title: Vec T-356/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  3. apríla 2014 – Debonair Trading Internacional/ÚHVT – Ibercosmetica (SÔ:UNIC) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SÔ:UNIC — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva a skoršia národná slovná ochranná známka SO…?, SO…? ONE, SO…? CHIC a nezapísané slovné ochranné známky — Relatívne dôvody zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Pravdepodobnosť zámeny — Skupina ochranných známok — Článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Článok 15 ods. 2 písm. b) bod iii) nariadenia (ES) č. 2868/95 — Prípustnosť námietky“ )

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/22

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. apríla 2014 – Debonair Trading Internacional/ÚHVT – Ibercosmetica (SÔ:UNIC)
   (Vec T-356/12) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SÔ:UNIC - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva a skoršia národná slovná ochranná známka SO…?, SO…? ONE, SO…? CHIC a nezapísané slovné ochranné známky - Relatívne dôvody zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Pravdepodobnosť zámeny - Skupina ochranných známok - Článok 8 ods. 4 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Článok 15 ods. 2 písm. b) bod iii) nariadenia (ES) č. 2868/95 - Prípustnosť námietky“))
   2014/C 159/30
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Debonair Trading Internacional Lda (Funchal, Madeira) (v zastúpení: T. Alkin, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Ibercosmetica, SA de CV (Mexico City, Mexiko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. júna 2012 (vec R 1033/2011-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Debonair Trading Internacional Lda a Ibercosmetica, SA de CV

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 4. júna 2012 (vec R 1033/2011-4) sa zrušuje v rozsahu, v akom odvolací senát zamietol ako neprípustnú námietku, ktorá sa zakladala na článku 8 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva a týkala sa označenia predloženého spoločnosťou Debonair Trading Internacional Lda, pokiaľ ide o Spojené kráľovstvo a Írsko.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 13.10.2012.


title: Vec F-144/07: Žaloba podaná 24. decembra 2007 – Efstathopoulos/Parlament

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/50

         Žaloba podaná 24. decembra 2007 – Efstathopoulos/Parlament
   (Vec F-144/07)
   (2008/C 92/102)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Spyridon Efstathopoulos (Chalandri, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis a M. Michi, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie rozhodnutia Európskeho parlamentu z 18. apríla 2007 v jeho častiach týkajúcich sa zohľadnenia „príplatku za produktivitu“ v hrubej mzde žalobcu; pri už vykonanom vrátení sumy 390 eur zo starobného dôchodku žalobcu; pri povinnosti vrátenia sumy 10 036,99 eur za obdobie plynúce od marca 2005 do marca 2007; pri mesačnom znížení dôchodku žalobcu o sumu 600 eur za celé obdobie, počas ktorého žalobca poberal sporný príplatok 670 eur, a to medzi marcom 2005 a septembrom 2007
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskeho parlamentu z 18. apríla 2007, PERS-B-AFF-SOCIAL D(2007) 22300 v jeho častiach týkajúcich sa zahrnutia „príplatku za produktivitu“ do hrubého príjmu žalobcu; pri už vykonanom vrátení sumy 390 eur zo starobného dôchodku žalobcu; pri povinnosti vrátenia sumy 10 036,99 eur za obdobie od marca 2005 do marca 2007 a pri mesačnom znížení dôchodku žalobcu o sumu 600 eur za celé obdobie, počas ktorého žalobca poberal sporný príplatok 670 eur, a to medzi marcom 2005 a septembrom 2007,

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu Európskeho parlamentu zo 14. septembra 2007, ktorý zamietol sťažnosť z 9. mája 2007, ktorú žalobca podal proti rozhodnutiu z 18. apríla 2007,

               —

               zrušiť akékoľvek ďalšie rozhodnutie spojené alebo nasledujúce po týchto rozhodnutiach alebo ich vykonávajúce,

               —

               zaviazať Európsky parlament na náhradu trov konania.


title: Vec T-243/13: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. júla 2014 – ICT/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Životné prostredie — Smernica 94/62/ES — Obaly a odpady z obalov — Smernica 2013/2/EÚ — Rúrky, tuby a valce, na ktorých je ovinutý pružný materiál — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť“ )

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/58

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. júla 2014 – ICT/Komisia
   (Vec T-243/13) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Životné prostredie - Smernica 94/62/ES - Obaly a odpady z obalov - Smernica 2013/2/EÚ - Rúrky, tuby a valce, na ktorých je ovinutý pružný materiál - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“))
   2014/C 315/97
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Industrie Cartarie Tronchetti SpA (ICT) (Borgo a Mozzano, Taliansko) (v zastúpení: J.-M. Leprêtre a N. Chahid-Nouraï, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Alcover San Pedro a J.-F. Brakeland, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie smernice Komisie 2013/2/EÚ zo 7. februára 2013, ktorou sa mení a dopĺňa príloha I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov (Ú. v. EÚ L 37, s. 10) v rozsahu, v akom Komisia zapísala do zoznamu príkladov, na ktoré sa uplatňujú kritéria spresňujúce pojem „obaly“ rúrky, tuby a valce, okolo ktorých je ovinutý pružný materiál okrem tých, ktoré sú súčasťou výrobných zariadení a ktoré nie sú používané na prezentáciu výrobku ako predajnej jednotky

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Industrie Cartarie Tronchetti SpA (ICT) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 15.6.2013.


title: Vec F-84/08: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  28. októbra 2010 — Cerafogli/Európska centrálna banka (Verejná služba — Zamestnanci ECB — Žaloba na náhradu škody smerujúca k náhrade škody vyplývajúcej priamo z údajnej protiprávnosti podmienok zamestnania a z pracovných pravidiel pre zamestnancov — Nepríslušnosť súdu Spoločenstva — Oslobodenie od služby z dôvodu zastupovania zamestnancov — Neprípustnosť — Neprispôsobenie pracovnej záťaži — Nesprávny postup)

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/36

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 28. októbra 2010 — Cerafogli/Európska centrálna banka
   (Vec F-84/08) (1)

   (Verejná služba - Zamestnanci ECB - Žaloba na náhradu škody smerujúca k náhrade škody vyplývajúcej priamo z údajnej protiprávnosti podmienok zamestnania a z pracovných pravidiel pre zamestnancov - Nepríslušnosť súdu Spoločenstva - Oslobodenie od služby z dôvodu zastupovania zamestnancov - Neprípustnosť - Neprispôsobenie pracovnej záťaži - Nesprávny postup)
   2011/C 13/69
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Maria Concetta Cerafogli (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Európska centrálna banka (v zastúpení: F. Malfrère a N. Urban, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát)

      Predmet veci

   Zaviazanie ECB na zaplatenie náhrady škody, ktorá bola údajne spôsobená žalobkyni na základe diskriminácie spojenej s jej odborovou činnosťou

      Výrok rozsudku

               1.

               Európska centrálna banka je povinná zaplatiť M. Cerafogliovej sumu vo výške 5 000 eur.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Európska centrálna banka znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť tretinu trov konania vynaložených M. Cerafogliovou.

               4.

               M. Cerafogli znáša dve tretiny svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 327, 20.12.2008, s. 43.


title: Vec T-97/06: Žaloba podaná  29. marca 2006  – Neoperl/ÚHVT

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/44

         Žaloba podaná 29. marca 2006 – Neoperl/ÚHVT
   (Vec T-97/06)
   (2006/C 131/82)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Neoperl GmbH (Müllheim, Nemecko) (v zastúpení: H. Börjes-Pestalozza, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie R 0612/2005-4 a zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu zverejniť prihlášku ochrannej známky Spoločenstva č. 3 636 206 za účelom jej zápisu.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: trojrozmerná ochranná známka „Sanitärschlauch“ pre výrobky tried 11 a 17 – prihláška č. 3 636 206.
   Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.
   Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: prihlásená ochranná známka nemá potrebnú rozlišovaciu spôsobilosť v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 (1).

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES, L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 185).


title: Vec C-428/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank 's-Gravenhage (Holandsko) 29. septembra 2008 – Monsanto Technology LLC/Cefetra BV, Cefetra Feed Service BV, Cefetra Futures BV, Argentínska republika a Miguel Santiago Campos, v jeho postavení ako štátneho tajomníka pre poľnohospodárstvo, chov dobytka, rybné hospodárstvo a výživu a Monsanto Technology LLC/Vopak Agencies Rotterdam BV a Alfred C. Toepfer International GmbH

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank 's-Gravenhage (Holandsko) 29. septembra 2008 – Monsanto Technology LLC/Cefetra BV, Cefetra Feed Service BV, Cefetra Futures BV, Argentínska republika a Miguel Santiago Campos, v jeho postavení ako štátneho tajomníka pre poľnohospodárstvo, chov dobytka, rybné hospodárstvo a výživu a Monsanto Technology LLC/Vopak Agencies Rotterdam BV a Alfred C. Toepfer International GmbH
   (Vec C-428/08)
   (2008/C 313/24)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Rechtbank 's-Gravenhage
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Monsanto Technology LLC

      Žalovaní:

               1.

               Cefetra BV

               2.

               Cefetra Feed Service BV

               3.

               Cefetra Futures BV

               4.

               Argentínska republika a Miguel Santiago Campos, v jeho postavení ako štátneho tajomníka pre poľnohospodárstvo, chov dobytka, rybné hospodárstvo a výživu

      Žalobkyňa: Monsanto Technology LLC

      Žalovaní:

               1.

               Vopak Agencies Rotterdam BV

               2.

               Alfred C. Toepfer International GmbH

         Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/44/ES zo 6. júla 1998 o právnej ochrane biotechnologických vynálezov (1) vykladať v tom zmysle, že je možné odvolávať sa na ochranu stanovenú v tomto článku aj v situácii, aká je v tomto konaní, v ktorej výrobok (reťazec DNA) je obsiahnutý v materiáli dovezenom do Európskej únie (sójovej múčke) a v čase tvrdeného porušenia neplní svoju funkciu, avšak ju splnil alebo možno po izolovaní z materiálu a vložení do bunky organizmu ju môže znovu plniť?

               2.

               Vychádzajúc z výskytu reťazca DNA opísaného v patentovom nároku 6 patentu č. EP 0 546 090 v sójovej múčke dovezenej do Spoločenstva spoločnosťami Cefetra a ACTI a vychádzajúc zo skutočnosti, že DNA v zmysle článku 9 smernice 98/44/ES bola obsiahnutá v sójovej múčke a že už tam neplní svoju funkciu:
               Zakazuje v tomto prípade ochrana patentu stanovená smernicou na biologický materiál, najmä článok 9, aby vnútroštátne patentové právo poskytovalo výrobku (DNA) ako takému (okrem toho) absolútnu ochranu bez ohľadu na to, či DNA plní svoju funkciu a má sa teda ochrana článku 9 smernice pre prípad upravený v tomto článku, že výrobok obsahujúci genetické informácie alebo pozostávajúci z genetických informácií a obsiahnutý v materiáli, ktorý potom obsahuje genetickú informáciu, považovať za taxatívne upravenú?

               3.

               Je pre zodpovedanie predchádzajúcej otázky relevantné, že patent č. EP 0 546 090 bol prihlásený a udelený (19. júna 1996) pred prijatím smernice 98/44/ES a že podľa vnútroštátneho patentového práva sa na výrobok vzťahovala takáto absolútna ochrana predtým, ako bola prijatá smernica?

               4.

               Môže Súdny dvor pri odpovediach na predchádzajúce otázky zohľadniť Dohodu o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva (TRIPS), najmä články 27 a 30?

      (1)  Ú. v. ES L 213, s. 13; Mim. vyd. 13/020, s. 395.


title: Vec F-55/10 RENV: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  15. októbra 2014 – Moschonaki/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Vrátenie veci Súdu pre verejnú službu po zrušení — Prijímanie — Interné oznámenie o voľnom pracovnom mieste inštitúcie — Podmienky prijatia uvedené v oznámení o voľnom pracovnom mieste — Voľná úvaha menovacieho orgánu)

text:
               24.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 421/46

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 15. októbra 2014 – Moschonaki/Komisia
   (Vec F-55/10 RENV)
   ((Verejná služba - Úradníci - Vrátenie veci Súdu pre verejnú službu po zrušení - Prijímanie - Interné oznámenie o voľnom pracovnom mieste inštitúcie - Podmienky prijatia uvedené v oznámení o voľnom pracovnom mieste - Voľná úvaha menovacieho orgánu))
   2014/C 421/63
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Chrysanthe Moschonaki (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: N. Lhoëst, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Vrátenie veci po zrušení – Návrh na zrušenie rozhodnutia, ktorým sa zamieta zohľadnenie kandidatúry žalobkyne na miesto asistentky v knižnici a návrh na uloženie povinnosti Komisii na zaplatiť určitú sumu žalobkyni ako náhradu za majetkovú a nemajetkovú ujmu

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie z 30. septembra 2009, ktorým Európska komisia zamietla kandidatúru pani Moschonakiovej na miesto „asistentky v knižnici/dokumentaristky“, sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná zaplatiť pani Moschonakiovej sumu vo výške 5  000 eur.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy, ktoré vznikli pani Moschonakiovej vo veciach F–55/10, T–476/11 P a F–55/10 RENV.


title: Vec C-486/04: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 23. novembre 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Posúdenie vplyvov určitých projektov na životné prostredie — Zhodnotenie odpadu — Zariadenie na výrobu elektrickej energie spaľovaním palivového derivátu z odpadov a biomasy z Massafry (Taranto) — Smernice 75/442/EHS a 85/337/EHS)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/6

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 23. novembre 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-486/04) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Posúdenie vplyvov určitých projektov na životné prostredie - Zhodnotenie odpadu - Zariadenie na výrobu elektrickej energie spaľovaním palivového derivátu z odpadov a biomasy z Massafry (Taranto) - Smernice 75/442/EHS a 85/337/EHS)
   (2006/C 331/09)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. van Beek, splnomocnený zástupca, A. Capobianco a F. Louis, advokáti)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: I. M. Braguglia, splnomocnený zástupca, M. Fiorilli a G. Fiengo, advokáti)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Článok 2 ods. 1 a článok 4 ods. 1, ods. 2 a ods. 3 smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 15/001 s. 248) zmenenej a doplnenej smernicou Rady 97/11/ES z 3. marca 1997 (Ú. v. ES L 73, s. 5; Mim. vyd. 15/003 s. 151) – Zariadenie na výrobu elektrickej energie spaľovaním palivového derivátu z odpadov a biomasy z Massafry (Taranto)
   Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že

                           —

                           nepodriadila postupu posudzovania vplyvov na životné prostredie zariadenie v Massafre určené na spaľovanie palivového derivátu z odpadov a biomasy s kapacitou prekračujúcou 100 ton denne a spadajúce do pôsobnosti prílohy I bodu 10 smernice Rady 85/337 z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 97/11/ES z 3. marca 1997,

                           —

                           prijala článok 3 ods. 1 dekrétu predsedu Rady ministrov z 3. septembra 1999 s názvom „Akt orientácie a koordinácie, ktorým sa mení a dopĺňa skorší Akt orientácie a koordinácie pre implementáciu článku 40 ods. 1 zákona č. 146 z 22. februára 1994 o ustanoveniach týkajúcich sa posudzovania vplyvov na životné prostredie“, ktorým bola zmenená a doplnená príloha A písm. i) a l) dekrétu prezidenta republiky z 12. apríla 1996 s názvom „Akt orientácie a koordinácie prijatý na vykonanie článku 40 ods. 1 zákona č. 146 z 22. februára 1994 o ustanoveniach týkajúcich sa posudzovania vplyvov na životné prostredie“ a ktorý umožnil neuplatnenie postupu posudzovania vplyvov na životné prostredie upraveného v článku 2 ods. 1 a článku 4 ods. 1 smernice 85/337, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 97/11 na projekty určené na zhodnotenie nebezpečného odpadu a odpadu, ktorý nie je nebezpečný, s kapacitou presahujúcou 100 ton denne a patriace do prílohy I uvedenej smernice a

                           —

                           prijala článok 3 ods. 1 dekrétu predsedu Rady ministrov z 3. septembra 1999, ktorý na účely určenia, či má byť posúdený vplyv na životné prostredie projektu spadajúceho do pôsobnosti prílohy II smernice 85/337 zmenenej a doplnenej smernicou 97/11, stanovuje nedostatočné kritérium, keďže môže viesť k vylúčeniu z povinnosti posúdenia niektorých projektov, ktoré majú podstatný vplyv na životné prostredie,

                     nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 2 ods. 1 a článku 4 ods. 1, 2 a 3 tejto smernice.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 5.2.2005.


title: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 28. januára 2005 vo veci C-208/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État): Inter-Environnement Wallonie ASBL proti Région wallone. (Článok 104 ods. 3 rokovacieho poriadku — Smernica 75/442/EHS a 91/156/EHS — Pojem „odpad“ — Zoznam látok porovnateľných s výrobkami)

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/12

      UZNESENIE SÚDNEHO DVORA

   (piata komora)
   z 28. januára 2005
   vo veci C-208/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État): Inter-Environnement Wallonie ASBL proti Région wallone. (1)

   (Článok 104 ods. 3 rokovacieho poriadku - Smernica 75/442/EHS a 91/156/EHS - Pojem „odpad“ - Zoznam látok porovnateľných s výrobkami)
   (2005/C 106/24)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-208/04, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Conseil d'État (Belgicko) z 29. apríla 2004 a doručený Súdnemu dvoru 11. mája 2004, ktorý súvisí s konaním: Inter-Environnement Wallonie ASBL proti Région wallone, Súdny dvor (piata komora), v zložení: predsedkyňa piatej komory R. Silva de Lapuerta, sudcovia P. Kūris (spravodajca), J. Klučka, generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: R. Grass, vydal dňa 28. januára 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:

               Nie je v súlade s článkom 1 písm. a) smernice Rady č. 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch, zmenenej smernicou Rady č. 91/156/EHS z 18. marca 1991 vytvorenie členskými štátmi novej kategórie skupiny látok, ktoré nepatria ani do skupiny odpadov, ani do skupiny výrobkov, ktoré však predsa môžu buď zodpovedať definícii odpadov vyplývajúcej z článku 1 písm. a) alebo obsahovať látky alebo predmety zodpovedajúce tejto samotnej definícii „odpadu“ v zmysle tejto smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 10.7.2004


title: Vec C-47/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Haarlem (Holandsko) 1. februára 2017 – X/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Haarlem (Holandsko) 1. februára 2017 – X/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Vec C-47/17)
   (2017/C 112/33)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Haarlem

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: X

      Žalovaný: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je dožiadaný členský štát vzhľadom na cieľ, obsah a pôsobnosť dublinského nariadenia (1) a smernice o azylových konaniach (2) povinný odpovedať na žiadosť o preskúmanie upravenú v článku 5 ods. 2 vykonávacieho nariadenia (3) v lehote dvoch týždňov?

               2.

               Má sa v prípade zápornej odpovede na prvú otázku vzhľadom na článok 5 ods. 2 poslednú vetu vykonávacieho nariadenia uplatniť maximálna jednomesačná lehota stanovená v článku 20 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 343/2003 (4) (teraz článok 25 ods. 1 dublinského nariadenia)?

               3.

               Má dožiadaný členský štát v prípade zápornej odpovede na prvú a druhú otázku vzhľadom na výraz „sa snaží“ uvedený v článku 5 ods. 2 vykonávacieho nariadenia k dispozícii primeranú lehotu na vybavenie žiadosti o preskúmanie?

               4.

               Pokiaľ musí dožiadaný členský štát skutočne v primeranej lehote odpovedať na žiadosť o preskúmanie upravenú v článku 5 ods. 2 vykonávacieho nariadenia, ide ešte o primeranú lehotu po uplynutí

                        viac ako šiestich mesiacov

                  , ako je to v spore vo veci samej? Ak je odpoveď na túto otázku záporná, čo teda treba chápať pod výrazom „primeraná lehota“?

               5.

               Aké dôsledky treba vyvodiť z toho, že dožiadaný členský štát nevybaví žiadosť o preskúmanie do dvoch týždňov ani do jedného mesiaca, ani v primeranej lehote? Je v takom prípade žiadajúci členský štát zodpovedný za vecné posúdenie žiadosti o azyl podanej cudzincom alebo táto zodpovednosť prináleží dožiadanému členskému štátu?

               6.

               Ak treba vychádzať z toho, že v dôsledku včasného nekonania vo veci žiadosti o preskúmanie upravenej v článku 5 ods. 2 vykonávacieho nariadenia sa dožiadaný členský štát stáva zodpovedným za vecné posúdenie žiadosti o azyl, v akej lehote má žiadajúci členský štát, t. j. žalovaný v spore vo veci samej, oznámiť túto informáciu cudzincovi?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov (Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 31).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany (Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 60).

      (3)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1560/2003 z 2. septembra 2003, ktoré ustanovujú podrobné pravidlá na uplatňovanie nariadenia Rady (ES) č. 343/2003 ustanovujúceho kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o azyl podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov (Ú. v. ES L 222, 2003, s. 3; Mim. vyd. 19/006, s. 200).

      (4)  Nariadenie Rady (ES) z 18. februára 2003 ustanovujúce kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o azyl podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov (Ú. v. ES L 50, 2003, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 109).


title: Vec C-81/15: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 2. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias – Grécko) – Kapnoviomichania Karelia AE/Ypourgos Oikonomikon (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — Všeobecný systém spotrebných daní — Smernica 92/12/EHS — Tabakové výrobky v režime podmienečného oslobodenia od spotrebnej dane — Zodpovednosť oprávneného vlastníka skladu — Možnosť členských štátov pripísať oprávnenému vlastníkovi skladu spoločnú a nerozdielnu zodpovednosť za zaplatenie peňažných sankcií uložených osobám, ktoré sa dopustili pašovania — Zásady proporcionality a právnej istoty)

text:
               8.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/10

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 2. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias – Grécko) – Kapnoviomichania Karelia AE/Ypourgos Oikonomikon
   (Vec C-81/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Všeobecný systém spotrebných daní - Smernica 92/12/EHS - Tabakové výrobky v režime podmienečného oslobodenia od spotrebnej dane - Zodpovednosť oprávneného vlastníka skladu - Možnosť členských štátov pripísať oprávnenému vlastníkovi skladu spoločnú a nerozdielnu zodpovednosť za zaplatenie peňažných sankcií uložených osobám, ktoré sa dopustili pašovania - Zásady proporcionality a právnej istoty))
   (2016/C 287/12)
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Symvoulio tis Epikrateias

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Kapnoviomichania Karelia AE

      Žalovaný: Ypourgos Oikonomikon

      Výrok rozsudku

   Smernica Rady 92/12/EHS z 25. februára 1992 o všeobecnom systéme, držbe, preprave a kontrole tovarov podliehajúcich spotrebným daniam, zmenená a doplnená smernicou Rady 92/108/EHS zo 14. decembra 1992, s prihliadnutím na všeobecné zásady práva Únie a osobitne na zásady právnej istoty a proporcionality sa má vykladať v tom zmysle, že bráni ustanoveniu vnútroštátneho práva – akým je ustanovenie dotknuté vo veci samej, podľa ktorého môže byť za zaplatenie peňažných sankcií uložených v prípade porušenia spáchaného v priebehu prepravy tovaru v režime podmienečného oslobodenia od dane spoločne a nerozdielne zodpovedný okrem iného vlastník tohto tovaru, pokiaľ je zmluvne viazaný s osobami, ktoré sa takého konania dopustili a ktoré možno považovať za jeho splnomocnencov –, podľa ktorého oprávnený vlastník skladu môže byť uznaný za spoločne a nerozdielne zodpovedného za zaplatenie uvedených súm bez toho, aby sa tejto zodpovednosti mohol zbaviť predložením dôkazu, že s konaním osôb, ktoré sa dopustili porušenia, nemal vôbec nič spoločné, aj keď podľa vnútroštátneho súkromného práva nie je držiteľom tovaru v čase spáchania porušenia a nie je zmluvne viazaný s osobou, ktorá sa tohto porušenia dopustila a ktorú nemožno považovať za osobu konajúcu v postavení jeho splnomocnenca.

      (1)  Ú. v. EÚ C 138, 27.4.2015.


title: Vec C-273/06: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z  26. januára 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien – Rakúsko) – Auto Peter Petschenig GmbH/Toyota Frey Austria GmbH (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Hospodárska súťaž — Dohoda o distribúcii motorových vozidiel — Výnimka podľa kategórie — Nariadenie (ES) č. 1475/95 — Článok 5 ods. 3 — Vypovedanie dohody dodávateľom — Nadobudnutie účinnosti nariadenia (ES) č. 1400/2002 — Potreba reorganizovať distribučnú sieť)

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/11

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 26. januára 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien – Rakúsko) – Auto Peter Petschenig GmbH/Toyota Frey Austria GmbH
   (Vec C-273/06) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Hospodárska súťaž - Dohoda o distribúcii motorových vozidiel - Výnimka podľa kategórie - Nariadenie (ES) č. 1475/95 - Článok 5 ods. 3 - Vypovedanie dohody dodávateľom - Nadobudnutie účinnosti nariadenia (ES) č. 1400/2002 - Potreba reorganizovať distribučnú sieť)
   (2007/C 82/21)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Handelsgericht Wien
   Účastníci konania vo veci samej

      Žalobca: Auto Peter Petschenig GmbH

      Žalovaný: Toyota Frey Austria GmbH
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Handelsgericht Wien – Výklad článku 5 ods. 3 prvej vety prvej zarážky nariadenia Komisie (ES) č. 1475/95 z 28. júna 1995 o uplatňovaní článku 85 ods. 3 Zmluvy na niektoré kategórie dohôd o distribúcii a servise motorových vozidiel (Ú. v. ES L 145, s. 25) a nariadenia Komisie (ES) č. 1400/2002 z 31. júla 2002 o uplatňovaní článku 81 ods. 3 Zmluvy na niektoré kategórie vertikálnych dohôd a zosúladených postupov v sektore motorových vozidiel (Ú. v. ES L 203, s. 30) – Vypovedanie dohody o distribúcii dodávateľom s výpovednou lehotou jedného roka odôvodnené potrebou reorganizovať distribučnú sieť ako celok alebo jej podstatnú časť z dôvodu nadobudnutia účinnosti nariadenia (ES) č. 1400/2002
   Výrok uznesenia

               1.

               Samotné nadobudnutie účinnosti nariadenia Komisie (ES) č. 1400/2002 z 31. júla 2002 o uplatňovaní článku 81 ods. 3 Zmluvy na niektoré kategórie vertikálnych dohôd a zosúladených postupov v sektore motorových vozidiel nevyvolalo potrebu reorganizácie distribučnej siete dodávateľa v zmysle článku 5 ods. 3 prvej vety prvej zarážky nariadenia Komisie (ES) č. 1475/95 z 28. júna 1995 o uplatňovaní článku [81] ods. 3 Zmluvy na niektoré kategórie dohôd o distribúcii a servise motorových vozidiel. Toto nadobudnutie účinnosti však mohlo podľa miery špecifickej organizácie distribučnej siete jednotlivého dodávateľa vyvolať potrebu tak významných zmien, že tieto zmeny predstavujú skutočnú reorganizáciu v zmysle tohto ustanovenia.

               2.

               Pokiaľ dodávateľ zavedie po nadobudnutí účinnosti nariadenia č. 1400/2002 selektívny distribučný systém, v rámci ktorého, na jednej strane, distribútori už nepodliehajú obmedzeniam, čo sa týka územia, na ktorom môžu predávať zmluvný tovar a, na druhej strane, schválení zmluvní servisní pracovníci môžu obmedziť svoju činnosť len na poskytovanie servisu opráv a údržby, môže to predstavovať reorganizáciu distribučnej siete v zmysle článku 5 ods. 3 prvej vety prvej zarážky nariadenia č. 1475/95. Je vecou vnútroštátnych súdov a rozhodcovských orgánov, aby posúdili, či pri zohľadnení všetkých konkrétnych okolností sporu, ktorý prejednávajú a najmä so zreteľom na dôkazy predložené dodávateľom s týmto cieľom, ide o takýto prípad.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006.


title: Vec T-152/12: Žaloba podaná 4. apríla 2012 — Deutsche Post/Komisia

text:
               9.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/30

         Žaloba podaná 4. apríla 2012 — Deutsche Post/Komisia
   (Vec T-152/12)
   2012/C 165/51
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deutsche Post AG (Bonn, Nemecko) (v zastúpení: J. Sedemund, T. Lübbig a M. Klasse, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 1, ako aj články 4 až 6 rozhodnutia Európskej komisie z 25. januára 2012 o opatrení Nemecka C 36/2007 (predtým NN 25/2007) v prospech spoločnosti Deutsche Post AG [dokument Komisie č. K(2012) 184 v konečnom znení],

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza trinásť žalobných dôvodov.

               A.

               Na podporu návrhu na zrušenie článku 1, ako aj článkov 4 až 6 rozhodnutia Európskej komisie z 25. januára 2012 žalobkyňa uvádza 10 žalobných dôvodov:

                           1.

                           Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                           z dôvodu nesprávneho zaradenia čiastočného štátneho financovania nákladov na dôchodky vyplácané bývalým štátnym podnikom ako štátnej pomoci, čo odporuje aj judikatúre Súdu prvého stupňa vo veci „Combus“ (1).

                           2.

                           Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 108 ods. 1 ZFEÚ a článku 1 písm. b) bodu i) nariadenia (ES) č. 659/1999 (2)

                           z dôvodu nesprávneho zaradenia čiastočného štátneho financovania nákladov na dôchodky ako „novej pomoci“.

                           3.

                           Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                           chybným považovaním regulovaných cien za prvok pomoci v rozpore s judikatúrou Súdneho dvora vo veci PreussenElektra (3), ako aj kritikou jednoduchej (údajne) chybnej kalkulácie nákladov medzi dve skupiny výrobkov ako prvku pomoci.

                           4.

                           Štvrtý žalobný dôvod je založený na prekročení právomoci a rozsahu voľnej úvahy ako aj na porušení zákazu diskriminácie a povinnosti lojálnej spolupráce s inými členskými štátmi
                           retroaktívnym zásahom do vnútroštátnej regulácie cien napriek dlhoročnej znalosti tejto regulácie a v rozpore s doterajšou rozhodovacou praxou Komisie.

                           5.

                           Piaty žalobný dôvod je založený na článku 107 ods. 1 a 3 ZFEÚ
                           nesprávnym stanovením príspevkov na sociálne zabezpečenie platených súkromnými súťažiteľmi („benchmark“), ako aj fiktívnym zvýšením skutočnej hrubej mzdy platov úradníkov ako vymeriavacieho základu pre uplatnenie „benchmark“.

                           6.

                           Šiesty žalobný dôvod je založený na nedostatočnom odôvodnení v zmysle článku 296 ZFEÚ
                           tým, že značne rozsiahly obsah napadnutého rozhodnutia je sčasti nejasný, rozporuplný resp. nezrozumiteľný a nie je jednoznačná súvislosť medzi jednotlivými časťami.

                           7.

                           Siedmy žalobný dôvod je založený na porušení zásady určitosti a článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                           z dôvodu rozporuplného popisu a nerozpoznateľného základu pre výpočet sumy, ktorá sa má vrátiť.

                           8.

                           Ôsmy žalobný dôvod je založený na porušení práva na „primeranú dĺžku konania“ ako súčasti práva na „riadnu správu“ v zmysle článku 41 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „charta“), ako aj porušení článku 10 ods. 1 nariadenia č. 659/1999
                           tým, že konanie trvalo 12 rokov od začatia konania v roku 1999 až do vydania napadnutého rozhodnutia 25. januára 2012.

                           9.

                           Deviaty žalobný dôvod je založený na porušení práva na „riadnu správu vecí verejných“ podľa článku 41 ods. 1 charty, ako aj porušení článku 15 nariadenia č. 659/1999
                           úplnou nečinnosťou v súvislosti s reguláciou cien podľa § 20 ods. 2 PostG, o ktorej Komisia vedela najneskôr v roku 1999, avšak až po jedenástich rokoch rozhodnutím z 10. mája 2011 o rozšírení konania sa stala predmetom rozhodnutia.

                           10.

                           Desiaty žalobný dôvod je založený na porušení základných zásad právnej istoty, legitímnej dôvery a riadnej správy vecí verejných, ako aj článku 7 ods. 1 nariadenia č. 659/1999
                           neuznaním definitívnej povahy rozhodnutia z roku 2002, ktoré podľa Komisie v rozpore s povinnosťou vyplývajúcou z článku 7 ods. 1 nariadenia č. 659/1999 taxatívne neupravilo štátne opatrenia, o ktoré išlo v konaní a ku ktorým patrili aj náklady na dôchodky.

               B.

               Na podporu svojho návrhu na zrušenie článku 2 rozhodnutia Komisie z 25. januára 2012 žalobkyňa uvádza tri ďalšie žalobné dôvody:

                           11.

                           Jedenásty žalobný dôvod je založený na porušení zásad riadnej správy vecí verejných a primeranej dĺžky konania
                           kvôli protiprávnemu opomenutiu uskutočnenia preskúmania existencie „nadmernej náhrady“ formou „finančnej kompenzácie“ od roku 1999, ako už Súd prvého stupňa konštatoval v rozsudku z 1. júla 2008, Deutsche Post/Komisia, T-266/02.

                           12.

                           Dvanásty žalobný dôvod je založený na porušení článku 106 ods. 2 ZFEÚ
                           nedostatočným odôvodnením skutočnosti, že vo veci samej nie je splnené 4. kritérium rozsudku Altmark (4).

                           13.

                           Trinásty žalobný dôvod je založený na nesprávnom uplatnení skutkovej podstaty štátnej pomoci uvedenej v článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                           tým, že „finančná kompenzácia“ nespĺňa znaky skutkovej podstaty služby všeobecného hospodárskeho záujmu v zmysle článku 106 ods. 2 ZFEÚ.

      (1)  Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. marca 2004, Danske Busvognmænd/Komisia (T-157/01, Zb. s. II-917).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES, L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).

      (3)  Rozsudok Súdneho dvora z 13. marca 2001,, Preussen Elektra (C-379/98, Zb. s. I-2099).

      (4)  Rozsudok z 24. júla 2003, Altmark Trans a Regierungspräsidium Magdeburg (C-280/00, Zb. s. I-7747).


title: Vec F-7/06: Žaloba podaná  23. januára 2006  – B/Komisia

text:
               22.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/35

         Žaloba podaná 23. januára 2006 – B/Komisia
   (Vec F-7/06)
   (2006/C 96/55)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: B (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues a A. Jaume, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 10. októbra 2005, ktorým sa zamietla sťažnosť žalobkyne spolu s rozhodnutím menovacieho orgánu z 26. apríla 2005, ktorým sa žalobkyni odmietla priznať príspevok na expatriáciu,

               —

               zaviazať žalovanú na vyplatenie príspevku na expatriáciu žalobkyni odo dňa jej nástupu do funkcie,

               —

               zaviazať žalovanú na vyplatenie úrokov z omeškania odo dňa rozhodnutia vo veci,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa, ktorá je úradníčkou Komisie, napáda rozhodnutie o konečnom určení jej práv, ktorým jej žalovaná odmietla priznať príspevok na expatriáciu.
   Na podporu svojej žaloby uvádza v prvom rade porušenie článku 4 ods. 1 písm. a) prílohy VII služobného poriadku. Takisto uvádza námietku nezákonnosti v tom zmysle, že uplatnenie podmienky štátnej príslušnosti stanovenej v prvej zarážke uvedeného ustanovenia na úradníkov, ktorí majú štátnu príslušnosť tak členského štátu výkonu práce ako aj iného členského štátu, porušuje zásady nediskriminácie a rovnosti zaobchádzania.
   Žalobkyňa ďalej tvrdí, že v každom prípade spĺňa podmienku pobytu stanovenú v druhej zarážke predmetného ustanovenia.
   Subsidiárne žalobkyňa uvádza porušenie článku 4 ods. 1 písm. b) prílohy VII služobného poriadku v rozsahu, v akom napadnuté rozhodnutie nezohľadňuje skutočnosť, že žalobkyňa spĺňa tak kritérium štátnej príslušnosti ako aj kritérium pobytu stanovené v tomto ustanovení.
   Ďalej žalobkyňa subsidiárne uvádza porušenie článku 4 ods. 3 prílohy VII služobného poriadku v rozsahu, v akom toto ustanovenie nemožno vykladať v tom zmysle, že úradníkovi s dvojakým občianstvom ukladá vzdať sa občianstva členského štátu výkonu práce na to, aby mal nárok na príspevok na expatriáciu.


title: Vec F-107/12: Žaloba podaná 28. septembra 2012 — ZZ/EIB

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/41

         Žaloba podaná 28. septembra 2012 — ZZ/EIB
   (Vec F-107/12)
   2012/C 366/83
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: L. Levi, advokát)

      Žalovaná: Európska investičná banka

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie implicitného rozhodnutia EIB nezapočítať revalorizované odpracované roky do dôchodku žalobcu

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť implicitné rozhodnutie zamietajúce žiadosť žalobcu z 10. júla 2011, aby Európska investičná banka vykonala započítanie jeho revalorizovaných odpracovaných rokov do dôchodku a navyše vyplatenie sumy zhodnej s touto revalorizáciou,

               —

               zaviazať Európsku investičnú banku priznať žalobcovi príjem dosiahnutý revalorizáciou jeho odpracovaných rokov, ktorý zodpovedá dodatočnému poisteniu v dĺžke šiestich rokov a jedného mesiaca,

               —

               zaviazať Európsku investičnú banku na uhradenie sumy stanovenej ex aequo et bono a na vyplatenie odškodného predbežne vo výške 5 000 eur z titulu náhrady nemajetkovej ujmy,

               —

               zaviazať Európsku investičnú banku na náhradu trov konania.


title: Vec C-316/12: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 4. decembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Frankfurt am Main — Nemecko) — J. Sebastian Guevara Kamm/TAM Airlines S.A./TAM Linhas Aereas S.A.

text:
               2.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/16

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 4. decembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Frankfurt am Main — Nemecko) — J. Sebastian Guevara Kamm/TAM Airlines S.A./TAM Linhas Aereas S.A.
   (Vec C-316/12) (1)

   2013/C 63/30
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 295, 29.9.2012.


title: Vec T-586/10: Žaloba podaná 22. decembra 2010 — Aktieselskabet af 21. november 2001 /ÚHVT — Parfums Givenchy (only givenchy)

text:
               12.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/19

         Žaloba podaná 22. decembra 2010 — Aktieselskabet af 21. november 2001/ÚHVT — Parfums Givenchy (only givenchy)
   (Vec T-586/10)
   2011/C 80/36
   Jazyk žaloby: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Aktieselskabet af 21. november 2001 (Brande, Dánsko) (v zastúpení: C. Christiansen, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Parfums Givenchy SA (Levallois Perret, Francúzsko)

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 7. októbra 2010 vo veci R 1556/2009-2 a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: farebná obrazová ochranná známka „only givenchy“ pre tovary v triede 3 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 3980241.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: dánska slovná ochranná známka č. VR 2001 03359 „ONLY“ okrem iného pre tovary v triedach 3 a 9; dánska slovná ochranná známka č. VR 2000 02183 „ONLY“ pre tovary v triede 25; slovná ochranná známka Spoločenstva č. 638833 „ONLY“ pre tovary v triedach 14, 18 a 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia Rady č. 207/2009, pretože odvolací senát prijal nesprávny záver, že neexistuje nebezpečenstvo zámeny a že relevantná časť verejnosti by nedokázala určiť väzbu alebo súvislosť medzi skoršími ochrannými známkami a napadnutou ochrannou známkou.


title: Vec C-99/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgicko) 24. februára 2012 — Eurofit SA/Bureau d’intervention et de restitution belge (BIRB)

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgicko) 24. februára 2012 — Eurofit SA/Bureau d’intervention et de restitution belge (BIRB)
   (Vec C-99/12)
   2012/C 138/07
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Eurofit SA

      Žalovaný: Bureau d’intervention et de restitution belge (BIRB)

      Prejudiciálna otázka

   Je možné považovať prípad, ak príslušné orgány neposkytnú hospodárskemu subjektu požadované informácie alebo oznámia úmyselne mylné informácie, čím nepriaznivo ovplyvnia jeho posúdenie, pokiaľ ide o spoľahlivosť zmluvného partnera, ktorý je podozrivý z podvodu, za prípad vyššej moci v zmysle nariadenia č. 3665/87, ktorým sa stanovujú spoločné podrobné pravidlá uplatňovania vývozných náhrad za poľnohospodárske výrobky (1)?

      (1)  Nariadenie Komisie (EHS) č. 3665/87 z 27. novembra 1987, ktorým sa stanovujú spoločné podrobné pravidlá uplatňovania vývozných náhrad za poľnohospodárske výrobky [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 351, s. 1).


title: Vec C-180/16 P: Odvolanie podané 29. marca 2016: Toshiba Corporation proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 19. januára 2016 vo veci T-404/12, Toshiba Corporation/Európska komisia

text:
               17.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/14

         Odvolanie podané 29. marca 2016: Toshiba Corporation proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 19. januára 2016 vo veci T-404/12, Toshiba Corporation/Európska komisia
   (Vec C-180/16 P)
   (2016/C 175/16)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Toshiba Corporation (v zastúpení: J. F. MacLennan, solicitor, A. Schulz, Rechtsanwalt, S. Sakellariou, dikigoros, J. Jourdan, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-404/12, a

                           i.

                           zrušil rozhodnutie Európskej komisie vo veci COMP/39.966 – Rozvádzače izolované plynom – opätovné prijatie, alebo

                           ii.

                           znížil výšku pokuty uloženej spoločnosti Toshiba podľa článku 261 ZFEÚ, alebo

                           iii.

                           vrátil vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol v súlade s právnym názorom Súdneho dvora uvedeným v jeho rozsudku, a v každom prípade

               —

               uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Toto odvolanie sa zakladá na troch odvolacích dôvodoch:

               a)

               prvý odvolací dôvod: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď dospel k záveru, že Európska komisia neporušila právo spoločnosti Toshiba na obhajobu, a to konkrétne pokiaľ ide o skutočnosť, že Komisia pred opätovným prijatím rozhodnutia v roku 2012 spoločnosti Toshiba nezaslala nové oznámenie o výhradách;

               b)

               druhý odvolací dôvod: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď dospel k záveru, že metóda použitá Európskou komisiou na výpočet pokuty uloženej spoločnosti Toshiba neporušila zásadu rovnosti zaobchádzania, a to konkrétne pokiaľ ide o skutočnosť, že Komisia použila ako základ pre výpočet pokuty pre spoločnosť Toshiba východiskovú sumu vypočítanú pre spoločný podnik TM T&D, a nie obrat relevantný pre spoločnosť Toshiba, v rozpore s tým, ako Komisia postupovala v prípade európskych adresátov rozhodnutia z roku 2007;

               c)

               tretí odvolací dôvod: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď dospel k záveru, že Európska komisia neporušila zásadu rovnosti zaobchádzania, keď neznížila výšku pokuty uloženej spoločnosti Toshiba, aby tým vyjadrila mieru jej účasti na porušení, a to konkrétne pokiaľ ide o skutočnosť, že Komisia nezohľadnila nižšiu mieru účasti spoločnosti Toshiba na zosúladenej činnosti v porovnaní s európskymi adresátmi rozhodnutia z roku 2007 pri stanovení výšky pokuty.


title: Vec T-840/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 11. marca 2016 – International Gaming Projects/ÚHVT – Sky (Sky BONUS) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Sky BONUS — Skoršia národná slovná ochranná známka SKY — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Zúženie rozsahu tovarov uvedených v prihláške ochrannej známky — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Neprípustnosť“)

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/43

         Uznesenie Všeobecného súdu z 11. marca 2016 – International Gaming Projects/ÚHVT – Sky (Sky BONUS)
   (Vec T-840/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Sky BONUS - Skoršia národná slovná ochranná známka SKY - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Zúženie rozsahu tovarov uvedených v prihláške ochrannej známky - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Neprípustnosť“))
   (2016/C 156/58)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: International Gaming Projects Ltd (Valeta, Malta) (v zastúpení: M. D. Garayalde Niño, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Sky plc, predtým British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: J. Barry, solicitor)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 23. októbra 2014 (vec R 2040/2013-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi British Sky Broadcasting Group plc a International Gaming Projects Ltd

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa ako neprípustná zamieta.

               2.

               International Gaming Projects Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 23.2.2015.


title: Vec C-555/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Tivoli (Taliansko) 3. decembra 2012 — Claudio Loreti a i./Comune di Zagarolo

text:
               2.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Tivoli (Taliansko) 3. decembra 2012 — Claudio Loreti a i./Comune di Zagarolo
   (Vec C-555/12)
   2013/C 32/16
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Tivoli

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Claudio Loreti, Maria Vallerotonda, Attilio Vallerotonda a Virginia Chellini

      Žalovaná: Comune di Zagarolo

      Prejudiciálne otázky

   Je opodstatnené položiť Súdnemu dvoru Európskej únie tieto prejudiciálne otázky:

               1.

               o zlučiteľnosti článku 7 Správneho súdneho poriadku účinného v Talianskej republike, ktorý podľa článku 103 vnútroštátnej Ústavy stanovuje, že:
               „správny súd má právomoc rozhodovať o sporoch týkajúcich sa legitímnych záujmov a v osobitných oblastiach upravených zákonom o sporoch týkajúcich sa subjektívnych práv, ktoré sa týkajú vykonania alebo nevykonania správnej právomoci vo vzťahu k opatreniam, aktom, dohodám alebo konaniam vyplývajúcim aj nepriamo z výkonu tejto právomoci a prijatým správnym orgánom. Akty alebo opatrenia prijaté vládou pri výkone politickej právomoci nepatria do tejto právomoci“,
               s článkom 6 [Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd] a článkami 47 a 52 ods. 3 [Charty základných práv Európskej únie] tak, ako sú upravené v nadväznosti na zmenu článku 6 [ZEÚ]:

                           a)

                           v rozsahu, v akom priznáva rôznym súdnym orgánom právomoc rozhodovať o subjektívnych právnych situáciách odlišujúcich sa in abstracto (legitímny záujem a subjektívne právo), ale ktorých istá identifikácia je in concreto ťažká či dokonca nemožná bez spresnenia konkrétneho obsahu právnymi ustanoveniami;

                           b)

                           v rozsahu, v akom stanovuje, že súdy majú právomoc rozhodovať o rovnakých oblastiach na základe kritérií (identifikácia rôznych subjektívnych právnych situácií), ktoré nezodpovedajú skutkovej realite po zavedení odškodňovania legitímneho záujmu (upravené od roku 2000 s cieľom prispôsobiť vnútornú právnu úpravu zásadám práva Únie) s podstatnými rozdielmi, najmä na úrovni procesných postupov podávania žalôb;

                     ako aj vo všeobecnosti

               2.

               o zlučiteľnosti článku 103 talianskej Ústavy v rozsahu, v akom upravuje a rozdielnym spôsobom chráni subjektívne právne situácie (nazvané legitímne záujmy), ktoré nemajú zodpovedajúce ustanovenia v práve Únie, priznaním právomoci rôznym súdnym systémom, ktorých právomoc je pravidelne menená.


title: Vec C-322/13: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  27. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Bozen – Taliansko – Ulrike Elfriede Grauel Rüffer/Kateřina Pokorná (Občianstvo Únie — Zásada zákazu diskriminácie — Jazykový režim uplatniteľný na občianskoprávne konania)

text:
               19.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/8

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 27. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Bozen – Taliansko – Ulrike Elfriede Grauel Rüffer/Kateřina Pokorná
   (Vec C-322/13) (1)

   ((Občianstvo Únie - Zásada zákazu diskriminácie - Jazykový režim uplatniteľný na občianskoprávne konania))
   2014/C 151/10
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesgericht Bozen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Ulrike Elfriede Grauel Rüffer

      Žalovaná: Kateřina Pokorná

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunale di Bolzano/Landesgericht Bozen – Výklad článkov 18 ZFEÚ a 21 ZFEÚ – Zákaz diskriminácie a občianstvo Únie – Jazykový režim uplatniteľný na občianskoprávne konania – Výnimka pre tuzemcov – Rozšírenie tejto výnimky na občanov Európskej únie, ktorí sú v rovnakom postavení ako tuzemci

      Výrok rozsudku

   Články 18 ZFEÚ a 21 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej právnej úprave, o ktorú ide vo veci samej, podľa ktorej právo používať v občianskoprávnych konaniach predložených súdom členského štátu sídliacim v určitej územnej jednotke tohto štátu iný jazyk než úradný jazyk daného štátu majú len občania tohto štátu, ktorí majú svoje bydlisko v danej územnej jednotke.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 3.8.2013.


title: Vec C-197/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 18. apríla 2014 – T. A. van Dijk, ďalší účastník konania: Staatssecretaris van Financiën

text:
               14.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 18. apríla 2014 – T. A. van Dijk, ďalší účastník konania: Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-197/14)
   2014/C 223/06
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: T. A. van Dijk

      Ďalší účastník konania: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je Hoge Raad ako najvyšší vnútroštátny súd na základe otázky, ktorú v rámci prejudiciálneho konania položil nižší vnútroštátny súd, povinný predložiť Súdnemu dvoru návrh na začatie prejudiciálneho konania alebo počkať na odpoveď na otázku položenú nižším súdom aj v prípade, že zastáva názor, že správne uplatnenie práva Európskej únie v bode, o ktorom má rozhodnúť, je také jednoznačné, že neexistuje priestor na rozumné pochybnosti o tom, akým spôsobom treba na túto otázku odpovedať?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, je osvedčenie E 101, ktoré vystavil príslušný orgán iného členského štátu, pre holandské orgány sociálneho zabezpečenia záväzné aj v prípade, že ide o lodníka na Rýne, takže podľa článku 7 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1408/71 (1) nie sú uplatniteľné pravidlá týkajúce sa určenia uplatniteľných právnych predpisov stanovených v tomto nariadení, ktoré sa vzťahujú na toto osvedčenie?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júla 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35).


title: Vec C-483/12: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  8. mája 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Grondwettelijk Hof – Belgicko) – Pelckmans Turnhout NV/Walter Van Gastel Balen NV a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Charta základných práv Európskej únie — Zásady rovnosti a nediskriminácie — Vykonanie práva Únie — Pôsobnosť práva Únie — Neexistencia — Nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               30.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 202/4

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. mája 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Grondwettelijk Hof – Belgicko) – Pelckmans Turnhout NV/Walter Van Gastel Balen NV a i.
   (Vec C-483/12) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Charta základných práv Európskej únie - Zásady rovnosti a nediskriminácie - Vykonanie práva Únie - Pôsobnosť práva Únie - Neexistencia - Nedostatok právomoci Súdneho dvora))
   2014/C 202/05
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Grondwettelijk Hof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Pelckmans Turnhout NV

      Žalovaní: Walter Van Gastel Balen NV, Walter Van Gastel NV, Walter Van Gastel Lifestyle NV, Walter Van Gastel Schoten NV

      za účasti: Ministerraad

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Grondwettelijk Hof – Belgicko – Výklad článku 6 ods. 3 ZEÚ, článkov 34 ZFEÚ, 35 ZFEÚ, 36 ZFEÚ, 56 ZFEÚ a 57 ZFEÚ, a článkov 15, 16, 20 a 21 Charty základných práv Európskej únie – Vnútroštátny právny predpis upravujúci povinnosť dodržiavať v maloobchode jeden deň voľna v týždni – Výnimky stanovené pre obchody nachádzajúce sa na určitých miestach alebo predávajúce určitý tovar

      Výrok rozsudku

   Súdny dvor Európskej únie nemá právomoc odpovedať na prejudiciálnu otázku, ktorú položil Grondwettelijk Hof (Belgicko).

      (1)  Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013.


title: Výmaz veci C-237/03

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/37

         Výmaz veci C-237/03 (1)

   (2004/C 300/72)
   Uznesením z 22. júla 2004 predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci C-237/03 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke tribunal d'instance de Roubaix): SA Banque Sofinco proti Daniel Djemoui, Carole Djemoui.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184 z 2. augusta 2003


title: Vec T-396/05: Žaloba podaná  2. novembra 2005  – ARCHI.M.E.D. – E.S/Komisia

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/20

         Žaloba podaná 2. novembra 2005 – ARCHI.M.E.D. – E.S/Komisia
   (Vec T-396/05)
   (2006/C 74/40)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Architecture, Microclimat, Energies Douces – Europe et Sud SARL (ARCHI.M.E.D. – E.S) (Ganges, Francúzsko) (v zastúpení: P.-P. van Gehuchten, J. Sambon, P. Reyniers, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie o započítaní uvedené v liste z 5. októbra 2005, oznámenom žalobcovi 10. októbra 2005,

               —

               zrušiť rozhodnutie o vymáhaní uvedené v listoch z 30. augusta 2005 a vyúčtovania z 23. augusta 2005 č. 3240705638, oznámené žalobcovi 2. septembra 2005,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca je stranou zmluvy BU 209-95, uzavretej s Komisiou na základe verejného obstarávania vyhláseného v rámci osobitného programu technologického výskumu a vývoja v oblasti nenukleárnej energie (1), ktorého cieľom je uskutočnenie projektu renovácie jednej budovy v Lyone použitím metód solárnej a bioklimatickej architektúry. V rámci plnenia svojich zmluvných záväzkov žalobca 12. decembra 2001 oznámil Komisii záverečnú správu projektu. Komisia túto správu neakceptovala a 5. júla 2002 zaslala žalobcovi rozhodnutie o spätnom vymáhaní vyplatených preddavkov, pretože neuznala určité náklady vykázané v tejto správe. Spor sa nepodarilo vyriešiť mimosúdne výmenou listov medzi stranami, vzájomnými stretnutiami, ani využitím služieb mediátora.
   Komisia doporučeným listom z 30. augusta 2005 zaslala žalobcovi konečné rozhodnutie o vymáhaní, po vyúčtovaní z 23. augusta 2005. Ďalším doporučeným listom z 5. októbra 2005 Komisia takisto oznámila svoje rozhodnutie, ktorým pristúpila k vzájomnému započítaniu pohľadávok Komisie voči žalobcovi vzniknutých v súvislosti s predmetnou zmluvou oproti pohľadávkam žalobcu voči Komisie vzniknutým v súvislosti s inou zmluvou. Žalobca napadol tieto rozhodnutia.
   Žalobca spochybňuje tieto rozhodnutia na základe dvoch hlavných žalobných dôvodov.
   Predovšetkým tvrdí, že napadnutými rozhodnutiami Komisia porušila mimoprávne pravidlá započítavania vzájomných pohľadávok. Žalobca je toho názoru, že započítanie nie je možné, ak sa pohľadávky riadia dvomi odlišnými právnymi poriadkami. Podľa žalobcu sa pritom jeho pohľadávky voči Komisii riadia právnym poriadkom Spoločenstva, pričom pohľadávky Komisie voči žalobcovi sa riadia francúzskym právom. Okrem toho tvrdí, že Komisia nemala právny základ pre vykonanie započítania, keďže predmetné pohľadávky ešte nie sú určité, čo vyplýva z početných námietok žalobcu a z dodnes neskončeného konania pred mediátorom.
   Svojím druhým žalobným dôvodom žalobca tvrdí, že rozhodnutie o vymáhaní musí byť zrušené pre nedostatok odôvodnenia. Podľa žalobcu totiž Komisia neposkytla uspokojivé vysvetlenia najmä pokiaľ ide o výhrady žalobcu týkajúce sa určenia sumy pohľadávky.

      (1)  Program zavedený rozhodnutím Rady 94/806/ES z 23. novembra 1994, Ú. v. ES L 334, 22.12.1994, s. 87.


title: Vec T-515/13: Žaloba podaná 25. septembra 2013 — Španielsko/Komisia

text:
               16.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 336/29

         Žaloba podaná 25. septembra 2013 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-515/13)
   2013/C 336/62
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: N. Díaz Abad, abogado del Estado)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba smeruje proti rozhodnutiu Komisie C(2013) 4426 final zo 17. júla 2013 týkajúcemu sa daňového režimu uplatniteľného na niektoré dohody o financovaní prenájmu, tiež známeho ako „španielsky systém daňového prenájmu“ [štátna pomoc SA.21233 C/2011 (ex NN/11, ex CP 137/06)]. Podľa tohto rozhodnutia opatrenia vyplývajúce z článku 115 ods. 11 kodifikovaného znenia zákona o dani z príjmov právnických osôb (predčasné odpisovanie majetku), z uplatnenia režimu zdanenia vychádzajúceho z tonáže na podniky, lode alebo činnosti, ktoré nie sú oprávnené, a z článku 50 ods. 3 nariadenia o dani z príjmov právnických osôb predstavujú štátnu pomoc v prospech hospodárskych záujmových združení, ktorá je nezlučiteľná s vnútorným trhom.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ZFEÚ, ktoré spočíva v tom, že opatrenia posudzované v napadnutom rozhodnutí nespĺňajú nijakú z požiadaviek nevyhnutných na to, aby mohli byť posúdené ako štátna pomoc, keďže vo výhode prístupnej všetkým možným investorom zo všetkých hospodárskych odvetví neexistuje nijaký prvok selektívnosti a nie je stanovená nijaká predbežná podmienka; nedochádza ani k narušeniu alebo ohrozeniu hospodárskej súťaže, pretože výhodu, ktorá je prístupná komukoľvek bez akejkoľvek diskriminácie (predovšetkým z dôvodu štátnej príslušnosti), nemožno považovať za zvýhodnenie alebo možné zvýhodnenie konkurenčného postavenia určitých odvetví alebo podnikov v neprospech ich konkurentov, pretože každý investor sa mohol prihlásiť do niektorého z útvarov uvedeného španielskeho systému daňového prenájmu a mohol využívať výhody, ktoré z neho vyplývajú. V dôsledku toho nie je dotknutý ani obchod medzi členskými štátmi, pretože členovia (alebo akcionári) subjektu nevykonávajú nijakú činnosť na trhu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod, ktorý je uvedený subsidiárne, je založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania, zásady legitímnej dôvery a zásady právnej istoty, ktoré spočíva v tom, že podľa článku 14 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES sa nebude vyžadovať vymáhanie podpory.


title: Vec C-312/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesarbeitsgericht Hamm (Nemecko) 29. mája 2017 – Surjit Singh Bedi/Spolková republika Nemecko, Spolková republika Nemecko v záujme Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska

text:
               18.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 309/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesarbeitsgericht Hamm (Nemecko) 29. mája 2017 – Surjit Singh Bedi/Spolková republika Nemecko, Spolková republika Nemecko v záujme Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-312/17)
   (2017/C 309/28)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesarbeitsgericht Hamm

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Surjit Singh Bedi

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko, Spolková republika Nemecko v postavení „Prozessstandschaft“ v záujme Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 2 ods. 2 smernice 2000/78/ES (1), ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, vykladať v tom zmysle, že bráni ustanoveniu v kolektívnej zmluve, podľa ktorého poberanie dočasného príspevku poskytovaného s cieľom zabezpečiť primerané uspokojenie životných potrieb pracovníkov, ktorí stratili prácu, na základe základnej mzdy upravenej v kolektívnej zmluve až do dosiahnutia ekonomického zabezpečenia prostredníctvom nároku na dôchodok zo zákonného dôchodkového poistenia, skončí vznikom nároku na poberanie predčasného starobného dôchodku, a ktorého uplatnenie vychádza z možnosti poberania predčasného starobného dôchodku z dôvodu zdravotného postihnutia?

      (1)  Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, Ú. v. ES L 303, 2000, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79.


title: Vec T-279/14: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. apríla 2015 – Sabic Polyolefine/Komisia

text:
               8.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/31

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. apríla 2015 – Sabic Polyolefine/Komisia
   (Vec T-279/14) (1)

   (2015/C 190/35)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 14.7.2014.


title: Vec C-235/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 29. júna 2009 — DHL Express France SAS/Chronopost SA

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/27

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 29. júna 2009 — DHL Express France SAS/Chronopost SA
   (Vec C-235/09)
   2009/C 205/46
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: DHL Express France SAS

      Odporkyňa: Chronopost SA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 98 nariadenia (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 (1) [teraz článok 102 nariadenia (ES) č. 207/2009] vykladať v tom zmysle, že zákaz uložený súdom pre ochrannú známku Spoločenstva má právne účinky na celom území Spoločenstva?

               2.

               V prípade zápornej odpovede, je súd oprávnený tento zákaz osobitne rozšíriť na územie iných štátov, v ktorých došlo k úkonom porušenia alebo hrozí, že k nim dôjde?

               3.

               Sú v niektorom z uvedených prípadov donucujúce opatrenia, ktoré súd pri uplatnení svojho vnútroštátneho práva spojil so zákazom, ktorý uložil, uplatniteľné na území členských štátov, v ktorých má tento zákaz právne účinky?

               4.

               Môže súd v opačnom prípade uložiť takéto donucujúce opatrenie, podobné alebo rozdielne od opatrenia, ktoré prijíma podľa svojho vnútroštátneho práva, na základe uplatnenia vnútroštátneho práva štátov, v ktorých má mať tento zákaz právne účinky?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec T-460/14: Žaloba podaná 18. júna 2014 – AETMD/Rada

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/43

         Žaloba podaná 18. júna 2014 – AETMD/Rada
   (Vec T-460/14)
   2014/C 303/51
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD) (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A. Willems, S. De Knop a J. Charles, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 307/2014, ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 875/2013, ktorým sa na základe predbežného preskúmania ukladá podľa článku 11 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1225/2009 konečné antidumpingové clo na dovoz určitej upravenej alebo konzervovanej kukurice cukrovej v podobe zrna s pôvodom v Thajsku,

               —

               zaviazal Radu napraviť vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 875/2013 vzhľadom na zrušenie vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 307/2014,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že inštitúcie vychádzali zo zjavne nesprávneho právneho posúdenia a porušili článok 2 ods. 3 a 4 nariadenia Rady č. nariadenia Rady č. 1225/2009 (1), keď náležite neposúdili, či sa predaj spoločnosti River Kwai International Food Industry na domácom trhu uskutočnil v rámci bežného obchodovania a či mohol z toho dôvodu slúžiť ako základ na výpočet normálnej hodnoty spoločnosti River Kwai International Food Industry.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že inštitúcie porušili článok 2 ods. 10 nariadenia Rady č. 1225/2009, keď nevykonali spravodlivé porovnanie medzi vývoznou cenou spoločnosti River Kwai International Food Industry a normálnou hodnotou.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že inštitúcie porušili článok 11 ods. 3 nariadenia Rady č. 1225/2009, keď náležite neposúdili údajné zmeny dumpingového rozpätia spoločnosti River Kwai International Food Industry a trvalý charakter týchto údajných zmien.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že inštitúcie porušili článok 19 ods. 2 a článok 20 ods. 2 nariadenia Rady č. 1225/2009, keď žalobkyni nepredložili zmysluplné zhrnutie dôkazov, na základe ktorých chceli zmeniť dumpingové rozpätie spoločnosti River Kwai International Food Industry, a odôvodnenie, na základe ktorého chceli zmeniť antidumpingové clo spoločnosti River Kwai International Food Industry.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, s. 51).


title: Vec T-524/11: Žaloba podaná 30. septembra 2011 — Volvo Trademark/ÚHVT — Hebei Aulion Heavy Industries (LOVOL)

text:
               3.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/25

         Žaloba podaná 30. septembra 2011 — Volvo Trademark/ÚHVT — Hebei Aulion Heavy Industries (LOVOL)
   (Vec T-524/11)
   2011/C 355/45
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Volvo Trademark Holding AB (Göteborg, Švédsko) (v zastúpení: M. Treis, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Hebei Aulion Heavy Industries Co., Ltd (Xuanhua, Čína)

      Návrhy

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 19. júla 2011 vo veci R 1870/2010-1,

               —

               zamietnuť prihlášku ochrannej známky Spoločenstva č. 5029731, a

               —

               zaviazať ďalšieho účastníka konania, aby nahradil trovy žalobkyne v súvislosti s týmto konaním, odvolaním pred odvolacím senátom a konaním na námietkovom oddelení.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „LOVOL“ pre výrobky a služby patriace do tried 7 a 12 — Prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 5029731.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka Spoločenstva „VOLVO“ č. 2361087 pre výrobky a služby patriace do tried 1– 9, 11, 12, 14, 16 — 18, 20 — 22, 24 — 28 a 33 — 42; prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva „VOLVO“ č. 4804522 pre výrobky a služby patriace do tried 1 — 4, 6, 7, 9, 11, 12, 14, 16, 18, 25, 28, 35 –39 a 41; obrazová ochranná známka Spojeného kráľovstva „VOLVO“ č. 747361 pre výrobky patriace do triedy 12; slovná ochranná známka Spojeného kráľovstva „VOLVO“ č.747362 pre výrobky patriace do triedy 12; slovná ochranná známka Spojeného kráľovstva „VOLVO“ č. 1051579 pre výrobky patriace do triedy 7; obrazová ochranná známka Spojeného kráľovstva „VOLVO“ č. 1408143 pre výrobky patriace do triedy 7.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia Rady č. 207/2009, keďže odvolací senát pri porovnávaní ochranných známok nezohľadnil všetky relevantné okolnosti, v dôsledku čoho dospel k nesprávnemu záveru, že medzi ochrannými známkami neexistuje podobnosť. Porušenie právnej normy týkajúcej sa uplatňovania tohto nariadenia a najmä zásad zavedených súdnym dvorom Európskej únie vo veciach C-361/04 P, Ruiz-Picasso a i./ÚHVT z 12. januára 2006, Zb. s. I-643, a C-252/07, Intel Corporation, Zb. s. I-8823, tým, že boli uplatnené prísne formalistickým spôsobom, a v dôsledku toho nebola námietka podľa článku 8 ods. 5 nariadenia Rady č. 207/2009 preskúmaná z vecnej stránky.


title: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 21. septembra 2004 vo veci T-310/03 R: Kreuzer Medien GmbH proti Európskemu parlamentu a Rade Európskej únie (Predbežné opatrenie — Návrh na odklad uplatňovania — Prípustnosť žaloby podanej vedľajším účastníkom konania)

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/40

      UZNESENIE PREDSEDU SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 21. septembra 2004
   vo veci T-310/03 R: Kreuzer Medien GmbH proti Európskemu parlamentu a Rade Európskej únie
   (Predbežné opatrenie - Návrh na odklad uplatňovania - Prípustnosť žaloby podanej vedľajším účastníkom konania)
   (2004/C 300/80)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci T-310/03 R, Kreuzer Medien GmbH, so sídlom v Lipsku (Nemecko), v zastúpení: M. Lenz, advokát, ktorého v konaní podporuje Falstaff Verlags GmbH, so sídlom v Klosterneuburgu (Rakúsko), v zastúpení: W.-G. Schärf, advokát proti Európskemu parlamentu (splnomocnení zástupcovia: E. Waldherr a U. Rösslein, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu) a Rade Európskej únie (splnomocnená zástupkyňa: E. Karlsson), ktorých v konaní podporujú Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: M.-J. Jonczy, L. Pignataro-Nolin a F. Hoffmeister, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), Španielske kráľovstvo (splnomocnená zástupkyňa: L. Fraguas Gadea, ktorá si zvolila adresu na doručovanie v Luxemburgu) a Fínska republika (splnomocnené zástupkyne: A. Guimaraes-Purokoski a T. Pynnä, ktoré si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je návrh podaný Falstaff Verlags GmbH na základe článku 243 ES, ktorého cieľom je odklad uplatňovania smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/33/ES z 26. mája 2003 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa reklamy a sponzorstva tabakových výrobkov (Ú. v. EÚ L 152, s. 16), predseda Súdu prvého stupňa vydal dňa 21. septembra 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Návrh na vydanie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec F-100/10: Žaloba podaná 8. októbra 2010 — AM/Parlament

text:
               19.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/37

         Žaloba podaná 8. októbra 2010 — AM/Parlament
   (Vec F-100/10)
   2011/C 55/68
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: AM (Malaga, Španielsko) (v zastúpení: L. Lévi a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Predmet a opis sporu

   Návrh na zrušenie rozhodnutia zamietajúceho považovať vaskulárnu príhodu žalobcu za úraz v zmysle článku 73 služobného poriadku a článku 2 Spoločného systému zdravotného poistenia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 12. novembra 2009, ktorým sa mozgová vaskulárna príhoda žalobcu odmietla považovať za úraz v zmysle článku 73 služobného poriadku a článku 2 Spoločného systému zdravotného poistenia, a v prípade potreby zrušiť aj rozhodnutie menovacieho orgánu zamietajúceho sťažnosť,

               —

               v dôsledku toho nariadiť pokračovanie v preskúmaní žiadosti podanej žalobcom na základe článku 73 služobného poriadku novou posudkovou komisiou,

               —

               uložiť žalovanému povinnosť zaplatiť náhradu škody za nemajetkovú ujmu utrpenú v dôsledku napadnutých rozhodnutí, vyčíslenú ex aequo et bono na 50 000 eur,

               —

               uložiť žalovanému povinnosť zaplatiť náhradu škody za majetkovú ujmu utrpenú v dôsledku napadnutých rozhodnutí, vyčíslenú predbežne na 25 000 eur,

               —

               uložiť žalovanému povinnosť zaplatiť úroky z omeškania z paušálnej čiastky dlžnej podľa článku 73 služobného poriadku vo výške 12 % za obdobie najneskôr od 15. marca 2007 až do úplného zaplatenia paušálnej čiastky,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.


title: Vec T-451/07: Žaloba podaná 10. decembra 2007 – WellBiz/ÚHVT – Wild (WELLBIZ)

text:
               9.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/32

         Žaloba podaná 10. decembra 2007 – WellBiz/ÚHVT – Wild (WELLBIZ)
   (Vec T-451/07)
   (2008/C 37/51)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: WellBiz Verein, WellBiz Association (Eschen, Lichtenštajnsko) (v zastúpení: M. Schnetzer, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Rudolf Wild GmbH & Co. KG (Eppelhein, Nemecko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu z 2. októbra 2007 vo veci odvolania R 1575/2006-1,

               —

               zamietnuť námietku namietateľky z 9. marca 2005 č. 809 394,

               —

               zaviazať žalovaného a namietateľku na náhradu trov tohto konania, ako aj konania o námietke a odvolacieho konania na ÚHVT.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „WELLBIZ“ pre služby zaradené do tried 35 a 41 (prihláška č. 3 844 479).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Rudolf Wild GmbH & Co. KG.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: slovná ochranná známka „WILD.BIZ“ pre služby zaradené do tried 38, 41 a 42 (ochranná známka Spoločenstva č. 2 225 175), pričom námietka sa týka len jednej časti služieb triedy 41.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke vo vzťahu k celku napadnutých služieb zaradených do triedy 41.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 (1), pretože kolidujúce ochranné známky sa odlišujú z hľadiska znenia, písomnej podoby a z hľadiska pojmového a preto, lebo ochranná známka, ktorá je základom námietky, nie je príliš známa a nemá teda veľkú rozlišovaciu spôsobilosť.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146).


title: Vec T-162/05: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo  17. novembra 2005  – Grijseels a Lopez Garcia/Európsky hospodársky a sociálny výbor

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/35

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 17. novembra 2005 – Grijseels a Lopez Garcia/Európsky hospodársky a sociálny výbor
   (Vec T-162/05) (1)

   (2006/C 36/74)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 9.7.2005.


title: Vec T-57/99: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  10. decembra 2008 – Nardone/Komisia ( Verejná služba — Úradníci — Žaloba o náhradu škody — Choroba z povolania — Vystavenie žalobcu vplyvu azbestu a iným látkam )

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/24

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 10. decembra 2008 – Nardone/Komisia
   (Vec T-57/99) (1)

   („Verejná služba - Úradníci - Žaloba o náhradu škody - Choroba z povolania - Vystavenie žalobcu vplyvu azbestu a iným látkam“)
   (2009/C 32/43)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Albert Nardone (Piétrain, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne G. Vandersanden a L. Levi, neskôr L. Levi, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci J. L. Fagnart, advokát)
   Predmet veci
   Návrh na náhradu škody, ktorá údajne vznikla žalobcovi v dôsledku protiprávneho konania Komisie spočívajúceho v tom, že vystavila žalobcu ovzdušiu znečistenému azbestovým prachom
   Výrok rozsudku

               1.

               Komisia je povinná zaplatiť pánovi Albert Nardone náhradu škody vo výške 66 000 eur.

               2.

               Žaloba sa v zostávajúcej časti zamieta.

               3.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 160, 5.6.1999.


title: Vec C-617/11 P: Odvolanie podané 1. decembra 2011 : Luigi Marcuccio proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 14. septembra 2011 vo veci T-236/02, Marcuccio/Komisia

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/43

      Odvolanie podané 1. decembra 2011: Luigi Marcuccio proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) zo 14. septembra 2011 vo veci T-236/02, Marcuccio/Komisia
      (Vec C-617/11 P)
      (2012/C 25/81)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Luigi Marcuccio (v zastúpení: G. Cipressa, avvocato)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľa

                  —

                  zrušiť časti rozsudku zo 14. septembra 2011 vydaného vo veci T-236/02 v rozsahu, v akom zamietajú návrhy na náhradu škody formulované žalobcom v písomnostiach vo veci samej,

                  —

                  v prvom rade uložiť žalovanej vo veci samej povinnosť nahradiť všetky trovy konania a okrem toho vyhovieť v celom rozsahu a bez výnimky návrhom na náhradu škody,

                  —

                  alebo subsidiárne, postúpiť čiastočne vec samú Všeobecnému súdu, aby opäť rozhodol o návrhoch na náhradu škody.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

                  —

                  procesné chyby takej závažnosti, že nenapraviteľne zasahujú do záujmov odvolateľa,

                  —

                  absolútny nedostatok odôvodnenia, najmä pre neprimerané, tautologické, nelogické a nekoherentné odôvodnenie, chybný, nesprávny, vadný a neprimeraný charakter odôvodnenia a uplatnenia prílohy X Služobného poriadku úradníkov Európskej únie, pravidiel výkladu noriem a podmienok v oblasti uloženia povinnosti nahradiť škodu inštitúcii Európskej únie,

                  —

                  pomýlený a svojvoľný charakter, skreslenie skutkových okolností,

                  —

                  skreslenie skutkových okolností, nesprávny, chybný, vadný a neprimeraný charakter výkladu a uplatnenia pravidiel v oblasti prípustnosti žalôb.


title: Spojené veci C-399/10 P a C-401/10 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  19. marca 2013 — Bouygues SA, Bouygues Télécom SA/Európska komisia a i. (C-399/10 P), Európska komisia, Francúzska republika/Bouygues SA a i. (C-401/10 P) (Odvolania — Štátna pomoc — Finančné opatrenia v prospech France Télécom — Návrh akcionárskej pôžičky — Verejné vyhlásenia člena francúzskej vlády — Rozhodnutie, ktorým bola pomoc vyhlásená za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nebolo nariadené jej vrátenie — Pojem štátna pomoc — Pojem ekonomická výhoda — Pojem záväzok poskytnúť štátne prostriedky)

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. marca 2013 — Bouygues SA, Bouygues Télécom SA/Európska komisia a i. (C-399/10 P), Európska komisia, Francúzska republika/Bouygues SA a i. (C-401/10 P)
   (Spojené veci C-399/10 P a C-401/10 P) (1)

   (Odvolania - Štátna pomoc - Finančné opatrenia v prospech France Télécom - Návrh akcionárskej pôžičky - Verejné vyhlásenia člena francúzskej vlády - Rozhodnutie, ktorým bola pomoc vyhlásená za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nebolo nariadené jej vrátenie - Pojem štátna pomoc - Pojem ekonomická výhoda - Pojem záväzok poskytnúť štátne prostriedky)
   2013/C 156/02
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

   (vec C-399/10 P)

      Odvolateľka: Bouygues SA, Bouygues Télécom SA (v zastúpení: C. Baldon, J. Blouet-Gaillard, J. Vogel, F. Sureau a D. Theophile, avocats)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: C. Giolito, D. Grespan a S. Thomas, splnomocnení zástupcovia), Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a J. Gstalter, splnomocnení zástupcovia), France Télécom SA (v zastúpení: pôvodne S. Hautbourg, S. Quesson a L. Olza Moreno, avocats, neskôr S. Hautbourg a S. Quesson, avocats), Association française des opérateurs de réseaux et services de télécommunications (AFORS Télécom)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje Francúzsku republiku: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze a J. Möller, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci U. Soltész, Rechtsanwalt)
   (vec C-401/10 P)

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: C. Giolito, D. Grespan a S. Thomas, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a J. Gstalter, splnomocnení zástupcovia), Bouygues SA, Bouygues Télécom SA (v zastúpení: C. Baldon, J. Blouet-Gaillard, J. Vogel, F. Sureau a D. Theophile, avocats), France Télécom SA (v zastúpení: pôvodne S. Hautbourg, S. Quesson a L. Olza Moreno, avocats, neskôr S. Hautbourg a S. Quesson, avocats), Association française des opérateurs de réseaux et services de télécommunications (AFORS Télécom)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje Francúzsku republiku: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze a J. Möller, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci U. Soltész, Rechtsanwalt)

      Predmet veci

   Odvolanie podané voči rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 21. mája 2010 (T-425/04, T-444/04, T-450/04 a T-456/04), ktorým Všeobecný súd zrušil článok 1 rozhodnutia Komisie 2006/621/ES z 2. augusta 2004 o štátnej podpore, ktorú Francúzsko poskytlo spoločnosti France Télécom (Ú. v. EÚ L 257, s. 11) — Kvalifikácia vyhlásení členov vlády a návrhu akcionárskej pôžičky ako pomoci

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 21. mája 2010, Francúzsko a i./Komisia (T-425/04, T-444/04, T-450/04 a T-456/04), sa zrušuje.

               2.

               Veci T-425/04, T-444/04 a T-450/04 sa vracajú Všeobecnému súdu Európskej únie, aby rozhodol o uvedených žalobných dôvodoch a návrhoch podaných pred ním, o ktorých Súdny dvor nerozhodol.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 317, 20.11.2010.


title: Vec T-110/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 29. októbra 2015 – Litva/Komisia („Program pomoci Spoločenstva na predvstupové opatrenia pre rozvoj poľnohospodárstva a vidieka v kandidátskych krajinách strednej a východnej Európy (Sapard) — Financovanie Úniou určitých výdavkov vynaložených Litvou — Rozhodnutie Komisie, ktorým sa od Litvy vyžaduje vrátenie časti vyplatenej sumy — Článok 9 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1268/1999 — Odkaz na zásady stanovené nariadením (ES) č. 1258/1999 — Rozsah viacročnej dohody o financovaní týkajúcom sa programu Sapard — Lojálna spolupráca“)

text:
               21.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 429/16

         Rozsudok Všeobecného súdu z 29. októbra 2015 – Litva/Komisia
   (Vec T-110/13) (1)

   ((„Program pomoci Spoločenstva na predvstupové opatrenia pre rozvoj poľnohospodárstva a vidieka v kandidátskych krajinách strednej a východnej Európy (Sapard) - Financovanie Úniou určitých výdavkov vynaložených Litvou - Rozhodnutie Komisie, ktorým sa od Litvy vyžaduje vrátenie časti vyplatenej sumy - Článok 9 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1268/1999 - Odkaz na zásady stanovené nariadením (ES) č. 1258/1999 - Rozsah viacročnej dohody o financovaní týkajúcom sa programu Sapard - Lojálna spolupráca“))
   (2015/C 429/21)
   Jazyk konania: litovčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Litovská republika (v zastúpení: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė, D. Skara a V. Čepaitė, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Erlbacher, A. Steiblytė a G. von Rintelen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie FK/fa/D(2012)1707818 z 10. decembra 2012 v rozsahu, v akom sa s ním spojené oznámenie o dlhu č. 3241213460 týka projektov zverených podnikom, ktoré sú v konkurznej správe a projektu P27010010

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Litovská republika znáša svoje vlastné trovy konania a zaväzuje sa na náhradu trov konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 4.5.2013.


title: Vec F-14/14: Žaloba podaná 17. februára 2014 – ZZ/Komisia

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/54

         Žaloba podaná 17. februára 2014 – ZZ/Komisia
   (Vec F-14/14)
   2014/C 175/76
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: A. Carrozzini, avvocato)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie vymáhania rôznych súm zrazených z dávok žalobcu v invalidite za mesiace apríl až september 2013.

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutia obsiahnuté v dôchodkových listinách žalobcu za mesiace apríl až september 2013 o vykonaní zrážky z dávky v invalidite, na ktorú mal žalobca nárok za predchádzajúce mesiace, a to vo výške 504,67 eur za mesiac apríl, vo výške 504,72 eur za mesiac máj a vo výške 508,38 eur za mesiace jún až september,

               —

               v rozsahu, v akom je to potrebné, zrušiť rozhodnutia, bez ohľadu na ich formu, ktorými sa zamietajú sťažnosti zo 16. júla 2013 a zo 7. októbra 2013 podané proti už citovaným rozhodnutiam,

               —

               zrušiť všetky rozhodnutia obsiahnuté v liste z 24. októbra 2013, ktorý v hornom pravom rohu prvej strany obsahuje značku „Ref. Ares(2013)3327388 – 24.10.2013“,

               —

               zrušiť všetky rozhodnutia obsiahnuté v liste zo 17. mája 2013,

               —

               zaviazať Komisiu, aby žalobcovi zaplatila tieto sumy: 1) 504,67 eur zvýšenú o úroky v sadzbe 10 % ročne s ročnou kapitalizáciou od 1. mája 2013 až do dňa skutočného zaplatenia tejto sumy; 2) 504,72 eur zvýšenú o úroky v sadzbe 10 % ročne s ročnou kapitalizáciou od 1. júna 2013 až do dňa skutočného zaplatenia tejto sumy; 3) 508,38 eur zvýšenú o úroky v sadzbe 10 % ročne s ročnou kapitalizáciou od 1. júla 2013 až do dňa skutočného zaplatenia tejto sumy; 4) 508,38 eur zvýšenú o úroky v sadzbe 10 % ročne s ročnou kapitalizáciou od 1. augusta 2013 až do dňa skutočného zaplatenia tejto sumy; 5) 508,38 eur zvýšenú o úroky v sadzbe 10 % ročne s ročnou kapitalizáciou od 1. septembra 2013 až do dňa skutočného zaplatenia tejto sumy; 6) 508,38 eur zvýšenú o úroky v sadzbe 10 % ročne s ročnou kapitalizáciou od 1. októbra 2013 až do dňa skutočného zaplatenia tejto sumy,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.