title: Vec C-468/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 29. septembra 2020 – Fastweb SpA a i./Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 29. septembra 2020 – Fastweb SpA a i./Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
      (Vec C-468/20)
      (2022/C 257/20)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolatelia: Fastweb SpA, Tim SpA, Vodafone Italia SpA, Wind Tre SpA

         Odporca: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Ukladá správny výklad článku 267 ZFEÚ vnútroštátnemu súdu, proti rozhodnutiam ktorého nie je prípustný súdny opravný prostriedok podľa vnútroštátneho práva, povinnosť podať návrh na začatie prejudiciálneho konania o otázke výkladu práva [Európskej únie], ktorá vyplynula zo sporu vo veci samej, ak aj možno vylúčiť výkladovú pochybnosť o význame, ktorý treba prikladať relevantnému európskemu ustanoveniu – vzhľadom na vlastnú terminológiu a význam práva [Európskej únie], ktoré možno pripísať slovám tvoriacim príslušné ustanovenie, na európsky normatívny kontext, do ktorého sa toto ustanovenie zaraďuje, a na ciele ochrany, z ktorých vychádza jeho úprava, s prihliadnutím na štádium vývoja európskeho práva v čase, keď sa má uplatniť príslušné ustanovenie v kontexte vnútroštátneho konania –, no vzhľadom na postup iných súdnych orgánov nemožno podrobne subjektívnym spôsobom dokázať, že výklad poskytnutý predchádzajúcim súdom bude rovnaký, ako by bol výklad, ktorý by mohli poskytnúť sudcovia iných členských štátov a Súdneho dvora, ak by im bola položená rovnaká otázka?“

                  2.

                  Bráni správny výklad článkov 49 a 56 ZFEÚ, ako aj harmonizovaného právneho rámca vyjadreného smernicami 2002/19/ES (1), 2002/20/ES (2), 2002/21/ES (3) a 2002/22/ES (4) a najmä článkom 8 ods. 2 a 4 smernice 2002/21/ES, zmenenej smernicou 2009/140/ES (5), článkom 3 smernice 2002/20/ES, zmenenej smernicou 2009/140/ES, a článkami 20, 21 a 22 smernice 2002/22/ES, zmenenej smernicou 2009/136/ES (6), vnútroštátnej právnej úprave, akú možno vyvodiť zo spoločného uplatnenia článkov 13, 70 a 71 legislatívneho dekrétu č. 259/03, článku 2 ods. 12 písm. h) a l) zákona č. 481/1995 a článku 1 ods. 6 bodu 2 zákona č. 249/1997, ktorá priznáva národnému regulačnému orgánu v odvetví elektronických komunikácií právomoc uložiť: i) pri mobilných telefónnych sieťach interval obnovy ponúk a fakturácie nie nižší ako štyri týždne so súčasným stanovením povinností hospodárskych subjektov, ktoré si zvolia interval obnovy ponúk a fakturácie na inom ako mesačnom základe, bezodkladne informovať užívateľa prostredníctvom sms správy o tom, že došlo k obnove ponuky; ii) pri pevných telefónnych sieťach interval obnovy ponúk a fakturácie na mesačnom základe alebo jeho násobkoch; iii) v prípade ponúk prepojených s pevnými sieťami uplatnenie intervalu týkajúceho sa pevných sietí?

                  3.

                  Bráni správny výklad zásady proporcionality v spojení s článkami 49 a 56 ZFEÚ a harmonizovaným právnym rámcom vyjadreným smernicami 2002/19/ES, 2002/20/ES, 2002/21/ES a 2002/22/ES a najmä článkom 8 ods. 2 a 4 smernice 2002/21/ES, zmenenej smernicou 2009/140/ES, článkom 3 smernice 2002/20/ES, zmenenej smernicou 2009/140/ES, a článkami 20, 21 a 22 smernice 2002/22/ES, zmenenej smernicou 2009/136/ES, prijatiu regulačných opatrení národným regulačným orgánom v odvetví elektronických komunikácií, ktorých cieľom je uložiť: i) pri mobilných telefónnych sieťach interval obnovy ponúk a fakturácie nie nižší ako štyri týždne so súčasným stanovením povinností hospodárskych subjektov, ktoré si zvolia interval obnovy ponúk a fakturácie na inom ako mesačnom základe, bezodkladne informovať užívateľa prostredníctvom sms správy o tom, že došlo k obnove ponuky; ii) pri pevných telefónnych sieťach interval obnovy ponúk a fakturácie na mesačnom základe alebo jeho násobkoch; iii) v prípade ponúk prepojených s pevnými sieťami uplatnenie intervalu týkajúceho sa pevných sietí?

                  4.

                  Bráni správny výklad zásad zákazu diskriminácie a rovnosti zaobchádzania v spojení s článkami 49 a 56 ZFEÚ a harmonizovaným právnym rámcom vyjadreným smernicami 2002/19/ES, 2002/20/ES, 2002/21/ES a 2002/22/ES a najmä článkom 8 ods. 2 a 4 smernice 2002/21/ES, zmenenej smernicou 2009/140/ES, článkom 3 smernice 2002/20/ES, zmenenej smernicou 2009/140/ES, a článkami 20, 21 a 22 smernice 2002/22/ES, zmenenej smernicou 2009/136/ES, prijatiu regulačných opatrení národným regulačným orgánom v odvetví elektronických komunikácií, ktorých cieľom je uložiť: i) pri mobilných telefónnych sieťach interval obnovy ponúk a fakturácie nie nižší ako štyri týždne so súčasným stanovením povinností hospodárskych subjektov, ktoré si zvolia interval obnovy ponúk a fakturácie na inom ako mesačnom základe, bezodkladne informovať užívateľa prostredníctvom sms správy o tom, že došlo k obnove ponuky; ii) pri pevných telefónnych sieťach interval obnovy ponúk a fakturácie na mesačnom základe alebo jeho násobkoch; iii) v prípade ponúk prepojených s pevnými sieťami uplatnenie intervalu týkajúceho sa pevných sietí?“

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/19/ES zo 7. marca 2002 o prístupe a prepojení elektronických komunikačných sietí a príslušných zariadení (prístupová smernica) (Ú. v. ES L 108, 2002, s. 7; Mim. vyd. 13/029 s. 323).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (smernica o povolení) (Ú. v. ES L 108, 2002, s. 21; Mim. vyd. 13/029 s. 337).

         (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) (Ú. v. ES L 108, 2002, s. 33; Mim. vyd. 13/029 s. 349).

         (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) (Ú. v. ES L 108, 2002, s. 51; Mim. vyd. 13/029 s. 367).

         (5)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/140/ES z 25. novembra 2009, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 2002/21/ES o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby, 2002/19/ES o prístupe a prepojení elektronických komunikačných sietí a príslušných zariadení a 2002/20/ES o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (Text s významom pre EHP) (Ú. v. EÚ L 337, 2009, s. 37).

         (6)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/136/ES z 25. novembra 2009, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2002/22/ES o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb, smernica 2002/58/ES týkajúca sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií a nariadenie (ES) č. 2006/2004 o spolupráci medzi národnými orgánmi zodpovednými za vynucovanie právnych predpisov na ochranu spotrebiteľa (Text s významom pre EHP) (Ú. v. EÚ L 337, 2009, s. 11).


title: Vec C-517/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Ascoli Piceno (Taliansko) 13. októbra 2020 – trestné konanie proti OL

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/16

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Ascoli Piceno (Taliansko) 13. októbra 2020 – trestné konanie proti OL
      (Vec C-517/20)
      (2022/C 257/21)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale di Ascoli Piceno

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      OL

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bránia zásady slobody usadiť sa, nediskriminácie a ochrany hospodárskej súťaže uvedené v článkoch 49, 56 a 106 ZFEÚ, ako aj princíp oprávnenosti, ktorý je ich súčasťou, vnútroštátnej právnej úprave, ktorá v dôsledku vnútroštátneho ustanovenia alebo aktu so silou zákona vedie k predĺženiu platnosti starých koncesií a iných oprávnení na zber stávok udelených na základe oznámení o vyhlásení verejného obstarávania alebo postupu na odstránenie nezákonného stavu (bez obstarávania), ktorých pôvodne stanovená platnosť mala skončiť v júni 2016?

                  2.

                  Bránia články 49, 56 a 106 ZFEÚ vnútroštátnej právnej úprave, ktorou došlo, na základe techniky priameho zadania realizovanej prostredníctvom predĺženia platnosti koncesií bez predchádzajúceho uskutočnenia výberového konania, k neoprávnenému uzavretiu vnútroštátneho trhu?

                  3.

                  Bránia články 49, 56 a 106 ZFEÚ vnútroštátnej právnej úprave, ktorá bez súčasného uskutočnenia nového verejného obstarávania umožňuje, aby všetky koncesie, ktoré Súdny dvor vyhlásil svojimi neskoršími rozhodnutiami za nezákonné, boli na vnútroštátnom trhu ďalej účinné, a tým bránili prístupu nových zahraničných prevádzkovateľov?


title: Vec C-705/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Income Tax Tribunal of Gibraltar (Spojené kráľovstvo) 21. decembra 2020 – Fossil (Gibraltar) Limited/Commissioner of Income Tax

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Income Tax Tribunal of Gibraltar (Spojené kráľovstvo) 21. decembra 2020 – Fossil (Gibraltar) Limited/Commissioner of Income Tax
      (Vec C-705/20)
      (2022/C 257/22)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Income Tax Tribunal of Gibraltar (Spojené kráľovstvo)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľka: Fossil (Gibraltar) Limited

         Odporca: Commissioner of Income Tax

         Prejudiciálna otázka

      Porušilo by poskytnutie daňovej úľavy zo strany Commissioner of Income Tax (Komisár pre daň z príjmov) podľa ZDP z roku 2010 na daň zaplatenú v USA v súvislosti s príjmami odvolateľky z licenčných poplatkov [omissis] dotknuté rozhodnutie (1) resp. bráni tomu dané rozhodnutie iným spôsobom?

         (1)  Rozhodnutie Komisie (EÚ) 2019/700 z 19. decembra 2018 o štátnej pomoci SA.34914 (2013/C), ktorú zaviedlo Spojené kráľovstvo, pokiaľ ide o režim dane z príjmov právnických osôb na Gibraltári [oznámené pod číslom C(2018) 7848] (Ú. v. EÚ L 119, 2019, s. 151.


title: Spojené veci C-529/21, C-530/21, C-531/21, C-532/21, C-533/21, C-534/21, C-535/21 a С-536/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rayonen săd Kula (Bulharsko) 25. augusta 2021 – OP, MN, KL, IJ, GH, EF, CD a AB/Glavna direktsia „Pozharna bezopasnost i zaschtita na naselenieto“ kam Ministerstvo na vatreshnite raboti (Ústredné riaditeľstvo požiarnej a civilnej ochrany Ministerstva vnútra)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rayonen săd Kula (Bulharsko) 25. augusta 2021 – OP, MN, KL, IJ, GH, EF, CD a AB/Glavna direktsia „Pozharna bezopasnost i zaschtita na naselenieto“ kam Ministerstvo na vatreshnite raboti (Ústredné riaditeľstvo požiarnej a civilnej ochrany Ministerstva vnútra)
      (Spojené veci C-529/21, C-530/21, C-531/21, C-532/21, C-533/21, C-534/21, C-535/21 a С-536/21)
      (2022/C 257/23)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rayonen săd Kula (Okresný súd Kula, Bulharsko)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: OP, MN, KL, IJ, GH, EF, CD a AB

         Žalovaný: Glavna direktsia „Pozharna bezopasnost i zaschtita na naselenieto“ kam Ministerstvo na vatreshnite raboti (Ústredné riaditeľstvo požiarnej a civilnej ochrany Ministerstva vnútra)

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Uplatňuje sa smernica 2003/88/ES (1), pokiaľ sú s ňou nevyhnutne v rozpore charakteristiky vlastné pre určité osobitné činnosti verejných služieb, ako sú napríklad ozbrojené sily, polícia, alebo pre určité osobitné činnosti služieb civilnej ochrany, vzhľadom na to, že:
                  Článok 1 ods. 3 smernice 2003/88/ES stanovuje, že táto smernica sa vzťahuje na všetky odvetvia činností, verejné a súkromné, v zmysle článku 2 smernice 89/391/EHS (2);
                  Článok 2 ods. 2 smernice 89/391/EHS stanovuje, že táto smernica sa neuplatňuje tam, kde sú s ňou nevyhnutne v rozpore charakteristiky vlastné pre určité osobitné činnosti verejných služieb, ako sú napríklad ozbrojené sily, polícia alebo pre určité osobitné činnosti služieb civilnej ochrany?

                  2.

                  Majú sa pri posúdení rovnocennosti primeraných ochranných prostriedkov v zmysle článku 12 písm. b) smernice 2003/88/ES pri kategórii pracovníkov vykonávajúcich nočnú prácu, ktorej dĺžka nepresahuje 7 hodín v priebehu 24 hodín, v porovnaní s inou kategóriou pracovníkov tiež vykonávajúcich nočnú prácu, ktorej dĺžka nepresahuje 8 hodín, ale ktorí majú určité výhody, ako napríklad viac dovolenky, vyššie odchodné pri odchode do dôchodku, vyšší príplatok za odpracované roky, zohľadniť výhody, ktoré požívajú pracovníci tejto druhej kategórie?

         (1)  Smernica 2003/88/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. ES L 299, 2003, s. 9; Mim. vyd. 05/004/ s. 381)

         (2)  Smernica Rady z 12. júna 1989 o zavádzaní opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci (Ú. v. ES L 183, 1989, s. 1; Mim. vyd. 05/001, s. 349)


title: Spojené veci C-732/21, C-733/21, C-734/21, C-735/21, C-736/21, C-737/21 a C-738/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rajonen săd – Kula (Bulharsko) 30. novembra 2021 – AB, BC, CD, DE, EF, FG a GH/ Glavna direkcija „Požarna bezopasnost i zaštita na naselenieto“ kam Ministerstvo na vătrešnite raboti

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rajonen săd – Kula (Bulharsko) 30. novembra 2021 – AB, BC, CD, DE, EF, FG a GH/ Glavna direkcija „Požarna bezopasnost i zaštita na naselenieto“ kam Ministerstvo na vătrešnite raboti
      (Spojené veci C-732/21, C-733/21, C-734/21, C-735/21, C-736/21, C-737/21 a C-738/21)
      (2022/C 257/24)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rajonen săd – Kula

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: AB, BC, CD, DE, EF, FG a GH

         Žalovaná: Glavna direkcija „Požarna bezopasnost i zaštita na naselenieto“ kam Ministerstvo na vătrešnite raboti

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Uplatňuje sa smernica 2003/88/ES (1), pokiaľ sú s ňou nevyhnutne v rozpore charakteristiky vlastné pre určité osobitné činnosti verejných služieb, ako sú napríklad ozbrojené sily, polícia, alebo pre určité osobitné činnosti služieb civilnej ochrany, vzhľadom na to, že:
                  Článok 1 ods. 3 smernice 2003/88/ES stanovuje, že táto smernica sa vzťahuje na všetky odvetvia činnosti, verejné a súkromné, v zmysle článku 2 smernice 89/391/EHS (2);
                  Článok 2 ods. 2 smernice 89/391/EHS stanovuje, že táto smernica sa neuplatňuje tam, kde sú s ňou nevyhnutne v rozpore charakteristiky vlastné pre určité osobitné činnosti verejných služieb, ako sú napríklad ozbrojené sily, polícia alebo pre určité osobitné činnosti služieb civilnej ochrany?

                  2.

                  Majú sa pri posúdení rovnocennosti primeraných ochranných prostriedkov v zmysle článku 12 písm. b) smernice 2003/88/ES pri kategórii pracovníkov vykonávajúcich nočnú prácu, ktorej dĺžka nepresahuje 7 hodín v priebehu 24 hodín, v porovnaní s inou kategóriou pracovníkov tiež vykonávajúcich nočnú prácu, ktorej dĺžka nepresahuje 8 hodín, ale ktorí majú určité výhody, ako napríklad viac dovolenky, vyššie odchodné pri odchode do dôchodku, vyšší príplatok za odpracované roky, zohľadniť výhody, ktoré požívajú pracovníci tejto druhej kategórie?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ L 299, 2003, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381).

         (2)  Smernica Rady 89/391/EHS z 12. júna 1989 o zavádzaní opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov pri práci (Ú. v. ES L 183, 1989, s. 1; Mim. vyd. 05/001, s. 349).


title: Vec C-764/21 P: Odvolanie podané 10. decembra 2021: TUIfly GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 29. septembra 2021 vo veci T-619/18, TUIfly GmbH/Európska komisia

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/19

      Odvolanie podané 10. decembra 2021: TUIfly GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 29. septembra 2021 vo veci T-619/18, TUIfly GmbH/Európska komisia
      (Vec C-764/21 P)
      (2022/C 257/25)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: TUIfly GmbH (v zastúpení: L. Giesberts a D. Westarp, Rechtsanwälte)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia
      Súdny dvor Európskej únie (desiata komora) uznesením z 19. mája 2022 zamietol odvolanie ako čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné a rozhodol, že odvolateľka znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-55/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Vorarlberg (Rakúsko) 28. januára 2022 – NK

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Vorarlberg (Rakúsko) 28. januára 2022 – NK
      (Vec C-55/22)
      (2022/C 257/26)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landesverwaltungsgericht Vorarlberg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Sťažovateľ: NK

         Dotknutý orgán: Bezirkshauptmannschaft Feldkirch

         Prejudiciálna otázka

      Má sa zásada [ne] bis in idem tak, ako je zaručená článkom 50 Charty, vykladať v tom zmysle, že príslušný správny orgán členského štátu nesmie uložiť osobe pokutu za porušenie ustanovenia zákona o hazardných hrách, ak už bolo konanie o uložení správnej sankcie vedené v minulosti proti tej istej osobe za porušenie iného ustanovenia zákona o hazardných hrách (alebo všeobecnejšie: právnej úpravy z rovnakej právnej oblasti?), ktoré sa týkalo rovnakých skutkových okolností, po skončení pojednávania a vykonania dokazovania právoplatne zastavené?


title: Vec T-4/21: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. mája 2022 – Advanced Superabrasives/EUIPO – Adi (ASI ADVANCED SUPERABRASIVES) [„Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie ASI ADVANCED SUPERABRASIVES – Skoršie obrazové a slovné ochranné známky Európskej únie ADI – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] – Vrátenie veci námietkovému oddeleniu – Článok 71 ods. 1 nariadenia 2017/1001 – Článok 27 ods. 3 písm. b) delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/625“]

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/31

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. mája 2022 – Advanced Superabrasives/EUIPO – Adi (ASI ADVANCED SUPERABRASIVES)
      (Vec T-4/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie ASI ADVANCED SUPERABRASIVES - Skoršie obrazové a slovné ochranné známky Európskej únie ADI - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Vrátenie veci námietkovému oddeleniu - Článok 71 ods. 1 nariadenia 2017/1001 - Článok 27 ods. 3 písm. b) delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/625“)
      (2022/C 257/40)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Advanced Superabrasives, Inc. (Mars Hill, Severná Karolína, Spojené štáty) (v zastúpení: D. Piróg a A. Rytel, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: V. Ruzek, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Adi Srl (Thiene, Taliansko) (v zastúpení: B. Saguatti, advokátka)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 23. októbra 2020 (vec R 2713/2019-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Adi a Advanced Superabrasives

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Advanced Superabrasives, Inc. je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 62, 22.2.2021.


title: Vec T-117/21: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. mája 2022 – Deichmann/EUIPO – Munich (Vyobrazenie dvoch prekrížených pruhov na bočnej strane topánky) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Obrazová ochranná známka Európskej únie vyobrazujúca dva prekrížené pruhy na bočnej strane športovej obuvi – Článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 59 ods. 1 písm. a), nariadenia (EÚ) 2017/1001] – Článok 94 ods. 1 nariadenia 2017/1001“)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/32

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. mája 2022 – Deichmann/EUIPO – Munich (Vyobrazenie dvoch prekrížených pruhov na bočnej strane topánky)
      (Vec T-117/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Európskej únie vyobrazujúca dva prekrížené pruhy na bočnej strane športovej obuvi - Článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 59 ods. 1 písm. a), nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Článok 94 ods. 1 nariadenia 2017/1001“)
      (2022/C 257/41)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Deichmann SE (Essen, Nemecko) (v zastúpení: C. Onken, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Munich, SL (La Torre de Claramunt, Španielsko) (v zastúpení: J. Güell Serra a M. Guix Vilanova, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 7. decembra 2020 (vec R 2882/2019-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Deichmann a Munich

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Deichmann SE je povinná nahradiť trovy konania Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) a spoločnosti Munich, SL.

         (1)  Ú. v. EÚ C 128, 12.4.2021.


title: Vec T-237/21: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. mája 2022 – Fidelity National Information Services/EUIPO – IFIS (FIS) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie FIS – Staršia slovná ochranná známka Európskej únie IFIS – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/32

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. mája 2022 – Fidelity National Information Services/EUIPO – IFIS (FIS)
      (Vec T-237/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie FIS - Staršia slovná ochranná známka Európskej únie IFIS - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2022/C 257/42)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Fidelity National Information Services, Inc. (Jacksonville, Florida, Spojené štáty) (v zastúpení: P. Wilhelm, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: T. Frydedahl a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Banca IFIS SpA (Mestre, Taliansko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 26. februára 2021 (vec R 1460/2020-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Banca IFIS a Fidelity National Information Services

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Fidelity National Information Services, Inc. je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 252, 28.6.2021.


title: Vec T-298/21: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. mája 2022 – Bodegas Beronia/EUIPO – Bodegas Carlos Serres (ALEGRA DE BERONIA) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ALEGRA DE BERONIA – Staršia národná slovná ochranná známka ALEGRO – Relatívny dôvod zamietnutia – Neexistencia pravdepodobnosti zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/33

      Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. mája 2022 – Bodegas Beronia/EUIPO – Bodegas Carlos Serres (ALEGRA DE BERONIA)
      (Vec T-298/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ALEGRA DE BERONIA - Staršia národná slovná ochranná známka ALEGRO - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2022/C 257/43)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Bodegas Beronia, SA (Ollauri, Španielsko) (v zastúpení: J. Mora Cortés, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: R. Raponi a J. Ivanauskas, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Bodegas Carlos Serres, SL (Haro, Španielsko) (v zastúpení: F. Pérez Álvarez a J. Pérez Itarte, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 12. marca 2021 (vec R 2013/2020-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Bodegas Carlos Serres a Bodegas Beron

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 12. marca 2021 (vec R 2013/2020-1) sa zrušuje.

                  2.

                  EUIPO znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť polovicu trov konania spoločnosti Bodegas Beronia, SA, vrátane polovice trov, ktoré táto spoločnosť účelne vynaložila na konanie pred odvolacím senátom EUIPO.

                  3.

                  Bodegas Carlos Serres, SL znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania spoločnosti Bodegas Beronia, vrátane polovice trov, ktoré táto spoločnosť účelne vynaložila na konanie pred odvolacím senátom EUIPO.

         (1)  Ú. v. EÚ C 278, 12.7.2021.


title: Vec T-237/22: Žaloba podaná 29. apríla 2022 – Usmanov/Rada

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/33

      Žaloba podaná 29. apríla 2022 – Usmanov/Rada
      (Vec T-237/22)
      (2022/C 257/44)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Alisher Usmanov (Taškent, Uzbekistan) (v zastúpení: J. Grand d’Esnon, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  v prvom rade,

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/337 z 28. februára 2022 (1) v rozsahu, v akom sa týka A. Usmanova,

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2022/336 z 28. februára 2022 (2) v rozsahu, v akom sa týka A. Usmanova,

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/329 z 25. februára 2022 (3),

                  —

                  zrušil nariadenie Rady (EÚ) 2022/330 z 25. februára 2022 (4),

                  —

                  subsidiárne

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/337 z 28. februára 2022 rozsahu, v akom sa týka A. Usmanova,

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2022/336 z 28. februára 2022 rozsahu, v akom sa týka A. Usmanova,

                  —

                  zrušil článok 1 ods. 2 písm. f) a g) rozhodnutia Rady (SZBP) 2022/329 z 25. februára 2022,

                  —

                  zrušil článok 1 ods. 1 písm. f) a g) nariadenia Rady (EÚ) 2022/330 z 25. februára 2022 a

                  —

                  v každom prípade,

                  —

                  uložil Rade Európskej únie povinnosť zaplatiť A. Usmanovovi sumu vo výške 20 000 eur podľa článku 140 písm. b) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu ako náhradu trov konania, ktoré vynaložil na obhajobu svojich záujmov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza deväť žalobných dôvodov, ktoré sa v zásade zhodujú resp. sú podobné ako dôvody uplatňované v konaní vo veci T-234/22, Ismailova/Rada.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/337 z 28. februára 2022, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/145/SZBP o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie, ktorým sa narúša alebo ohrozuje územná celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 59, 2022, s. 1).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2022/336 z 28. februára 2022, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 269/2014 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie narúšajúce alebo ohrozujúce územnú celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 58, 2022, s. 1).

         (3)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/329 z 25. februára 2022, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/145/SZBP o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie, ktorým sa narúša alebo ohrozuje územná celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 50, 2022, s. 1).

         (4)  Nariadenie Rady (EÚ) 2022/330 z 25. februára 2022, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 269/2014 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie narúšajúce alebo ohrozujúce územnú celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 51, 2022, s. 1).


title: Vec T-238/22: Žaloba podaná 29. apríla 2022 – Narzieva/Rada

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/34

      Žaloba podaná 29. apríla 2022 – Narzieva/Rada
      (Vec T-238/22)
      (2022/C 257/45)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Saodat Narzieva (Taškent, Uzbekistan) (v zastúpení: J. Grand d’Esnon, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  v prvom rade zrušil:

                              —

                              rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/582 z 8. apríla 2022 (1) v rozsahu, v akom sa týka S. Narzievy,

                              —

                              vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2022/581 z 8. apríla 2022 (2) v rozsahu, v akom sa týka S. Narzievy,

                              —

                              rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/329 z 25. februára 2022 (3),

                              —

                              nariadenie Rady (EÚ) 2022/330 z 25. februára 2022 (4),

                  —

                  subsidiárne zrušil:

                              —

                              rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/582 z 8. apríla 2022 v rozsahu, v akom sa týka S. Narzievy,

                              —

                              vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2022/581 z 8. apríla 2022 v rozsahu, v akom sa týka S. Narzievy,

                              —

                              článok 1 ods. 2 písm. f) a g) rozhodnutia Rady (SZBP) 2022/329 z 25. februára 2022,

                              —

                              článok 1 ods. 1 písm. f) a g) nariadenia Rady (EÚ) 2022/330 z 25. februára 2022,

                  —

                  v každom prípade uložil Rade Európskej únie povinnosť zaplatiť S. Narzieve sumu vo výške 20 000 eur podľa článku 140 písm. b) Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu ako náhradu trov konania, ktoré vynaložila na obhajobu svojich záujmov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza osem žalobných dôvodov, ktoré sa v zásade zhodujú resp. sú podobné ako dôvody uplatňované v konaní vo veci T-234/22, Ismailova/Rada.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/582 z 8. apríla 2022, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/145/SZBP o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie, ktorým sa narúša alebo ohrozuje územná celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 100, 2022, s. 55).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2022/581 z 8. apríla 2022, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 269/2014 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie narúšajúce alebo ohrozujúce územnú celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 100, 2022, s. 3).

         (3)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/329 z 25. februára 2022, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/145/SZBP o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie, ktorým sa narúša alebo ohrozuje územná celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 50, 2022, s. 1).

         (4)  Nariadenie Rady (EÚ) 2022/330 z 25. februára 2022, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 269/2014 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie narúšajúce alebo ohrozujúce územnú celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (Ú. v. EÚ L 51, 2022, s. 1).


title: Vec T-256/22: Žaloba podaná 13. mája 2022 – Yanukovyč/Rada

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/35

      Žaloba podaná 13. mája 2022 – Yanukovyč/Rada
      (Vec T-256/22)
      (2022/C 257/46)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Viktor Fedorovyč Yanukovyč (Rostov nad Donom, Rusko) (v zastúpení: B. Kennelly, Barrister)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/376 z 3. marca 2022, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (1) a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2022/375 z 3. marca 2022, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (2) v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu, a

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť žalobcovi trovy konania vynaložené v súvislosti s touto žalobou.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada neoverila a nemohla overiť, či k prijatiu rozhodnutia alebo rozhodnutí ukrajinských orgánov, z ktorého (alebo ktorých) vychádzala pri zápise mena žalobcu do zoznamov, došlo v súlade s jeho základnými právami EÚ na obhajobu a na účinnú súdnu ochranu.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Rada sa konštatovaním, že kritérium pre zaradenie bolo splnené, dopustila zjavne nesprávneho posúdenia. Rada konkrétne akceptovala podklady predložené ukrajinskými orgánmi bez ich náležitého preskúmania a/alebo bez zohľadnenia nepresností uvedených žalobcom. Rada mala s prihliadnutím na žalobcove pripomienky a ním predložené dôkazy svedčiace v jeho prospech vykonať doplňujúce overovanie a vyžiadať si od ukrajinských orgánov ďalšie dôkazy, avšak obmedzené šetrenie Rady nedosiahlo požadovanú úroveň. Pre sankcie z roku 2022 preto neexistuje dostatočne pevný skutkový základ.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení práv žalobcu vlastniť majetok podľa článku 17 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie okrem iného tým, že reštriktívne opatrenia predstavujú neodôvodnené, zbytočné a neprimerané obmedzenie týchto práv, pretože: i) neexistuje žiadna informácia o tom, že akékoľvek údajne žalobcom spreneverené finančné prostriedky sa považujú prevedené mimo Ukrajinu, ii) ukrajinské vnútroštátne opatrenia boli zjavne primerané a dostatočné, a iii) reštriktívne opatrenia už platia osem rokov a uložené boli na základe vyšetrovaní pred začatím súdneho konania, ktoré už úplne zjavne v skutočnosti neprebiehajú a/alebo prinajmenšom úplne stagnujú, a pričom z jedného z nich nemala Rada v posledných dvoch rokov vôbec v úmysle vychádzať.

         (1)  Ú. v. EÚ L 70, 2022, s. 7.

         (2)  Ú. v. EÚ L 70, 2022, s. 4.


title: Vec T-257/22: Žaloba podaná 13. mája 2022 – Yanukovyč/Rada

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/36

      Žaloba podaná 13. mája 2022 – Yanukovyč/Rada
      (Vec T-257/22)
      (2022/C 257/47)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Oleksandr Viktorovyč Yanukovyč (Petrohrad, Rusko) (v zastúpení: B. Kennelly, barrister)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/376 z 3. marca 2022, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (1) a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2022/375 z 3. marca 2022, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (2) v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu, a

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť žalobcovi trovy konania vynaložené v súvislosti s touto žalobou.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Rada neoverila a nemohla overiť, či k prijatiu rozhodnutia alebo rozhodnutí ukrajinských orgánov, z ktorého (alebo ktorých) vychádzala pri zápise mena žalobcu do zoznamov, došlo v súlade s jeho základnými právami EÚ na obhajobu a na účinnú súdnu ochranu.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Rada sa konštatovaním, že kritériu pre zaradenie bolo splnené, dopustila zjavne nesprávneho posúdenia. Rada konkrétne akceptovala podklady predložené ukrajinskými orgánmi bez ich náležitého preskúmania a/alebo bez zohľadnenia nepresností uvedených žalobcom. Rada mala s prihliadnutím na žalobcove pripomienky a ním predložené dôkazy svedčiace v jeho prospech vykonať doplňujúce overovanie a vyžiadať si od ukrajinských orgánov ďalšie dôkazy, avšak obmedzené šetrenie Rady nedosiahlo požadovanú úroveň. Pre sankcie z roku 2022 preto neexistuje dostatočne pevný skutkový základ.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení práv žalobcu vlastniť majetok podľa článku 17 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie okrem iného tým, že reštriktívne opatrenia predstavujú neodôvodnené, zbytočné a neprimerané obmedzenie týchto práv, pretože: i) neexistuje žiadna informácia o tom, že akékoľvek údajne žalobcom spreneverené finančné prostriedky sa považujú prevedené mimo Ukrajinu, ii) ukrajinské vnútroštátne opatrenia boli zjavne primerané a dostatočné, a iii) reštriktívne opatrenia už platia osem rokov a uložené boli na základe vyšetrovaní pred začatím súdneho konania, ktoré už úplne zjavne v skutočnosti neprebiehajú a/alebo prinajmenšom úplne stagnujú, a pričom z jedného z nich nemala Rada v posledných dvoch rokov vôbec v úmysle vychádzať.

         (1)  Ú. v. EÚ L 70, 2022, s. 7.

         (2)  Ú. v. EÚ L 70, 2022, s. 4.


title: Vec T-258/22: Žaloba podaná 12. mája 2022 – BSW – management company of „BMC“ holding/Rada

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/37

      Žaloba podaná 12. mája 2022 – BSW – management company of „BMC“ holding/Rada
      (Vec T-258/22)
      (2022/C 257/48)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: AAT Byelorussian Steel Works – management company of „Byelorussian Metallurgical Company“ holding (BSW – management company of „BMC“ holding) (Žlobin, Bielorusko) (v zastúpení: N. Tuominen a L. Engelen, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  v celom rozsahu zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/356 z 2. marca 2022, ktorým sa mení rozhodnutie 2012/642/SZBP o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu v Bielorusku (1), a nariadenie Rady (EÚ) 2022/355 z 2. marca 2022, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 765/2006 (2), a to v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobkyne, a

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy tohto konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté opatrenia sú v rozpore s povinnosťou odôvodnenia, porušujú právo byť vypočutý, ako aj právo na účinnú súdnu ochranu.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté opatrenia sú v rozpore so zásadou rovnosti zaobchádzania a predstavujú zneužitie právomoci.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté opatrenia sú neprimerané, zasahujú do legislatívnych právomocí Únie a porušujú základné práva žalobkyne.

         (1)  Ú. v. EÚ L 67, 2022, s. 103.

         (2)  Ú. v. EÚ L 67, 2022, s. 1.


title: Vec T-259/22: Žaloba podaná 12. mája 2022 – Mostovdrev/Rada

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/38

      Žaloba podaná 12. mája 2022 – Mostovdrev/Rada
      (Vec T-259/22)
      (2022/C 257/49)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: AAT Mostovdrev (Mosty, Bielorusko) (v zastúpení: N. Tuominen a L. Engelen, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  v celom rozsahu zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/356 z 2. marca 2022, ktorým sa mení rozhodnutie 2012/642/SZBP o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu v Bielorusku (1), a nariadenie Rady (EÚ) 2022/355 z 2. marca 2022, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 765/2006 (2), a to v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobkyne, a

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy tohto konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté opatrenia sú v rozpore s povinnosťou odôvodnenia, porušujú právo byť vypočutý, ako aj právo na účinnú súdnu ochranu.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté opatrenia sú v rozpore so zásadou rovnosti zaobchádzania a predstavujú zneužitie právomoci.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté opatrenia sú neprimerané, zasahujú do legislatívnych právomocí Únie a porušujú základné práva žalobkyne.

         (1)  Ú. v. EÚ L 67, 2022, s. 103.

         (2)  Ú. v. EÚ L 67, 2022, s. 1.


title: Vec T-261/22: Žaloba podaná 13. mája 2022 – mBank v EUIPO – European Merchant Bank (EMBANK European Merchant Bank)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/38

      Žaloba podaná 13. mája 2022 – mBank v EUIPO – European Merchant Bank (EMBANK European Merchant Bank)
      (Vec T-261/22)
      (2022/C 257/50)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: mBank S.A. (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: E. Skrzydło-Tefelska a M. Stępkowski, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: European Merchant Bank UAB (Vilnius, Litva)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie EMBANK European Merchant Bank – ochranná známka Európskej únie č. 18 048 966

         Konanie pred EUIPO: konanie o výmaze

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 22. februára 2022 vo veci R 1845/2020-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie a vyhovel návrhu na vyhlásenie neplatnosti v celom rozsahu,

                  —

                  uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom povinnosť znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobkyne vrátane trov konania, ktoré jej vznikli v konaní pred EUIPO.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 60 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 95 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 v spojení s článkom 27 ods. 4 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625.


title: Vec T-263/22: Žaloba podaná 13. mája 2022 – CCCME a iní/Komisia

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/39

      Žaloba podaná 13. mája 2022 – CCCME a iní/Komisia
      (Vec T-263/22)
      (2022/C 257/51)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME) (Peking, Čína) a 8 ďalších (v zastúpení: R. Antonini, E. Monard a B. Maniatis, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2022/191 zo 16. februára 2022, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých spojovacích materiálov zo železa alebo z ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (1), a to v rozsahu, v akom sa týka CCCME, jednotlivých spoločností a dotknutých členov, a

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy tohto konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú deväť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia v rámci svojho určenia normálnej hodnoty porušila článok 2 ods. 6a písm. a) základného nariadenia a zásadu riadnej správy veci verejných.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia nezabezpečila spravodlivé porovnanie v rámci svojho stanovenia dumpingu, a to v rozpore s článkom 2 ods. 10 základného nariadenia.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia porušila článok 18 základného nariadenia, ako aj článok 6.8 a prílohu II Antidampingovej dohody WTO, a to v rámci použitia uplatniteľných faktov.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia porušila článok 9 ods. 6 základného nariadenia v rámci svojho určenia dumpingového rozpätia uplatniteľného na spolupracujúcich vyvážajúcich výrobcov nezaradených do vzorky.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia nevykonala objektívne preskúmanie ujmy a príčinnej súvislosti na základe nesporných dôkazov v rozpore s článkom 3 ods. 2, 3, 5 a 6 v spojení s článkom 4 ods. 1 základného nariadenia.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že cenové podhodnotenie zo strany Komisie je v rozpore s článkom 3 ods. 2 a 3 a článkom 9 ods. 4 základného nariadenia.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia nevykonala spravodlivé porovnanie v rámci svojho posúdenia cenových účinkov, a to v rozpore s článkom 3 ods. 2, 3 a 6 a článkom 9 ods. 4 základného nariadenia.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia nevykonala objektívne preskúmanie na základe nesporných dôkazov týkajúcich sa ukazovateľov ujmy, a to v rozpore s článkom 3 ods. 2 a 5 základného nariadenia.

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod je založený na tom, že Komisia porušila článok 6 ods. 7, článok 19 ods. 1, 2 a 3, ako aj článok 20 ods. 2 a 4 základného nariadenia, a zároveň porušila právo na obranu.

         (1)  Ú. v. EÚ L 36, 2022, s. 1.


title: Vec T-265/22: Žaloba podaná 13. mája 2022 – PSCC 2012/EUIPO – Starwood Hotels & Resorts Worldwide (LA BOTTEGA W)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/40

      Žaloba podaná 13. mája 2022 – PSCC 2012/EUIPO – Starwood Hotels & Resorts Worldwide (LA BOTTEGA W)
      (Vec T-265/22)
      (2022/C 257/52)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: PSCC 2012 Srl (Rím, Taliansko) (v zastúpení: P. Alessandrini a E. Montelione, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Starwood Hotels & Resorts Worldwide LLC (Bethesda, Maryland, Spojené štáty)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie LA BOTTEGA W – ochranná známka Európskej únie č. 11 592 581

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 24. februára 2022 vo veci R 621/2019-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil a zmenil napadnuté rozhodnutie a zamietol návrh na výmaz ochrannej známky LA BOTTEGA W,

                  —

                  uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článkov 60 a 8 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 42 Rokovacieho poriadku odvolacích senátov,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec C-573/19: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 12. mája 2022 – Európska komisia/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Životné prostredie – Smernica 2008/50/ES – Kvalita okolitého ovzdušia – Článok 13 ods. 1 a príloha XI – Systematické a pretrvávajúce prekračovanie limitných hodnôt stanovených pre oxid dusičitý (NO2) v určitých zónach a aglomeráciách Talianska – Článok 23 ods. 1 – Príloha XV – „Čo najviac skrátené“ obdobie prekročenia – Vhodné opatrenia)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/2

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 12. mája 2022 – Európska komisia/Talianska republika
      (Vec C-573/19) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Smernica 2008/50/ES - Kvalita okolitého ovzdušia - Článok 13 ods. 1 a príloha XI - Systematické a pretrvávajúce prekračovanie limitných hodnôt stanovených pre oxid dusičitý (NO2) v určitých zónach a aglomeráciách Talianska - Článok 23 ods. 1 - Príloha XV - „Čo najviac skrátené“ obdobie prekročenia - Vhodné opatrenia)
      (2022/C 257/02)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Gattinara a E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci G. Palatiello a P. Pucciariello, avvocati dello Stato)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Talianska republika si tým, že nezabezpečila, aby nedochádzalo k systematickému a pretrvávajúcemu prekračovaniu limitných hodnôt pre oxid dusičitý (NO2),

                              —

                              od roku 2010 do roku 2018 vrátane v zónach IT0118 (Turínska aglomerácia), IT0306 (Milánska aglomerácia), IT0307 (Bergamská aglomerácia), IT0308 (Brescianská aglomerácia), IT0711 (obec Janov); IT0906 (Florentská aglomerácia) a IT1215 (Rímska aglomerácia),

                              —

                              od roku 2010 do roku 2017 vrátane v zóne IT0309 (zóna A – nížina s vysokou mierou urbanizácie),

                              —

                              od roku 2010 do roku 2012 a od roku 2014 do roku 2018 vrátene v zóne IT1912 (Katanská aglomerácia), ako aj

                              —

                              od roku 2010 do roku 2012 a od roku 2014 do roku 2017 vrátene v zóne IT1914 (priemyselné oblasti),
                              nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 13 ods. 1 v spojení s prílohou XI smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe, a tým, že s účinnosťou od 11. júna 2010 neprijala vhodné opatrenia na zabezpečenie dodržiavania ročných hraničných hodnôt pre NO2 vo všetkých týchto zónach, a najmä tým, že nezabezpečila, aby plány kvality ovzdušia stanovovali vhodné opatrenia, aby obdobie, kedy sú uvedené hraničné hodnoty presahované, bolo čo možno najkratšie, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo samotného článku 23 ods. 1 tejto smernice a v spojení s prílohou XV bodom A tejto smernice.

                  2.

                  Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 305, 9.9.2019.


title: Vec C-730/19: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 12. mája 2022 – Európska komisia/Bulharská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Životné prostredie – Smernica 2008/50/ES – Kvalita okolitého ovzdušia – Článok 13 ods. 1 a príloha XI – Systematické a sústavné prekračovanie limitných hodnôt stanovených pre oxid siričitý (SO2) v zóne BG0006 (juhovýchod), Bulharsko – Článok 23 ods. 1 a príloha XV – „Najkratšie možné“ obdobie prekročenia – Vhodné opatrenia)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/3

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 12. mája 2022 – Európska komisia/Bulharská republika
      (Vec C-730/19) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Smernica 2008/50/ES - Kvalita okolitého ovzdušia - Článok 13 ods. 1 a príloha XI - Systematické a sústavné prekračovanie limitných hodnôt stanovených pre oxid siričitý (SO2) v zóne BG0006 (juhovýchod), Bulharsko - Článok 23 ods. 1 a príloha XV - „Najkratšie možné“ obdobie prekročenia - Vhodné opatrenia)
      (2022/C 257/03)
      Jazyk konania: bulharčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: Y. Marinova a E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Bulharská republika (v zastúpení: E. Petranova a T. Mitova, splnomocnené zástupkyne)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Bulharská republika,
                  tým, že nedbala o to, aby v zóne BG0006 (juhovýchod) neboli systematicky a sústavne prekračované jednak od roku 2007 až do roku 2018 vrátane, limitná hodnota stanovená pre oxid siričitý (SO2) a, na druhej strane, od roku 2007 až do roku 2018 vrátane, s výnimkou rokov 2010 a 2012, denná limitná hodnota stanovená pre túto znečisťujúcu látku, porušila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo spojených ustanovení článku 13 ods. 1 a prílohy XI smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe, a
                  tým, že neprijala od 11. júna 2010 vhodné opatrenia na zabezpečenie dodržiavania limitných hodnôt stanovených pre SO2 v tejto zóne a, najmä tým, že nedbala na to, aby plány kvality ovzdušia stanovovali vhodné opatrenia na to, aby obdobie prekročenia týchto limitných hodnôt bolo najkratšie možné, porušila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo spojených ustanovení článku 23 ods. 1 a prílohy XV, oddielu A tejto smernice.

                  2.

                  Bulharská republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 25.11.2019.


title: Vec C-260/20 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 12. mája 2022 – Európska komisia/Hansol Paper Co. Ltd, European Thermal Paper Association (ETPA) (Odvolanie – Dumping – Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2017/763 – Dovoz určitého ľahkého termopapiera s pôvodom v Kórejskej republike – Konečné antidumpingové clo – Nariadenie (EÚ) 2016/1036 – Články 6, 16, 18 – Dôkaz – Informácie poskytnuté mimo odpovede na antidumpingový dotazník – Váha predajov ovplyvňujúcich výpočet dumpingu – Článok 2 ods. 1 a 3 – Výpočet normálnej hodnoty – Hierarchia metód výpočtu – Článok 3 odseky 2 a 3 – Ujma – Výpočet rozpätia podhodnotenia ceny – Vzájomné odvolanie – Článok 2 ods. 11 – Skutočný rozsah dumpingu – Článok 18 – Oslobodenie od povinnosti vyplniť antidumpingový dotazník – Absencia nespolupráce)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/3

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 12. mája 2022 – Európska komisia/Hansol Paper Co. Ltd, European Thermal Paper Association (ETPA)
      (Vec C-260/20 P) (1)

      (Odvolanie - Dumping - Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2017/763 - Dovoz určitého ľahkého termopapiera s pôvodom v Kórejskej republike - Konečné antidumpingové clo - Nariadenie (EÚ) 2016/1036 - Články 6, 16, 18 - Dôkaz - Informácie poskytnuté mimo odpovede na antidumpingový dotazník - Váha predajov ovplyvňujúcich výpočet dumpingu - Článok 2 ods. 1 a 3 - Výpočet normálnej hodnoty - Hierarchia metód výpočtu - Článok 3 odseky 2 a 3 - Ujma - Výpočet rozpätia podhodnotenia ceny - Vzájomné odvolanie - Článok 2 ods. 11 - Skutočný rozsah dumpingu - Článok 18 - Oslobodenie od povinnosti vyplniť antidumpingový dotazník - Absencia nespolupráce)
      (2022/C 257/04)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne J.-F. Brakeland a A. Demeneix, neskôr J.-F. Brakeland a G. Luengo, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Hansol Paper Co. Ltd (v zastúpení: J.-F. Bellis, B. Servais a V. Crochet, avocats), European Thermal Paper Association (ETPA) (v zastúpení: H. Hobbelen, B. Vleeshouwers, K. Huyghebaert, advocaten, a J. Rivas, abogado)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Hlavné odvolanie a vzájomné odvolanie sa zamietajú.

                  2.

                  Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania spojené s hlavným odvolaním.

                  3.

                  European Thermal Paper Association (ETPA) je povinné nahradiť trovy konania spojené so vzájomným odvolaním.

         (1)  Ú. v. EÚ C 271, 17.8.2020.


title: Vec C-377/20: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Servizio Elettrico Nazionale SpA, ENEL SpA, Enel Energia SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Hospodárska súťaž – Dominantné postavenie – Zneužitie – Článok 102 ZFEÚ – Vplyv praktiky na blahobyt spotrebiteľov a na štruktúru trhu – Zneužívajúce konanie spočívajúce vo vylúčení z trhu – Spôsobilosť praktiky vyvolať účinok vylúčenia z trhu – Použitie iných prostriedkov než tých, ktoré patria do rámca hospodárskej súťaže na základe výkonnosti – Nemožnosť hypotetického rovnako efektívneho konkurenta replikovať konanie – Existencia protisúťažného úmyslu – Otvorenie trhu s predajom elektrickej energie hospodárskej súťaži – Prenos obchodne citlivých informácií v rámci skupiny spoločností s cieľom udržať si na trhu dominantné postavenie vychádzajúce zo skoršieho zákonného monopolu – Pripísateľnosť správania dcérskej spoločnosti materskej spoločnosti)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/4

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Servizio Elettrico Nazionale SpA, ENEL SpA, Enel Energia SpA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato a i.
      (Vec C-377/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Hospodárska súťaž - Dominantné postavenie - Zneužitie - Článok 102 ZFEÚ - Vplyv praktiky na blahobyt spotrebiteľov a na štruktúru trhu - Zneužívajúce konanie spočívajúce vo vylúčení z trhu - Spôsobilosť praktiky vyvolať účinok vylúčenia z trhu - Použitie iných prostriedkov než tých, ktoré patria do rámca hospodárskej súťaže na základe výkonnosti - Nemožnosť hypotetického rovnako efektívneho konkurenta replikovať konanie - Existencia protisúťažného úmyslu - Otvorenie trhu s predajom elektrickej energie hospodárskej súťaži - Prenos obchodne citlivých informácií v rámci skupiny spoločností s cieľom udržať si na trhu dominantné postavenie vychádzajúce zo skoršieho zákonného monopolu - Pripísateľnosť správania dcérskej spoločnosti materskej spoločnosti)
      (2022/C 257/05)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolateľky: Servizio Elettrico Nazionale SpA, ENEL SpA, Enel Energia SpA

         Odporcovia: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, ENEL SpA, Servizio Elettrico Nazionale SpA, Eni Gas e Luce Spa, Eni SpA, Axpo Italia SpA, Gala SpA, E.Ja SpA, Green Network SpA, Ass.ne Codici – Centro per i Diritti del Cittadino

         za účasti: Green Network SpA, Associazione Italiana di Grossisti di Energia e Trader – AIGET, Ass.ne Codici – Centro per i Diritti del Cittadino, Associazione Energia Libera, Metaenergia SpA

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 102 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že na preukázanie, či určité konanie predstavuje zneužitie dominantného postavenia, stačí, aby orgán hospodárskej súťaže preukázal, že táto praktika môže narušiť štruktúru efektívnej hospodárskej súťaže na relevantnom trhu, pokiaľ dotknutý dominantný podnik nepreukáže, že protisúťažné účinky, ktoré môžu z uvedenej praktiky vyplynúť, sú vyvážené alebo dokonca prekonané pozitívnymi účinkami na spotrebiteľov, najmä z hľadiska ceny, výberu, kvality a inovácie.

                  2.

                  Článok 102 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že na účely vylúčenia zneužívajúcej povahy správania podniku v dominantnom postavení sa má považovať za nepostačujúci samotný dôkaz, predložený dotknutým podnikom, že toto správanie nemalo konkrétne obmedzujúce účinky. Táto skutočnosť môže predstavovať nepriamy dôkaz o nespôsobilosti predmetného správania vyvolať protisúťažné účinky, ktorý však musí byť doplnený ďalšími dôkazmi, ktoré majú túto nespôsobilosť preukázať.

                  3.

                  Článok 102 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že existencia zneužívajúceho konania spočívajúceho vo vylúčení z trhu podnikom v dominantnom postavení sa má posudzovať na základe spôsobilosti tejto praktiky vyvolať protisúťažné účinky. Orgán hospodárskej súťaže nie je povinný preukázať úmysel dotknutého podniku vylúčiť svojich konkurentov prostredníctvom použitia iných prostriedkov alebo zdrojov než sú tie, ktorými sa riadi hospodárska súťaž na základe výkonnosti. Dôkaz o takomto úmysle však predstavuje skutkovú okolnosť, ktorú možno zohľadniť na účely určenia zneužitia dominantného postavenia.

                  4.

                  Článok 102 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že konanie, ktoré je prípustné mimo oblasť práva hospodárskej súťaže možno v prípade, že ho vykonáva podnik v dominantnom postavení, kvalifikovať ako „zneužitie“ v zmysle tohto ustanovenia, ak môže vyvolať účinok vylúčenia z trhu a ak spočíva v použití iných prostriedkov než tých, ktoré spadajú do rámca hospodárskej súťaže na základe výkonnosti. Ak sú obe tieto podmienky splnené, dotknutý podnik v dominantnom postavení sa však môže vyhnúť zákazu uvedenému v článku 102 ZFEÚ tým, že preukáže, že predmetné konanie bolo buď objektívne odôvodnené a primerané tomuto odôvodneniu, alebo že bolo vyvážené či dokonca prekonané výhodami z hľadiska efektívnosti, z ktorých majú prospech aj spotrebitelia.

                  5.

                  Článok 102 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že ak je dominantné postavenie zneužívané jednou alebo viacerými dcérskymi spoločnosťami patriacimi do jednej hospodárskej jednotky, existencia tejto jednotky postačuje na vyvodenie záveru, že za toto zneužitie je tiež zodpovedná materská spoločnosť. Je nevyhnutné predpokladať, že takáto jednotka existuje, ak v čase skutkových okolností aspoň takmer celé základné imanie týchto dcérskych spoločností priamo alebo nepriamo vlastnila materská spoločnosť. Orgán hospodárskej súťaže nie je povinný predložiť akýkoľvek dodatočný dôkaz, pokiaľ materská spoločnosť nepreukáže, že nemala právomoc vymedziť správanie svojich dcérskych spoločností, keďže tieto dcérske spoločnosti konali samostatne.

         (1)  Ú. v. EÚ C 348, 19.10.2020.


title: Vec C-430/20 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 12. mája 2022 – Christoph Klein/Európska komisia (Odvolanie – Článok 265 ZFEÚ – Žaloba na nečinnosť – Smernica 93/42/EHS – Zdravotnícke pomôcky – Článok 8 ods. 1 a 2 – Postup v rámci ochrannej doložky – Oznámenie členského štátu o rozhodnutí zakázať uvádzanie zdravotníckej pomôcky na trh – Dlhodobé nekonanie Európskej komisie – Neexistencia rozhodnutia – Prípustnosť – Aktívna legitimácia – Lehota na podanie žaloby – Výzva konať v primeranej lehote – Zásada riadnej správy vecí verejných – Povinnosť odôvodnenia prislúchajúca Všeobecnému súdu Európskej únie)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/6

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 12. mája 2022 – Christoph Klein/Európska komisia
      (Vec C-430/20 P) (1)

      (Odvolanie - Článok 265 ZFEÚ - Žaloba na nečinnosť - Smernica 93/42/EHS - Zdravotnícke pomôcky - Článok 8 ods. 1 a 2 - Postup v rámci ochrannej doložky - Oznámenie členského štátu o rozhodnutí zakázať uvádzanie zdravotníckej pomôcky na trh - Dlhodobé nekonanie Európskej komisie - Neexistencia rozhodnutia - Prípustnosť - Aktívna legitimácia - Lehota na podanie žaloby - Výzva konať v primeranej lehote - Zásada riadnej správy vecí verejných - Povinnosť odôvodnenia prislúchajúca Všeobecnému súdu Európskej únie)
      (2022/C 257/07)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Christoph Klein (v zastúpení: H.-J. Ahlt, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne C. Hermes, F. Thiran a M. Jáuregui Gómez, neskôr C. Hermes a F. Thiran, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Uznesenie Všeobecného súdu Európskej únie z 2. júla 2020, Klein/Komisia (T-562/19, EU:T:2020:300), sa zrušuje v rozsahu, v akom Všeobecný súd zamietol ako neprípustnú žalobu pána Christopha Kleina podanú podľa článku 265 ZFEÚ, ktorou navrhuje, aby sa konštatovalo, že Európska komisia protiprávne opomenula konať v prípade postupu v rámci ochrannej doložky, ktorý začala 7. januára 1998 Spolková republika Nemecko, a prijať rozhodnutie v súlade so smernicou Rady č. 93/42/EHS zo 14. júna 1993 o zdravotníckych pomôckach vo vzťahu k pomôcke Inhaler Broncho Air®.

                  2.

                  Vec sa vracia na ďalšie konanie Všeobecnému súdu Európskej únie, aby rozhodol vo veci samej.

                  3.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.

         (1)  Ú. v. EÚ C 371, 3.11.2020.


title: Vec C-426/20: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 12. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial da Comarca de Braga – Juízo do Trabalho de Barcelos – Portugalsko) – Juízo do Trabalho de Barcelos – Portugal) – GD, ES/Luso Temp – Empresa de Trabalho Temporário SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sociálna politika – Smernica 2008/104/ES – Dočasná agentúrna práca – Článok 5 ods. 1 – Zásada rovnosti zaobchádzania – Článok 3 ods. 1 písm. f) – Pojem „základné pracovné podmienky a podmienky zamestnávania dočasných agentúrnych pracovníkov“ – Náhrada za nevyčerpané dni platenej dovolenky za kalendárny rok a za zodpovedajúci príplatok za dovolenku v prípade skončenia pracovného pomeru)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/5

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 12. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial da Comarca de Braga – Juízo do Trabalho de Barcelos – Portugalsko) – Juízo do Trabalho de Barcelos – Portugal) – GD, ES/Luso Temp – Empresa de Trabalho Temporário SA
      (Vec C-426/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 2008/104/ES - Dočasná agentúrna práca - Článok 5 ods. 1 - Zásada rovnosti zaobchádzania - Článok 3 ods. 1 písm. f) - Pojem „základné pracovné podmienky a podmienky zamestnávania dočasných agentúrnych pracovníkov“ - Náhrada za nevyčerpané dni platenej dovolenky za kalendárny rok a za zodpovedajúci príplatok za dovolenku v prípade skončenia pracovného pomeru)
      (2022/C 257/06)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Judicial da Comarca de Braga – Juízo do Trabalho de Barcelos

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: GD, ES

         Žalovaná: Luso Temp – Empresa de Trabalho Temporário SA

         Výrok rozsudku

      Článok 5 ods. 1 prvý pododsek smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/104/ES z 19. novembra 2008 o dočasnej agentúrnej práci v spojení s jej článkom 3 ods. 1 písm. f) sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej náhrada, na ktorú majú dočasní pracovníci nárok v prípade skončenia ich pracovného pomeru s užívateľským podnikom, pokiaľ ide o nevyčerpanú platenú dovolenku za kalendárny rok a zodpovedajúci príplatok za dovolenku, je nižšia než náhrada, na ktorú by títo pracovníci mali nárok v rovnakej situácii a na rovnakom základe, ak by ich tento užívateľský podnik prijal priamo na to isté pracovné miesto na také isté obdobie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 423, 7.12.2020.


title: Vec C-505/20: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 12. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd – Bulharsko) – Konanie začaté na návrh RR, JG (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Justičná spolupráca v trestných veciach – Zaistenia a konfiškácia prostriedkov a príjmov z trestnej činnosti v Európskej únii – Smernica 2014/42/EÚ – Článok 4 – Konfiškácia – Článok 7 – Zaistenie – Článok 8 – Procesné záruky – Zaistenie a konfiškácia majetku patriaceho osobe, ktorá nie je účastníkom trestného konania – Vnútroštátna právna úprava, ktorá pre tretie osoby nepredpokladá možnosť opravného prostriedku počas súdneho konania a neumožňuje prípadné vrátenie takého majetku do skončenia trestného konania)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/6

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 12. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd – Bulharsko) – Konanie začaté na návrh RR, JG
      (Vec C-505/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v trestných veciach - Zaistenia a konfiškácia prostriedkov a príjmov z trestnej činnosti v Európskej únii - Smernica 2014/42/EÚ - Článok 4 - Konfiškácia - Článok 7 - Zaistenie - Článok 8 - Procesné záruky - Zaistenie a konfiškácia majetku patriaceho osobe, ktorá nie je účastníkom trestného konania - Vnútroštátna právna úprava, ktorá pre tretie osoby nepredpokladá možnosť opravného prostriedku počas súdneho konania a neumožňuje prípadné vrátenie takého majetku do skončenia trestného konania)
      (2022/C 257/08)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Specializiran nakazatelen săd

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: RR, JG

         Žalovaná: Specializirana prokuratura

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 8 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/42/EÚ z 3. apríla 2014 o zaistení a konfiškácii nástrojov a príjmov z trestnej činnosti v Európskej únii sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej v prípade zaistenia majetku ako prostriedku alebo príjmu z údajnej trestnej činnosti nemá vlastník tohto majetku, ktorý je treťou osobou konajúcou v dobrej viere, počas súdneho konania v rámci trestného konania žiadne právo obrátiť sa na príslušný súd so žiadosťou o vrátenie tohto majetku.

                  2.

                  Článok 4 ods. 1 smernice 2014/42 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá vylučuje konfiškáciu majetku patriaceho tretej osobe konajúcej v dobrej viere a použitého ako prostriedok pre spáchanie trestného činu, a to aj vtedy, keď táto tretia osoba dala tento majetok trvale k dispozícii obvinenej osobe.

         (1)  Ú. v. EÚ C 9, 11.1.2021.


title: Vec C-556/20: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 12. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Francúzsko) – Schneider Electric SA a i./Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Aproximácia právnych predpisov – Smernica 90/435/EHS – Spoločný systém zdaňovania uplatňovaný v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch – Článok 4 a článok 7 ods. 2 – Zamedzenie dvojitému hospodárskemu zdaneniu dividend)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/7

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 12. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État – Francúzsko) – Schneider Electric SA a i./Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance
      (Vec C-556/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Smernica 90/435/EHS - Spoločný systém zdaňovania uplatňovaný v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch - Článok 4 a článok 7 ods. 2 - Zamedzenie dvojitému hospodárskemu zdaneniu dividend)
      (2022/C 257/09)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Conseil d’État

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Schneider Electric SE, Axa SA, BNP Paribas SA, Engie SA, Orange SA, L’Air Liquide, société anonyme pour l’étude et l’exploitation des procédés Georges Claude

         Žalovaní: Premier ministre, Ministre de l’Economie, des Finances et de la Relance

         Výrok rozsudku

      Článok 4 ods. 1 smernice Rady z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch (90/435/EHS) sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že materská spoločnosť je povinná zaplatiť preddavkovú zrážkovú daň v prípade prerozdeľovania ziskov jej dcérskych spoločností v prospech svojich akcionárov, ktoré viedlo k priznaniu nároku na zápočet dane, pokiaľ neboli tieto zisky zdanené daňou z príjmov právnických osôb v bežnej sadzbe dane, ak sumy dlžné na základe tejto preddavkovej zrážkovej dane presahujú prahovú hodnotu 5 % stanovenú v článku 4 ods. 2 tejto smernice. Na takúto právnu úpravu sa nevzťahuje článok 7 ods. 2 uvedenej smernice.

         (1)  Ú. v. EÚ C 9, 11.1.2021.


title: Vec C-570/20: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 5. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – trestné konanie proti BV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Daň z pridanej hodnoty (DPH) – Smernica 2006/112/ES – Podvodné zatajenie splatnej dane – Sankcie – Vnútroštátna právna úprava stanovujúca správnu sankciu a trestnú sankciu za tie isté skutky – Charta základných práv Európskej únie – Článok 49 – Článok 50 – Zásada ne bis in idem – Článok 52 ods. 1 – Obmedzenia zásady ne bis in idem – Požiadavka stanoviť jasné a presné pravidlá – Možnosť zohľadniť výklad vnútroštátnej právnej úpravy poskytnutý vnútroštátnymi súdmi – Potreba stanoviť pravidlá zabezpečujúce primeranosť všetkých uložených sankcií – Sankcie rôznej povahy)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/8

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 5. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – trestné konanie proti BV
      (Vec C-570/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Podvodné zatajenie splatnej dane - Sankcie - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca správnu sankciu a trestnú sankciu za tie isté skutky - Charta základných práv Európskej únie - Článok 49 - Článok 50 - Zásada ne bis in idem - Článok 52 ods. 1 - Obmedzenia zásady ne bis in idem - Požiadavka stanoviť jasné a presné pravidlá - Možnosť zohľadniť výklad vnútroštátnej právnej úpravy poskytnutý vnútroštátnymi súdmi - Potreba stanoviť pravidlá zabezpečujúce primeranosť všetkých uložených sankcií - Sankcie rôznej povahy)
      (2022/C 257/10)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Cour de cassation

         Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      BV

         za účasti: Direction départementale des finances publiques de la Haute-Savoie

         Výrok rozsudku

      Základné právo zaručené v článku 50 Charty základných práv Európskej únie v spojení s jej článkom 52 ods. 1 sa má vykladať v tom zmysle, že

                  —

                  nebráni tomu, aby obmedzenie kumulácie stíhaní a sankcií trestnej povahy v prípade podvodného zatajenia alebo nepriznania dane v oblasti dane z pridanej hodnoty (DPH) stanovenej vnútroštátnou právnou úpravou pre najzávažnejšie prípady vyplývalo len z ustálenej judikatúry, ktorá reštriktívnym spôsobom vykladá právne ustanovenia definujúce podmienky uplatnenia tejto kumulácie, a to pod podmienkou, že v čase spáchania trestného činu bolo možné rozumne predvídať, že sa na tento trestný čin môže vzťahovať kumulácia stíhaní a sankcií trestnej povahy, ale že

                  —

                  bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá v prípade kumulácie peňažnej sankcie a trestu odňatia slobody nezabezpečuje prostredníctvom jasných a presných pravidiel, prípadne tak, ako ich vykladajú vnútroštátne súdy, aby všetky uložené sankcie neprekračovali závažnosť konštatovaného trestného činu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 28, 25.1.2021.


title: Vec C-644/20: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 12. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Poznaniu – Poľsko) – W. J./L. J. a J. J., zastúpení zákonnou zástupkyňou A. P. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Súdna spolupráca v občianskych veciach – Právomoc, rozhodné právo, uznávanie a výkon rozhodnutí vo veciach vyživovacej povinnosti – Určenie rozhodného práva – Haagsky protokol o rozhodnom práve pre vyživovaciu povinnosť – Článok 3 – Obvyklý pobyt oprávneného – Okamih, od ktorého sa určuje obvyklý pobyt – Neoprávnené zadržiavanie dieťaťa)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/8

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 12. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Poznaniu – Poľsko) – W. J./L. J. a J. J., zastúpení zákonnou zástupkyňou A. P.
      (Vec C-644/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Právomoc, rozhodné právo, uznávanie a výkon rozhodnutí vo veciach vyživovacej povinnosti - Určenie rozhodného práva - Haagsky protokol o rozhodnom práve pre vyživovaciu povinnosť - Článok 3 - Obvyklý pobyt oprávneného - Okamih, od ktorého sa určuje obvyklý pobyt - Neoprávnené zadržiavanie dieťaťa)
      (2022/C 257/11)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sąd Okręgowy w Poznaniu

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: W. J.

         Žalovaní: L. J. a J. J., zastúpení zákonnou zástupkyňou A. P.,

         Výrok rozsudku

      Článok 3 Haagskeho protokolu z 23. novembra 2007 o rozhodnom práve pre vyživovaciu povinnosť, ktorý bol schválený v mene Európskeho spoločenstva rozhodnutím Rady 2009/941/ES z 30. novembra 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že na účely určenia rozhodného práva pre pohľadávku na výživné maloletého dieťaťa, ktoré bolo premiestnené jedným z jeho rodičov na územie členského štátu, okolnosť, že súd tohto členského štátu nariadil v rámci iného konania návrat tohto dieťaťa do štátu, v ktorom malo obvyklý pobyt so svojimi rodičmi bezprostredne pred premiestnením, nepostačuje na zabránenie tomu, aby uvedené dieťa mohlo získať obvyklý pobyt na území tohto členského štátu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 53, 15.2.2021.


title: Vec C-718/20 P: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 5. mája 2022 – Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd/Európska komisia (Odvolanie – Dumping – Dovoz určitých bezšvových rúr a rúrok z nehrdzavejúcej ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike – Uloženie konečného antidumpingového cla)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/9

      Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 5. mája 2022 – Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd/Európska komisia
      (Vec C-718/20 P) (1)

      (Odvolanie - Dumping - Dovoz určitých bezšvových rúr a rúrok z nehrdzavejúcej ocele s pôvodom v Čínskej ľudovej republike - Uloženie konečného antidumpingového cla)
      (2022/C 257/12)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd (v zastúpení: K. Adamantopoulos a P. Billiet, advokáti)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: M. Gustafsson, P. Němečková a E. Schmidt, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Zhejiang Jiuli Hi-Tech Metals Co. Ltd znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

         (1)  Ú. v. EÚ C 98, 22.3.2021.


title: Vec C-719/20: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 12. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Comune di Lerici/Provincia di La Spezia (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Verejné zákazky – Nakladanie s odpadom – Zadanie zákazky in house – Smernica 2014/24/EÚ – Články 12 a 72 – Nespĺňanie podmienok „podobnej kontroly“ v dôsledku zlúčenia podnikov – Možnosť hospodárskeho subjektu, ktorý je nástupcom, pokračovať v poskytovaní služieb)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/9

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 12. mája 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato – Taliansko) – Comune di Lerici/Provincia di La Spezia
      (Vec C-719/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné zákazky - Nakladanie s odpadom - Zadanie zákazky in house - Smernica 2014/24/EÚ - Články 12 a 72 - Nespĺňanie podmienok „podobnej kontroly“ v dôsledku zlúčenia podnikov - Možnosť hospodárskeho subjektu, ktorý je nástupcom, pokračovať v poskytovaní služieb)
      (2022/C 257/13)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Comune di Lerici

         Žalovaná: Provincia di La Spezia

         za účasti: IREN SpA, ACAM Ambiente SpA

         Výrok rozsudku

      Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave alebo praxi, podľa ktorej v plnení verejnej zákazky, ktorá bola bez vyhlásenia verejného obstarávania pôvodne zadaná in house uchádzačovi, nad ktorým zadávateľ vykonával spoločnú kontrolu podobnú kontrole, akú vykonáva nad vlastnými organizačnými zložkami, bude automaticky pokračovať hospodársky subjekt, ktorý tohto uchádzača prevzal na základe výzvy na prekladanie ponúk, pokiaľ tento zadávateľ nevykonáva takúto kontrolu nad uvedeným hospodárskym subjektom a nemá v ňom žiadnu kapitálovú účasť.

         (1)  Ú. v. EÚ C 79, 8.3.2021.


title: Vec T-267/22: Žaloba podaná 16. mája 2022 – Consulta/EUIPO – Karlinger (ACASA)

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/41

      Žaloba podaná 16. mája 2022 – Consulta/EUIPO – Karlinger (ACASA)
      (Vec T-267/22)
      (2022/C 257/53)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Consulta GmbH (Cham, Švajčiarsko) (v zastúpení: M. Kinkeldey a S. Brandstätter, Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Mario Karlinger (Sölden, Rakúsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: Slovná ochranná známka Európskej únie ACASA – prihláška ochrannej známka č. 7 587 165

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 20. januára 2022 vo veci R 487/2021-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 72 ods. 2 v spojení s článkom 94 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie zásad judikatúry Súdu Európskej únie týkajúcich sa výkladu právnych noriem nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 2017/1001.


title: Vec T-270/22: Žaloba podaná 17. mája 2022 – Pumpyansky/Rada

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/41

      Žaloba podaná 17. mája 2022 – Pumpyansky/Rada
      (Vec T-270/22)
      (2022/C 257/54)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Dmitry Alexandrovič Pumpyansky (Jekaterinburg, Rusko) (v zastúpení: G. Lansky, P. Goeth, A. Egger, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil na základe článku 263 ZFEÚ rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/397 z 9. marca 2022, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/145/SZBP o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie, ktorým sa narúša alebo ohrozuje územná celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (1), ako aj vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2022/396 z 9. marca 2022 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie narúšajúce alebo ohrozujúce územnú celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (2) (ďalej len „napadnuté akty“), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcu, a

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania podľa článku 134 rokovacieho poriadku.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na protiprávnom porušení základných práv žalobcu, vrátane práva na súkromný a rodinný život, obydlie a komunikáciu, ako aj na vlastníctvo.

                              —

                              Rada tým, že prostredníctvom napadnutých aktov zaradila žalobcu do zoznamu, porušila zásadu proporcionality stanovenú v článku 52 Charty základných práv.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení Rady, ktorého sa dopustila tým, že zaradila meno žalobcu do príloh napadnutých aktov.

                              —

                              Dôvody, na základe ktorých Rada zaradila žalobcu do zoznamu, sú vecne nesprávne.

                              —

                              Rada neidentifikovala individuálne, osobitné a konkrétne dôvody, pre ktoré boli žalobcovi uložené reštriktívne opatrenia, a uvedené dôvody nie sú dostatočne podrobné, čo je v rozpore s povinnosťami Rady.

                              —

                              Predložené dôkazy sú nedostatočné na podporu zaradenia žalobcu do zoznamu prostredníctvom napadnutých aktov.

         (1)  Ú. v. EÚ L 80, s. 31.

         (2)  Ú. v. EÚ L 80, s. 1.


title: Vec T-271/22: Žaloba podaná 17. mája 2022 – Melničenko/Rada

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/42

      Žaloba podaná 17. mája 2022 – Melničenko/Rada
      (Vec T-271/22)
      (2022/C 257/55)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Andrej Melničenko (St. Moritz, Švajčiarsko) (v zastúpení: G. Lansky, P. Goeth, A. Egger, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil na základe článku 263 ZFEÚ rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/397 z 9. marca 2022, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/145/SZBP o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie, ktorým sa narúša alebo ohrozuje územná celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (1), ako aj vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2022/396 z 9. marca 2022 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie narúšajúce alebo ohrozujúce územnú celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (2) (ďalej len „napadnuté akty“), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcu, a

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania podľa článku 134 rokovacieho poriadku.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na protiprávnom porušení základných práv žalobcu, vrátane práva na súkromný a rodinný život, obydlie a komunikáciu, ako aj na vlastníctvo.

                              —

                              Rada tým, že prostredníctvom napadnutých aktov zaradila žalobcu do zoznamu, porušila zásadu proporcionality stanovenú v článku 52 Charty základných práv.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení Rady, ktorého sa dopustila tým, že zaradila meno žalobcu do príloh napadnutých aktov.

                              —

                              Dôvody, na základe ktorých Rada zaradila žalobcu do zoznamu, sú vecne nesprávne.

                              —

                              Rada neidentifikovala individuálne, osobitné a konkrétne dôvody, pre ktoré boli žalobcovi uložené reštriktívne opatrenia, a uvedené dôvody nie sú dostatočne podrobné, čo je v rozpore s povinnosťami Rady.

                              —

                              Predložené dôkazy sú nedostatočné na podporu zaradenia žalobcu do zoznamu prostredníctvom napadnutých aktov.

         (1)  Ú. v. EÚ L 80, s. 31.

         (2)  Ú. v. EÚ L 80, s. 1.


title: Vec T-272/22: Žaloba podaná 17. mája 2022 – Pumpyanskaya/Rada

text:
               4.7.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/43

      Žaloba podaná 17. mája 2022 – Pumpyanskaya/Rada
      (Vec T-272/22)
      (2022/C 257/56)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Galina Evgenyevna Pumpyanskaya (Jekaterinburg, Rusko) (v zastúpení: G. Lansky, P. Goeth a A. Egger, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil na základe článku 263 ZFEÚ rozhodnutie Rady (SZBP) 2022/397 z 9. marca 2022, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/145/SZBP o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie, ktorým sa narúša alebo ohrozuje územná celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (1), ako aj vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2022/396 z 9. marca 2022 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie narúšajúce alebo ohrozujúce územnú celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (2) (ďalej len „napadnuté akty“), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobkyne, a

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania podľa článku 134 rokovacieho poriadku.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení Rady, ktorého sa dopustila tým, že zaradila meno žalobkyne do príloh napadnutých aktov.

                              —

                              Dôvody, na základe ktorých Rada zaradila žalobkyňu do zoznamu, sú vecne nesprávne.

                              —

                              Rada neidentifikovala individuálne, osobitné a konkrétne dôvody, pre ktoré boli žalobkyni uložené reštriktívne opatrenia, a uvedené dôvody nie sú dostatočne podrobné, čo je v rozpore s povinnosťami Rady.

                              —

                              Predložené dôkazy nie sú dostatočné na preukázanie kvalifikovanej väzby medzi žalobkyňou a manželom žalobkyne, keďže prvok „združenie“ podľa napadnutých aktov si vyžaduje väzbu presahujúcu obyčajný rodinný vzťah.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na protiprávnom porušení základných práv žalobkyne, vrátane práva na súkromný a rodinný život, obydlie a komunikáciu, ako aj na vlastníctvo.

                              —

                              Rada tým, že prostredníctvom napadnutých aktov zaradila žalobkyňu do zoznamu, konala v rozpore so zásadou proporcionality a založila svoje rozhodnutie na právnej úprave, ktoré nespĺňa požiadavku predvídateľnosti podľa článku 52 Charty základných práv.

                              —

                              Svojvoľné opatrenie uložené žalobkyni predstavuje rozdielne, diskriminačné zaobchádzanie so žalobkyňou.

         (1)  Ú. v. EÚ L 80, s. 31.

         (2)  Ú. v. EÚ L 80, s. 1.