title: Vec C-52/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein Westfalen (Nemecko) 4. februára 2014 – Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG/Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein Westfalen (Nemecko) 4. februára 2014 – Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG/Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung
   (Vec C-52/14)
   2014/C 142/15
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein Westfalen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG

      Žalovaný: Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je príslušným orgánom v zmysle článku 3 ods. 1 tretieho pododseku nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95 (1), pokiaľ ide o prerušenie plynutia premlčacej doby, orgán, ktorý je príslušný na vyšetrovanie alebo právne konanie v súvislosti s nezrovnalosťou, a to bez ohľadu na to, či poskytol finančné prostriedky? Musia byť akty týkajúce sa vyšetrovania alebo právneho konania v súvislosti s nezrovnalosťou zamerané na vydanie správneho opatrenia alebo uloženie sankcie?

               2.

               Môže byť „daná osoba“ v zmysle článku 3 ods. 1 tretieho pododseku nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95 aj zamestnanec podniku, ktorý bol vypočutý ako svedok?

               3.

               Musí v prípade aktu, ktorý sa týka vyšetrovania alebo právneho konania v súvislosti s nezrovnalosťou, „o ktorom je daná osoba upovedomená“ [článok 3 ods. 1 tretí pododsek nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95], ísť o konkrétne pochybenie pri evidencii výroby cukru (súbory skutkových stavov) zo strany výrobcu, ktoré sa obvykle predpokladá, resp. zistí až v rámci riadne vykonanej kontroly organizácie trhu? Môže aj záverečná správa, ktorou sa kontrola končí, resp. ktorá vyhodnocuje závery kontroly a neuvádzajú sa v nej ďalšie otázky týkajúce sa určitých súborov skutkových stavov, predstavovať „akt vyšetrovania“, o ktorom bola daná osoba upovedomená?

               4.

               Vyžaduje si pojem „opakujúce sa nezrovnalosti“ v zmysle článku 3 ods. 1 druhého pododseku nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95 existenciu úzkej časovej súvislosti medzi konaniami alebo opomenutiami, ktoré sa klasifikovali ako nezrovnalosti, aby sa ešte mohli považovať za „opakované“? V prípade kladnej odpovede: Zanikne táto úzka časová súvislosť okrem iného tým, že nezrovnalosť pri evidencii množstva cukru nastane v priebehu jedného hospodárskeho roka len raz a potom sa znovu zopakuje až v nasledujúcom alebo neskoršom hospodárskom roku?

               5.

               Môže prvok spočívajúci v opakovaní v zmysle článku 3 ods. 1 druhého pododseku nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95 zaniknúť tým, že príslušný orgán, ktorému je známa komplexná povaha skutkového stavu, nevykonal v podniku nijakú kontrolu, resp. táto kontrola nebola pravidelná či dôkladná?

               6.

               Kedy začína plynúť dvojnásobok premlčacej doby v dĺžke osem rokov podľa článku 3 ods. 1 štvrtého pododseku nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95 v prípade pokračujúcich alebo opakujúcich sa nezrovnalostí? Začne táto premlčacia doba plynúť na konci každého konania, ktoré treba považovať za nezrovnalosť (článok 3 ods. 1 prvý pododsek nariadenia), alebo na konci posledného opakujúceho sa konania (článok 3 ods. 1 druhý pododsek nariadenia)?

               7.

               Možno plynutie dvojnásobku premlčacej doby v dĺžke osem rokov podľa článku 3 ods. 1 štvrtého pododseku nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95 prerušiť na základe aktov príslušného orgánu týkajúcich sa vyšetrovania alebo právneho konania v súvislosti s nezrovnalosťou?

               8.

               Majú sa v prípade rôznych súborov skutkových stavov majúcich vplyv na posúdenie výšky podpory premlčacie lehoty, ktoré treba vypočítať podľa ustanovenia článku 3 ods. 1 nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95, určiť samostatne podľa súboru skutkového stavu (nezrovnalosti)?

               9.

               Je z hľadiska plynutia dvojnásobku premlčacej doby v zmysle článku 3 ods. 1 štvrtého pododseku nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95 relevantná skutočnosť, že orgány vedeli o nezrovnalosti?

      (1)  Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev; Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340.


title: Vec C-493/09: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. októbra 2011 — Európska komisia/Portugalská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Článok 63 ZFEÚ a článok 40 Dohody o EHP — Voľný pohyb kapitálu — Zahraničné a vnútroštátne dôchodkové fondy — Daň z príjmov právnických osôb — Dividendy — Oslobodenie od dane — Rozdielne zaobchádzanie)

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/4

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. októbra 2011 — Európska komisia/Portugalská republika
   (Vec C-493/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 63 ZFEÚ a článok 40 Dohody o EHP - Voľný pohyb kapitálu - Zahraničné a vnútroštátne dôchodkové fondy - Daň z príjmov právnických osôb - Dividendy - Oslobodenie od dane - Rozdielne zaobchádzanie)
   2011/C 347/04
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a M. Afonso, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes a H. Ferreira, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 63 ZFEU a článku 40 Dohody o EHP — Obmedzenie pohybu kapitálu — Zahraničné a vnútroštátne dôchodkové fondy — Dividendy — Zdanenie — Rozdielne zaobchádzanie

      Výrok rozsudku

               1.

               Portugalská republika si tým, že oslobodenie od dane z príjmov spoločností vyhradila výlučne pre dôchodkové fondy so sídlom v Portugalsku, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 63 ZFEÚ a článku 40 Dohody z 2. mája 1992 o Európskom hospodárskom priestore.

               2.

               Portugalská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 37, 13.2.2010.


title: Vec C-421/06: Uznesenie Súdneho dvora z  8. novembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cinsiglio di Stato – Taliansko) – Fratelli Matrini & C. SpA, Cargill Srl/Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Rozsudok Súdneho dvora, ktorý konštatuje neplatnosť ustanovenia Spoločenstva — Povinnosti inštitúcií — Politika hygieny — Kŕmne zmesi — Uvedenie percentuálnych hmotnostných podielov krmných surovín použitých v kŕmnej zmesi s toleranciou 15 % od deklarovanej hodnoty na etikete — Zákaz uviesť spotrebiteľa do omylu)

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/13

         Uznesenie Súdneho dvora z 8. novembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cinsiglio di Stato – Taliansko) – Fratelli Matrini & C. SpA, Cargill Srl/Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive
   (Vec C-421/06) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Rozsudok Súdneho dvora, ktorý konštatuje neplatnosť ustanovenia Spoločenstva - Povinnosti inštitúcií - Politika hygieny - Kŕmne zmesi - Uvedenie percentuálnych hmotnostných podielov krmných surovín použitých v kŕmnej zmesi s toleranciou 15 % od deklarovanej hodnoty na etikete - Zákaz uviesť spotrebiteľa do omylu)
   (2008/C 64/19)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Cinsiglio di Stato
   Účastníci konania

      Žalobca: Fratelli Matrini & C. SpA, Cargill Srl

      Žalovaní: Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, Ministero della Salute, Ministero delle Attività Produttive
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Consiglio di Stato – Účinky rozsudku Súdneho dvora v spojených veciach C-453/03, C-11/04, C-12/04 a C-194/04 (ABNA a i.), ktorý konštatuje čiastočnú neplatnosť smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/2/ES z 28. januára 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 79/373/EHS o uvádzaní kŕmnych zmesí do obehu a ktorou sa zrušuje smernica Komisie 91/357/EHS (Ú. v. ES L 63, s. 23; Mim. vyd. 3/035, s. 245) – Povinnosť inštitúcií prijať nový akt
   Výrok uznesenia

               1.

               Článok 1 bod 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/2/ES z 28. januára 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 79/373/EHS o uvádzaní kŕmnych zmesí do obehu a ktorou sa zrušuje smernica Komisie 91/357/EHS, v ktorom sa stanovuje povinnosť uviesť na etikete kŕmnych zmesí percentuálny hmotnostný podiel kŕmnych surovín použitých v kŕmnej zmesi s toleranciou ± 15 % od deklarovanej hodnoty, pokiaľ ide o tento percentuálny podiel, je potrebné vykladať v tom zmysle, že nie je v rozpore s článkami 8 a 16 nariadenia (ES) č. 178/2002 Európskeho parlamentu a Rady z 28. januára 2002, ktorým sa ustanovujú všeobecné zásady a požiadavky potravinového práva, zriaďuje Európsky úrad pre bezpečnosť potravín a stanovujú postupy v záležitostiach bezpečnosti potravín, ktorých cieľom je predovšetkým zabrániť tomu, aby etiketa a spôsob, akým sú krmivá propagované, viedli k uvedeniu spotrebiteľa do omylu.

               2.

               Vzhľadom na to, že v článku 1 bode 1 písm. b) smernice 2002/2 sa stanovuje samostatná povinnosť, ktorá nesúvisí s povinnosťami stanovenými v ostatných ustanoveniach tejto smernice, vyhlásenie neplatnosti uvedeného ustanovenia zo strany Súdneho dvora v rozsudku zo 6. decembra 2005, ABNA a i. (C-453/03, C-1/04, C-12/04 a C-194/04) nevytvorilo právne vákuum, resp. nekonzistentnosť, v prípade ktorých sa vyžaduje, aby inštitúcie Spoločenstva prijali vecné zmeny smernice 2002/2.
               V každom prípade neplatnosť ustanovenia Spoločenstva vyplýva priamo z rozsudku Súdneho dvora, ktorý ju konštatuje a tak orgánom, ako aj súdom členského štátu prináleží, aby z toho vo svojom vnútroštátnom právnom poriadku vyvodili dôsledky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: Vec T-113/15: Žaloba podaná 4. marca 2015 – RFA International/Komisia

text:
               11.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/33

         Žaloba podaná 4. marca 2015 – RFA International/Komisia
   (Vec T-113/15)
   (2015/C 155/39)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: RFA International, LP (Calgary, Kanada) (v zastúpení: B. Evtimov a M. Krestiyanova, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               čiastočne či v plnom rozsahu zrušil vykonávacie rozhodnutia Komisie C(2014) 9805 final, C(2014) 9806 final, C(2014) 9807 final, C(2014) 9808 final, C(2014) 9811 final, C(2014) 9812 final a C(2014) 9816 final z 18. decembra 2014 týkajúce sa žiadosti o vrátenie antidumpingového cla odvedeného z dovozu ferosilícia s pôvodom v Rusku,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že sa Komisia dopustila nesprávneho právneho posúdenia v dôsledku porušenia alebo nesprávneho výkladu článku 2 ods. 9 základného antidumpingového nariadenia (1) či zjavne nesprávneho posúdenia tým, že sa domnievala, že jediný hospodársky subjekt nie je relevantný na účely článku 2 ods. 9 základného nariadenia, a to ani na účely súdneho preskúmania. Žalobkyňa tiež odmieta z toho vyplývajúci záver, že odpočet v plnej výške všetkých deklarovaných predajných nákladov a ziskov, vrátane nákladov spojených s vývozom a primeraným ziskom nezávislého dovozcu, od vytvorenej vývoznej ceny, bol oprávnený.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že došlo k porušeniu článku 11 ods. 10 základného antidumpingového nariadenia (2) a k zjavne nesprávnemu posúdeniu tým, že Komisia vykonala odpočet antidumpingového cla od vytvorenej vývoznej ceny. Podľa žalobkyne mala Komisia aj na základe vlastnej metodiky konštatovať, že podmienky stanovené v článku 11 ods. 10 boli splnené prinajmenšom u časti požadovaných súm. Druhý žalobný dôvod je tiež založený na porušení článku 11 ods. 9 základného nariadenia v dôsledky metódy použitej Komisiou na určenie, či je clo riadne zohľadnené v cene ďalšieho predaja, ktorá sa líši od metódy použitej pri poslednom vyšetrovaní, ktoré viedlo k uložení cla.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 11 ods. 9 základného nariadenia (3) a článku 18 ods. 3 prvého pododseku antidumpingovej dohody WTO, a to tým, že Komisia na účely zistenia vytvorených bežných hodnôt použila novú metódu, ktorú nemohla odôvodniť žiadnou relevantnou zmenou okolností.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, Ú. v. EÚ L 343 z 22. decembra 2009.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, Ú. v. EÚ L 343 z 22. decembra 2009.

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, (Ú. v. EÚ L 343, 22.12.2009).


title: Vec T-159/10: Žaloba podaná 9. apríla 2010 — Air France/ÚHVT — (Vyobrazenie v tvare kosoštvorca)

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/45

      Žaloba podaná 9. apríla 2010 — Air France/ÚHVT — (Vyobrazenie v tvare kosoštvorca)
      (Vec T-159/10)
      (2010/C 161/71)
      Jazyk žaloby: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Air France (Roissy Charles de Gaulle, Francúzsko) (v zastúpení: A. Grolée, advokát)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

         Návrhy žalobkyne

                  —

                  zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu z 27. januára 2010 vo veci R 1018/2009-2 v rozsahu, v ktorom bola zamietnutá prihláška ochrannej známky č. 007576218 pre výrobky a služby, ktoré sú predmetom tejto žaloby,

                  —

                  zapísať obrazovú ochrannú známku Spoločenstva (prihláška č. 007576218) pre všetky výrobky a služby, ktorých zápis sa navrhuje,

                  —

                  zaviazať ÚHVT v súlade s článkom 87 rokovacieho poriadku na náhradu trov konania, ktoré žalobkyni vznikli v konaní pred ÚHVT a v súvislosti s podaním predmetnej žaloby.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

         Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka v tvare kosoštvorca pre výrobky a služby tried 9, 14, 16, 18, 21, 24, 25, 28, 35, 36, 37, 38, 39, 41, 42, 43, 44 a 45 (prihláška č. 7 576 218).

         Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

         Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

         Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva, keďže prihlasovaná ochranná známka má minimálny stupeň rozlišovacej spôsobilosti, ktorý je potrebný pre zápis ochrannej známky.


title: Vec C-164/09: Žaloba podaná 8. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/28

         Žaloba podaná 8. mája 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-164/09)
   2009/C 180/48
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Zadra a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               rozhodnúť, že tým, že región Veneto prijal a uplatňuje právnu úpravu týkajúcu sa povolenia výnimiek z režimu ochrany voľne žijúceho vtáctva, ktorá nespĺňa podmienky stanovené v článku 9 smernice 79/409/EHS (1), si Talianska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 9 smernice 79/409,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia tvrdí, že právna úprav prijatá regiónom Veneto nie je v súlade s ustanoveniami článku 9 smernice 79/409.
   Zákon č. 13 z roku 2005 účinný v čase uplynutia lehoty odôvodneného stanoviska nerešpektuje požiadavky článku 9 tejto smernice z dôvodu, že:

               —

               všeobecne, abstraktne a bez časového obmedzenia označuje druh a predmet výnimky,

               —

               výnimka vzťahujúca sa na konkrétne druhy vtákov je stanovená bez rozdielu prostredníctvom všeobecného odkazu na všetky prípady spadajúce pod písmená a) a c) článku 9 bez primeraného odôvodnenia konkrétnych dôvodov,

               —

               nezodpovedá ani podmienke týkajúcej sa overenia neexistencie iných uspokojujúcich riešení, ani požiadavke, že jednotlivé odchyľujúce ustanovenia musia obligatórne stanovovať druhy rizík, miestne okolnosti a subjekty oprávnené uplatňovať výnimky,

               —

               umožňuje určenie malých množstiev bez dostatočného vedeckého odôvodnenia.

         Komisia sa domnieva, že akty prijaté po uplynutí lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku nielenže neodstraňujú už zistené nedostatky, ale priam ich v podstate opakujú. Ide predovšetkým o Dekrét predsedu regionálneho výboru č. 140 z 20. júna 2006, Dekrét predsedu regionálneho výboru č. 230 z 18. októbra 2006, regionálny zákon č. 24 zo 16. augusta 2007, Dekrét predsedu regionálneho výboru č. 167 zo 4. septembra 2007, ako aj regionálny zákon č. 13 zo 14. augusta 2008.

      (1)  Smernica Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (Ú. v. ES L 103, s. 1; Mim. vyd. 15/001, s. 98).


title: Vec T-217/07: Žaloba podaná 26. júna 2007 – Las Palmeras/Rada a Komisia

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/34

         Žaloba podaná 26. júna 2007 – Las Palmeras/Rada a Komisia
   (Vec T-217/07)
   (2007/C 211/67)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Las Palmeras S. Coop. And. (Sevilla, Španielsko) (v zastúpení: L. Ortiz Blanco, abogado)

      Žalované: Rada Európskej únie a Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               vyhlásiť rozsudok, v ktorom bude vyhovené predmetnej žalobe o náhradu škody v zmysle článku 288 ES a určený nárok žalobkyne na finančnú náhradu v celkovej výške 288 238 EUR (dvestoosemdesiatosemtisíc dvestotridsaťosem eur), za ktorú solidárne zodpovedajú Rada a Komisia,

               —

               zaviazať žalované na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa, španielsky podnik odzrňujúci bavlnu pred spracovaním, sa v tomto konaní usiluje dosiahnuť náhradu škody, ktorú údajne utrpela v hospodárskom roku 2006/2007 v dôsledku uplatnenia kapitoly 10a hlavy IV nariadenia (ES) č. 1782/2003 (1), ktorá bola zavedená článkom 1 bodom 20 nariadenia (ES) č. 864/2004 (2). V kapitole 10a hlavy IV nariadenia (ES) č. 1782/2003 sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a zavádzajú sa niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov.
   Je treba pripomenúť, že rozsudok Súdneho dvora zo 7. septembra 2006, C-310/04, Španielsko/Rada, zrušil predmetné sporné ustanovenia z dôvodu porušenia zásady proporcionality. Tento rozsudok však odložil účinky uvedeného zrušenia až do prijatia nového nariadenia, a preto sa predmetné ustanovenia naďalej uplatňovali počas hospodárskeho roka 2006/2007.
   Žaloba, ktorá sa opiera o dve štúdie vypracované ekonomickou konzultačnou firmou, sa zaoberá škodou, ktorú utrpelo dané odvetvie v dôsledku uplatňovania zrušených ustanovení počas predmetného obdobia, keď došlo k významnému zníženiu v objeme produkcie bavlny pred spracovaním, a následne aj odzrnenej bavlny spracovanej týmto odvetvím. Konkrétne systém pomoci zavedený predmetnými ustanoveniami mal za následok, že významná časť pomoci (približne 65 %) nie je viazaná na pestovanie bavlny, takže poľnohospodár túto pomoc naďalej poberá aj napriek tomu, že na svojich poliach pestuje alternatívne plodiny. Týmto spôsobom očakávaný výnos jedného hektára plochy určenej na pestovanie bavlny je nižší, ako keby táto plocha bola venovaná alternatívnym plodinám. Táto situácia mala za následok zníženie prevádzkových príjmov odvetvia, ktoré sa zaoberá odzrňovaním bavlny.
   Žalobkyňa sa nazdáva, že v tomto prípade sú splnené požiadavky na vznik mimozmluvnej zodpovednosti Spoločenstva, ktoré stanovuje judikatúra.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (Ú. v. EÚ L 270, s. 1; Mim. vyd. 03/040, s. 269).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 864/2004 z 29. apríla 2004, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1782/2003 ustanovujúce spoločné pravidlá pre schémy priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a určité podporné schémy pre poľnohospodárov a ktorým sa spomínané nariadenie upravuje z dôvodu pristúpenia Českej republiky, Estónska, Cypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Poľska, Slovinska a Slovenska do Európskej únie (Ú. v. EÚ L 161, s. 48; Mim. vyd. 03/45, s. 136).


title: Vec T-329/11: Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. júla 2012 — TME/Komisia ( „Verejné zmluvy na poskytnutie služieb — Verejné obstarávanie týkajúce sa opravy čističky odpadových vôd v Bukurešti, spolufinancovanej zo štrukturálnych fondov ISPA — Údajne protiprávne rozhodnutie rumunských orgánov o zamietnutí ponuky predloženej žalobkyňou — Odmietnutie Komisie začať voči Rumunsku konanie o finančných opravách — Zjavná neprípustnosť“ )

text:
               8.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/8

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. júla 2012 — TME/Komisia
   (Vec T-329/11) (1)

   (Verejné zmluvy na poskytnutie služieb - Verejné obstarávanie týkajúce sa opravy čističky odpadových vôd v Bukurešti, spolufinancovanej zo štrukturálnych fondov ISPA - Údajne protiprávne rozhodnutie rumunských orgánov o zamietnutí ponuky predloženej žalobkyňou - Odmietnutie Komisie začať voči Rumunsku konanie o finančných opravách - Zjavná neprípustnosť)
   2012/C 273/13
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: TME SpA — Termomeccanica Ecologia (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: C. Malinconico, S. Fidanzia a A. Gigliola, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Aresu a P. van Nuffel, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Na jednej strane návrh na zrušenie listu Komisie z 20. apríla 2011, ktorého predmetom bola sťažnosť spoločnosti TME SpA týkajúca sa porušení práva Európskej únie zo strany Rumunska v rámci projektu „Bucharest Wastewater Treatment Plant Rehabilitation: Stage I ISPA 2004/RO/16/P/PE/003-03“, týkajúceho sa rekonštrukcie čističky odpadových vôd v Bukurešti [D (2011)REGIO.B3/MAD], a na druhej strane návrh na náhradu škody

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               TME SpA — Termomeccanica Ecologia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 27.8.2011.


title: Vec F-8/10: Žaloba podaná 25. januára 2010 — Gheysens/Rada

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/69

         Žaloba podaná 25. januára 2010 — Gheysens/Rada
   (Vec F-8/10)
   2010/C 100/102
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Johan Gheysens (Mechelen, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Rady o nepredĺžení zmluvy žalobcu a následnom ukončení jeho pracovnoprávneho vzťahu s Radou

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie o nepredĺžení zmluvy žalobcu po 30. septembri 2009 a odmietnutie prijať akékoľvek opatrenie smerujúce k náprave administratívneho postavenia žalobcu, ktorý vykonáva 16 rokov stále úlohy v inštitúcii,

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.


title: Vec C-347/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofia-grad (Bulharsko) 21. júna 2016 – Balgarska energijna borsa AD (BEB)/Komisia za energijno i vodno regulirane (KEVR)

text:
               5.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofia-grad (Bulharsko) 21. júna 2016 – Balgarska energijna borsa AD (BEB)/Komisia za energijno i vodno regulirane (KEVR)
   (Vec C-347/16)
   (2016/C 326/26)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen săd Sofia-grad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Balgarska energijna borsa AD (BEB)

      Žalovaná: Komisia za energijno i vodno regulirane (KEVR)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Povoľuje článok 9 ods. 1 písm. b) body i) a ii) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES (1) z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES, aby tá istá osoba bola výlučným akcionárom nezávislého prevádzkovateľa prenosovej sústavy a spoločnosti, ktorej najdôležitejšiu činnosť predstavuje výroba a prenos elektrickej energie?

               2.

               Povoľuje článok 9 ods. 1 písm. b) body i) a ii) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES, aby tá istá osoba priamo alebo nepriamo vykonávala kontrolu nezávislého prevádzkovateľa prenosovej sústavy a podniku na výrobu a dodávky elektriny?

               3.

               Povoľuje článok 9 ods. 1 písm. c) a d) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES, aby tá istá osoba menovala členov dozornej rady nezávislého prevádzkovateľa prenosovej sústavy, (ktorá volí jeho predstavenstvo) a členov rady riaditeľov podniku na výrobu a dodávky elektrickej energie?

               4.

               Povoľuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES, nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 (2) z 13. júla 2009 o podmienkach prístupu do sústavy pre cezhraničné výmeny elektriny, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1228/2003 (3), nariadenie Komisie (EÚ) 2015/1222 (4) z 24. júla 2015, ktorým sa stanovuje usmernenie pre prideľovanie kapacity a riadenie preťaženia, [a] nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1227/2011 (5) z 25. októbra 2011 o integrite a transparentnosti veľkoobchodného trhu s energiou, obmedziť počet osôb, ktorým sa na určitom území udelí licencia na prenos elektriny?

               5.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúce otázky a [na základe skutočnosti, že] podľa článku 43 ods. 1 bodu 1 [Zakon na energetikata (energetického zákona)] sa pre územie Bulharskej republiky udelí jediná licencia: Treba vychádzať z toho, že ide o konflikt záujmov v zmysle [odôvodnenia 12] smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES?

               6.

               Má sa vychádzať z toho, že vnútroštátne ustanovenie článku 43 ods. 1 bodu 1 [energetického zákona] obmedzuje v zmysle článkov 101 a 102 ZFEÚ hospodársku súťaž tým, že stanovuje, že na štátnom území sa udelí len jedna licencia na prenos elektriny?

      (1)  Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55.

      (2)  Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 15.

      (3)  Nariadenie (ES) č. 1228/2003 Európskeho parlamentu a Rady z 26. júna 2003 o podmienkach prístupu do siete pre cezhraničné výmeny elektrickej energie (Ú. v. ES L 176, 2003, s. 1; Mim. vyd. 12/002, s. 175)

      (4)  Ú. v. EÚ L 197, 2015, s. 24.

      (5)  Ú. v. EÚ L 326, 2011, s. 1.


title: Spojené veci T-118/04 a T-134/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 7. februára 2007 – Caló/Komisia ( Úradníci — Preloženie riaditeľa na miesto hlavného poradcu — Záujem služby — Rovnocennosť pracovných miest — Reorganizácia EUROSTAT-u — Vymenovanie na miesto riaditeľa — Oznámenie o výberovom konaní na voľné pracovné miesto — Povinnosť odôvodnenia — Vyhodnotenie zásluh uchádzačov — Žaloba o zrušenie — Žaloba o náhradu škody )

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/31

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 7. februára 2007 – Caló/Komisia
   (Spojené veci T-118/04 a T-134/04) (1)

   („Úradníci - Preloženie riaditeľa na miesto hlavného poradcu - Záujem služby - Rovnocennosť pracovných miest - Reorganizácia EUROSTAT-u - Vymenovanie na miesto riaditeľa - Oznámenie o výberovom konaní na voľné pracovné miesto - Povinnosť odôvodnenia - Vyhodnotenie zásluh uchádzačov - Žaloba o zrušenie - Žaloba o náhradu škody“)
   (2007/C 82/67)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Guiseppe Caló (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a H. Krämer, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 9. júla 2006 o preložení žalobcu z miesta riaditeľa na miesto hlavného poradcu, rozhodnutia Komisie z 1. októbra 2003 o reorganizácii Eurostat-u, v časti v ktorej potvrdzuje preloženie žalobcu, a návrh na náhradu nemajetkovej ujmy, ktorá údajne vznikla žalobcovi, a na druhej strane návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 30. marca 2004 o vymenovaní M.N. na miesto riaditeľa riaditeľstva „Štatistiky o poľnohospodárstve, rybolove, štrukturálnych fondoch a životnom prostredí “Eurostat-u a o zamietnutí prihlášky žalobcu na toto miesto
   Výrok rozsudku

               1.

               Vo veci T-118/04 je Komisia povinná zaplatiť žalobcovi 1 euro ako náhradu škody za nesprávny služobný postup.

               2.

               Vo veci T-134/04 je Komisia povinná zaplatiť žalobcovi 5 000 eur ako náhradu škody za nesprávny služobný postup.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Vo veci T-118/04 Komisia znáša vlastné trovy konania, vrátane trov konania súvisiacich s konaním o nariadení predbežného opatrenia pred Súdom prvého stupňa, a je povinná nahradiť pätinu trov konania, ktoré vznikli žalobcovi, vrátane trov konania súvisiacich s konaním o nariadení predbežného opatrenia pred Súdom prvého stupňa.

               5.

               Vo veci T-118/04 žalobca znáša pätinu vlastných trov konania, vrátane trov konania súvisiacich s konaním o nariadení predbežného opatrenia pred Súdom prvého stupňa.

               6.

               Vo veci T-134/04 Komisia znáša všetky trovy konania vrátane trov konania súvisiacich s konaním o nariadení predbežného opatrenia pred Súdom prvého stupňa.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 30.4.2004.


title: Vec C-486/10: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  13. mája 2011 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/28

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 13. mája 2011 — Európska komisia/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-486/10) (1)

   2011/C 252/61
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 13, 15.1.2011.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 12. júla 2005 vo veci C-403/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Bundesfinanzhof): Egon Schempp proti Finanzamt München V (Občianstvo únie — Články 12 ES a 18 ES — Daň z príjmov — Odpočítateľnosť výživného zaplateného daňovníkom s trvalým pobytom v Nemecku svojej bývalej manželke s trvalým pobytom v Rakúsku od zdaniteľného príjmu — Dôkaz zdanenia výživného v tomto členskom štáte)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/12

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   z 12. júla 2005
   vo veci C-403/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Bundesfinanzhof): Egon Schempp proti Finanzamt München V (1)

   (Občianstvo únie - Články 12 ES a 18 ES - Daň z príjmov - Odpočítateľnosť výživného zaplateného daňovníkom s trvalým pobytom v Nemecku svojej bývalej manželke s trvalým pobytom v Rakúsku od zdaniteľného príjmu - Dôkaz zdanenia výživného v tomto členskom štáte)
   (2005/C 217/22)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-403/03, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Bundesfinanzhof (Nemecko) z 22. júla 2003 a doručený Súdnemu dvoru 29. septembra 2003, ktorý súvisí s konaním: Egon Schempp proti Finanzamt München V, Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans a A. Rosas, sudcovia C. Gulmann, J.-P. Puissochet, A. La Pergola, R. Schintgen, N. Colneric, J. Klučka, U. Lõhmus, E. Levits a A. Ó Caoimh (spravodajca), generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: R. Grass, vyhlásil 12. júla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Článok 12 prvý odsek ES a článok 18 ods. 1 ES musia byť vykladané tak, že nebránia tomu, aby bola daňovníkovi s trvalým pobytom v Nemecku v zmysle vnútroštátnej právnej úpravy, ako je tá, ktorá je predmetom konania vo veci samej, odňatá možnosť odpočítať od svojho zdaniteľného príjmu v tomto členskom štáte výživné, ktoré zaplatil svojej bývalej manželke s trvalým pobytom v inom členskom štáte, v ktorom toto výživné nie je zdaňované, hoci by tak mohol urobiť v prípade, ak by jeho bývalá manželka mala trvalý pobyt v Nemecku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 304, 13.12.2003


title: Vec T-433/12: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. januára 2014 — Steiff/ÚHVT (Kovový gombík v strede ucha plyšového zvieratka) [Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška ochrannej známky spočívajúcej v pripevnení kovového gombíka do stredu ucha plyšového zvieratka — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/35

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. januára 2014 — Steiff/ÚHVT (Kovový gombík v strede ucha plyšového zvieratka)
   (Vec T-433/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška ochrannej známky spočívajúcej v pripevnení kovového gombíka do stredu ucha plyšového zvieratka - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2014/C 52/66
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Margarete Steiff GmbH (Giengen an der Brenz, Nemecko) (v zastúpení: D. Fissl, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Pohlmann, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 23. júla 2012 (vec R 1693/2011-1) týkajúcemu sa zápisu označenia vytvoreného pripevnením kovového gombíka do stredu ucha plyšového zvieratka ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Margarete Steiff GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 366, 24.11.2012.


title: Vec T-460/07: Žaloba podaná 18. decembra 2007 – Nokia/ÚHVT – Medion (LIFE BLOG)

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/48

         Žaloba podaná 18. decembra 2007 – Nokia/ÚHVT – Medion (LIFE BLOG)
   (Vec T-460/07)
   (2008/C 51/90)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Nokia Oyj (Helsinky, Fínsko) (v zastúpení: J. Tanhuanpää, laywer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Medion AG (Essen, Nemecko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť v celom rozsahu rozhodnutie z 2. októbra 2007 druhého odvolacieho senátu vo veci č. R 141/2007-2 a vrátiť vec ÚHVT na zápis ochrannej známky,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „LIFE BLOG“ pre výrobky a služby zaradené do tried 9, 38 a 41 – prihláška č. 3 564 366.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Medion AG.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národné a medzinárodné slovné ochranné známky „LIFE“ a „LIFETEC“ pre výrobky a služby zaradené do tried 1, 7, 8, 9, 10, 11, 16, 21, 28, 37, 38, 41 a 42; národná a medzinárodná slovná ochranná známka „LIFESAT“ pre výrobky zaradené do triedy 9 a národná slovná ochranná známka „Lifesign“ pre výrobky zaradené do tried 9, 14 a 16.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: uznanie námietky a zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94.


title: Vec C-367/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel (Belgicko) 5. júla 2016 – Openbaar Ministerie/Dawid Piotrowski

text:
               12.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 335/40

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Brussel (Belgicko) 5. júla 2016 – Openbaar Ministerie/Dawid Piotrowski
   (Vec C-367/16)
   (2016/C 335/54)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van beroep te Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: Openbaar Ministerie

      Odporca: Dawid Piotrowski

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 3 bod 3 rámcového rozhodnutia (1) o európskom zatykači vykladať v tom zmysle, že vydávanie osôb je povolené len vtedy, ak sa tieto osoby podľa práva vykonávajúceho členského štátu považujú za plnoleté, alebo sa podľa uvedeného článku dovoľuje vykonávajúcemu členskému štátu, aby vydal aj neplnoletých, voči ktorým možno na základe vnútroštátnych predpisov uplatňovať od určitého veku trestnoprávnu zodpovednosť (a prípadne po splnení určitého množstva podmienok)?

               2.

               Pre prípad, že vydanie neplnoletých nie je podľa článku 3 bodu 3 rámcového rozhodnutia zakázané: Treba toto ustanovenie potom vykladať v tom zmysle, že:

                           a)

                           existencia (teoretickej) možnosti potrestania neplnoletých podľa vnútroštátneho práva od určitého veku predstavuje dostatočné kritérium na povolenie vydania (inými slovami, uskutočnením overenia in abstracto na základe kritéria veku, od ktorého sa osoba považuje za trestnoprávne zodpovednú, bez toho, aby boli zohľadnené prípadné dodatočné podmienky) alebo

                           b)

                           ani zásada vzájomného uznávania v článku 1 ods. 2 rámcového rozhodnutia, ani znenie článku 3 bodu 3 tohto rámcového rozhodnutia nebránia tomu, aby vykonávajúci členský štát uskutočnil posúdenie jednotlivého prípadu in concreto, pri ktorom možno požadovať, aby v súvislosti s požadovanou osobou boli dodržané rovnaké podmienky trestnoprávnej zodpovednosti, aké platia pre vlastných štátnych príslušníkov vykonávajúceho členského štátu na základe ich veku v čase spáchania činov, na základe druhu trestného činu, z ktorého sú obvinení, a prípadne dokonca na základe predchádzajúcich trestov v členskom štáte vydávajúcom zatykač, ktoré viedli k výchovnému opatreniu, aj keď v členskom štáte vydávajúcom zatykač tieto podmienky neexistujú?

               3.

               Ak vykonávajúci členský štát nemôže uskutočniť preskúmanie in concreto, netreba potom, na účely zabránenia beztrestnosti, rozlišovať medzi vydaním na účely trestného stíhania a vydaním na účely výkonu trestu?

      (1)  .Rámcové rozhodnutie Rady z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi (2002/584/SVV), Ú. v. ES L 190, 2002, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 34.


title: Vec F-155/12: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  25. februára 2014 – García Domínguez/Komisia (Verejná služba — Výberové konanie — Oznámenie o výberovom konaní EPSO/AD/215/11 — Nezapísanie do rezervného zoznamu — Odôvodnenie rozhodnutia o zamietnutí prihlášky – Zásada rovnosti zaobchádzania — Konflikt záujmov)

text:
               7.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/45

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 25. februára 2014 – García Domínguez/Komisia
   (Vec F-155/12) (1)

   ((Verejná služba - Výberové konanie - Oznámenie o výberovom konaní EPSO/AD/215/11 - Nezapísanie do rezervného zoznamu - Odôvodnenie rozhodnutia o zamietnutí prihlášky – Zásada rovnosti zaobchádzania - Konflikt záujmov))
   2014/C 102/66
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luis García Domínguez (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues a A. Tymen, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Eggers a G. Gattinara)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o nezapísaní žalobcu do rezervného zoznamu výberového konania EPSO/AD/215/11

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne bez právneho základu.

               2.

               Pán García Domíniquez znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 2.3.2013, s. 26.


title: Vec T-408/08: Žaloba podaná 25. septembra 2008 – S.F. Turistico Immobiliare/Rada a Komisia

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/53

         Žaloba podaná 25. septembra 2008 – S.F. Turistico Immobiliare/Rada a Komisia
   (Vec T-408/08)
   (2008/C 301/89)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: S.F. Turistico Immobiliare Srl (Orosei, Taliansko) (v zastúpení: L. Marcialis, advokát)

      Žalované: Rada Európskej únie a Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne
   V prvom rade

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev K(2008) 2997 z 2. júla 2008 o systéme pomoci „Regionálny zákon č. 9 z roku 1998 – Nesprávne uplatnenie pomoci č. 272/98“,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Subsidiárne

               —

               čiastočne zrušiť napadnuté rozhodnutie v časti, v ktorej vyhlasuje za nezlučiteľný so spoločným trhom celý systém pomoci, „keďže príjemca pomoci nepredložil žiadosť o pomoc na základe tohto systému pred vykonaním prác týkajúcich sa pôvodného investičného projektu“ a nariaďuje vrátenie súm Talianskej republike bez toho, aby bola vyňatá pomoc v rozsahu, v akom vytvorila náklady – ktoré znášal príjemca pred podaním žiadosti o pomoc – ktoré sa uskutočnili v rámci hraníc stanovených v ustanoveniach pre pomoc „de minimis“,

         ďalej subsidiárne

               —

               určiť nezákonnosť bodu 4.2 aktu Rady 98C 74/06 týkajúceho sa „Usmernení pre národnú regionálnu pomoc“, podľa ktorého „systémy štátnej pomoci musia okrem toho stanoviť, že žiadosť o pomoc bude podaná pred začatím uskutočnenia projektu“ v rozsahu, v akom toto ustanovenie vylučuje prípustnosť celej štátnej pomoci stanovenej pre príjemcu bez toho, aby vyňalo tú časť pomoci, ktorá sa týka investícií, ktoré sa uskutočnili po podaní žiadosti a ktoré sú funkčne a štrukturálne samostatné,

               —

               čiastočne zrušiť napadnuté rozhodnutie v časti, v ktorej sa týka celého vrátenia poskytnutých súm Talianskej republike bez toho, aby vyňalo pomoc v rozsahu, v akom spôsobila náklady, ktoré znášal príjemca po podaní žiadosti o pomoc a ktoré sa týkajú funkčne a štrukturálne samostatných častí vykonaného projektu.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Rozhodnutie napadnuté v predmetnej veci je rovnaké ako vo veci T-394/08 Región Sardínia/Komisia.
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné ako tie, ktoré sú uvedené v už citovanej veci.
   Žalobkyňa osobitne poukazuje na nezákonnosť, v zmysle článku 241 Zmluvy ES, bodu 4.2 aktu Rady 98 C 74/06 týkajúceho sa „Usmernení pre národnú regionálnu pomoc“ v rozsahu, v akom je zjavne v rozpore so základným zmyslom spoločnej politiky štátnej pomoci, najmä v prípade, ktorý sa vyznačuje takými osobitnými znakmi ako predmetný prípad a z dokončenia malej časti (zhruba 20 %) plánovanej práce vyvodzuje, že zvyšok prác je úplne nespôsobilý pre získanie pomoci napriek tomu, že práce boli včas začaté pred prijatím uvedených usmernení.


title: Vec C-18/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Spojené kráľovstvo) 12. januára 2011 — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs/Philips Electronics UK Ltd

text:
               19.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Spojené kráľovstvo) 12. januára 2011 — The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs/Philips Electronics UK Ltd
   (Vec C-18/11)
   2011/C 89/20
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Spojené kráľovstvo)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs

      Žalovaný: Philips Electronics UK Ltd

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ak členský štát (akým je Spojené kráľovstvo) započíta do základu dane príjmy a straty spoločnosti, ktorá je zapísaná a usadená na daňové účely v inom členskom štáte (akým je Holandsko), v rozsahu, v akom sú príjmy nadobudnuté na základe obchodnej činnosti, ktorú vykonáva holandská spoločnosť v Spojenom kráľovstve prostredníctvom stálej prevádzkarne v Spojenom kráľovstve, ide o obmedzenie slobody štátnych príslušníkov iného členského štátu usadiť sa v Spojenom kráľovstve podľa článku 49 ZFEÚ (predtým článok 43 ES), ak sa stálej prevádzkarni usadenej v Spojenom kráľovstve vytvorenej spoločnosťou, ktorá v Spojenom kráľovstve usadená nie je, zabráni, aby inej spoločnosti usadenej v Spojenom kráľovstve postúpila straty, ktoré jej vznikli, vo forme úľavy na dani pre skupinu, keď časť týchto strát alebo akákoľvek suma, ktorú do nich možno započítať, „sa zhoduje alebo je vyjadrená sumou, ktorá je na účely zahraničnej dane (v akomkoľvek období) odpočítateľná z príjmov spoločnosti alebo iného subjektu mimo územia Spojeného kráľovstva alebo voči nim uznateľná“, t. j. ak sa umožní postúpenie strát, ktoré vznikli stálej prevádzkarni usadenej v Spojenom kráľovstve, iba v prípade, keď je v čase podania žiadosti zrejmé, že nemôže dôjsť k odpočítaniu alebo uznaniu strát v inom štáte než v Spojenom kráľovstve (takže ani v inom členskom štáte, akým je napríklad Holandsko), a je nepostačujúce, že o úľavy na dani, ktoré sú dostupné v zahraničí, v skutočnosti nebolo požiadané, vzhľadom na okolnosť, že rovnaké podmienky sa neuplatňujú v prípade postúpenia strát, ktoré vznikli v Spojenom kráľovstve, na spoločnosť tam usadenú?

               2.

               Ak je odpoveď na prvú otázku kladná, môže byť toto obmedzenie odôvodnené:

                           a)

                           iba potrebou zamedziť dvojité odpočítanie strát alebo

                           b)

                           iba potrebou zachovať rovnováhu rozdelenia daňových právomocí medzi členskými štátmi alebo

                           c)

                           potrebou zachovať rovnováhu rozdelenia daňových právomocí medzi členskými štátmi v spojení s potrebou zamedziť dvojité odpočítanie strát?

               3.

               Ak je odpoveď na druhú otázku kladná, je také obmedzenie primerané takému odôvodneniu alebo odôvodneniam?

               4.

               Ak akékoľvek obmedzenie práv holandskej spoločnosti nie je náležite odôvodnené alebo rozsah obmedzenia nie je primeraný odôvodneniu, vyžaduje sa podľa práva EÚ od Spojeného kráľovstva priznať opravný prostriedok spoločnosti usadenej v Spojenom kráľovstve, ako napríklad právo žiadať úľavu na dani pre skupinu z ich príjmov?


title: Vec C-50/08: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  24. mája 2011 — Európska komisia/Francúzska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Článok 43 ES — Sloboda usadiť sa — Notári — Podmienka štátnej príslušnosti — Článok 45 ES — Účasť na výkone verejnej moci)

text:
               9.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 204/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 24. mája 2011 — Európska komisia/Francúzska republika
   (Vec C-50/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 43 ES - Sloboda usadiť sa - Notári - Podmienka štátnej príslušnosti - Článok 45 ES - Účasť na výkone verejnej moci)
   2011/C 204/03
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J.-P. Keppenne a H. Støvlbæk, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: E. Jenkinson a S. Ossowski, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika (v zastúpení: E. Belliard, G. de Bergues a B. Messmer, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Bulharská republika (v zastúpení: T. Ivanov a E. Petranova, splnomocnení zástupcovia), Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, splnomocnený zástupca), Lotyšská republika (v zastúpení: L. Ostrovska, K. Drēviņa a J. Barbale, splnomocnené zástupkyne), Litovská republika (v zastúpení: D. Kriaučiūnas a E. Matulionytė, splnomocnení zástupcovia), Maďarská republika (v zastúpení: R. Somssich, K. Veres a M. Fehér, splnomocnení zástupcovia), Rumunsko (v zastúpení: C. Osman, A. Gheorghiu, A. Stoia a A. Popescu, splnomocnení zástupcovia), Slovenská republika (v zastúpení: J. Čorba a B. Ricziová, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 43 ES a 45 ES — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca podmienku štátnej príslušnosti na prístup k notárskemu povolaniu a jeho výkonu — Prekážka slobode usadiť sa — Rozsah výnimky týkajúcej sa činností súvisiacich s výkonom verejnej moci — Nevyhnutnosť priamej a špecifickej účasti na takomto výkone verejnej moci

      Výrok rozsudku

               1.

               Francúzska republika si tým, že na prístup k notárskemu povolaniu stanovila podmienku štátnej príslušnosti, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 43 ES.

               2.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Bulharská republika, Česká republika, Lotyšská republika, Litovská republika, Maďarská republika, Rumunsko, Slovenská republika a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 128, 24.5.2008.


title: Vec C-142/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság (Maďarsko) 23. marca 2011 — Péter Dávid/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

text:
               18.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság (Maďarsko) 23. marca 2011 — Péter Dávid/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága
   (Vec C-142/11)
   2011/C 179/17
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Dávid Péter

      Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Észak-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa úprava odpočítania dane z pridanej hodnoty podľa šiestej smernice Rady 77/388/EHS (1) zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, v znení smernice Rady 2001/115/ES (2) z 20. decembra 2001 (ďalej len „šiesta smernica“) alebo podľa smernice Rady 2006/112/ES (3) z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, účinnej od roku 2007, vykladať v tom zmysle, že daňový úrad, ktorý to odôvodňuje objektívnou zodpovednosťou, môže obmedziť právo zdaniteľnej osoby odpočítať si DPH, o ktorom táto osoba tvrdí, že ho má, alebo jej toto právo môže zakázať, ak osoba, ktorá vystavila faktúru, nemôže preukázať, že použila ostatných subdodávateľov v súlade s právom?

               2.

               V prípade, že daňový úrad nespochybní, že fakturovaná hospodárska transakcia sa uskutočnila a že faktúra spĺňa formálne požiadavky stanovené zákonom, môže legálne zakázať vrátenie DPH, ak nemožno určiť totožnosť ostatných subdodávateľov použitých osobou, ktorá vystavila faktúru, alebo ak vyhotovenie faktúry subdodávateľmi nie je v súlade s platnou právnou úpravou?

               3.

               Je daňový úrad, ktorý zakáže právo odpočítať si DPH za okolností uvedených v druhej otázke, povinný v správnom konaní preukázať, že zdaniteľná osoba, ktorá uplatňuje právo odpočítať si DPH, vedela, že podniky, ktoré sú v subdodávateľskom reťazci za ňou, konajú protiprávne, prípadne s cieľom vyhnúť sa plateniu dane, alebo pri tomto konaní aj sama spolupracovala?

      (1)  Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, 13.6.1977, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).

      (2)  Smernica Rady 2001/115/ES z 20. decembra 2001 upravujúca a doplňujúca smernicu 77/388/EHS s cieľom zjednodušenia, modernizovania a harmonizovania podmienok stanovených na faktúrovanie v súvislosti s daňou z pridanej hodnoty (Ú. v. ES L 15, 17.1.2002, s. 24; Mim. vyd. 09/001, s. 352).

      (3)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  15. decembra 2005  v spojených veciach C-232/04 a C-233/04 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania podané Arbeitsgericht Düsseldorf): Nurten Güney-Görres, Gul Demir proti Securicor Aviation (Germany) Ltd, Kötter Aviation Security GmbH & Co. KG (Smernica 2001/23/ES — Článok 1 — Prevod podniku alebo závodu — Zachovanie práv zamestnancov — Pôsobnosť)

text:
               25.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/6

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   z 15. decembra 2005
   v spojených veciach C-232/04 a C-233/04 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania podané Arbeitsgericht Düsseldorf): Nurten Güney-Görres, Gul Demir proti Securicor Aviation (Germany) Ltd, Kötter Aviation Security GmbH & Co. KG (1)

   (Smernica 2001/23/ES - Článok 1 - Prevod podniku alebo závodu - Zachovanie práv zamestnancov - Pôsobnosť)
   (2006/C 48/12)
   Jazyk konania: nemčina
   V spojených veciach C-232/04 a C-233/04, ktorých predmetom sú návrhy na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podané rozhodnutiami Arbeitsgericht Düsseldorf (Nemecko) z 5. mája 2004 a doručené Súdnemu dvoru 3. júna 2004, ktoré súvisia s konaniami: Nurten Güney-Görres (C-232/04), Gul Demir (C-233/04) proti Securicor Aviation (Germany) Ltd, Kötter Aviation Security GmbH & Co. KG, Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia J.-P. Puissochet, S. von Bahr, A. Borg Barthet (spravodajca) a U. Lõhmus, generálny advokát: M. Poiares Maduro, tajomník: K. Sztranc, referentka, vyhlásil 15. decembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Článok 1 smernice 2001/23 z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov sa má vykladať v tom zmysle, že v čase kontroly existencie prevodu podniku alebo závodu podľa tohto článku, v prípade nového zadania zákazky a v rámci celkového hodnotenia, zistenie prevodu zložiek podnikania na účely vlastného hospodárskeho riadenia netvorí nevyhnutnú podmienku pre zistenie prevodu týchto zložiek z pôvodného úspešného uchádzača na nového úspešného uchádzača.

      (1)  Ú. v. EÚ C 228, 11.9.2004,

      Ú. v. EÚ C 201, 7.8.2004.


               6.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/36

         (2006/C 108/66)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 96, 22.4.2006

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 86, 8.4.2006

      Ú. v. EÚ C 74, 25.3.2006

      Ú. v. EÚ C 60, 11.3.2006

      Ú. v. EÚ C 48, 25.2.2006

      Ú. v. EÚ C 36, 11.2.2006

      Ú. v. EÚ C 22, 28.1.2006

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

               CELEX: http://europa.eu.int/celex


title: Vec C-81/07: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  13. marca 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Životné prostredie — Smernica 2000/59/ES — Plány zberu a spracovávania lodného odpadu)

text:
               9.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 116/8

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 13. marca 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-81/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Smernica 2000/59/ES - Plány zberu a spracovávania lodného odpadu)
   (2008/C 116/13)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Zavvos a K. Simonsson, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: S. Chala a I. Pouli, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie v stanovenej lehote všetkých opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2000/59/ES z 27. novembra 2000 o prístavných zberných zariadeniach na lodný odpad a zvyšky nákladu – Vyhlásenie Komisie (Ú. v. ES L 332, s. 81; Mim. vyd. 07/005, s. 358)
   Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika si tým, že nevypracovala, neschválila a neuskutočnila plány zberu a spracovávania lodného odpadu a zvyškov nákladu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 5 ods. 1 a článku 16 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/59/ES z 27. novembra 2000 o prístavných zberných zariadeniach na lodný odpad a zvyšky nákladu.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 69, 24.3.2007.


title: Vec T-255/14: Žaloba podaná 23. apríla 2014 – Aalto-korkeakoulusäätiö/ÚHVT (APPCAMPUS)

text:
               21.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/24

         Žaloba podaná 23. apríla 2014 – Aalto-korkeakoulusäätiö/ÚHVT (APPCAMPUS)
   (Vec T-255/14)
   2014/C 235/33
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aalto-korkeakoulusäätiö (Helsinky, Fínsko) (v zastúpení: C. Tomás Pedro, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               čiastočne zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 24. januára 2014 vo veci R 713/2013-2, pokiaľ ide o časť, ktorou sa potvrdzuje rozhodnutie o zamietnutí ochrany medzinárodného zápisu č. 1 1 34  485„APPCAMPUS“ (slovná ochranná známka) v Európskej únii pre počítačové programy, magnetické nosiče údajov, záznamové disky, kompaktné disky, DVD a ostatné nosiče digitálnych nahrávok v triede 9 a pre vedecké a technologické služby a s nimi súvisiaci výskum a projektovanie, návrh a vývoj počítačového softvéru v triede 42,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: medzinárodný zápis slovnej ochrannej známky „APPCAMPUS“ uvádzajúci Európsku úniu č. 1 1 34  485 pre tovary a služby v triedach 9, 35, 38, 41 a 42.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: prihlasovaná ochranná známka sa považuje za čiastočne nespôsobilú na zápis.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zrušenie napadnutého rozhodnutia.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) a článku 7 ods. 2 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-366/11: Žaloba podaná 6. júla 2011 — Bial — Portela & Ca/ÚHVT — Isdin (ZEBEXIR)

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/53

         Žaloba podaná 6. júla 2011 — Bial — Portela & Ca/ÚHVT — Isdin (ZEBEXIR)
   (Vec T-366/11)
   2011/C 269/118
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bial — Portela & Ca, SA (São Mamede do Coronado, Portugalsko) (v zastúpení: B. Braga da Cruz a J. M. Pimenta, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Isdin, SA (Barcelona, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 6. apríla 2011 vo veci R 1212/2009-1,

               —

               nariadil žalovanému, aby nezapísal ochrannú známku Spoločenstva č. 6809008 „ZEBEXIR“, a

               —

               zaviazal ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „ZEBEXIR“ pre tovary v triedach 3 a 5 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 6809008.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka Spoločenstva „ZEBINIX“ zapísaná pod č. 3424223 pre tovary a služby v triedach 3, 5 a 42.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009, keďže odvolací senát nesprávne usúdil, že pri kolidujúcich ochranných známkach neexistuje pravdepodobnosť zámeny.


title: Vec C-546/03: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  23. februára 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Vlastné zdroje Spoločenstiev — Colný kódex Spoločenstva — Postupy pri vyberaní dovozných a vývozných ciel — Oneskorený prevod vlastných zdrojov vzťahujúcich sa na tieto clá a nezaplatenie úrokov z omeškania)

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/8

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 23. februára 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-546/03) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Vlastné zdroje Spoločenstiev - Colný kódex Spoločenstva - Postupy pri vyberaní dovozných a vývozných ciel - Oneskorený prevod vlastných zdrojov vzťahujúcich sa na tieto clá a nezaplatenie úrokov z omeškania)
   (2006/C 131/13)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Diaz-Llanos La Roche a G. Wilms, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: M. Muñoz Pérez, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastníci, ktorý v konaní podporujú žalovaného: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: J. Molde, splnomocnený zástupca), Fínska republika (v zastúpení: A. Guimaraes-Purokoski, splnomocnená zástupkyňa), Švédske kráľovstvo (v zastúpení: K. Wistrand, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Článok 220 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1, Mim. vyd. 02/004, s. 307) a článok 5 nariadenia Rady (EHS) č. 1854/89 zo 14. júna 1989 o zapisovaní do účtovnej evidencie a lehotách platby súm dovozného cla alebo vývozného cla vyplývajúcich z colného dlhu (Ú. v. ES L 186, s. 1) – Oneskorený prevod časti vlastných zdrojov Európskych spoločenstiev v prípade dodatočného vybratia ciel – Odmietnutie zaplatiť úroky z omeškania dlžné v dôsledku omeškania s pripísaním na účet Komisie
   Výrok rozsudku

               1.

                           a)

                           Tým, že Španielske kráľovstvo nerešpektovalo lehoty na dodatočné zohľadnenie výšky ciel vyplývajúcich z colného dlhu upraveného článkom 5 nariadenia Rady (EHS) č. 1854/89 zo 14. júna 1989 o zapisovaní do účtovnej evidencie a lehotách platby súm dovozného cla alebo vývozného cla vyplývajúcich z colného dlhu a od 1. januára 1994 článkom 220 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, spôsobilo oneskorenie v poskytovaní vlastných zdrojov a

                           b)

                           tým, že nepreviedlo na Komisiu Európskych spoločenstiev úroky vzťahujúce sa k tomuto oneskoreniu na základe uplatnenia článku 11 nariadenia Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 z 29. mája 1989, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 88/376/EHS, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev a od 31. mája 2000 článku 11 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev,

                     si Španielske kráľovstvo nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo súhrnu týchto ustanovení.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

               3.

               Dánske kráľovstvo, Fínska republika a Švédske kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 6.3.2004.


title: Vec C-302/12: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  21. novembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — X/Minister van Financiën (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 43 ES — Motorové vozidlá — Používanie osobného motorového vozidla v určitom členskom štáte, pričom bolo registrované v inom členskom štáte — Zdanenie tohto vozidla v prvom členskom štáte pri jeho prvom používaní na vnútroštátnych cestných komunikáciách, ako aj v druhom členskom štáte pri jeho registrácii — Vozidlo používané dotknutým občanom tak na súkromné účely, ako aj na cesty z členského štátu pôvodu na pracovisko nachádzajúce sa v prvom členskom štáte)

text:
               8.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 39/6

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 21. novembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — X/Minister van Financiën
   (Vec C-302/12) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 43 ES - Motorové vozidlá - Používanie osobného motorového vozidla v určitom členskom štáte, pričom bolo registrované v inom členskom štáte - Zdanenie tohto vozidla v prvom členskom štáte pri jeho prvom používaní na vnútroštátnych cestných komunikáciách, ako aj v druhom členskom štáte pri jeho registrácii - Vozidlo používané dotknutým občanom tak na súkromné účely, ako aj na cesty z členského štátu pôvodu na pracovisko nachádzajúce sa v prvom členskom štáte)
   2014/C 39/09
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: X

      Odporca v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Minister van Financiën

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hoge Raad der Nederlanden — Výklad článkov 21 ZFEÚ, 45 ZFEÚ, 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca daň z evidencie pri prvom používaní motorového vozidla na vnútroštátnych cestných komunikáciách — Daň, ktorú dlží osoba bývajúca v dvoch členských štátoch, pričom jedným z nich je predmetný členský štát, a trvalo v ňom používajúca svoje motorové vozidlo — Motorové vozidlo zaregistrované v inom členskom štáte — Výkon daňových právomocí dvoma členskými štátmi

      Výrok rozsudku

   Článok 43 ES sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni právnej úprave členského štátu, podľa ktorej motorové vozidlo prihlásené a už zdanené pri jeho registrácii v inom členskom štáte podlieha pri prvom používaní na vnútroštátnych cestných komunikáciách dani, ak je toto vozidlo určené predovšetkým na skutočné a dlhodobé používanie v oboch týchto členských štátoch alebo sa týmto spôsobom skutočne používa, pokiaľ táto daň nie je diskriminačná.

      (1)  Ú. v. EÚ C 287, 22.9.2012.


title: Vec T-287/13: Žaloba podaná 24. mája 2013 — Husky CZ/ÚHVT — Husky of Tostock (HUSKY)

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/53

         Žaloba podaná 24. mája 2013 — Husky CZ/ÚHVT — Husky of Tostock (HUSKY)
   (Vec T-287/13)
   2013/C 207/87
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Husky CZ s.r.o. (Praha, Česká republika) (v zastúpení: L. Lorenc, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Husky of Tostock Ltd (Woodbridge, Spojené kráľovstvo)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie prvého odvolacieho senátu zo 14. marca 2013,

               —

               zaviazal ÚHVT a Husky of Tostock Ltd. na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na výmaz: slovná ochranná známka „HUSKY“ pre výrobky patriace do tried 3, 9, 14, 16, 18 a 25 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 152546.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Účastník, ktorý sa domáha výmazu ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: čiastočné zrušenie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 51 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec T-277/14: Žaloba podaná 30. apríla 2014 – Mabrouk/Rada

text:
               24.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/34

         Žaloba podaná 30. apríla 2014 – Mabrouk/Rada
   (Vec T-277/14)
   2014/C 194/44
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Mohamed Marouen Ben Ali Bel Ben Mohamed Mabrouk (Carthage, Tunisko) (v zastúpení: J. Farthouat, J. Mignard, N. Boulay, advokáti, a S. Crosby, solicitor)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil, že žalovaná porušila článok 265 ZFEÚ tým, že na základe žiadosti žalobcu zo 17. januára 2014, ktorej prijatie potvrdila, nesprístupnila dôkazy, o ktoré sa opiera pri zmrazení finančných prostriedkov žalobcu v Európskej únii, a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jeden žalobný dôvod.
   Žalobca tvrdí, že žalovaná má právnu povinnosť sprístupniť žalobcovi dôkazy, o ktoré sa opiera pri zmrazení prostriedkov žalobcu, a že žalovaná bola formálne vyzvaná, aby tieto dôkazy sprístupnila a teda bola vyzvaná, aby konala. Rada dôkazy nesprístupnila a ani ich sprístupnenie neodmietla, čím porušila článok 265 ZFEÚ.


title: Vec T-450/12: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. septembra 2015 – Anagnostakis/Komisia („Inštitucionálne právo — Európska iniciatíva občanov — Hospodárska a menová politika — Nevrátenie verejného dlhu — Uznanie zásady ‚stavu núdze‘ — Zamietnutie zápisu — Právomoci Komisie — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               23.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 389/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 30. septembra 2015 – Anagnostakis/Komisia
   (Vec T-450/12) (1)

   ((„Inštitucionálne právo - Európska iniciatíva občanov - Hospodárska a menová politika - Nevrátenie verejného dlhu - Uznanie zásady ‚stavu núdze‘ - Zamietnutie zápisu - Právomoci Komisie - Povinnosť odôvodnenia“))
   (2015/C 389/27)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Alexios Anagnostakis (Atény, Grécko) (v zastúpení: A. Anagnostakis, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: H. Krämer a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2012) 6289 final zo 6. septembra 2012, ktorým sa zamietla registrácia európskej iniciatívy občanov „Milión podpisov pre solidárnu Európu“ predloženej Komisii 13. júla 2012

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Alexios Anagnostakis je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 399, 22.12.2012.


title: Vec T-399/04: Žaloba podaná dňa 7. októbra 2004: Scandlines Sverige AB proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/40

         Žaloba podaná dňa 7. októbra 2004: Scandlines Sverige AB proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-399/04)
   (2005/C 6/78)
   Jazyk konania: angličtina
   Scandlines Sverige AB, so sídlom v Helsingborgu (Švédsko), v zastúpení: C. Vajda QC, R. Azelius a K. Azelius, advokáti, podala 7. októbra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev z 23. júla 2004, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobcu z 2. júla 1997;

               —

               vrátil vec Komisii Európskych spoločenstiev za účelom opätovného preskúmania sťažnosti vo svetle rozsudku Súdu prvého stupňa;

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov týchto konaní bez ohľadu na ich výsledok.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca je švédskou spoločnosťou, ktorej hlavným predmetom činnosti je vykonávanie prístavného zastúpenia pre prevádzkovateľa trajektov. Žalobca podal Komisii sťažnosť na Helsingsborgs Hamm AB (HHAB), spoločnosť zodpovednú za prevádzku prístavu v Helsingborgu vo Švédsku a za stanovovanie prístavných poplatkov. Žalobca sa domnieva, že mu HHAB uložila nadmerné prístavné poplatky, čím zneužila svoje dominantné postavenie v rozpore s článkom 82 ES. Táto sťažnosť bola zamietnutá napadnutým rozhodnutím.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza, že Komisia sa dopustila chyby, keď došla k záveru, že prístavné poplatky pre prevádzkovateľov trajektov neboli nadmerné. Podľa žalobcu analýza nákladov a cien vykonaná Komisiou zistila, že HHAB pri svojom podnikaní v trajektovej preprave dosahovala zisky vo výške viac ako 100 % hodnoty vkladov do tohto podnikania. Žalobca tvrdí, že takéto zisky nemožno dosiahnuť na trhu s fungujúcou hospodárskou súťažou a sú preto nadmerné, nečestné a protiprávne. Domnieva sa, že odmietnutím tohto záveru Komisia nesprávne použila výraz „hospodárska hodnota“ a neuplatnila zásadu proporcionality alebo správneho dôkazného bremena. Takisto namieta, že Komisia nesprávne odmietla porovnanie medzi cenami ukladanými prevádzkovateľom trajektov a cenami ukladanými prevádzkovateľom nákladnej prepravy, ako aj porovnanie medzi cenami ukladanými v Helsingsaborgu a cenami ukladanými v Elsinore, na druhom konci tej istej trasy. Žalobca takisto odmieta zistenie Komisie, že neexistovala cenová diskriminácia v zmysle článku 82 ES medzi prevádzkovateľmi trajektov a prevádzkovateľmi nákladnej prepravy. Podľa žalobcu Komisia dospela k nesprávnemu záveru, že služby poskytované HHAB týmto dvom odvetviam nie sú porovnateľné, a že neexistuje žiadne znevýhodnenie prevádzkovateľov trajektov pri hospodárskej súťaži.
   Žalobca ďalej tvrdí, že odôvodnenie Komisie je nesprávne, neprimerané a protirečiace, a z tohto dôvodu porušuje článok 253 ES. Odvoláva sa takisto na porušenie svojho práva byť vypočutý podľa článku 6 nariadenia 2842/98 a namieta, že Komisia nevykonala príslušné vyšetrovanie v primeranej lehote, čím porušila článok 10 ES, článok 6 Európskeho dohovoru o ľudských právach a zásadu, že Komisia musí konať v primeranej lehote.


title: Vec T-668/16 P: Odvolanie podané 19. septembra 2016: HL proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 20. júla 2016 vo veci F-112/15, HL/Komisia

text:
               28.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 441/22

      Odvolanie podané 19. septembra 2016: HL proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 20. júla 2016 vo veci F-112/15, HL/Komisia
      (Vec T-668/16 P)
      (2016/C 441/26)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: HL (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: R. Rata, advokát)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy

      Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie z 20. júla 2016 vo veci F-112/15,

                  —

                  zrušil rozhodnutie menovacieho orgánu Európskej komisie zo 14. novembra 2014 vydané vo forme administratívneho oznámenia č. 41-2014, ktorým sa stanovil zoznam povýšených úradníkov v rámci povyšovania za rok 2014 v rozsahu, v akom v ňom nie je uvedené meno odvolateľa,

                  —

                  rozhodol, že Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené odvolateľom.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza tri odvolacie dôvody.

                  1.

                  Prvý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení tým, že prvý žalobný dôvod bol zamietnutý ako nedôvodný. Odvolateľ tvrdí, že Súd pre verejnú službu sa v súvislosti s jeho prvým žalobným dôvodom dopustil štyroch hlavných pochybení:

                              —

                              Súd pre verejnú službu po prvé v rozpore s platnou judikatúrou konštatoval, že nemusí preskúmať legalitu rozhodnutí menovacieho orgánu, ak tento orgán prehlási, že splnil svoje právne úlohy a povinnosti,

                              —

                              Súd pre verejnú službu po druhé pochybil tým, že odmietol Joint Monitoring Committee Report (správa spoločného monitorovacieho výboru) ako dôkaz a účinne nezohľadnil preukázanú nezlučiteľnosť v informačných zdrojoch, ktoré použil menovací orgán,

                              —

                              Súd pre verejnú službu po tretie nesprávne neprihliadol – bez odôvodnenia – na tvrdenie a dôkazy predložené odvolateľom v súvislosti s matematickým hodnotením slovnej posudzovacej metodológie menovacieho orgánu, ani k celej druhej časti jeho prvého žalobného dôvodu,

                              —

                              Súd pre verejnú službu po štvrté nesprávne predpokladal, že neexistencia účinného posúdenia porovnateľných zásluh nemôže viesť k zrušeniu rozhodnutia o povýšení.

                  2.

                  Druhý odvolací dôvod je založený na tom, že Súd pre verejnú službu sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia v súvislosti s druhým žalobným dôvodom:

                              —

                              po prvé tým, že svojvoľne obmedzil pôsobnosť a uplatniteľnosť článku 25 služobného poriadku, ako aj základné práva odvolateľa priznané na základe práva Únie a to spôsobom nezlučiteľným s vôľou normotvorcu Únie, a

                              —

                              po druhé tým, že zamietol druhý žalobný dôvod ako nedôvodný zo zjavne nesprávnych dôvodov.

                  3.

                  Tretí odvolací dôvod je založený na tom, že sa neuskutočnilo nestranné a účinné súdne preskúmanie, čo spôsobilo porušenie práv odvolateľa na účinný prostriedok nápravy, pričom odvolateľ uvádza, že:

                              —

                              po prvé sudca spravodajca uviedol v prípravnej správe poškodzujúce tvrdenia preukazujúce subjektívnu zaujatosť, čím sa predčasne rozhodlo o výsledku žalobných dôvodov,

                              —

                              po druhé predseda Súdu pre verejnú službu nevylúčil sudcu z dôvodu zaujatosti a nepridelil vec inému senátu, hoci uznal, že sporné poškodzujúce tvrdenia boli prevzaté doslova z inej veci týkajúcej sa iných žalobcov,

                              —

                              po tretie Súd pre verejnú službu selektívne ignoroval a zamietol zásadné tvrdenia a dôkazy bez posúdenia alebo preskúmania. Odvolateľ sa napokon domnieva, že Súd pre verejnú službu tým, že neuskutočnil nestranné a účinné súdne preskúmanie, porušil jeho právo na účinný prostriedok nápravy.


title: Vec F-131/12: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  11. marca 2013 — Marcuccio/Komisia ( „Verejná služba — Článok 34 ods. 1 a 6 rokovacieho poriadku — Žaloba podaná faxom v lehote na podanie žaloby — Vlastnoručný podpis advokáta rozdielny od podpisu, ktorý sa nachádza na origináli žaloby zaslanej poštou — Omeškanie žaloby — Zjavná neprípustnosť“ )

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/35

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 11. marca 2013 — Marcuccio/Komisia
   (Vec F-131/12)
   (Verejná služba - Článok 34 ods. 1 a 6 rokovacieho poriadku - Žaloba podaná faxom v lehote na podanie žaloby - Vlastnoručný podpis advokáta rozdielny od podpisu, ktorý sa nachádza na origináli žaloby zaslanej poštou - Omeškanie žaloby - Zjavná neprípustnosť)
   2013/C 147/68
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie zamietnutia nahradiť škodu, ktorá žalobcovi vznikla z dôvodu odchodu do dôchodku spojená s návrhom na náhradu škody

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Luigi Marcuccio znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec T-292/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. septembra 2010 — Inditex/ÚHVT — Marín Díaz de Cerio (OFTEN) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva OFTEN — Skoršia národná slovná ochranná známka OLTEN — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Podobnosť tovarov — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] — Dôkaz o riadnom používaní skoršej ochrannej známky — Článok 43 ods. 2 a 3 nariadenia č. 40/94 (teraz článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009) — Predmet konania pred odvolacím senátom — Články 61 a 62 nariadenia č. 40/94 [teraz články 63 a 64 nariadenia č. 207/2009]“ ]

text:
               6.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. septembra 2010 — Inditex/ÚHVT — Marín Díaz de Cerio (OFTEN)
   (Vec T-292/08) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva OFTEN - Skoršia národná slovná ochranná známka OLTEN - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Podobnosť tovarov - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] - Dôkaz o riadnom používaní skoršej ochrannej známky - Článok 43 ods. 2 a 3 nariadenia č. 40/94 (teraz článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia č. 207/2009) - Predmet konania pred odvolacím senátom - Články 61 a 62 nariadenia č. 40/94 [teraz články 63 a 64 nariadenia č. 207/2009])
   2010/C 301/44
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Industria de Diseño Textil (Inditex), SA, (Arteixo, Španielsko) (v zastúpení: E. Armijo Chávarri a A. Castán Pérez-Gómez, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Mondéjar Ortuño, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Roberto Fernando Marín Díaz de Cerio (Logroño, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 24. apríla 2008 (vec R 484/2007-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Robertom Fernandom Marínom Díazom de Ceriom a spoločnosťou Industria de Diseño Textil (Inditex), SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Industria de Diseño Textil (Inditex), SA, je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 236, 13.9.2008.


title: Vec C-540/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 4. decembra 2008 – Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG/ Österreich -Zeitungsverlag GmbH

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 4. decembra 2008 – Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG/„Österreich“-Zeitungsverlag GmbH
   (Vec C-540/08)
   (2009/C 69/33)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Oberster Gerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG

      Žalovaná:„Österreich“-Zeitungsverlag GmbH
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Odporuje článku 3 ods. 1 a článku 5 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (smernica o nekalých obchodných praktikách) (1), alebo iným ustanoveniam tejto smernice vnútroštátna právna úprava, na základe ktorej sú oznámenie, ponuky alebo poskytovanie týkajúce sa nemajetkových výhod k periodickým tlačovinám rovnako ako oznámenia týkajúce sa nemajetkových výhod k inému tovaru či službám okrem výnimiek, uvedených na záver, neprípustné bez toho, aby sa musela v konkrétnom prípadne preveriť klamlivá, agresívna alebo inak neprípustná povaha tejto obchodnej praktiky, tiež v prípade, ak táto právna úprava neslúži iba na ochranu spotrebiteľa, ale aj iným cieľom, ktoré nie sú zahrnuté do vecnej pôsobnosti tejto smernice, ako napríklad zachovaniu rôznorodosti informačných prostriedkov alebo ochrane slabšieho konkurenta?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:
               Predstavuje samotná možnosť účasti na hre o cenu, spojená s nadobudnutím časopisu nekalé obchodné praktiky v zmysle článku 5 ods. 2 smernice o nekalých obchodných praktikách výlučne preto, že táto možnosť účasti predstavuje prinajmenšom pre časť oslovenej verejnosti síce nie jediný, ale rozhodujúci motív pre nadobudnutie časopisu?

      (1)  Ú. v. EÚ L 149, s. 22.


title: Vec C-311/07: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 17. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 89/105/EHS — Zaraďovanie humánnych liekov do vnútroštátnych systémov zdravotného poistenia — Článok 6 bod 1 — Zoznam liekov hradených vnútroštátnym systémom zdravotného poistenia obsahujúci tri kategórie rozlišované podľa podmienok úhrady — Lehota na prijatie rozhodnutia o návrhu na zaradenie lieku do kategórií tohto zoznamu ponúkajúcich najvýhodnejšie podmienky úhrady)

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/16

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 17. júla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika
   (Vec C-311/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 89/105/EHS - Zaraďovanie humánnych liekov do vnútroštátnych systémov zdravotného poistenia - Článok 6 bod 1 - Zoznam liekov hradených vnútroštátnym systémom zdravotného poistenia obsahujúci tri kategórie rozlišované podľa podmienok úhrady - Lehota na prijatie rozhodnutia o návrhu na zaradenie lieku do kategórií tohto zoznamu ponúkajúcich najvýhodnejšie podmienky úhrady)
   (2008/C 223/25)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Stromsky a B. Schima, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika (v zastúpení: C. Pesendorfer, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 6 bodu 1 smernice Rady 89/105/EHS z 21. decembra 1988 o transparentnosti opatrení upravujúcich stanovovanie cien humánnych liekov a ich zaraďovanie do vnútroštátnych systémov zdravotného poistenia (Ú. v. ES L 40, s. 8; Mim. vyd. 05/001, s. 345) – Vnútroštátna právna úprava o sociálnom zabezpečení upravujúca zoznam liekov hradených systémom zdravotného poistenia obsahujúci tri kategórie liekov rozlišovaných podľa podmienok úhrady – Nestanovenie lehoty zodpovedajúcej lehote v článku 6 bode 1 smernice 89/105/EHS pre rozhodnutie o zaradení liekov do najvýhodnejších kategórií
   Výrok rozsudku

               1.

               Rakúska republika si tým, že nestanovila žiadnu lehotu, v súlade s článkom 6 bod 1 smernice Rady z 21. decembra 1988 o transparentnosti opatrení upravujúcich stanovovanie cien humánnych liekov a ich zaraďovanie do vnútroštátnych systémov zdravotného poistenia, na prijatie rozhodnutí o návrhoch na zaradenie liekov do žltých alebo zelených oddielov Sadzobníka úhrad liekov stanoveného Všeobecným zákonom o sociálnom poistení (Allgemeines Sozialversicherungsgesetz), zmeneného a doplneného zákonom z roku 2003 o zmene a doplnení sociálneho poistenia (Sozialversicherungs-Änderungsgesetz 2003), si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tohoto ustanovenia.

               2.

               Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 8.9.2007.


title: Vec T-369/08: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. decembra 2010 — EWRIA a i./Komisia ( „Damping — Dovoz železných a oceľových káblov s pôvodom v Číne, Indii, Južnej Afrike, Ukrajine a Rusku — Odmietnutie vykonať čiastočné predbežné preskúmanie antidampingového cla“ )

text:
               5.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/10

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. decembra 2010 — EWRIA a i./Komisia
   (Vec T-369/08) (1)

   (Damping - Dovoz železných a oceľových káblov s pôvodom v Číne, Indii, Južnej Afrike, Ukrajine a Rusku - Odmietnutie vykonať čiastočné predbežné preskúmanie antidampingového cla)
   2011/C 38/15
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: European Wire Rope Importers Association (EWRIA) (Hemer, Nemecko), Câbleries namuroises SA (Namur, Belgicko), Ropenhagen A/S (Vallensbæk Strand, Dánsko), EHS Eisen- und Stahlhandelsgesellschaft mbH (Kaarst, Nemecko), Heko Industrieerzeugnisse GmbH (Hemer), Interkabel Internationale Seil- und Kabel-Handels GmbH (Solms, Nemecko), Jose Casañ Colomar, SA (Valencia, Španielsko), a Denwire Ltd (Dudley, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: T. Lieber, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Clyne a H. van Vliet, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušiť rozhodnutie Komisie zo 4. júla 2008, v ktorom Komisia zamietla žiadosť žalobcov o začatie čiastočného predbežného preskúmania antidampingových opatrení vzťahujúcich sa na dovoz železných a oceľových káblov

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               European Wire Rope Importers Association (EWRIA), Câbleries namuroises SA, Ropenhagen A/S, EHS Eisen- und Stahlhandelsgesellschaft mbH, Heko Industrieerzeugnisse GmbH, Interkabel Internationale Seil- und Kabel-Handels GmbH, Jose Casañ Colomar, SA, a Denwire Ltd sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008.


title: Vec C-126/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 8. marca 2012 — Brück Edgar/Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen — Familienkasse

text:
               23.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof (Nemecko) 8. marca 2012 — Brück Edgar/Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen — Familienkasse
   (Vec C-126/12)
   2012/C 184/03
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Brück Edgar

      Žalovaná: Agentur für Arbeit Villingen-Schwenningen — Familienkasse

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 13 ods. 1 a ods. 2 písm. a) nariadenia (EHS) č. 1408/71 (1) vykladať v tom zmysle, že bráni poskytovaniu (rozdielových) prídavkov na deti zo strany členského štátu, predstavujúceho bydlisko, v prípadoch, keď je osoba oprávnená poberať prídavky na deti — rovnako ako druhý rodič — zamestnaný ako cezhraničný pracovník vo Švajčiarsku, kde poberá rodinné dávky na svoje deti, ktoré žijú v členskom štáte bydliska, pričom tieto dávky sú nižšie ako prídavky na deti stanovené v členskom štáte bydliska?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35), zmenené a doplnené nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996 (Ú. v. ES L 28, s. 1; Mim. vyd. 05/003, s. 3) a nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 647/2005 z 13. apríla 2005 (Ú. v. EÚ L 117, s. 1).