neuplatnenie nariadenia na cestnú dopravu vykonávanú vozidlami používanými v pravidelnej osobnej doprave, v rámci ktorej trasa linky nepresahuje 50 kilometrov - Vozidlo určené na zmiešané použitie - Článok 19 ods. 2 - Extrateritoriálna sankcia - Porušenie zistené na území členského štátu, spáchané na území iného členského štátu - Zásada zákonnosti trestných činov a trestov - Nariadenie (EHS) č. 3821/85 - Záznamové zariadenie v cestnej doprave - Článok 15 ods. 2 - Povinnosť vloženia karty vodiča - Článok 15 ods. 7 - Povinnosť predložiť na žiadosť inšpekčného úradníka kartu vodiča - Nevloženie karty vodiča do záznamového zariadenia, ktoré sa dotýka viacerých z 28 dní pred dňom kontroly)
      (2021/C 462/09)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour de cassation

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      FO

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 3 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 z 15. marca 2006 o harmonizácii niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Rady (EHS) č. 3821/85 a (ES) č. 2135/98 a zrušuje nariadenie Rady (EHS) č. 3820/85, sa má vykladať v tom zmysle, že vodič, ktorý vykonáva cestnú dopravu patriacu do pôsobnosti tohto nariadenia, je povinný, kedykoľvek o to inšpekčný úradník požiada, predložiť kartu vodiča, záznamové listy a všetky záznamy za obdobie pokrývajúce deň kontroly a predchádzajúcich 28 dní v súlade s článkom 15 ods. 2, 3 a 7 nariadenia Rady (EHS) č. 3821/85 z 20. decembra 1985 o záznamovom zariadení v cestnej doprave, zmeneného nariadením č. 561/2006, aj keď v priebehu tohto obdobia tento vodič tiež vykonával s tým istým vozidlom pravidelnú osobnú dopravu, v rámci ktorej trasa linky nepresahuje 50 kilometrov.

                  2.

                  Článok 19 ods. 2 nariadenia č. 561/2006 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby príslušné orgány členského štátu mohli uložiť sankciu vodičovi vozidla alebo dopravnému podniku za porušenie nariadenia č. 3821/85, zmeneného nariadením č. 561/2006, spáchané na území iného členského štátu alebo tretej krajiny, ale zistené na jeho území a za ktoré ešte nebola uložená sankcia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 61, 24.2.2020.


title: Vec C-927/19: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 7. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – UAB „Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras“ (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Verejné zákazky – Smernica 2014/24/EÚ – Článok 58 ods. 3 a 4 – Článok 60 ods. 3 a 4 – Príloha XII – Priebeh postupov obstarávania – Výber účastníkov – Podmienky účasti – Dôkazné prostriedky – Ekonomické a finančné postavenie hospodárskych subjektov – Možnosť vedúceho podniku v rámci dočasného združenia podnikov odvolať sa na príjmy dosiahnuté na základe predchádzajúcej verejnej zákazky, ktorá patrí do rovnakej oblasti ako verejná zákazka dotknutá vo veci samej, vrátane prípadu, keď tento podnik sám nevykonával činnosť patriacu do oblasti, ktorej sa týka zákazka dotknutá vo veci samej – Technická a odborná spôsobilosť hospodárskych subjektov – Taxatívna povaha dôkazných prostriedkov uznaných smernicou – Článok 57 ods. 4 písm. h), ako aj článok 57 ods. 6 a 7 – Verejné obstarávanie služieb – Fakultatívne dôvody vylúčenia z účasti na postupe verejného obstarávania – Zápis na zoznam hospodárskych subjektov vylúčených z postupov verejného obstarávania – Solidarita medzi členmi dočasného združenia podnikov – Osobná povaha sankcie – Článok 21 – Ochrana dôvernosti informácií, ktoré verejnému obstarávateľovi poskytol hospodársky subjekt – Smernica (EÚ) 2016/943 – Článok 9 – Dôverný charakter – Ochrana obchodného tajomstva – Uplatniteľnosť na postupy verejného obstarávania – Smernica 89/665/EHS – Článok 1 – Právo na účinný prostriedok nápravy)

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/11

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 7. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – UAB „Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras“
      (Vec C-927/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné zákazky - Smernica 2014/24/EÚ - Článok 58 ods. 3 a 4 - Článok 60 ods. 3 a 4 - Príloha XII - Priebeh postupov obstarávania - Výber účastníkov - Podmienky účasti - Dôkazné prostriedky - Ekonomické a finančné postavenie hospodárskych subjektov - Možnosť vedúceho podniku v rámci dočasného združenia podnikov odvolať sa na príjmy dosiahnuté na základe predchádzajúcej verejnej zákazky, ktorá patrí do rovnakej oblasti ako verejná zákazka dotknutá vo veci samej, vrátane prípadu, keď tento podnik sám nevykonával činnosť patriacu do oblasti, ktorej sa týka zákazka dotknutá vo veci samej - Technická a odborná spôsobilosť hospodárskych subjektov - Taxatívna povaha dôkazných prostriedkov uznaných smernicou - Článok 57 ods. 4 písm. h), ako aj článok 57 ods. 6 a 7 - Verejné obstarávanie služieb - Fakultatívne dôvody vylúčenia z účasti na postupe verejného obstarávania - Zápis na zoznam hospodárskych subjektov vylúčených z postupov verejného obstarávania - Solidarita medzi členmi dočasného združenia podnikov - Osobná povaha sankcie - Článok 21 - Ochrana dôvernosti informácií, ktoré verejnému obstarávateľovi poskytol hospodársky subjekt - Smernica (EÚ) 2016/943 - Článok 9 - Dôverný charakter - Ochrana obchodného tajomstva - Uplatniteľnosť na postupy verejného obstarávania - Smernica 89/665/EHS - Článok 1 - Právo na účinný prostriedok nápravy)
      (2021/C 462/10)
      Jazyk konania: litovčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: UAB „Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras“

         za účasti:„Ecoservice Klaipėda“ UAB, „Klaipėdos autobusų parkas“ UAB, „Parsekas“ UAB, „Klaipėdos transportas“ UAB

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 58 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES sa má vykladať v tom zmysle, že povinnosť hospodárskych subjektov preukázať, že dosahujú určitý priemerný ročný obrat v oblasti činností, na ktoré sa vzťahuje predmetná verejná zákazka, predstavuje podmienku účasti týkajúcu sa ekonomického a finančného postavenia týchto subjektov v zmysle odseku 3 tohto ustanovenia.

                  2.

                  Článok 58 ods. 3 smernice 2014/24 v spojení s jej článkom 60 ods. 3 sa má vykladať v tom zmysle, že za predpokladu, že by verejný obstarávateľ vyžadoval, aby hospodárske subjekty dosiahli určitý minimálny obrat v oblasti, na ktorú sa vzťahuje predmetná verejná zákazka, hospodársky subjekt sa môže na účely predloženia dôkazu o svojom ekonomickom a finančnom postavení odvolávať na príjmy dosiahnuté dočasným združením podnikov, ktorého bol súčasťou, a to len vtedy, ak v rámci určitej verejnej zákazky skutočne prispel k realizácii činnosti tohto združenia, analogickej s činnosťou, na ktorú sa vzťahuje verejná zákazka, v súvislosti s ktorou chce uvedený subjekt preukázať svoje ekonomické a finančné postavenie.

                  3.

                  Článok 58 ods. 4, ako aj články 42 a 70 smernice 2014/24 sa majú vykladať v tom zmysle, že sa môžu uplatňovať súbežne na technickú požiadavku obsiahnutú v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania.

                  4.

                  Článok 1 ods. 1 prvý pododsek, článok 1 ods. 3 a 5 a článok 2 ods. 1 písm. b) smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2014/23/EÚ z 26. februára 2014, sa majú vykladať v tom zmysle, že rozhodnutie verejného obstarávateľa o odmietnutí poskytnúť hospodárskemu subjektu informácie, ktoré sa považujú za dôverné a nachádzajú sa v spise záujemcu alebo v ponuke iného hospodárskeho subjektu, predstavuje akt, ktorý môže byť predmetom žaloby, a že pokiaľ členský štát, na ktorého území sa uskutočňuje dotknutý postup verejného obstarávania, stanovil, že každá osoba, ktorá chce napadnúť rozhodnutie prijaté verejným obstarávateľom, musí predtým, než sa obráti na súd, podať správny prostriedok nápravy, tento členský štát môže tiež stanoviť, že žalobe proti tomuto rozhodnutiu o odmietnutí prístupu musí predchádzať takýto správny prostriedok nápravy.

                  5.

                  Článok 1 ods. 1 štvrtý pododsek a článok 1 ods. 3 a 5 smernice 89/665, zmenenej smernicou 2014/23, ako aj článok 21 smernice 2014/24 v spojení so všeobecnou zásadou práva Únie v oblasti riadnej správy vecí verejných sa majú vykladať v tom zmysle, že verejný obstarávateľ, ktorému hospodársky subjekt predloží žiadosť o poskytnutie informácií, ktoré sa považujú za dôverné a nachádzajú sa v ponuke konkurenta, ktorému bola zákazka zadaná, nie je povinný poskytnúť tieto informácie, pokiaľ by ich poskytnutím došlo k porušeniu pravidiel práva Únie týkajúcich sa ochrany dôverných informácií, a to aj v prípade, ak je žiadosť hospodárskeho subjektu predložená v rámci prostriedku nápravy toho istého subjektu v súvislosti so zákonnosťou posúdenia ponuky konkurenta zo strany verejného obstarávateľa. Ak verejný obstarávateľ odmietne poskytnúť takéto informácie alebo ak v prípade spochybnenia takéhoto odmietnutia zamietne správny prostriedok nápravy, ktorý podal hospodársky subjekt vo veci zákonnosti posúdenia ponuky dotknutého konkurenta, je povinný vyvážiť právo žiadateľa na riadnu správu vecí verejných s právom konkurenta na ochranu jeho dôverných informácií tak, aby jeho rozhodnutie o odmietnutí alebo rozhodnutie o zamietnutí bolo odôvodnené a aby právo na účinný prostriedok nápravy, ktoré má vylúčený uchádzač, nebolo zbavené potrebného účinku.

                  6.

                  Článok 1 ods. 1 štvrtý pododsek a článok 1 ods. 3 a 5 smernice 89/665, zmenenej smernicou 2014/23, ako aj článok 21 smernice 2014/24 v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie sa majú vykladať v tom zmysle, že príslušný vnútroštátny súd rozhodujúci o prostriedku nápravy proti rozhodnutiu verejného obstarávateľa o odmietnutí poskytnúť hospodárskemu subjektu informácie, ktoré sa považujú za dôverné informácie a nachádzajú sa v dokumentácii predloženej konkurentom, ktorému bola zákazka zadaná, alebo tiež o prostriedku nápravy proti rozhodnutiu verejného obstarávateľa o zamietnutí správneho prostriedku nápravy podaného proti takémuto rozhodnutiu o odmietnutí je povinný vyvážiť právo žiadateľa na účinný prostriedok nápravy s právom jeho konkurenta na ochranu jeho dôverných informácií alebo obchodného tajomstva. Tento súd, ktorý musí mať nevyhnutne k dispozícii požadované informácie vrátane dôverných informácií a obchodných tajomstiev, aby mohol s úplnou znalosťou veci rozhodnúť o možnosti poskytnúť uvedené informácie, musí na tento účel pristúpiť k preskúmaniu všetkých relevantných skutkových a právnych okolností. Musí mať tiež možnosť zrušiť rozhodnutie o odmietnutí alebo rozhodnutie o zamietnutí správneho prostriedku nápravy, ak sú tieto rozhodnutia nezákonné, a prípadne vec vrátiť verejnému obstarávateľovi, alebo dokonca sám prijať nové rozhodnutie, ak to jeho vnútroštátne právo povoľuje.

                  7.

                  Článok 57 ods. 4 smernice 2014/24 sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátny súd rozhodujúci o spore medzi hospodárskym subjektom, ktorému nebola zadaná zákazka, a verejným obstarávateľom sa môže odchýliť od posúdenia, ktoré vykonal tento verejný obstarávateľ v súvislosti so zákonnosťou správania hospodárskeho subjektu, ktorému bola zákazka zadaná, a teda vyvodiť z toho všetky potrebné dôsledky vo svojom rozhodnutí. Naopak, v súlade so zásadou ekvivalencie môže takýto súd ex offo uplatniť dôvod založený na nesprávnom posúdení, ktorého sa dopustil verejný obstarávateľ, len vtedy, ak to vnútroštátne právo umožňuje.

                  8.

                  Článok 63 ods. 1 druhý pododsek smernice 2014/24 v spojení s článkom 57 ods. 4 a 6 tejto smernice sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej v prípade, ak bol hospodársky subjekt, člen združenia hospodárskych subjektov, uznaný vinným zo závažného skreslenia predložených informácií vyžadovaných na overenie neexistencie dôvodov na vylúčenie združenia alebo na overenie splnenia podmienok účasti týmto združením bez toho, aby jeho partneri mali o tomto skreslení vedomosť, možno voči všetkým členom tohto združenia prijať opatrenie, ktorým sa vylučujú z každého postupu verejného obstarávania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 77, 9.3.2020.


title: Vec C-5/20: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 2. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemecko) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Vodafone GmbH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Elektronické komunikácie – Nariadenie (EÚ) 2015/2120 – Článok 3 – Prístup k otvorenému internetu – Článok 3 ods. 1 – Práva koncových užívateľov – Článok 3 ods. 2 – Zákaz dohôd a obchodných praktík obmedzujúcich výkon práv koncových užívateľov – Článok 3 ods. 3 – Povinnosť rovnakého a nediskriminačného zaobchádzania s prevádzkou – Možnosť vykonávať primerané opatrenia na riadenie prevádzky – Dodatočná tarifná možnosť nazývaná „nulová tarifa“ – Obmedzenie zdieľania internetového pripojenia)

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/13

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 2. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemecko) – Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Vodafone GmbH
      (Vec C-5/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Elektronické komunikácie - Nariadenie (EÚ) 2015/2120 - Článok 3 - Prístup k otvorenému internetu - Článok 3 ods. 1 - Práva koncových užívateľov - Článok 3 ods. 2 - Zákaz dohôd a obchodných praktík obmedzujúcich výkon práv koncových užívateľov - Článok 3 ods. 3 - Povinnosť rovnakého a nediskriminačného zaobchádzania s prevádzkou - Možnosť vykonávať primerané opatrenia na riadenie prevádzky - Dodatočná tarifná možnosť nazývaná „nulová tarifa“ - Obmedzenie zdieľania internetového pripojenia)
      (2021/C 462/11)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.

         Žalovaná: Vodafone GmbH

         za účasti: Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen

         Výrok rozsudku

      Článok 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/2120 z 25. novembra 2015, ktorým sa ustanovujú opatrenia týkajúce sa prístupu k otvorenému internetu a ktorým sa mení smernica 2002/22/ES o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb a nariadenie (EÚ) č. 531/2012 o roamingu vo verejných mobilných komunikačných sieťach v rámci Únie, sa má vykladať v tom zmysle, že obmedzenie zdieľania internetového pripojenia z dôvodu aktivácie tarifnej možnosti nazývanej „nulová tarifa“ je nezlučiteľné s povinnosťami vyplývajúcimi z odseku 3 tohto článku.

         (1)  Ú. v. EÚ C 137, 27.4.2020.


title: Vec C-18/20: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 9. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof – Rakúsko) – XY (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hraničné kontroly, azyl a prisťahovalectvo – Azylová politika – Spoločné konania o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany – Smernica 2013/32/EÚ – Článok 40 – Následná žiadosť – Nové skutočnosti alebo zistenia – Pojem – Okolnosti, ktoré existovali už pred právoplatným ukončením konania, ktorého predmetom je predchádzajúca žiadosť o medzinárodnú ochranu – Zásada právnej sily rozhodnutej veci – Zavinenie žiadateľa)

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/14

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 9. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof – Rakúsko) – XY
      (Vec C-18/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Hraničné kontroly, azyl a prisťahovalectvo - Azylová politika - Spoločné konania o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany - Smernica 2013/32/EÚ - Článok 40 - Následná žiadosť - Nové skutočnosti alebo zistenia - Pojem - Okolnosti, ktoré existovali už pred právoplatným ukončením konania, ktorého predmetom je predchádzajúca žiadosť o medzinárodnú ochranu - Zásada právnej sily rozhodnutej veci - Zavinenie žiadateľa)
      (2021/C 462/12)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: XY

         Žalovaný: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 40 ods. 2 a 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „nové skutočnosti alebo zistenia“, ktoré „sa objavili alebo boli žiadateľom predložené“, v zmysle tohto ustanovenia zahŕňa skutočnosti alebo zistenia, ktoré vyšli najavo po právoplatnom ukončení konania týkajúceho sa predchádzajúcej žiadosti o medzinárodnú ochranu, ako aj skutočnosti alebo zistenia, ktoré existovali už pred ukončením konania, ale žiadateľ ich neuviedol.

                  2.

                  Článok 40 ods. 3 smernice 2013/32 sa má vykladať v tom zmysle, že vecné preskúmanie následnej žiadosti o medzinárodnú ochranu možno uskutočniť v rámci opätovného začatia konania, ktorého predmetom bola prvá žiadosť, pokiaľ pravidlá uplatňujúce sa na toto opätovné začatie konania sú v súlade s kapitolou II smernice 2013/32 a podanie tejto žiadosti nepodlieha dodržaniu prekluzívnych lehôt.

                  3.

                  Článok 40 ods. 4 smernice 2013/32 sa má vykladať v tom zmysle, že neumožňuje členskému štátu, ktorý neprijal osobitné akty preberajúce toto ustanovenie, odmietnuť na základe všeobecných pravidiel vnútroštátneho správneho konania vecne preskúmať následnú žiadosť, pokiaľ nové skutočnosti alebo zistenia uvádzané na podporu tejto žiadosti existovali v konaní, ktorého predmetom bola predchádzajúca žiadosť, a neboli v rámci tohto konania predložené z dôvodu zavinenia pripísateľného žiadateľovi.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 11.5.2020.


title: Vec C-22/20: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 2. septembra 2021 – Európska komisia/Švédske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Smernica 91/271/EHS – Články 4, 5, 10 a 15 – Čistenie komunálnych odpadových vôd – Sekundárne alebo ekvivalentné čistenie komunálnych odpadových vôd pochádzajúcich z aglomerácií s určitými rozmermi – Náročnejšie čistenie pred vypúšťaním do citlivých oblastí – Článok 4 ods. 3 ZEÚ – Overenie údajov oznámených členskými štátmi – Zásada lojálnej spolupráce)

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/14

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 2. septembra 2021 – Európska komisia/Švédske kráľovstvo
      (Vec C-22/20) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 91/271/EHS - Články 4, 5, 10 a 15 - Čistenie komunálnych odpadových vôd - Sekundárne alebo ekvivalentné čistenie komunálnych odpadových vôd pochádzajúcich z aglomerácií s určitými rozmermi - Náročnejšie čistenie pred vypúšťaním do citlivých oblastí - Článok 4 ods. 3 ZEÚ - Overenie údajov oznámených členskými štátmi - Zásada lojálnej spolupráce)
      (2021/C 462/13)
      Jazyk konania: švédčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Manhaeve, C. Hermes, K. Simonsson a E. Ljung Rasmussen, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Švédske kráľovstvo (v zastúpení: O. Simonsson, R. Shahsavan Eriksson, C. Meyer-Seitz, M. Salborn Hodgson, H. Shev a H. Eklinder, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Švédske kráľovstvo si tým, že nezabezpečilo, aby odpadové vody pochádzajúce z aglomerácií Lycksele, Malå a Pajala pred vypustením prešli sekundárnym čistením alebo ekvivalentným čistením, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 4 smernice Rady 91/271/EHS z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd, zmenenej nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1137/2008 z 22. októbra 2008, v spojení s článkom 10 smernice 91/271, zmenenej nariadením č. 1137/2008, a
                  Švédske kráľovstvo si tým, že Európskej komisii v konaní pred podaním žaloby neposkytlo informácie, ktoré by potrebovala na to, aby mohla posúdiť, či čističky odpadových vôd aglomerácií Habo a Töreboda spĺňajú požiadavky smernice 91/271 zmenenej nariadením č. 1137/2008, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 4 ods. 3 ZEÚ.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Európska komisia a Švédske kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 87, 16.3.2020.


title: Spojené veci C-33/20, C-155/20 a C-187/20: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 9. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Ravensburg – Nemecko) – UK/Volkswagen Bank GmbH (C-33/20), RT, SV, BC/Volkswagen Bank GmbH, Skoda Bank, pobočka Volkswagen Bank GmbH (C-155/20), JL, DT/BMW Bank GmbH, Volkswagen Bank GmbH (C-187/20) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochrana spotrebiteľa – Smernica 2008/48/ES – Spotrebiteľský úver – Článok 10 ods. 2 – Náležitosti, ktoré musia byť povinne uvedené v zmluve – Povinnosť uviesť druh úveru, dĺžku trvania zmluvy o úvere, sadzbu úrokov z omeškania a spôsob úpravy sadzby úrokov z omeškania uplatniteľnej v čase uzavretia zmluvy o úvere – Úprava sadzby úrokov z omeškania v závislosti od zmeny základnej úrokovej sadzby stanovenej centrálnou bankou členského štátu – Kompenzácia za predčasné splatenie úveru – Povinnosť spresniť spôsob výpočtu úpravy sadzby úrokov z omeškania a kompenzácie – Neexistencia povinnosti uviesť možnosti ukončenia zmluvy o úvere stanovené vo vnútroštátnej právnej úprave, ktoré ale nie sú stanovené v smernici 2008/48 – Článok 14 ods. 1 – Právo odstúpiť od zmluvy uplatnené spotrebiteľom na základe absencie povinnej náležitosti na základe článku 10 ods. 2 – Uplatnenie práva mimo lehoty – Zákaz veriteľa namietať námietku preklúzie alebo zneužitie práva)

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/15

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 9. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Ravensburg – Nemecko) – UK/Volkswagen Bank GmbH (C-33/20), RT, SV, BC/Volkswagen Bank GmbH, Skoda Bank, pobočka Volkswagen Bank GmbH (C-155/20), JL, DT/BMW Bank GmbH, Volkswagen Bank GmbH (C-187/20)
      (Spojené veci C-33/20, C-155/20 a C-187/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Smernica 2008/48/ES - Spotrebiteľský úver - Článok 10 ods. 2 - Náležitosti, ktoré musia byť povinne uvedené v zmluve - Povinnosť uviesť druh úveru, dĺžku trvania zmluvy o úvere, sadzbu úrokov z omeškania a spôsob úpravy sadzby úrokov z omeškania uplatniteľnej v čase uzavretia zmluvy o úvere - Úprava sadzby úrokov z omeškania v závislosti od zmeny základnej úrokovej sadzby stanovenej centrálnou bankou členského štátu - Kompenzácia za predčasné splatenie úveru - Povinnosť spresniť spôsob výpočtu úpravy sadzby úrokov z omeškania a kompenzácie - Neexistencia povinnosti uviesť možnosti ukončenia zmluvy o úvere stanovené vo vnútroštátnej právnej úprave, ktoré ale nie sú stanovené v smernici 2008/48 - Článok 14 ods. 1 - Právo odstúpiť od zmluvy uplatnené spotrebiteľom na základe absencie povinnej náležitosti na základe článku 10 ods. 2 - Uplatnenie práva mimo lehoty - Zákaz veriteľa namietať námietku preklúzie alebo zneužitie práva)
      (2021/C 462/14)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Ravensburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: UK (C-33/20), RT, SV, BC (C-155/20), JL, DT (C-187/20)

         Žalované: Volkswagen Bank GmbH (C-33/20), Volkswagen Bank GmbH, Skoda Bank, pobočka Volkswagen Bank GmbH (C-155/20), BMW Bank GmbH, Volkswagen Bank GmbH (C-187/20)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 10 ods. 2 písm. a) c) a e) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS sa má vykladať v tom zmysle, že ak ide o taký prípad, zmluva o úvere má jasne a stručne uvádzať, že ide o „zmluvu o viazanom úvere“ v zmysle článku 3 písm. n) tejto smernice a že táto zmluva je uzatvorená na dobu určitú.

                  2.

                  Článok 10 ods. 2 smernice 2008/48 sa má vykladať v tom zmysle, že nevyžaduje, aby „zmluva o viazanom úvere“ v zmysle článku 3 písm. n) tejto smernice, ktorá slúži výlučne na financovanie zmluvy o dodaní tovaru a ktorá stanovuje, že suma úveru sa zaplatí predávajúcemu tohto tovaru, uvádzala, že spotrebiteľ je zbavený svojho záväzku zaplatiť kúpnu cenu vo výške vyplatenej sumy a že predávajúci mu musí, pokiaľ bola kúpna cena úplne zaplatená, odovzdať kúpený tovar.

                  3.

                  Článok 10 ods. 2 písm. l) smernice 2008/48 sa má vykladať v tom zmysle, že zmluva o úvere musí uvádzať vo forme konkrétneho percenta sadzbu úrokov z omeškania uplatniteľnú v čase uzavretia tejto zmluvy a musí konkrétne vysvetliť mechanizmus úpravy sadzby úrokov z omeškania. V prípade, keď sa zmluvné strany predmetnej zmluvy o úvere dohodli, že sadzba úroku z omeškania sa zmení v závislosti od zmeny základnej úrokovej sadzby určenej centrálnou bankou členského štátu a uverejnenej v úradnom vestníku tohto členského štátu, ktorý je ľahko dostupný, odkaz na túto základnú úrokovú sadzbu v tejto zmluve je taký, že umožňuje primerane pozornému a obozretnému spotrebiteľovi pochopiť mechanizmus úpravy tejto sadzby úrokov z omeškania za predpokladu, že spôsob výpočtu tejto sadzby je uvedený v tejto zmluve. V tejto súvislosti treba dodržať dve podmienky. V prvom rade prezentácia tohto spôsobu výpočtu musí byť ľahko zrozumiteľná pre priemerného spotrebiteľa, ktorý nemá špecializované znalosti v oblasti financií, a táto prezentácia mu musí umožniť vypočítať sadzbu úrokov z omeškania na základe informácií poskytnutých v zmluve o úvere. V druhom rade frekvencia zmeny uvedenej základnej úrokovej sadzby, ktorá je stanovená vnútroštátnymi ustanoveniami, musí byť tiež uvedená v predmetnej zmluve o úvere.

                  4.

                  Článok 10 ods. 2 písm. r) smernice 2008/48 sa má vykladať v tom zmysle, že zmluva o úvere musí na účely výpočtu kompenzácie v prípade predčasného splatenia úveru uviesť konkrétnu, pre priemerného spotrebiteľa ľahko zrozumiteľnú metódu výpočtu tejto kompenzácie, aby mohol určiť výšku kompenzácie v prípade predčasného splatenia úveru na základe informácií poskytnutých v tejto zmluve.

                  5.

                  Článok 10 ods. 2 smernice 2008/48 sa má vykladať v tom zmysle, že nevyžaduje, aby zmluva o úvere uvádzala všetky situácie, v ktorých je právo zmluvných strán zmluvy o úvere na ukončenie zmluvy uznané nie touto smernicou, ale len vnútroštátnou právnou úpravou.

                  6.

                  Článok 14 ods. 1 smernice 2008/48 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby sa veriteľ odvolal na preklúziu práva, keď spotrebiteľ uplatnil svoje právo na odstúpenie od zmluvy v súlade s týmto ustanovením, a to v prípade, ak jedna z povinných náležitostí uvedených v článku 10 ods. 2 tejto smernice nebola uvedená v zmluve o úvere a nebola ani dodatočne riadne oznámená, a to bez ohľadu na to, či tento spotrebiteľ nevedel o existencii svojho práva na odstúpenie od zmluvy, pričom nebol za túto nevedomosť zodpovedný.

                  7.

                  Smernica 2008/48 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby sa mohol veriteľ oprávnene domnievať, že spotrebiteľ zneužil svoje právo na odstúpenie od zmluvy stanovené v článku 14 ods. 1 tejto smernice, keďže jedna z povinných náležitostí stanovených v článku 10 ods. 2 uvedenej smernice nebola riadne uvedená v zmluve o úvere a nebola ani dodatočne riadne oznámená, a to bez ohľadu na to, či tento spotrebiteľ nevedel o existencii svojho práva na odstúpenie od zmluvy.

                  8.

                  Článok 10 ods. 2 písm. t) smernice 2008/48 sa má vykladať v tom zmysle, že zmluva o úvere musí uvádzať podstatné informácie týkajúce sa mimosúdneho mechanizmu vybavovania sťažností alebo zaistenia nápravy, ktoré má spotrebiteľ k dispozícii, a prípadne informácie o ich nákladoch; skutočnosť, že sťažnosť alebo prostriedok nápravy sa majú podať v papierovej alebo elektronickej forme; poštovú alebo elektronickú adresu, na ktorú sa má sťažnosť alebo prostriedok nápravy zaslať, a iné formálne podmienky, ktorým táto sťažnosť alebo tento prostriedok nápravy podlieha. Pokiaľ ide o tieto informácie, nestačí jednoduchý odkaz v zmluve o úvere na procesné pravidlá dostupné na internete alebo na iný akt alebo dokument týkajúci sa mimosúdnych mechanizmov vybavovania sťažností a zaistenia nápravy.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 11.5.2020.

         Ú. v. EÚ C 230, 13.7.2020.

         Ú. v. EÚ C 255, 3.8.2020.


title: Vec C-34/20: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 2. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Köln – Nemecko) – Telekom Deutschland GmbH/Bundesrepublik Deutschland, v zastúpení: Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Elektronické komunikácie – Nariadenie (EÚ) 2015/2120 – Článok 3 – Prístup k otvorenému internetu – Článok 3 ods. 1 – Práva koncových užívateľov – Článok 3 ods. 2 – Zákaz dohôd a obchodných praktík obmedzujúcich výkon práv koncových užívateľov – Článok 3 ods. 3 – Povinnosť rovnakého a nediskriminačného zaobchádzania s prevádzkou – Možnosť vykonávať primerané opatrenia na riadenie prevádzky – Dodatočná tarifná možnosť nazývaná „nulová tarifa“ – Obmedzenie širokopásmového pripojenia)

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/17

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 2. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Köln – Nemecko) – Telekom Deutschland GmbH/Bundesrepublik Deutschland, v zastúpení: Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen
      (Vec C-34/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Elektronické komunikácie - Nariadenie (EÚ) 2015/2120 - Článok 3 - Prístup k otvorenému internetu - Článok 3 ods. 1 - Práva koncových užívateľov - Článok 3 ods. 2 - Zákaz dohôd a obchodných praktík obmedzujúcich výkon práv koncových užívateľov - Článok 3 ods. 3 - Povinnosť rovnakého a nediskriminačného zaobchádzania s prevádzkou - Možnosť vykonávať primerané opatrenia na riadenie prevádzky - Dodatočná tarifná možnosť nazývaná „nulová tarifa“ - Obmedzenie širokopásmového pripojenia)
      (2021/C 462/15)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Telekom Deutschland GmbH

         Žalovaná: Bundesrepublik Deutschland, v zastúpení: Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen

         Výrok rozsudku

      Článok 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/2120 z 25. novembra 2015, ktorým sa ustanovujú opatrenia týkajúce sa prístupu k otvorenému internetu a ktorým sa mení smernica 2002/22/ES o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb a nariadenie (EÚ) č. 531/2012 o roamingu vo verejných mobilných komunikačných sieťach v rámci Únie, sa má vykladať v tom zmysle, že obmedzenie širokopásmového pripojenia z dôvodu aktivácie tarifnej možnosti nazývanej „nulová tarifa“ uplatňovanej na streaming videí, či už ich šíria partnerskí poskytovatelia obsahu alebo iní poskytovatelia, je nezlučiteľné s povinnosťami vyplývajúcimi z odseku 3 tohto článku.

         (1)  Ú. v. EÚ C 137, 27.4.2020.


title: Vec C-66/20: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 2. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Procura della Repubblica di Trento – Taliansko) – Konanie týkajúce sa uznania a vykonania európskeho vyšetrovacieho príkazu vzťahujúceho sa na XK (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 267 ZFEÚ – Pojem vnútroštátny súd – Kritériá – Procura della Repubblica di Trento (prokuratúra v Trente, Taliansko) – Neprípustnosť návrhu na začatie prejudiciálneho konania)

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/18

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 2. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Procura della Repubblica di Trento – Taliansko) – Konanie týkajúce sa uznania a vykonania európskeho vyšetrovacieho príkazu vzťahujúceho sa na XK
      (Vec C-66/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 267 ZFEÚ - Pojem vnútroštátny súd - Kritériá - Procura della Repubblica di Trento (prokuratúra v Trente, Taliansko) - Neprípustnosť návrhu na začatie prejudiciálneho konania)
      (2021/C 462/16)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Procura della Repubblica di Trento

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      XK

         za účasti: Finanzamt für Steuerstrafsachen und Steuerfahndung Münster

         Výrok rozsudku

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Procura della Repubblica di Trento (prokuratúra v Trente, Taliansko) rozhodnutím z 15. januára 2020 je neprípustný.

         (1)  Ú. v. EÚ C 209, 22.6.2020.


title: Vec C-100/20: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 9. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – XY/Hauptzollamt B (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Dane – Zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny – Smernica 2003/96/ES – Článok 17 ods. 1 písm. a) – Daňové úľavy na spotrebu energetických výrobkov a elektriny v prospech energeticky náročných podnikov – Fakultatívna úľava – Spôsoby vrátenia daní vybratých v rozpore s ustanoveniami vnútroštátneho práva prijatými na základe možnosti priznanej členským štátom v tejto smernici – Platenie úrokov – Zásada rovnosti zaobchádzania)

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/18

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 9. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – XY/Hauptzollamt B
      (Vec C-100/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny - Smernica 2003/96/ES - Článok 17 ods. 1 písm. a) - Daňové úľavy na spotrebu energetických výrobkov a elektriny v prospech energeticky náročných podnikov - Fakultatívna úľava - Spôsoby vrátenia daní vybratých v rozpore s ustanoveniami vnútroštátneho práva prijatými na základe možnosti priznanej členským štátom v tejto smernici - Platenie úrokov - Zásada rovnosti zaobchádzania)
      (2021/C 462/17)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesfinanzhof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: XY

         Žalovaný: Hauptzollamt B

         Výrok rozsudku

      Právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že vyžaduje, aby sa v prípade vrátenia sumy dane z elektriny, ktorá bola neoprávnene vybratá z dôvodu nesprávneho uplatnenia vnútroštátneho ustanovenia prijatého na základe možnosti priznanej členským štátom smernicou Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny, táto suma zvýšila o úroky.

         (1)  Ú. v. EÚ C 209, 22.6.2020.


title: Vec C-169/20: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 2. septembra 2021 – Európska komisia/Portugalská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Článok 110 ZFEÚ – Vnútroštátne zdanenie – Diskriminačné zdanenie – Zákaz – Ojazdené vozidlá dovezené z iných členských štátov – Zložka registračnej dane vypočítaná na základe emisií oxidu uhličitého – Nezohľadnenie zníženia hodnoty vozidla)

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/19

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 2. septembra 2021 – Európska komisia/Portugalská republika
      (Vec C-169/20) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 110 ZFEÚ - Vnútroštátne zdanenie - Diskriminačné zdanenie - Zákaz - Ojazdené vozidlá dovezené z iných členských štátov - Zložka registračnej dane vypočítaná na základe emisií oxidu uhličitého - Nezohľadnenie zníženia hodnoty vozidla)
      (2021/C 462/18)
      Jazyk konania: portugalčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne M. França a C. Perrin, neskôr G. Braga da Cruz a C. Perrin, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, N. Vitorino, A. Pimenta, P. Barros da Costa a S. Jaulino, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Portugalská republika tým, že v rámci výpočtu dane z motorových vozidiel, ako stanovuje Código do imposto sobre veículos (zákon o dani z motorových vozidiel), zmenený lei 71/2018 (zákon č. 71/2018), vylúčila z výpočtu hodnoty ojazdených vozidiel dovezených na územie tohto štátu a nadobudnutých v inom členskom štáte zníženie hodnoty environmentálnej zložky, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 110 ZFEÚ.

                  2.

                  Portugalská republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 209, 22.6.2020.


title: Vec C-180/20: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 2. septembra 2021 – Európska komisia/Rada Európskej únie (Žaloba o neplatnosť – Rozhodnutia (EÚ) 2020/245 a 2020/246 – Pozícia, ktorá sa má v mene Európskej únie zaujať v Rade pre partnerstvo zriadenej Dohodou o komplexnom a posilnenom partnerstve medzi Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu a ich členskými štátmi na jednej strane a Arménskou republikou na strane druhej – Dohoda, ktorej niektoré ustanovenia môžu byť priradené k spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politike (SZBP) – Prijatie rokovacích poriadkov Rady pre partnerstvo, Výboru pre partnerstvo, podvýborov a iných orgánov – Prijatie dvoch rôznych rozhodnutí – Voľba právneho základu – Článok 37 ZEÚ – Článok 218 ods. 9 ZFEÚ – Pravidlo hlasovania)

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/19

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 2. septembra 2021 – Európska komisia/Rada Európskej únie
      (Vec C-180/20) (1)

      (Žaloba o neplatnosť - Rozhodnutia (EÚ) 2020/245 a 2020/246 - Pozícia, ktorá sa má v mene Európskej únie zaujať v Rade pre partnerstvo zriadenej Dohodou o komplexnom a posilnenom partnerstve medzi Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu a ich členskými štátmi na jednej strane a Arménskou republikou na strane druhej - Dohoda, ktorej niektoré ustanovenia môžu byť priradené k spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politike (SZBP) - Prijatie rokovacích poriadkov Rady pre partnerstvo, Výboru pre partnerstvo, podvýborov a iných orgánov - Prijatie dvoch rôznych rozhodnutí - Voľba právneho základu - Článok 37 ZEÚ - Článok 218 ods. 9 ZFEÚ - Pravidlo hlasovania)
      (2021/C 462/19)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Kellerbauer a T. Ramopoulos, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: P. Mahnič, M. Balta a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Česká republika (v zastúpení: K. Najmanová, M. Švarc, J. Vláčil a M. Smolek, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Francúzska republika (v zastúpení: T. Stehelin, J.-L. Carré a A.-L. Desjonquères, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Rady (EÚ) 2020/245 zo 17. februára 2020 o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie zaujať v Rade pre partnerstvo zriadenej Dohodou o komplexnom a posilnenom partnerstve medzi Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu a ich členskými štátmi na jednej strane a Arménskou republikou na strane druhej, pokiaľ ide o prijatie rokovacieho poriadku Rady pre partnerstvo a rokovacích poriadkov Výboru pre partnerstvo, podvýborov a iných orgánov zriadených Radou pre partnerstvo a o stanovenie zoznamu podvýborov, na účely vykonávania uvedenej dohody s výnimkou jej hlavy II, ako aj rozhodnutie Rady (EÚ) 2020/246 zo 17. februára 2020 o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie zaujať v Rade pre partnerstvo zriadenej Dohodou o komplexnom a posilnenom partnerstve medzi Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu a ich členskými štátmi na jednej strane a Arménskou republikou na strane druhej, pokiaľ ide o prijatie rokovacieho poriadku Rady pre partnerstvo a rokovacích poriadkov Výboru pre partnerstvo, podvýborov a iných orgánov zriadených Radou pre partnerstvo a o stanovenie zoznamu podvýborov, na účely vykonávania hlavy II uvedenej dohody, sa zrušujú.

                  2.

                  Účinky rozhodnutí 2020/245 a 2020/246 sa zachovávajú.

                  3.

                  Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

                  4.

                  Francúzska republika a Česká republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 209, 22.6.2020.


title: Vec C-337/20: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 2. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – DM, LR/Caisse régionale de Crédit agricole mutuel (CRCAM) – Alpes-Provence (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Aproximácia právnych predpisov – Platobné služby na vnútornom trhu – Smernica 2007/64/ES – Články 58 a 60 – Používateľ platobných služieb – Oznámenie neautorizovaných platobných transakcií – Zodpovednosť poskytovateľa platobných služieb za tieto transakcie – Žaloba o náhradu škody podaná ručiteľom používateľa platobných služieb)

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/20

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 2. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – DM, LR/Caisse régionale de Crédit agricole mutuel (CRCAM) – Alpes-Provence
      (Vec C-337/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Platobné služby na vnútornom trhu - Smernica 2007/64/ES - Články 58 a 60 - Používateľ platobných služieb - Oznámenie neautorizovaných platobných transakcií - Zodpovednosť poskytovateľa platobných služieb za tieto transakcie - Žaloba o náhradu škody podaná ručiteľom používateľa platobných služieb)
      (2021/C 462/20)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour de cassation

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: DM, LR

         Žalovaní: Caisse régionale de Crédit agricole mutuel (CRCAM) – Alpes-Provence

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 58 a článok 60 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/64/ES z 13. novembra 2007 o platobných službách na vnútornom trhu, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a ktorou sa zrušuje smernica 97/5/ES, sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia tomu, aby používateľ platobných služieb mohol založiť zodpovednosť poskytovateľa týchto služieb na základe iného režimu zodpovednosti, než je režim stanovený týmito ustanoveniami, ak si tento používateľ nesplnil svoju oznamovaciu povinnosť stanovenú v uvedenom článku 58.

                  2.

                  Článok 58 a článok 60 ods. 1 smernice 2007/64 sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby sa ručiteľ používateľa platobných služieb dovolával občianskoprávnej zodpovednosti poskytovateľa platobných služieb, v prospech ktorého bolo ručenie dohodnuté, za porušenie povinností tohto poskytovateľa v súvislosti s neautorizovanou transakciou s cieľom spochybniť výšku zabezpečenej pohľadávky v súlade s vnútroštátnou úpravou zmluvnej zodpovednosti podľa všeobecného práva.

         (1)  Ú. v. EÚ C 339, 12.10.2020.


title: Vec C-350/20: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 2. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte costituzionale – Taliansko) – O.D. a i./Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Smernica 2011/98/EÚ – Práva pracovníkov pochádzajúcich z tretích krajín, ktorí sú držiteľmi jednotného povolenia – Článok 12 – Právo na rovnaké zaobchádzanie – Sociálne zabezpečenie – Nariadenie (ES) č. 883/2004 – Koordinácia systémov sociálneho zabezpečenia – Článok 3 – Dávky v materstve a otcovstve – Rodinné dávky – Právna úprava členského štátu, ktorá vylučuje štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sú držiteľmi jednotného povolenia z priznávania príspevku pri narodení dieťaťa a príspevku v materstve)

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/21

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 2. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte costituzionale – Taliansko) – O.D. a i./Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)
      (Vec C-350/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2011/98/EÚ - Práva pracovníkov pochádzajúcich z tretích krajín, ktorí sú držiteľmi jednotného povolenia - Článok 12 - Právo na rovnaké zaobchádzanie - Sociálne zabezpečenie - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Koordinácia systémov sociálneho zabezpečenia - Článok 3 - Dávky v materstve a otcovstve - Rodinné dávky - Právna úprava členského štátu, ktorá vylučuje štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sú držiteľmi jednotného povolenia z priznávania príspevku pri narodení dieťaťa a príspevku v materstve)
      (2021/C 462/21)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Corte costituzionale

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: O.D., R.I.H.V., B.O., F.G., M.K.F.B., E.S., N.P., S.E.A.

         Žalovaný: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

         za účasti: Presidenza del Consiglio dei Ministri

         Výrok rozsudku

      Článok 12 ods. 1 písm. e) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/98/EÚ z 13. decembra 2011 o jednotnom postupe vybavovania žiadostí o jednotné povolenie na pobyt a zamestnanie na území členského štátu pre štátnych príslušníkov tretích krajín a o spoločnom súbore práv pracovníkov z tretích krajín s oprávneným pobytom v členskom štáte sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá vylučuje štátnych príslušníkov tretích krajín uvedených v článku 3 ods. 1 písm. b) a c) tejto smernice z priznávania príspevku pri narodení dieťaťa a príspevku v materstve, upravených touto právnou úpravou.

         (1)  Ú. v. EÚ C 329, 5.10.2020.


title: Vec C-371/20: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 2. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Peek & Cloppenburg KG, právne zastúpená spoločnosťou Peek & Cloppenburg Düsseldorf Komplementär B.V./Peek & Cloppenburg KG, právne zastúpená spoločnosťou Van Graaf Management (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochrana spotrebiteľa – Smernica 2005/29/ES – Nekalé obchodné praktiky – Obchodné praktiky, ktoré sa za každých okolností považujú za nekalé – Klamlivé obchodné praktiky – Bod 11 prvá veta prílohy I – Reklamné akcie – Využívanie redakčného priestoru v médiách na podporu produktu – Podpora predaja zaplatená samotným obchodníkom – Pojem „zaplatenie“ – Podpora predaja produktov inzerenta a mediálneho vydavateľstva – „Skrytá reklama“)

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/22

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 2. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Peek & Cloppenburg KG, právne zastúpená spoločnosťou Peek & Cloppenburg Düsseldorf Komplementär B.V./Peek & Cloppenburg KG, právne zastúpená spoločnosťou Van Graaf Management
      (Vec C-371/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Smernica 2005/29/ES - Nekalé obchodné praktiky - Obchodné praktiky, ktoré sa za každých okolností považujú za nekalé - Klamlivé obchodné praktiky - Bod 11 prvá veta prílohy I - Reklamné akcie - Využívanie redakčného priestoru v médiách na podporu produktu - Podpora predaja zaplatená samotným obchodníkom - Pojem „zaplatenie“ - Podpora predaja produktov inzerenta a mediálneho vydavateľstva - „Skrytá reklama“)
      (2021/C 462/22)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesgerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Peek & Cloppenburg KG, právne zastúpená spoločnosťou Peek & Cloppenburg Düsseldorf Komplementär B.V.

         Žalovaná: Peek & Cloppenburg KG, právne zastúpená spoločnosťou Van Graaf Management

         Výrok rozsudku

      Bod 11 prvá veta prílohy I smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004, sa má vykladať v tom zmysle, že podpora produktu uverejnením redakčného obsahu je „zaplatená“ obchodníkom v zmysle tohto ustanovenia, ak tento obchodník poskytne za toto uverejnenie odplatu majetkovej hodnoty, či už formou zaplatenia peňažnej sumy alebo akoukoľvek inou formou, pokiaľ existuje jednoznačná súvislosť medzi zaplatením, ktoré takto poskytol daný obchodník, a uvedeným uverejnením. O taký prípad ide najmä pri bezodplatnom poskytnutí tým istým obchodníkom obrázkov chránených právom na použitie, na ktorých sú viditeľné obchodné priestory obchodníka a ním predávané produkty.

         (1)  Ú. v. EÚ C 348, 19.10.2020.


title: Vec C-379/20: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 2. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret – Dánsko) – B/Udlændingenævnet (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom – Rozhodnutie č. 1/80 – Článok 13 – Klauzula „standstill“ – Nové obmedzenie – Zlúčenie rodiny maloletých detí tureckých pracovníkov – Podmienka veku – Požiadavka osobitných dôvodov na uplatnenie práva na zlúčenie rodiny – Naliehavý dôvod všeobecného záujmu – Úspešná integrácia – Proporcionalita)

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/22

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 2. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret – Dánsko) – B/Udlændingenævnet
      (Vec C-379/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom - Rozhodnutie č. 1/80 - Článok 13 - Klauzula „standstill“ - Nové obmedzenie - Zlúčenie rodiny maloletých detí tureckých pracovníkov - Podmienka veku - Požiadavka osobitných dôvodov na uplatnenie práva na zlúčenie rodiny - Naliehavý dôvod všeobecného záujmu - Úspešná integrácia - Proporcionalita)
      (2021/C 462/23)
      Jazyk konania: dánčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Østre Landsret

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: B

         Žalovaná: Udlændingenævnet

         Výrok rozsudku

      Článok 13 rozhodnutia Asociačnej rady č. 1/80 z 19. septembra 1980 o rozvoji pridruženia medzi Európskym hospodárskym Spoločenstvom a Tureckom sa má vykladať v tom zmysle, že vnútroštátne opatrenie, ktoré znižuje vekovú hranicu na to, aby dieťa tureckého pracovníka, ktorý má legálny pobyt na území hostiteľského členského štátu, mohlo podať žiadosť o zlúčenie rodiny, z 18 na 15 rokov, predstavuje „nové obmedzenie“ v zmysle tohto ustanovenia. Takéto obmedzenie však môže byť odôvodnené cieľom spočívajúcim v zabezpečení úspešnej integrácie dotknutých štátnych príslušníkov tretích krajín, pokiaľ podmienky jeho vykonávania nejdú nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie sledovaného cieľa.

         (1)  Ú. v. EÚ C 348, 19.10.2020.


title: Vec C-502/20: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 2. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Mons – Belgicko) – TP/Institut des Experts en Automobile (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sloboda usadiť sa – Slobodné poskytovanie služieb – Uznávanie odborných kvalifikácií – Smernica 2005/36/ES – Článok 5 ods. 2 – Odhadca automobilov usadený v členskom štáte, ktorý sa presťahuje na územie hostiteľského členského štátu, aby tam dočasne a príležitostne vykonával svoje povolanie – Odmietnutie profesijného orgánu hostiteľského členského štátu, v ktorom bol predtým usadený, zapísať ho do registra poskytovateľov dočasných a príležitostných služieb – Pojem „dočasná a príležitostná služba“)

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/23

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 2. septembra 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d'appel de Mons – Belgicko) – TP/Institut des Experts en Automobile
      (Vec C-502/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sloboda usadiť sa - Slobodné poskytovanie služieb - Uznávanie odborných kvalifikácií - Smernica 2005/36/ES - Článok 5 ods. 2 - Odhadca automobilov usadený v členskom štáte, ktorý sa presťahuje na územie hostiteľského členského štátu, aby tam dočasne a príležitostne vykonával svoje povolanie - Odmietnutie profesijného orgánu hostiteľského členského štátu, v ktorom bol predtým usadený, zapísať ho do registra poskytovateľov dočasných a príležitostných služieb - Pojem „dočasná a príležitostná služba“)
      (2021/C 462/24)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour d'appel de Mons

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: TP

         Žalovaný: Institut des Experts en Automobiles

         Výrok rozsudku

      Článok 5 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2013/55/EÚ z 20. novembra 2013, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave hostiteľského členského štátu, ktorá v zmysle tohto ustanovenia, tak ako ju vykladajú príslušné orgány tohto štátu, neumožňuje odborníkovi usadenému v inom členskom štáte dočasne a príležitostne vykonávať svoje povolanie na území hostiteľského členského štátu z dôvodov, že tento odborník bol v minulosti usadený v tomto členskom štáte, že sa služby, ktoré poskytuje, opakujú, alebo že v uvedenom členskom štáte má vytvorenú infraštruktúru, akou je kancelária.

         (1)  Ú. v. EÚ C 35, 1.2.2021.


title: Vec C-171/21 P: Odvolanie podané 8. februára 2021: Likvidacijska masa iza Mesoprodukt d.o.o. a Gojko Čuljak proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) z 28. januára 2021 vo veci T-603/20, Likvidacijska masa iza Mesoprodukt d.o.o. a Gojko Čuljak/Európska komisia

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/24

      Odvolanie podané 8. februára 2021: Likvidacijska masa iza Mesoprodukt d.o.o. a Gojko Čuljak proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) z 28. januára 2021 vo veci T-603/20, Likvidacijska masa iza Mesoprodukt d.o.o. a Gojko Čuljak/Európska komisia
      (Vec C-171/21 P)
      (2021/C 462/25)
      Jazyk konania: chorvátčina

         Účastníci konania

         Odvolateľky: ikvidacijska masa iza Mesoprodukt d.o.o. a Gojko Čuljak (v zastúpení: I. Žalac, odvjetnik)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia
      Uznesením z 1. septembra 2021 Súdny dvor (deviata komora) rozhodol, že odvolanie sa zamieta ako zjavne neodôvodnené, žiadosť spoločnosti Likvidacijska masa iza Mesoprodukt d.o.o. a pána Gojka Čuljaka o poskytnutie právnej pomoci sa zamieta a že spoločnosť Likvidacijska masa iza Mesoprodukt d.o.o. a pán Gojko Čuljak znášajú svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-211/21 P: Odvolanie podané 31. marca 2021: 12seasons GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 20. januára 2021 vo veci T-329/19, 12seasons/EUIPO – Société immobilière et mobilière de Montagny (BE EDGY BERLIN)

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/24

      Odvolanie podané 31. marca 2021: 12seasons GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 20. januára 2021 vo veci T-329/19, 12seasons/EUIPO – Société immobilière et mobilière de Montagny (BE EDGY BERLIN)
      (Vec C-211/21 P)
      (2021/C 462/26)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: 12seasons GmbH (v zastúpení: M. Gail, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Société immobilière et mobilière de Montagny
      Uznesením z 1. septembra 2021 Súdny dvor (komora príslušná prijímať odvolania) rozhodol, že odvolanie sa neprijíma a 12seasons GmbH znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-309/21 P: Odvolanie podané 12. mája 2021: Graanhandel P. van Schelven BV proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) z 24. marca 2021 vo veci T-306/19, Graanhandel P. van Schelven/Komisia

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/24

      Odvolanie podané 12. mája 2021: Graanhandel P. van Schelven BV proti uzneseniu Všeobecného súdu (ôsma komora) z 24. marca 2021 vo veci T-306/19, Graanhandel P. van Schelven/Komisia
      (Vec C-309/21 P)
      (2021/C 462/27)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Graanhandel P. van Schelven BV (v zastúpení: C. Almeida, advocaat)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy žalobkyne

      Uznesením z 28. septembra 2021 Súdny dvor (deviata komora) rozhodol, že odvolanie sa zamieta ako zjavne nedôvodné a že Graanhandel P. van Schelven BV znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-369/21 P: Odvolanie podané 14. júna 2021: Apologistics GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata komora) z 21. apríla 2021 vo veci T-282/20, Apologistics GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/25

      Odvolanie podané 14. júna 2021: Apologistics GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata komora) z 21. apríla 2021 vo veci T-282/20, Apologistics GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      (Vec C-369/21 P)
      (2021/C 462/28)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Apologistics GmbH (v zastúpení: H. Hug, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Markus Kerckhoff
      Súdny dvor Európskej únie (Komora príslušná prijímať odvolania) zamietol odvolanie uznesením z 22. septembra 2021 a rozhodol, že odvolateľka znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-417/21 P: Odvolanie podané 8. júla 2021: repowermap.org proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata komora) z 28. apríla 2021 vo veci T-872/16, repowermap.org/EUIPO a Repower

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/25

      Odvolanie podané 8. júla 2021: repowermap.org proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata komora) z 28. apríla 2021 vo veci T-872/16, repowermap.org/EUIPO a Repower
      (Vec C-417/21 P)
      (2021/C 462/29)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: repowermap.org (v zastúpení: P. González-Bueno Catalán de Ocón, abogado, W. Sakulin, advocaat)

         Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Repower AG
      Uznesením z 8. septembra 2021 Súdny dvor (senát rozhodujúci o prípustnosti odvolaní) rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec C-470/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 30. júla 2021 – La Quadrature du Net, Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs, Franciliens.net, French Data Network/Premier ministre, Ministère de la Culture

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/25

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’État (Francúzsko) 30. júla 2021 – La Quadrature du Net, Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs, Franciliens.net, French Data Network/Premier ministre, Ministère de la Culture
      (Vec C-470/21)
      (2021/C 462/30)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: La Quadrature du Net, Fédération des fournisseurs d’accès à Internet associatifs, Franciliens.net, French Data Network

         Žalovaní: Premier ministre, Ministère de la Culture

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Patria údaje o občianskej totožnosti zodpovedajúce IP adrese medzi údaje o prenose dát a polohe, ktoré v zásade podliehajú povinnosti predchádzajúceho preskúmania zo strany súdu alebo nezávislého správneho orgánu s donucovacou právomocou?

                  2.

                  Ak by sa na prvú otázku odpovedalo kladne, a vzhľadom na nízku citlivosť údajov týkajúcich sa občianskej totožnosti užívateľov, vrátane ich kontaktných údajov, má sa smernica Európskeho parlamentu a Rady2002/58/ES z 12. júla 2002, týkajúca sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách) (1) v spojení s Chartou základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave stanovujúcej zber týchto údajov zodpovedajúcich IP adrese užívateľov správnym orgánom bez predchádzajúceho preskúmania zo strany súdu alebo nezávislého správneho orgánu s donucovacou právomocou?

                  3.

                  V prípade kladnej odpovede na druhú otázku, a vzhľadom na nízku citlivosť údajov týkajúcich sa občianskej totožnosti, za predpokladu, že by mohli byť zbierané iba tieto údaje, a to výlučne na účely predchádzania porušovaniu povinností definovaných presným, obmedzujúcim a reštriktívnym spôsobom vnútroštátnym právom, a za predpokladu, že systematické preskúmavanie prístupu k údajom každého účastníka zo strany súdu alebo iného správneho orgánu s donucovacou právomocou by mohlo ohroziť splnenie úlohy verejnej služby zverenej správnemu orgánu vykonávajúcemu tento zber, ktorý sám je nezávislý, bráni smernica tomu, aby sa toto preskúmanie vykonalo v súlade s prispôsobenými postupmi, akým je automatizované preskúmanie, alebo prípadne pod dohľadom interného oddelenia orgánu poskytujúceho záruky nezávislosti a nestrannosti vo vzťahu k zamestnancom povereným vykonávať tento zber?

         (1)  Ú. v. ES L 201, 2002, s. 37.


title: Vec C-542/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) 30. augusta 2021 – „SIA Mikrotīkls“/Valsts ieņēmumu dienests

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/26

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Senāts) (Lotyšsko) 30. augusta 2021 – „SIA Mikrotīkls“/Valsts ieņēmumu dienests
      (Vec C-542/21)
      (2021/C 462/31)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Augstākā tiesa (Senāts)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa a navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku:„SIA Mikrotīkls“

         Žalovaná a odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Valsts ieņēmumu dienests

         Prejudiciálna otázka

      Má sa kombinovaná nomenklatúra, ktorá sa nachádza v prílohe I k nariadeniu Rady (EHS) č. 2658/87 (1) z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku v znení zmenenom vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) č. 927/2012 (2) z 9. októbra 2012 a vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) č. 1001/2013 (3) zo 4. októbra 2013, vykladať v tom zmysle, že podpoložka 8517 70 11 kombinovanej nomenklatúry môže zahŕňať antény pre smerovače (routery) konfigurované na použitie v lokálnych sieťach (LAN) a/alebo rozsiahlych sieťach (WAN)?

         (1)  (Ú. v. ES L 256, 1987, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 927/2012 z 9. októbra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa príloha I k nariadeniu Rady (EHS) č. 2658/87 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. EÚ L 304, 2012, s. 1).

         (3)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 1001/2013 zo 4. októbra 2013, ktorým sa mení príloha I k nariadeniu Rady (EHS) č. 2658/87 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. EÚ L 290, 2013, s. 1).


title: Vec C-551/21: Žaloba podaná 7. septembra 2021 – Európska komisia/Rada Európskej únie

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/27

      Žaloba podaná 7. septembra 2021 – Európska komisia/Rada Európskej únie
      (Vec C-551/21)
      (2021/C 462/32)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouquet, B. Hofstötter, T. Ramopoulos, A. Stobiecka-Kuik, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy žalobkyne

      Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil článok 2 rozhodnutia Rady (EÚ) 2021/1117 (1) z 28. júna 2021 o podpise v mene Európskej únie a predbežnom vykonávaní Vykonávacieho protokolu k Dohode o partnerstve v sektore rybolovu medzi Gabonskou republikou a Európskym spoločenstvom (2021 – 2026) a určenie portugalského veľvyslanca ako osoby určenej Radou prostredníctvom jej predsedu a splnomocnenej podpísať protokol v mene Únie, k čomu došlo 29. júna 2021, a

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Komisia vo svojom prvom a hlavnom žalobnom dôvode tvrdí, že Rada porušila a) právomoci Komisie v oblasti vonkajšieho zastúpenia podľa článku 17 ZEÚ v spojení s medziinštitucionálnou rovnováhou a zásadou inštitucionálneho prenesenia právomocí podľa článku 13 ods. 2 ZEÚ, ako aj b) požiadavku jednoty vo vonkajšom zastupovaní vyplývajúcu zo zásady lojálnej spolupráce medzi Úniou a jej členskými štátmi. Komisia po prvé tvrdí, že Rada sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď porušila výhradné právomoci Komisie, keď prijala článok 2 rozhodnutia Rady (EÚ) 2021/1117 z 28. júna 2021 v znení neskorších zmien a prostredníctvom svojho predsedu na základe tohto ustanovenia určila portugalského veľvyslanca ako osobu oprávnenú podpísať v mene Únie (a navyše samostatne) vykonávací protokol s Gabonom, a to namiesto Komisie. Po druhé Komisia tvrdí, že Rada týmto postupom vyvolala u vonkajších partnerov Únie nejasnosti v otázke, ktorá inštitúcia Únie má zabezpečovať vonkajšie zastupovanie Únie, keďže určila rotujúce predsedníctvo Rady v osobe portugalského veľvyslanca, a tým vyvolala pochybnosti o právnej povahe právomocí Únie samostatne uzatvárať medzinárodné dohody v oblastiach jej pôsobnosti ako plnohodnotný subjekt medzinárodného práva, a nie ako zástupca svojich členských štátov. Týmto konaním Rada narušila účinnosť, dôveryhodnosť a dobré meno Únie na medzinárodnej úrovni.
      Komisia vo svojom druhom žalobnom dôvode tvrdí, že Rada porušila a) povinnosť odôvodnenia a zverejnenia stanovenú v článkoch 296 a 297 ZFEÚ a b) zásadu lojálnej spolupráce medzi inštitúciami podľa článku 13 ods. 2 ZEÚ. Komisia po prvé tvrdí, že Rada neuviedla dôvody, pre ktoré sa rozhodla poveriť portugalského veľvyslanca podpisom v mene Únie, a že toto rozhodnutie riadne nezverejnila prostredníctvom uverejnenia alebo oznámenia Komisii, a po druhé, že Rada svoj zámer poveriť portugalského veľvyslanca podpisom v mene Únie nekonzultovala s Komisiou.

         (1)  Ú. v. EÚ L 242, 2021, s. 3.


title: Vec C-558/21 P: Odvolanie podané 8. septembra 2021: Global Silicones Council, Wacker Chemie AG, Momentive Performance Materials GmbH, Shin-Etsu Silicones Europe BV, Elkem Silicones France SAS proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma rozšírená komora) z 30. júna 2021 vo veci T-226/18, Global Silicones Council a i./Komisia

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/28

      Odvolanie podané 8. septembra 2021: Global Silicones Council, Wacker Chemie AG, Momentive Performance Materials GmbH, Shin-Etsu Silicones Europe BV, Elkem Silicones France SAS proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma rozšírená komora) z 30. júna 2021 vo veci T-226/18, Global Silicones Council a i./Komisia
      (Vec C-558/21 P)
      (2021/C 462/33)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľky: Global Silicones Council, Wacker Chemie AG, Momentive Performance Materials GmbH, Shin-Etsu Silicones Europe BV, Elkem Silicones France SAS (v zastúpení: A. Bartl, advokát, A. Kołtunowska, adwokat, R. Cana, avocat, E. Mullier, avocate)

         Ďalší účastníci konania: American Chemistry Council, Inc. (ACC), Európska komisia, Spolková republika Nemecko, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Európsky parlament, Rada Európskej únie, Európska chemická agentúra

         Návrhy odvolateliek

      Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-226/18,

                  —

                  zrušil napadnutý akt (1),

                  —

                  subsidiárne vrátil vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol o žalobe odvolateliek na zrušenie aktu a

                  —

                  uložil žalovanej v prvostupňovom konaní povinnosť nahradiť trovy tohto konania vrátane trov konania pred Všeobecným súdom.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľky na podporu svojho odvolania uvádzajú päť odvolacích dôvodov.
      Prvý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení a nesprávnom výklade článku 68 ods. 1 nariadenia REACH (2), keď Všeobecný súd dospel k záveru, že žalovaná v prvostupňovom konaní neporušila článok 68 ods. 1 tým, že výslovne nevykonala konštatovanie o neprijateľnom riziku.
      Druhý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, keď sa dospelo k záveru, že žalovaná v prvostupňovom konaní neopomenula odôvodniť dôvody, pre ktoré riziká spojené s D4 a D5 v umývacích prostriedkoch boli neprijateľné. Skutočnosť, že žalovaná v prvostupňovom konaní konkrétne neuviedla dôvody tohto rozhodnutia, predstavuje nedostatok odôvodnenia a nemôže byť dôvodom na preskúmanie súdom.
      Tretí odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, keď sa dospelo k záveru, že neistota pri posudzovaní PBT/vPvB odôvodňuje prístup, podľa ktorého každá emisia môže byť ukazovateľom existencie rizika. Tým, že žalovaná v prvostupňovom konaní považovala akúkoľvek emisiu s možným rizikom (alebo dokonca neprijateľným rizikom) na účely obmedzenia podľa nariadenia REACH, porušila článok 68 ods. 1, článok 69 a prílohu XV, ktorá odkazuje na prílohu I nariadenia REACH, a konala v rozpore s ustálenou judikatúrou súdov Únie, podľa ktorej vedecké hodnotenie rizík nemôže byť založené na zásade nulového rizika.
      Štvrtý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení a nesprávnom výklade prílohy XIII nariadenia REACH, keď sa dospelo k záveru, že faktor biokoncentrácie (ďalej len „FCR“) má prednosť pred inými údajmi, a najmä pred faktorom biomagnifikácie (ďalej len „BMF“) alebo faktorom trofického zväčšenia (ďalej len „TAF“).
      Piaty odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení a nesprávnom výklade prílohy XIII nariadenia REACH pri určení, že žalovaná v prvostupňovom konaní nebola povinná zohľadniť zmiešanú povahu látok D4 a D5, keď dospela k záveru, že tieto látky spĺňajú kritériá pre veľmi perzistentné („vP“) a veľmi bioakumulatívne („vB“) látky stanovené v prílohe XIII nariadenia REACH.

         (1)  Nariadenie Komisie (EÚ) 2018/35 z 10. januára 2018, ktorým sa mení príloha XVII k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH), pokiaľ ide o oktametylcyklotetrasiloxán („D4“) a dekametylcyklopentasiloxán („D5“) (Ú. v. EÚ L 6, 2018, s. 45).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, 2006, s. 3).


title: Vec C-559/21 P: Odvolanie podané 8. septembra 2021: Global Silicones Council, Dow Silicones UK Ltd, Elkem Silicones France SAS, Evonik Operations GmbH, Momentive Performance Materials GmbH, Shin-Etsu Silicones Europe BV, Wacker Chemie AG proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma rozšírená komora komora) z 30. júna 2021 vo veci T-519/18, Global Silicones Council a i./ECHA

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/29

      Odvolanie podané 8. septembra 2021: Global Silicones Council, Dow Silicones UK Ltd, Elkem Silicones France SAS, Evonik Operations GmbH, Momentive Performance Materials GmbH, Shin-Etsu Silicones Europe BV, Wacker Chemie AG proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma rozšírená komora komora) z 30. júna 2021 vo veci T-519/18, Global Silicones Council a i./ECHA
      (Vec C-559/21 P)
      (2021/C 462/34)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľky: Global Silicones Council, Dow Silicones UK Ltd, Elkem Silicones France SAS, Evonik Operations GmbH, Momentive Performance Materials GmbH, Shin-Etsu Silicones Europe BV, Wacker Chemie AG (v zastúpení: R. Cana, avocat, E. Mullier, avocate, Z. Romata, solicitor)

         Ďalší účastníci konania: American Chemistry Council, Inc. (ACC), Európska chemická agentúra, Spolková republika Nemecko, Európska komisia

         Návrhy odvolateliek

      Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-519/18,

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie (1),

                  —

                  subsidiárne vrátil vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol o žalobe odvolateliek na zrušenie aktu a

                  —

                  uložil žalovanej v prvostupňovom konaní povinnosť nahradiť trovy tohto konania vrátane trov konania pred Všeobecným súdom a trovy vedľajších účastníkov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľky na podporu svojho odvolania uvádzajú tieto odvolacie dôvody:
      Po prvé Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a nesprávne vyložil prílohu XIII nariadenia REACH (2) a nariadenie Komisie č. 253/2011 (3), keď rozhodol, že údaje BCF sú „prioritné“ alebo majú „výsostnejšiu“ váhu než iné údaje na hodnotenie vlastností B/vB a že žalovaný sa nedopustil zjavne nesprávneho posúdenia, keď sa domnieval, že hodnoty BCF majú väčšiu váhu.
      Po druhé Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a nesprávne vyložil prílohu XIII nariadenia REACH, keď rozhodol, že žalobkyňa v prvostupňovom konaní sa nedopustila zjavne nesprávneho posúdenia tým, že nezohľadnila význam zmiešanej povahy D4, D5 a D6, a skreslil dôvody a dôkazy predložené v tejto súvislosti, čím porušil právo odvolateliek byť vypočutý.
      Po tretie Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a nesprávne vyložil prílohu XIII nariadenia REACH, keď rozhodol, že žalovaná v prvostupňovom konaní sa nedopustila zjavne nesprávneho posúdenia tým, že nezohľadnila údaje získané za relevantných podmienok a skreslil dôvody a dôkazy predložené v tejto súvislosti, čím porušil právo odvolateliek byť vypočutý.
      Po štvrté Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri posúdení dôkazov a skreslil dôkazy, ktoré mu boli predložené.

         (1)  Rozhodnutia ECHA z 27. júna 2018 o zaradení oktametylcyklotetrasiloxánu (D4), dekametylcyklopentasiloxánu (D5) a dodekametylcyklohexasiloxánu (D6) na zoznam identifikovaných látok navrhovaných na zahrnutie do prílohy XIV nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, 2006, s. 1)

         (2)  Nariadenie Komisie (EÚ) 2018/35 z 10. januára 2018, ktorým sa mení príloha XVII k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH), pokiaľ ide o oktametylcyklotetrasiloxán („D4“) a dekametylcyklopentasiloxán („D5“) (Ú. v. EÚ L 6, 2018, s. 45).

         (3)  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 253/2011 z 15. marca 2011 , ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH), pokiaľ ide o prílohu XIII (Ú. v. EÚ L 69, 2011, s. 7).


title: Vec C-578/21 P: Odvolanie podané 17. septembra 2021: Irish Wind Farmers’ Association Clg, Carrons Windfarm Ltd, Foyle Windfarm Ltd, Greenoge Windfarm Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) zo 7. júla 2021 vo veci T-680/19, Irish Wind Farmers’ Association a iní/Komisia

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/30

      Odvolanie podané 17. septembra 2021: Irish Wind Farmers’ Association Clg, Carrons Windfarm Ltd, Foyle Windfarm Ltd, Greenoge Windfarm Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) zo 7. júla 2021 vo veci T-680/19, Irish Wind Farmers’ Association a iní/Komisia
      (Vec C-578/21 P)
      (2021/C 462/35)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľky: Irish Wind Farmers’ Association Clg, Carrons Windfarm Ltd, Foyle Windfarm Ltd, Greenoge Windfarm Ltd (v zastúpení: M. Segura Catalán, abogada, a M. Clayton, advokátka)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateliek

      Odvolateľky navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnutý rozsudok,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy prvostupňového konania, ako aj trovy odvolacieho konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolanie sa zakladá na dvoch dôvodoch.
      V rámci prvého odvolacieho dôvodu odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd nesprávne vyložil článok 108 ZFEÚ a článok 4 nariadenia 2015/1589 (1) keď dospel k záveru, že posúdenie dotknutého opatrenia pomoci si nevyžadovalo, aby Komisia začala formálne vyšetrovanie, pretože nevznikli podstatné ťažkosti pri posúdení tohto opatrenia ako štátnej pomoci a jeho zlučiteľnosti s vnútorným trhom.
      Prvý odvolací dôvod sa delí na šesť častí.
      Prvá časť: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia v súvislosti s rozsahom povinnosti Komisie skúmať skutkové a právne okolnosti v prípade nezákonnej pomoci.
      Druhá časť: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozdielnym spôsobom zaobchádzal s informáciami predloženými členskými štátmi a informáciami, ktoré predložili odvolateľky.
      Tretia časť: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia v súvislosti s dĺžkou predbežného preskúmania.
      Štvrtá časť: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia keď konštatoval, že dôkazné bremeno znášajú odvolateľky.
      Piata časť: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pretože neprihliadol na relevantnosť systému v Spojenom kráľovstve pre prejednávaný prípad.
      Šiesta časť: Všeobecný súd dospel k nesprávnemu záveru na základe technickej povahy metódy výpočtu čistej hodnoty aktív v prípade zariadení na výrobu elektriny z fosílnych palív.
      Svojim druhým odvolacím dôvodom odvolateľky namietajú, že Všeobecný súd skreslil jasný význam dôkazných prostriedkov, ktoré predložili odvolateľky.

         (1)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9).


title: Vec C-581/21 P: Odvolanie podané 21. septembra 2021: Ryanair DAC, Laudamotion GmbH proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) z 12. júla 2021 vo veci T-866/19, Ryanair a Laudamotion/Komisia

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/31

      Odvolanie podané 21. septembra 2021: Ryanair DAC, Laudamotion GmbH proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) z 12. júla 2021 vo veci T-866/19, Ryanair a Laudamotion/Komisia
      (Vec C-581/21 P)
      (2021/C 462/36)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľky: Ryanair DAC, Laudamotion GmbH (v zastúpení: E. Vahida, avocat, S. Rating, abogado a I.-G. Metaxas-Maranghidis, dikigoros)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateliek

      Odvolateľky navrhujú, aby Všeobecný súd

                  —

                  zrušil napadnuté uznesenie,

                  —

                  vrátil vec Všeobecnému súdu na nové konanie,

                  —

                  rozhodol, že o trovách prvostupňového a odvolacieho konania sa rozhodne neskôr.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľky uvádzajú dva odvolacie dôvody.
      Všeobecný súd porušil právo EÚ a skreslil skutočnosti (1), keď rozhodol, že prednosť nariadenia o prevádzkových intervaloch (1) je relevantná pre určenie, či pravidlá rozloženia prevádzky (2) so sebou prinášajú vykonávacie opatrenia a (2) neprihliadal na obvyklý beh udalostí, keď rozhodol, že žiadosť odvolateliek o vykonávacie opatrenie od koordinátora prevádzkových intervalov je účelová.
      Okrem toho odvolatelia uvádzajú, že Všeobecný súd neuviedol dôvody na podporu svojich záverov uvedených v napadnutom uznesení.

         (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 95/93 z 18. januára 1993 o spoločných pravidlách prideľovania prevádzkových intervalov na letiskách spoločenstva (Ú. v. ES L 14, 1993, s. 1; Mim. vyd. 07/002, s. 3).

         (2)  Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2019/1585 z 24. septembra 2019 o stanovení pravidiel rozloženia prevádzky v súlade s článkom 19 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 pre letiská Amsterdam Schiphol a Amsterdam Lelystad [oznámené pod číslom C(2019) 6816] (Ú. v. EÚ L 246, 2019, s. 24)


title: Vec C-591/21 P: Odvolanie podané 23. septembra 2021: Ryanair DAC, Laudamotion GmbH. proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata rozšírená komora komora) zo 14. júla 2021 vo veci T-677/20, Ryanair a Laudamotion/Komisia (Austrian Airlines; Covid-19)

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/32

      Odvolanie podané 23. septembra 2021: Ryanair DAC, Laudamotion GmbH. proti rozsudku Všeobecného súdu (desiata rozšírená komora komora) zo 14. júla 2021 vo veci T-677/20, Ryanair a Laudamotion/Komisia (Austrian Airlines; Covid-19)
      (Vec C-591/21 P)
      (2021/C 462/37)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľky: Ryanair DAC, Laudamotion GmbH (v zastúpení: V. Blanc, E. Vahida a F.-C. Laprévote, avocats, D. Pérez de Lamo a S. Rating, abogados, I.-G. Metaxas-Maranghidis, dikigoros)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Spolková republika Nemecko, Rakúska republika, Austrian Airlines AG

         Návrhy odvolateliek

      Odvolateľky navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozsudok, proti ktorému bolo podané odvolanie,

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie C(2020) 4684 final zo 6. júla 2020 o štátnej pomoci SA.57539 (2020/N) – Rakúsko – COVID 19 – Pomoc poskytnutá spoločnosti Austrian Airlines v súlade s článkami 263 a 264 ZFEÚ,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Ryanair, a ďalším účastníkom prvostupňového konania a tohto odvolacieho konania povinnosť znášať (v prípade potreby) vlastné trovy konania.

            Subsidiárne:

                  —

                  zrušil rozsudok, proti ktorému bolo podané odvolanie,

                  —

                  vrátil vec Všeobecnému súdu na opätovné posúdenie,

                  —

                  o trovách prvostupňového konania a tohto odvolacieho konania rozhodol neskôr.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu odvolania uvádzajú odvolateľky sedem odvolacích dôvodov.
      Prvý odvolací dôvod: Všeobecný súd sa dopustil neprávneho právneho posúdenia značne skreslil skutkový stav, keďže zamietol tvrdenie odvolateliek, že Komisia nepreskúmala možný „únik“ pomoci v prospech alebo od spoločnosti Lufthansa.
      Druhý odvolací dôvod: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keďže zamietol tvrdenie odvolateliek, že Komisia porušila požiadavku, že pomoc poskytnutá podľa článku 107 ods. 2 písm. b) ZFEÚ nie je určená na nápravu škody, ktorá vznikla len jednému poškodenému.
      Tretí odvolací dôvod: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď zamietol tvrdenie odvolateliek, že zásada zákazu diskriminácie bola neoprávnene porušená.
      Štvrtý odvolací dôvod: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a značne skreslil skutkový stav, keď zamietol tvrdenie odvolateliek, že bola porušená sloboda usadiť sa a slobodné poskytovania služieb.
      Piaty odvolací dôvod: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a značne skreslil skutkový stav pri uplatnení článku 107 ods. 2 písm. b) ZFEÚ a zásady proporcionality v súvislosti s ujmou, ktorá vznikla spoločnosti Austrian Airlines z dôvodu pandémie COVID-19.
      Šiesty odvolací dôvod: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a značne skreslil skutkový stav vzhľadom na nezačatie formálneho vyšetrovacieho konania.
      Siedmy odvolací dôvod: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia a značne skreslil skutkový stav v súvislosti s tým, že Komisia neuviedla odôvodnenie.


title: Spojené veci T-639/14 RENV, T-352/15 a T-740/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 22. septembra 2021 – DEI/Komisia („Štátna pomoc – Tarifa za dodávku elektrickej energie – Stanovenie tarify účtovanej spoločnosti Alouminion rozhodnutím rozhodcovského súdu – Rozhodnutie o zastavení konania – Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje neexistencia pomoci – Napadnuteľný akt – Postavenie zúčastnenej osoby – Záujem na konaní – Právna subjektivita – Prípustnosť – Pripísateľnosť štátu – Výhoda – Zásada súkromného prevádzkovateľa – Vážne ťažkosti“)

text:
               15.11.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/33

      Rozsudok Všeobecného súdu z 22. septembra 2021 – DEI/Komisia
      (Spojené veci T-639/14 RENV, T-352/15 a T-740/17) (1)

      („Štátna pomoc - Tarifa za dodávku elektrickej energie - Stanovenie tarify účtovanej spoločnosti Alouminion rozhodnutím rozhodcovského súdu - Rozhodnutie o zastavení konania - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje neexistencia pomoci - Napadnuteľný akt - Postavenie zúčastnenej osoby - Záujem na konaní - Právna subjektivita - Prípustnosť - Pripísateľnosť štátu - Výhoda - Zásada súkromného prevádzkovateľa - Vážne ťažkosti“)
      (2021/C 462/38)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Atény, Grécko), (v zastúpení vo veci T-639/14 RENV: E. Bourtzalas, A. Oikonomou, E. Salaka, C. Synodinos, H. Tagaras a D. Waelbroeck, vo veci T-352/15: E. Bourtzalas, C. Synodinos, E. Salaka, H. Tagaras a D. Waelbroeck a vo veci T-740/17: E. Bourtzalas, E. Salaka, C. Synodinos, H. Tagaras, D. Waelbroeck, A. Oikonomou a V.-K.-L. Moumoutzi, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení vo veci T-639/14 RENV: É. Gippini Fournier a A. Bouchagiar a vo veciach T-352/15 a T-740/17: A. Bouchagiar a P.-J. Loewenthal, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Mytilinaios AE – Omilos Epicheiriseon, predtým Alouminion tis Ellados VEAE (Marousi, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis, N. Keramidas, E. Chrysafis a D. Diakopoulos, avocats)

         Predmet veci

      Vo veci T-639/14 RENV, návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie listu Komisie COMP/E3/ΟΝ/AB/ark *2014/61460 z 12. júna 2014, ktorým bola spoločnosť DEI informovaná o zastavení jej sťažností, vo veci T-352/15, návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2015) 1942 final z 25. marca 2015 (vec SA.38101 (2015/NN) (ex 2013/CP) – Grécko – Údajná štátna pomoc v prospech spoločnosti Alouminion SA vo forme taríf elektrickej energie pod úrovňou nákladov v nadväznosti na arbitrážny rozsudok) a vo veci T-740/17 návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2017) 5622 final zo 14. augusta 2017 [vec SA.38101 (2015/NN) (ex 2013/CP) – Grécko – Údajná štátna pomoc spoločnosti Alouminion SA vo forme taríf elektrickej energie pod úrovňou nákladov v nadväznosti na arbitrážny rozsudok]

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Vo veci T-639/14 RENV sa zrušuje list Komisie COMP/E3/ΟΝ/AB/ark *2014/61460 z 12. júna 2014, ktorým bola spoločnosť Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) informovaná o zastavení jej sťažností.

                  2.

                  Vo veci T-352/15 sa zrušuje rozhodnutie Komisie C(2015) 1942 final z 25. marca 2015 [vec SA.38101 (2015/NN) (ex 2013/CP) – Grécko – Údajná štátna pomoc v prospech spoločnosti Alouminion SA vo forme taríf elektrickej energie pod úrovňou nákladov v nadväznosti na arbitrážny rozsudok].

                  3.

                  Vo veci T-740/17 sa rozhodnutie Komisie C(2017) 5622 final zo 14. augusta 2017 [vec SA.38101 (2015/NN) (ex 2013/CP) – Grécko – Údajná štátna pomoc v prospech spoločnosti Alouminion SA vo forme taríf elektrickej energie pod úrovňou nákladov v nadväznosti na arbitrážny rozsudok] zrušuje.

                  4.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania DEI v spojených veciach T-639/14 RENV, T-352/15 a T-740/17 a vo veci C-228/16 P.

                  5.

                  Mytilinaios AE – Omilos Epicheiriseon znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 395, 10.11.2014.