title: Vec C-529/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Hamburg (Nemecko) 22. novembra 2012 — Andrea Lange/ERGO Lebensversicherung AG

text:
               9.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Hamburg (Nemecko) 22. novembra 2012 — Andrea Lange/ERGO Lebensversicherung AG
   (Vec C-529/12)
   2013/C 38/13
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Hamburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Andrea Lange

      Žalovaná: ERGO Lebensversicherung AG

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 15 ods. 1 prvá veta druhej smernice Rady 90/619/EHS z 8. novembra 1990 (1) s ohľadom na článok 31 ods. 1 smernice Rady 92/96/EHS z 10. novembra 1992 (2) vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave, akou je § 5a ods. 2 štvrtá veta Versicherungsvertragsgesetz v znení tretieho zákona, ktorým sa vykonávajú smernice Rady Európskych spoločenstiev o životnom poistení z 21. júla 1994, podľa ktorej právo odstúpiť od zmluvy alebo vzniesť námietku zaniká najneskôr rok po zaplatení prvej poistnej prémie, a to aj v prípade, ak poistník nebol o práve odstúpiť od zmluvy alebo vzniesť námietku poučený?

      (1)  Druhá smernica Rady 90/619/EHS z 8. novembra 1990 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa priameho životného poistenia, ktorou sa ustanovujú opatrenia na uľahčenie účinného výkonu slobody pri poskytovaní služieb a ktorou sa mení a dopĺňa smernica 79/267/EHS (Ú. v. ES L 330, s. 50).

      (2)  Smernica Rady 92/96/EHS z 10. novembra 1992 o koordinácii zákonov, iných predpisov a správnych opatrení vzťahujúcich sa na priame životné poistenie, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 79/267/EHS a 90/619/EHS (tretia smernica o životnom poistení) (Ú. v. ES L 360, s. 1).


title: Vec T-401/08: Žaloba podaná 24. septembra 2008 – Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teosto/Komisia

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/38

         Žaloba podaná 24. septembra 2008 – Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teosto/Komisia
   (Vec T-401/08)
   (2008/C 313/69)
   Jazyk konania: fínčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teosto ry (Helsinki, Fínsko) (v zastúpení: H. Pokela, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť v celom rozsahu rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev K(2008) 3435 v konečnom znení zo 16. júla 2008 vo veci COMP/C2/38.698-CISAC a

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania, ktoré vznikli Teosto.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa navrhuje zrušiť rozhodnutie Komisie K(2008) 3435 v konečnom znení zo 16. júla 2008 (vec COMP/C2/38.698–CISAC), podľa ktorého podniky uvedené v rozhodnutí mali prostredníctvom použitia obmedzenia členstva vo svojich vzájomných dohodách alebo prostredníctvom de facto používania týchto obmedzení obsiahnutých vo vzorovej zmluve International Confederation of Societies of Authors and Composers (Medzinárodná konfederácia spoločností autorov a skladateľov, ďalej len „vzorová zmluva CISAC“) porušiť článok 81 ES a článok 53 Dohody EHP.
   Komisia svoje rozhodnutie nedostatočne odôvodnila. Vo svojom rozhodnutí neanalyzovala rozdielne východiskové pozície a osobitosti rôznych organizácií pre kolektívnu správu autorských práv. Komisia nesprávne vychádzala z pohnútok obmedzujúcich hospodársku súťaž ako z príčiny situácie, ktorá je výsledkom prirodzeného vývoja na trhu. Teosto Komisii vysvetlila povahu svojej pôsobnosti a osobitosti fínskeho hudobného trhu, Komisia to však vo svojom rozhodnutí nijakým spôsobom nespomenula. Vzhľadom na to, že Komisia za daných rámcových podmienok nezhodnotila logiku konania Teosto, z odôvodnenia Komisie nie je možné jasne vyčítať dôvody rozhodnutia.
   Pokiaľ ide o porušenie článku 81 ods. 1 ES v súvislosti s podmienkami členstva, organizácie kolektívnej správy autorských práv mali toto ustanovenie podľa názoru Komisie porušiť buď tým, že do svojich zmlúv zahrnuli podmienky, ktoré Komisia považuje za zakázané, alebo – aj napriek ich odstráneniu zo zmlúv – ich naďalej uplatňovali. Komisia neobjasnila, ktorého z oboch týchto porušení sa Teosto podľa názoru Komisie dopustila a porušila tým článok 81 ods. 1 ES. Z rozhodnutia takisto nevyplýva, z akých dôvodov vychádza Komisia z toho, že Teosto skutočne uplatňovala podmienky členstva. Rozhodnutie je z právneho hľadiska nesprávne, pretože Komisia mala byť schopná presnejšie vysvetliť, ktorého porušenia sa adresát rozhodnutia podľa jej názoru dopustil a z akých dôvodov.
   Odôvodnenie Komisie v súvislosti s tvrdenou koordináciou týkajúcou sa územných ohraničení je protichodné.
   Komisia článok 81 ods. 1 použila nesprávne. Teosto uplatnením obmedzení členstva, ktoré zodpovedajú článku 11 ods. II vzorovej zmluvy CISAC, na rozdiel od toho, čo tvrdí Komisia, neporušila článok 81 ods. 1 ES. Teosto neuplatňovala žiadne podmienky členstva, ktoré Komisia považuje za zakázané. Podmienky členstva nemali účel a ani účinok, ktorý by obmedzoval hospodársku súťaž.
   Na rozdiel od toho, čo tvrdí Komisia, sa Teosto koordináciou územných ohraničení v súvislosti s oprávnením udeľovať licencie nedopustila porušenia článku 81 ods. 1 ES. Územné ohraničenia nie sú výsledkom koordinácie. Účelom územných ohraničení a ani ich účinkom nebolo obmedzenie hospodárskej súťaže. Obmedzenie mandátu na určité územie, napríklad na územie štátu sídla zmluvného partnera, nie je zakázané. Toto konanie bolo prípustné a pre Teosto bolo na základe prirodzenej situácie na trhu najrozumnejšie.
   Teosto tak na rozdiel od toho, čo tvrdí Komisia, uplatnením podmienok týkajúcich sa výlučného práva a zodpovedajúcich článku 1 ods. I a II vzorovej zmluvy CISAC neporušila článok 81 ods. 1 ES. Podmienka týkajúca sa výlučného práva je z hľadiska hospodárskej súťaže neutrálna, jej účelom nie je obmedzenie hospodárskej súťaže a nemá ani takýto účinok. Teosto neuplatňovala podmienku týkajúcu sa výlučného práva, územný dosah jej vlastnej činnosti a rozsah mandátov udelených zmluvným partnerom je založený na dôvodoch, ktoré boli predurčené prirodzenou logikou trhu.
   Pokiaľ by bol vyvodený záver, že Teosto akýmkoľvek spôsobom porušila článok 81 ods. 1 ES, predmetné konanie by na základe článku 81 ods. 3 bolo aj tak prípustné. Súčasný systém, a najmä s ním súvisiace územné obmedzenie mandátov, vedú k značnému nárastu efektivity, ktorý je v prospech spotrebiteľov bez toho, aby potieral hospodársku súťaž a bez toho, aby išiel nad rámec toho, čo je nevyhnutné pre dosiahnutie nárastu efektivity.
   Komisia prekročila svoje právomoci tým, že organizáciám pre kolektívnu autorských práv uložila nové dohodnutie zmlúv. Komisia nemôže nariadiť aktívne opatrenia na účely zmeny správania, ktoré neporušuje článok 81 ES.


title: Vec C-52/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Rakúsko) 1. februára 2017 – VTB Bank (Austria) AG

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Rakúsko) 1. februára 2017 – VTB Bank (Austria) AG
   (Vec C-52/17)
   (2017/C 144/27)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: VTB Bank (Austria) AG

      Žalovaný: Österreichische Finanzmarktaufsichtsbehörde

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Uplatnia sa ustanovenia sekundárneho práva Únie (predovšetkým napríklad článok 64 alebo článok 65 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES (1)) na úradné predpísanie úrokov podľa zákonnej úpravy členského štátu, podľa ktorej treba úverovej inštitúcii v prípade prekročenia limitov veľkej majetkovej angažovanosti podľa článku 395 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (2) predpísať úroky vo výške 2 % prekročenia limitu, počítané ročne, za 30 dní?

               2.

               Bráni právo Únie (predovšetkým článok 395 ods. 1 a ods. 5 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 [omissis], v znení korigenda (Ú. v. EÚ L 321, 2013, s. 6) takej vnútroštátnej úprave, aká bola obsahom § 97 ods. 1 bodu 4 Bankwesengesetz (zákon o bankách), v znení BGBl. I č. 532/2014, keď sa napriek splneniu skutkových požiadaviek výnimky upravenej v článku 395 ods. 5 v rozpore s článkom 395 ods. 1 predpíšu (zrážkové) úroky (tzv. Abschöpfungszinsen)?

               3.

               Treba článok 48 ods. 3 nariadenia Európskej centrálnej banky (EÚ) č. 468/2014 (ECB/2014/17) (nariadenie o rámci JMD) (3) vykladať v tom zmysle, že za formálne začatý postup vo veci dohľadu možno považovať už to, keď subjekt podá orgánu dohľadu oznámenie, alebo za tento postup možno považovať to, keď v paralelnom konaní už bolo za podobné porušenia v predchádzajúcich obdobiach vydané rozhodnutie orgánu dohľadu?

      (1)  Ú. v. EÚ L 176, 2013, s. 338.

      (2)  Ú. v. EÚ L 176, 2013, s. 1.

      (3)  Nariadenie Európskej centrálnej banky (EÚ) č. 468/2014 zo 16. apríla 2014 o rámci pre spoluprácu v rámci jednotného mechanizmu dohľadu medzi Európskou centrálnou bankou, príslušnými vnútroštátnymi orgánmi a určenými vnútroštátnymi orgánmi (nariadenie o rámci JMD) (Ú. v. EÚ L 141, 2014, s. 1).


title: Veci T-659/13 a T-660/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 8. októbra 2015 – Česká republika/Komisia („Doprava — Smernica 2010/40/EÚ — Inteligentné dopravné systémy — Delegované nariadenie (EÚ) č. 885/2013 — Poskytovanie informačných služieb pre bezpečné a chránené parkovacie miesta pre nákladné a úžitkové vozidlá — Článok 3 ods. 1, článok 8 a článok 9 ods. 1 písm. a) delegovaného nariadenia č. 885/2013 — Delegované nariadenie (EÚ) č. 886/2013 — Údaje a postupy na poskytovanie bezplatných minimálnych univerzálnych dopravných informácií týkajúcich sa bezpečnosti cestnej premávky užívateľom — Článok 5 ods. 1, článok 9 a článok 10 ods. 1 písm. a) delegovaného nariadenia č. 886/2013“)

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/39

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. októbra 2015 – Česká republika/Komisia
   (Veci T-659/13 a T-660/13) (1)

   ((„Doprava - Smernica 2010/40/EÚ - Inteligentné dopravné systémy - Delegované nariadenie (EÚ) č. 885/2013 - Poskytovanie informačných služieb pre bezpečné a chránené parkovacie miesta pre nákladné a úžitkové vozidlá - Článok 3 ods. 1, článok 8 a článok 9 ods. 1 písm. a) delegovaného nariadenia č. 885/2013 - Delegované nariadenie (EÚ) č. 886/2013 - Údaje a postupy na poskytovanie bezplatných minimálnych univerzálnych dopravných informácií týkajúcich sa bezpečnosti cestnej premávky užívateľom - Článok 5 ods. 1, článok 9 a článok 10 ods. 1 písm. a) delegovaného nariadenia č. 886/2013“))
   (2015/C 398/49)
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek a J. Vláčil, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Hottiaux, Z. Malůšková a K. Walkerová, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Vo veci T-659/13 návrh na zrušenie delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 885/2013 z 15. mája 2013, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/40/EÚ o inteligentných dopravných systémoch, pokiaľ ide o poskytovanie informačných služieb pre bezpečné a chránené parkovacie miesta pre nákladné a úžitkové vozidlá (Ú. v. EÚ L 247, s. 1), a subsidiárne návrh na zrušenie článku 3 ods. 1, článku 8 a článku 9 ods. 1 písm. a) delegovaného nariadenia č. 885/2013, a vo veci T-660/13 návrh na zrušenie delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 886/2013 z 15. mája 2013, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/40/EÚ, pokiaľ ide o údaje a postupy, ak je to možné, na poskytovanie bezplatných minimálnych univerzálnych dopravných informácií týkajúcich sa bezpečnosti cestnej premávky užívateľom (Ú. v. EÚ L 247, s. 6), a subsidiárne návrh na zrušenie článku 5 ods. 1, článku 9 a článku 10 ods. 1 písm. a) delegovaného nariadenia č. 886/2013

      Výrok rozsudku

               1.

               Veci T-659/13 a T-660/13 sa spájajú na účely rozsudku.

               2.

               Žaloby sa zamietajú.

      (1)  Ú. v. EÚ C 45, 15.2.2014.


title: Vec C-341/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sozialgericht Dortmund (Nemecko) 24. júla 2008 – Dr. Domnica Petersen/Berufungsausschuss für Zahnärzte für den Bezirk Westfalen-Lippe

text:
               11.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sozialgericht Dortmund (Nemecko) 24. júla 2008 – Dr. Domnica Petersen/Berufungsausschuss für Zahnärzte für den Bezirk Westfalen-Lippe
   (Vec C-341/08)
   (2008/C 260/14)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Sozialgericht Dortmund
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Dr. Domnica Petersen

      Žalovaná: Berufungsausschuss für Zahnärzte für den Bezirk Westfalen-Lippe
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže byť zákonná právna úprava týkajúca sa hornej vekovej hranice pre povolenie vykonávať povolanie (v danom prípade pracovnú činnosť zmluvnej zubnej lekárky) v zmysle článku 6 smernice 2000/78/ES (1) objektívnym a primeraným opatrením odôvodneným ochranou oprávneného cieľa (v danom prípade zdravia pacientov so zákonným zdravotným poistením) a primeraným a nevyhnutným prostriedkom na dosiahnutie tohto cieľa, ak vychádza výlučne z domnienky zakladajúcej sa na „všeobecnej skúsenosti“, že od určitého veku dochádza k všeobecnému poklesu výkonnosti, bez toho, aby sa pritom mohlo nejakým spôsobom prihliadnuť k individuálnej výkonnosti konkrétnej dotknutej osoby?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Možno vychádzať z oprávneného cieľa (zákona) v zmysle článku 6 smernice 2000/78/ES (v danom prípade ochrany zdravia pacientov so zákonným zdravotným poistením) aj v prípade, keď tento cieľ pre vnútroštátneho zákonodarcu pri výkone jeho zákonodarnej právomoci nehral vôbec žiadnu úlohu?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na prvú alebo na druhú otázku: Je možné zákon prijatý pred vydaním smernice 2000/78/ES, ktorý nie je v súlade s touto smernicou, z dôvodu prednosti práva Spoločenstva, neuplatniť aj v prípade, keď vnútroštátny právny predpis, ktorý smernicu preberá (v danom prípade Allgemeines Gleichbehandlungsgesetz – všeobecný zákon o rovnosti zaobchádzania) v prípade porušenia zásady zákazu diskriminácie takýto právny dôsledok nestanovuje?

      (1)  Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79.


title: Vec F-93/11: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  21. marca 2013 — Taghani/Komisia (Verejná služba — Verejné výberové konanie — Rozhodnutie výberovej komisie o nepripustení na hodnotiace skúšky — Opravné prostriedky — Žaloba podaná bez toho, aby sa počkalo na rozhodnutie o správnej sťažnosti — Prípustnosť — Zmena oznámenia o výberovom konaní po vstupných testoch — Zásada ochrany legitímnej dôvery — Zásada právnej istoty)

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/32

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 21. marca 2013 — Taghani/Komisia
   (Vec F-93/11) (1)

   (Verejná služba - Verejné výberové konanie - Rozhodnutie výberovej komisie o nepripustení na hodnotiace skúšky - Opravné prostriedky - Žaloba podaná bez toho, aby sa počkalo na rozhodnutie o správnej sťažnosti - Prípustnosť - Zmena oznámenia o výberovom konaní po vstupných testoch - Zásada ochrany legitímnej dôvery - Zásada právnej istoty)
   2013/C 147/58
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Jamal Taghani (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues a A. Blot, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a B. Eggers, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia prijatého predsedom komisie vo verejnom výberovom konaní EPSO/AST/111/10 — Sekretárky (AST 1) nepripustiť žalobcu na skúšky

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prijaté komisiou vo verejnom výberovom konaní EPSO/AST/111/10 z 15. júna 2011 nepripustiť J. Taghania na skúšky sa zrušuje.

               2.

               Európska komisia je povinná zaplatiť J. Taghaniovi sumu 1 000 eur.

               3.

               Vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 347, 26.11.2011, s. 46.


title: Vec F-102/13: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 2. augusta 2016 – Urena de Poznanski/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Dôchodky — Článok 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku — Prevod práv na dôchodok nadobudnutých v iných dôchodkových systémoch do systému dôchodkového zabezpečenia Únie — Rozhodnutie o uznaní odpracovaných rokov, ktoré uplatňuje nové VVU týkajúce sa článkov 11 a 12 prílohy VIII služobného poriadku — Článok 81 rokovacieho poriadku — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne nedôvodná)

text:
               3.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 364/47

      Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 2. augusta 2016 – Urena de Poznanski/Komisia
      (Vec F-102/13) (1)

      ((Verejná služba - Úradníci - Dôchodky - Článok 11 ods. 2 prílohy VIII služobného poriadku - Prevod práv na dôchodok nadobudnutých v iných dôchodkových systémoch do systému dôchodkového zabezpečenia Únie - Rozhodnutie o uznaní odpracovaných rokov, ktoré uplatňuje nové VVU týkajúce sa článkov 11 a 12 prílohy VIII služobného poriadku - Článok 81 rokovacieho poriadku - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne nedôvodná))
      (2016/C 364/59)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Soldimar Urena de Poznanski (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne C. Ehrbar a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia, neskôr J. Currall a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia, a napokon G. Gattinara, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie rozhodnutia o vykonaní výpočtu rokov započítaných do práv na dôchodok získaných pred nástupom do služby na základe nových VVU a týkajúceho sa prevodu práv žalobkyne na dôchodok do dôchodkového systému Únie, ktoré uplatňuje nové VVU týkajúce sa článkov 11 a 12 prílohy VIII Služobného poriadku úradníkov

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne nedôvodná.

                  2.

                  Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 24, 25.1.2014, s. 40.


title: Vec T-95/09 R II: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  15. januára 2010 — United Phosphorus/Komisia ( Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Smernica 91/414/EHS — Rozhodnutie o nezaradení napropamidu do prílohy I smernice 91/414 — Predĺženie odkladu výkonu )

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/32

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 15. januára 2010 — United Phosphorus/Komisia
   (Vec T-95/09 R II)
   („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Smernica 91/414/EHS - Rozhodnutie o nezaradení napropamidu do prílohy I smernice 91/414 - Predĺženie odkladu výkonu“)
   2010/C 51/63
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: United Phosphorus Ltd (Warrington, Cheshire, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: L. Parpala a N. Rasmussen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na predĺženie odkladu výkonu rozhodnutia Komisie 2008/902/ES zo 7. novembra 2008 o nezaradení napropamidu do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS a odobratí povolení na prípravky na ochranu rastlín obsahujúce túto látku (Ú. v. EÚ L 326, s. 35)

      Výrok uznesenia

               1.

               Odklad výkonu nariadený v bode 1 uznesenia predsedu Súdu prvého stupňa z 28. apríla 2009, United Phosphorus/Komisia (T-95/09 R, zatiaľ neuverejnené v Zbierke) sa predlžuje do 30. novembra 2010, pričom nesmie prekročiť dátum vynesenia prijatia rozhodnutia vo veci samej alebo dátum formálneho skončenia skráteného konania, pokiaľ ide o napropamid, na základe článku 13 nariadenia Komisie (ES) č. 33/2008 zo 17. januára 2008, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá na uplatňovanie smernice Rady 91/414/EHS, pokiaľ ide o riadne a skrátené konanie pre hodnotenie účinných látok, ktoré boli súčasťou pracovného programu uvedeného v článku 8 ods. 2 uvedenej smernice, ale neboli zaradené do prílohy I k uvedenej smernici (Ú. v. EÚ L 15, s. 5).

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-395/12: Žaloba podaná 4. septembra 2012 — Fetim/ÚHVT — (Solidfloor The professional’s choice)

text:
               17.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/32

         Žaloba podaná 4. septembra 2012 — Fetim/ÚHVT — (Solidfloor The professional’s choice)
   (Vec T-395/12)
   2012/C 355/68
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fetim BV (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: L. Bakers, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Solid Floor Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 15. júna 2012 vo veci R 884/2011-2 a

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľka ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „Solidfloor The professional’s choice“ pre tovary zaradené do triedy 19 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 5667837.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: registrovaná ochranná známka Spojeného kráľovstva č. 2390415 vo forme obrazovej ochrannej známky „SOLID floor“ pre tovary zaradené do tried 19 a 37; obchodné meno „Solid Floor Ltd“ používané pri obchodovaní v Spojenom kráľovstve; doménové meno „SOLID floor“ používané pri obchodovaní v Spojenom kráľovstve.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky v plnom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia, vyhovenie námietke v plnom rozsahu a zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec T-101/06: Žaloba podaná  23. marca 2006  – Castell del Remei/ÚHVT

text:
               20.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/16

         Žaloba podaná 23. marca 2006 – Castell del Remei/ÚHVT
   (Vec T-101/06)
   (2006/C 121/28)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Castell del Remei, S.L. (Lérida, Španielsko) (v zastúpení: Fernand de Visscher, Emmanuel Cornu, Donatienne Moreau, Jorge Grau Mora, Alejandro Angulo Lafora, Maite Ferrándiz Avendaño, María Baylos Morales a Antonio Velázquez Ibáñez, abogados)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Bodegas Roda (Haro, La Rioja, Španielsko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu OHMI zo 17. januára 2006, ktorým bol zamietnutý zápis ochrannej známky Spoločenstva 2.325.256 „Castell de Remei“ (obrazová), ktorá by následne mala byť zapísaná na ÚVHT,

               —

               zaviazať ÚVHT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „Castell de Remei ODA“ (prihláška č. 2.325.256) pre výrobky tried 29, 30 a 33
   Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré sa uvádzalo v námietkovom konaní: Bodegas Roda, S.A.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré sa uvádzalo v námietkovom konaní: španielske slovné ochranné známky „RODA“ (č. 1.757.553), „RODA I“ (č. 2.006.616), „RODA II“ (č. 2.006.615), „BODEGAS RODA“ (č. 137.050) pre výrobky triedy 33, a obchodné meno „BODEGAS RODA, S.A.“„pre podnikateľskú činnosť v oblasti pestovania a šľachtenia vína...“

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke, zamietnutie zápisu
   Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania

      Dôvody žaloby: Nesprávne uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec C-168/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  26. októbra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Madrid – Španielsko) – Elisa María Mostaza Claro/Centro Móvil Milenium SL (Smernica 93/13/EHS — Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách — Nenapadnutie nekalej povahy podmienky počas rozhodcovského konania — Možnosť vznesenia tejto námietky v rámci konania o odvolaní proti rozhodcovskému rozhodnutiu)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/9

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 26. októbra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Madrid – Španielsko) – Elisa María Mostaza Claro/Centro Móvil Milenium SL
   (Vec C-168/05) (1)

   (Smernica 93/13/EHS - Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách - Nenapadnutie nekalej povahy podmienky počas rozhodcovského konania - Možnosť vznesenia tejto námietky v rámci konania o odvolaní proti rozhodcovskému rozhodnutiu)
   (2006/C 326/19)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Audiencia Provincial de Madrid
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Elisa María Mostaza Claro

      Žalovaný: Centro Móvil Milenium SL
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Audiencia Provincial de Madrid – Výklad článku 6 ods. 1, článku 7 ods. 1, ako aj bodu 1 písm. q) prílohy smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288) – Primerané a účinné prostriedky na zabránenie používania nekalých podmienok – Neplatnosť rozhodcovskej zmluvy, ktorú spotrebiteľ nenamietal v rozhodcovskom konaní
   Výrok rozsudku
   Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa má vykladať v tom zmysle, že vyžaduje, aby vnútroštátny súd, na ktorý je podaná žaloba o zrušenie rozhodcovského rozhodnutia, posúdil neplatnosť rozhodcovskej zmluvy a zrušil toto rozhodnutie z dôvodu, že uvedená zmluva obsahuje nekalú podmienku, hoci sa spotrebiteľ dovolával tejto neplatnosti nie v rámci rozhodcovského konania, ale výlučne v rámci žaloby o zrušenie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 25.6.2005.


title: Vec T-566/15: Žaloba podaná 28. septembra 2015 – Excalibur City/ÚHVT – Ferrero (MERLIN’S KINDERWELT)

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/67

         Žaloba podaná 28. septembra 2015 – Excalibur City/ÚHVT – Ferrero (MERLIN’S KINDERWELT)
   (Vec T-566/15)
   (2015/C 398/81)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Excalibur City s.r.o. (Znojmo, Česká republika) (v zastúpení: E. Engin-Deniz, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Ferrero SpA (Alba, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovné prvky „MERLIN’S KINDERWELT“ – prihláška č. 1 1 2 02  066.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 16. júla 2015 vo veci R 1617/2014-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil napadnuté rozhodnutie v tom zmysle, že zamietne námietku namietateľa,
               subsidiárne

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a taktiež rozhodnutie námietkového oddelenia z 26. mája 2014, námietka č. B 002152844,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-121/08: Žaloba podaná 10. marca 2008 – PC-Ware Information Technologies/Komisia

text:
               9.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 116/27

         Žaloba podaná 10. marca 2008 – PC-Ware Information Technologies/Komisia
   (Vec T-121/08)
   (2008/C 116/49)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobca: PC-Ware Information Technologies BV (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: L. Devillé, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť, že žaloba o neplatnosť je prípustná,

               —

               zrušiť rozhodnutie generálneho riaditeľstva Európskej Komisie oznámené žalobcovi listom z 11. januára 2008, že ponuka, ktorú predložil žalobca v rámci verejného obstarávania DIGIT/R2/PO/2007/022 – LAR 2007, sa zamieta a zákazka sa prideľuje vybranému uchádzačovi,

               —

               určiť, že protiprávne konanie Komisie porušuje právo a z tohto dôvodu znáša zodpovednosť,

               —

               subsidiárne, ak už bola zákazka zrealizovaná v čase, keď Súd prvého stupňa vyhlási rozsudok alebo ak rozhodnutie už nie je možné zrušiť, zaviazať Komisiu na zaplatenie 654 962,38 eur ako náhradu škody vzniknutej žalobcovi v súvislosti s týmto konaním,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov tohto konania aj v prípade zamietnutia žaloby.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca sa zúčastnil na verejnom obstarávaní DIGIT/R2/PO/2007/022 – veľkoobchodníci s výrobkami Microsoft (LAR 2007) (Ú. v. EÚ 2007/S 183-223062) s cieľom uzavrieť rámcovú dohodu o nákupnom kanály prostredníctvom jedného obchodníka na nákup softwarových výrobkov a licencií spoločnosti Microsoft. Žalobca napáda rozhodnutie Komisie, ktorým sa zákazka pridelila inému podniku.
   V odôvodnení žaloby žalobca predovšetkým napáda, že rozhodnutie nie je dostatočne odôvodnené. Poukazuje na to, že pri odovzdaní jeho ponuky výslovne vyhlásil, že podľa článku 40 belgického zákona zo 14. júla 1991 o obchodných praktikách, informovaní a ochrane spotrebiteľa, ktorý zakazuje predaj so stratou, ponúkol najvyššiu možnú zľavu. Komisia opomenula dostatočne odôvodniť rozhodnutie v súvislosti s uplatnením tohto zákazu a dodržaním zásady rovnosti.
   Žalobca ďalej napáda, že ponuka, ktorá zvíťazila, porušuje článok 40 belgického zákona zo 14. júla 1991 o obchodných praktikách, informovaní a ochrane spotrebiteľa. Komisia mala víťaznú ponuku podľa článku 55 smernice 2004/18/ES (1), ako aj podľa článku 139 ods. 1 a článku 146 ods. 4 nariadenia č. 2342/2002 (2) a zásady riadnej správy vecí verejných zamietnuť.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. 06/007, s. 132).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2342/2002 z 23. decembra 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 357, s. 1; Mim. Vyd. 01/004, s. 145).


title: Vec F-60/12: Žaloba podaná 8. júna 2012 — ZZ/Komisia

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/34

         Žaloba podaná 8. júna 2012 — ZZ/Komisia
   (Vec F-60/12)
   2012/C 243/59
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ZZ (v zastúpení: E. Guerrieri Piaceri, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o nepriznaní šiestich bodov žalobkyni v rámci konania o povýšení v roku 2011, preskúmanie hodnotiacej správy a pridelenie potrebných bodov na povýšenie na platovú triedu AST 2

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť správu hodnotiacu žalobkyňu za obdobie 01/01/2010 — 31/12/2010 a rozhodnutie udeľujúce žalobkyni 2 body za to isté obdobie,

               —

               ako následok zrušenia zaviazať žalovanú vykonať ďalšie preskúmanie hodnotiacej správy žalobkyne, priznajúc potrebné body na jej povýšenie na AST 2 so spätným účinkom od 01/01/2011,

               —

               zaviazať žalovanú na vyplatenie sumy odhadnutej ex aequo et bono na 20 000 eur (vrátane trov konania).


title: Vec C-72/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte Suprema di Cassazione (Taliansko) 9. februára 2010 — trestné konanie proti Marcello Costa

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/27

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte Suprema di Cassazione (Taliansko) 9. februára 2010 — trestné konanie proti Marcello Costa
   (Vec C-72/10)
   2010/C 100/41
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte Suprema di Cassazione

      Účastník konania pred vnútroštátnym súdom

   Marcello Costa

      Prejudiciálna otázka

   Nech Súdny dvor Európskych spoločenstiev rozhodne, aký je výklad článku 43 ES a článku 49 ES s ohľadom na slobodu usadiť sa a na slobodné poskytovanie služieb v oblasti stávok na športové podujatia na účely rozhodnutia, či citované ustanovenia Zmluvy umožňujú takú vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá stanovuje monopolný režim v prospech štátu a systém koncesií a povolení, ktorý v rámci určeného počtu koncesií upravuje: a) existenciu všeobecnej metodiky ochrany držiteľov koncesií vydaných v minulosti na základe konania, v ktorom boli protiprávne vylúčení niektorí prevádzkovatelia; b) existenciu ustanovení, ktoré fakticky zaručujú zachovanie nadobudnutých obchodných pozícií na základe konania, v ktorom boli protiprávne vylúčení niektorí prevádzkovatelia (ako napríklad zákaz novým koncesionárom umiestniť svoje prevádzky bližšie, než je určitá vzdialenosť od už existujúcich); c) určenie prípadov uplynutia lehoty koncesie a prijatia kaucie vo veľmi vysokej sume, medzi ktoré patrí prípad, keď koncesionár priamo alebo nepriamo prevádzkuje činnosť cezhraničných hier, podobných hrám, ktoré sú predmetom koncesie.


title: Vec C-399/06 P: Odvolanie podané 25. septembra 2006 : Faraj Hassan proti rozsudku druhej komory Súdu prvého stupňa z  12. júla 2006 vo veci T-49/04, Faraj Hassan/Rada Európskej únie a Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/30

         Odvolanie podané 25. septembra 2006: Faraj Hassan proti rozsudku druhej komory Súdu prvého stupňa z 12. júla 2006 vo veci T-49/04, Faraj Hassan/Rada Európskej únie a Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-399/06 P)
   (2006/C 294/54)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Faraj Hassan (v zastúpení: E. Grieves, barrister, H. Miller, solicitor)

      Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa,

               2)

               zrušil nariadenie Rady č. 881/2002 z 27. mája 2002 (1) zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES) č. 2049/2003 z 20. novembra 2003 (2) a/alebo nariadenie Komisie (ES) č. 2049/2003 z 20. novembra 2003 ako celok a/alebo v rozsahu, v akom sa dotýka žalobcu, a

               3)

               subsidiárne vyhlásil vyššie uvedené nariadenia za neuplatniteľné na žalobcu, a

               4)

               prijal ďalšie opatrenia, ktoré považuje za vhodné, a

               5)

               zaviazal Radu na náhradu trov konania,

               6)

               zaviazal Radu na náhradu škody.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ tvrdí, že Rada a Komisia sú povinné rešpektovať práva chránené Európskym dohovorom o ochrane ľudských práv (ďalej len „dohovor“) a túto povinnosť nemôžu zrušiť, iba ak je výsledkom takého zrušenia zachovanie „aspoň rovnocennej ochrany“.
   Ďalej uvádza, že ochrana poskytovaná prostredníctvom zásahu Bezpečnostnej rady Organizácie spojených národov (ďalej len „BR OSN“) nie je rovnocenná ochrane podľa dohovoru.
   Odvolateľ tvrdí, že Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď:

               i)

               priamo neposúdil, či BR OSN poskytuje ochranu rovnocennú ochrane podľa dohovoru, a to najmä vo vzťahu k jeho článkom 6, 8, 13 a článku 1 protokolu č. 1 dohovoru, a

               ii)

               preskúmal zásah BR OSN nepriamo, podľa zásady ius cogens, a nie odvolaním sa na ochranu podľa článkov 6, 8, 13 dohovoru a článku 1 protokolu č. 1 dohovoru.

         Ďalej tvrdí, že Súd prvého stupňa sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď usúdil, že obmedzenie užívania majetku nebolo relevantné vzhľadom na podstatu vlastníckeho práva.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 881/2002 z 27. mája 2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Qaida a Talibanom a ruší nariadenie Rady (ES) č. 467/2001, ktoré zakazuje vývoz určitého tovaru a služieb do Afganistanu, posilňuje zákaz letov a rozširuje zmrazenie finančných prostriedkov a ďalších finančných zdrojov vo vzťahu k Talibanu v Afganistane (Ú. v. ES L 139, s. 9; Mim. vyd. 18/001, s. 294).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2049/2003 z 20. novembra 2003, ktorým sa dvadsiaty piatykrát mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 881/2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám a subjektom spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Qaida a Talibanom a zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 467/2001 (Ú. v. EÚ L 303, s. 20; Mim. vyd. 18/002, s. 219).


title: Vec T-161/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  24. marca 2014 – High Tech/ÚHVT – Vitra Collections (Tvar stoličky)

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/37

         Uznesenie Všeobecného súdu z 24. marca 2014 – High Tech/ÚHVT – Vitra Collections (Tvar stoličky)
   (Vec T-161/11) (1)

   2014/C 159/50
   Jazyk konania: angličtina
   Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 139, 7.5.2011.


title: Vec C-125/15 P: Odvolanie podané 11. marca 2015: Súdny dvor Európskej únie proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) z 2. februára 2015 vo veci T-577/14, Gascogne Sack Deutschland a Gascogne/Európska únia

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/15

         Odvolanie podané 11. marca 2015: Súdny dvor Európskej únie proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) z 2. februára 2015 vo veci T-577/14, Gascogne Sack Deutschland a Gascogne/Európska únia
   (Vec C-125/15 P)
   (2015/C 155/17)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Súdny dvor Európskej únie (v zastúpení: A. V. Placco a E. Beysen, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Gascogne Sack Deutschland GmbH a Gascogne

      Návrhy odvolateľa

               —

               Zrušiť uznesenie Všeobecného súdu (tretia komora) z 2. februára 2015, vydané vo veci T-577/14, Gascogne Sack Deutschland a Gascogne/Európska únia, v rozsahu, v akom sa ním zamietajú druhý až štvrtý návrh, ktoré uviedol SDEÚ vo svojom návrhu podanom na Všeobecný súd na základe článku 114 jeho rokovacieho poriadku,

               —

               vyhovieť uvedeným návrhom a teda

                           —

                           v prvom rade konečným rozhodnutím vo veci zamietnuť žalobu o náhradu škody podanú spoločnosťami Gascogne Sack Deutschland GmbH a Groupe Gascogne S.A. ako neprípustnú z dôvodu, že smeruje proti SDEÚ (ako zástupcovi Únie),

                           —

                           subsidiárne za predpokladu, že by Súdny dvor usúdil, že skutočnosť, že uvedená žaloba smeruje proti SDEÚ a nie proti Komisii (ako zástupcovi Únie), nemá vplyv na prípustnosť žaloby, ale domnieval by sa, že Všeobecný súd mal tým, že rozhodne o prekážke konania, na ktorú v konaní pred ním poukázal SDEÚ, nariadiť, aby bol SDEÚ nahradený Komisiou ako žalovanou, vrátiť vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol o návrhu spoločností Gascogne Sack Deutschland GmbH a Groupe Gascogne S.A. na náhradu škody v súlade s právnymi aspektmi, ktorými sa bude zaoberať Súdny dvor,

               —

               uložiť spoločnostiam Gascogne Sack Deutschland GmbH a Groupe Gascogne S.A. povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil SDEÚ v konaní na prvom stupni a odvolacom konaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza dva odvolacie dôvody založené jednak na porušení pravidiel týkajúcich sa zastupovania Únie pred jej súdmi a jednak na porušení povinnosti odôvodnenia zo strany Všeobecného súdu.
   V rámci prvého odvolacieho dôvodu založeného na porušení pravidiel týkajúcich sa zastupovania Únie pred jej súdmi SDEÚ uvádza, že v prípade neexistencie výslovného ustanovenia osobitne upravujúceho zastupovanie Únie pred jej súdmi v rámci žalôb podaných na základe článku 268 ZFEÚ musia byť pravidlá týkajúce sa takého zastupovania vyvodené zo všeobecných zásad, ktorými sa riadi výkon súdnej funkcie, a to najmä zo zásady riadneho výkonu spravodlivosti, ako aj zo zásad nezávislosti a nestrannosti súdu.
   V rámci svojho druhého odvolacieho dôvodu odvolateľ tvrdí, že pri absencii konkrétneho vyvrátenia argumentácie uvedenej pred Všeobecným súdom, t. j. argumentácie zameranej na rozsah rozsudkov C-40/12 P, Gascogne Sack/Komisia (1) a C-58/12 P, Groupe Gascogne/Komisia (2), je napadnuté uznesenie v rozpore s povinnosťou odôvodnenia.

      (1)  EU:C:2013:768

      (2)  EU:C:2013:770


title: Vec T-141/07: Žaloba podaná 4. mája 2007 – General Technic-Otis/Komisia

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/39

         Žaloba podaná 4. mája 2007 – General Technic-Otis/Komisia
   (Vec T-141/07)
   (2007/C 140/65)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: General Technic-Otis Sàrl (Howald, Luxemburské veľkovojvodstvo) (v zastúpení: M. Nosbusch, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť na základe článku 230 ES rozhodnutie prijaté Komisiou dňa 21. februára 2007 v konaní podľa článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP vo veci COMP/E-1/38.823 – Elevators and Escalators v rozsahu, v akom sa týka GTO,

               —

               subsidiárne zrušiť alebo znížiť na základe článku 229 ES výšku pokuty, ktorá jej bola uložená týmto rozhodnutím,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu všetkých trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou žalobkyňa žiada čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 512, konečné znenie, z 21. februára 2007 v konaní podľa článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/E-1/38.823 – Elevators and Escalators) týkajúceho sa kartelu v oblasti montáže a údržby výťahov a eskalátorov v Belgicku, Nemecku, Luxembursku a v Holandsku zameraného na manipulácie ponukového konania, rozdelenie trhov, určenie minimálnych cien ponúk, pridelenie projektov a uzatvárania zmlúv, zmlúv o montáži, zmlúv o údržbe a zmlúv o modernizácií zariadení a výmeny informácií v rozsahu, v akom sa jej týka. Subsidiárne žalobkyňa žiada zrušenie alebo zníženie pokuty uloženej napadnutým rozhodnutím.
   Na podporu svojich návrhov žalobkyňa uvádza sedem dôvodov.
   Vo svojom prvom dôvode žalobkyňa uvádza, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho a skutkového posúdenia uplatnením pravidiel týkajúcich sa výpočtu pokút tým, že považovala predmetné postupy za „veľmi závažné“ porušenie. Žalobkyňa tvrdí, že východisková suma pokuty musí byť v dôsledku toho znížená, vzhľadom na obmedzený zemepisný rozsah dotknutého trhu, ako aj na obmedzený dopad týchto postupov na tento trh.
   Vo svojom druhom dôvode žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho a skutkového posúdenia, pretože nevzala do úvahy skutočné hospodárske možnosti žalobkyne spôsobiť škodu. Tvrdí tiež, že Komisia pri určení výšky pokuty mala vziať do úvahy jej postavenie ako malého alebo stredného podniku riadeného úplne nezávisle, ktorý v dôsledku toho nemôže spôsobiť značnú škodu na trhu.
   V treťom dôvode žalobkyňa uvádza, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho a skutkového posúdenia v tom, že neobmedzila výšku pokuty na 10 % obratu žalobkyne a že nebola oprávnená vziať do úvahy obrat materských spoločností pri výpočte maximálnej výšky pokuty, ktorá mala byť uložená žalobkyni.
   Štvrtý dôvod vychádza z porušenia Komisiou zásady rovnosti zaobchádzania, pretože neuplatnila zásady zodpovednosti rovnako na všetkých členov dotknutého kartelu. Žalobkyňa uvádza, že Komisia pripísala predmetné postupy materským spoločnostiam, zatiaľ čo tak neurobila pre inú spoločnosť odsúdenú tým istým rozhodnutím, hoci sa táto nachádzala v podobnej situácii ako žalobkyňa, čo sa týka výkonu kontroly materskými spoločnosťami.
   Vo svojom piatom dôvode žalobkyňa uvádza, že Komisia sa dopustila nesprávneho skutkového posúdenia v tom, že jej nepriznala zníženie pokuty o 50 % sumy podľa oznámenia o zhovievavosti (1). Žalobkyňa tvrdí, že jej spolupráca so s oddeleniami Komisie bola úzka, stála a obzvlášť rozsiahla a teda opodstatňuje maximálne zníženie pokuty podľa oznámenia o zhovievavosti, a teda vo výšky 50 %.
   Šiesty dôvod uvedený žalobkyňou vychádza z porušenia zásady legitímnej dôvery, nakoľko Komisia nepriznala žalobkyni dodatočné zníženie pokuty o 10 % z dôvodu, že nepoprela skutkové zistenia. Žalobkyňa uvádza, že oznámenie námietok, ako aj rozhodovacia prax Komisie v nej vzbudila odôvodnenú dôveru, že pokuta bude znížená o 10 % a nie iba o 1 % udelené napadnutým rozhodnutím.
   Siedmy dôvod vychádza z porušenia zásady primeranosti trestov, keďže pokuta uložená žalobkyni nebola opodstatnená vzhľadom na uvedené porušenie, a najmä s ohľadom na údajný obmedzený dopad na trh a na to, že sa ho dopustila spoločnosť menšej veľkosti.

      (1)  Oznámenie Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v prípadoch kartelov (Ú. v. ES C 45, 2002, s. 3; Mim. vyd. 08/002, s. 155).


title: Vec C-262/12: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  19. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État — Francúzsko) — Association Vent De Colère! Fédération nationale a i./Ministre de l’Écologie, du Développement durable, des Transports et du Logement, Ministre de l’Économie, des Finances et de l’Industrie (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Štátna pomoc — Pojem „intervencia zo strany štátu alebo zo štátnych prostriedkov“ — Elektrická energia veterného pôvodu — Povinnosť nákupu za vyššiu cenu než je trhová cena — Úplná náhrada — Príspevky, ktoré musia platiť koneční spotrebitelia elektrickej energie)

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/11

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 19. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État — Francúzsko) — Association Vent De Colère! Fédération nationale a i./Ministre de l’Écologie, du Développement durable, des Transports et du Logement, Ministre de l’Économie, des Finances et de l’Industrie
   (Vec C-262/12) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Štátna pomoc - Pojem „intervencia zo strany štátu alebo zo štátnych prostriedkov“ - Elektrická energia veterného pôvodu - Povinnosť nákupu za vyššiu cenu než je trhová cena - Úplná náhrada - Príspevky, ktoré musia platiť koneční spotrebitelia elektrickej energie)
   2014/C 52/17
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d'État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Association Vent De Colère! Fédération nationale, Alain Bruguier, Jean Pierre Le Gorgeu, Marie Christine Piot, Eric Errec, Didier Wirth, Daniel Steinbach, Sabine Servan Schreiber, Philippe Rusch, Pierre Recher, Jean Louis Moret, Didier Jocteur Monrozier

      Žalovaní: Ministre de l’Écologie, du Développement durable, des Transports et du Logement, Ministre de l’Économie, des Finances et de l’Industrie,

      Za účasti: Syndicat des énergies renouvelables

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Conseil d'État (Francúzsko) — Výklad článku 87 ES, teraz článku 107 ZFEÚ — Pojem „intervencia zo strany štátu alebo prostredníctvom štátnych prostriedkov“ — Povinnosť vykupovať elektrickú energiu pochádzajúcu z vetra za cenu vyššiu ako trhová cena — Úplná náhrada dodatočných nákladov — Zmena spôsobu financovania tejto náhrady — Príspevky, ktoré platia koneční spotrebitelia elektrickej energie

      Výrok rozsudku

   Článok 107 ods. 1 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že mechanizmus úplnej náhrady dodatočných nákladov, ktoré musia podniky znášať v dôsledku povinnosti nakupovať elektrickú energiu veterného pôvodu za cenu vyššiu, ako je trhová cena, ktorú v tuzemsku platia všetci koneční spotrebitelia, vyplývajúci zo zákona č. 2000 108 z 10. februára 2000 o modernizácii a rozvoji verejnej služby v oblasti elektrickej energie, zmenený a doplnený zákonom č. 2006 1537 zo 7. decembra 2006 o energetickom odvetví, predstavuje intervenciu zo štátnych prostriedkov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 11.8.2012.


title: Vec T-13/13: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. júna 2013 — MasterCard International/ÚHVT — Nehra (surfpin)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/83

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. júna 2013 — MasterCard International/ÚHVT — Nehra (surfpin)
   (Vec T-13/13) (1)

   2013/C 225/191
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 23.3.2013.


title: Vec C-607/11: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 7. marca 2013 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery division) — Spojené kráľovstvo] — ITV Broadcasting Limited a i./TV Catch Up Limited (Smernica 2001/29/ES — Článok 3 ods. 1 — Vysielanie televíznych programov vysielateľov komerčných televízií treťou stranou prostredníctvom internetu —  „Live streaming“ — Verejný prenos)

text:
               27.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/6

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 7. marca 2013 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery division) — Spojené kráľovstvo] — ITV Broadcasting Limited a i./TV Catch Up Limited
   (Vec C-607/11) (1)

   (Smernica 2001/29/ES - Článok 3 ods. 1 - Vysielanie televíznych programov vysielateľov komerčných televízií treťou stranou prostredníctvom internetu - „Live streaming“ - Verejný prenos)
   2013/C 123/08
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (Chancery division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: ITV Broadcasting Limited, ITV 2 Ltd, ITV Digital Channels Ltd, Channel 4 Television Corporation, 4 Ventures Ltd, Channel 5 Broadcasting Ltd, ITV Studios Ltd

      Žalovaný: TV Catch Up Limited

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — High Court of Justice (Chancery Division) — Výklad článku 3 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230) — Pojem „verejný prenos“ — Súhlas nositeľov práva so zaradením ich diel do bezplatného terestriálneho televízneho vysielania určeného na prijímanie buď na celom území členského štátu alebo v jeho vymedzenej geografickej oblasti — Nepretržité vysielanie prevádzkované treťou stranou, ktorá je poskytovateľom vysielania, pre jednotlivých predplatiteľov, ktorí zaplatili televízne poplatky a môžu teda prijímať živé vysielanie prostredníctvom priebežného prenosu údajov cez internet

      Výrok rozsudku

               1.

               Pojem „verejný prenos“ v zmysle článku 3 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti sa má vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje na retransmisiu diel zahrnutých do terestriálneho televízneho vysielania,

                           —

                           ktorú poskytuje subjekt odlišný od pôvodného vysielateľa,

                           —

                           prostredníctvom prenosu údajov cez internet sprístupneným predplatiteľom tohto subjektu, ktorí môžu prijímať túto retransmisiu pripojením sa na jeho server,

                           —

                           hoci sa títo predplatitelia nachádzajú v oblasti príjmu tohto terestriálneho televízneho vysielania a môžu ho legálne prijímať na televízny prijímač.

               2.

               Na odpoveď na prvú otázku nemá vplyv skutočnosť, že retransmisia, akou je tá v pôvodnom konaní, je financovaná z reklamy, čiže má ziskovú povahu.

               3.

               Na odpoveď na prvú otázku nemá vplyv skutočnosť, že retransmisiu, akou je tá v pôvodnom konaní, poskytuje subjekt, ktorý sa nachádza v priamej konkurencii s pôvodným vysielateľom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 3.3.2012.


title: Vec T-221/00: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 14. októbra 2008 – Casinò municipale di Venezia/Komisia

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/41

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 14. októbra 2008 – Casinò municipale di Venezia/Komisia
   (Vec T-221/00) (1)

   (2008/C 327/72)

      Jazyk konania: taliančina

   Predsedníčka šiestej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 316, 4.11.2000.


title: Vec C-623/15 P: Odvolanie podané 20. novembra 2015: Toshiba Corp. proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 9. septembra 2015 vo veci T-104/13, Toshiba Corp./Európska komisia

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/26

         Odvolanie podané 20. novembra 2015: Toshiba Corp. proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 9. septembra 2015 vo veci T-104/13, Toshiba Corp./Európska komisia
   (Vec C-623/15 P)
   (2016/C 027/30)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Toshiba Corp. (v zastúpení: J. F. MacLennan, solicitor, A. Schulz, Rechtsanwalt, J. Jourdan, advokát, A. Kadri, solicitor)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-104/13 v rozsahu, v akom potvrdil záver Európskej komisie, že spoločnosť Toshiba je spoločne a nerozdielne zodpovedná za konanie spoločnosti MTPD,

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie vo veci COMP/39.437 (Katódové trubice pre obrazovky televízorov a počítačové monitory) v rozsahu, v akom konštatovala, že spoločnosť Toshiba porušila článok 101 ZFEÚ, a uznala spoločnosť Toshiba spoločne a nerozdielne zodpovednú za konanie spoločnosti MTPD,

               —

               uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu odvolania uvádza odvolateľka jediný dôvod:
   Všeobecný súd nesprávne uplatnil pojem „podnik“, keď niektoré skutočnosti nesprávne považoval za dôkaz toho, že spoločnosť Toshiba bola schopná vykonávať alebo skutočne vykonávala na spoločnosť MTPD rozhodujúci vplyv a keď dospel k záveru, že tieto skutočnosti vo svojom celku predstavujú dostatočnú oporu pre záver, že spoločnosť Toshiba takýto vplyv na spoločnosť MTPD vykonávala.


title: Vec C-498/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social Único de Algeciras (Španielsko) 7. decembra 2006 – Maira María Robledillo Núñez/Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social Único de Algeciras (Španielsko) 7. decembra 2006 – Maira María Robledillo Núñez/Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
   (Vec C-498/06)
   (2007/C 56/23)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Juzgado de lo Social Único de Algeciras
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Maira María Robledillo Núñez

      Žalovaná: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
   Prejudiciálna otázka
   Chýba rozdielnemu zaobchádzaniu podľa článku 33 ods. 2 ET (v jeho aktuálnom znení a v znení, ktoré mu bezprostredne predchádzalo a bolo platné do 14. júna 2006) z hľadiska všeobecnej zásady rovnosti a zákazu diskriminácie objektívne odôvodnenie, a preto sa musí odstupné pri výpovedi, ktoré sa má zamestnancovi vyplatiť v zmysle mimosúdneho zmieru, zahrnúť do pôsobnosti smernice Rady 80/987/EHS (1) (z 20. októbra 1980) o aproximácii právnych predpisov členských štátov, vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/74/ES (2) z 23. septembra 2002, keďže článok 33 ods. 1 ET pripúšťa tento typ zmieru vo vzťahu k výplate – zo strany záručnej inštitúcie –„salarios de tramitación“, ktoré sú tiež dôsledkom výpovede?

      (1)  Ú. v. ES L 283, s. 23; Mim. vyd. 05/002, s. 219.

      (2)  Ú. v. ES L 270, s. 10.


title: Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) z 26. apríla 2005 vo veci C-149/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione): Ugo Fava proti Comune di Carrara (Poplatok vyberaný za vývoz mramoru získaného na území obce za hranice obce — Článok 92 ods. 1 a článok 104 ods. 3 rokovacieho poriadku — Čiastočná neprípustnosť — Otázka zhodná s otázkou, o ktorej už Súdny dvor rozhodol)

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/20

      UZNESENIE SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   z 26. apríla 2005
   vo veci C-149/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione): Ugo Fava proti Comune di Carrara (1)

   (Poplatok vyberaný za vývoz mramoru získaného na území obce za hranice obce - Článok 92 ods. 1 a článok 104 ods. 3 rokovacieho poriadku - Čiastočná neprípustnosť - Otázka zhodná s otázkou, o ktorej už Súdny dvor rozhodol)
   (2005/C 182/37)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci C-149/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) rozhodnutím z 27. októbra 2003 a doručeným Súdnemu dvoru 23. marca 2004, vo vzťahu ku konaniu medzi Ugo Fava (správca konkurznej podstaty IMEG Srl) a Comune di Carrara, Súdny dvor (štvrtá komora), v zložení: predseda štvrtej komory K. Lenaerts (spravodajca), sudcovia N. Colneric a J. N. Cunha Rodrigues, generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: R. Grass, vydal 26. apríla 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1)

               Návrh na začatie prejudiciálneho konania je neprípustný v rozsahu, v akom sa týka výkladu článkov 81 ES, 85 ES a 86 ES.

               2)

               Poplatok proporcionálny k hmotnosti tovaru, ktorý je vyberaný len v jednej obci členského štátu a ktorý sa týka jednej kategórie tovarov za ich vývoz za hranice územia obce, predstavuje napriek skutočnosti, že sa týka aj tovarov, ktorých konečné určenie je v rámci dotknutého členského štátu, poplatok s rovnakým účinkom ako clo na vývoz v zmysle článku 23 ES.

               3)

               Nie je možné odvolávať sa na článok 23 ES na účely odôvodnenia žiadostí na vrátenie súm, ktoré boli vybraté pred 16. júlom 1992 ako mramorový poplatok; toto neplatí pre žiadateľov, ktorí podali žalobu alebo rovnocenný opravný prostriedok pred týmto dátumom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 30.4.2004.


title: Vec F-29/09: Žaloba podaná 30. marca 2009 — Lebedef a Jones/Komisia

text:
               6.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/21

         Žaloba podaná 30. marca 2009 — Lebedef a Jones/Komisia
   (vec F-29/09)
   2009/C 129/36
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxembursko) a Trevor Jones (Ernzen, Luxembursko) (v zastúpení: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet a opis sporu

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o zamietnutí stanovenia kúpnej sily pre odmeny v Luxemburgu na úroveň zodpovedajúcu úrovni kúpnej sily odmien v Bruseli, a subsidiárne, návrh na zrušenie výplatných pások žalobcov vydaných od 15. júna 2008

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť implicitné rozhodnutie o zamietnutí stanovenia kúpnej sily pre odmeny v Luxemburgu na úroveň zodpovedajúcu úrovni kúpnej sily odmien v Bruseli,

               —

               subsidiárne, zrušiť výplatné pásky žalobcov vydané za obdobie od 15. júna 2008,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.


title: spojené veci C-509/09 a C-161/10: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  25. októbra 2011 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Bundesgerichtshof, Tribunal de grande instance de Paris — Nemecko, Francúzsko) — eDate Advertising GmbH/X, Olivier Martinez, Robert Martinez/MGN Limited [Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Súdna právomoc a výkon rozhodnutí v občianskych a obchodných veciach — Právomoc „vo veciach nárokov na náhradu škody z iného ako zmluvného vzťahu“ — Smernica 2000/31/ES — Uverejnenie informácií na internete — Porušenie práv na ochranu osobnosti — Miesto, kde došlo alebo by mohlo dôjsť k skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody — Právo uplatniteľné na služby informačnej spoločnosti]

text:
               17.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 370/9

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 25. októbra 2011 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Bundesgerichtshof, Tribunal de grande instance de Paris — Nemecko, Francúzsko) — eDate Advertising GmbH/X, Olivier Martinez, Robert Martinez/MGN Limited
   (spojené veci C-509/09 a C-161/10) (1)

   (Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Súdna právomoc a výkon rozhodnutí v občianskych a obchodných veciach - Právomoc „vo veciach nárokov na náhradu škody z iného ako zmluvného vzťahu“ - Smernica 2000/31/ES - Uverejnenie informácií na internete - Porušenie práv na ochranu osobnosti - Miesto, kde došlo alebo by mohlo dôjsť k skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody - Právo uplatniteľné na služby informačnej spoločnosti)
   2011/C 370/13
   Jazyk konania: nemčina a francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof, Tribunal de grande instance de Paris

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: eDate Advertising GmbH, Olivier Martinez, Robert Martinez

      Žalovaní: X, MGN Limited

      Predmet veci

   (C-509/09)
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesgerichtshof — Výklad článku 5 bodu 3 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42) a článku 3 ods. 1 a 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/31/ES z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (Ú. v. ES L 178, 1989, s. 1; Mim. vyd. 13/025, s. 399) — Určenie súdnej právomoci a uplatniteľného práva v prípade žaloby podávanej vo veci porušenia práv na ochranu osobnosti, ku ktorému mohlo dôjsť uverejnením informácií na internete — Kritériá na určenie „miesta, kde došlo alebo by mohlo dôjsť ku skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody“
   (C-161/10)
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal de grande instance de Paris — Výklad článku 2 a článku 5 bodu 3 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, 2001, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42) — Súd s právomocou rozhodovať o žalobe podanej z dôvodu porušenia súkromného života a práva na prejav osobnej povahy v dôsledku uverejnenia informácií a fotografií na internetovej stránke prevádzkovanej zo servera v inom členskom štáte, než je štát, v ktorom má žalobca bydlisko — Určenie miesta, kde došlo ku skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody — Relevantnosť počtu pripojení na spornú internetovú stránku uskutočnených zo štátu, v ktorom má žalobca svoje bydlisko, jeho štátnej príslušnosti a prípadne jazyka, v ktorom sú sporné informácie šírené, na určenie tohto miesta

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 5 bod 3 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade údajného porušenia práv na ochranu osobnosti obsahom informácií uverejnených na internetových stránkach má osoba, ktorá sa považuje za poškodenú, možnosť podať žalobu o náhradu celej škody, ktorá jej bola spôsobená, buď na súdoch členského štátu, v ktorom je vydavateľ tohto obsahu usadený, alebo na súdy členského štátu, v ktorom sa nachádza centrum jej záujmov. Táto osoba môže tiež namiesto žaloby o náhradu celej škody, ktorá jej bola spôsobená, podať žalobu na súdy každého členského štátu, na ktorého území je alebo bol prístupný obsah informácie uverejnenej na internete. Tieto súdy majú právomoc len na rozhodovanie o škode spôsobenej na území členského štátu sídla súdu, na ktorý je žaloba podaná.

               2.

               Článok 3 smernice 2000/31/ES Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode), sa má vykladať v tom zmysle, že neukladá prebratie do vnútroštátneho právneho poriadku vo forme osobitného kolízneho pravidla. Pokiaľ však ide o koordinovanú oblasť, členské štáty musia zabezpečiť, aby s výhradou výnimiek povolených v súlade s podmienkami stanovenými v článku 3 ods. 4 smernice 2000/31 poskytovateľ služby elektronického obchodu nepodliehal prísnejším požiadavkám, než sú tie, ktoré stanovuje hmotné právo uplatniteľné v členskom štáte, v ktorom je tento poskytovateľ usadený.

      (1)  Ú. v. EÚ C 134, 22.5.2010.

      Ú. v. EÚ C 148, 5.6.2010.


title: Vec C-587/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 12. novembra 2015 – Lietuvos Respublikos transporto priemonių draudikų biuras/Gintaras Dockevičius a Jurgita Dockevičienė

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 12. novembra 2015 – Lietuvos Respublikos transporto priemonių draudikų biuras/Gintaras Dockevičius a Jurgita Dockevičienė
   (Vec C-587/15)
   (2016/C 027/21)
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Lietuvos Respublikos transporto priemonių draudikų biuras

      Žalovaní: Gintaras Dockevičius a Jurgita Dockevičienė

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 2, článok 10 ods. 1 a 4 a článok 24 ods. 2 smernice 2009/103 (1), článok 3 ods. 4, článok 5 ods. 1 a 4, článok 6 ods. 1 a článok 10 vnútorných predpisov (2), ako aj článok 47 Charty (spolu alebo samostatne, ale bez obmedzenia na vyššie uvedené ustanovenia) chápať a vykladať v tom zmysle, že v prípade, keď:

                           —

                              národná kancelária poisťovateľov (kancelária A) vyplatí náhradu škody osobe poškodenej cestnou dopravnou nehodou v členskom štáte, v ktorom je táto kancelária usadená, z toho dôvodu, že štátny príslušník iného členského štátu, ktorý škodu spôsobil, nemal uzatvorené poistenie zodpovednosti za škodu,

                           —

                              v dôsledku tejto náhrady škody kancelária A vstúpi do práv poškodeného a požaduje preplatenie nákladov spojených s vysporiadaním nároku od národnej kancelárie poisťovateľov v krajine pôvodu zodpovednej osoby (kancelária B),

                           —

                              kancelária B nevykoná nezávislé prešetrenie alebo nepožiada o dodatočné informácie a vyhovie žiadosti kancelárie A o preplatenie,

                           —

                              kancelária B iniciuje súdne konanie proti žalovaným (zodpovednej osobe a majiteľovi vozidla), v ktorom sa domáha náhrady vynaložených výdavkov,

                     žalobkyňa v tomto konaní (kancelária B) môže svoj nárok voči žalovaným (zodpovednej osobe a majiteľovi vozidla) založiť len tom, že kancelárii A uhradila náklady, a (žalobkyňa) nie je vôbec povinná preukázať splnenie podmienok, ktorými sa riadi zodpovednosť žalovaného/zodpovednej osoby za škodu (zavinenie, protiprávne konanie, príčinná súvislosť a výška škody), a rovnako nie je vôbec povinná preukázať, že pri odškodnení poškodeného bolo cudzie právo riadne uplatnené?

               2.

               Má sa článok 24 ods. 1 piaty pododsek písm. c) smernice 2009/103 a článok 3 ods. 1 a 4 vnútorných predpisov (spolu alebo samostatne, ale bez obmedzenia na vyššie uvedené ustanovenia) chápať a vykladať v tom zmysle, že kancelária A musí pred prijatím konečného rozhodnutia o vyplatení náhrady škody, ktorú utrpel poškodený, jasne a zrozumiteľne (aj z hľadiska jazyka, v ktorom je informácia poskytnutá) informovať zodpovednú osobu a majiteľa vozidla (pokiaľ nejde o tú istú osobu) o začatí a priebehu procesu vybavovania nároku a poskytnúť im dostatok času na to, aby predložili svoje pripomienky alebo námietky k pripravovanému rozhodnutiu o vyplatení náhrady škody a/alebo k výške tejto náhrady?

               3.

               Má sa v prípade zápornej odpovede na otázku 1 [t. j. pokiaľ žalovaní (zodpovedná osoba a majiteľ vozidla) môžu požadovať, aby žalobkyňa (kancelária B) predložila dôkazy, alebo pokiaľ môžu podať námietky alebo vyjadriť pochybnosti okrem iného v súvislosti s okolnosťami cestnej dopravnej nehody, s uplatnením legislatívneho rámca zodpovednosti zodpovednej osoby za škodu, s výškou škody a s metódou jej výpočtu] článok 2, článok 10 ods. 1 a článok 24 ods. 2 smernice 2009/103 a článok 3 ods. 4 druhý pododsek vnútorných predpisov (spolu alebo samostatne, ale bez obmedzenia na vyššie uvedené ustanovenia) chápať a vykladať v tom zmysle, že bez ohľadu na to, že kancelária B pred prijatím konečného rozhodnutia nepožiadala kanceláriu A o poskytnutie informácií o výklade právnych predpisov platných v krajine, v ktorej došlo k dopravnej nehode, a o vysporiadaní nároku, kancelária A musí tieto informácie v každom prípade poskytnúť kancelárii B, pokiaľ si ich tá následne vyžiada, spolu so všetkými ďalšími informáciami, ktoré kancelária B potrebuje na preukázanie svojho nároku [na náhradu] voči žalovaným (zodpovednej osobe a majiteľovi vozidla)?

               4.

               Pokiaľ je odpoveď na otázku 2 kladná (t. j. kancelária A je povinná informovať zodpovednú osobu a majiteľa vozidla o procese vybavovania nároku a dať im príležitosť podať námietky v súvislosti so zodpovednosťou alebo výškou škody), aké následky bude mať nesplnenie povinnosti kancelárie A poskytnúť informácie na:

                           a)

                           povinnosť kancelárie B vyhovieť žiadosti o preplatenie podanej kanceláriou A,

                           b)

                           povinnosť zodpovednej osoby a majiteľa vozidla nahradiť kancelárii B vynaložené náklady?

               5.

               Má sa článok 5 ods. 1 a článok 10 vnútorných predpisov chápať a vykladať v tom zmysle, že suma, ktorú vyplatí kancelária A poškodenému ako náhradu škody, sa má považovať za nepreplatiteľné riziko, ktoré znáša samotná kancelária A (pokiaľ toto riziko neznáša kancelária B), a nie za peňažný záväzok ďalšej osoby, ktorá bola účastníkom tej istej cestnej dopravnej nehody, a to tým viac vzhľadom na okolnosti prejednávanej veci:

                           —

                              orgán pre náhradu škody (kancelária A) pôvodne zamietol žiadosť poškodeného o náhradu škody,

                           —

                              poškodený z tohto dôvodu podal žalobu o náhradu škody,

                           —

                              nižšie súdy túto žalobu proti kancelárii A zamietli ako nedôvodnú a nepodloženú dôkazmi,

                           —

                              poškodený a kancelária A dospeli k mimosúdnemu vyrovnaniu až na vyššom súde, ktorý poukázal na to, že pokiaľ účastníci konania odmietnu uzatvoriť mimosúdne vyrovnanie, vráti vec nižšiemu súdu na nové posúdenie,

                           —

                              kancelária A odôvodnila svoje rozhodnutie uzatvoriť mimosúdne vyrovnanie najmä tým, že sa tým predíde ďalším nákladom spojeným s predlžovaním súdneho konania,

                           —

                              v prejednávanej veci nebola zodpovednosť (zavinenie) žalovaného účastníka cestnej dopravnej nehody určená súdom?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/103/ES zo 16. septembra 2009 o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel a o kontrole plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti (Ú. v. EÚ L 263, s. 11).

      (2)  Vnútorné predpisy Rady kancelárií prijaté dohodou z 30. mája 2002 uzatvorenou medzi národnými kanceláriami poisťovateľov členských štátov Európskeho hospodárskeho priestoru a ďalších pridružených štátov, ktorá je priložená k rozhodnutiu Komisie z 28. júna 2003 o uplatňovaní smernice Rady 72/166/EHS, pokiaľ ide o kontrolu plnenia povinnosti poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel (Ú. v. EÚ L 192, s. 23; Mim. vyd. 06/006, s. 55)


title: Vec T-492/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. septembra 2013 —  „Rauscher“ Consumer Products/ÚHVT (Zobrazenie tampónu) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej hygienický tampón — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               26.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/24

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. septembra 2013 — „Rauscher“ Consumer Products/ÚHVT (Zobrazenie tampónu)
   (Vec T-492/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva zobrazujúcej hygienický tampón - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 313/47
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa:„Rauscher“ Consumer Products GmbH (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: M. Stütz, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. júla 2011 (vec R 2168/2010-1) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia zobrazujúceho hygienický tampón ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               „Rauscher“ Consumer Products GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 355, 3.12.2011.


title: Vec C-617/12: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 14. novembra 2013 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery division) – Spojené kráľovstvo] – Astrazeneca AB/Comptroller General of Patents (Humánne lieky — Dodatkové ochranné osvedčenie — Nariadenie (ES) č. 469/2009 — Článok 13 ods. 1 — Pojem „prvé povolenie na uvedenie výrobku na trh v Spoločenstve“  — Povolenie, ktoré vydal Institut suisse des produits thérapeutiques (Swissmedic) — Automatické uznávanie v Lichtenštajnsku — Povolenie vydané Európskou agentúrou pre lieky — Doba platnosti osvedčenia)

text:
               7.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/7

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) zo 14. novembra 2013 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (Chancery division) – Spojené kráľovstvo] – Astrazeneca AB/Comptroller General of Patents
   (Vec C-617/12) (1)

   ((Humánne lieky - Dodatkové ochranné osvedčenie - Nariadenie (ES) č. 469/2009 - Článok 13 ods. 1 - Pojem „prvé povolenie na uvedenie výrobku na trh v Spoločenstve“ - Povolenie, ktoré vydal Institut suisse des produits thérapeutiques (Swissmedic) - Automatické uznávanie v Lichtenštajnsku - Povolenie vydané Európskou agentúrou pre lieky - Doba platnosti osvedčenia))
   2014/C 102/08
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (Chancery division)

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Astrazeneca AB

      Žalovaný: Comptroller General of Patents

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – High Court of Justice, Chancery Division, Patents Court – Spojené kráľovstvo – Výklad článku 13 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá (Ú. v. EÚ L 152, s. 1) – Pojem prvé povolenie na uvedenie výrobku na trh – Švajčiarske povolenie, ktoré bolo automaticky uznané Lichtenštajnskom, ale nebolo udelené podľa správneho povoľovacieho konania stanoveného v smernici 2001/83/ES, ktorou sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch

      Výrok

   V kontexte Európskeho hospodárskeho priestoru (EHP) sa článok 13 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá má vykladať v tom zmysle, že správne povolenie, ktoré pre liek vydal Institut suisse des produits thérapeutiques (Swissmedic) a ktoré je automaticky uznané v Lichtenštajnsku, sa má považovať za prvé povolenie na uvedenie na trh pre tento liek v Európskom hospodárskom priestore v zmysle tohto ustanovenia, pokiaľ je toto povolenie skoršie ako povolenie na uvedenie na trh vydané pre ten istý liek buď Európskou agentúrou pre lieky (EMA), alebo orgánmi členských štátov Únie na základe požiadaviek uvedených v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník Spoločenstva o humánnych liekoch, ako aj orgánmi Islandskej republiky a Nórskeho kráľovstva. V tejto súvislosti okolnosť, že na základe analogických klinických údajov Európska agentúra pre lieky na rozdiel od švajčiarskeho úradu odmietla vydať povolenie na uvedenie na trh pre ten istý liek po preskúmaní tých istých klinických údajov, alebo tiež skutočnosť, že Institut suisse des produits thérapeutiques pozastavil platnosť švajčiarskeho povolenia a obnovil ju až po tom, čo mu držiteľ povolenia predložil dodatočné údaje, nie sú relevantné.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 23.3.2013.


title: Vec C-453/14: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. januára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof – Rakúsko) – Vorarlberger Gebietskrankenkasse, Alfred Knauer/Landeshauptmann von Vorarlberg (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (ES) č. 883/2004 — Článok 5 — Pojem „rovnocenné dávky“ — Rovnocennosť zaobchádzania pri dávkach v starobe dvoch členských štátov Európskeho hospodárskeho priestoru — Vnútroštátna právna úprava zohľadňujúca dávky v starobe poberané v iných členských štátoch na účely výpočtu výšky poistného na sociálne zabezpečenie)

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/13

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 21. januára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof – Rakúsko) – Vorarlberger Gebietskrankenkasse, Alfred Knauer/Landeshauptmann von Vorarlberg
   (Vec C-453/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Článok 5 - Pojem „rovnocenné dávky“ - Rovnocennosť zaobchádzania pri dávkach v starobe dvoch členských štátov Európskeho hospodárskeho priestoru - Vnútroštátna právna úprava zohľadňujúca dávky v starobe poberané v iných členských štátoch na účely výpočtu výšky poistného na sociálne zabezpečenie))
   (2016/C 098/15)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Vorarlberger Gebietskrankenkasse, Alfred Knauer

      Žalovaný: Landeshauptmann von Vorarlberg

      za účasti: Rudolf Mathis

      Výrok rozsudku

   Článok 5 písm. a) nariadenia (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia sa má vykladať v tom zmysle, že za okolností veci samej predstavujú dávky v starobe poskytované v rámci profesijného dôchodkového systému jedného členského štátu a dávky v starobe poskytované v rámci zákonného dôchodkového systému druhého členského štátu, pričom tieto systémy spadajú do pôsobnosti rovnakého nariadenia, rovnocenné dávky v zmysle uvedeného ustanovenia, keď obe kategórie dávok sledujú rovnaký cieľ, ktorým je zabezpečiť pre ich príjemcov udržanie životnej úrovne, ktorá je primeraná úrovni pred nástupom na dôchodok.

      (1)  Ú. v. EÚ C 462, 22.12.2014.


title: Vec C-246/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Belgicko) 10. mája 2017 – Ibrahima Diallo/Belgické kráľovstvo

text:
               17.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 231/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d’État (Belgicko) 10. mája 2017 – Ibrahima Diallo/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-246/17)
   (2017/C 231/24)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ibrahima Diallo

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 10 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov (1) vykladať tak, že vyžaduje, aby rozhodnutie týkajúce sa konštatovania práva na pobyt bolo prijaté a oznámené v lehote šesť mesiacov alebo tak, že umožňuje, aby rozhodnutie bolo prijaté v tejto lehote, ale oznámené neskôr? Ak už citované rozhodnutie môže byť oznámené neskôr, v akej lehote sa tak musí stať?

               2.

               Má sa článok 10 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov v spojení s jej článkom 5, s článkom 5 ods. 4 smernice Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny (2) a s článkami 7, 20, 21 a 41 Charty základných práv Európskej únie vykladať a uplatňovať v tom zmysle, že rozhodnutie prijaté na tomto základe musí byť iba prijaté v lehote šesť mesiacov bez toho, aby existovala akákoľvek lehota na jeho oznámenie a akýkoľvek vplyv na právo na pobyt v prípade, že k oznámeniu dôjde po uplynutí tejto lehoty?

               3.

               S cieľom zabezpečiť účinnosť práva na pobyt rodinného príslušníka občana Únie bráni zásada efektivity tomu, aby mal vnútroštátny orgán v nadväznosti na zrušenie rozhodnutia týkajúceho sa už citovaného práva opäť k dispozícii celú lehotu šesť mesiacov, ktorú mal k dispozícii podľa článku 10 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov? V prípade kladnej odpovede akú lehotu má ešte k dispozícii vnútroštátny orgán po zrušení jeho rozhodnutia zamietajúceho priznanie dotknutého práva?

               4.

               Sú články 5, 10 a 31 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov v spojení s článkami 8 a 13 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, článkami 7, 24, 41 a 47 Charty základných práv Európskej únie a článkom 21 Zmluvy o fungovaní Európskej únie zlučiteľné s judikatúrou a vnútroštátnymi ustanoveniami, akými sú články 39/2 ods. 2, 40, 40a, 42 a 43 zákona z 15. decembra 1980 o vstupe na územie, pobyte, usadení sa a vyhostení cudzincov a článok 52 ods. 4 kráľovského nariadenia z 8. októbra 1981 o vstupe na územie, pobyte, usadení sa a vyhostení cudzincov, ktoré vedú k tomu, že rozsudok, ktorým sa zrušuje rozhodnutie zamietajúce pobyt na základe týchto ustanovení, vydaný Conseil du contentieux des étrangers (Rada pre cudzinecké spory), má účinok prerušenia a nie odkladný účinok na lehotu šesť mesiacov stanovenú článkom 10 smernice 2004/38/ES, článkom 42 zákona z 15. decembra 1980 a článkom 52 kráľovského nariadenia z 8. októbra 1981?

               5.

               Vyžaduje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, aby malo prekročenie lehoty šesť mesiacov stanovenej v jej článku 10 ods. 1 určité dôsledky a ak áno, o aké dôsledky ide? Vyžaduje alebo umožňuje tá istá smernica 2004/38/ES, aby dôsledkom prekročenia tejto lehoty bolo automatické priznanie žiadaného pobytového preukazu bez toho, aby sa konštatovalo, že žiadateľ skutočne spĺňa požadované podmienky na priznanie práva na pobyt, o ktorý žiada?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, 2004, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).

      (2)  Ú. v. EÚ L 251, 2003, s. 12; Mim, vyd. 19/006, s. 224.


title: Vec C-44/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus (Fínsko) 8. februára 2008 – Akavan Erityisalojen Keskusliitto AEK ry a i./Fujitsu Siemens Computers Oy

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus (Fínsko) 8. februára 2008 – Akavan Erityisalojen Keskusliitto AEK ry a i./Fujitsu Siemens Computers Oy
   (Vec C-44/08)
   (2008/C 107/20)
   Jazyk konania: fínčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Korkein oikeus
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Akavan Erityisalojen Keskusliitto AEK ry, Erityisalojen Toimihenkilöliitto ERTO ry, Uusi Insinööriliitto UIL ry (predtým Insinööriliitto IL ry), Metallityöväen Liitto ry, Palvelualojen Ammattiliitto PAM ry, Suomen Ekonomiliitto – Finlands Ekonomförbund SEFE ry, Ammattiliitto SUORA ry, Suomen Valtiotieteilijöitten Liitto SVAL ry – Statsvetarnas Förbund i Finland rf, Sähköalojen Ammattiliitto ry, Tekniikan Akateemisten Liitto TEK ry a Toimihenkilöunioni TU ry

      Žalovaná: Fujitsu Siemens Computers Oy
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 2 ods. 1 smernice 98/59/ES (1) vykladať v tom zmysle, že v ňom stanovená povinnosť „včas“ začať prerokovanie, ak zamestnávateľ „uvažuje o hromadnom prepúšťaní“, vyžaduje, aby sa prerokovanie začalo, keď zo strategických rozhodnutí alebo zmien týkajúcich sa obchodnej činnosti vyplýva nevyhnutnosť hromadného prepúšťania? Alebo sa má toto ustanovenie vykladať v tom zmysle, že povinnosť začať prerokovanie vzniká už vtedy, keď zamestnávateľ uvažuje o takých opatreniach alebo zmenách týkajúcich sa obchodnej činnosti, ako sú zmeny výrobných kapacít alebo sústredenie výroby, v ktorých dôsledku možno očakávať nevyhnutnosť hromadného prepúšťania?

               2.

               Má sa článok 2 ods. 1 smernice s ohľadom na odkaz v článku 2 ods. 3 prvom pododseku smernice na včasné poskytnutie informácií v priebehu prerokovania vykladať v tom zmysle, že v ňom uvedená povinnosť „včas“ začať prerokovanie, ak sa „uvažuje o hromadnom prepúšťaní“, predpokladá, že prerokovanie sa začne už predtým, než plány zamestnávateľa dospeli tak ďaleko, že je schopný konkretizovať a poskytnúť zamestnancom informácie podľa článku 2 ods. 3 písm. b)?

               3.

               Má sa článok 2 ods. 1 smernice v spojení s jej článkom 2 ods. 4 vykladať v tom zmysle, že v prípade, že zamestnávateľ je podnikom ovládaným inou spoločnosťou, vzniká povinnosť tohto zamestnávateľa začať prerokovanie so zástupcami zamestnancov, keď buď zamestnávateľ alebo materská spoločnosť, ktorá ho ovláda, uvažuje o hromadnom prepúšťaní zamestnancov zamestnaných u tohto zamestnávateľa?

               4.

               Vzniká povinnosť začať prerokovanie, pokiaľ ide o prerokovanie v dcérskej spoločnosti patriacej do koncernu a pokiaľ treba povinnosť stanovenú v článku 2 ods. 1 smernice „včas“ začať prerokovanie v prípade „úmyslu“ uskutočniť hromadné prepúšťanie posúdiť s ohľadom na ustanovenia článku 2 ods. 4, už vtedy, keď vedenie koncernu alebo materskej spoločnosti uvažuje o hromadnom prepúšťaní, ale tieto plány ešte neupresnilo vo vzťahu k zamestnancom zamestnaným v určitej ovládanej dcérskej spoločnosti? Alebo vzniká povinnosť začať prerokovanie v dcérskej spoločnosti až vo fáze, v ktorej vedenie koncernu alebo materskej spoločnosti uvažuje o uskutočnení hromadného prepúšťania výslovne v dotknutej dcérskej spoločnosti?

               5.

               Má sa článok 2 smernice, pokiaľ je zamestnávateľ podnikom (dcérskou spoločnosťou patriacou do koncernu), ktorý je v zmysle článku 2 ods. 4 smernice ovládaný iným podnikom (materskou spoločnosťou alebo vedením koncernu), vykladať v tom zmysle, že v ňom stanovený postup prerokovania musí byť ukončený predtým, než sa v materskej spoločnosti alebo vo vedení koncernu prijme rozhodnutie o uskutočnení hromadného prepúšťania v dcérskej spoločnosti?

               6.

               Pokiaľ sa má smernica vykladať v tom zmysle, že prerokovanie, ktoré treba uskutočniť v dcérskej spoločnosti, musí byť ukončené predtým, než sa v materskej spoločnosti alebo vo vedení koncernu prijme rozhodnutie vedúce k hromadnému prepúšťaniu, má v tomto ohľade význam len rozhodnutie, ktorého priamym dôsledkom je hromadné prepúšťanie v dcérskej spoločnosti, alebo musí byť postup prerokovania ukončený už predtým, než materská spoločnosť alebo vedenie koncernu prijme hospodárske alebo strategické rozhodnutie, na ktorého základe je hromadné prepúšťanie v dcérskej spoločnosti pravdepodobné, ale nie ešte definitívne isté?

      (1)  Ú. v. ES L 225, s. 16, Mim. vyd. 05/003, s. 327.


title: Vec C-180/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  15. novembra 2012 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (predtým Fővárosi Bíróság) — Maďarsko] — Bericap Záródástechnikai bt/Plastinnova 2000 kft (Smernica 2004/48/ES — Pravidlá upravujúce preskúmanie dôkazov v rámci sporu pred vnútroštátnym súdom, ktorý prejednáva návrh na zrušenie ochrany úžitkovým vzorom — Oprávnenia vnútroštátneho súdu — Parížsky dohovor — Dohoda TRIPS)

text:
               12.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/13

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 15. novembra 2012 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (predtým Fővárosi Bíróság) — Maďarsko] — Bericap Záródástechnikai bt/Plastinnova 2000 kft
   (Vec C-180/11) (1)

   (Smernica 2004/48/ES - Pravidlá upravujúce preskúmanie dôkazov v rámci sporu pred vnútroštátnym súdom, ktorý prejednáva návrh na zrušenie ochrany úžitkovým vzorom - Oprávnenia vnútroštátneho súdu - Parížsky dohovor - Dohoda TRIPS)
   2013/C 9/19
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Törvényszék (predtým Fővárosi Bíróság)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Bericap Záródástechnikai bt

      Žalovaná: Plastinnova 2000 kft

      za účasti: Magyar Szabadalmi Hivatal

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Fővárosi Bíróság — Výklad Dohody o obchodných aspektoch práva duševného vlastníctva uvedenej v prílohe 1 C Dohody o založení Svetovej obchodnej organizácie, Dohovoru na ochranu priemyslového vlastníctva podpísaného v Paríži 20. marca 1883, ako aj smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva (Ú. v. EÚ L 157, s. 45; Mim. vyd. 17/002, s. 32) — Pravidlá preskúmania dôkazov v rámci sporu pred vnútroštátnym súdom, ktorý prejednáva návrh na zrušenie ochrany úžitkovým vzorom — Právomoc vnútroštátneho súdu

      Výrok rozsudku

   Keďže ustanovenia článku 2 ods. 1 a článku 3 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva, vykladané vo svetle článku 2 ods. 1 Dohovoru na ochranu priemyslového vlastníctva podpísaného v Paríži 20. marca 1883, v znení naposledy revidovanom v Štokholme 14. júla 1967 a zmenenom a doplnenom 28. septembra 1979, a článku 41 ods. 1 a 2 Dohody o obchodných aspektoch práva duševného vlastníctva uvedenej v prílohe 1 C Dohody o založení Svetovej obchodnej organizácie (WTO) podpísanej v Marakéši 15. apríla 1994 a schválenej rozhodnutím Rady 94/800/ES z 22. decembra 1994, týkajúcim sa uzavretia dohôd v mene Európskeho spoločenstva, pokiaľ ide o záležitosti v rámci jeho kompetencie, ku ktorým sa dospelo na Uruguajskom kole multilaterálnych rokovaní (1986 — 1994), nie sú uplatniteľné na konanie o zrušenie, o aké ide vo veci samej, tieto ustanovenia nemožno považovať za odporujúce tomu, aby súd v takom súdnom konaní:

               —

               nebol viazaný návrhmi a ďalšími vyhláseniami účastníkov konania a mohol z úradnej moci nariadiť predloženie dôkazov, ktoré považuje za potrebné,

               —

               nebol viazaný správnym rozhodnutím vydaným na základe návrhu na zrušenie, ani v ňom uvedenými skutkovými zisteniami a

               —

               nemohol opätovne preskúmavať dôkazy, ktoré už boli predložené v súvislosti s predchádzajúcim návrhom na zrušenie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 232, 6.8.2011.


title: Vec F-127/05: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  19. júna 2006 – Nanbru/Parlament

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/38

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 19. júna 2006 – Nanbru/Parlament
   (Vec F-127/05) (1)

   (2006/C 190/73)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci z dôvodu uzavretia zmieru.

      (1)  Ú. v. EÚ C 60, 11.3.2006.