title: Rozsudok súdu z 2. júna 2016 vo veci E-24/15 – Walter Waller/Liechtensteinische Invalidenversicherung [Koordinácia systémov sociálneho zabezpečenia – článok 87 ods. 2 nariadenia (ES) č. 987/2009 – Záväzný účinok lekárskych zistení]

text:
               2.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 66/31

         ROZSUDOK SÚDU
   z 2. júna 2016
   vo veci E-24/15
   Walter Waller/Liechtensteinische Invalidenversicherung
   [Koordinácia systémov sociálneho zabezpečenia – článok 87 ods. 2 nariadenia (ES) č. 987/2009 – Záväzný účinok lekárskych zistení]
   (2017/C 66/10)
   Vo veci E-24/15, Walter Waller/Liechtensteinische Invalidenversicherung – žiadosť podaná na Súd EZVO podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, ktorú predložil Kniežací odvolací súd (Fürstliches Obergericht) týkajúca sa výkladu článku 87 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 zo 16. septembra 2009, ktorým sa stanovuje postup vykonávania nariadenia (ES) č. 883/2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia, Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen (sudca spravodajca) a Páll Hreinsson, sudcovia, vyniesol 2. júna 2016 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

               1.

               Článok 87 ods. 2 nariadenia (ES) č. 987/2009 bráni dlžníckej inštitúcii v tom, aby v správnom konaní napadla lekárske zistenia inštitúcie miesta pobytu alebo bydliska.

               2.

               Záväzný účinok uvedený v článku 87 ods. 2 nariadenia (ES) č. 987/2009 sa uplatňuje pri súdnom konaní nasledujúcom po správnom konaní s dlžníckou inštitúciou v situácii, akou je napríklad situácia tejto veci.


title: Vec T-353/10: Žaloba podaná 31. augusta 2010 — Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro/Komisia

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/55

      Žaloba podaná 31. augusta 2010 — Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro/Komisia
      (Vec T-353/10)
      ()
      (2010/C 288/102)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro A.E (Atény, Grécko) (v zastúpení: E. Tzannini, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy žalobcu

                  —

                  prijať túto žalobu,

                  —

                  zrušiť napadnuté oznámenie o dlhu,

                  —

                  zohľadniť jeho tvrdenia, ak sa domnieva, že sumy uvedené v jeho vyjadrení z 5. novembra 2009 by sa mali nahradiť,

                  —

                  zrušiť napadnutý akt aj v časti týkajúcej sa tretej splátky, ktorá nebola zaplatená,

                  —

                  započítať sumy, ktoré by žalobca prípadne mal nahradiť, so sumami tretej splátky, ktoré nikdy neboli zaplatené a ktorých vyplácanie je už päť rokov pozastavené,

                  —

                  rozhodnúť, že podaním tejto žaloby sa prerušuje plynutie premlčacej doby týkajúcej sa práva na zaplatenie tretej splátky,

                  —

                  zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Touto žalobou žalobca navrhuje zrušenie rozhodnutia Komisie obsiahnutého v oznámení o dlhu č. 3241007362 z 22. júla 2010, ktoré sa týka účasti žalobcu na výskumnom programe č. 507760 DICOEMS a vykonania záverov finančného auditu č. 09-BA74-028.
      Na podporu svojich tvrdení žalobca uvádza tieto žalobné dôvody:

                  —

                  porušenie všeobecnej právnej zásady, podľa ktorej musí byť akt spôsobujúci ujmu odôvodnený, aby bolo možne preskúmať zákonnosť jeho odôvodnenia, keďže oznámenie o dlhu žiadne odôvodnenie neobsahuje,

                  —

                  nesprávne posúdenie skutkového stavu, keďže žalovaná nezohľadnila dôkazy žalobcu, a najmä časové výkazy, ktoré žalobca predložil spolu so svojím vyjadrením z 5. novembra 2009,

                  —

                  nesprávne právne posúdenie a nedostatok odôvodnenia, keďže žalovaná nezohľadnila vecné tvrdenia žalobcu a neoprávnene ich bez odôvodnenia zamietla,

                  —

                  porušenie zásady dobrej viery a legitímnej dôvery, keďže žalovaná neoprávnene nezaplatila žalobcovi poslednú splátku programu a zničila tým celú jeho prácu päť rokov po skončení programu.


title: Vec T-383/13: Uznesenie Všeobecného súdu z 23. apríla 2015 – Chatzianagnostou/Rada a i. („Žaloba o neplatnosť — Spoločná bezpečnostná a zahraničná politika — Národný expert vyslaný na misiu Eulex Kosovo — Rozhodnutia vedúceho misie o disciplinárnych opatreniach“)

text:
               22.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/31

         Uznesenie Všeobecného súdu z 23. apríla 2015 – Chatzianagnostou/Rada a i.
   (Vec T-383/13) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Spoločná bezpečnostná a zahraničná politika - Národný expert vyslaný na misiu Eulex Kosovo - Rozhodnutia vedúceho misie o disciplinárnych opatreniach“))
   (2015/C 205/41)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Antonios Chatzianagnostou (Serres, Grécko) (v zastúpení: C. Makris, advokát)

      Žalované: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Kyriakopoulou, A. Vitro a M. Bauer, splnomocnení zástupcovia); Európska komisia (v zastúpení: J. Currall, A.-C. Simon a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia); a Eulex Kosovo (Priština, Kosovo) (v zastúpení: B. Borchardt, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci D. Fouquet, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutí z 10. mája 2013 v disciplinárnych záležitostiach č. 02/2013 a č. 06/2013 podpísaných vedúcim misie Eulex Kosovo

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Pán Antonios Chatzianagnostou znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Rada Európskej únie, Európska komisia a Eulex Kosovo.

      (1)  Ú. v. EÚ C 313, 26.10.2013.


title: Vec F-11/13: Žaloba podaná 4. februára 2013 — ZZ/ESVČ

text:
               27.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/29

         Žaloba podaná 4. februára 2013 — ZZ/ESVČ
   (Vec F-11/13)
   2013/C 123/52
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o preložení žalobcu na pracovné miesto v sídle ESVČ a o ukončení jeho pridelenia v delegácii EÚ

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie z 8. marca 2012 o preložení žalobcu s účinnosťou od 1. septembra 2012 na pracovné miesto v ústredí a o predčasnom ukončení jeho pridelenia,

               —

               uložiť ESVČ povinnosť zaplatiť sumu zodpovedajúcu rozdielu medzi sumou, ktorú poberá od svojho návratu do ústredia 1. septembra 2012, a svojím skorším platom, a to až do 1. septembra 2013, keď by v rámci programu rotácie na miestach vedúcich delegácií mohol byť znovu pridelený do ústredia,

               —

               v prípade potreby zrušiť rozhodnutie o zamietnutí jeho sťažnosti z 24. októbra 2012,

               —

               zaviazať ESVČ na náhradu trov konania.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  8. decembra 2005  vo veci C-280/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Vestre Landsret): Jyske Finans A/S proti Skatteministeriet (Šiesta smernica o DPH — Článok 13 B písm. c) — Oslobodenia — Oslobodenie dodávok tovaru bez možnosti práva na odpočet — Opätovný predaj vozidiel, ktoré kúpila leasingová spoločnosť ako ojazdené — Článok 26a — Osobitný režim predaja použitých tovarov)

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/13

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   z 8. decembra 2005
   vo veci C-280/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Vestre Landsret): Jyske Finans A/S proti Skatteministeriet (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 13 B písm. c) - Oslobodenia - Oslobodenie dodávok tovaru bez možnosti práva na odpočet - Opätovný predaj vozidiel, ktoré kúpila leasingová spoločnosť ako ojazdené - Článok 26a - Osobitný režim predaja použitých tovarov)
   (2006/C 36/25)
   Jazyk konania: dánčina
   Vo veci C-280/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Vestre Landsret (Dánsko) z 25. júna 2004 a doručený Súdnemu dvoru 29. júna 2004, ktorý súvisí s konaním: Jyske Finans A/S proti Skatteministeriet, za účasti Nordania Finans A/S, BG Factoring A/S, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia J. Malenovský, (spravodajca), J.-P. Puissochet, S. von Bahr a U. Lõhmus, generálny advokát: L. A. Geelehoed, tajomník: H. von Holstein, zástupca tajomníka, vyhlásil 8. decembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Ustanovenia článku 13 B písm. c) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 94/5/ES zo 14. februára 1994, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby vnútroštátna legislatíva podrobila dani z pridanej hodnoty operácie, ktorými osoba podliehajúca dani následne po použití vo svojom podnikaní predáva tovary, pri nadobudnutí ktorých je podľa článku 17 ods. 6 zmenenej a doplnenej smernice 77/388 právo na odpočet vylúčené, aj keď takéto nadobudnutie tovarov sa realizovalo od osôb podliehajúcich dani, ktoré si nemohli uplatniť daň z pridanej hodnoty, pričom z tohto dôvodu právo na odpočet nevzniklo.

               2.

               Článok 26a A písm. e) šiestej smernice 77/388, zmenený a doplnený smernicou 94/5, sa má vykladať v tom zmysle, že podnik, ktorý v rámci obvyklého výkonu svojej činnosti opätovne predáva vozidlá, ktoré nadobudol ako ojazdené s cieľom použiť ich na činnosť leasingu a pre ktorý opätovný predaj nie je v okamihu nadobudnutia použitého tovaru hlavný cieľ, ale iba sekundárny, vedľajší k prenájmu, môže byť považovaný za „obchodníka podliehajúceho dani“ v zmysle tohto ustanovenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 228, 11.9.2004.


title: Vec T-505/15: Žaloba podaná 2. septembra 2015 – Maďarsko/Komisia

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/47

         Žaloba podaná 2. septembra 2015 – Maďarsko/Komisia
   (Vec T-505/15)
   (2015/C 381/57)
   Jazyk konania: maďarčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Maďarsko (v zastúpení: M. Z. Fehér, G. Koós a A. Pálfy, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               čiastočne zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) C(2015) 4076 z 22. júna 2015, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) v rozsahu, v akom v prípade Maďarska stanoví, že z financovania Únie sa vylučuje suma 6 3 24  349,33 eura na základe auditu týkajúceho sa dodržania krížového plnenia, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca spochybňuje relevantnosť zistení Komisie.
   Žalobca v tejto súvislosti uvádza, že Komisia tvrdí, že podľa všeobecných zásad, ktoré sa uplatňujú pri kontrole pomoci, treba považovať za zásadné nedostatky v kontrolách tak sankcie, ktoré neboli uložené v dôsledku toho, že kontroly na mieste týkajúce sa krížového plnenia (regulačné požiadavky na hospodárenie a požiadavky týkajúce sa dobrého poľnohospodárskeho a environmentálneho stavu) neboli vykonané alebo boli vykonané nesprávne, ako aj sankcie stanovené v právnych predpisoch, ale vzhľadom na ich uplatnenie alebo nesprávne uplatnenie im chýba odstrašujúci charakter. Komisia dodala, že v prípade tzv. „menej významného nedodržania“ v zmysle článku 24 ods. 2 nariadenia (ES) č. 73/2009, uplatnili maďarské orgány toleranciu, kvôli ktorej nedošlo k uloženiu sankcií, ani sa neprihliadlo, v rozpore s právnou úpravou Únie, k aspektom týkajúcim sa verejného zdravia a zdravia zvierat.


title: Vec T-2/17: Žaloba podaná 3. januára 2017 – J.M.-E.V. e hijos/EUIPO – Masi (MASSI)

text:
               27.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/37

         Žaloba podaná 3. januára 2017 – J.M.-E.V. e hijos/EUIPO – Masi (MASSI)
   (Vec T-2/17)
   (2017/C 063/48)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: J.M.-E.V. e hijos, SRL (Granollers, Španielsko) (v zastúpení: M. Ceballos Rodríguez a J. Güell Serra, lawyers)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Alberto Masi (Miláno, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „MASSI“ – ochranná známka Európskej únie č. 414 086.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 4. októbra 2016 (opravené rozhodnutím z 3. novembra 2016) vo veci R 793/2015-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               zamietol návrh na vyhlásenie neplatnosti, ktorý podal p. Alberto Masi proti zápisu ochrannej známky Európskej únie č. 414086 „MASSI“ v triede 12,

               —

               uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania pred EUIPO v prípade, že vstúpi do konania, povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 56 ods. 3 nariadenia č. 207/2009 (res iudicata),

               —

               neuplatnenie článku 53 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 8 ods. 2, písm. c) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-538/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Liège (Belgicko) 19. novembra 2010 — Richard Lebrun, Marcelle Howet/Belgické kráľovstvo — SPF Finances

text:
               5.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Liège (Belgicko) 19. novembra 2010 — Richard Lebrun, Marcelle Howet/Belgické kráľovstvo — SPF Finances
   (Vec C-538/10)
   2011/C 38/04
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de première instance de Liège

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Richard Lebrun, Marcelle Howet

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo — SPF Finances

      Prejudiciálna otázka

   Bráni článok 6 prvej hlavy „Spoločné ustanovenia“ Lisabonskej zmluvy z 13. decembra 2007, ktorou sa mení a dopĺňa Zmluva o Európskej únii podpísaná v Maastrichte 7. februára 1992 a ktorá nadobudla účinnosť 1. decembra 2009 (a prevzala väčšiu časť ustanovení článku 6 prvej hlavy Zmluvy o Európskej únii podpísanej v Maastrichte 7. februára 1992, ktorá nadobudla účinnosť 1. novembra 1993), ako aj článok 234 (predtým článok 177) Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva (Zmluva ES) z 25. marca 1957 a/alebo článok 47 Charty základných práv Európskej únie zo 7. decembra 2000 tomu, aby vnútroštátny zákon, akým je zákon z 12. júla 2009, ktorým sa mení a dopĺňa článok 26 osobitného zákona zo 6. januára 1989 o Cour d’arbitrage (1), ukladal vnútroštátnemu súdu, ktorý konštatuje, že daňovník je pozbavený účinnej súdnej ochrany zaručenej článkom 6 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, ktorý je začlenený do práva Spoločenstva, ďalším vnútroštátnym zákonom, konkrétne článkom 2 zákona z 24. júla 2008, povinnosť predložiť prejudiciálnu otázku na Cour constitutionnelle bez toho, aby tento sudca mohol bezprostredne zabezpečiť priame uplatnenie práva Spoločenstva v spore, o ktorom rozhoduje, a preskúmať súlad s medzinárodnými zmluvami, v prípade, že Cour constitutionnelle uznal zlučiteľnosť vnútroštátneho zákona so základnými právami zaručenými hlavou II ústavy?

      (1)  Moniteur belge, 31.7.2009, s. 51617.


title: Vec C-573/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Förvaltningsrätten i Linköping (Švédsko) 6. decembra 2012 — Ålands Vindkraft AB/Energimyndigheten

text:
               9.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Förvaltningsrätten i Linköping (Švédsko) 6. decembra 2012 — Ålands Vindkraft AB/Energimyndigheten
   (Vec C-573/12)
   2013/C 38/23
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Förvaltningsrätten i Linköping

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Ålands Vindkraft AB

      Odporca: Energimyndigheten

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Švédsky systém certifikátov elektriny je národný systém podpory, v rámci ktorého si musia dodávatelia elektrickej energie a niektorí spotrebitelia v členskom štáte zakúpiť certifikát elektriny zodpovedajúci určitému podielu ich predaja alebo spotreby, pričom ale nemajú osobitnú povinnosť nakupovať elektrickú energiu z rovnakého zdroja. Certifikáty elektriny, ktoré vydáva švédsky štát, preukazujú, že určité množstvo elektrickej energie bolo vyrobené z obnoviteľných zdrojov. Výrobcovia elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov získavajú predajom certifikátov elektriny ďalší príjem ako dodatočný výnos zo svojej výroby elektrickej energie. Majú sa článok [2 písm. k)] a článok 3 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES (1) vykladať v tom zmysle, že členskému štátu umožňujú uplatňovať taký národný systém podpory, akým je vyššie uvedený systém, na ktorom sa môžu zúčastniť len výrobcovia pôsobiaci na území danej krajiny, v dôsledku čoho sú títo výrobcovia z hospodárskeho hľadiska zvýhodnení voči výrobcom, ktorým certifikát elektriny nemožno vydať?

               2.

               Možno taký systém, akým je systém opísaný v prvej otázke, považovať z hľadiska článku 34 [ZFEÚ] za množstevné obmedzenie dovozu alebo za opatrenie s rovnocenným účinkom?

               3.

               Môže byť taký systém v prípade kladnej odpovede na druhú otázku zlučiteľný s článkom 34 [ZFEÚ], pokiaľ ide o cieľ podporovať výrobu elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov energie?

               4.

               Aký vplyv má na posúdenie vyššie uvedených otázok skutočnosť, že obmedzenie systému podpory len na vnútroštátnych výrobcov nie je vo vnútroštátnom práve výslovne upravené?

      (1)  Ú. v. EÚ L 140, s. 16.


title: Vec C-6/14: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. februára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – Wucher Helicopter GmbH, Euro-Aviation Versicherungs AG/Fridolin Santer (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (ES) č. 785/2004 — Leteckí dopravcovia a prevádzkovatelia lietadiel — Poistenie — Požiadavky — Pojmy „cestujúci“ a „člen posádky“ — Vrtuľník — Preprava znalca v oblasti odstrelu lavín — Škoda utrpená počas pracovného letu — Náhrada škody)

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/18

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. februára 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – Wucher Helicopter GmbH, Euro-Aviation Versicherungs AG/Fridolin Santer
   (Vec C-6/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (ES) č. 785/2004 - Leteckí dopravcovia a prevádzkovatelia lietadiel - Poistenie - Požiadavky - Pojmy „cestujúci“ a „člen posádky“ - Vrtuľník - Preprava znalca v oblasti odstrelu lavín - Škoda utrpená počas pracovného letu - Náhrada škody))
   (2015/C 138/23)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Wucher Helicopter GmbH, Euro-Aviation Versicherungs AG

      Žalovaný: Fridolin Santer

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 3 písm. g) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 785/2004 z 21. apríla 2004 o požiadavkách na poistenie leteckých dopravcov a prevádzkovateľov lietadiel sa má vykladať v tom zmysle, že osoba na palube vrtuľníka leteckého dopravcu Spoločenstva, ktorá je prepravovaná na základe zmluvy uzatvorenej medzi zamestnávateľom tejto osoby a týmto leteckým dopravcom na účely plnenia osobitnej úlohy, akou je úloha dotknutá vo veci samej, je „cestujúcim“ v zmysle tohto ustanovenia.

               2.

               Článok 17 Dohovoru o zjednotení niektorých pravidiel pre medzinárodnú leteckú dopravu, uzavretého v Montreale 28. mája 1999, podpísaného Európskym spoločenstvom 9. decembra 1999 na základe článku 300 ods. 2 ES a schváleného v jeho mene rozhodnutím Rady 2001/539/ES z 5. apríla 2001, sa má vykladať v tom zmysle, že osoba, ktorá spadá pod pojem „cestujúci“ v zmysle článku 3 písm. g) nariadenia č. 785/2004, spadá aj pod pojem „cestujúci“ v zmysle článku 17 tohto dohovoru, ak táto osoba bola prepravená na základe „zmluvy o preprave“ v zmysle článku 3 uvedeného dohovoru.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 28.4.2014.


title: Vec T-441/08: Uznesenie Všeobecného súdu z  21. mája 2010 — ICO Services/Parlament a Rada ( „Žaloba o neplatnosť — Rozhodnutie č. 626/2008/ES — Spoločný rámec na výber a udeľovanie povolení prevádzkovateľom mobilných satelitných systémov — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť“ )

text:
               17.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/18

         Uznesenie Všeobecného súdu z 21. mája 2010 — ICO Services/Parlament a Rada
   (Vec T-441/08) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Rozhodnutie č. 626/2008/ES - Spoločný rámec na výber a udeľovanie povolení prevádzkovateľom mobilných satelitných systémov - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“)
   2010/C 195/28
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ICO Services Ltd (Slough, Berkshire, Spojené kráľovstvo (v zastúpení: S. Tupper, solicitor)

      Žalovaní: Európsky parlament (v zastúpení: J. Rodrigues a R. Kaškina, splnomocnení zástupcovia) a Rada Európskej únie (v zastúpení: G. Kimberley a F. Florindo Gijón, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaných: Európska komisia (v zastúpení: M. Wilderspin a A. Nijenhuis, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 626/2008/ES z 30. júna 2008 o výbere a povolení systémov zabezpečujúcich mobilné satelitné služby (MSS) (Ú. v. EÚ L 172, s. 15)

      Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               ICO Services Ltd znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania Európskeho parlamentu a Rady Európskej únie.

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 10.1.2009.


title: Vec T-72/15: Žaloba podaná 6. februára 2015 – Hippler/Komisia

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/57

         Žaloba podaná 6. februára 2015 – Hippler/Komisia
   (Vec T-72/15)
   (2015/C 138/74)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Eberhard Hippler (Dorsten, Nemecko) (v zastúpení: M. Richter, advokátka)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               uložil žalovanej zákaz, pod hrozbou pokuty stanovenej Všeobecným súdom za každý prípad porušenia, sprístupniť bez súhlasu žalobcu plány jeho linkových spojov „Bochum“, „Dortmund“, „Düsseldorf/Meerbusch“, „Duisburg“ a „Essen“, ako sa stalo v týchto prípadoch
               http://dma.jrc.it/idas/lightrail/Dortmund.pdf
               http://dma.jrc.it/idas/lightrail/Bochum.pdf
               http://dma.jrc.it/idas/lightrail/Essen.pdf
               http://dma.jrc.it/idas/lightrail/Duesseldorf.pdf ako aj
               http://dma.jrc.it/idas/lightrail/Duisburg.pdf

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť žalobcovi škodu vo výške 10  100 eur,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť náklady právneho zastúpenia pred zahájením súdneho konania vo výške 2  743,43 eura,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane nákladov právneho zastúpenia.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza porušenie článku 3 ods. 1 smernice 2001/29/ES (1), ako aj porušenie ustanovení § 15 a § 19a autorského zákona (Urheberrechtsgesetz) v spojení s § 97 ods. 2 tohto autorského zákona (2).
   Žalobca tvrdí, že sporné plány linkových spojov chráni autorské právo ako vedecké, resp. technické diela. Žalobca neudelil žalovanej v žiadnom okamihu súhlas s uskutočneným používaním, najmä jej nevyhradil žiadne užívacie práva. Žalovaná tiež účinne nenadobudla žiadne užívacie práva od tretích osôb. Použitím plánov ich žalovaná sprístupnila verejnosti, resp. sprístupnila.
   Okrem toho žalobca tvrdí, že na vyčíslenie finančnej ujmy, ktorá mu vznikla, je potrebné použiť podobný výpočet ako v prípade licencií. Žalobca má nárok na úhradu príslušnej licencie. Na nemeckom trhu sú bežné a primerané a nemecké súdy považujú za bežné a primerané licencie vo výške 2  020 eur za plán. Náhrady škody sa týmto spôsobom vyčíslila na sumu 10  100 eur.
   Žalobca navyše tvrdí, že žalovaná mu spôsobila porušením jeho výlučného autorského práva nemajetkovú ujmu a z toho dôvodu jej má byť uložená povinnosť na jej náhradu, ako aj povinnosť zdržať sa sporného používania.
   Nakoniec žalobca tvrdí, že oprávnene poveril advokáta, aby žalovanej zaslal výstrahu, a preto je žalovaná povinná nahradiť mu vynaložené náklady právneho zastúpenia vo výške 2  743,43 eura.

      (1)  Smernica 2001/29/ES Európskeho parlamentu a Rady z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230).

      (2)  Autorský zákon z 9. septembra 1965 (BGBl. I, s. 1273) poslednýkrát zmenený a doplnený článkom 1 zákona z 5. decembra 2014 (BGBl. I, s. 1974).


title: Vec T-90/12: Žaloba podaná 27. februára 2012 — Elegant Target Development a i./Rada

text:
               21.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/32

         Žaloba podaná 27. februára 2012 — Elegant Target Development a i./Rada
   (Vec T-90/12)
   2012/C 118/54
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Elegant Target Development Ltd (Hong Kong, Čína), Eternal Expert Ltd (Hong Kong), Giant King Ltd (Hong Kong), Golden Charter Development Ltd (Hong Kong), Golden Summit Investments Ltd (Hong Kong), Golden Wagon Development Ltd (Hong Kong), Grand Trinity Ltd (Hong Kong), Great Equity Investments Ltd (Hong Kong), Great Prospect International Ltd (Hong Kong), Harvest Supreme Ltd (Hong Kong), Key Charter Development Ltd (Hong Kong), King Prosper Investments Ltd (Hong Kong), Master Supreme International Ltd (Hong Kong), Metro Supreme International Ltd (Hong Kong), Modern Elegant Development Ltd (Hong Kong), Prosper Metro Investments Ltd (Hong Kong), Silver Universe International Ltd (Hong Kong) a Sparkle Brilliant Development Ltd (Hong Kong) (v zastúpení: F. Randolph, M. Lester, barristers, a M. Taher, solicitor)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2011/783/SZBP (1) a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1245/2011 (2) v rozsahu, v akom boli mená žalobkýň pridané na zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa uplatňujú reštriktívne opatrenia,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že žalovaná neuviedla primeraný a dostatočný dôvod na zaradenie mien žalobkýň na zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa uplatňujú reštriktívne opatrenia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že žalovaná nesplnila podmienky pre zaradenie do zoznamu a/alebo sa dopustila zjavnej chyby pri posúdení, keď určila, že tieto podmienky boli v súvislosti so žalobkyňami splnené, a/alebo zaradila žalobkyne do zoznamu bez primeraného právneho základu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že žalovaná nezabezpečila žalobkyniam právo na obhajobu a právo na účinnú súdnu ochranu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že žalovaná bez odôvodnenia alebo primeranosti porušila základné práva žalobkýň, vrátane ich práva na ochranu vlastníctva, podniku a dobrého mena.

      (1)  Rozhodnutie Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 71).

      (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 11).


title: Vec F-132/07: Žaloba podaná 30. novembra 2007 – Strack/Komisia

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/44

         Žaloba podaná 30. novembra 2007 – Strack/Komisia
   (Vec F-132/07)
   (2008/C 107/77)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Guido Strack (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: H. Tettenborn, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet a opis sporu
   Zrušenie rozhodnutia Komisie z 23. júla 2007, ako aj doplňujúcich implicitných rozhodnutí z 9. augusta 2007 a 11. septembra 2007 a rozhodnutia z 9. novembra 2007 v rozsahu, v ktorom zamietajú návrhy žalobcu z 9. apríla 2007, 11. mája 2007 a 11. októbra 2007 na uverejnenie dokumentov (pri dodržaní všetkých relevantných právnych aspektov, najmä článkov 17, 17a, 19 a 24 služobného poriadku vrátane prípadných ustanovení v oblasti autorského práva a práva o ochrane údajov) a na podanie trestných oznámení proti (bývalým) komisárom a úradníkom Komisie; a na náhradu škody vo výške najmenej 10 000 eur
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 23. júla 2007, ako aj doplňujúce implicitné rozhodnutia z 9. augusta 2007 a 11. septembra 2007 a rozhodnutie z 9. novembra 2007 v rozsahu, v ktorom zamietajú návrhy žalobcu z 9. apríla 2007, 11. mája 2007 a 11. októbra 2007 na uverejnenie dokumentov (pri dodržaní všetkých relevantných právnych aspektov, najmä článkov 17, 17a, 19 a 24 služobného poriadku vrátane prípadných ustanovení v oblasti autorského práva a práva o ochrane údajov) a na podanie trestných oznámení proti (bývalým) komisárom a úradníkom Komisie,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu škody žalobcovi vo výške najmenej 10 000 eur za nemajetkovú ujmu na zdraví a morálnu ujmu spôsobenú žalobcovi rozhodnutiami, ktoré sa majú zrušiť,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec C-97/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 20. februára 2007 – Doña Rosa Méndez López/Instituto Nacional de Emleo (INEM), Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/24

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 20. februára 2007 – Doña Rosa Méndez López/Instituto Nacional de Emleo (INEM), Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)
   (Vec C-97/07)
   (2007/C 95/44)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal Superior de Justicia de Galicia
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Doña Rosa Méndez López

      Žalovaní: Instituto Nacional de Emleo (INEM), Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)
   Prejudiciálna otázka
   Môže sa slovné spojenie „poberá dávky v súlade s právnymi predpismi tohto štátu tak, akoby tam mal posledné zamestnanie “obsiahnuté v článku 71 nariadenia Rady č. 1408/71/EHS (1) zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, vykladať tak, že požiadavka, aby žiadateľ „vyčerpal svoj nárok na dávku v nezamestnanosti“, stanovená v článku 215 ods. 1 Ley General de la Seguridad Social pre vznik nároku na dávku, je splnená vtedy, ak bol vyčerpaný nárok na nemeckú dávku v nezamestnanosti, aj keď poberateľ nikdy neplatil španielske poistné?

      (1)  Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35.


title: Vec C-538/09: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  26. mája 2011 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Životné prostredie — Smernica 92/43/EHS — Článok 6 ods. 3 — Osobitné chránené územia — Primerané posudzovanie vplyvov plánov alebo projektov, ktoré pravdepodobne majú podstatný vplyv na chránenú lokalitu — Výnimka z posudzovania plánov alebo projektov podliehajúcich ohlasovaciemu režimu — Nesprávne prebratie)

text:
               16.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. mája 2011 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-538/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Smernica 92/43/EHS - Článok 6 ods. 3 - Osobitné chránené územia - Primerané posudzovanie vplyvov plánov alebo projektov, ktoré pravdepodobne majú podstatný vplyv na chránenú lokalitu - Výnimka z posudzovania plánov alebo projektov podliehajúcich ohlasovaciemu režimu - Nesprávne prebratie)
   2011/C 211/07
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: D. Recchia a A. Marghelis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: T. Materne, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nesprávne prebratie ustanovení článku 6 ods. 3 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102) — Povinná štúdia dosahov na životné prostredie, pokiaľ ide o dopady projektu alebo plánu na lokalitu „Natura 2000“

      Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že pri niektorých činnostiach podliehajúcich ohlasovaciemu režimu nezaviedlo primerané posudzovanie vplyvov na životné prostredie, pokiaľ tieto činnosti mohli pravdepodobne ovplyvniť lokalitu Natura 2000, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 6 ods. 3 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 51, 27.2.2010.


title: Vec T-304/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  18. októbra 2011 — dm-drogerie markt/ÚHVT — Semtee (caldea) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva caldea — Skoršia medzinárodná slovná ochranná známka BALEA — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Neexistencia podobnosti označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. októbra 2011 — dm-drogerie markt/ÚHVT — Semtee (caldea)
   (Vec T-304/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva caldea - Skoršia medzinárodná slovná ochranná známka BALEA - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Neexistencia podobnosti označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2011/C 347/49
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Nemecko) (v zastúpení: O. Bludovsky a P. Hiller, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Geroulakos, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Semtee (Escaldes Engornay, Andorra) (v zastúpení: É. Guissart, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 29. apríla 2010 (vec R 899/2009-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi dm-drogerie markt GmbH & Co. KG a Semtee

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               dm-drogerie markt GmbH & Co. KG je povinná nahradiť okrem svojich vlastných trov konania trovy konania, ktoré vznikli Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

               3.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s vedľajším účastníctvom spoločnosti Semtee.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 25.9.2010.


title: Vec C-45/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 30. januára 2017 – Frédéric Jahin/Ministre de l’économie et des finances, Ministre des affaires sociales et de la santé

text:
               18.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Francúzsko) 30. januára 2017 – Frédéric Jahin/Ministre de l’économie et des finances, Ministre des affaires sociales et de la santé
   (Vec C-45/17)
   (2017/C 121/21)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľ: Frédéric Jahin

      Odporcovia v dovolacom konaní: Ministre de l'économie et des finances, Ministre des affaires sociales et de la santé

      Prejudiciálne otázky

   Majú sa články 63, 64 a 65 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladať v tom zmysle, že:

               1.

               okolnosť, že osoba poistená v systéme sociálneho zabezpečenia v inom štáte, ako je členský štát Európskej únie, členský štát Európskeho hospodárskeho priestoru alebo Švajčiarsko, podlieha rovnako ako osoby sociálne poistené vo Francúzsku odvodom z kapitálových príjmov ustanoveným francúzskymi právnymi predpismi, ktoré spadajú do pôsobnosti nariadenia [(ES) č. 883/2004] (1) z 29. apríla 2004, hoci osoba patriaca do systému sociálneho zabezpečenia iného členského štátu, ako je Francúzsko, nemôže vzhľadom na ustanovenia tohto nariadenia takýmto odvodom podliehať, predstavuje obmedzenie voľného pohybu kapitálu z tretích alebo do tretích krajín, ktoré je v zásade zakázané článkom 63 [ZFEÚ]?

               2.

               ak je odpoveď na prvú otázku kladná, možno takéto obmedzenie pohybu kapitálu, ktoré vyplýva zo spojenia francúzskych právnych predpisov, ktoré ukladajú povinnosť platiť sporné odvody všetkým osobám s určitými kapitálovými príjmami bez toho, aby ich akokoľvek rozlišovali podľa miesta ich poistenia v systéme sociálneho zabezpečenia, a sekundárneho právneho aktu Európskej únie, považovať za zlučiteľné s ustanoveniami vyššie uvedeného článku Zmluvy o fungovaní Európskej únie, a to najmä:

                           —

                           z hľadiska odseku 1 článku 64 zmluvy v prípade pohybu kapitálu, ktorý patrí do jeho pôsobnosti, z dôvodu, že obmedzenie môže vyplývať z uplatňovania zásady jednotných právnych predpisov ustanovenej v článku 11 nariadenia z 29. apríla 2004, zavedenej do práva Únie článkom 13 nariadenia zo 14. júna 1971, čiže skôr ako 31. decembra 1993, hoci odvody z predmetných kapitálových príjmov boli zavedené alebo nadobudli účinnosť až po 31. decembri 1993,

                           —

                           z hľadiska odseku 1 článku 65 zmluvy z dôvodu, že francúzske daňové predpisy uplatňované v súlade s nariadením z 29. apríla 2004 rozlišujú daňovníkov, ktorí nie sú v rovnakej situácii, na základe kritéria, akým je poistenie v určitom systéme sociálneho zabezpečenia,

                           —

                           vzhľadom na existenciu naliehavých dôvodov všeobecného záujmu, ktorými možno odôvodniť obmedzenie voľného pohybu kapitálu a ktoré vychádzajú z toho, že ustanovenia, ktoré podľa všetkého obmedzujú pohyb kapitálu z tretích krajín alebo do tretích krajín, sú v súlade s cieľom nariadenia z 29. apríla 2004, ktorým je voľný pohyb pracovníkov v rámci Európskej únie?

      (1)  Nariadenie (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. EÚ L 166, 2004, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72).


title: Vec C-10/12 P: Odvolanie podané 5. januára 2012 : Transnational Company „Kazchrome“ AO, ENRC Marketing AG proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z  25. októbra 2011 vo veci T-192/08, Transnational Company „Kazchrome“ AO, ENRC Marketing AG/Rada Európskej únie

text:
               3.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/9

         Odvolanie podané 5. januára 2012: Transnational Company „Kazchrome“ AO, ENRC Marketing AG proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 25. októbra 2011 vo veci T-192/08, Transnational Company „Kazchrome“ AO, ENRC Marketing AG/Rada Európskej únie
   (Vec C-10/12 P)
   2012/C 65/18
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Transnational Company „Kazchrome“ AO, ENRC Marketing AG (v zastúpení: A. Willems, advokát, S. De Knop, advocate)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, Európska komisia, Euroalliages

      Návrhy odvolateliek

   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 25. októbra 2011 v rozsahu, v akom Všeobecný súd nezrušil sporné nariadenie a uložil odvolateľkám náhradu trov konania pred Všeobecným súdom,

               —

               vydal konečné rozhodnutie a zrušil sporné nariadenie,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov odvolacieho konania a konania pred Všeobecným súdom,

               —

               zaviazal všetkých vedľajších účastníkov konania na náhradu trov odvolacieho konania a konania pred Všeobecným súdom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky uvádzajú, že Všeobecný súd:

               —

               sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že porušenia článku 3 ods. 7 základného nariadenia (1) inštitúciou nie sú dostatočné na zrušenie sporného nariadenia (2),

               —

               sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že inštitúcie neboli povinné vykonať kolektívnu analýzu škodlivých účinkov spôsobených inými faktormi než dumpingovými dovozmi,

               —

               pochybil, keď uložil odvolateľkám nahradiť trovy konania vynaložené Radou a Euroalliages.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995, o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 56, s. 1; Mim vyd. 11/010, s. 45).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 172/2008 z 25. februára 2008, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz ferosilícia s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, Egypte, Kazachstane, Bývalej juhoslovanskej republike Macedónsko a Rusku (Ú. v. EÚ L 55, s. 6).


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 31. mája 2005 vo veci T-373/03, Solo Italia proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Ochranná známka Spoločenstva — Slovná ochranná známka PARMITALIA — Lehota na podanie odvolania proti rozhodnutiu námietkového oddelenia — Článok 59 nariadenia (ES) č. 40/94 — Pravidlo 48 nariadenia (ES) č. 2868/95 — Neprípustnosť odvolania)

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/27

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 31. mája 2005
   vo veci T-373/03, Solo Italia proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Slovná ochranná známka PARMITALIA - Lehota na podanie odvolania proti rozhodnutiu námietkového oddelenia - Článok 59 nariadenia (ES) č. 40/94 - Pravidlo 48 nariadenia (ES) č. 2868/95 - Neprípustnosť odvolania)
   (2005/C 193/44)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci T-373/03, Solo Italia, so sídlom v Ossone (Taliansko), v zastúpení: A. Bensoussan, M.-E. Haas a L. Tellier-Loniewski, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (splnomocnení zástupcovia: I. de Medrano Caballero a A. Folliard-Monguiral), ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa je: Nuova Sala Srl, so sídlom v Brescii (Taliansko), v zastúpení: E. Gavuzzi, S. Hassan a C. Pastore, advokáti, ktorej predmetom je žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 10. septembra 2003 (vec R 208/2003-2), potvrdzujúcemu odmietnutie zápisu slovnej ochrannej známky PARMITALIA Súd prvého stupňa (prvá komora), v zložení: predseda komory J. D. Cooke, sudkyne I. Labucka a V. Trstenjak, tajomník: J. Palacio González, hlavný referent, vyhlásil 31. mája 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Žaloba sa zamieta.

               2)

               Žalobkyňa je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 21, 24.1.2004.


title: Vec T-420/12: Žaloba podaná 25. septembra 2012 — VHV/Komisia

text:
               1.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 373/8

         Žaloba podaná 25. septembra 2012 — VHV/Komisia
   (Vec T-420/12)
   2012/C 373/13
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: VHV Allgemeine Versicherung AG (Hannover, Nemecko) (v zastúpení: A. Birnstiel, H. Heinrich a J.-O. Schrotz, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej komisie zo 17. júla 2012, ktorým sa zamietla žiadosť žalobkyne o prístup k určitým dokumentom konania vo veci kartelov (COMP/39.125 — Carglass) podľa nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1),

               —

               zaviazať žalovanú znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania žalobkyni.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na nepreskúmaní jednotlivých dokumentov uvedených v žiadosti.
               V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že rozhodnutie sa nezakladá na konkrétnom a individuálnom preskúmaní každého jednotlivého dokumentu. Podľa názoru žalobkyne sa napadnuté rozhodnutie zakladá na právne chybnom predpoklade, že v prejednávanom prípade existuje všeobecná domnienka pre použitie výnimky.

               2.

               Druhý žalobný dôvod vychádza z porušenia povinnosti uviesť odôvodnenie.
               Na tomto mieste žalobkyňa uvádza, že Komisia odôvodnila zamietnutie žiadosti žalobkyne v plnom rozsahu vo svojom rozhodnutí iba paušálnymi úvahami a toto rozhodnutie je teda nedostatočne odôvodnené. Žalobkyňa v tom vidí porušenie povinnosti uviesť odôvodnenie a teda porušenie podstatných formálnych náležitostí.

               3.

               Tretí žalobný dôvod vychádza z právne chybného výkladu a uplatnenia článku 4 ods. 2 prvej a tretej zarážky nariadenia (ES) č. 1049/2001.
               Tretím žalobným dôvodom žalobkyňa tvrdí, že výklad a uplatnenie výnimiek Komisiou, stanovených v článku 4 ods. 2 prvej a tretej zarážke nariadenia č. 1049/2001, bolo nesprávne. Podľa názoru žalobkyne Komisia poprela vzťah pravidlo — výnimka a vychádzala z príliš širokého chápania „ochrany vyšetrovania“ a pojmu „obchodné záujmy“.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na nezohľadnení súkromnoprávneho presadzovania kartelového práva ako verejného záujmu v zmysle článku 4 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001.
               Vo štvrtom žalobnom dôvode žalobkyňa tvrdí, že Komisia nesprávne odmietla prevažujúci verejný záujem o sprístupnenie požadovaných dokumentov. Podľa názoru žalobkyne mala Komisia najmä v rámci zváženia záujmov zohľadniť, že aj súkromnoprávne presadzovanie kartelového práva predstavuje verejný záujem v zmysle článku 4 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec C-218/08: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  18. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/33

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 18. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-218/08) (1)

   (2009/C 69/76)

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 197, 2.8.2008.


title: Vec T-437/14: Žaloba podaná 16. júna 2014 – Spojené kráľovstvo/Komisia

text:
               25.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/43

         Žaloba podaná 16. júna 2014 – Spojené kráľovstvo/Komisia
   (Vec T-437/14)
   2014/C 282/57
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: V. Wakefield, barrister, a M. Holt, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil deväť položiek (konkrétne ôsmu, deviatu a desiatu položku na s. 51 a prvú až šiestu položku na s. 52) prílohy k vykonávaciemu rozhodnutiu Komisie zo 4. apríla 2014, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (oznámeného pod číslom C (2014) 2008) (Ú. v. EÚ L 104, s. 43),

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania Spojeného kráľovstva.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby uvádza žalobca tri dôvody, ktoré sa všetky týkajú výkladu Komisie vo vzťahu k zákonnej požiadavke hospodárenia č. 8 (ďalej len „ZPH 8“) v nariadení Rady (ES) č. 1782/2003 (1), nariadení Rady (ES) č. 73/2009 (2) a nariadení Rady (ES) č. 21/2004 (3).

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia nesprávne vykladala ZPH 8. Tri hlavné tvrdenia na podporu tohto dôvodu sú:

                           —

                           legislatívne rozhodnutie vylúčiť články 6, 7 a 8 zo ZPH 8 musí nadobudnúť účinnosť,

                           —

                           zahrnutie článkov 4 a 5 do ZPH 8 znamená, že článok 3 je nedostatočný na preukázanie, že akékoľvek jeho „prvky“ predstavujú povinnosť v oblasti podmienenosti, a

                           —

                           v rozhodnutí normotvorcu EÚ zaobchádzať s článkami 4 a 5 odlišne od článkov 6, 7 a 8 existuje účelová logika.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia pri svojom výklade ZPH 8 porušila zásadu právnej istoty, ktorá sa uplatňuje osobitne dôrazne na opatrenie, ktoré má finančné následky, a/alebo na uloženie sankcie, čo vyžaduje, aby sa akákoľvek nejasnosť riešila v prospech poľnohospodára.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že Komisia pri svojom výklade ZPH 8 porušila zásady nediskriminácie a rovnosti zaobchádzania, ktoré vyžadujú, aby sa s poľnohospodárom, ktorý sa nezosúladil s článkom nariadenia 21/2004, ktorý nie je uvedený v ZPH 8, nezaobchádzalo rovnako ako s poľnohospodárom, ktorý sa nezosúladil s článkom nariadenia 21/2004, ktorý je uvedený v ZPH 8.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Ú. v. EÚ L 270, s. 1; Mim. vyd. 03/040, s. 269).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 73/2009 z 19. januára 2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory pre poľnohospodárov v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa ustanovujú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1782/2003 (Ú. v. EÚ L 30, s. 16).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 21/2004 zo 17. decembra 2003, ktorým sa ustanovuje systém na identifikáciu a registráciu oviec a kôz a ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1782/2003 a smernice 92/102/EHS a 64/432/EHS (Ú. v. EÚ L 5, s. 8; Mim. vyd. 03/042, s. 56).


title: Vec C-49/06: Žaloba podaná  30. januára 2006  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/32

         Žaloba podaná 30. januára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu
   (Vec C-49/06)
   (2006/C 60/62)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: N. Yerrell, splnomocnená zástupkyňa, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 30. januára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Luxemburskému veľkovojvodstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 1999/37/ES z 29. apríla 1999 o registračných dokumentoch pre vozidlá (1), alebo v každom prípade tým, že uvedené opatrenia neoznámilo Komisii, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice;

               2.

               zaviazal Luxemburské veľkovojvodstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice 1999/37/ES uplynula 1. júna 2004.

      (1)  Ú. v. ES L 138, 1.6.1999, s. 57; Mim. vyd. 07/004, s. 351.


title: Spojené veci C-145/08 a C-149/08: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 6. mája 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias — Grécko) — Club Hotel Loutraki AE, Athinaïki Techniki AE, Evangelos Marinakis (C-145/08), Aktor Anonymi Techniki Etaireia (Aktor ATE) (C-149/08)/Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypourgos Epikrateías (C-145/08), Ethniko Symvoulio Radiotileorasis (C-149/08) (Smernica 92/50/EHS — Verejné zmluvy na poskytnutie služieb — Koncesie na služby — Zmiešaná zmluva — Zmluva zahŕňajúca prevod akcií verejného podniku kasína — Zmluva, ktorou verejný obstarávateľ poveril uchádzača riadením podniku kasína a realizáciou plánu modernizácie a rozvoja jeho priestorov, ako aj úpravy okolitého prostredia — Smernica 89/665/EHS — Rozhodnutie verejného obstarávateľa — Účinné a rýchle opravné prostriedky — Vnútroštátne procesné predpisy — Podmienka priznania náhrady škody — Predchádzajúce zrušenie aktu alebo protiprávneho opomenutia alebo konštatovanie ich neplatnosti príslušným súdom — Členovia zoskupenia, ktoré je uchádzačom vo verejnom obstarávaní — Rozhodnutie prijaté v rámci tohto verejného obstarávania iným orgánom ako obstarávateľom — Žaloba podaná samostatne niektorými členmi zoskupenia — Prípustnosť)

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/2

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 6. mája 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias — Grécko) — Club Hotel Loutraki AE, Athinaïki Techniki AE, Evangelos Marinakis (C-145/08), Aktor Anonymi Techniki Etaireia (Aktor ATE) (C-149/08)/Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypourgos Epikrateías (C-145/08), Ethniko Symvoulio Radiotileorasis (C-149/08)
   (Spojené veci C-145/08 a C-149/08) (1)

   (Smernica 92/50/EHS - Verejné zmluvy na poskytnutie služieb - Koncesie na služby - Zmiešaná zmluva - Zmluva zahŕňajúca prevod akcií verejného podniku kasína - Zmluva, ktorou verejný obstarávateľ poveril uchádzača riadením podniku kasína a realizáciou plánu modernizácie a rozvoja jeho priestorov, ako aj úpravy okolitého prostredia - Smernica 89/665/EHS - Rozhodnutie verejného obstarávateľa - Účinné a rýchle opravné prostriedky - Vnútroštátne procesné predpisy - Podmienka priznania náhrady škody - Predchádzajúce zrušenie aktu alebo protiprávneho opomenutia alebo konštatovanie ich neplatnosti príslušným súdom - Členovia zoskupenia, ktoré je uchádzačom vo verejnom obstarávaní - Rozhodnutie prijaté v rámci tohto verejného obstarávania iným orgánom ako obstarávateľom - Žaloba podaná samostatne niektorými členmi zoskupenia - Prípustnosť)
   2010/C 179/02
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Symvoulio tis Epikrateias

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Club Hotel Loutraki AE, Athinaïki Techniki AE, Evangelos Marinakis

      Žalovaní: Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypourgos Epikrateías

      Za účasti: Athens Resort Casino AE Symmetochon, Ellaktor AE, predtým Elliniki Technodomiki TEB AE, Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki AE, predtým Hyatt Regency Xenodocheiaki kai Touristiki (Ellas) AE, Leonidas Bombolas (C-145/08)
   a

      Žalobca: Aktor Anonymi Techniki Etaireia (Aktor ATE)

      Žalovaný: Ethniko Symvoulio Radiotileorasis

      Za účasti: Michaniki AE (C-149/08)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Symvoulio tis Epikrateias — Výklad článku 3 ods. 2 a článkov 9, 14 a 16 smernice Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb (Ú. v. ES L 209, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 322) — Pôsobnosť — Zmiešaná dohoda obsahujúca zmluvu o predaji akcií a dohodu o koncesii služieb — Výklad článku 1 ods. 3 a článku 2 smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác (Ú. v. ES L 395, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 246) — Vnútroštátna práva úprava zakazujúca členom dočasného združenia bez právnej subjektivity, ktoré je uchádzačom vo verejnom obstarávaní, podať individuálnu žalobu proti aktom prijatým v rámci konania o uzavretie zmluvy

      Výrok rozsudku

               1.

               Zmiešaná zmluva, ktorej hlavným predmetom je to, že podnik nadobudne 49 % základného imania verejného podniku, a ktorej akcesorickým predmetom, neoddeliteľne spojeným s týmto hlavným predmetom, je poskytovanie služieb a výkon prác, nepatrí ako celok do pôsobnosti smernice týkajúcej sa verejného obstarávania.

               2.

               V rozpore s právom Únie, a najmä s právom na účinnú súdnu ochranu je taká vnútroštátna právna úprava, o akú ide vo veci samej, vykladaná v tom zmysle, že členovia združenia ad hoc, ktoré je uchádzačom vo verejnom obstarávaní, sú zbavení možnosti individuálne sa domáhať náhrady škody, ktorá im individuálne vznikla v dôsledku rozhodnutia, ktoré má takú povahu, že môže ovplyvniť vývoj verejného obstarávania, prijatého orgánom iným ako obstarávateľom, ktorý je zapojený podľa uplatniteľných vnútroštátnych pravidiel do tohto verejného obstarávania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, 7.6.2008.


title: Vec C-329/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Paris (Francúzsko) 29. júna 2011 — Alexandre Achughbabian/Préfet du Val-de-Marne

text:
               8.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 298/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Paris (Francúzsko) 29. júna 2011 — Alexandre Achughbabian/Préfet du Val-de-Marne
   (Vec C-329/11)
   2011/C 298/19
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d’appel de Paris

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Alexandre Achughbabian

      Odporca: Préfet du Val-de-Marne

      Prejudiciálna otázka

   Bráni smernica 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 (1) vzhľadom na svoju pôsobnosť takej vnútroštátnej právnej úprave, akou je článok L. 621-1 Zákonníka o vstupe a pobyte cudzincov a azyle, ktorý stanovuje uloženie trestu odňatia slobody štátnemu príslušníkovi tretej krajiny len za to, že neoprávnene vstúpil na štátne územie alebo sa tam neoprávnene zdržiaval?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území (Ú. v. EÚ L 348, s. 98).


title: Vec T-292/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  10. novembra 2014 – Evangelou/Komisia a ECB ( „Žaloba o neplatnosť a náhradu škody — Program podpory a stability Cypru — Memorandum o porozumení o špecifickej podmienenosti hospodárskej politiky uzavreté medzi Cyperskou republikou a EMS — Právomoc Všeobecného súdu — Príčinná súvislosť — Žaloba, ktorá je čiastočne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“ )

text:
               26.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/30

         Uznesenie Všeobecného súdu z 10. novembra 2014 – Evangelou/Komisia a ECB
   (Vec T-292/13) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť a náhradu škody - Program podpory a stability Cypru - Memorandum o porozumení o špecifickej podmienenosti hospodárskej politiky uzavreté medzi Cyperskou republikou a EMS - Právomoc Všeobecného súdu - Príčinná súvislosť - Žaloba, ktorá je čiastočne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“))
   (2015/C 026/37)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Christos Evangelou (Dherynia, Cyprus) a Yvonne Evangelou (Dherynia) (v zastúpení: C. Paschalides, solicitor a A. Paschalides, advokát)

      Žalovaní: Európska komisia (v zastúpení: B. Smulders a J.-P. Keppenne, splnomocnení zástupcovia) a Európska centrálna banka (ECB) (v zastúpení: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan a F. Athanasiou, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci de W. Bussian, W. Devroe a D. Arts, advokáti)

      Predmet veci

   V prvom rade návrh na zrušenie bodov 1.23 až 1.27 memoranda o porozumení o špecifickej podmienenosti hospodárskej politiky uzavretého 26. apríla 2013 medzi Cyperskou republikou a Európskym mechanizmom pre stabilitu (EMS) a v druhom rade návrh na náhradu škody, ktorú žalobcovia údajne utrpeli v dôsledku začlenenia bodov 1.23 až 1.27 do tohto memoranda a porušenia povinnosti dohľadu zo strany Komisie

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Christos Evangelou a Yvonne Evangelou sú povinní nahradiť svoje vlastné trovy konania a znášajú trovy konania, ktoré vynaložili Európska komisia a Európska centrálna banka (ECB).

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 3.8.2013.


title: Vec T-456/11: Žaloba podaná 12. augusta 2011 — ICdA a iní/Komisia

text:
               8.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 298/27

         Žaloba podaná 12. augusta 2011 — ICdA a iní/Komisia
   (Vec T-456/11)
   2011/C 298/50
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: International Cadmium Association (ICdA) (Brusel, Belgicko), Rockwood Pigments (UK) Ltd (Stoke-on-Trent, Spojené kráľovstvo) a James M Brown Ltd (Stoke-on-Trent, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: R. Cana a K. Van Maldegem, lawyers)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnutý akt v rozsahu, v akom obmedzuje používanie kadmiových pigmentov v plastických materiáloch iných ako sú plastické materiály, v ktorých bolo jeho používanie obmedzené pred prijatím napadnutého aktu, a

               —

               nariadil Komisii nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú osem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že

                           —

                           napadnuté nariadenie porušuje články 137 ods. 1 písm. a) a články 68 až 71 nariadenia REACH (1).

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že

                           —

                           napadnuté nariadenie obsahuje nesprávne právne posúdenie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že

                           —

                           napadnuté nariadenie porušuje zásadu právnej istoty a legitímnej dôvery.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený tom, že

                           —

                           napadnuté nariadenie porušuje nariadenie REACH v rozsahu, v akom stanovuje obmedzenia pre skupinu látok, ktoré neboli posúdené samostatne.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že

                           —

                           napadnuté nariadenie porušuje dohodu TBT.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že

                           —

                           napadnuté nariadenie porušuje procesné práva žalobkýň.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na tom, že

                           —

                           napadnuté nariadenie nie je dostatočne odôvodnené v rozpore s článkom 296 ZFEÚ.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod je založený na tom, že

                           —

                           napadnuté nariadenie porušuje zásadu proporcionality.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, s. 1)


title: Vec C-75/07: Žaloba podaná 12. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/20

         Žaloba podaná 12. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-75/07)
   (2007/C 95/35)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Stromsky, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Francúzska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si tým, že neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/28/ES z 31. marca 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/82/ES o právnych predpisoch spoločenstva týkajúcich sa veterinárnych liekov (1), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 3 tejto smernice,
               subsidiárne:
               určiť, že Francúzska republika si tým, že neinformovala Komisiu o zákonoch, iných právnych predpisoch a správnych opatreniach potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/28/ES z 31. marca 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/82/ES o právnych predpisoch spoločenstva týkajúcich sa veterinárnych liekov, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 3 tejto smernice,

               —

               zaviazať Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2004/28/ES uplynula 30. októbra 2005.

      (1)  Ú. v. EÚ L 136, s. 58; Mim. vyd. 13/034, s. 286.


title: Vec C-284/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Landesgericht für ZRS Wien zo dňa 7. júna 2004 vo veci T-Mobile Austria GmbH proti Rakúskej republike

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/12

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Landesgericht für ZRS Wien zo dňa 7. júna 2004 vo veci T-Mobile Austria GmbH proti Rakúskej republike
   (Vec C-284/04)
   (2004/C 262/24)
   Landesgericht für ZRS Wien (Rakúska republika) uznesením zo 7. júna 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci T-Mobile Austria GmbH proti Rakúskej republike, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 1. júla 2004.
   Landesgericht für ZRS Wien žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Má sa článok 4 odsek 5 tretí pododsek v spojení s prílohou D bodom 1 Šiestej smernice Rady č. 77/388/EHS (1) zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu - spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (ďalej „Šiesta smernica“) vykladať tak, že v prípade udelenia práv na používanie rádiových frekvencií pre mobilné rádiokomunikačné systémy podľa štandardov UMTS/IMT-2000, GSM-DCS-1800 a TETRA (ďalej „práva na používanie rádiových frekvencií pre mobilné rádiokomunikačné systémy“) členským štátom za poplatok za používanie frekvencie ide o činnosť v odvetví telekomunikácií?

               2.

               Má sa článok 4 odsek 5 tretí pododsek Šiestej smernice vykladať tak, že členský štát, ktorého vnútroštátne právo neupravuje kritérium „nezanedbateľného“ rozsahu činnosti uvedené v článku 4 odsek 5 tretí pododsek smernice (pravidlo de minimis) ako podmienku pre zaradenie medzi osoby podliehajúce dani, sa má v každom prípade, bez ohľadu na to, či je rozsah týchto činností zanedbateľný, považovať pri všetkých činnostiach v oblasti telekomunikácií za osobu podliehajúcu dani?

               3.

               Má sa článok 4 odsek 5 tretí pododsek Šiestej smernice vykladať tak, že udelenie práv na používanie rádiových frekvencií pre mobilné rádiokomunikačné systémy členským štátom za poplatky za používanie frekvencie v celkové výške EUR 831 595 241,10 (UMTS/IMT 2000), EUR 98 108 326,– (kanály DCS-1800), respektíve EUR 4 832 743,47 (TETRA) sa má považovať za činnosť nezanedbateľného rozsahu, a členský štát s takouto činnosťou je osobou podliehajúcou dani?

               4.

               Má sa článok 4 odsek 5 druhý pododsek Šiestej smernice vykladať tak, že by viedlo k výraznému narušeniu voľnej súťaže, ak by členský štát pri udelení práv na používanie rádiových frekvencií pre mobilné rádiokomunikačné systémy za poplatok v celkové výške EUR 831 595 241,10 (UMTS/IMT 2000), EUR 98 108 326,– (kanály DCS-1800), respektíve EUR 4 832 743,47 (TETRA) tieto poplatky nepodrobil dani z obratu a súkromní poskytovatelia takýchto frekvencií by túto činnosť podrobiť dani z obratu museli?

               5.

               Má sa článok 4 odsek 5 prvý pododsek Šiestej smernice vykladať tak, že činnosť členského štátu, ktorý prideľuje práva na používanie rádiových frekvencií pre mobilné rádiokomunikačné systémy podnikateľom v oblasti mobilných rádiokomunikácií takým spôsobom, že tento najskôr v aukcii zistí najvyššiu ponuku za poplatok za používanie frekvencie a osoba ponúkajúca najviac následne obdrží pridelené frekvencie, sa nevykonáva v rámci správy verejných záležitostí, a preto sa členský štát pri tejto činnosti považuje za osobu podliehajúcu dani, a to bez ohľadu na právny charakter aktu, ktorým bolo pridelenie podľa vnútroštátneho práva členského štátu vykonané?

               6.

               Má sa článok 4 odsek 2 Šiestej smernice vykladať tak, že sa má udelenie práv na používanie rádiových frekvencií pre mobilné rádiokomunikačné systémy členským štátom uvedené v piatej otázke považovať za hospodársku činnosť, takže je členský štát pri tejto činnosti osobou podliehajúcou dani?

               7.

               Má sa Šiesta smernica vykladať tak, že pri stanovených poplatkoch za udelenie rádiových frekvencií pre mobilné rádiokomunikačné systémy ide o brutto poplatky (ktoré už obsahujú daň z pridanej hodnoty), alebo o netto poplatky (ku ktorým ešte možno prirátať daň z pridanej hodnoty)?

      (1)  Ú. v. EHS L 145, s. 1


title: Vec T-241/07: Žaloba podaná 10. júla 2007 – Buzzi Unicem/Komisia

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/44

         Žaloba podaná 10. júla 2007 – Buzzi Unicem/Komisia
   (Vec T-241/07)
   (2007/C 211/82)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Buzzi Unicem SpA (v zastúpení: C. Vivani a M. Vellano, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že je neplatné rozhodnutie Komisie z 15. mája 2007 o Národnom alokačnom pláne emisných kvót skleníkových plynov, ktoré oznámilo Taliansko na základe normy smernice 2003/87/ES Parlamentu a Rady – z dôvodu porušenia Zmluvy ES a právnych zásad a pravidiel prijatých na jej uplatnenie – v časti, v ktorej ukladá povinnosť zmeny Národného alokačného plánu, ktoré sa týka zrušenia prijateľnosti racionalizačných opatrení, z ktorých vyplýva, že prevádzkovateľ si môže ponechať časť z pridelených kvót v prípade „uzavretia v dôsledku racionalizácie výroby“ (článok 1 bod 4 a článok 2 bod 4 Rozhodnutia),

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov tohto konania, ktoré vznikli žalobkyni.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnuté rozhodnutie v tejto veci vymedzilo ako nezlučiteľné so smernicou 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Spoločenstve, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES, Národný alokačný plán oznámený Talianskom listom z 15. decembra 2006.
   Obzvlášť napadnutý bod sa týka prípadnej možnosti, že prevádzkovateľ si môže ponechať časť pridelenej kvóty v prípade zatvorenia výrobných zariadení alebo tých istých oddelení a to v dôsledku racionalizácie.
   Na podporu svojich návrhov žalobkyňa uvádza:

               —

               že žalovaná nesprávne vykladá pojem „úprava alokácie“ tak, že vylučuje možnosť takzvaných „úprav ex-post“. Z tohto hľadiska sa žalobkyňa domnieva, že tento druh úprav skresľuje trh a vytvára neistotu pre podniky a porušuje kritérium č. 100 Prílohy III vyššie uvedenej smernice. Podľa žalobkyne skôr ide o to vyhnúť sa zániku právneho dôvodu vlastnenia kvóty, ktorý je predmetom úpravy, a teda zániku spôsobilosti nakladať s ňou prostredníctvom prevádzkovania iného zariadenia. V podstate ide o to, aby sa vyhlo prekážke slobodnému usporiadaniu a uplatneniu subjektívneho práva podniku, ktorá je koniec-koncov v rozpore so zásadami logiky, proporcionality a ochrany prostredia a hospodárskej súťaže, tak ako ich zakotvujú články 5, 174 a 175 Zmluvy ES,

               —

               z napadnutého rozhodnutia tiež vyplýva rozporuplnosť vzhľadom na logickú premisu, na ktorej je založené. Treba v tejto súvislosti upresniť, že v odôvodnení č. 4 napadnutého rozhodnutia Komisia pripúšťa, že smernica stanovuje pre členské štáty možnosť úpravy, za splnenia podmienky, že úprava nebude mať retroaktívne účinky a že nebude na ujmu fungovania systému Spoločenstva. V osobitnom prípade prevádzkovateľ uzavretých zariadení pokračuje v zúčastňovaní sa a v prevádzkovaní ostatných povolených zariadení. Teda v zmysle názoru Komisie je možná „úprava alokácie“,

               —

               žalovaná neodôvodnila logiku, ktorou postupovala, keď považovala mechanizmus „ex-post úpravy“ za nezlučiteľný,

               —

               porušenie zásady rovnosti zaobchádzania vzhľadom na rozhodnutie Komisie o schválení Národného alokačného plánu Spojeného kráľovstva.


title: Vec C-289/11 P: Odvolanie podané 9. júna 2011 : Legris Industries SA proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z  24. marca 2011 vo veci T-376/06, Legris Industries/Komisia

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/17

         Odvolanie podané 9. júna 2011: Legris Industries SA proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 24. marca 2011 vo veci T-376/06, Legris Industries/Komisia
   (Vec C-289/11 P)
   2011/C 252/31
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Legris Industries SA (v zastúpení: A. Wachsmann a S. Thibault-Liger, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

                     v prvom rade,

                           —

                           zrušiť ako celok na základe článku 256 ZFEÚ a článku 56 Protokolu č. 3 o Štatúte Súdneho dvora Európskej únie rozsudok Všeobecného súdu z 24. marca 2011, Legris Industries/Európska komisia, vo veci T-376/06,

                           —

                           vyhovieť návrhom predloženým spoločnosťou Legris Industries SA v prvostupňovom konaní pred Všeobecným súdom,

                           —

                           v dôsledku toho,

                                       —

                                       zrušiť rozhodnutie Európskej komisie K(2006) 4180 v konečnom znení z 20. septembra 2006 týkajúce sa konania podľa článku 81 Zmluvy ES a článku 53 Dohody EHP (Vec COMP/F-1/38.121 — Tvarovky) v časti, v ktorej sa týka spoločnosti Legris Industries SA, ako aj odôvodnenie, ktoré podopiera jeho výrok v rozsahu, v ktorom toto rozhodnutie ukladá pokutu spoločnosti Legris Industries SA z dôvodu vyvodenia zodpovednosti za konanie, za ktoré bola uznaná za zodpovednú spoločnosť Comap, a

                                       —

                                       vyhovieť spoločnosti Legris Industries SA, aby sa uznali za jej vlastné podania, návrhy a žiadosti spoločnosti Comap smerujúce proti už citovanému rozhodnutiu Európskej komisie,

               —

                     subsidiárne,
                   zrušiť na základe článku 261 ZFEÚ pokutu vo výške 46,8 milióna eur, z toho 18,56 milióna eur solidárne s Comap uloženú spoločnosti Legris Industries SA v článku 2 písm. g) už citovaného rozhodnutia Európskej komisie alebo znížiť na základe článku 261 ZFEÚ túto pokutu 46,8 milióna eur na primeranú sumu,

               —

               v každom prípade zaviazať Európsku komisiu na náhradu všetkých trov konania vrátane trov, ktoré vznikli spoločnosti Legris Industries SA v konaní pred Všeobecným súdom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka uvádza štyri odvolacie dôvody na podporu svojho odvolania.
   Vo svojom prvom odvolacom dôvode Legris Industries tvrdí, že došlo k porušeniu jej práva na preskúmanie veci nestranným a nezávislým súdom, keďže preskúmanie rozhodnutia Komisie, teda inštitúcie, ktorá kumuluje vyšetrovacie a sankčné funkcie uskutočnené Všeobecným súdom, sa obmedzilo na preskúmanie zjavne nesprávnych právnych a skutkových posúdení, pričom nedošlo k preskúmaniu v rámci neobmedzenej právomoci zakladajúcemu sa na úplnom preskúmaní skutkových okolností veci a najmä predložených dôkazov.
   Vo svojom druhom odvolacom dôvode, ktorý má tri časti, odvolateľka vytýka porušenie zásad, ktorými sa riadi pripísanie materskej spoločnosti zodpovednosti za porušenie článku 101 ZFEÚ, za ktoré bola uznaná za zodpovednú jej dcérska spoločnosť. V prvej časti tohto odvolacieho dôvodu odvolateľka najskôr tvrdí, že vo vzťahu k nej uplatnenie prezumpcie de facto nevyvrátiteľnej zodpovednosti za konanie jej dcérskej spoločnosti Comap je neprípustnej povahy v zmysle práva Únie, vzhľadom na represívnu povahu sankcie, ktorá jej bola uložená. V druhej časti tohto odvolacieho dôvodu odvolateľka ďalej tvrdí, že uplatnenie tejto de facto nevyvrátiteľnej prezumpcie zodpovednosti vo vzťahu k nej vyplýva zo zamietnutia jej tvrdení Všeobecným súdom na základe nedostatočného a protichodného odôvodnenia. V tretej časti tohto odvolacieho dôvodu odvolateľka namieta proti porušeniu judikatúry, ktorá vyvracia uplatnenie tejto prezumpcie zodpovednosti na finančné holdingy nevykonávajúce operatívnu činnosť, ako aj zásad rovnosti zaobchádzania a legitímnej dôvery.
   Vo svojom treťom odvolacom dôvode materská spoločnosť tvrdí, že došlo k porušeniu zásad rovnosti zaobchádzania, osobnej zodpovednosti a individualizácie trestov vyplývajúcich z toho, že Všeobecný súd odmietol odvolateľke, aby mala prospech z dôvodov na zrušenie napadnutého rozhodnutia predložených jej dcérskou spoločnosťou Comap, hoci jej bola pripísaná zodpovednosť za konanie, za ktoré bola uznaná za zodpovednú spoločnosť Comap.
   Vo svojom štvrtom a poslednom odvolacom dôvode odvolateľka nakoniec navrhuje Súdnemu dvoru, aby vo vzťahu k nej vyvodil dôsledky v prípade, že bude zrušený rozsudok Comap na základe odvolacích dôvodov predložených spoločnosťou Comap v rámci jej odvolania.


title: Vec T-513/08 P: Odvolanie podané 25. novembra 2008 : Komisia Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  11. septembra 2008 vo veci F-135/07, Smadja/Komisia

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/50

         Odvolanie podané 25. novembra 2008: Komisia Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 11. septembra 2008 vo veci F-135/07, Smadja/Komisia
   (Vec T-513/08 P)
   (2009/C 44/88)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K. Herrmann a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Daniele Smadja (Nové Dillí, India)
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Súdu pre verejnú službu z 11. septembra 2008 vo veci F-135/07,

               —

               zamietnuť žalobu, ktorú podala pani Smadja,

               —

               rozhodnúť, že každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy tohto konania a konania pred Súdom pre verejnú službu.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Komisia v tomto odvolaní žiada zrušenie rozsudku Súdu pre verejnú službu z 11. septembra 2008 vyhláseného vo veci Smadja/Komisia, F-135/07, ktorým tento súd zrušil rozhodnutie Komisie z 21. decembra 2006 o zaradení žalobkyne v prvom stupni do platovej triedy A*15, platového stupňa 1, po rozsudku Súdu prvého stupňa z 29. septembra 2005 vyhláseného vo veci T-218/02, Napoli Buzzanca/Komisia.
   Na podporu svojho odvolania Komisia uvádza jediný odvolací dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení pri výklade zásady proporcionality.
   Komisia v rámci troch častí tohto odvolacieho dôvodu tvrdí:

               —

               zásady proporcionality sa nemožno dovolávať, ak ustanovenia služobného poriadku, akými sú články 3 a 4 Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev, zakazujú Komisii prijímať rozhodnutia o vymenovaní s retroaktívnym účinkom,

               —

               zásada proporcionality nemôže viesť k popretiu právnej sily rozhodnutej veci, ktorú má rozsudok Súdu prvého stupňa,

               —

               zásady proporcionality sa nemožno dovolávať, keď ustanovenie služobného poriadku, akým je článok 5 ods. 5 prílohy XIII v spojení s článkom 46 ods. 1 písm. a) Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev, vylučuje v prejednávanej veci zaradenie do vyššieho platobného stupňa, ako je stupeň 1.


title: Vec C-299/14: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 25. februára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen – Nemecko) – Vestische Arbeit Jobcenter Kreis Recklinghausen/Jovanna García-Nieto, Joel Pena Cuevas, Jovanlis Pena Garcia, Joel Luis Pena Cruz (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Voľný pohyb osôb — Občianstvo Únie — Rovnosť zaobchádzania — Smernica 2004/38/ES — Článok 24 ods. 2 — Dávky sociálnej pomoci — Nariadenie (ES) č. 883/2004 — Články 4 a 70 — Osobitné nepríspevkové peňažné dávky — Vylúčenie štátnych príslušníkov členského štátu počas prvých troch mesiacov pobytu na území hostiteľského členského štátu)

text:
               25.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/7

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 25. februára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen – Nemecko) – Vestische Arbeit Jobcenter Kreis Recklinghausen/Jovanna García-Nieto, Joel Pena Cuevas, Jovanlis Pena Garcia, Joel Luis Pena Cruz
   (Vec C-299/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Voľný pohyb osôb - Občianstvo Únie - Rovnosť zaobchádzania - Smernica 2004/38/ES - Článok 24 ods. 2 - Dávky sociálnej pomoci - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Články 4 a 70 - Osobitné nepríspevkové peňažné dávky - Vylúčenie štátnych príslušníkov členského štátu počas prvých troch mesiacov pobytu na území hostiteľského členského štátu))
   (2016/C 145/07)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Vestische Arbeit Jobcenter Kreis Recklinghausen

      Žalovaní: Jovanna García-Nieto, Joel Pena Cuevas, Jovanlis Pena Garcia, Joel Luis Pena Cruz

      Výrok rozsudku

   Článok 24 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, a článok 4 nariadenia (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (EÚ) č. 1244/2010 z 9. decembra 2010, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia právnej úprave členského štátu, podľa ktorej sú štátni príslušníci iných členských štátov, ktorí sa nachádzajú v takej situácii, akú upravuje článok 6 ods. 1 uvedenej smernice, vylúčení z poberania niektorých „osobitných nepríspevkových peňažných dávok“ v zmysle článku 70 ods. 2 uvedeného nariadenia č. 883/2004, ktoré tiež v zmysle článku 24 ods. 2 smernice 2004/38 predstavujú „sociálnu pomoc“.

      (1)  Ú. v. EÚ C 315, 19.9.2014.


title: Vec T-639/13: Uznesenie Všeobecného súdu z 2. marca 2015 – Watch TV/Rada

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/67

         Uznesenie Všeobecného súdu z 2. marca 2015 – Watch TV/Rada
   (Vec T-639/13) (1)

   (2015/C 138/86)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 45, 15.2.2014.


title: Vec C-260/15 P: Odvolanie podané 1. júna 2015: Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 19. marca 2015 vo veci T-413/13, City Cycle Industries/Rada Európskej únie

text:
               3.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 254/13

         Odvolanie podané 1. júna 2015: Rada Európskej únie proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 19. marca 2015 vo veci T-413/13, City Cycle Industries/Rada Európskej únie
   (Vec C-260/15 P)
   (2015/C 254/17)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Boelaert, splnomocnený zástupca, R. Bierwagen, C. Hipp, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: City Cycle Industries, Európska komisia, Maxcom Ltd

      Návrhy odvolateľky

   Rada navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 19. marca 2015, ktorý bol Rade oznámený 23. marca 2015 vo veci T-413/13 City Cycle Industries proti Rade Európskej únie,

               —

               zamietol žalobu o neplatnosť namietaného nariadenia (1), ktorú v prvostupňovom konaní podala spoločnosť City Cycle Industries a

               —

               uložil spoločnosti City Cycle Industries povinnosť nahradiť trovy konania v prvostupňovom aj v odvolacom konaní.

         Alternatívne navrhuje, aby

               —

               bola vec vrátená späť Všeobecnému súdu na účely vydania nového rozhodnutia,

               —

               sa o trovách konania v prvostupňovom a odvolacom konaní rozhodlo neskôr.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Všeobecný súd nesprávne vykladá článok 13 ods. 1 základného nariadenia (2), keď konštatuje, že Rada nemala dostatok dôkazov na to, aby rozhodla, že sa žalobca v prvostupňovom konaní podieľal na prekládke. Výklad Všeobecného súdu týkajúci sa podmienok, ktoré musia jednotlivé spoločnosti splniť, aby boli oslobodené od rozšírených opatrení, je v rozpore so štruktúrou článku 13 základného nariadenia (prvý odvolací dôvod).
   Záver Všeobecného súdu o tom, že z dokumentov, ktoré boli predložené Všeobecnému súdu vyplýva, že Rada nemala dôkazy, na základe ktorých by mohla v dotknutom nariadení konštatovať, že žalobca v prvostupňovom konaní sa podieľal na postupoch prekládky, nie je riadne odôvodnený. Naopak a na rozdiel od rozsudku, ktorý je predmetom odvolania, s ohľadom na skutočnosť, že sa prekládka sa skutočne preukázala na národnej úrovni a že žiadosť žalobcu v prvostupňovom konaní o oslobodenie nebola dôvodná, jediný záver, ku ktorému mohla Rada a následne aj Všeobecný súd na základe týchto skutkových okolností dospieť bol, že žalobca v prvostupňovom konaní sa podieľal na prekládke. Všeobecný súd tým, že vylovil iný záver, skreslil skutkové okolnosti (druhý odvolací dôvod).

      (1)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 501/2013 z 29. mája 2013, ktorým sa konečné antidumpingové clo uložené vykonávacím nariadením (EÚ) č. 990/2011 na dovoz bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike rozširuje na dovoz bicyklov odosielaných z Indonézie, Malajzie, zo Srí Lanky a z Tuniska bez ohľadu na to, či majú alebo nemajú deklarovaný pôvod v Indonézii, Malajzii, na Srí Lanke a v Tunisku (Ú. v. EÚ L 153, s. 1).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, s. 51).


title: Vec T-425/08 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z  5. decembra 2008 – KODA/Komisia ( Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Rozhodnutie Komisie nariaďujúce ukončenie konania zosúladeného postupu v oblasti kolektívnej správy autorských práv — Návrh na odklad výkonu — Neexistencia naliehavosti )

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/36

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 5. decembra 2008 – KODA/Komisia
   (Vec T-425/08 R)
   („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Rozhodnutie Komisie nariaďujúce ukončenie konania zosúladeného postupu v oblasti kolektívnej správy autorských práv - Návrh na odklad výkonu - Neexistencia naliehavosti“)
   (2009/C 32/70)
   Jazyk konania: dánčina
   Účastníci konania

      Žalobca: KODA (Kodaň, Dánsko) (v zastúpení: K. Dyekjær a J. Borum, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a N. Rasmussen, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na odklad výkonu článku 4 ods. 2 a 3 rozhodnutia Komisie K(2008) 3435 v konečnom znení zo 16. júla 2008 týkajúceho sa konania podľa článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/C2/38.698 – CISAC)
   Výrok uznesenia

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania bude rozhodnuté neskôr.


title: Vec C-140/12: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  19. septembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof — Rakúsko) — Pensionsversicherungsanstalt/Peter Brey [Voľný pohyb osôb — Občianstvo Únie — Smernica 2004/38/ES — Právo na pobyt dlhší ako tri mesiace — Článok 7 ods. 1 písm. b) — Osoba, ktorá už nemá postavenie pracovníka — Poberateľ starobného dôchodku — Podmienka dostatočných zdrojov, aby sa dotknutá osoba nestala záťažou pre „systém sociálnej pomoci“ hostiteľského členského štátu — Žiadosť o osobitné nepríspevkové peňažné dávky — Kompenzačný príspevok určený ako doplnok k starobnému dôchodku — Nariadenie (ES) č. 883/2004 — Článok 3 ods. 3 a článok 70 — Právomoc členského štátu bydliska — Podmienky poskytnutia — Právo na legálny pobyt na vnútroštátnom území — Súlad s právom Únie]

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/26

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 19. septembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof — Rakúsko) — Pensionsversicherungsanstalt/Peter Brey
   (Vec C-140/12) (1)

   (Voľný pohyb osôb - Občianstvo Únie - Smernica 2004/38/ES - Právo na pobyt dlhší ako tri mesiace - Článok 7 ods. 1 písm. b) - Osoba, ktorá už nemá postavenie pracovníka - Poberateľ starobného dôchodku - Podmienka dostatočných zdrojov, aby sa dotknutá osoba nestala záťažou pre „systém sociálnej pomoci“ hostiteľského členského štátu - Žiadosť o osobitné nepríspevkové peňažné dávky - Kompenzačný príspevok určený ako doplnok k starobnému dôchodku - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Článok 3 ods. 3 a článok 70 - Právomoc členského štátu bydliska - Podmienky poskytnutia - Právo na legálny pobyt na vnútroštátnom území - Súlad s právom Únie)
   2013/C 344/43
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Pensionsversicherungsanstalt

      Žalovaný: Peter Brey

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Oberster Gerichtshof — Výklad článku 7 ods. 1 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. ES L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46), v znení korigenda — Právo občana Únie, ktorý už nepracuje, zdržiavať sa na území iného členského štátu dlhšie ako tri mesiace — Situácia, keď tento občan poberá dôchodok nižší ako životné minimum hostiteľského členského štátu a z tohto dôvodu požiadal o poskytnutie kompenzačného príspevku („Ausgleichszulage“), t. j. osobitnej peňažnej nepríspevkovej dávky

      Výrok rozsudku

   Právo Únie, tak ako vyplýva najmä z článku 7 ods. 1 písm. b), článku 8 ods. 4 a článku 24 ods. 1 a 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave členského štátu, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá aj počas obdobia po uplynutí prvých troch mesiacov pobytu za každých okolností automaticky vylučuje poskytovanie dávky, akou je kompenzačný príspevok upravený v § 292 ods. 1 všeobecného zákona o sociálnom poistení (Allgemeines Sozialversicherungsgesetz) v znení zákona o štátnom rozpočte na rok 2011 (Budgetbegleitgesetz 2011) s účinnosťou od 1. januára 2011, ekonomicky nečinnému štátnemu príslušníkovi iného členského štátu z dôvodu, že napriek tomu, že mu bolo vydané registračné potvrdenie, nespĺňa podmienky na získanie legálneho práva na pobyt dlhší ako tri mesiace na území prvého štátu, keďže existencia takéhoto práva na pobyt podlieha požiadavke, aby mal tento štátny príslušník dostatočné zdroje, aby nemusel žiadať o uvedenú dávku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 9.6.2012.


title: Vec C-240/08: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 4. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/21

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 4. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-240/08) (1)

   (2009/C 55/37)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 19.7.2008.