title: Vec C-620/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Székesfehérvári Törvényszék (Maďarsko) 2. novembra 2017 – Hochtief Solutions AG Magyarországi Fióktelepe/Fővárosi Törvényszék

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Székesfehérvári Törvényszék (Maďarsko) 2. novembra 2017 – Hochtief Solutions AG Magyarországi Fióktelepe/Fővárosi Törvényszék
   (Vec C-620/17)
   (2018/C 022/39)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Székesfehérvári Törvényszék

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Hochtief Solutions AG Magyarországi Fióktelepe

      Žalovaný: Fővárosi Törvényszék

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa základné zásady a ustanovenia práva Únie (najmä článok 4 ods. 3 ZEÚ a požiadavka jednotného výkladu), ako ich vyložil Súdny dvor Európskej únie najmä v rozsudku vydanom vo veci Köbler, vykladať v tom zmysle, že určenie zodpovednosti súdu členského štátu, ktorý v poslednom stupni rozhodne rozsudkom, ktorý porušuje právo Únie, môže byť založené výlučne na vnútroštátnom práve alebo na kritériách stanovených vnútroštátnym právom? V prípade zápornej odpovede, majú sa základné zásady a ustanovenia práva Únie, najmä tri kritériá na určenie zodpovednosti „štátu“, ktoré Súdny dvor Európskej únie stanovil vo veci Köbler, vykladať v tom zmysle, že splnenie podmienok zodpovednosti členského štátu za porušenie práva Únie, ktorého sa dopustili súdy tohto štátu, sa má posudzovať na základe vnútroštátneho práva?

               2.

               Majú sa ustanovenia a základné zásady práva Únie (najmä článok 4 ods. 3 ZEÚ a požiadavka účinnej súdnej ochrany), osobitne rozsudky Súdneho dvora Európskej únie týkajúce sa zodpovednosti členského štátu vydané okrem iného vo veciach Francovich, Brasserie du [P]êcheur a Köbler, vykladať v tom zmysle, že právoplatnosť rozsudkov, ktoré porušujú právo Únie, vydaných súdmi členského štátu, ktoré rozhodovali v poslednom stupni, vylučuje určenie zodpovednosti členského štátu za škodu?

               3.

               Je postup preskúmavania v rámci verejného obstarávania v súvislosti s verejnými zákazkami, ktorých hodnota je vyššia ako prahové hodnoty Spoločenstva, a súdne preskúmanie správneho rozhodnutia vydaného v uvedenom konaní so zreteľom na smernicu 89/665/EHS, zmenenú smernicou 2007/66/ES (1), a smernicu 92/13/EHS dôležité na účely práva Únie? V prípade kladnej odpovede, je právo Únie a judikatúra Súdneho dvora Európskej únie (okrem iného rozsudky vydané vo veciach Kühne & Heitz, Kapferer a najmä Impresa Pizzarotti) relevantná, pokiaľ ide o potrebu pripustiť obnovu konania ako mimoriadny opravný prostriedok, ktorý vyplýva z vnútroštátneho práva, v súvislosti so súdnym preskúmaním správneho rozhodnutia vydaného v uvedenom postupe preskúmavania v rámci verejného obstarávania?

               4.

               Majú sa smernice týkajúce sa postupu preskúmavania v rámci verejného obstarávania (konkrétne smernica 89/665/EHS, ktorá bola medzičasom zmenená smernicou 2007/66/ES, a smernica 92/13/EHS) vykladať v tom zmysle, že im neodporuje vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej vnútroštátne súdy, ktoré prejednávajú spor vo veci samej, nemusia vziať do úvahy skutočnosť, ktorá sa má preskúmať podľa rozsudku Súdneho dvora Európskej únie – vydaného v prejudiciálnom konaní v súvislosti s postupom preskúmavania v rámci verejného obstarávania – a ktorú navyše neberú do úvahy ani vnútroštátne súdy, ktoré rozhodujú v konaní začatom na základe návrhu na obnovu konania podaného proti rozhodnutiu vydanému v spore vo veci samej?

               5.

               Má sa smernica Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác, najmä článok 1 ods. 1 a 3 tejto smernice, a smernica Rady 92/13/EHS z [25.] februára 1992, ktorou sa koordinujú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia o uplatňovaní právnych predpisov spoločenstva, o postupoch verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore, najmä články 1 a 2 tejto smernice – osobitne so zreteľom na rozsudky vydané vo veciach Willy Kempter, Pannon GSM a VB Pénzügyi Lízing, ako aj Kühne & Heitz, Kapferer a Impresa Pizzarotti –, vykladať v tom zmysle, že vnútroštátna právna úprava alebo jej uplatňovanie, podľa ktorých napriek tomu, že rozsudok Súdneho dvora Európskej únie vydaný v prejudiciálnom konaní pred vydaním rozsudku v druhostupňovom konaní stanoví relevantný výklad ustanovení práva Únie, súd, ktorý prejednáva vec, odmietne tento výklad z dôvodu, že bol uvedený oneskorene, a súd, ktorý prejednáva návrh na obnovu konania, neskôr rozhodne, že obnova konania nie je prípustná, je v súlade s uvedenými smernicami a s požiadavkou účinnej súdnej ochrany a so zásadami ekvivalencie a efektivity?

               6.

               Ak sa na základe vnútroštátneho práva musí pripustiť obnova konania v záujme obnovenia ústavnosti podľa nového rozhodnutia Ústavného súdu, nemala by sa v súlade so zásadou ekvivalencie a zásadou stanovenou v rozsudku Transportes Urbanos pripustiť obnova konania v prípade, ak z dôvodu ustanovení vnútroštátneho práva týkajúcich sa procesných lehôt v konaní vo veci samej nebolo možné vziať do úvahy rozsudok Súdneho dvora Európskej únie?

               7.

               Má sa smernica Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác, najmä článok 1 ods. 1 a 3 tejto smernice, a smernica Rady 92/13/EHS z 25. februára 1992, ktorou sa koordinujú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia o uplatňovaní právnych predpisov spoločenstva, o postupoch verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore, najmä články 1 a 2 tejto smernice, so zreteľom na rozsudok Súdneho dvora Európskej únie Willy Kempter (C-2/06), podľa ktorého sa jednotlivec nemusí osobitne odvolávať na judikatúru Súdneho dvora, vykladať v tom zmysle, že postupy preskúmavania v rámci verejného obstarávania upravené uvedenými smernicami sa môžu začať jedine podaním opravného prostriedku, ktorý obsahuje výslovný opis namietaného porušenia v rámci verejného obstarávania a navyše je v ňom presne uvedené porušené ustanovenie týkajúce sa verejného obstarávania – konkrétny článok a odsek –, teda že v postupe preskúmavania v rámci verejného obstarávania možno preskúmať len porušenia, ktoré navrhovateľ uviedol prostredníctvom odkazu na porušené ustanovenie týkajúce sa verejného obstarávania – konkrétny článok a odsek –, zatiaľ čo v ktoromkoľvek inom správnom a občianskom súdnom konaní stačí, aby jednotlivec uviedol skutočnosti a dôkazy uvedené na podporu skutočností a príslušný orgán alebo súd rozhodne o návrhu v súlade s jeho obsahom?

               8.

               Má sa požiadavka týkajúca sa dostatočne závažného porušenia stanovená v rozsudkoch Köbler a Traghetti [del Mediterraneo] vykladať v tom zmysle, že o také porušenie nejde, ak súd, ktorý rozhoduje v poslednom stupni, v zjavnom rozpore s ustálenou judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie, ktorá bola citovaná s najvyššou mierou podrobnosti – a ktorá sa dokonca opiera o rôzne právne stanoviská –, zamietne žiadosť jednotlivca o podanie návrhu na začatie prejudiciálneho konania týkajúceho sa potreby pripustiť obnovu konania na základe absurdného odôvodnenia, že právna úprava Únie – v tomto prípade najmä smernice 89/665/EHS a 92/13/EHS – neobsahuje ustanovenia, ktoré by upravovali obnovu konania, hoci v tejto súvislosti bola tiež s najvyššou mierou podrobnosti citovaná relevantná judikatúra Súdneho dvora Európskej únie, a to vrátane rozsudku Impresa Pizzarotti, v ktorom sa práve v súvislosti s postupom verejného obstarávania konštatuje, že je potrebná obnova konania? S prihliadnutím na rozsudok Súdneho dvora Európskej únie CILFIT (C-283/81), s akou mierou podrobnosti musí vnútroštátny súd odôvodniť nepripustenie obnovy konania, ak sa odkloní od právneho výkladu, ktorý záväzne stanovil Súdny dvor?

               9.

               Majú sa zásady účinnej súdnej ochrany a ekvivalencie uvedené v článku 19 ZEÚ a článku 4 ods. 3 ZEÚ, sloboda usadiť sa a sloboda poskytovania služieb stanovené v článku 49 ZFEÚ a smernica Rady 93/37/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania prác, ako aj smernice 89/665/EHS, 92/13/EHS a 2007/66/ES vykladať v tom zmysle, že [nebránia tomu], aby príslušné orgány a súdy v zjavnom rozpore s uplatniteľným právom Únie postupne zamietli všetky opravné prostriedky podané žalobcom z dôvodu, že mu bola znemožnená účasť na postupe verejného obstarávania, pričom na podanie týchto opravných prostriedkov treba v prípade potreby vypracovať viaceré dokumenty, ktoré si vyžadujú vynaloženie času a peňazí v značnom rozsahu, alebo sa zúčastniť na vypočutiach, a hoci je pravda, že teoreticky existuje možnosť určiť zodpovednosť za škodu spôsobenú pri výkone súdnej moci, relevantná právna úprava odníma žalobcovi možnosť žiadať od súdu náhradu škody spôsobenej v dôsledku protiprávnych opatrení?

               10.

               Majú sa zásady stanovené v rozsudkoch Köbler, Traghetti [del Mediterraneo] a Sa[n] Giorgio vykladať v tom zmysle, že nemožno nahradiť škodu spôsobenú tým, že súd členského štátu, ktorý rozhodoval v poslednom stupni, v rozpore s ustálenou judikatúrou Súdneho dvora nepripustil návrh na obnovu konania, ktorý včas podal jednotlivec a v rámci ktorého by jednotlivec mohol žiadať náhradu vynaložených nákladov?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2007/66/ES z 11. decembra 2007, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 89/665/EHS a 92/13/EHS, pokiaľ ide o zvýšenie účinnosti postupov preskúmania v oblasti zadávania verejných zákaziek (Ú. v. EÚ L 335, 2007, s. 31).


title: Vec T-670/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 22. novembra 2017 – Digital Rights Ireland/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Ochrana fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov — Prenos osobných údajov do Spojených štátov — Nezisková spoločnosť založená podľa írskeho práva — Neexistencia ochrany osobných údajov pre právnické osoby — Prevádzkovateľ — Žaloba v mene členov a podporovateľov — Žaloba vo verejnom záujme — Neprípustnosť“)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/40

         Uznesenie Všeobecného súdu z 22. novembra 2017 – Digital Rights Ireland/Komisia
   (Vec T-670/16) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Ochrana fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov - Prenos osobných údajov do Spojených štátov - Nezisková spoločnosť založená podľa írskeho práva - Neexistencia ochrany osobných údajov pre právnické osoby - Prevádzkovateľ - Žaloba v mene členov a podporovateľov - Žaloba vo verejnom záujme - Neprípustnosť“))
   (2018/C 022/56)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Digital Rights Ireland Ltd (Bennettsbridge, Írsko) (v zastúpení: E. McGarr, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: H. Kranenborg a D. Nardi, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba založená na článku 263 ZFEÚ o neplatnosť vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2016/1250 z 12. júla 2016 podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES o primeranosti ochrany poskytovanej štítom na ochranu osobných údajov medzi EÚ a USA (Ú. v. EÚ L 207, 2016, s. 1)

      Výrok

               1.

               Žaloba je neprípustná.

               2.

               Nie je opodstatnené rozhodnúť o návrhoch na vstup do konania ako vedľajší účastník, ktoré podali Česká republika, Spolková republika Nemecko, Írsko, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Spojené Štáty Americké, Holandské kráľovstvo, Francúzska republika, Business Software Alliance (BSA), Microsoft Corporation, Quadrature du Net, French Data Network, Fédération des Fournisseurs d’Accès à Internet Associatifs a Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir).

               3.

               Digital Rights Ireland Ltd je povinná nahradiť trovy konania s výnimkou trov, ktoré sa vzťahujú na návrhy na vstup do konania ako vedľajší účastník.

               4.

               Česká republika, Spolková republika Nemecko, Írsko, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Spojené Štáty Americké, Holandské kráľovstvo, Francúzska republika, Business Software Alliance (BSA), Microsoft Corporation, Quadrature du Net, French Data Network, Fédération des Fournisseurs d’Accès à Internet Associatifs a Union fédérale des consommateurs – Que choisir (UFC – Que choisir) znášajú svoje vlastné trovy konania, ktoré sa vzťahujú na návrhy na vstup do konania ako vedľajší účastník.

      (1)  Ú. v. EÚ C 410, 7.11.2016.


title: Vec C-455/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 31. júla 2017 – Benedikt Brisch/TUIfly GmbH

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 31. júla 2017 – Benedikt Brisch/TUIfly GmbH
   (Vec C-455/17)
   (2018/C 022/21)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Hannover

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Benedikt Brisch

      Žalovaná: TUIfly GmbH
   Uznesením z 21. septembra 2017 vec bola vymazaná z registra Súdneho dvora.


title: Vec T-762/17: Žaloba podaná 21. novembra 2017 – Grammer/EUIPO (Vyobrazenie geometrickej figúry)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/55

         Žaloba podaná 21. novembra 2017 – Grammer/EUIPO (Vyobrazenie geometrickej figúry)
   (Vec T-762/17)
   (2018/C 022/73)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Grammer AG (Amberg, Nemecko) (v zastúpení: J. Bühling a D. Graetsch, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie (Vyobrazenie geometrickej figúry) – prihláška č. 15 389 621.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. septembra 2017 vo veci R 2250/2016-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-456/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Köln (Nemecko) 31. júla 2017 – Gabriela Verena Glanzmann a i./Deutsche Lufthansa AG

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Köln (Nemecko) 31. júla 2017 – Gabriela Verena Glanzmann a i./Deutsche Lufthansa AG
   (Vec C-456/17)
   (2018/C 022/22)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Köln

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Gabriela Verena Glanzmann, Sara Glanzmann, Loris Glanzmann

      Žalovaná: Deutsche Lufthansa AG
   Uznesením Súdneho dvora zo 6. októbra 2017 bola vec vymazaná z registra Súdneho dvora.


title: Vec C-621/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Kúria (Maďarsko) 3. novembra 2017 – Gyula Kiss/CIB Bank Zrt. a iní

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/29

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Kúria (Maďarsko) 3. novembra 2017 – Gyula Kiss/CIB Bank Zrt. a iní
   (Vec C-621/17)
   (2018/C 022/40)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Kúria

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Gyula Kiss

      Žalovaní: CIB Bank Zrt., Emil Kiss, Gyuláné Kiss

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa požiadavka jasného a zrozumiteľného formulovania stanovená v článku 4 ods. 2 a článku 5 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (ďalej len „smernica“) (1) vykladať v tom zmysle, že individuálne nedohodnutá zmluvná podmienka v spotrebiteľskej zmluve o pôžičke, ktorá presne stanovuje výšku poplatkov, provízií a iných nákladov (ďalej len spoločne „poplatky“), ktoré má uhradiť spotrebiteľ, spôsob ich výpočtu a okamih ich splatnosti, ale ktorá napriek tomu nestanovuje, za aké konkrétne služby sa platia uvedené poplatky, spĺňa túto požiadavku; alebo sa má vykladať v tom zmysle, že v zmluve musí byť tiež uvedené, ktoré sú tieto konkrétne služby? Stačí v tomto poslednom uvedenom prípade, ak obsah poskytovanej služby možno odvodiť od názvu poplatku?

               2.

               Má sa článok 3 ods. 1 smernice vykladať v tom zmysle, že zmluvné ustanovenie týkajúce sa poplatkov použité v prejednávanom prípade, ktoré neumožňuje na základe zmluvy jednoznačne určiť, ktoré konkrétne služby sa poskytujú za uvedené poplatky, spôsobuje na škodu spotrebiteľa napriek požiadavke dobrej viery značnú nerovnováhu v právach a povinnostiach strán vzniknutých na základe zmluvy?

      (1)  Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.


title: Vec T-423/17 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 23. novembra 2017 – Nexans France a Nexans/Komisia („Predbežné opatrenie — Hospodárska súťaž — Elektrické káble — Zamietnutie žiadosti o dôverné zaobchádzanie s niektorými informáciami uvedenými v rozhodnutí, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ — Návrh na nariadenie predbežných opatrení — Neexistencia naliehavosti“)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/41

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 23. novembra 2017 – Nexans France a Nexans/Komisia
   (Vec T-423/17 R)
   ((„Predbežné opatrenie - Hospodárska súťaž - Elektrické káble - Zamietnutie žiadosti o dôverné zaobchádzanie s niektorými informáciami uvedenými v rozhodnutí, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Neexistencia naliehavosti“))
   (2018/C 022/57)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Nexans France (Courbevoie, Francúzsko) a Nexans (Courbevoie) (v zastúpení: G. Forwood, A. Rogers a A. Oh, a M. Powell, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: H. van Vliet, G. Meessen a I. Zaloguin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článkoch 278 a 279 TFUE, ktorý jednak navrhuje odklad výkonu rozhodnutia Komisie K(2017) 3051 final z 2. mája 2017, týkajúceho sa žiadosti o dôverné zaobchádzanie (vec COMP/AT.39610 – Elektrické káble) v rozsahu, v akom bola táto žiadosť zamietnutá v súvislosti s informáciami získanými od žalobkýň a ďalšieho hospodárskeho subjektu, a ďalej navrhuje nariadiť Komisii, aby nezverejňovala verziu rozhodnutia K(2014) 2139 final z 2. apríla 2014 (vec COMP/AT.39610 – Elektrické káble), ktorá obsahuje tieto informácie

      Výrok

               1.

               Návrh na vydanie predbežného oparenia sa zamieta.

               2.

               Uznesenie z 12. júla 2017, Nexans France a Nexans/Komisia (T-423/17 R), sa zrušuje.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-470/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien (Rakúsko) 7. augusta 2017 – Teresa Coria Garcia a i./Austrian Airlines AG

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien (Rakúsko) 7. augusta 2017 – Teresa Coria Garcia a i./Austrian Airlines AG
   (Vec C-470/17)
   (2018/C 022/23)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Handelsgericht Wien

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Teresa Coria Garcia, Marina Velasco Coria, Miriam Coria Garcia

      Žalovaná: Austrian Airlines AG
   Rozhodnutím Súdneho dvora z 25. októbra 2017 sa vec vymazáva z registra Súdneho dvora.


title: Vec C-623/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Investigatory Powers Tribunal – London (Spojené kráľovstvo) 31. októbra 2017 – Privacy International/Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs a iní

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/29

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Investigatory Powers Tribunal – London (Spojené kráľovstvo) 31. októbra 2017 – Privacy International/Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs a iní
   (Vec C-623/17)
   (2018/C 022/41)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Investigatory Powers Tribunal – London

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Privacy International

      Žalovaní: Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs, Secretary of State for the Home Department, Government Communications Headquarters, Security Service Srl, Secret Intelligence Service

      Prejudiciálne otázky

   V prípade, keď:

               a)

               možnosť BSA (1) využívať HÚK (2), ktorá im bola poskytnutá, je nevyhnutná na ochranu národnej bezpečnosti Spojeného kráľovstva vrátane oblasti boja proti terorizmu, boja proti špionáži a boja proti šíreniu jadrových zbraní;

               b)

               základným prvkom využívania HÚK zo strany BSA je odhalenie predtým neznámych hrozieb pre národnú bezpečnosť prostredníctvom necielených hromadných techník, ktoré závisia od zhromaždenia HÚK na jednom mieste, pričom jeho hlavný prínos spočíva v rýchlej identifikácii a rozvoji cieľov, ako aj v opodstatnení konania v súvislosti s bezprostrednou hrozbou;

               c)

               poskytovateľ elektronickej komunikačnej siete nie je následne povinný uchovávať HÚK (po uplynutí obdobia v súlade s jeho bežnými obchodnými požiadavkami), ktoré uchováva samotný štát (BSA);

               d)

               vnútroštátny súd konštatoval (s výnimkou určitých vyhradených otázok), že záruky týkajúce sa využívania HÚK zo strany BSA sú v súlade s požiadavkami EDĽP (3); a

               e)

               vnútroštátny súd konštatoval, že uloženie požiadaviek uvedených v bodoch 119 až 125 rozsudku [z 21. decembra 2016, Tele2 Sverige a Watson a i., C-203/15 a C-698/15 (EU:C:2016:970)] (ďalej len „požiadavky rozsudku Watson“) by v prípade ich uplatnenia zmarilo opatrenia prijaté s cieľom zabezpečiť národnú bezpečnosť zo strany BSA a v dôsledku toho by bola národná bezpečnosť Spojeného kráľovstva vystavená ohrozeniu;

               1.

               Patrí požiadavka uvedená v pokynoch ministra, ktorá od poskytovateľa elektronickej komunikačnej siete požaduje dodanie hromadných údajov o komunikáciách bezpečnostným a spravodajským agentúram (BSA) členského štátu, so zreteľom na článok 4 ZEÚ a článok 1 ods. 3 smernice 2002/58/ES (4) o súkromí a elektronických komunikáciách (ďalej len „smernica o súkromí a elektronických komunikáciách“) do pôsobnosti práva Únie a smernice o súkromí a elektronických komunikáciách?

               2.

               Ak je odpoveď na prvú otázku kladná, uplatňujú sa niektoré z požiadaviek rozsudku Watson alebo akékoľvek iné požiadavky okrem tých, ktoré ukladá EDĽP, na takýto pokyn ministra? Ak áno, ako a v akom rozsahu sa tieto požiadavky uplatňujú, vzhľadom na nevyhnutnosť potreby BSA využívať metódy hromadného získavania a automatizovaného spracovania na ochranu národnej bezpečnosti a vzhľadom na rozsah, v akom môžu byť tieto možnosti, ak sú inak v súlade s EDĽP, zásadne oslabené zavedením takýchto požiadaviek?

      (1)  Bezpečnostné a spravodajské agentúry.

      (2)  Hromadné údaje o komunikáciách.

      (3)  Európsky dohovor o ľudských právach.

      (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady2002/58/ES z 12. júla 2002, týkajúca sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách) (Ú. v. ES L 201, 2002, s. 37; Mim. vyd. 13/029, s. 514).


title: Vec T-765/17: Žaloba podaná 23. novembra 2017 – Kiku/CPVO – Sächsisches Landesamt für Umwelt, Landwirtschaft und Geologie (Pinova)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/56

         Žaloba podaná 23. novembra 2017 – Kiku/CPVO – Sächsisches Landesamt für Umwelt, Landwirtschaft und Geologie (Pinova)
   (Vec T-765/17)
   (2018/C 022/75)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kiku GmbH (Girlan, Taliansko) (v zastúpení: G. Würtenberger a R. Kunze, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad Spoločenstva pre odrody rastlín (CPVO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím orgánom: Sächsisches Landesamt für Umwelt, Landwirtschaft und Geologie (Drážďany, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej odrody: ďalší účastník konania pred odvolacím orgánom.

      Dotknutá sporná odroda: ochrana odrody pre odrodu jabĺk „PINOVA“ – certifikát č. EU 1298.

      Konanie pred CPVO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie odvolacieho orgánu CPVO zo 16. augusta 2017 vo veci A005/2016.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil CPVO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 20 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 10 a článkom 116 ods. 1 nariadenia č. 2100/94.


title: Vec C-472/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 23. novembra 2017 – Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE), Sace BT SpA/Európska komisia, Talianska republika (Odvolanie — Štátna pomoc — Poistenie finančných prostriedkov na vývoz — Úhrada zaistenia, ktorú verejný podnik schválil svojej dcérskej spoločnosti — Kapitálové príspevky na krytie strát dcérskej spoločnosti — Pojem štátna pomoc — Pripísateľnosť štátu — Kritérium súkromného investora)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/2

         Rozsudok Súdneho dvora (deviata komora) z 23. novembra 2017 – Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE), Sace BT SpA/Európska komisia, Talianska republika
   (Vec C-472/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Štátna pomoc - Poistenie finančných prostriedkov na vývoz - Úhrada zaistenia, ktorú verejný podnik schválil svojej dcérskej spoločnosti - Kapitálové príspevky na krytie strát dcérskej spoločnosti - Pojem štátna pomoc - Pripísateľnosť štátu - Kritérium súkromného investora))
   (2018/C 022/02)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE), Sace BT SpA (v zastúpení: M. Siragusa a G. Rizza, avvocati)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: L. Flynn, G. Conte a D. Grespan, splnomocnení zástupcovia), Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) a Sace BT SpA znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia v odvolacom konaním.

               3.

               Talianska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 381, 16.11.2015.


title: Vec T-526/17: Žaloba podaná 7. augusta 2017 – Ruiz Jayo a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/42

         Žaloba podaná 7. augusta 2017 – Ruiz Jayo a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
   (Vec T-526/17)
   (2018/C 022/58)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: María Concepción Ruiz Jayo (Madrid, Španielsko) a ďalších 3499 žalobcov (v zastúpení: S. Rodríguez Bajón, F. Cremades García a M. Ruiz Núñez, advokáti)

      Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

      Návrh

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil predmetnú žalobu o neplatnosť za prípustnú a dôvodnú,

               —

               na základe článku 277 ZFEÚ určil, že nariadenie (EÚ) č. 806/2014 alebo subsidiárne články 21, 22 ods. 2 písm. a) a 24, ako aj články 18 a 23 tohto nariadenia, sa nebudú uplatňovať,

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB),

               —

               uložil SRB, aby žalobcom zaplatila náhradu škody, ktorú im spôsobila v dôsledku uplatňovania predpisov odporujúcich právu Európskej únie,

               —

               subsidiárne uložil SRB, aby odškodnila žalobcov ako akcionárov alebo veriteľov, pričom ocenenie Banco Popular vykonané žalobcami sa uzná za definitívne ocenenie podľa nariadenia 806/2014 a posúdil, či by akcionári a veritelia získali lepšie zaobchádzanie, ak by banka nachádzajúca sa v krízovej situácii vstúpila do riadneho konkurzného konania,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania,

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetná žaloba smeruje proti rozhodnutiu Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií zo 7. júna 2017 (SRB/EES/2017/08) o prijatí opatrení na riešenie krízovej situácie v prípade banky Banco Popular Español, S.A.
   Dôvody a hlavné tvrdenia v tejto veci sú podobné dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedeným vo veciach T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-483/17, García Suárez a i./Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-484/17, Fidesban a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-497/17, Sáchez del Valle a Calatrava Real State 2015/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií.


title: Spojené veci C-596/15 P a C-597/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretej komory) z 23. novembra 2017 – Bionorica SE (C-596/15 P), Diapharm GmbH & Co. KG (C-597/15 P)/Európska komisia (Odvolanie — Verejné zdravie — Ochrana spotrebiteľa — Nariadenie (ES) č. 1924/2006 — Zdravotné tvrdenia o potravinách — Článok 13 ods. 3 — Zoznam povolených zdravotných tvrdení o potravinách — Rastlinné látky — Pozastavené zdravotné tvrdenia — Žaloba na nečinnosť — Článok 265 ZFEÚ — Zaujatie stanoviska zo strany Európskej komisie — Záujem na konaní — Aktívna legitimácia)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/3

         Rozsudok Súdneho dvora (tretej komory) z 23. novembra 2017 – Bionorica SE (C-596/15 P), Diapharm GmbH & Co. KG (C-597/15 P)/Európska komisia
   (Spojené veci C-596/15 P a C-597/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Verejné zdravie - Ochrana spotrebiteľa - Nariadenie (ES) č. 1924/2006 - Zdravotné tvrdenia o potravinách - Článok 13 ods. 3 - Zoznam povolených zdravotných tvrdení o potravinách - Rastlinné látky - Pozastavené zdravotné tvrdenia - Žaloba na nečinnosť - Článok 265 ZFEÚ - Zaujatie stanoviska zo strany Európskej komisie - Záujem na konaní - Aktívna legitimácia))
   (2018/C 022/03)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolatelky: Bionorica SE (C-596/15 P), Diapharm GmbH & Co. KG (C-597/15 P) (v zastúpení: M. Weidner, T. Guttau a N. Hußmann, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: S. Grünheid a M. Wilderspin, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Uznesenie Všeobecného súdu Európskej únie zo 16. septembra 2015, Bionorica/Komisia (T-619/14, neuverejnené, EU:T:2015:723), sa zrušuje.

               2.

               Žaloba na nečinnosť, ktorú podala Bionorica SE vo veci T-619/14, sa zamieta ako neprípustná.

               3.

               Odvolanie vo veci C-597/15 P sa zamieta.

               4.

               Bionorica SE a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania vynaložené tak v prvostupňovom konaní vo veci T-619/14, ako aj v konaní o odvolaní vo veci C-596/15 P.

               5.

               Diapharm GmbH & Co. KG je povinný nahradiť trovy odvolacieho konania vo veci C-597/15 P.

      (1)  Ú. v. EÚ C 16, 18.1.2016.


title: Vec T-693/17: Žaloba podaná 5. októbra 2017 – García Gómez a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/42

         Žaloba podaná 5. októbra 2017 – García Gómez a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
   (Vec T-693/17)
   (2018/C 022/59)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Abel García Gómez (Torrevieja, Španielsko) a ďalších 2 199 (v zastúpení: J. Cremades García, S. Rodríguez Bajón a M. F. Ruiz Núñez, advokáti)

      Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil predmetnú žalobu o neplatnosť za prípustnú a dôvodnú,

               —

               na základe článku 277 ZFEÚ určil, že nariadenie (EÚ) č. 806/2014 alebo subsidiárne články 21, 22 ods. 2 písm. a) a 24, ako aj články 18 a 23 tohto nariadenia, sa nebudú uplatňovať,

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB),

               —

               uložil SRB, aby žalobcom zaplatila náhradu škody, ktorú im spôsobila v dôsledku uplatňovania predpisov odporujúcich právu Európskej únie,

               —

               subsidiárne uložil SRB, aby odškodnila žalobcov ako akcionárov alebo veriteľov, pričom ocenenie Banco Popular vykonané žalobcami sa uzná za definitívne ocenenie podľa nariadenia 806/2014 a posúdil, či by akcionári a veritelia získali lepšie zaobchádzanie, ak by banka nachádzajúca sa v krízovej situácii vstúpila do riadneho konkurzného konania,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetná žaloba smeruje proti rozhodnutiu Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií zo 7. júna 2017 (SRB/EES/2017/08) o prijatí opatrení na riešenie krízovej situácie v prípade banky Banco Popular Español, S.A.
   Dôvody a hlavné tvrdenia v tejto veci sú podobné dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedeným vo veciach T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-483/17, García Suárez a i./Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-484/17, Fidesban a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-497/17, Sáchez del Valle a Calatrava Real State 2015/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií.


title: Vec T-766/17: Žaloba podaná 23. novembra 2017 – Eglo Leuchten/EUIPO – Di-Ka (Dizajn svietidiel)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/57

         Žaloba podaná 23. novembra 2017 – Eglo Leuchten/EUIPO – Di-Ka (Dizajn svietidiel)
   (Vec T-766/17)
   (2018/C 022/76)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Eglo Leuchten GmbH (Pill, Rakúsko) (v zastúpení: H. Lauf, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Di-Ka Vertriebs GmbH & Co. KG (Arnsberg, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ sporného dizajnu: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva č. 2435768-0033.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 26. septembra 2017 vo veci R 738/2016-3.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 6 ods. 1 písm. b) a článku 6 ods. 2 nariadenia č. 6/2002.


title: Vec C-549/17 P: Odvolanie podané 19. septembra 2017: Ukrajina proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 19. júla 2017 vo veci T-346/14 DEP, Janukovyč/Rada

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/17

         Odvolanie podané 19. septembra 2017: Ukrajina proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 19. júla 2017 vo veci T-346/14 DEP, Janukovyč/Rada
   (Vec C-549/17 P)
   (2018/C 022/24)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Ukrajina (v zastúpení: M. Kostytska, Advocate)

      Ďalší účastníci konania: Viktor Fedorovyč Janukovyč, Rada Európskej únie, Poľská republika, Európska komisia
   Súdny dvor (desiata komora) uznesením z 23. novembra 2017 rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec T-767/17: Žaloba podaná 23. novembra 2017 – Eglo Leuchten/EUIPO – Briloner Leuchten (Nástenné svietidlo)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/58

         Žaloba podaná 23. novembra 2017 – Eglo Leuchten/EUIPO – Briloner Leuchten (Nástenné svietidlo)
   (Vec T-767/17)
   (2018/C 022/77)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Eglo Leuchten GmbH (Pill, Rakúsko) (v zastúpení: H. Lauf, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Briloner Leuchten GmbH (Brilon, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ sporného dizajnu: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva č. 2435768-0036.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 26. septembra 2017 vo veci R 746/2016-3.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 6 ods. 1 písm. b) a článku 6 ods. 2 nariadenia č. 6/2002.


title: Vec C-550/17 P: Odvolanie podané 19. septembra 2017: Ukrajina proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 19. júla 2017 vo veci T-347/14 DEP, Janukovyč/Rada

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/17

         Odvolanie podané 19. septembra 2017: Ukrajina proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 19. júla 2017 vo veci T-347/14 DEP, Janukovyč/Rada
   (Vec C-550/17 P)
   (2018/C 022/25)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Ukrajina (v zastúpení: M. Kostytska, Advocate)

      Ďalší účastníci konania: Olga Stanislavivna Janukovyč, ako dedička po Viktorovi Viktorovyčovi Janukovyčovi, Rada Európskej únie, Európska komisia
   Súdny dvor (desiata komora) uznesením z 23. novembra 2017 rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec T-719/17: Žaloba podaná 23. októbra 2017 – DuPont de Nemours a i./Komisia

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/43

         Žaloba podaná 23. októbra 2017 – DuPont de Nemours a i./Komisia
   (Vec T-719/17)
   (2018/C 022/60)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: DuPont de Nemours (Deutschland) GmbH (Neu-Isenburg, Nemecko) a 12 iných (v zastúpení: D. Waelbroeck, I. Antypas a A. Accarain, lawyers)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil nariadenie Komisie (EÚ) 2017/1496 z 23. augusta 2017 o neobnovení schválenia účinnej látky flupyrsulfurón-metyl (ďalej len „FPS“) a zrušení povolení na uvádzanie prípravkov na ochranu rastlín obsahujúcich túto látku na trh (1),

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení nariadenia o prípravkoch na ochranu rastlín (1107/2009) (2), nariadenia o obnovení zaradenia (1141/2010) (3), nariadenia o klasifikácii, označovaní a balení látok a zmesí (1272/2008) (4) a smernice o testovaní na zvieratách (2010/63) (5):

                           —

                           žalobcovia tvrdia, že napadnuté nariadenia bolo prijaté v rozpore s nariadením o obnovení zaradenia (1141/2010) a príručkou pre obnovenie (SANCO/10387/2010 rev. 8), keďže EFSA prehodnotil profil nebezpečnosti FPS napriek nezmenenému stavu vedeckých poznatkov a platnému právnemu rámcu,

                           —

                           žalobcovia tvrdia, že napadnuté nariadenie bolo prijaté v rozpore s nariadením o klasifikácii, označovaní a balení látok a zmesí (1272/2008) a príručkou Komisie o metabolitoch v podzemných vodách (Sanco/221/2000 rev.10), keďže EFSA pri predpoklade toxicity troch metabolitov v podzemných vodách vychádzal zo svojho vlastného návrhu klasifikácie rizík FPS,

                           —

                           žalobcovia tvrdia, že napadnuté nariadenie bolo prijaté v rozpore s predpismi práva Únie o testovaní na zvieratách obsiahnutých v nariadení o prípravkoch na ochranu rastlín (1107/2009) a smernici o testovaní na zvieratách (2010/63), keďže EFSA konštatoval nedostatok informácií pre ďalšie štúdie genotoxicity bez náležitého zohľadnenia všetkých dôkazov a napriek neexistencii preukázanej nutnosti ďalších testov.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že sa vychádzalo z nových a nepodložených pokynov v rozpore so zásadou právnej istoty, právom na obhajobu a niekoľkými ustanoveniami práva Únie:

                           —

                           žalobcovia tvrdia, že napadnuté nariadenie bolo prijaté v rozpore so zásadou právnej istoty, právom žiadateľa o obnovenie na obhajobu, ako aj s niekoľkými ustanoveniami práva Únie, keďže EFSA uskutočnil posúdenie genotoxicity dvoch metabolitov FPS na základe nových a neschválených vedeckých stanovísk, ktoré sa teraz preskúmavajú, čo ho viedlo k umelému konštatovaniu nedostatku informácií v spise týkajúcom sa obnovenia, pričom žalobcom nebolo umožnené k tomuto posúdeniu zaujať stanovisko.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na absencii kompletného posúdenia rizík v rozpore s právom na obhajobu a niekoľkými ustanoveniami práva Únie:

                           —

                           žalobcovia tvrdia, že napadnuté nariadenie bolo prijaté v rozpore s právom žiadateľa o obnovenie na obhajobu a s niekoľkými ustanoveniami práva Únie, keďže Komisia pri rozhodnutí o zákaze FPS vychádzala výhradne zo záverov EFSA bez zohľadnenia všetkých vedeckých údajov podopierajúcich bezpečnosť FPS, predovšetkým doplňujúcich štúdií uskutočnených dobrovoľne žiadateľom o obnovenie v reakcii na údajný nedostatok dát a obavy uvádzané zo strany EFSA, ako aj hodnotenia spravodajského členského štátu a komentárov ostatných členských štátov počas preskúmania obnovenia.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality:

                           —

                           žalobcovia tvrdia, že napadnuté nariadenie je zjavne neprimerané k celkovému bezpečnostnému profilu FPS a že Komisia mohla na údajné obavy, na ktorých je napadnuté nariadenie založené, reagovať menej obmedzujúcimi opatreniami neobsahujúcimi zákaz používania FPS, napríklad použitím postupu týkajúceho sa potvrdzujúcich informácií stanoveného v článku 6 písm. f) nariadenia o prípravkoch na ochranu rastlín (1107/2009) alebo opatreniami na zmiernenie rizika prijatými na vnútroštátnej úrovni členskými štátmi Únie.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení zásady nediskriminácie:

                           —

                           žalobcovia tvrdia, že Komisia porušila zásadu nediskriminácie tým, že vo svojej predchádzajúcej praxi reagovala na údajné obavy, na ktorých je napadnuté nariadenie založené, vždy menej obmedzujúcimi opatreniami. Komisia pritom doposiaľ nikdy takými obavami neodôvodnila úplný zákaz používania látky.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení zásad riadnej správy vecí verejných a legitímnej dôvery spoločnosti DuPont:

                           —

                           žalobcovia tvrdia, že Komisia neuskutočnila postup preskúmania FPS tak, ako mala, v dôsledku čoho musela DuPont investovať značné zdroje do prípravy vedeckých spisov, ktoré sa v konečnom dôsledku ukázali byť úplne zbytočné, keďže Komisia nečakane zmenila svoje stanovisko k niektorým obavám. Okrem toho žalobcovia tvrdia, že napadnuté nariadenie ohrozuje dosiahnutie cieľov politiky hospodárskej súťaže, ktoré sú základom útlmu oblasti FPS, ktorý sama Komisia uložila spoločnosti Dow/DuPont v rámci zabránenia vytvorenia dominantného postavenia na trhu EHP s herbicidmi pre obilniny. Tento nesprávny postup preskúmania FPS predstavuje porušenie povinnosti starostlivosti a zásad riadnej správy vecí verejných a legitímnej dôvery spoločnosti DuPont zo strany Komisie.

      (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/1496 z 23. augusta 2017 o neobnovení schválenia účinnej látky DPX KE 459 (flupyrsulfurón-metyl) v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zmene vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 540/2011 (Ú. v. EÚ L 218, 2017, s. 7).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 z 21. októbra 2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zrušení smerníc Rady 79/117/EHS a 91/414/EHS (Ú. v. EÚ L 309, 2009, s. 1).

      (3)  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 1141/2010 zo 7. decembra 2010, ktorým sa ustanovuje postup na obnovenie zaradenia druhej skupiny účinných látok do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS a vytvára zoznam takýchto látok (Ú. v. EÚ L 322, 2010, s. 10).

      (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 zo 16. decembra 2008 o klasifikácii, označovaní a balení látok a zmesí, o zmene, doplnení a zrušení smerníc 67/548/EHS a 1999/45/ES a o zmene a doplnení nariadenia (ES) č. 1907/2006 (Ú. v. EÚ L 353, 2008, s. 1).

      (5)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/63/EÚ z 22. septembra 2010 o ochrane zvierat používaných na vedecké účely (Ú. v. EÚ L 276, 2010, s. 33).


title: Vec T-769/17: Žaloba podaná 20. novembra 2017 – roelliroelli confectionery schweiz/EUIPO – Tanner (ALPRAUSCH)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/58

         Žaloba podaná 20. novembra 2017 – roelliroelli confectionery schweiz/EUIPO – Tanner (ALPRAUSCH)
   (Vec T-769/17)
   (2018/C 022/78)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: roelliroelli confectionery schweiz GmbH (St. Gallen, Švajčiarsko) (v zastúpení: S. Overhage a R. Böhm, Rechtsanwalte)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: André Tanner (Schindellegi, Švajčiarsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis slovnej ochrannej známky označujúci Európsku úniu „ALPRAUSCH“ č. 1 218 671.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 1. augusta 2017 vo veci R 1596/2016-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-678/17: Žaloba podaná 5. decembra 2017 – Európska komisia/Írsko

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/31

         Žaloba podaná 5. decembra 2017 – Európska komisia/Írsko
   (Vec C-678/17)
   (2018/C 022/43)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. J. Loewenthal, A. Bouchagiar, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Írsko

      Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               rozhodol, že tým, že Írsko v stanovenej lehote neprijalo všetky opatrenia nevyhnutné na vymoženie štátnej pomoci od spoločností Apple Sales International a Apple Operations Europe, ktorá bola článkom 1 rozhodnutia Komisie (EÚ) 2017/1283 z 30. augusta 2016 o štátnej pomoci SA.38373 (2014/C) (ex 2014/NN) (ex 2014/CP), ktorú poskytlo Írsko spoločnosti Apple… (1), vyhlásená za protiprávnu a nezlučiteľnú s vnútorným trhom, nesplnilo svoje povinnosti podľa článkov 2 a 3 tohto rozhodnutia, ako aj podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ,

               —

               uložil Írsku povinnosť nahradiť trovy konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa rozhodnutia Európskej komisie z 30. augusta 2016 vo veci SA.38373 Írsko malo protiprávnu a nezlučiteľnú štátnu pomoc poskytnutú spoločnostiam Apple Sales International (ďalej len „ASI“) a Apple Operations Europe (ďalej len „AOE“) vymôcť do štyroch mesiacov. Pomoc vyplývala z dvoch rozhodnutí v oblasti daní, ktoré Írsko vydalo v prospech ASI a AOE 29. januára 1991 a 23. mája 2007 a ktorými sa týmto spoločnostiam umožnilo stanoviť ich daňovú povinnosť týkajúcu sa právnických osôb v Írsku na ročnom základe do roku 2014.
   Írsko nevymohlo štátnu pomoc do štyroch mesiacov od oznámenia rozhodnutia Komisie, ako bolo povinné. Ďalej Írsko stále neprijalo všetky opatrenia nevyhnutné na vykonanie rozhodnutia Komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ L 187, 2017, s. 1.


title: Vec T-727/17: Žaloba podaná 26. októbra 2017 – PP a i./ESVČ

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/45

         Žaloba podaná 26. októbra 2017 – PP a i./ESVČ
   (Vec T-727/17)
   (2018/C 022/61)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: PP, PQ a UQ (v zastúpení: N. de Montigny, advokát)

      Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               rozhodol a vyhlásil, že

                           —

                           zrušuje prehľady výpočtu miezd žalobcov z 3. februára, 6. februára a 20. marca 2017, ktoré im poskytlo emailom personálne oddelenie ESVČ, ako aj, pokiaľ je to potrebné, výplatné pásky, prostredníctvom ktorých im bolo priznané vyplácanie príspevku na vzdelanie pre ich deti;

                           —

                           a napokon, pokiaľ je to potrebné, zrušil rozhodnutie menovacieho orgánu vo forme emailu z 15. decembra 2016, ktorým boli informovaní o tom,

                                       —

                                       že žiadosti o náhradu školného nad rámec hornej hranice príspevku na vzdelanie typu B za školský rok 2016/2017 sa vyhovuje, a

                                       —

                                       že nijaká suma nad rámec hornej hranice nemôže v nijakom prípade presiahnuť 9 704,16 eura;

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na námietke nezákonnosti, keďže rozhodnutie prijaté žalovanou o stanovení hornej hranice náhrady školného nad rámec hornej hranice stanovenej služobným poriadkom, ktoré je napadnuté v tejto veci, ako aj oznámenie z 15. apríla 2016, z ktorého žalovaná vychádzala, a tiež Guidelines porušujú Služobný poriadok úradníkov Európskej únie a jeho Prílohu X.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nezákonnosti individuálneho rozhodnutia vzhľadom na tieto výhrady:

                           —

                           porušenie zásad predvídateľnosti, legitímnej dôvery a právnej istoty a porušenie zásady riadnej správy vecí verejných, ako aj nadobudnutých práv;

                           —

                           porušenie práva na rodinu a práva na vzdelanie;

                           —

                           porušenie zásad rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie;

                           —

                           nezváženie protichodných záujmov a nedodržanie zásady proporcionality prijatého opatrenia.


title: Vec C-551/17 P: Odvolanie podané 19. septembra 2017: Ukrajina proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 19. júla 2017 vo veci T-348/14 DEP, Janukovyč/Rada

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/18

         Odvolanie podané 19. septembra 2017: Ukrajina proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 19. júla 2017 vo veci T-348/14 DEP, Janukovyč/Rada
   (Vec C-551/17 P)
   (2018/C 022/26)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Ukrajina (v zastúpení: M. Kostytska, Advocate)

      Ďalší účastníci konania: Oleksandr Viktorovyč Janukovyč, Rada Európskej únie, Európska komisia
   Súdny dvor (desiata komora) uznesením z 23. novembra 2017 rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec C-658/15: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 16. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Holandsko) – Robeco Hollands Bezit NV a i./Stichting Autoriteit Financiële Markten (AFM) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2004/39/ES — Trhy s finančnými nástrojmi — Článok 4 ods. 1 bod 14 — Pojem „regulovaný trh“ — Pôsobnosť — Systém, na ktorom sa zúčastňujú na jednej strane makléri zastupujúci investorov a na druhej strane agenti „open-end“ investičných spoločností, ktorí majú povinnosť plniť pokyny týkajúce sa ich fondov)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/3

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 16. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Holandsko) – Robeco Hollands Bezit NV a i./Stichting Autoriteit Financiële Markten (AFM)
   (Vec C-658/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2004/39/ES - Trhy s finančnými nástrojmi - Článok 4 ods. 1 bod 14 - Pojem „regulovaný trh“ - Pôsobnosť - Systém, na ktorom sa zúčastňujú na jednej strane makléri zastupujúci investorov a na druhej strane agenti „open-end“ investičných spoločností, ktorí majú povinnosť plniť pokyny týkajúce sa ich fondov))
   (2018/C 022/04)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Robeco Hollands Bezit NV, Robeco Duurzaam Aandelen NV, Robeco Safe Mix NV, Robeco Solid Mix NV, Robeco Balanced Mix NV, Robeco Growth Mix NV, Robeco Life Cycle Funds NV, Robeco Afrika Fonds NV, Robeco Global Stars Equities, Robeco All Strategy Euro Bonds, Robeco High Yield Bonds, Robeco Property Equities

      Žalovaný: Stichting Autoriteit Financiële Markten (AFM)

      Výrok rozsudku

   Článok 4 ods. 1 bod 14 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 o trhoch s finančnými nástrojmi, o zmene a doplnení smerníc Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení smernice Rady 93/22/EHS sa má vykladať v tom zmysle, že na systém obchodovania, v rámci ktorého viacerí agenti fondov zastupujú „open-end“ investičné spoločnosti a viacerí makléri zastupujú investorov a ktorého jedinou úlohou je napomáhať týmto investičným spoločnostiam pri ich povinnosti plniť pokyny na nákup a predaj podielov zadané uvedenými investormi, sa vzťahuje pojem „regulovaný trh“ v zmysle tohto ustanovenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 98, 14.3.2016.


title: Vec C-577/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 2. októbra 2017 – Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 2. októbra 2017 – Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl
   (Vec C-577/17)
   (2018/C 022/27)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

      Účastníci konania: Clinton Osas Alake alias Klenti Solim, Cynthia Nomamidobo, mj. Prince Nomamidobo

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže dožiadaný – a podľa kritérií kapitoly III nariadenia Dublin III (1) zodpovedný – členský štát platne vyhovieť dožiadaniu o prijatie späť podľa článku 23 ods. 1 tohto nariadenia ešte aj vtedy, keď už uplynula lehota stanovená na odpoveď v článku 25 ods. 1 tohto nariadenia a dožiadaný členský štát predtým dožiadanie o prijatie späť už v stanovenej lehote zamietol, ako aj v stanovenej lehote zamietol žiadosť o opätovné preskúmanie opierajúcu sa o článok 5 ods. 2 vykonávacieho nariadenia (2)?
               V prípade, že na prvú otázku treba odpovedať záporne:
               Je žiadajúci členský štát, v ktorom bola podaná nová žiadosť, v dôsledku toho, že členský štát, ktorý je podľa kritérií kapitoly III nariadenia Dublin III zodpovedný, zamietol dožiadanie o prijatie späť, povinný túto žiadosť preskúmať, aby sa zabezpečilo, že sa uskutoční preskúmanie žiadosti podľa článku 3 ods. 1 nariadenia Dublin III členským štátom?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov (Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 31).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1560/2003 z 2. septembra 2003, ktoré ustanovuje podrobné pravidlá na uplatňovanie nariadenia Rady (ES) č. 343/2003 ustanovujúceho kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o azyl podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny v jednom z členských štátov (Ú. v. EÚ L 222, 2003, s. 3; Mim. vyd. 19/006, s. 200).


title: Vec C-671/15: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – Président de l’Autorité de la concurrence/Association des producteurs vendeurs d’endives (APVE) a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločná poľnohospodárska politika — Článok 42 ZFEÚ — Nariadenie (ES) č. 2200/96 — Nariadenie (ES) č. 1182/2007 — Nariadenie (ES) č. 1234/2007 — Protisúťažné postupy — Článok 101 ZFEÚ — Nariadenie č. 26 — Nariadenie (ES) č. 1184/2006 — Organizácie výrobcov — Združenia organizácií výrobcov — Úlohy týchto organizácií a združení — Postup spočívajúci v určovaní minimálnych predajných cien — Postup spočívajúci v zosúladení týkajúcom sa množstiev uvedených na trh — Postup spočívajúci vo výmene strategických informácií — Francúzsky trh s čakankou)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/4

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. novembra 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – Président de l’Autorité de la concurrence/Association des producteurs vendeurs d’endives (APVE) a i.
   (Vec C-671/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločná poľnohospodárska politika - Článok 42 ZFEÚ - Nariadenie (ES) č. 2200/96 - Nariadenie (ES) č. 1182/2007 - Nariadenie (ES) č. 1234/2007 - Protisúťažné postupy - Článok 101 ZFEÚ - Nariadenie č. 26 - Nariadenie (ES) č. 1184/2006 - Organizácie výrobcov - Združenia organizácií výrobcov - Úlohy týchto organizácií a združení - Postup spočívajúci v určovaní minimálnych predajných cien - Postup spočívajúci v zosúladení týkajúcom sa množstiev uvedených na trh - Postup spočívajúci vo výmene strategických informácií - Francúzsky trh s čakankou))
   (2018/C 022/05)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Président de l’Autorité de la concurrence

      Žalovaní: Association des producteurs vendeurs d’endives (APVE), Comité économique régional agricole fruits et légumes de Bretagne (Cerafel), Fraileg SARL, Prim’Santerre SARL, Union des endiviers, predtým Fédération nationale des producteurs d’endives (FNPE), Soleil du Nord SARL, Comité économique fruits et légumes du Nord de la France (Celfnord), Association des producteurs d’endives de France (APEF), Section nationale de l’endive (SNE), Fédération du commerce de l’endive (FCE), France endives société coopérative agricole, Cambrésis Artois-Picardie endives (CAP’Endives) société coopérative agricole, Marché de Phalempin société coopérative agricole, Primacoop société coopérative agricole, Coopérative agricole du marais audomarois (Sipema), Valois-Fruits union de sociétés coopératives agricoles, Groupe Perle du Nord, Ministre de l’Économie, de l’Industrie et du Numérique

      Výrok rozsudku

   Článok 101 ZFEÚ, v spojení s článkom 2 nariadenia Rady č. 26 zo 4. apríla 1962 uplatňujúce[ho] určité pravidlá hospodárskej súťaže vo výrobe a obchode s poľnohospodárskymi produktmi, článkom 11 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 2200/96 z 28. októbra 1996 o spoločnej organizácii trhu s ovocím a zeleninou, článkom 2 nariadenia Rady (ES) č. 1184/2006 z 24. júla 2006, ktorým sa uplatňujú určité pravidlá hospodárskej súťaže na produkciu poľnohospodárskych výrobkov a obchodovanie s nimi, zmeneného nariadením Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007, článkom 3 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1182/2007 z 26. septembra 2007, ktorým sa stanovujú osobitné pravidlá pre sektor ovocia a zeleniny a menia a dopĺňajú smernice 2001/112/ES a 2001/113/ES a nariadenia (EHS) č. 827/68, (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96, (ES) č. 2826/2000, (ES) č. 1782/2003 a (ES) č. 318/2006 a zrušuje nariadenie (ES) č. 2202/96, ako aj článkom 122 prvým odsekom a článkami 175 a 176 nariadenia č. 1234/2007, zmeneného nariadením Rady (ES) č. 491/2009 z 25. mája 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že:

               —

               postupy spočívajúce v spoločnom určovaní minimálnej predajnej ceny, zosúladení týkajúcom sa množstiev uvedených na trh alebo výmene strategických informácií, o aké ide vo veci samej, nemôžu byť vyňaté z pôsobnosti zákazu kartelov stanoveného v článku 101 ods. 1 ZFEÚ, ak sú dohodnuté medzi rôznymi organizáciami výrobcov alebo združeniami organizácií výrobcov, ako aj so subjektmi, ktoré neboli uznané členským štátom na účely plnenia cieľa stanoveného normotvorcom Európskej únie v rámci spoločnej organizácie dotknutého trhu, akými sú profesijné organizácie, ktoré nemajú postavenie organizácie výrobcov, združenia organizácie výrobcov alebo medziodvetvovej organizácie v zmysle právnej úpravy Európskej únie, a

               —

               postupy spočívajúce v zosúladení týkajúcom sa cien alebo množstiev uvedených na trh alebo výmene strategických informácií, o aké ide vo veci samej, môžu byť vyňaté z pôsobnosti zákazu kartelov stanoveného v článku 101 ods. 1 ZFEÚ, ak sú dohodnuté medzi členmi tej istej organizácie výrobcov alebo toho istého združenia organizácií výrobcov, ktoré boli uznané členským štátom, a sú striktne nevyhnutné na plnenie cieľa alebo cieľov určených dotknutej organizácii výrobcov alebo dotknutému združeniu organizácií výrobcov v súlade s právnou úpravou Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 90, 7.3.2016.


title: Vec T-772/17: Žaloba podaná 27. novembra 2017 – Café del Mar a i./EUIPO – Guiral Broto (Café del Mar)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/59

         Žaloba podaná 27. novembra 2017 – Café del Mar a i./EUIPO – Guiral Broto (Café del Mar)
   (Vec T-772/17)
   (2018/C 022/79)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Café del Mar SC (Sant Antoni de Portmany, Španielsko), José Les Viamonte (Sant Antoni de Portmany) a Carlos Andrea González (Sant Antoni de Portmany) (v zastúpení: F. Miazzetto a J. L. Gracia Albero, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Ramón Guiral Broto (Marbella, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovné prvky „Café del Mar“ – ochranná známka Európskej únie č. 2 090 520.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 4. septembra 2017 vo veci R 1540/2015-5.

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               určil, že obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovné prvky „Café del Mar“ č. 2 090 520 je neplatná,

               —

               rozhodol, že trovy tohto konania budú hradené žalovaným a trovy námietkového konania a konania pred odvolacími senátmi EUIPO budú hradené majiteľom ochrannej známky, ktorej neplatnosť sa navrhuje.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 52 ods. 1 písm. b) a článku 53 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 2017/1001.


title: Vec T-728/17: Žaloba podaná 24. októbra 2017 – Marinvest a Porting/Komisia

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/46

         Žaloba podaná 24. októbra 2017 – Marinvest a Porting/Komisia
   (Vec T-728/17)
   (2018/C 022/62)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Marinvest d.o.o. (Izola-Isola, Slovinsko) a Porting d.o.o. (Izola-Isola) (v zastúpení: G. Cecovini Amigoni a L. Daniele, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 27. júla 2017, K(2017) 5049 final (Štátna pomoc SA.45220 (2016/FC) – Slovinsko – Údajná pomoc v prospech Komunala Izola d.o.o.), ktoré bolo oznámené spoločnostiam Marinvest a Porting 16. augusta 2017,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba bola podaná proti rozhodnutiu Európskej komisie z 27. júla 2017, K(2017) 5049 final (Štátna pomoc SA.45220 (2016/FC) – Slovinsko – Údajná pomoc v prospech Komunala Izola d.o.o.), ktoré bolo oznámené spoločnostiam Marinvest a Porting 16. augusta 2017.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení práva byť vypočutým, keďže v napadnutom rozhodnutí boli použité úplne nové dôvody, ktoré Komisia neuviedla vo výzve na predloženie pripomienok, na porušení základného práva riadnej správy vecí verejných stanoveného v článku 41 Charty, na porušení všeobecnej zásady kontradiktórnosti a porušení článku 24 ods. 2 nariadenia 2015/1589.

                           —

                           Odchylne od pôvodného znenia článku 20 ods. 2 nariadenia č. 659/1999, článok 24 ods. 2 nariadenia 2015/1589 priznáva zúčastneným stranám (ktoré podali sťažnosť) právo predložiť pripomienky už v štádiu predbežného vyšetrovania. Článok 24 ods. 2 je konkrétnym uplatnením základného práva nariadnu správu vecí verejných stanoveného v článku 41 Charty a všeobecnej zásady kontradiktórnosti.

                           —

                           V tejto veci došlo k závažnému porušeniu práv spoločností Marinvest a Porting zaručených článkom 24 ods. 2. Je pravdou, že Komisia listom zo 14. februára 2017 vyzvala sťažovateľky k predloženiu pripomienok a že spoločnosti Marinvest a Porting vyjadrili svoj postoj k predbežnému hodnoteniu obsiahnutom v tomto liste. Komisia však následne založila konečné napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu na dôvodoch, ktoré v liste zo 14. februára 2017 neboli uvedené a sťažovatelia sa k nim nemohli vyjadriť.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení práva byť vypočutým vyplývajúceho z odmietnutia prístupu k spisu a možnosti byť vypočutým pred prijatím končeného rozhodnutia, na porušení základného práva na riadnu správu vecí verejných uvedeného v článku 41 Charty, na porušení všeobecnej zásady kontradiktórnosti, na porušení článku 24 ods. 2 nariadenia 2015/1589 a na nedostatočnom odôvodnení v prejednávanej veci.

                           —

                           Sťažovatelia požiadali o prístup k dokumentom predloženým Komisii slovinskými úradmi a o stretnutie s úradníkmi Komisie na účely poskytnutia potrebných vysvetlení, najmä v súvislosti s vplyvom napadnutých opatrení na hospodársku súťaž a na obchod medzi členskými štátmi. Komisia prijala napadnuté rozhodnutie bez toho, aby predtým poslala požadované dokumenty a aby sa stretla so sťažovateľkami. Došlo tak k porušeniu článku 24 ods. 2 nariadenia 2015/1589 vykladaného v súlade s článkom 41 Charty a s všeobecnou zásadou kontradiktórnosti.

                           —

                           Možnosť sťažovateliek vyjadriť sa k predbežnému posúdeniu Komisie v zmysle článku 24 ods. 2 nevyhnutne predpokladá právo na prístup k spisu a právo požiadať Komisiu o stretnutie. Tieto práva sú vlastne v dôsledku toho istého základného práva úzko prepojené. V prejednávanej veci nebolo odopretie týchto práv odôvodnené.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na nesprávnom výklade pojmu štátna pomoc v súvislosti s požiadavkou ovplyvnenia cezhraničného obchodu, na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ, na porušení oznámenia Komisie pojmu štátna pomoc a na porušení všeobecnej zásady ochrany legitímnych očakávaní a na nedostatočnom odôvodnení v prejednávanej veci.

                           —

                           Podľa judikatúry Súdneho dvora a podľa oznámenia Komisie o pojme štátna pomoc, pomerne malá veľkosť podniku, ktorý je príjemcom tejto pomoci, a priori nevylučuje možnosť, že môže byť ovplyvnený obchod medzi členskými štátmi. Verejná podpora poskytnutá podniku, ktorý poskytuje služby len na miestnej alebo regionálnej úrovni a neposkytuje služby mimo svojho domovského štátu môže mať dopad na obchod medzi členskými štátmi, pokiaľ tieto služby môžu byť poskytované podnikmi z iných členských štátov (aj prostredníctvom práva usadiť sa) a táto možnosť nie je len hypotetická.

                           —

                           Komisia vôbec nezohľadnila skutočnosť, že spoločnosti Marinvest a Porting sú stopercentne kontrolované spoločnosťou Altan Prefabbricati so sídlom v Talianksu. Táto spoločnosť uskutočnila významnú investíciu do výstavby Marina d’Isola, ktorú teraz spravuje prostredníctvom svojich dcérskych spoločností, v rámci práva usadiť sa v zmysle článku 49 ZFEÚ.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na nesprávnom výklade pojmu štátna pomoc v súvislosti s požiadavkou ovplyvnenia cezhraničného obchodu, na nesprávnom zistení skutkových okolností a na skreslení skutkových okolností a na nedostatočnom odôvodnení v prejednávanej veci.

                           —

                           V napadnutom rozhodnutí Komisia vylúčila ovplyvnenie obchodu medzi členskými štátmi a zamerala sa najmä na skutočnosť, že služby ponúkané spoločnosťou Marina di Komunala Izola by nemohli prilákať potenciálnych zákazníkov služieb ponúkaných žalobkyňami.

                           —

                           Posúdenie skutkových okolností Komisiou je nesprávne. Vedľa turistického prístavu Marinvest a Porting je ešte ďalšie zariadenie, ktoré spravuje podnik, ktorému je poskytovaná štátna pomoc (Komunala Izola), poskytuje podobné služby s potenciálnou ponukou 505 kotvísk a ponúka ich prostredníctvom internetovej stránky aj v talianskom jazyku všetkým potenciálnym zákazníkom.


title: Vec T-101/15 a T-102/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. novembra 2017 – Red Bull/EUIPO – Optimum Mark (Kombinácia modrej a striebornej farby) [(„Ochranná známka Európskej únie — Konanie o neplatnosť — Ochranná známka Európskej únie tvorená kombináciou modrej a striebornej farby — Absolútny dôvod zamietnutia — Dostatočne jasné a presné grafické vyjadrenie — Potreba systematického usporiadania spájajúceho farby vopred určeným a ustáleným spôsobom — Legitímna dôvera — Článok 4 a článok 7 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 4 a článok 7 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“]

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/33

         Rozsudok Všeobecného súdu z 30. novembra 2017 – Red Bull/EUIPO – Optimum Mark (Kombinácia modrej a striebornej farby)
   (Vec T-101/15 a T-102/15) (1)

   ([(„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o neplatnosť - Ochranná známka Európskej únie tvorená kombináciou modrej a striebornej farby - Absolútny dôvod zamietnutia - Dostatočne jasné a presné grafické vyjadrenie - Potreba systematického usporiadania spájajúceho farby vopred určeným a ustáleným spôsobom - Legitímna dôvera - Článok 4 a článok 7 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 4 a článok 7 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001)“])
   (2018/C 022/44)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Rakúsko) (v zastúpení: A. Renck, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Marques (Leicester, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: pôvodne R. Mallinson a F. Delord, neskôr R. Mallinson, solicitors)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Optimum Mark sp. z o.o. (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: R. Skubisz, M. Mazurek, J. Dudzik et E. Jaroszyńska-Kozłowska, advokáti)

      Predmet veci

   Dve žaloby podané proti dvom rozhodnutiam prvého odvolacieho senátu EUIPO z 2. decembra 2014 (vec R 2037/2013-1 a vec R 2036/2013-1), týkajúcim sa dvoch konaní o neplatnosť medzi Optimum Mark a Red Bull

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Red Bull GmbH je povinná nahradiť trovy konania, vrátane trov, ktoré vynaložil Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) a Optimum Mark sp. z o.o.

               3.

               Marques znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 138, 27.4.2015.


title: Vec C-589/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španielsko) 10. októbra 2017 – Prenatal S.A./Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (T.E.A.R.C.)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Cataluña (Španielsko) 10. októbra 2017 – Prenatal S.A./Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (T.E.A.R.C.)
   (Vec C-589/17)
   (2018/C 022/28)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Prenatal S.A.

      Žalovaný: Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (T.E.A.R.C.)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je rozhodnutie Komisie K(2008) 6317 v konečnom znení z 3. novembra 2008, ktorým sa určuje, že treba pristúpiť k dodatočnému vybratiu dovozného cla a že odpustenie tohto cla nie je odôvodnené osobitosťou situácie týkajúcej sa dovozu textilných výrobkov deklarovaných ako pochádzajúcich z Jamajky (vec REM 03/07), v rozpore s právom Únie, najmä s článkom 220 ods. 2 písm. b) a článkom 239 Colného kódexu Spoločenstva?

               2.

               Ak Komisia po podaní žiadosti o odpustenie cla oznámi rozhodnutie, podľa ktorého sa vec zo skutkového a právneho hľadiska podobá inej skoršej veci, o ktorej Komisia už rozhodla, alebo rozhodnutie, podľa ktorého prebieha konanie týkajúce sa podobnej veci, má sa niektoré z týchto rozhodnutí považovať za akt s právnym obsahom, ktorým sú viazané orgány členského štátu, v ktorom sa podá žiadosť o odpustenie cla, a preto ho môže žiadateľ o odpustenie [článok 239 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (1)] alebo nevybratie [článok 220 ods. 2 písm. b) uvedeného Colného kódexu Spoločenstva] cla napadnúť žalobou?

               3.

               V prípade, ak sa uvedené rozhodnutie nepovažuje za rozhodnutie Komisie so záväzným právnym obsahom, prináleží vnútroštátnym orgánom posúdiť, či je daný prípad zo skutkového a právneho hľadiska podobný?

               4.

               V prípade kladnej odpovede, ak sa uskutočnilo také preskúmanie a dospelo sa k záveru, že nejde o podobné prípady, treba uplatniť článok 905 ods. 1 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (2), a preto musí Komisia vydať rozhodnutie s právnym obsahom, ktorým sú tieto vnútroštátne orgány viazané?

      (1)  Ú. v. ES L 302, 1992, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307

      (2)  Ú. v. ES L 253, 1993, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3


title: Vec T-731/17: Žaloba podaná 30. októbra 2017 – Escribà Serra a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/48

         Žaloba podaná 30. októbra 2017 – Escribà Serra a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
   (Vec T-731/17)
   (2018/C 022/63)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Juan Escribà Serra (Girona, Španielsko) a ďalších 8 žalobcov (v zastúpení: R. Vallina Hoset a A. Lois Perreau de Pinninck, advokáti)

      Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               konštatoval mimozmluvnú zodpovednosť Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií a uložil jej povinnosť zaplatiť náhradu škody spôsobenú žalobcom v dôsledku konaní a opomenutí, ktoré spôsobili úplnú stratu investícií v dlhopisoch Banco Popular Español, S.A.,

               —

               uložil Jednotnej rade pre riešenie krízových situácií povinnosť: zaplatiť nasledujúcim žalobcom sumu 1 726 504 eur z titulu náhrady spôsobenej škody („vymáhaná suma“), konkrétne takto:

                           —

                           Ramón Romaguera Amat: 1 071 602,94 eura;

                           —

                           Cerámica Puigdemont: 260 437,16 eura;

                           —

                           Maria Dolors Guell Parnau: 52 524,35 eura;

                           —

                           Enrique Escribà Nadal: 70 838,57 eura;

                           —

                           Joan Escribà Serra a Maria Dolors Nadal Casaponsa: 151 796,93 eura;

                           —

                           Laia Escribà Nadal a Maria Dolors Nadal Casaponsa: 25 299,49 eura;

                           —

                           José Sabater Comas a Ma Inmaculada Urgellés Bosch: 94 004,56 eura;

               —

               zvýšil vymáhanú sumu o kompenzačné úroky splatné od 7. júna 2017 do okamihu vyhlásenia rozsudku, ktorým sa rozhodne v tejto veci,

               —

               zvýšil vymáhanú sumu o príslušné úroky z omeškania splatné od okamihu vyhlásenia rozsudku do úplného zaplatenia vymáhanej sumy, s úrokovou sadzbou stanovenou ECB pre hlavné operácie refinancovania, zvýšenou o dva percentuálne body,

               —

               zaviazal Jednotnú radu pre riešenie krízových situácií na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia v tejto veci sú podobné dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedeným vo veci T-659/17, Vallina Fonseca/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií.


title: Vec C-691/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (šiestej komora) z 22. novembra 2017 – Európska komisia/Bilbaína de Alquitranes, SA a i. (Odvolanie — Životné prostredie — Nariadenie (ES) č. 1272/2008 — Klasifikácia, označovanie a balenie určitých látok a zmesí — Nariadenie (EÚ) č. 944/2013 — Klasifikácia smoly z vysokoteplotného uhoľného dechtu — Kategórie akútna vodná toxicita (H400) a chronická vodná toxicita (H410) — Povinnosť náležitej starostlivosti — Zjavne nesprávne posúdenie)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/5

         Rozsudok Súdneho dvora (šiestej komora) z 22. novembra 2017 – Európska komisia/Bilbaína de Alquitranes, SA a i.
   (Vec C-691/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Životné prostredie - Nariadenie (ES) č. 1272/2008 - Klasifikácia, označovanie a balenie určitých látok a zmesí - Nariadenie (EÚ) č. 944/2013 - Klasifikácia smoly z vysokoteplotného uhoľného dechtu - Kategórie akútna vodná toxicita (H400) a chronická vodná toxicita (H410) - Povinnosť náležitej starostlivosti - Zjavne nesprávne posúdenie))
   (2018/C 022/06)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: K. Talabér-Ritz et P.J. Loewenthal, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Bilbaína de Alquitranes, SA, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Koppers Netherlands BV, Rütgers basic aromatics GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland Sp. z o.o., Bawtry Carbon International Ltd, Grupo Ferroatlántica, SA, SGL Carbon GmbH, SGL Carbon GmbH, SGL Carbon, SGL Carbon, SA, SGL Carbon Polska S.A., ThyssenKrupp Steel Europe AG, Tokai erftcarbon GmbH (v zastúpení: K. Van Maldegem, C. Mereu a M. Grunchard, avocats a P. Sellar, advocate), Európska chemická agentúra (v zastúpení: N. Herbatschek, W. Broere a M. Heikkilä, splnomocnení zástupcovia), GrafTech Iberica, SL (v zastúpení: C. Mereu, K. Van Maldegem, a M. Grunchard, avocats a P. Sellar, advocate)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú odvolatelkyňu: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: C. Thorning a M. N. Lyshøj, splnomocnení zástupcovia), Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze, J. Möller a R. Kanitz, splnomocnení zástupcovia), Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. Bulterman, C. S. Schillemans a J. Langer, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Bilbaína de Alquitranes SA, Deza a.s., Industrial Química del Nalón SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Koppers Netherlands BV, Rütgers basic aromatics GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland sp. z o.o., Bawtry Carbon International Ltd, Grupo Ferroatlántica SA, SGL Carbon GmbH (Allemagne), SGL Carbon GmbH (Autriche), SGL Carbon, SGL Carbon SA, SGL Carbon Polska S.A., ThyssenKrupp Steel Europe AG a Tokai erftcarbon GmbH, vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia, v ktorom bolo vydané uznesenie podpredsedu Súdneho dvora zo 7. júla 2016, Komisia/Bilbaína de Alquitranes a i. (C-691/15 P–R, neuverejnené, EU:C:2016:597).

               3.

               Dánske kráľovstvo, Spolková republika Nemecko a Holandské kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

               4.

               GrafTech Iberica SL a Európska chemická agentúra znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 21.3.2016.


title: Vec T-31/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. novembra 2017 – adp Gauselmann/EUIPO (Juwel) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Juwel — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 2017/1001)“)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/33

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. novembra 2017 – adp Gauselmann/EUIPO (Juwel)
   (Vec T-31/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Juwel - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 2017/1001)“))
   (2018/C 022/45)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Nemecko) (v zastúpení: P. Koch Moreno, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Schifko a A. Söder, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 16. novembra 2016 (vec R 2571/2014-1) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia Juwel ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               adp Gauselmann GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 106, 21.3.2016.


title: Vec C-122/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. novembra 2017 – British Airways plc/Európska komisia (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh nákladnej leteckej dopravy — Rozhodnutie Komisie týkajúce sa zosúladeného postupu, pokiaľ ide o viaceré zložky cien za služby leteckej nákladnej prepravy — Vady odôvodnenia — Dôvod týkajúci sa verejného poriadku uplatnený ex offo súdom Európskej únie — Zákaz rozhodnúť ultra petita — Žalobné návrhy v prvostupňovom konaní na čiastočné zrušenie sporného rozhodnutia — Zákaz uložený Všeobecnému súdu Európskej únie vysloviť úplné zrušenie sporného rozhodnutia — Článok 47 Charty základných práv Európskej únie — Právo na účinný prostriedok nápravy)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/6

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. novembra 2017 – British Airways plc/Európska komisia
   (Vec C-122/16 P) (1)

   ((Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh nákladnej leteckej dopravy - Rozhodnutie Komisie týkajúce sa zosúladeného postupu, pokiaľ ide o viaceré zložky cien za služby leteckej nákladnej prepravy - Vady odôvodnenia - Dôvod týkajúci sa verejného poriadku uplatnený ex offo súdom Európskej únie - Zákaz rozhodnúť ultra petita - Žalobné návrhy v prvostupňovom konaní na čiastočné zrušenie sporného rozhodnutia - Zákaz uložený Všeobecnému súdu Európskej únie vysloviť úplné zrušenie sporného rozhodnutia - Článok 47 Charty základných práv Európskej únie - Právo na účinný prostriedok nápravy))
   (2018/C 022/07)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: British Airways plc (v zastúpení: J. Turner, QC, a R. O’Donoghue, barrister, v substitúcii A. Lyle-Smythe, solicitor)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: N. Khan a A. Dawes, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               British Airways plc je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 191, 30.5.2016.


title: Vec C-597/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Grondwettelijk Hof (Belgicko) 16. októbra 2017 – Belgisch Syndicaat van Chiropraxie a i.

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Grondwettelijk Hof (Belgicko) 16. októbra 2017 – Belgisch Syndicaat van Chiropraxie a i.
   (Vec C-597/17)
   (2018/C 022/29)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Grondwettelijk Hof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Belgisch Syndicaat van Chiropraxie, Bart Vandendries, Belgische Unie van Osteopaten a i., Plast.Surg. a i., Belgian Society for Private Clinics a i.

      Ďalší účastník konania: Ministerraad

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 132 ods. 1 písm. c) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) vykladať v tom zmysle, že pokiaľ ide o bežné, ako aj alternatívne postupy, podľa tohto ustanovenia je oslobodenie v ňom uvedené vyhradené pre osoby, ktoré podľa vnútroštátnych právnych predpisov o povolaniach v zdravotníctve vykonávajú lekárske alebo zdravotnícke povolanie v súlade s požiadavkami stanovenými v daných vnútroštátnych právnych predpisoch, a nevzťahuje sa na osoby, ktoré dané požiadavky nespĺňajú, ale sú členmi profesijného združenia chiropraktikov a osteopatov a spĺňajú požiadavky, ktoré stanovilo toto združenie?

               2.

               Majú sa článok 132 ods. 1 písm. b), c) a e), článok 134 a článok 98 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty v spojení s bodmi 3 a 4 prílohy III k tejto smernici, predovšetkým s ohľadom na zásadu daňovej neutrality, vykladať v tom zmysle,

                           a)

                           že bránia vnútroštátnemu ustanoveniu, ktoré stanovuje zníženú sadzbu dane z pridanej hodnoty, ktorá sa uplatní na farmaceutické výrobky a zdravotnícke pomôcky, ktoré sa podávajú pri zákroku alebo ošetrení terapeutickej povahy, zatiaľ čo farmaceutické výrobky a zdravotnícke pomôcky, ktoré sa podávajú pri zákroku alebo ošetrení výlučne estetického charakteru a sú s ním úzko spojené, podliehajú základnej sadzbe dane z pridanej hodnoty,

                           b)

                           alebo že povoľujú, resp. ustanovujú rovnaké zaobchádzanie s oboma uvedenými prípadmi?

               3.

               Prináleží Ústavnému súdu, aby na istý čas zachoval právne účinky ustanovení…, ktoré majú byť zrušené, alebo prípadne ustanovení, ktoré majú byť celkom alebo čiastočne zrušené v prípade, že z odpovede na prvú a druhú prejudiciálnu otázku vyplynie, že sú v rozpore s právom Európskej únie, aby sa tak zákonodarcovi umožnilo uviesť ich do súladu s týmto právom?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec T-773/17: Žaloba podaná 27. novembra 2017 – Café del Mar a i./EUIPO – Guiral Broto (Café del Mar)

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/60

         Žaloba podaná 27. novembra 2017 – Café del Mar a i./EUIPO – Guiral Broto (Café del Mar)
   (Vec T-773/17)
   (2018/C 022/80)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Café del Mar SC (Sant Antoni de Portmany, Španielsko), José Les Viamonte (Sant Antoni de Portmany) a Carlos Andrea González (Sant Antoni de Portmany) (v zastúpení: F. Miazzetto a J. L. Gracia Albero, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Ramón Guiral Broto (Marbella, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovné prvky „Café del Mar“ – ochranná známka Európskej únie č. 1 054 303.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 4. septembra 2017 vo veci R 1542/2015-5.

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               určil, že obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovné prvky „Café del Mar“ č. 1 054 303 je neplatná,

               —

               rozhodol, že trovy tohto konania budú hradené žalovaným a trovy námietkového konania a konania pred odvolacími senátmi EUIPO budú hradené majiteľom ochrannej známky, ktorej neplatnosť sa navrhuje.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 52 ods. 1 písm. b) a článku 53 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 2017/1001.


title: Vec T-738/17: Žaloba podaná 3. novembra 2017 – STIF-IDF/Komisia

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/49

         Žaloba podaná 3. novembra 2017 – STIF-IDF/Komisia
   (Vec T-738/17)
   (2018/C 022/65)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Syndicat Transport Île-de-France (STIF-IDF) (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: B. Le Bret a C. Rydzynski, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom vo svojom článku 3 označuje „príspevky C2 poskytnuté združením STIF v rámci zmluvy CT2“ za „neoprávnene vykonávanú schému pomoci“, ktorá je však zlučiteľná s vnútorným trhom,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ prostredníctvom napadnutého rozhodnutia v tomto konaní, konkrétne rozhodnutia Európskej komisie 2017/1470 z 2. februára 2017 o schéme pomoci SA.26763 2014/C (ex 2012/NN), ktorú Francúzsko poskytlo dopravným autobusovým podnikom v regióne Île-de-France (Ú. v. EÚ L 209, 2017, s. 24). Tohto porušenia sa mala dopustiť Komisia, keď príspevok C2 v rámci CT2 kvalifikovala ako štátnu pomoc, vychádzajúc z toho, že toto opatrenie poskytuje svojim príjemcom výhodu.
               Žalobkyňa sa okrem iného domnieva, že Komisia sa vo svojej analýze dopustila viacerých neprávnych právnych posúdení a viacerých nesprávnych posúdení, keď dospela k záveru, že v prejednávanej veci nie je naplnené štvrté kritérium podľa judikatúry Altmark.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nedostatočnom odôvodnení napadnutého rozhodnutia vo vzťahu k štvrtému kritériu judikatúry Altmark a existencii hospodárskej výhody.


title: Vec C-598/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof ’s-Hertogenbosch (Holandsko) 16. októbra 2017 – A-Fonds/Inspecteur van de Belastingsdienst

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof ’s-Hertogenbosch (Holandsko) 16. októbra 2017 – A-Fonds/Inspecteur van de Belastingsdienst
   (Vec C-598/17)
   (2018/C 022/30)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Gerechtshof ’s-Hertogenbosch

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: A-Fonds

      Žalovaný: Inspecteur van de Belastingdienst

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Považuje sa rozšírenie pôsobnosti existujúcej schémy pomoci v dôsledku úspešného uplatnenia práva na voľný pohyb kapitálu zdaniteľnou osobou podľa článku 56 Zmluvy o ES (teraz článok 63 ZFEÚ) za nové opatrenie pomoci vyplývajúce z úpravy existujúcej pomoci?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, vylučuje plnenie úloh vnútroštátneho súdu v súlade s článkom 108 ods. 3 ZFEÚ, aby sa zdaniteľnej osobe priznalo daňové zvýhodnenie, na ktoré si zdaniteľná osoba uplatňuje nárok v súlade s článkom 56 Zmluvy o ES (teraz článok 63 ZFEÚ) alebo je potrebné Komisii oznámiť plánované rozhodnutie súdu o priznaní tohto zvýhodnenia alebo je vnútroštátny súd povinný s ohľadom na svoju kontrolnú povinnosť vyplývajúcu z článku 108 ods. 3 ZFEÚ uplatniť iný postup alebo prijať iné opatrenia?