title: Vec C-303/15: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 13. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Łodzi – Poľsko) – Naczelnik Urzędu Celnego I w Ł./G.M., M.S. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Technické predpisy v odvetví hazardných hier — Smernica 98/34/ES — Pojem „technický predpis“ — Povinnosť členských štátov oznámiť Európskej komisii všetky návrhy technických predpisov — Neuplatniteľnosť predpisov, ktoré sú technickými predpismi neoznámenými Komisii)

text:
               12.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/7

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 13. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Łodzi – Poľsko) – Naczelnik Urzędu Celnego I w Ł./G.M., M.S.
   (Vec C-303/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Technické predpisy v odvetví hazardných hier - Smernica 98/34/ES - Pojem „technický predpis“ - Povinnosť členských štátov oznámiť Európskej komisii všetky návrhy technických predpisov - Neuplatniteľnosť predpisov, ktoré sú technickými predpismi neoznámenými Komisii))
   (2016/C 462/10)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Okręgowy w Łodzi

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Naczelnik Urzędu Celnego I w Ł.

      Žalovaní: G. M., M. S.

      Za účasti: Colin Wiliams sp. z o.o.

      Výrok rozsudku

   Článok 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, ako aj pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 98/48/ES z 20. júla 1998, treba vykladať v tom zmysle, že vnútroštátne ustanovenie, o ktoré ide vo veci samej, nepatrí pod pojem „technický predpis“ v zmysle tejto smernice, ktorý podlieha povinnosti oznámenia podľa článku 8 ods. 1 uvedenej smernice, pričom porušenie tejto povinnosti sa sankcionuje neuplatniteľnosťou takého predpisu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 21.9.2015.


title: Vec T-313/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  21. novembra 2013 — Heede/ÚHVT (Matrix-Energetics) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Matrix-Energetics — Absolútne dôvody zamietnutia — Opisný charakter — Príslušná skupina verejnosti — Dátum posúdenia opisného charakteru — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               11.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/22

         Rozsudok Všeobecného súdu z 21. novembra 2013 — Heede/ÚHVT (Matrix-Energetics)
   (Vec T-313/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Matrix-Energetics - Absolútne dôvody zamietnutia - Opisný charakter - Príslušná skupina verejnosti - Dátum posúdenia opisného charakteru - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2014/C 9/35
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Günter Heede (Walldorf-Baden, Nemecko) (v zastúpení: R. Utz, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: K. Klüpfel, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. apríla 2011 (vec R 1848/2010-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia Matrix-Energetics ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Günter Heede je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 238, 13.8.2011.


title: Vec T-182/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  13. decembra 2007 – Borco-Marken-Import Matthiesen/ÚHVT – Tequilas del Señor (TEQUILA GOLD Sombrero Negro)

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/60

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 13. decembra 2007 – Borco-Marken-Import Matthiesen/ÚHVT – Tequilas del Señor (TEQUILA GOLD Sombrero Negro)
   (Vec T-182/07) (1)

   (2008/C 51/112)

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 170, 21.7.2007.


title: Vec C-331/12: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  27. marca 2013 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/57

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 27. marca 2013 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-331/12) (1)

   2013/C 225/118
   Jazyk konania: poľština
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 287, 22.9.2012.


title: Vec C-389/10 P: Odvolanie podané 3. augusta 2010 spoločnosťami KME Germany AG, predtým KM Europa Metal AG, KME France SAS, predtým Tréfimétaux SA, a KME Italy SpA, predtým Europa Metalli SpA, proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z  19. mája 2010 vo veci T-25/05, KME Germany AG, predtým KM Europa Metal AG, KME France SAS, predtým Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, predtým Europa Metalli SpA/Európska komisia

text:
               9.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/15

         Odvolanie podané 3. augusta 2010 spoločnosťami KME Germany AG, predtým KM Europa Metal AG, KME France SAS, predtým Tréfimétaux SA, a KME Italy SpA, predtým Europa Metalli SpA, proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 19. mája 2010 vo veci T-25/05, KME Germany AG, predtým KM Europa Metal AG, KME France SAS, predtým Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, predtým Europa Metalli SpA/Európska komisia
   (Vec C-389/10 P)
   ()
   2010/C 274/22
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: KME Germany AG, predtým KM Europa Metal AG, KME France SAS, predtým Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, predtým Europa Metalli SpA (v zastúpení: M. Siragusa, avvocato, A. Winckler, avocat, G. Rizza, avvocato, T. Graf, Rechtsanwalt, M. Piergiovanni, avvocato, R. Elderkin, barrister)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľov

   Odvolatelia navrhujú Súdnemu dvoru:

               —

               zrušiť rozsudok,

               —

               v rozsahu, v akom je to možné, na základe skutočností prejednaných pred Súdnym dvorom, čiastočne zrušiť rozhodnutie a znížiť výšku pokuty uloženej KME, a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov tohto konania a konania pred Všeobecným súdom,

         alebo, ak to nebude možné vzhľadom na stav konania,

               —

               zrušiť rozsudok, vrátane výroku Všeobecného súdu zaväzujúceho KME nahradiť trovy konania, a vrátiť vec Všeobecnému súdu.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Svojim prvým odvolacím dôvodom odvolatelia namietajú proti záveru Všeobecného súdu, že Komisia nemusela preukázať skutočnosť, že zmluvy ovplyvnili trh. Bez ohľadu na to, či sa na ňu nemusí vzťahovať pozitívne vymedzenie existencie vplyvu na trh na účely rozhodnutia o tom, že porušenie je „veľmi závažné“, Komisia je nepochybne povinná pozitívne vymedziť a kvantifikovať tento vplyv v prípade, ako je to v rozhodnutí, keď zamýšľa vychádzať zo skutočného vplyvu kartelu pri svojom rozhodovaní o východiskovej sume pokuty na základe závažnosti. Všeobecný súd nesprávne usúdil, že Komisia na požadovanej právnej úrovni preukázala, že dohody ovplyvnili trh a že bola oprávnená rozhodnúť o existencii vplyvu na trh na základe samotných ukazovateľov. Toto pochybenie je o to závažnejšie, že KME predložilo v tomto prípade dôkazy, vrátane dôkazov ekonomickej povahy, že porušenie ako celok nemalo nijaký vplyv na trh. Týmto zdôvodnením a rozhodnutím zamietnuť prvý žalobný dôvod žaloby KME Všeobecný súd skreslil skutočnosti a dôkazy, ktoré mu boli predložené, porušil právo EÚ a poskytol nelogické a nedostatočné odôvodnenie.
   Svojim druhým odvolacím dôvodom odvolatelia kritizujú Všeobecný súd za to, že vyjadril súhlas s odkazom Komisie na hodnotu trhu, ktorá zahŕňala príjmy trhu polotovarov (medené inštalačné rúry), pri určovaní veľkosti trhu ovplyvneného porušením, na účely rozhodovania o závažnosti pri udeľovaní pokuty KME. Zohľadňovať by sa mala iba hodnota „rozdeleného“ trhu, t. j. trhu služieb výmeny (ktorá predstavovala len 30-40 % ceny rúr). Zamietnutím druhého žalobného dôvodu žaloby KME porušil Všeobecný súd všeobecné princípy EÚ proporcionality a rovnosti zaobchádzania a poskytol nedostatočné odôvodnenie.
   Svojim tretím odvolacím dôvodom odvolatelia kritizujú Všeobecný súd za to, že zamietol štvrtý žalobný dôvod ich žaloby, podľa ktorého Komisia nesprávne uplatnila usmernenia pre ukladanie pokút z roku 1998 a porušila zásady proporcionality a rovnosti zaobchádzania, keď pri ukladaní pokuty KME na základe doby trvania porušovania zvýšila východiskovú sumu o najvyššie možné percento, napriek jej zisteniu, že počas troch rokov nevykonával kartel žiadnu činnosť a nemal žiadny škodlivý účinok. Podľa odvolateľov porušil Všeobecný súd právo EÚ a poskytol nezrozumiteľné, nelogické a nedostatočné odôvodnenie pre svoje potvrdenie príslušnej časti rozhodnutia Komisie.
   Svojim štvrtým odvolacím dôvodom odvolatelia kritizujú Všeobecný súd za to, že zamietol piaty žalobný dôvod ich žaloby a potvrdil príslušné časti rozhodnutia, ktorými Komisia, v rozpore s usmerneniami pre ukladanie pokút a zásadami spravodlivosti a rovnosti zaobchádzania, odmietla priznať KME zníženie pokuty na základe viacerých poľahčujúcich okolností. Odvolatelia predovšetkým uvádzajú, že Všeobecný súd: 1. vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodoval o tom, či má KME nárok na zníženie pokuty na základe obmedzenej miery uplatňovania dohôd, 2. pochybil, keď zamietol žiadosť KME o zníženie jej pokuty z dôvodu krízy v odvetví medených inštalačných rúr, a 3. nenapravil nezákonné odmietnutie zníženia pokuty, ktorého sa dopustila Komisia, vzhľadom na spoluprácu KME mimo oznámenia o zhovievavosti vo vzťahu k širším európskym dohodám, na základe toho, že Outokumpu bol prvý podnik, ktorý poskytol Komisii informácie o celkovej dobe trvania týchto dohôd.
   Svojim piatym odvolacím dôvodom odvolatelia kritizujú Všeobecný súd za to, že zamietol siedmy žalobný dôvod ich žaloby a potvrdil rozhodnutie Komisie o nepriznaní zníženia pokuty na základe neschopnosti zaplatiť ju. Odvolatelia uvádzajú, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri výklade testu, stanoveného v článku S(b) usmernení pre ukladanie pokút, pre priznanie zníženia pokuty na základe neschopnosti ju zaplatiť, ako aj pri svojom pochybení napraviť nezákonnú diskrimináciu, ktorej sa dopustila Komisia voči KME v porovnaní s SGL Carbon v prípadoch Špeciálne grafity a Elektrický a mechanický uhlík a grafity. Všeobecný súd tiež poskytol nelogické a nedostatočné odôvodnenie pre zamietnutie nárokov KME.
   Svojim šiestym odvolacím dôvodom odvolatelia tvrdia, že Všeobecný súd porušil právo EÚ a základné práva odvolateľov na úplné a účinné súdne preskúmanie, keď tvrdenia KME nepreskúmal dôkladne a podrobne, ale zaujato sa podriadil úvahe Komisie.


title: Vec C-1/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte di Appello di Torino (Taliansko) 2. januára 2017 – Petronas Lubricants Italy SpA/Livio Guida

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte di Appello di Torino (Taliansko) 2. januára 2017 – Petronas Lubricants Italy SpA/Livio Guida
   (Vec C-1/17)
   (2017/C 112/24)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte di Appello di Torino

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Petronas Lubricants Italy SpA

      Odporca: Livio Guida

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Zahŕňa článok 20 ods. 2 nariadenia č. 44/2001 možnosť zamestnávateľa s bydliskom/sídlom v členskom štáte Európskej únie, ktorého žaloval jeho bývalý zamestnanec na súde členského štátu, v ktorom má bydlisko/sídlo (podľa článku 19 nariadenia), uplatniť vzájomný nárok voči zamestnancovi na rovnakom súde, ktorý rozhoduje o pôvodnej žalobe?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku, zahŕňa článok 20 ods. 2 nariadenia č. 44/2001 právomoc súdu konajúceho vo veci pôvodného nároku aj v prípade, ak sa vzájomný nárok uplatnený zamestnávateľom netýka pôvodnej pohľadávky zamestnávateľa, ale pohľadávky, ktorá pôvodne patrila inej osobe (ktorá je na základe súbežnej pracovnej zmluvy tiež zamestnávateľom dotknutého zamestnanca), pričom vzájomný nárok sa zakladá na zmluve o postúpení pohľadávky, uzatvorenej medzi zamestnávateľom a osobou, ktorej pohľadávka pôvodne patrila, a to po podaní pôvodnej žaloby zamestnancom?


title: Vec T-157/09 P: Odvolanie podané 20. apríla 2009 : Luigi Marcuccio proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  18. februára 2009 vo veci F-42/08, Marcuccio/Komisia

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/55

         Odvolanie podané 20. apríla 2009: Luigi Marcuccio proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 18. februára 2009 vo veci F-42/08, Marcuccio/Komisia
   (Vec T-157/09 P)
   2009/C 141/112
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť v celom rozsahu a bez výnimky uznesenie prvej komory Súdu pre verejnú službu z 18. februára 2009 vo veci F-42/08, Marcuccio/Komisia (ďalej len „dotknutá vec“),

               —

               vyhlásiť, že žaloba v prvostupňovom konaní, v rámci ktorého bolo sporné uznesenie vydané, bola v celom rozsahu prípustná a okrem toho

         v prvom rade:

               —

               vyhovieť v celom rozsahu a bez výnimky návrhom žalobcu v jeho žalobe v prvostupňovom konaní, ktoré tu treba chápať ako výslovne prebraté so všetkými právnymi účinkami,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť nahradiť žalobcovi všetky trovy konania, ktoré mu vznikli a ktoré sa týkajú konania na prvom stupni, ako aj tohto odvolacieho konania alebo

         subsidiárne:

               —

               vrátiť predmetnú vec Súdu pre verejnú službu v inom rozhodovacom zložení na nové konanie o tejto veci.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetné odvolanie smeruje proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 18. februára 2009, ktoré zamieta ako zjavne neprípustnú žalobu podanú žalobcom, ktorej predmetom je náhrada údajnej škody spôsobenej žalobcovi, keďže Komisia mu zaslala oznámenie na číslo faxu, ku ktorému nemal prístup.
   Na podporu svojich návrhov žalobca uvádza absolútny nedostatok odôvodnenia, čo sa týka:

               —

               neprípustnosti žaloby o náhradu škody,

               —

               neprípustnosti návrhov smerujúcich okrem iného k tomu, aby Súd pre verejnú službu „preskúmal nezákonnosť skutočnosti, ktorá viedla k vzniku dotknutej škody“,

               —

               dátumu predloženia vyjadrenia k žalobe; pokiaľ ide o tento bod, poukazuje sa na procesné vady spôsobilé poškodiť záujmy žalobcu z dôvodu nedodržania povinnosti neprihliadať na obsah vyjadrenia k žalobe v rozsahu, v akom bolo predložené oneskorene.

         Žalobca tiež poukazuje na porušenie pravidiel spravodlivého súdneho konania, článku 6 Európskeho dohovoru o ľudských právach a článku 47 Charty základných práv Európskej únie.


title: Vec T-687/16: Žaloba podaná 23. septembra 2016 – Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Joaquín Nadal Esteban (STYLO & KOTON)

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/31

         Žaloba podaná 23. septembra 2016 – Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret/EUIPO – Joaquín Nadal Esteban (STYLO & KOTON)
   (Vec T-687/16)
   (2016/C 410/44)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Koton Mağazacilik Tekstil Sanayi ve Ticaret AŞ (Istanbul, Turecko) (v zastúpení: J. Güell Serra a E. Stoyanov Edissonov, advokáti)

      Žalovaný: Európsky úrad pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Joaquín Nadal Esteban (Alcobendas, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „STYLO & KOTON“ – ochranná známka Európskej únie č. 9 917 436.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. júna 2016 vo veci R 1779/2015-2.

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               nariadil, aby EUIPO vyhlásil neplatnosť predmetnej ochrannej známky,

               —

               uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm.. b) a článku 52 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec F-55/09: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  11. mája 2010 — Maxwell/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Dočasné preloženie v záujme služby — Pracovné voľno z osobných dôvodov — Výdavky na bývanie a školné — Žaloba o náhradu škody — Zodpovednosť za zavinenie — Bezdôvodné obohatenie)

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/57

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 11. mája 2010 — Maxwell/Komisia
   (Vec F-55/09) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Dočasné preloženie v záujme služby - Pracovné voľno z osobných dôvodov - Výdavky na bývanie a školné - Žaloba o náhradu škody - Zodpovednosť za zavinenie - Bezdôvodné obohatenie)
   2010/C 234/105
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Allan Maxwell (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a J. Baquero Cruz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na náhradu škody spôsobenej žalobcovi nenahradením výdavkov na bývanie a školné počas jeho pracovného voľna z osobných dôvodov, ktoré si vzal na účely výkonu funkcie „EÚ Senior Advisor“ v Kórejskej organizácii pre energetický rozvoj

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba pána Maxwella sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 180, 1.8.2009, s. 64.


title: Vec T-439/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  27. februára 2014 – Fard a Sarkandi/Rada

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/55

         Uznesenie Všeobecného súdu z 27. februára 2014 – Fard a Sarkandi/Rada
   (Vec T-439/13) (1)

   2014/C 142/72
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 367, 14.12.2013.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 7. júla 2005 vo veci T-385/03, Miles Handelsgesellschaft International mbH proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva obsahujúcej slovný prvok ‚Biker Miles’ — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva MILES — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/38

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   zo 7. júla 2005
   vo veci T-385/03, Miles Handelsgesellschaft International mbH proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva obsahujúcej slovný prvok ‚Biker Miles’ - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva MILES - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94)
   (2005/C 217/84)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci T-385/03, Miles Handelsgesellschaft International mbH, so sídlom v Norderstedte (Nemecko), v zastúpení: F. Dettmann a A. Deutsch, advokáti, proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), (splnomocnení zástupcovia: T. Eichenberg a G. Schneider), ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Biker Miles Motorrad Handels- und Vertriebsgesellschaft mbH, so sídlom v Berlíne (Nemecko), v zastúpení: G. Malchartzeck, advokát, ktorej predmetom je žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 9. septembra 2003 (Vec R 174/2002-2), týkajúceho sa námietkového konania medzi Biker Miles Motorrad Handels- und Vertriebsgesellschaft mbH a Miles Handelsgesellschaft International mbH, Súd prvého stupňa (štvrtá komora), v zložení: predseda komory H. Legal, sudcovia P. Lindh a V. Vadapalas, tajomník: B. Pastor, zástupkyňa tajomníka, vyhlásil 7. júla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 9. septembra 2003 (vec R 174/2002-2) sa zrušuje.

               2)

               ÚHVT sa zaväzuje na náhradu trov konania, ktoré vznikli žalobcovi.

               3)

               Vedľajší účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 35, 7.2.2004


title: Vec T-249/11: Žaloba podaná 10. mája 2011 — Sanco/ÚHVT — Marsalman (Zobrazenie kurčaťa)

text:
               9.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 204/27

         Žaloba podaná 10. mája 2011 — Sanco/ÚHVT — Marsalman (Zobrazenie kurčaťa)
   (Vec T-249/11)
   2011/C 204/49
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sanco, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: A. Segura Roda, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Marsalman, SL (Barcelona, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. februára 2011 vo veci R 1073/2010-2 bola podaná v stanovenej lehote a aby výsledkom konania bolo rozhodnutie o zrušení tohto rozhodnutia a zamietnutí zápisu ochrannej známky Spoločenstva č. 6 675 383 pre všetky triedy, pre ktoré bola prihlásená, a výslovne zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Marsalman, SL.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka bez slovného prvku obsahujúca zobrazenie kurčaťa v polkruhu (prihláška ochrannej známky č. 6 675 383) pre výrobky patriace do triedy 29 a služby patriace do tried 35 a 39.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: španielska obrazová ochranná známka bez slovného prvku obsahujúca zobrazenie kurčaťa v elipse (č. 2 727 182) pre výrobky patriace do tried 29 a 31.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: nesprávny výklad a uplatňovanie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-415/15 P: Odvolanie podané 29. júla 2015: Stichting Woonpunt a i. proti uzneseniu Všeobecného súdu (siedma komora) z 12. mája 2015 vo veci T-203/10 RENV, Stichting Woonpunt a i./Európska komisia

text:
               12.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 337/9

         Odvolanie podané 29. júla 2015: Stichting Woonpunt a i. proti uzneseniu Všeobecného súdu (siedma komora) z 12. mája 2015 vo veci T-203/10 RENV, Stichting Woonpunt a i./Európska komisia
   (Vec C-415/15 P)
   (2015/C 337/11)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Stichting Woonpunt, predtým Stichting Com.wonen, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl. (v zastúpení: P. Glazener, advokát a L. Hancher, profesor)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Belgické kráľovstvo, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN)

      Návrhy odvolateľov

               —

               zrušiť uznesenie Všeobecného súdu (siedma komora) z 12. mája 2015 vo veci T-2032/10 RENV v celom rozsahu alebo čiastočne v zmysle odvolacích dôvodov,

               —

               vrátiť vec Všeobecnému súdu na nové rozhodnutie v súlade s právnym názorom Súdneho dvora,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov tohto konania, ako aj trov konania pred Všeobecným súdom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Prvý odvolací dôvod je založený na porušení práva Únie Všeobecným súdom, na nesprávnom posúdení relevantných skutočností a nedostatočnom odôvodnení tým, že rozhodol, že žaloba je v skutočnosti namierená proti listu [zaslaného Komisiou podľa článku 17 nariadenia č. 659/1999] a že súdne preskúmanie sa na tento list nemôže vzťahovať. Všeobecný súd svojím rozhodnutím neuznal, že podľa článku 108 ods. 1 ZFEÚ právne dôsledku rozhodnutia musia byť odôvodnené tým, že predchádzajúca situácia bola nezlučiteľná so Zmluvou. Všeobecný súd nesprávne vyložil rozsudok TF1 tým, že z neho vyvodil, že svoje preskúmanie napadnutého rozhodnutia musí obmedziť na otázku, či Komisia správne posúdila zlučiteľnosť existujúcej úpravy pomoci zmenenej v súlade so záväzkami, ktoré Holandsko prevzalo.
   Druhý odvolací dôvod je založený na porušení práva Únie Všeobecným súdom, na nesprávnom posúdení relevantných skutočností a nedostatočnom odôvodnení tým, že rozhodol, že účelové opatrenia navrhnuté Komisiou sú vyňaté z jeho preskúmania, keďže sú len návrhmi a až prijatím holandskými orgánmi nadobudnú záväzný charakter.


title: Vec C-384/04: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  11. mája 2006  (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Civil Division) – Spojené kráľovstvo) – Commissioners of Customs & Excise, Attorney General/Federation of Technological Industries a i. (Šiesta smernica o DPH — Článok 21 ods. 3 a článok 22 ods. 8 — Vnútroštátne opatrenia s cieľom boja proti podvodom — Spoločná a nerozdielna zodpovednosť za zaplatenie DPH — Zriadenie záruky na DPH, ktorú dlhuje iný subjekt)

text:
               15.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/7

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 11. mája 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Civil Division) – Spojené kráľovstvo) – Commissioners of Customs & Excise, Attorney General/Federation of Technological Industries a i.
   (Vec C-384/04) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 21 ods. 3 a článok 22 ods. 8 - Vnútroštátne opatrenia s cieľom boja proti podvodom - Spoločná a nerozdielna zodpovednosť za zaplatenie DPH - Zriadenie záruky na DPH, ktorú dlhuje iný subjekt)
   (2006/C 165/12)
   Jazyk konania: angličtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Court of Appeal (Civil Division)
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Commissioners of Customs & Excise, Attorney General

      Žalovaný: Federation of Technological Industries a i.
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Court of Appeal (Civil Division) – Výklad šiestej smernice Rady DPH 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o harmonizácii právnych systémov členských štátov týkajúcej sa dane z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ dane (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) – Rozsah článku 21 ods. 3 podľa ktorého členské štáty môžu stanoviť, že osoba iná ako daňovník je spoločne a nerozdielne zodpovedná za zaplatenie dane – Podvody typu „kolotoč“
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 21 ods. 3 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicami Rady 2000/65/ES zo 17. októbra 2000 a 2001/115/ES z 20. decembra 2001, sa má vykladať v tom zmysle, že umožňuje členskému štátu prijať takú právnu úpravu, o akú ide vo veci samej, ktorá stanovuje, že platiteľa, v ktorého prospech bola vykonaná dodávka tovarov alebo poskytnutie služieb a ktorý vedel alebo na základe primeraných dôvodov mohol mať podozrenie, že celá alebo časť dlžnej dane z pridanej hodnoty z tejto dodávky alebo tohto poskytnutia služieb alebo z akejkoľvek predchádzajúcej alebo nasledujúcej dodávky alebo poskytnutia služby nebude zaplatená, môže byť zodpovedný za zaplatenie tejto dane spoločne a nerozdielne s osobou zodpovednou za zaplatenie tejto dane. Takáto právna úprava však musí dodržiavať všeobecné právne zásady, ktoré sú súčasťou právneho poriadku Spoločenstva, medzi ktoré patrí najmä zásada právnej istoty a proporcionality.

               2.

               Článok 22 ods. 8 šiestej smernice 77/388, zmenenej a doplnenej smernicami 2000/65/ES a 2001/115/ES, sa má vykladať v tom zmysle, že neumožňuje členskému štátu prijať takú právnu úpravu, o akú ide vo veci samej, ktorá stanovuje, že platiteľ, v ktorého prospech bola vykonaná dodávka tovarov alebo poskytnutie služieb a ktorý vedel alebo na základe primeraných dôvodov mohol mať podozrenie, že celá alebo časť dlžnej dane z pridanej hodnoty z tejto dodávky alebo tohto poskytnutia služieb alebo z akejkoľvek predchádzajúcej alebo nasledujúcej dodávky alebo poskytnutia služby nebude zaplatená, môže byť zodpovedný za zaplatenie tejto dane spoločne a nerozdielne s osobou zodpovednou za zaplatenie tejto dane, ani právnu úpravu, ktorá stanovuje, že platiteľ môže byť povinný zriadiť záruku na zaplatenie uvedenej dane, ktorá je alebo sa môže stať splatnou zo strany platiteľa, ktorému dodá uvedený tovar alebo poskytne uvedené služby, alebo platiteľa, ktorý mu sám dodá uvedený tovar alebo poskytne uvedené služby.
               Na druhej strane toto ustanovenie nebráni vnútroštátnej úprave, ktorá ukladá ktorejkoľvek osobe, ktorá je spoločne a nerozdielne zodpovedná za zaplatenie dane z pridanej hodnoty v súlade s vnútroštátnym opatrením prijatým na základe článku 21 ods. 3 tejto šiestej smernice 77/388, povinnosť zriadiť záruku na zaplatenie dlžnej dane z pridanej hodnoty.

      (1)  Ú. v. EÚ C 273, 6.11.2004.


title: Vec C-200/08: Uznesenie predsedu prvej komory Súdneho dvora z  1. júla 2010 — Európska komisia/Francúzska republika

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/27

      Uznesenie predsedu prvej komory Súdneho dvora z 1. júla 2010 — Európska komisia/Francúzska republika
      (Vec C-200/08) (1)

      ()
      (2010/C 288/46)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 171, 5.7.2008.


title: Vec C-408/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Frankfurt am Main (Nemecko) 5. septembra 2007 – Brigitte Ruf, rod. Elsässer, a Gertrud Elsässer, rod. Sommer/Európska centrálna banka (ECB), Coop Himmelblau Prix, Dreibholz & Partner ZT GmbH, vedľajší účastník konania: Mesto Frankfurt nad Mohanom

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Frankfurt am Main (Nemecko) 5. septembra 2007 – Brigitte Ruf, rod. Elsässer, a Gertrud Elsässer, rod. Sommer/Európska centrálna banka (ECB), Coop Himmelblau Prix, Dreibholz & Partner ZT GmbH, vedľajší účastník konania: Mesto Frankfurt nad Mohanom
   (Vec C-408/07)
   (2007/C 283/25)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Landgericht Frankfurt am Main
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Brigitte Ruf, rod. Elsässer, a Gertrud Elsässer, rod. Sommer

      Žalované: Európska centrálna banka (ECB), Coop Himmelblau Prix, Dreibholz & Partner ZT GmbH

      Vedľajší účastník konania: Mesto Frankfurt nad Mohanom
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 288 druhý pododsek ES vykladať v tom zmysle, že o konanie „pri výkone funkcií“ ide vtedy, keď inštitúcia Spoločenstva plánuje určité stavebné opatrenie pre zriadenie nového sídla?

               2.

               Má sa článok 288 druhý pododsek ES vykladať v tom zmysle, že medzi formy nápravy škody, o rozhodovaní ktorých je príslušný súd Spoločenstva, patrí aj nariadenie zdržať sa porušenia práva, ktoré hrozí, ale ešte nenastalo (porušenie autorského osobnostného práva)?

               3.

               Má sa článok 288 druhý pododsek ES vykladať v tom zmysle, že predpis zakladá výlučnú príslušnosť Súdneho dvora aj v takých sporoch, v ktorých žalobca zakladá povinnosť na náhradu škody spôsobenej inštitúciou Spoločenstva na porušení vnútroštátneho práva?


title: Vec T-319/05: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. septembra 2010 — Švajčiarsko/Komisia [ „Zahraničné vzťahy — Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave — Nemecké opatrenia týkajúce sa priblíženia k letisku Zürich — Nariadenie (EHS) č. 2408/92 — Právo na obranu — Zásada zákazu diskriminácie — Zásada proporcionality“ ]

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/29

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2010 — Švajčiarsko/Komisia
      (Vec T-319/05) (1)

      (Zahraničné vzťahy - Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave - Nemecké opatrenia týkajúce sa priblíženia k letisku Zürich - Nariadenie (EHS) č. 2408/92 - Právo na obranu - Zásada zákazu diskriminácie - Zásada proporcionality)
      (2010/C 288/55)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Švajčiarska konfederácia (v zastúpení: S. Hirsbrunner, U. Soltész a P. Melcher, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Benyon, M. Huttunen a M. Niejahr, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporuje žalovanú: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: C.-D. Quassowski a A. Tiemann, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci T. Masing, advokát); a Landkreis Waldshut (v zastúpení: M. Núñez-Müller, advokát)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2004/12/ES z 5. decembra 2003 týkajúceho sa uplatnenia článku 18 ods. 2 prvej vety dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave a nariadenia Rady (EHS) č. 2408/92 (vec TREN/AMA/11/03 — Nemecké opatrenia týkajúce sa približovania sa k letisku Zürich) [neoficiálny preklad] (Ú. v. EÚ L 4, s. 13)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Švajčiarska konfederácia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

                  3.

                  Spolková republika Nemecko a Landkreis Waldshut znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 94, 17.4.2004 (predtým vec C-70/04).


title: Vec F-33/07: Žaloba podaná 10. apríla 2007 – Toronjo Benitez/Komisia

text:
               9.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/26

         Žaloba podaná 10. apríla 2007 – Toronjo Benitez/Komisia
   (Vec F-33/07)
   (2007/C 129/45)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Alberto Toronjo Benitez (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               určiť, že článok 2 rozhodnutia Komisie týkajúci sa povyšovania úradníkov odmeňovaných z rozpočtových prostriedkov „Výskum “všeobecného rozpočtu (ako vo svojom znení zo 16. júna 2004 tak aj z 20. júla 2005) (ďalej len „prvé napadnuté rozhodnutie“),

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie o vylúčení 44,5 bodov z bodového koša žalobcu, ktoré nahromadil ako dočasný zamestnanec (ďalej len „druhé napadnuté rozhodnutie“),

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, ktorého Komisia prijala do služobného pomeru na dňa 16. januára 2000 ako dočasného zamestnanca s miestom výkonu služobných povinností na generálnom riaditeľstve (ďalej len GR) „Výskum“, bol vymenovaný za úradníka na tomto istom GR od 16. apríla 2004. Dňa 1. mája 2004 bol preložený na GR „vonkajšie vzťahy“. Listom zo 16. júna 2006 bol informovaný o tom, že body ktoré nadobudol ako dočasný zamestnanec boli vylúčené na základe prvého napadnutého rozhodnutia, keďže bol uskutočnený služobný presun na miesto, ktoré patrí do časti „Činnosť “všeobecného rozpočtu pred uplynutím lehoty dvoch rokov od jeho prijatia do služobného pomeru ako úradníka stážistu na miesto patriace do časti „Výskum “zmieneného rozpočtu.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza najskôr porušenie zásad právnej istoty, zákonnosti administratívnych aktov a zásady ochrany nadobudnutých práv, autoremedúru spočívajúcu v tom, že menovací orgán zrušil nezákonné rozhodnutie zakladajúce subjektívne práva, pričom mal tak konať v rozumnej lehote, čo však nie je prípad druhého napadnutého rozhodnutia.
   Okrem toho žalobca uvádza, že článok 2 druhého napadnutého rozhodnutia zavádza diskrimináciu voči úradníkom odmeňovaným z rozpočtových prostriedkov „Výskum“, ktorí žiadajú o preloženie pred uplynutím lehoty dvoch rokov od ich prijatia do služobného pomeru, keďže títo úradníci strácajú svoje body v dôsledku preloženia, zatiaľ čo úradníci, ktorí sú preložení z úradnej povinnosti alebo ktorí obsadzujú pracovné miesta považované za citlivé zachovávajú svoje body.


title: Vec T-43/15: Žaloba podaná 28. januára 2015 – CRM/Komisia

text:
               16.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/43

         Žaloba podaná 28. januára 2015 – CRM/Komisia
   (Vec T-43/15)
   (2015/C 089/52)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: CRM Srl (Modena, Taliansko) (v zastúpení: G. Forte, C. Marinuzzi a A. Franchi, avvocati)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 1174/2014 z 24. októbra 2014, ktorým sa do Registra chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení zapisuje názov [Piadina Romagnola/Piada Romagnola (CHZO)], uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie 4.11.2014, L 316,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba je namierená proti zápisu chráneného zemepisného označenia „Piadina Romagnola/Piada Romagnola“ v súvislosti s pripísaním dobrej povesti aj výrobku Piadina, ktorý sa vyrába priemyselne, a nie len tomu, ktorý sa vyrába ručne.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení a nesprávnom uplatnení článku 7 ods. 1 písm. f) bodu II a článku 8 ods. 1 písm. a) bodu II nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 z 21. novembra 2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny (Ú. v. EÚ L 343, s. 1).

                           —

                           Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že v tomto prípade neexistuje nijaké spojenie, ktoré by odôvodňovalo jednak spojenie so zemepisným pôvodom, a

                           —

                           jednak pripísanie dobrej povesti aj výrobku Piadina, ktorý sa vyrába priemyselne.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení, ako aj na nedostatočnom prešetrení.

                           —

                           Žalobkyňa v tejto súvislosti poukazuje na zjavne nesprávne posúdenie žiadosti o zápis v súvislosti so splnením podmienok na uverejnenie žiadosti o zápis zemepisného označenia pre Piadina Romagnola, ako aj na to,

                           —

                           že nebolo uskutočnené prešetrenie, keďže príslušné súdne orgány nepreskúmali zrušenie vnútroštátnych pravidiel, na ktorých je napadnuté nariadenie založené, a

                           —

                           okrem toho žalobkyňa uvádza, že bola porušená zásada riadnej správy vecí verejných.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení článkov 6 a 13 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a článku 47 Charty základných práv Európskej únie z dôvodu porušenia práva na účinnú súdnu ochranu.


title: Vec T-538/11: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. marca 2015 – Belgicko/Komisia („Štátna pomoc — Verejné zdravie — Pomoc poskytnutá na financovanie testov na skríning prenosných spongiformných encefalopatií (TSE) hovädzieho dobytka — Rozhodnutie o vyhlásení pomoci za čiastočne zlučiteľnú a čiastočne nezlučiteľnú s vnútorným trhom — Žaloba o neplatnosť — Akt spôsobujúci ujmu — Prípustnosť — Pojem ‚výhoda‘ — Pojem selektivita“)

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/22

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. marca 2015 – Belgicko/Komisia
   (Vec T-538/11) (1)

   ((„Štátna pomoc - Verejné zdravie - Pomoc poskytnutá na financovanie testov na skríning prenosných spongiformných encefalopatií (TSE) hovädzieho dobytka - Rozhodnutie o vyhlásení pomoci za čiastočne zlučiteľnú a čiastočne nezlučiteľnú s vnútorným trhom - Žaloba o neplatnosť - Akt spôsobujúci ujmu - Prípustnosť - Pojem ‚výhoda‘ - Pojem selektivita“))
   (2015/C 155/24)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: C. Pochet a J.-C. Halleux, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci L. Van den Hende, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne H. van Vliet a S. Thomas, neskôr H. van Vliet a S. Noë, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2011/678/EÚ z 27. júla 2011 týkajúce sa štátnej pomoci, ktorú poskytlo Belgicko na financovanie skríningu prenosných spongiformných encefalopatií (TSE) hovädzieho dobytka [štátna pomoc C 44/08 (ex NN 45/04)] (Ú. v. EÚ L 274, s. 36)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 347, 26.11.2011.


title: Vec T-295/16: Žaloba podaná 6. júna 2016 – SymbioPharm/EMA

text:
               1.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/38

         Žaloba podaná 6. júna 2016 – SymbioPharm/EMA
   (Vec T-295/16)
   (2016/C 279/54)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: SymbioPharm GmbH (Herborn, Nemecko) (v zastúpení: A. Sander, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Európska agentúra na hodnotenie liekov

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie EMA z 1. apríla 2016, doručené 7. apríla 2016, začať postup podľa článku 31 smernice 2001/83/ES týkajúci sa lieku Symbioflor 2 a podobne označených liekov spoločnosti SymbioPharm GmbH,

               —

               zaviazať EMA na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 31 smernice 2001/83/ES (1)

               Žalobkyňa namieta, že sa začal posudzovací postup, hoci v žiadosti nemeckého registračného orgánu (notification) nebol preukázaný žiadny „osobitný prípad, keď ide o záujmy Únie“ a takýto dôvod ani neexistuje.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 29 smernice 2001/83/ES
               Podmienku konania „riziko pre verejné zdravotníctvo“ sa nemeckému registračnému orgánu nepodarilo preukázať, pokiaľ ide humánny liek Symbioflor 2 a zjavne nie je splnená.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článkov 116 a 117 smernice 2001/83/ES
               Nevýhodný pomer prospešnosť/riziko sa nemeckému registračnému orgánu, pokiaľ ide o humánny liek Symbioflor 2, nepodarilo preukázať a zjavne neexistuje.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 22a smernice 2001/83/ES, zásady proporcionality a práva byť vypočutý.
               Žalobkyňa tvrdí, že bol porušený článok 22a smernice 2001/83/ES a zásada proporcionality, pretože nemecký registračný orgán nevyužil možnosť nariadiť kontrolu účinnosti (nevyužitie voľnej úvahy). To sa prejavilo aj v tom, že nemecký registračný orgán výslovne odmietol vypočuť žalobkyňu formou rozhovoru s ombudsmanom na túto tému.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení zásad právneho štátu
               Na tomto mieste žalobkyňa tvrdí, že začatie posudzovacieho postupu počas prebiehajúceho vnútroštátneho súdneho konania týkajúceho sa toho istého skutkového stavu odporuje zásadám právneho štátu.

      (1)  Smernica 2001/83 Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, 2001, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69).


title: Vec T-833/16: Žaloba podaná 28. novembra 2016 – Karp/Parlament

text:
               13.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/19

         Žaloba podaná 28. novembra 2016 – Karp/Parlament
   (Vec T-833/16)
   (2017/C 046/22)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Kevin Karp (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: N. Lambers a R. Ben Ammar, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie orgánu oprávneného na uzatváranie pracovných zmlúv pre skupinu EFDD v Európskom parlamente, ktorým bol žalobca zaradený do funkčnej skupiny I ako akreditovaný asistent poslanca (ASA) na základe zmluvy podpísanej 25. februára 2015 a do funkčnej skupiny II v rámci pracovnej zmluvy podpísanej 12. mája 2016,

               —

               uložil žalovanému povinnosť, aby nahradil žalobcovi majetkovú ujmu predbežne ohodnotenú na 40 888,68 eur a nemajetkovú ujmu predbežne ohodnotenú na 63 323,20 eur,

               —

               uložil žalovanému povinnosť znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobcovi.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 80 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie (PZOZ)

                           —

                           Žalobca bol zaradený do platovej triedy zodpovedajúcej funkčnej skupine II v rámci svojej prvej pracovnej zmluvy, ktorá mu bola ponúknutá a do základnej platobnej triedy II v prípade druhej ponúknutej pracovnej zmluvy. Funkčná skupina II zahŕňa „kancelárske a sekretárske práce, riadenie sekretariátu a iné obdobné úlohy vykonávané pod dohľadom úradníkov alebo dočasných zamestnancov“, kým prevažná časť úloh zverených žalobcovi v rámci jeho prvej a druhej pracovnej zmluvy boli administratívne a poradenské úlohy, ako to preukazujú prílohy k žalobe.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 82 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie

                           —

                           Článok 82 PZOZ stanovuje, že zmluvný zamestnanec je zaradený do funkčnej skupiny IV, ak môže preukázať vzdelanie na úrovni, ktorá zodpovedá ukončenému vysokoškolskému vzdelaniu v dĺžke aspoň troch rokov osvedčenému diplomom, alebo odbornou prípravou na zodpovedajúcej úrovni. Žalobca absolvoval päť rokov vysokoškolského štúdia osvedčeného dvoma diplomami a okrem toho – pokiaľ ide o druhú zmluvu, ktorá mu bola ponúknutá – získal v Európskom parlamente predchádzajúcu odbornú prax pre činnosti, ktoré sú rovnocenné činnostiam, ktoré nakoniec vykonával.


title: Vec T-370/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 2. septembra 2014 – Petropars a i./Rada

text:
               1.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 431/46

         Uznesenie Všeobecného súdu z 2. septembra 2014 – Petropars a i./Rada
   (Vec T-370/14) (1)

   (2014/C 431/73)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 261, 11.8.2014.


title: Vec C-104/05 P: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  28. septembra 2006 – El Corte Inglés, SA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 — Pravdepodobnosť zámeny — Obrazová ochranná známka EMILIO PUCCI — Námietka majiteľa národných obrazových ochranných známok EMIDIO TUCCI — Podobnosť výrobkov)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/22

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 28. septembra 2006 – El Corte Inglés, SA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   (Vec C-104/05 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 - Pravdepodobnosť zámeny - Obrazová ochranná známka „EMILIO PUCCI“ - Námietka majiteľa národných obrazových ochranných známok „EMIDIO TUCCI“ - Podobnosť výrobkov)
   (2006/C 326/44)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: El Corte Inglés, SA (v zastúpení: J. L. Rivas Zurdo, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory (ÚHVT) (v zastúpení: O. Montalto a P. Bullock, splnomocnení zástupcovia), Emilio Pucci Srl (v zastúpení: P. L. Roncaglia, G. Lazzeretti, M. Boletto a E. Gavuzzi, advokáti)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 13. decembra 2004, El Corte Inglés SA/ÚHVT – Pucci (T-8/03), ktorým bola zamietnutá žaloba o zrušenie rozhodnutia štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 3. októbra 2002 o zamietnutí odvolania podaného odvolateľom proti rozhodnutiu námietkového oddelenia, ktorým boli čiastočne zamietnuté námietky týkajúce sa prihlášky obrazovej ochrannej známky „EMILIO PUCCI“ pre výrobky tried 3, 18, 24 a 25
   Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               El Corte Inglés, SA je povinný nahradiť 80 % trov konania.

               3.

               ÚHVT je povinný nahradiť 20 % trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 115, 14.5.2005.


title: Vec C-134/05: Žaloba podaná 22. marca 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/21

         Žaloba podaná 22. marca 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Talianskej republike
   (Vec C-134/05)
   (2005/C 143/30)
   Jazyk konania: taliančina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: E. Traversa, člen právneho servisu Komisie, podala 22. marca 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Talianskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor určil, že Talianska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 43 a 49 ES tým, že:

               1.

               viaže výkon činnosti mimosúdneho vymáhania pohľadávok na vydanie povolenia miestnym policajným úradom,

               2.

               obmedzuje platnosť povolenia na územie provincie, v ktorom je toto vydané,

               3.

               viaže výkon činnosti mimosúdneho vymáhania pohľadávok na miesta charakteristicky uvedené v povolení,

               4.

               podmieňuje výkon činnosti v provincii, pre ktorú podnikateľský subjekt nemá povolenie, udelením splnomocnenia schválenému zástupcovi,

               5.

               zaväzuje podnikateľské subjekty viditeľným spôsobom vystaviť tabuľku označujúcu všetky postupy, ktoré môžu byť vykonané pre klienta,

               6.

               určuje, že miestny policajný úrad (Questore) má právo viazať vydanie povolenia na dodatočné povinnosti,

               7.

               obmedzuje slobodu podnikateľských subjektov stanoviť ich tarify,

               8.

               určuje, ktoré činnosti vymáhania pohľadávok sú nezlučiteľné s bankovými alebo úverovými činnosťami, ktoré sú predmetom zákonného dekrétu č. 385/93

         zaviazal Taliansku republiku nahradiť trovy konania.
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Požiadavka povolenia vydaného policajným úradom nie je zlučiteľná s článkom 49 ES, keďže sa uplatňuje bez rozdielu na všetkých poskytovateľov služieb usadených v inom členskom štáte, avšak bez toho, že by sa bralo do úvahy dodržiavanie povinností týmito poskytovateľmi, ktoré sú stanovené právnou úpravou ich krajiny pôvodu s cieľom ochrany toho istého verejného záujmu.

               2.

               Talianske štátne územie sa v súčasnosti člení na 103 provincii. To znamená, že podnikateľský subjekt, ktorý sa chce usadiť v Taliansku a rozšíriť svoju činnosť na rozsiahle územie Talianska, bude musieť podať toľko žiadostí o vydanie povolení koľko je provincií, v ktorých sa nachádzajú oblasti, v ktorých chce vykonávať činnosť, a to až 103 žiadostí v prípade, že by sa chcel usadiť na celom talianskom území s cieľom vykonávať na ňom činnosť,

               3.

               Spoločnosť, ktorá sa chce usadiť v Taliansku a podnikať na území určitého rozsahu bude musieť nielen získať viacero povolení, ale tiež vybudovať také množstvo kancelárií, aké je množstvo získaných povolení a provincií, na ktoré sa tieto povolenia vzťahujú. Táto povinnosť je určite neprimeraná pre podnikateľské subjekty vzhľadom na výdavky, s ktorými sa spájajú, a okrem toho nie je tiež nevyhnutná pre výkon činnosti. O to viac stanoviť povinnosť mať k dispozícii kancelárie je porovnateľné s tým, že by sa vyžadovalo od osoby, ktorá vykonáva činnosť v režime cezhraničného poskytovania služieb, aby sa usadila.

               4.

               Podnikateľský subjekt, ktorý vykonáva v súlade so zákonom svoju činnosť, musí mať možnosť ju vykonávať na celom talianskom území bez toho, že by musel uzavrieť zmluvu o splnomocnení so splnomocnencom v prípade, že by podnikateľský subjekt chcel vykonávať činnosť mimo provincie, pre ktorú získal povolenie. Totižto tento splnomocnenec pracujúci v rovnakej oblasti činnosti je možný konkurent splnomocniteľa o to viac, že s uzavretím zmluvy o splnomocnení sa spájajú dodatočné lehoty a výdavky, ktoré vznikajú samému splnomocniteľovi.

               5.

               Povinnosť vystaviť viditeľne tabuľku postupov v kancelárií predpokladá, že podnikateľský subjekt má nevyhnutne k dispozícii kancelárie pre výkon predmetnej činnosti. Podľa ustálenej súdnej praxe Súdneho dvora, stanoviť povinnosť mať k dispozícii kancelárie v členskom štáte v mieste plnenia sa rovná vyžadovaniu usadiť sa od subjektu, ktorý vykonáva činnosť podľa režimu cezhraničnému poskytovaniu služieb.

               6.

               Možnosť nechať provinčnému policajnému úradu (Questore) viazať vydanie povolenia pre výkon činnosti vymáhania pohľadávok na „dodatočné povinnosti“ bez upresnenia nezodpovedá požiadavkám transparentnosti a objektivity, ktoré vyplývajú z judikatúry Súdneho dvora, aj keď právomoc Questore je obmedzená zákonom a cieľom, ktorý má sledovať.

               7.

               Obmedzenia slobody určenia taríf predstavujú prekážku ako slobody usadiť sa, tak aj slobody poskytovania služieb. Totižto nový podnikateľský subjekt, ktorý sa pokúša preniknúť na daný trh musí sa presadiť vzhľadom ku konkurentom a cena plnení tvorí prvoradý faktor pre získanie klientely.

               8.

               Nezlučiteľnosť stanovená talianskou právnou úpravou s výkonom bankovej a úverovej činnosti vedie k tomu, že bankové a úverové podnikateľské subjekty iných členských štátov majú zakázané vykonávať v Taliansku činnosť vymáhania pohľadávok dovolávajúc sa buď slobody usadiť sa alebo slobody poskytovania služieb, pričom obe slobody sú zaručené zmluvou.


title: Vec T-474/14: Žaloba podaná 25. júna 2014 – Cesáreo Martín-Sanz a i./Komisia

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/48

         Žaloba podaná 25. júna 2014 – Cesáreo Martín-Sanz a i./Komisia
   (Vec T-474/14)
   2014/C 261/76
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Cesáreo Martín-Sanz, SA Transportes (Madrid, Španielsko), Transportes y Servicios de Minería, SA (Madrid), Inauto, Industrias del Automóvil, SA (Madrid), Premium Quality Investments, SL (Madrid) a Naviera Ispaster, AIE (Madrid) (v zastúpení: J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero a A. Lamadrid de Pablo, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom súbor opatrení, ktoré podľa Komisie predstavujú takzvaný španielsky systém daňového leasingu, kvalifikuje ako novú štátnu pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom,

               —

               subsidiárne zrušil články 1 a 4 napadnutého rozhodnutia, ktoré ako príjemcov údajnej pomoci a ako jediných adresátov príkazu na vrátenie určujú investorov AIE (hospodárskych záujmových združení),

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom nariaďuje vrátenie údajnej pomoci,

               —

               zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom rozhoduje o legalite súkromných zmlúv medzi investormi a ďalšími subjektmi, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia sú zhodné s dôvodmi a hlavnými tvrdeniami, ktoré boli uvedené vo veci T-700/13, Bankia/Komisia.


title: Vec T-726/15: Žaloba podaná 15. decembra 2015 – Blaž Jamnik a Blaž/Parlament

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/45

         Žaloba podaná 15. decembra 2015 – Blaž Jamnik a Blaž/Parlament
   (Vec T-726/15)
   (2016/C 098/60)
   Jazyk konania: slovinčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Jožica Blaž Jamnik (Ľubľana, Slovinsko) a Brina Blaž (Ľubľana) (v zastúpení: D. Mihevc, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil výber uchádzača v konaní INLO.AO-2013-051-LUX-UGIMBI-06 za nezákonný,

               —

               zrušil výber uchádzača,

               —

               vybral žalobcov ako uchádzačov s najlepšou ponukou,

               —

               subsidiárne stanovil, že žalobcovia majú nárok na náhradu škody vo výške 3 852 384,60 eur v prípade, že nebudú v konaní INLO.AO-2013-051-LUX-UGIMBI-06 vybraní ako uchádzači s najlepšou ponukou,

               —

               nahradil žalobcom trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 113 nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (1)

               Podľa žalobcov bol výber uchádzača s najlepšou ponukou vykonaný v rozpore s článkom 113 vyššie uvedeného nariadenia, keďže vopred určené kritériá uvedené v súťažných podkladoch neboli dodržané.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nezákonnosti výberového konania
               V tejto súvislosti žalobcovia tvrdia, že projekty, grafické podklady a štatistické výpočty, ktoré boli pripojené k ich ponuke, neboli predmetom posúdenia, pretože ich úrad v Ľubľane neposlal na rozhodnutie do Luxemburgu.

      (1)  Nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 , o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. EÚ L 298, s. 1)


title: Zvolenie predsedov komôr

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/1

         Zvolenie predsedov komôr
   (2006/C 326/03)
   Na svojom zasadnutí 9. októbra 2006 sudcovia Súdneho dvora Európskych spoločenstiev zvolili, na základe článku 10 ods. 1 pododseku 1 rokovacieho poriadku, pánov Jann, Timmermans, Rosas a Lenaerts za predsedov prvej, druhej, tretej a štvrtej komory zasadajúcich v zložení piatich sudcov, v tomto poradí, na obdobie troch rokov, ktoré uplynie 6. októbra 2009.
   Na svojom zasadnutí 12. októbra 2006 sudcovia Súdneho dvora Európskych spoločenstiev zvolili, na základe článku 10 ods. 1 pododseku 2 rokovacieho poriadku, pánov Schintgen, Kūris, Klučka a Juhász za predsedov piatej, šiestej, siedmej a ôsmej komory zasadajúcich v zložení troch sudcov, v tomto poradí, na obdobie jedného roka, ktoré uplynie 6. októbra 2007.


title: Vec T-520/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  28. februára 2014 – Genebre/ÚHVT – General Electric (GE) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva GE — Skoršia národná slovná ochranná známka GE — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ )

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. februára 2014 – Genebre/ÚHVT – General Electric (GE)
   (Vec T-520/11) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva GE - Skoršia národná slovná ochranná známka GE - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   2014/C 112/35
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Genebre, SA (Hospitalet de Llobregat, Španielsko) (v zastúpení: D. Pellisé Urquiza, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: General Electric Company (Schenectady, Spojené štáty) (v zastúpení: pôvodne S. Malynicz, barrister, neskôr E. Armijo Chávarri, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 26. júla 2011 (vec R 20/2009-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi General Electric Company a Genebre, SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Genebre, SA, je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 13, 14.1.2012.


title: Vec C-238/15: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. decembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif – Luxembursko) – Maria do Céu Bragança Linares Verruga, Jacinto Manuel Sousa Verruga, André Angelo Linares Verruga/Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Voľný pohyb osôb — Rovnosť zaobchádzania — Sociálne výhody — Nariadenie (EÚ) č. 492/2011 — Článok 7 ods. 2 — Finančná podpora na vysokoškolské štúdium — Podmienka pre študentov, ktorí nemajú bydlisko na území dotknutého členského štátu, byť deťmi pracovníkov, ktorí pracovali alebo vykonávali svoju pracovnú činnosť v tomto členskom štáte počas nepretržitého obdobia aspoň piatich rokov — Nepriama diskriminácia — Dôvodnosť — Cieľ zvýšiť podiel rezidentov, ktorí sú držiteľmi vysokoškolského diplomu — Vhodnosť — Proporcionalita)

text:
               13.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 14. decembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif – Luxembursko) – Maria do Céu Bragança Linares Verruga, Jacinto Manuel Sousa Verruga, André Angelo Linares Verruga/Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche
   (Vec C-238/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Voľný pohyb osôb - Rovnosť zaobchádzania - Sociálne výhody - Nariadenie (EÚ) č. 492/2011 - Článok 7 ods. 2 - Finančná podpora na vysokoškolské štúdium - Podmienka pre študentov, ktorí nemajú bydlisko na území dotknutého členského štátu, byť deťmi pracovníkov, ktorí pracovali alebo vykonávali svoju pracovnú činnosť v tomto členskom štáte počas nepretržitého obdobia aspoň piatich rokov - Nepriama diskriminácia - Dôvodnosť - Cieľ zvýšiť podiel rezidentov, ktorí sú držiteľmi vysokoškolského diplomu - Vhodnosť - Proporcionalita))
   (2017/C 046/04)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal administratif

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Maria do Céu Bragança Linares Verruga, Jacinto Manuel Sousa Verruga, André Angelo Linares Verruga

      Žalovaný: Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche

      Výrok rozsudku

   Článok 7 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 492/2011 z 5. apríla 2011 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Únie sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, o akú ide vo veci samej, ktorá poskytnutie finančnej podpory na vysokoškolské štúdium študentom, ktorí nie sú rezidentmi, podmieňuje tým, aby aspoň jeden z ich rodičov pracoval v tomto členskom štáte počas minimálneho a nepretržitého obdobia piatich rokov v čase podania žiadosti o finančnú podporu, ale nestanovuje takúto podmienku, pokiaľ ide o študentov, ktorí majú bydlisko na území tohto členského štátu, s cieľom podporiť zvýšenie podielu rezidentov, ktorí sú držiteľmi vysokoškolského diplomu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 254, 3.8.2015.


title: Vec C-180/13 P: Odvolanie podané 12. apríla 2013 : Vetrai 28 srl, pôvodne Barovier & Toso Vetrerie Artistiche Riunite srl a i. proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  29. januára 2013 vo veci T-272/00, Barbini a i./Európska komisia

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/5

         Odvolanie podané 12. apríla 2013: Vetrai 28 srl, pôvodne Barovier & Toso Vetrerie Artistiche Riunite srl a i. proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 29. januára 2013 vo veci T-272/00, Barbini a i./Európska komisia
   (Vec C-180/13 P)
   2013/C 207/07
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Vetrai 28 srl, pôvodne Barovier & Toso Vetrerie Artistiche Riunite srl a i. (v zastúpení: A. Vianello, A. Bortoluzzi a A. Veronese, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Alfredo Barbini srl, Talianska republika, Európska komisia

      Návrhy odvolateliek

               —

               zrušiť alebo zmeniť uznesenie Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 29. januára 2013 vydané vo veci T-272/00 a uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľky poukazujú na nesprávne právne posúdenie pri uplatnení zásad stanovených Súdnym dvorom v rozsudku „Comitato di Venezia vuole vivere“, pokiaľ ide o povinnosť uviesť odôvodnenie rozhodnutia Komisie v oblasti štátnej pomoci a rozloženia dôkazného bremena v prípade podmienok stanovených v článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
   Všeobecný súd v napadnutom uznesení nerozhodol v súlade s rozhodnutím Súdneho dvora, ku ktorému dospel v rozsudku z 9. júna 2011, „Comitato di Venezia vuole vivere“, teda že rozhodnutie Komisie „musí obsahovať všetky základné prvky na jeho vykonanie vnútroštátnymi orgánmi“. Hoci napadnuté rozhodnutie neobsahuje všetky základné prvky na jeho vykonanie vnútroštátnymi orgánmi, Všeobecný súd nekonštatoval nijaké nedostatky v metóde použitej Komisiou v spornom rozhodnutí, a preto sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia.
   Na základe zásad stanovených Súdnym dvorom v rozsudku „Comitato Venezia vuole vivere“ je úlohou v rámci vymáhania pomoci členského štátu — a teda nie jednotlivého príjemcu — v každom jednotlivom prípade preukázať, že sú splnené podmienky stanovené v článku 107 ods. 1 ZFEÚ. V prejednávanej veci však Komisia v napadnutom rozhodnutí nespresnila „spôsoby“ takéhoto overenia. Vzhľadom na to, že Talianska republika nemala v rámci vymáhania pomoci k dispozícii základné prvky na účely preukázania, či poskytnuté výhody predstavujú štátnu pomoc v prospech príjemcov, rozhodla preto zákonom č. 228 z 24. decembra 2012 (článok 1 ods. 351 a nasl.) o prenesení dôkazného bremena v rozpore s judikatúrou Spoločenstva. Podľa talianskej právnej úpravy nie je úlohou štátu, ale jednotlivých podnikov, ktoré sú príjemcami pomoci poskytnutej vo forme zľavy, aby preukázali, že dané výhody nenarušujú hospodársku súťaž alebo neovplyvňujú obchod medzi členskými štátmi. Pri neexistencii takéhoto dôkazu platí domnienka, že poskytnutá výhoda mohla narušiť hospodársku súťaž a ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi. To je zjavne v rozpore so zásadami stanovenými Súdnym dvorom v rozsudku „Comitato Venezia vuole vivere“.


title: Vec T-302/13: Žaloba podaná 28. mája 2013 — Nordex Holding/ÚHVT — Fontana Food (Taverna)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/21

         Žaloba podaná 28. mája 2013 — Nordex Holding/ÚHVT — Fontana Food (Taverna)
   (Vec T-302/13)
   (2013/C 226/28)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nordex Holding A/S (Dronninglund, Dánsko) (v zastúpení: M. Kleis, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Fontana Food AB (Tyresö, Švédsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu z 21. marca 2013 vo veci R 2608/2011-1,

               —

               zrušil rozhodnutie č. 4891 C zrušovacieho oddelenia z 21. októbra 2011, ktoré predchádzalo prijatiu napadnutého rozhodnutia,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania vrátanie trov odvolacieho konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „Taverna“ — ochranná známka Spoločenstva č. 5 466 909.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: dôvody na vyhlásenie neplatnosti podľa článku 53 ods. 1 písm. a) a článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: čiastočné vyhlásenie spornej ochrannej známky Spoločenstva za neplatnú.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 53 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-279/12: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  19. decembra 2013 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber) — Spojené kráľovstvo] — Fish Legal, Emily Shirley/The Information Commissioner, United UtilitiesWater plc, Yorkshire Water Services Ltd, Southern Water Services Ltd (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aarhuský dohovor — Smernica 2003/4/ES — Prístup verejnosti k informáciám o životnom prostredí — Pôsobnosť — Pojem „orgán verejnej moci“ — Vodárenské a kanalizačné podniky — Privatizácia vodárenského odvetvia v Anglicku a vo Walese)

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/13

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. decembra 2013 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber) — Spojené kráľovstvo] — Fish Legal, Emily Shirley/The Information Commissioner, United UtilitiesWater plc, Yorkshire Water Services Ltd, Southern Water Services Ltd
   (Vec C-279/12) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aarhuský dohovor - Smernica 2003/4/ES - Prístup verejnosti k informáciám o životnom prostredí - Pôsobnosť - Pojem „orgán verejnej moci“ - Vodárenské a kanalizačné podniky - Privatizácia vodárenského odvetvia v Anglicku a vo Walese)
   2014/C 52/20
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovi: Fish Legal, Emily Shirley

      Žalovaní: The Information Commissioner, United UtilitiesWater plc, Yorkshire Water Services Ltd, Southern Water Services Ltd

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber) — Spojené kráľovstvo — Výklad článku 2 bodu 2 písm. a), b) a c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS (Ú. v. ES L 41, s. 26; Mim. vyd. 15/007, s. 375) — Povinnosť verejných orgánov sprístupniť každému žiadateľovi informácie o životnom prostredí, ktoré majú k dispozícii — Pôsobnosť — Pojem fyzická alebo právnická osoba „vykonávajúca funkcie verejnej správy podľa národného práva“

      Výrok rozsudku

               1.

               S cieľom stanoviť, či také subjekty ako United Utilities Water plc, Yorkshire Water Services Ltd a Southern Water Services Ltd možno kvalifikovať ako právnické osoby, ktoré na základe vnútroštátneho práva vykonávajú „funkcie verejnej správy“ v zmysle článku 2 bodu 2 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/4/ES z 28. januára 2003 o prístupe verejnosti k informáciám o životnom prostredí, ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/313/EHS, je potrebné preskúmať, či sú týmto subjektom na základe vnútroštátneho práva, ktoré sa na ne uplatňuje, zverené výsadné právomoci vo vzťahu k pravidlám uplatňujúcim sa na vzťahy medzi osobami podľa súkromného práva.

               2.

               Podniky ako United Utilities Water plc, Yorkshire Water Services Ltd a Southern Water Services Ltd, ktoré poskytujú verejné služby súvisiace so životným prostredím, sú pod kontrolou orgánu alebo osoby uvedenej v článku 2 bode 2 písm. a) alebo b) smernice 2003/4, v dôsledku čoho by sa mali kvalifikovať ako „orgány verejnej moci“ v zmysle článku 2 bodu 2 písm. c) tejto smernice, pokiaľ tieto podniky skutočne autonómne neurčujú spôsob, ktorým uvedené služby poskytujú, a to v prípade, že orgán verejnej moci patriaci do pôsobnosti článku 2 bodu 2 písm. a) alebo b) uvedenej smernice je spôsobilý rozhodujúcim spôsobom ovplyvniť činnosť uvedených podnikov v oblasti životného prostredia.

               3.

               Článok 2 bod 2 písm. b) smernice 2003/4 sa má vyklať v tom zmysle, že určitá osoba, ktorá patrí do pôsobnosti tohto ustanovenia, predstavuje orgán verejnej moci vo vzťahu ku všetkým informáciám o životnom prostredí, ktoré má k dispozícii. Také obchodné spoločnosti ako United Utilities Water plc, Yorkshire Water Services Ltd a Southern Water Services Ltd, ktoré by mohli predstavovať orgán verejnej moci podľa článku 2 bodu 2 písm. c) uvedenej smernice len v prípade, keď sa pri poskytovaní verejných služieb v oblasti životného prostredia nachádzajú pod kontrolou orgánu alebo osoby uvedenej v článku 2 bode 2 písm. a) alebo b) tejto smernice, nie sú povinné poskytnúť informácie o životnom prostredí, pokiaľ je nesporné, že sa tieto informácie netýkajú poskytovania takýchto služieb.

      (1)  Ú. v. EÚ C 250, 18.8.2012.


title: Vec C-85/13: Žaloba podaná 21. februára 2013 — Európska komisia/Talianska republika

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/9

         Žaloba podaná 21. februára 2013 — Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-85/13)
   2013/C 147/16
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: E. Manhaeve, L. Cimaglia, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               konštatovať, že Talianska republika si tým, že

                           —

                           neprijala opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby aglomerácie Bareggio, Cassano, d’Adda, Melegnano, Mortara, Olona Nord, Olona Sud, Robecco sul Naviglio, San Giuliano Milanese Est, San Giuliano Milanese Ovest, Seveso Sud, Trezzano sul Naviglio, Turbigo a Vigevano (Lombardia), ktorých populačný koeficient je vyšší ako 10 000 a ktoré vypúšťajú do zberných vôd považovaných za „citlivé oblasti“ v zmysle článku 5 ods. 1 smernice Rady 91/271/EHS z 21 mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd (1), boli vybavené zbernými systémami pre komunálnu odpadovú vodu podľa článku 3 tejto smernice,

                           —

                           neprijala opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby v aglomeráciách Pescasseroli (Abruzzo), Aviano Capoluogo, Cormons, Gradisca d’Isonzo, Grado, Pordenone/Porcia/Roveredo/Cordenons, Sacile (Friuli Venezia Giulia), Bareggio, Broni, Calco, Cassano d’Adda, Casteggio, Melegnano, Mortara, Orzinuovi, Rozzano, San Giuliano Milanese Ovest, Seveso Sud, Somma Lombardo, Trezzano sul Naviglio, Turbigo, Valle San Martino, Vigevano, Vimercate (Lombardia), Pesaro, Urbino (Marche), Alta Val Susa (Piemont), Nuoro (Sardínia), Castellamare del Golfo I, Cinisi, Terrasini (Sicile), Courmayeur (Val d’Aoste) a Thiene (Benátsko), ktorých populačný koeficient je vyšší, boli komunálne odpadové vody, ktoré sú vypúšťané do zberných systémov, pred vypustením podrobené sekundárnemu čisteniu alebo rovnocennému čisteniu podľa ustanovení článku 4 smernice 91/271/EHS,

                           —

                           neprijala opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby v aglomeráciách Pescasseroli (Abruzzo), Aviano Capoluogo, Cividale del Friuli, Codroipo/Sedegliano/Flaibano, Cormons, Gradisca d’Isonzo, Grado, Latisana Capoluogo, Pordenone/Porcia/Roveredo/Cordenons, Sacile, San Vito al Tagliamento, Udine (Friuli Venezia Giulia), Frosinone (Lazio), Francavilla Fontana, Monteiasi, Trinitapoli (Puglia), Dorgali, Nuoro, ZIR Villacidro (Sardínia) a Castellammare del Golfo I, Cinisi, Partinico, Terrasini a Trappeto (Sicília), ktorých populačný koeficient je vyšší ako 10 000 a ktoré vypúšťajú do zberných vôd považovaných za „citlivé oblasti“ v zmysle smernice 91/271/EHS, boli komunálne odpadové vody, ktoré sú vypúšťané do zberných systémov, pred vypustením podrobené náročnejšiemu čisteniu, ako je sekundárne čistenie alebo rovnocenné čistenie, v súlade s článkom 5 smernice,

                           —

                           neprijala opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby boli čističky komunálnych odpadových vôd postavené na splnenie požiadaviek článkov 4 až 7 navrhnuté, skonštruované, prevádzkované a udržiavané tak, aby zabezpečili dostatočnú výkonnosť pri všetkých normálnych miestnych klimatických podmienkach, a aby boli čističky postavené tak, aby zohľadňovali sezónne výkyvy záťaže v aglomeráciách Pescasseroli (Abruzzo), Aviano Capoluogo, Cividale del Friuli, Codroipo/Sedegliano/Flaibano, Cormons, Gradisca d’Isonzo, Grado, Latisana Capoluogo, Pordenone/Porcia/Roveredo/Cordenons, Sacile, San Vito al Tagliamento, Udine (Frioul-Vénétie-Julienne), Frosinone (Lazio), Bareggio, Broni, Calco, Cassano d’Adda, Casteggio, Melegnano, Mortara, Orzinuovi, Rozzano, San Giuliano Milanese Ovest, Seveso Sud, Somma Lombardo, Trezzno sul Naviglio, Turbigo, Valle San Martino, Vigevano, Vimercate (Lombardia), Pesaro, Urbino (Marche), Alta Val Susa (Piemont), Francavilla Fontana, Monteiasi, Trinitapoli (Puglia), Dorgali, Nuoro, ZIR Villacidro (Sardínia) a Castellammare del Golfo I, Cinisi, Partinico, Terrasini, Trappeto (Sicília), Courmayeur (Val d’Aoste) a Thiene (Benátsko),

                     nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 3 a/alebo 4 a/alebo 5, ako aj 10 smernice 91/271/EHS,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Svojou žalobou Komisia vytýka Taliansku, že v rôznych častiach svojho štátneho územia nesprávne prebralo smernicu Rady 91/271/EHS z 21 mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd.
   Komisia najprv uvádza určitý počet porušení článku 3 smernice, ktorý v druhom pododseku svojho odseku 1 a v odseku 2 stanovuje, že pri vypúšťaní komunálnych odpadových vôd do zberných vôd považovaných za „citlivé oblasti“, ako sú vymedzené v článku 5 tejto smernice, musia členské štáty zabezpečiť, aby zberné systémy v súlade s požiadavkami prílohy I, oddiel A, boli zriadené najneskôr do 31. decembra 1998 pre všetky aglomerácie, ktorých populačný koeficient je vyšší ako 10 000. Vo viacerých aglomeráciách regiónu Lombardia, na ktoré sa vzťahujú tieto ustanovenia, nebola táto povinnosť riadne splnená.
   Článok 4 smernice navyše v odsekoch 1 a 3 ukladá, aby najneskôr 31. decembra 2000 pre všetky odpadové vody pochádzajúce z aglomerácií s populačným koeficientom vyšším ako 15 000 a najneskôr 31. decembra 2005 pre všetky odpadové vody pochádzajúce z aglomerácií s populačným koeficientom od 10 000 do 15 000 členské štáty zabezpečili, aby boli komunálne odpadové vody vypúšťané do zberných systémov pred vypustením podrobené sekundárnemu čisteniu alebo rovnocennému čisteniu v súlade s požiadavkami prílohy I, oddiel B. Komisia zistila, že tieto ustanovenia neboli dodržané v súvislosti so súborom aglomerácií nachádzajúcich sa v regiónoch Abruzzo, Friuli Venezia Giulia, Lombardia, Marche, Piemont, Sardínia, Sicília, Val d’Aoste a Benátsko.
   Článok 5 smernice následne v odsekoch 2 a 3 stanovuje, aby najneskôr do 31. decembra 1998 členské štáty zabezpečili, aby komunálne odpadové vody, ktoré sú vypúšťané do zberných systémov, boli pred vypustením do citlivých oblastí podrobené náročnejšiemu čisteniu, ako je čistenie uvedené v článku 4. Komisia zistila, že tieto ustanovenia neboli dodržané v súvislosti so súborom aglomerácií nachádzajúcich sa v regiónoch Abruzzo, Friuli Venezia Giulia, Lazio, Puglia, Sardínia a Sicília.
   Nedodržanie článkov 4 a 5 smernice 91/271/EHS napokon spôsobuje porušenie článku 10 smernice, ktorý ukladá, aby čističky komunálnych odpadových vôd boli navrhnuté, skonštruované, prevádzkované a udržiavané tak, aby zabezpečili dostatočnú výkonnosť pri všetkých normálnych miestnych klimatických podmienkach.

      (1)  Ú. v. ES L 135, s. 40; Mim. vyd. 15/002, s. 26.


title: Vec T-686/16 P: Odvolanie podané 23. septembra 2016: Daniele Possanzini proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 18. júla 2016 vo veci F-68/15, Possanzini/Frontex

text:
               21.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 428/19

         Odvolanie podané 23. septembra 2016: Daniele Possanzini proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 18. júla 2016 vo veci F-68/15, Possanzini/Frontex
   (Vec T-686/16 P)
   (2016/C 428/22)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Daniele Possanzini (Pisa, Taliansko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska agentúra pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie

      Návrhy

   Odvolateľka navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil znesenie Súdu pre verejnú službu z 18. júla 2016, ktorým zamieta jej žalobu,

               —

               vyhovel návrhom, ktoré predložila v konaní na prvom stupni,

               —

               uložil ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania, odvolateľka uvádza dva odvolacie dôvody.

               1.

               Prvý odvolací dôvod, ktorý má dve časti, sa zakladá na porušení článku 11 ods. 4, 5 a 6 rozhodnutia výkonného riaditeľa Európskej agentúry pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie („Frontex“) z 27. augusta 2009 o hodnotení zamestnancov („rozhodnutie z 27. augusta 2009“),ktorý treba vykladať s prihliadnutím na článok 41 ods. 1 a 2 Charty základných práv Európskej únie.

                           —

                           Prvá časť sa týka nesprávneho právneho posúdenia Súdu pre verejnú službu, pretože nepreskúmal žalobný dôvod, ktorý uviedla odvolateľka v prvostupňovom konaní a ktorý sa týkal vopred neuskutočneného pohovoru medzi overovateľom a hodnotiteľom.

                           —

                           Druhá časť sa zakladá na ne nesprávnom právnom posúdení, ktoré obsahuje napadnuté uznesenie, pretože ex offo nebol preskúmaný vopred neuskutočnený pohovor medzi overovateľom a hodnotiteľom.

               2.

               Druhý odvolací dôvod sa zakladá na porušení článku 2 ods. 2 rozhodnutia z 27. augusta 2009 spočívajúcom v nesprávnom posúdení rozdielu úloh medzi overovateľom a hodnotiteľom, ako je stanovený v rámci Frontex-u.


title: Vec T-683/15: Žaloba podaná 26. novembra 2015 – Freistaat Bayern/Komisia

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/81

         Žaloba podaná 26. novembra 2015 – Freistaat Bayern/Komisia
   (Vec T-683/15)
   (2016/C 048/89)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Freistaat Bayern (v zastúpení: U. Soltész a H. Weiß, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 1 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom stanovuje, že štátna pomoc, ktorú Nemecko v rozpore s článkom 108 ods. 3 ZFEÚ poskytlo na kontroly akosti mlieka vykonané v slobodnom spolkovom štáte Bavorsko v prospech mliekarenských podnikov dotknutých v Bavorsku, je od 1. januára 2007 nezlučiteľná s vnútorným trhom,

               —

               zrušil články 2 až 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom v ňom nariaďuje vymáhanie tejto pomoci spolu s úrokmi, pokiaľ ide o mliekarenské podniky v slobodnom spolkovom štáte Bavorsko,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania vzniknutých žalobcovi.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetnou žalobou sa žalobca domáha čiastočného zrušenia rozhodnutia Komisie C(2015) 6295 final z 18. septembra 2015 o štátnej pomoci SA.35484 (2013/C) [ex SA.35484 (2012/NN)], ktorú schválilo Nemecko na účely kontrol akosti mlieka v rámci zákona o mlieku a tukoch.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod: porušenie článku 108 ods. 2 ZFEÚ, ako aj článku 6 ods. 1 a článku 24 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2015/1589 (1)

               Prvým žalobným dôvodom namieta, že údajná pomoc zo všeobecného rozpočtu spolkovej krajiny nebola predmetom rozhodnutia o začatí konania.

               2.

               Druhý žalobný dôvod: neexistencia štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
               Žalobca uvádza, že mliekarenské podniky v súvislosti s financovaním kontrol akosti mlieka nedostali štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, pretože im nebola poskytnutá žiadna selektívna výhoda.

               3.

               Tretí (subsidiárny) žalobný dôvod: neexistencia porušenia oznamovacej povinnosti
               Žalobca uvádza, že opatrenia treba považovať za „existujúce pomoci“. Vymáhanie pomoci teda porušuje článok 108 ods. 1 a ods. 3 ZFEÚ a článok 14 nariadenia (EÚ) 2015/1589.

               4.

               Štvrtý (subsidiárny) žalobný dôvod: zlučiteľnosť pomoci s vnútorným trhom podľa článku 107 ods. 3 ZFEÚ bola nesprávne zamietnutá

               5.

               Piaty (subsidiárny) žalobný dôvod: nariadenie vymáhania pomoci porušuje zásadu legitímnej dôvery

      (1)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, s. 9).


title: Spojené veci C-293/13 P a C-294/13 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 24. júna 2015 – Fresh Del Monte Produce, Inc.,/Európska komisia, Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (C-293/13 P), Európska komisia/Fresh Del Monte Produce, Inc., Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (C-294/13 P) (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh s banánmi — Koordinácia v stanovení referenčných cien — Pojem „hospodárska jednotka“ tvorená dvoma spoločnosťami — Pojem „rozhodujúci vplyv“ — Pripísateľnosť správania jednej spoločnosti druhej — Skreslenie dôkazov — Dôkazné bremeno — Zásada in dubio pro reo — Pojem „jediné a pokračujúce porušenie“ — Pojem „zosúladený postup“ — Pojem „porušenie z hľadiska cieľa“ — Podniky, ktoré sú členmi kartelu — Oznámenie informácií Komisii — Právna povinnosť — Rozsah — Právo nevypovedať vo svoj neprospech — Vedľajší účastník konania v prvostupňovom konaní — Vzájomné odvolanie — Prípustnosť)

text:
               24.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 279/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 24. júna 2015 – Fresh Del Monte Produce, Inc.,/Európska komisia, Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (C-293/13 P), Európska komisia/Fresh Del Monte Produce, Inc., Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (C-294/13 P)
   (Spojené veci C-293/13 P a C-294/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh s banánmi - Koordinácia v stanovení referenčných cien - Pojem „hospodárska jednotka“ tvorená dvoma spoločnosťami - Pojem „rozhodujúci vplyv“ - Pripísateľnosť správania jednej spoločnosti druhej - Skreslenie dôkazov - Dôkazné bremeno - Zásada in dubio pro reo - Pojem „jediné a pokračujúce porušenie“ - Pojem „zosúladený postup“ - Pojem „porušenie z hľadiska cieľa“ - Podniky, ktoré sú členmi kartelu - Oznámenie informácií Komisii - Právna povinnosť - Rozsah - Právo nevypovedať vo svoj neprospech - Vedľajší účastník konania v prvostupňovom konaní - Vzájomné odvolanie - Prípustnosť))
   (2015/C 279/04)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      (vec C-293/13 P)

      Odvolateľka: Fresh Del Monte Produce, Inc. (v zastúpení: B. Meyring, Rechtsanwalt, a L. Suhr, advocate)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: A. Biolan, M. Kellerbauer a P. Van Nuffel, splnomocnení zástupcovia), Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (v zastúpení: K. Smith, QC; C. Humpe a S. Kon, solicitors)

      (vec C-294/13 P)

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: A. Biolan, M. Kellerbauer a P. Van Nuffel, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Fresh Del Monte Produce, Inc. (v zastúpení: B. Meyring, Rechtsanwalt, a L. Suhr, advocate), Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (v zastúpení: K. Smith, QC; C. Humpe a S. Kon, solicitors)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie vo veci C-293/13 P a vzájomné odvolania vo veciach C-293/13 P a C-294/13 P sa zamietajú.

               2.

               Bod 1 výroku rozsudku Fresh Del Monte Produce/Komisia (T-587/08, EU:T:2013:129) sa zrušuje.

               3.

               Výška pokuty uložená podľa článku 2 písm. c) rozhodnutia Komisie K(2008) 5955 v konečnom znení z 15. októbra 2008 týkajúceho sa konania podľa článku 81 ods. 1 [ES] (vec COMP/39 188 – Banány) sa stanovuje na 9 8 00  000 eur.

               4.

               Fresh Del Monte Produce Inc. je povinná nahradiť trovy konania spojené jednak s hlavnými odvolaniami vo veciach C-293/13 P a C-294/13 P, ako aj jednak s jej vzájomným odvolaním vo veci C-294/13 P s výnimkou trov konania, ktoré vznikli Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG, ktorá znáša svoje vlastné trovy konania spojené s uvedenými konaniami.

               5.

               Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania spojené s jej vzájomnými odvolaniami vo veciach C-293/13 P a C-294/13 P.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 31.8.2013.


title: Vec C-14/10: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  21. júla 2011 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) — Spojené kráľovstvo] — Nickel Institute/Secretary of State for Work and Pensions [Životné prostredie a ochrana ľudského zdravia — Smernica 67/548/EHS — Nariadenie (ES) č. 1272/2008 — Klasifikácia nikel-karbonátov, nikel-hydroxidov, ako aj viacerých látok na báze niklu ako nebezpečných látok — Platnosť smerníc 2008/58/ES a 2009/2/ES, ako aj nariadenia (ES) č. 790/2009 — Prispôsobenie týchto klasifikácií technickému a vedeckému pokroku — Platnosť — Metódy hodnotenia vnútorných vlastností uvedených látok — Zjavne nesprávne posúdenie — Právny základ — Povinnosť odôvodnenia]

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/9

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. júla 2011 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) — Spojené kráľovstvo] — Nickel Institute/Secretary of State for Work and Pensions
   (Vec C-14/10) (1)

   (Životné prostredie a ochrana ľudského zdravia - Smernica 67/548/EHS - Nariadenie (ES) č. 1272/2008 - Klasifikácia nikel-karbonátov, nikel-hydroxidov, ako aj viacerých látok na báze niklu ako nebezpečných látok - Platnosť smerníc 2008/58/ES a 2009/2/ES, ako aj nariadenia (ES) č. 790/2009 - Prispôsobenie týchto klasifikácií technickému a vedeckému pokroku - Platnosť - Metódy hodnotenia vnútorných vlastností uvedených látok - Zjavne nesprávne posúdenie - Právny základ - Povinnosť odôvodnenia)
   2011/C 269/14
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Nickel Institute

      Žalovaný: Secretary of State for Work and Pensions

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) — Platnosť, pokiaľ ide o rekvalifikáciu nikel-karbonátov ako karcinogénnych látok, smernice Komisie 2008/58/ES z 21. augusta 2008, ktorou sa po tridsiaty raz prispôsobuje technickému pokroku smernica Rady 67/548/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok (Ú. v. EÚ L 246, s. 1), a nariadenia Komisie (ES) č. 790/2009 z 10. augusta 2009, ktorým sa na účely prispôsobenia technickému a vedeckému pokroku mení a dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 o klasifikácii, označovaní a balení látok a zmesí (Ú. v. EÚ L 235, s. 1) — Neprimerané posúdenie vnútorných vlastností nikel-karbonátov vzhľadom na požiadavky stanovené v prílohe VI smernice 67/548/EHS

      Výrok rozsudku

   Preskúmanie prejudiciálnych otázok neodhalilo nijakú skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv jednak na platnosť smernice Komisie 2008/58/ES z 21. augusta 2008, ktorou sa po tridsiaty raz prispôsobuje technickému pokroku smernica Rady 67/548/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok, a smernice Komisie 2009/2/ES z 15. januára 2009, ktorou sa po tridsiaty prvý raz prispôsobuje technickému pokroku smernica Rady 67/548/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok, a jednak na platnosť nariadenia (ES) Komisie (ES) č. 790/2009 z 10. augusta 2009, ktorým sa na účely prispôsobenia technickému a vedeckému pokroku mení a dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 o klasifikácii, označovaní a balení látok a zmesí, a to v tom rozsahu, v ktorom tieto smernice a toto nariadenie klasifikovali také látky, akými sú určité nikel-karbonáty, nikel-hydroxidy a iné látky na báze niklu dotknuté vo veci samej ako pre človeka karcinogénne látky kategórie 1, mutagénne látky kategórie 3 a toxické látky pre reprodukciu kategórie 2.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 13.3.2010.