title: Vec C-425/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État (Belgicko) 26. septembra 2008 – Enviro Tech (Europe) Ltd/Belgické kráľovstvo

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d'État (Belgicko) 26. septembra 2008 – Enviro Tech (Europe) Ltd/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-425/08)
   (2008/C 327/21)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Conseil d'État
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Enviro Tech (Europe) Ltd

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo
   Prejudiciálne otázky
   Otázka 1:

               —

               Je smernica 2004/73/ES (1) v súlade s rámcovou smernicou 67/548/EHS (2), konkrétnejšie s jej prílohou V bodom A.9, ktorý stanovuje metódy určenia bodov vzplanutia, ak len na základe jediného testu vykonaného pri teplote – 10oC klasifikuje nPB ako veľmi horľavú látku (R11)?

               —

               Je smernica 2004/73/ES v súlade s rámcovou smernicou 67/548/EHS konkrétnejšie s jej prílohou VI bodom 4.2.3, ak klasifikuje nPB ako látku toxickú na reprodukciu kategórie 2 (R 60) na jednej strane bez preukázania pozorovaných toxických účinkov na zviera vo vhodných štúdiách, ktoré odôvodňujú domnienku, že vystavenie človeka pôsobeniu tejto látky môže mať toxické účinky na vývoj, a na druhej strane na základe testov, ktoré zistili toxické účinky len u zvierat, ktoré boli vystavené koncentrácii 250 PPM, teda koncentrácii jedenásťkrát vyššej ako je maximálna alebo štyridsaťkrát vyššej, ako je priemerná koncentrácia nPB, ktorej je vystavený človek pri manipulácii s výrobkom?

               —

               Je smernica 2004/73/ES v súlade s rámcovou smernicou 67/548/EHS, konkrétnejšie s jej prílohami V a VI, ak klasifikuje nPB ako veľmi horľavú látku (R11) a látku toxickú na reprodukciu kategórie 2 (R60) v mene zásady obozretnosti bez toho, aby boli dodržané metódy a kritériá stanovené v prílohách V a VI smernice 67/548/EHS?

               —

               Je smernica 2004/73/ES v súlade s rámcovou smernicou 67/548/EHS, ak klasifikuje nPB ako veľmi horľavú látku (R11) a látku toxickú na reprodukciu kategórie 2 (R60) na základe testov, ktoré sa líšia od testov vykonávaných na konkurenčných výrobkoch, najmä na chlórovaných halogénoch, a ktoré sú v rozpore so zásadou proporcionality?

         Otázka 2:

               —

               Bolo v prípade nesúladu smernice 2004/73/ES so smernicou 67/548/EHS Belgické kráľovstvo povinné zdržať sa prebratia takej klasifikácie nPB, aká vyplýva zo smernice 2004/73/ES, do vnútroštátneho práva, alebo dokonca sa od tejto klasifikácie odchýliť, aj keď podľa článku 2 smernice 2004/73/ES „členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 31. októbra 2005“?

      (1)  Smernica Komisie 2004/73/ES z 29. apríla 2004, ktorou sa po dvadsiatydeviatykrát technickému pokroku prispôsobuje smernica Rady 67/548/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok (Ú. v. EÚ L 152, s. 1; Mim. vyd. 13/003, s. 448).

      (2)  Smernica Rady 67/548/EHS z 27. júna 1967 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok (Ú. v. ES L 196, s. 1; Mim. vyd. 13/001, s. 27).


title: Vec T-521/14: Žaloba podaná 4. júla 2014 – Švédsko/Komisia

text:
               1.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 431/28

         Žaloba podaná 4. júla 2014 – Švédsko/Komisia
   (Vec T-521/14)
   (2014/C 431/50)
   Jazyk konania: švédčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Švédske kráľovstvo (v zastúpení: A. Falk a K. Sparrman, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               konštatoval, že Európska komisia porušila článok 5 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 528/2012 z 22. mája 2012 o sprístupnení biocídnych výrobkov na trh a ich používaní, keď neprijala delegované akty týkajúce sa špecifikácie odborných kritérií na určenie vlastností narušujúcich endokrinnú sústavu,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa článku 5 ods. 3 nariadenia o biocídnych výrobkoch (1) Komisia prijme delegované akty týkajúce sa špecifikácie odborných kritérií na určenie vlastností narušujúcich endokrinnú sústavu najneskôr do 13. decembra 2013. Žalobca uvádza, že Komisia neprijatím takýchto delegovaných aktov neprijala opatrenia, ktoré bola povinná prijať na základe tejto právnej úpravy. Žalobca požiadal Komisiu o prijatie delegovaných aktov v súlade s článkom 5 ods. 3 nariadenia o biocídnych výrobkoch, pričom sa ale podľa jeho názoru Komisia vo svojej odpovedi k tejto žiadosti nevyjadrila s určitosťou v zmysle druhého odseku článku 265 ZFEÚ. Žalobca tvrdí, že Komisia do okamihu podania žaloby neprijala opatrenia, ktorými by ukončila údajné neprijatie takéhoto aktu. Podľa žalobcu disponuje Komisia údajmi týkajúcimi sa špecifikácie odborných kritérií na určenie a uplatnenie vlastností narušujúcich endokrinnú sústavu, ktoré sa podľa druhého a tretieho pododseku článku 5 ods. 3 nariadenia o biocídnych výrobkoch musia uplatniť do okamihu prijatia Komisiou delegovaných aktov obsahujúcich kritériá látok narušujúcich endokrinnú sústavu.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 528/2012 z 22. mája 2012 o sprístupnení biocídnych výrobkov na trh a ich používaní (Ú. v. EÚ L 167, s. 1).


title: Vec T-756/15: Žaloba podaná 21. decembra 2015 – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft/ÚHVT – Fédération Internationale des Logis (T)

text:
               15.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 59/49

         Žaloba podaná 21. decembra 2015 – Tengelmann Warenhandelsgesellschaft/ÚHVT – Fédération Internationale des Logis (T)
   (Vec T-756/15)
   (2016/C 059/56)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tengelmann Warenhandelsgesellschaft KG (Mülheim an der Ruhr, Nemecko) (v zastúpení: H. Prange, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Fédération Internationale des Logis (Paríž, Francúzsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „T“ – prihláška č. 11 623 022.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 31. augusta 2015 vo veci R 2653/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a zmenil ho v tom zmysle, že námietku zamietne v plnom rozsahu,

               —

               uložil žalovanému a prípadne ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane trov konania v odvolacom konaní.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-140/09: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  10. júna 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Genova — Taliansko) — Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA/Presidenza del Consiglio dei Ministri (Štátna pomoc — Dotácie poskytnuté podniku námornej dopravy zabezpečujúcemu povinnosti verejnej služby — Vnútroštátny zákon upravujúci možnosť poskytnúť preddavky pred schválením dohody)

text:
               31.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/9

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 10. júna 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Genova — Taliansko) — Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA/Presidenza del Consiglio dei Ministri
   (Vec C-140/09) (1)

   (Štátna pomoc - Dotácie poskytnuté podniku námornej dopravy zabezpečujúcemu povinnosti verejnej služby - Vnútroštátny zákon upravujúci možnosť poskytnúť preddavky pred schválením dohody)
   2010/C 209/12
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Genova

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Fallimento Traghetti del Mediterraneo SpA

      Žalovaný: Presidenza del Consiglio dei Ministri

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale di Genova — Štátna pomoc — Zlučiteľnosť s článkami 86 až 88 ES vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá stanovuje možnosť poskytnutia štátnej pomoci podnikom námornej dopravy povereným výkonom služieb vo verejnom záujme bez toho, aby existovali dohody medzi podnikom a správnymi orgánmi a bez predchádzajúceho stanovenia takých presných a prísnych kritérií, ktoré by zabránili tomu, aby vyplácanie pomoci mohlo viesť k účinkom narúšajúcim hospodársku súťaž

      Výrok rozsudku

   Právo Únie sa má vykladať v tom zmysle, že dotácie poskytnuté za okolností, aké sú vo veci samej, podľa vnútroštátnej právnej úpravy upravujúcej zaplatenie preddavkov pred schválením dohody predstavujú štátnu pomoc, ak tieto dotácie môžu ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi a narušujú alebo môžu spôsobiť narušenie hospodárskej súťaže, čo musí preskúmať vnútroštátny súd.

      (1)  Ú. v. EÚ C 153, 4.7.2009.


title: Vec C-607/15 P: Odvolanie podané 18. novembra 2015: Magyar Bencés Kongregáció Pannonhalmi Főapátság proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 10. septembra 2015 vo veci T-453/14, Magyar Bencés Kongregáció Pannonhalmi Főapátság/Európsky parlament

text:
               4.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/15

         Odvolanie podané 18. novembra 2015: Magyar Bencés Kongregáció Pannonhalmi Főapátság proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 10. septembra 2015 vo veci T-453/14, Magyar Bencés Kongregáció Pannonhalmi Főapátság/Európsky parlament
   (Vec C-607/15 P)
   (2016/C 243/15)
   Jazyk konania: maďarčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Magyar Bencés Kongregáció Pannonhalmi Főapátság (v zastúpení: D. Sobor, ügyvéd)

      Ďalší účastník konania: Európsky parlament
   Súdny dvor Európskej únie (šiesta komora) uznesením zo 4. mája 2016 zamietol odvolanie a rozhodol, že odvolateľka znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec T-394/13: Žaloba podaná 2. augusta 2013 — Photo USA Electronic Graphic/Rada

text:
               21.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/22

         Žaloba podaná 2. augusta 2013 — Photo USA Electronic Graphic/Rada
   (Vec T-394/13)
   2013/C 274/37
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Photo USA Electronic Graphic, Inc. (Peking, Čína) (v zastúpení: K. Adamantopoulos, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 412/2013 z 13. mája 2013, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz keramického stolového a kuchynského riadu s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 131, s. 1), v rozsahu, v akom ukladá žalobkyni antidumpingové clo,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.
   Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia a Rada (ďalej len „inštitúcie“) sa dopustili zjavne nesprávneho posúdenia, keď zahrnuli jednoduché keramické hrnčeky potiahnuté polyesterom medzi výrobky, ktoré sú predmetom vyšetrovania.
   Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že priradením potiahnutých keramických hrnčekov medzi ostatný stolový a kuchynský riad inštitúcie nevykonali spravodlivé porovnanie a dopustili sa tak porušenia článku 2 ods. 10 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, s. 51) (ďalej len „základné nariadenie“).
   Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že inštitúcie porušili článok 3 ods. 7 základného nariadenia, keď nesprávne analyzovali účinky protikonkurenčných praktík vyšetrovaných Bundeskartellamt (nemecký orgán pre hospodársku súťaž) na situáciu priemyslu Únie. V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že inštitúcie sa dopustili zjavne nesprávneho posúdenia, keď dospeli k záveru, že protikonkurenčné praktiky nemajú vplyv na mikro- a makroekomické ukazovatele.
   Štvrtý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že inštitúcie porušili článok 3 ods. 2 základného nariadenia, keď nevykonali objektívne preskúmanie situácie priemyslu Únie. V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že inštitúcie sa dopustili zjavne nesprávneho posúdenia, keď dospeli k záveru, že protikorupčné praktiky nemajú vplyv na mikro- a makroekomické ukazovatele.


title: Vec T-160/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  15. októbra 2008 – Potamianos/Komisia ( Verejná služba — Dočasný zamestnanec — Neobnovenie zmluvy na dobu určitú )

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/23

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. októbra 2008 – Potamianos/Komisia
   (Vec T-160/04) (1)

   („Verejná služba - Dočasný zamestnanec - Neobnovenie zmluvy na dobu určitú“)
   (2008/C 313/41)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Gerasimos Potamianos (Grimbergen, Belgicko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Curral a H. Tserepa-Lacombe, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia orgánu oprávneného na uzatvorenie pracovnej zmluvy neobnoviť zmluvu dočasného zamestnanca žalobcu
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Gerasimos Potamianos a Komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 168, 26.6.2004.


title: Vec T-143/16: Žaloba podaná 4. apríla 2016 – Intesa Sanpaolo/EUIPO – Intesia Group Holding (INTESA)

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/39

         Žaloba podaná 4. apríla 2016 – Intesa Sanpaolo/EUIPO – Intesia Group Holding (INTESA)
   (Vec T-143/16)
   (2016/C 191/52)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Intesa Sanpaolo SpA (Turín, Taliansko) (v zastúpení: P. Pozzi a G. Ghisletti, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Intesia Group Holding GmbH (Böblingen, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „INTESA“ – ochranná známka Európskej únie č. 3 105 277.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 21. januára 2016 vo veci R 632/2015-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ďalším účastníkom konania povinnosť nahradiť trovy konania, ako aj trovy EUIPO súvisiace s návrhom na zrušenie a trovy odvolacieho konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 51 ods. 1 písm. a) a článku 52 ods. 2 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-178/14: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 5. marca 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf – Nemecko) – Vario Tek GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Colná únia a Spoločný colný sadzobník — Kombinovaná nomenklatúra — Colné zaradenie — Položka 8525 80 — Televízne kamery, digitálne fotoaparáty a kamkordéry — Podpoložky 8525 80 91 a 8525 80 99 — Videokamery zabudované do športových okuliarov — Funkcia „optické priblíženie“ — Záznam súborov pochádzajúcich z externých zdrojov)

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/21

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 5. marca 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf – Nemecko) – Vario Tek GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf
   (Vec C-178/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Colná únia a Spoločný colný sadzobník - Kombinovaná nomenklatúra - Colné zaradenie - Položka 8525 80 - Televízne kamery, digitálne fotoaparáty a kamkordéry - Podpoložky 8525 80 91 a 8525 80 99 - Videokamery zabudované do športových okuliarov - Funkcia „optické priblíženie“ - Záznam súborov pochádzajúcich z externých zdrojov))
   (2015/C 138/28)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Vario Tek GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Düsseldorf

      Výrok rozsudku

               1.

               Kombinovaná nomenklatúra nachádzajúca sa v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku v znení vyplývajúcom z nariadenia Komisie (EÚ) č. 1006/2011 z 27. septembra 2011 sa má vykladať v tom zmysle, že skutočnosť, že také videokamery zabudované do športových okuliarov, o aké ide v konaní vo veci samej, nemajú funkciu „optické priblíženie“, nebráni zaradeniu uvedených okuliarov do podpoložiek 8525 80 91 a 8525 80 99 tejto nomenklatúry.

               2.

               Kombinovaná nomenklatúra nachádzajúca sa v prílohe I nariadenia č. 2658/87 v znení vyplývajúcom z nariadenia č. 1006/2011 sa má vykladať v tom zmysle, že skutočnosť, že také videokamery zabudované do športových okuliarov, o aké ide v konaní vo veci samej, ponúkajú možnosť zaznamenať a uložiť video alebo audio súbory pochádzajúce z externých zdrojov na vymeniteľné záznamové médium, bráni ich zaradeniu do podpoložky 8525 80 91 tejto nomenklatúry, pokiaľ tento záznam možno uskutočniť samostatne a nezávisle od externých materiálov alebo softvérov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 14.7.2014.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. marca 2005 vo veci T-362/03: Antonio Milano proti Komisii Európskych spoločenstiev (Verejná služba — Prijímanie do zamestnania — Výberové konanie — Zamietnutie prijatia — Žaloba o neplatnosť a náhradu škody)

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/27

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   zo 17. marca 2005
   vo veci T-362/03: Antonio Milano proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Verejná služba - Prijímanie do zamestnania - Výberové konanie - Zamietnutie prijatia - Žaloba o neplatnosť a náhradu škody)
   (2005/C 132/49)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci T-362/03, Antonio Milano, bydliskom v Isernia (Taliansko), v zastúpení: S. Scarano, advokát, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: J. Curall, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je zrušenie rozhodnutia o vyradení žalobcu zo všeobecného výberového konania COM/A/4/02 na vytvorenie zoznamu osôb spôsobilých vykonávať funkciu vedúceho zastúpenia (platová trieda A3) v Ríme a návrh na zaviazanie žalovanej na náhradu spôsobenej škody, Súd prvého stupňa (tretia komora), v zložení: predseda komory M. Jaeger, sudcovia J. Azizi a E. Cremona, tajomník: J. Palacio González, hlavný referent, vyhlásil dňa 17. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Žaloba sa zmieta.

               2)

               Každý účastník znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 304, 13.12.2003


title: Vec T-436/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 11. marca 2016 – Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi a Negro Daniele/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Poľnohospodárstvo — Ochrana pred organizmami škodlivými pre rastliny — Opatrenia proti zavlečeniu baktérie Xylella fastidiosa do Únie a jej rozšíreniu na jej území — Regulačný akt, ktorý neobsahuje vykonávacie opatrenia — Neexistencia osobnej dotknutosti — Návrh na zmenu žalobných návrhov — Neprípustnosť“)

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/45

         Uznesenie Všeobecného súdu z 11. marca 2016 – Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi a Negro Daniele/Komisia
   (Vec T-436/15) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Poľnohospodárstvo - Ochrana pred organizmami škodlivými pre rastliny - Opatrenia proti zavlečeniu baktérie Xylella fastidiosa do Únie a jej rozšíreniu na jej území - Regulačný akt, ktorý neobsahuje vykonávacie opatrenia - Neexistencia osobnej dotknutosti - Návrh na zmenu žalobných návrhov - Neprípustnosť“))
   (2016/C 156/60)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi (Otranto, Taliansko) a Negro Daniele (Otranto) (v zastúpení: V. Pellegrino a A. Micolani, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Bianchi a I. Galindo Martín, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2015/789 z 18. mája 2015 týkajúceho sa opatrení proti zavlečeniu organizmu Xylella fastidiosa (Wells et al.) do Únie a jeho rozšíreniu na jej území (Ú. v. EÚ L 125, s. 36) v rozsahu, v akom je vinič (Vitis) zahrnutý v prílohe I toto rozhodnutia a článok 9 uvedeného rozhodnutia zakazuje jeho presun v rámci Únie, v rámci vymedzených oblastí alebo mimo nich

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi a Negro Daniele sú povinní nahradiť trovy konania, vrátane trov konania o nariadenie predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 5.10.2015.


title: Spojené veci C-124/16, C-188/16 a C-213/16: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 22. marca 2017 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Amtsgericht München, Landgericht München I – Nemecko) – trestné konanie proti Ianosovi Trancovi (C-124/16), Tanji Reiterovej (C-213/16), Ionelovi Opriovi (C-188/16) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Justičná spolupráca v trestných veciach — Smernica 2012/13/EÚ — Právo na informácie v trestnom konaní — Právo na informácie o obvinení — Doručenie trestného rozkazu — Podmienky — Povinné určenie splnomocnenca — Obvinený, ktorý nemá pobyt ani trvalé bydlisko — Lehota na podanie odporu plynúca doručením splnomocnencovi)

text:
               29.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 168/15

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 22. marca 2017 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Amtsgericht München, Landgericht München I – Nemecko) – trestné konanie proti Ianosovi Trancovi (C-124/16), Tanji Reiterovej (C-213/16), Ionelovi Opriovi (C-188/16)
   (Spojené veci C-124/16, C-188/16 a C-213/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v trestných veciach - Smernica 2012/13/EÚ - Právo na informácie v trestnom konaní - Právo na informácie o obvinení - Doručenie trestného rozkazu - Podmienky - Povinné určenie splnomocnenca - Obvinený, ktorý nemá pobyt ani trvalé bydlisko - Lehota na podanie odporu plynúca doručením splnomocnencovi))
   (2017/C 168/19)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátne súdy, ktoré podali návrhy na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht München, Landgericht München I

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnymi súdmi

   Ianos Tranca (C-124/16), Tanja Reiter (C-213/16), Ionel Opria (C-188/16)

      za účasti: Staatsanwaltschaft München I

      Výrok rozsudku

   Článok 2, článok 3 ods. 1 písm. c) a článok 6 ods. 1 a 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2012/13/EÚ z 22. mája 2012 o práve na informácie v trestnom konaní sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia právnej úprave členského štátu, ako je tá vo veci samej, ktorá v rámci trestného konania stanovuje, že obvinená osoba, ktorá v tomto členskom štáte nemá pobyt a v tomto členskom štáte alebo vo svojom členskom štáte pôvodu nemá ani trvalé bydlisko, má povinnosť určiť si splnomocnenca na doručenie trestného rozkazu, ktorý sa jej týka, a že lehota na podanie odporu proti tomuto rozkazu, než sa tento rozkaz stane vykonateľným, plynie od doručenia uvedeného rozkazu tomuto splnomocnencovi.
   Článok 6 smernice 2012/13 však vyžaduje, aby sa dotknutá osoba pri výkone trestného rozkazu, akonáhle sa o tomto rozkaze skutočne dozvie, nachádzala v rovnakom postavení, ako keby jej bol uvedený rozkaz osobne doručený, a najmä vyžaduje, aby mala k dispozícii celú lehotu na podanie odporu, prípadne aby mohla využiť aj navrátenie lehoty.
   Vnútroštátnemu súdu prináleží dbať na to, aby sa vnútroštátny postup pri navrátení lehoty a podmienky, ktorým podlieha uplatnenie tohto postupu, uplatňovali v súlade s týmito požiadavkami, a teda aby tento postup umožňoval účinný výkon práv, ako to stanovuje uvedený článok 6.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 18.7.2016.


title: Vec T-99/14: Žaloba podaná 17. februára 2014 – Alesa/Komisia

text:
               7.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/41

         Žaloba podaná 17. februára 2014 – Alesa/Komisia
   (Vec T-99/14)
   2014/C 102/62
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Alesa Srl (Chieti, Taliansko) (v zastúpení: N. Giampaolo, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               Ako predbežné a preventívne opatrenie nariadil pozastavenie uzavretia zmluvy č. DCI-ASIE/2013/329-453 v hodnote 9 304 400 eur uverejnenej 3. decembra 2013 zo strany Európskej komisie konajúcej v mene Čínskej republiky, ktorá má z tejto zmluvy prospech, s konzorciom vedeným spoločnosťou GIZ GmbH.

               —

               Vo veci samej prijal žalobu na základe dôvodov uvedených v návrhu a následne zrušil uzavretie zmluvy č. DCI-ASIE/2013/329 453 v hodnote 9 304 400 eur uverejnenej v TED (Tenders Electronic Daily) (on-line verzia „Dodatku k Úradnému vestníku Európskej únie“ venovaná európskemu verejnému obstarávaniu) 3. decembra 2013 zo strany Európskej komisie konajúcej v mene Čínskej republiky, ktorá má z tejto zmluvy prospech, s konzorciom vedeným spoločnosťou GIZ GmbH.

               —

               Vo veci samej uložil Európskej komisii nahradiť ujmu utrpenú žalobkyňou v jej mene a na účet konzorcia Sharewich z rôznych dôvodov uvedených v žalobe vo výške 900 000 eur alebo vo výške, ktorú Všeobecný súd uzná za vhodnú.

               —

               Uložil Európskej komisii nahradiť žalobkyni trovy tohto konania.

               —

               V zmysle článku 277 ZFEÚ a na jeho účely posúdil zákonnosť/nezákonnosť ako aj uplatniteľnosť/neuplatniteľnosť článku 266 ods. 1 pravidiel uplatňovania rozpočtového nariadenia (Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 1268/2012) a článku 2.4.13 PRAG 2013 (Praktického sprievodcu zmluvnými postupmi v rámci externej činnosti EÚ z roku 2013) v súvislosti s inými predpismi v oblasti riadenia a zadávania verejných zákaziek v rozsahu, v akom po zrušení začatého konania, bez ohľadu na hodnotu zmluvy a za predpokladu, že táto hodnota prekračuje výšku stanovenú platnými ustanoveniami, môže obstarávateľ začať konanie o priamom zadaní s jedným alebo viacerými uchádzačmi bez toho, aby to vopred oznámil iným uchádzačom vylúčeným z priameho zadávania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba smeruje proti zadávaciemu konaniu týkajúcemu sa zmluvy (Contract Award) č. DCI-ASIE/2013/329-453 uzatvorenej Európskou komisiou s konzorciom GIZ GmbH v rámci konania začatého verejným oznámením č. 2012/S 223-366462 a týkajúceho sa technickej podpory ministerstvu rozvoja miest a vidieckych oblastí (MOHURD) Čínskej ľudovej republiky pri prenose dobrých európskych praktík v politike urbanizácie a zníženia emisií skleníkových plynov (projekt „Udržateľná urbanizácia – Prepojenie medzi eko-mestami v Európe a v Číne“).
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení, nesprávnom výklade a uplatnení delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 a prekročení diskrečnej právomoci Európskej komisie a jej výborov a delegácií pri výkone ich funkcie obstarávateľa (Contracting Autority).

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení, nesprávnom výklade a uplatnení článku 2.4.13 PRAG 2013 a prekročení diskrečnej právomoci Európskej komisie a jej výborov a delegácií pri výkone ich funkcie obstarávateľa (Contracting Autority).

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení, nesprávnom výklade a uplatnení zásad transparentnosti uvedených v článku 15 ZFEÚ a článku 298 ZFEÚ, ale aj článku 102 ods. 1 (Zásady vzťahujúce sa na verejné zákazky) a článku 112 ods. 1 (Zásady rovnakého zaobchádzania a transparentnosti) nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 a prekročení diskrečnej právomoci Európskej komisie a jej výborov a delegácií pri výkone ich funkcie obstarávateľa (Contracting Autority).

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení, nesprávnom výklade a uplatnení základných zásad uvedených v článku 2 smernice 18/2004/ES a iných právnych odkazov uvedených v tejto smernici v oblasti riadenia a zadávania verejných zákaziek týkajúcich sa služieb a prekročení diskrečnej právomoci Európskej komisie a jej výborov a delegácií pri výkone ich funkcie obstarávateľa (Contracting Autority).


title: Vec C-461/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 22. augusta 2013 — Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland e.V./Spolková republika Nemecko

text:
               30.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 22. augusta 2013 — Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland e.V./Spolková republika Nemecko
   (Vec C-461/13)
   2013/C 352/03
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland e.V.

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Vedľajší účastník konania: Freie Hansestadt Bremen (Slobodné hanzové mesto Brémy)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 4 ods. 1 písm. a) bod i) smernice 2000/60/ES (1) Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva, ktorá bola naposledy zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/31/ES (2) z 23. apríla 2009 o geologickom ukladaní oxidu uhličitého, — ďalej len „rámcová smernica o vode“ — vykladať v tom zmysle, že členské štáty sú — s výhradou udelenia výnimky — povinné odmietnuť schválenie projektu, keď môže spôsobiť zhoršenie stavu útvaru povrchovej vody, alebo ide pri tejto úprave iba o stanovenie cieľov pre plány vodohospodárskeho manažmentu?

               2.

               Má sa pojem „zhoršenie stavu“ uvedený v článku 4 ods. 1 písm. a) bode i) rámcovej smernice o vode vykladať v tom zmysle, že zahŕňa len nepriaznivé zmeny, ktoré vedú k zaradeniu do nižšej triedy podľa prílohy V smernice?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na druhú otázku, za akých podmienok ide o „zhoršenie stavu“ v zmysle článku 4 ods. 1 písm. a) bodu i) rámcovej smernice o vode?

               4.

               Má sa článok 4 ods. 1 písm. a) bod ii), ako aj bod iii) rámcovej smernice o vode vykladať v tom zmysle, že členské štáty sú — s výhradou udelenia výnimky — povinné odmietnuť schválenie projektu, keď ohrozuje dosiahnutie dobrého ekologického stavu, resp. dobrého ekologického potenciálu a dobrého chemického stavu povrchovej vody k dátumu, ktorý je podľa smernice relevantný, alebo ide pri tejto úprave iba o stanovenie cieľov pre plány vodohospodárskeho manažmentu?

      (1)  Ú. v. ES L 327, s. 1; Mim. vyd. 15/005, s. 275.

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/31/ES z 23. apríla 2009 o geologickom ukladaní oxidu uhličitého a o zmene a doplnení smernice Rady 85/337/EHS, smerníc Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES, 2001/80/ES, 2004/35/ES, 2006/12/ES, 2008/1/ES a nariadenia (ES) č. 1013/2006 (Ú. v. EÚ L 140, s. 114).


title: Vec T-532/08: Žaloba podaná 5. decembra 2008 – Norilsk Nickel Harjavalta Oy a Umicore NV/Komisia

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/53

         Žaloba podaná 5. decembra 2008 – Norilsk Nickel Harjavalta Oy a Umicore NV/Komisia
   (Vec T-532/08)
   (2009/C 44/94)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Norilsk Nickel Harjavalta Oy (Harjavalta, Fínsko) a Umicore SA/NV (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: K. Nordlander, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               vyhlásiť túto žalobu za prípustnú,

               —

               zrušiť napadnuté akty,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania žalobcov.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia touto žalobou navrhujú zrušenie osobitnej položky pre skupinu štyroch zlúčenín príbuzných uhličitanu nikelnatému – hydrátu uhličitanu niklu, čistého uhličitanu nikelnatého a dvoch ďalších zlúčenín (ďalej len „uhličitany nikelnaté“) – v smernici Komisie 2008/58/ES (1) (ďalej len „smernica o 30. prispôsobení“), ktorá prispôsobuje technickému pokroku smernicu Rady 67/548/EHS (2) (ďalej len „smernica o nebezpečných látkach“).
   Žalobcovia hlavne tvrdia, že zmenená klasifikácia uhličitanov nikelnatých nebola založená na uplatniteľných právnych kritériách. Podľa žalobcov je zmenená klasifikácia uhličitanov nikelnatých v rozpore s požiadavkami smernice o nebezpečných látkach, keďže nebola podložená údajmi a nebola prispôsobením technickému pokroku. Žalobcovia tvrdia, že Komisia namiesto toho zmenila klasifikáciu uhličitanov nikelnatých na základe vyhodnotenia rizika uhličitanov nikelnatých vykonaného na iný účel podľa nariadenia (ES) č. 793/93 (3) (ďalej len „nariadenie o vyhodnocovaní rizík“). Žalobcovia ďalej tvrdia, že Komisia sa oprela najmä o Žiadosť o výnimku, v ktorej štyri jednotlivé spoločnosti vrátane žalobcov žiadali o povolenie nevykonať určité testy vyžadované nariadením o vyhodnocovaní rizík. Uvedené vyhlásenie podľa žalobcov neobsahovalo žiadne údaje na podporu akejkoľvek zmeny v klasifikácii uhličitanov nikelnatých, ktoré sú zahrnuté do smernice o 30. prispôsobení.
   Žalobcovia preto navrhujú zrušenie dvoch samostatných aktov Európskej Komisie:

               —

               zmenenú klasifikáciu uhličitanov nikelnatých v položke 028-010-00-0 v prílohe 1F smernice o 30. prispôsobení,

               —

               rozhodnutie Komisie použiť Žiadosť o výnimku podanú žalobcami podľa nariadenia o vyhodnocovaní rizík ako podklad pre napadnutú položku.

         Žalobcovia na podporu svojich návrhov uvádzajú, že napadnuté akty nespĺňajú požiadavky smernice o nebezpečných látkach z týchto dôvodov:

               a)

               napadnuté akty nespĺňajú detailné kritériá a požiadavky vedeckých údajov na zaradenie do každej rizikovej triedy podľa prílohy VI smernice o nebezpečných látkach;

               b)

               Komisia pri prijatí napadnutých aktov nevzala do úvahy osobitné vlastnosti uhličitanov nikelnatých v kontexte bežného používania a bežného zaobchádzania vyžadovanom smernicou o nebezpečných látkach;

               c)

               napadnuté akty nie sú prispôsobením smernice o nebezpečných látkach technickému pokroku a teda nemajú zákonný podklad v práve ES;

               d)

               Komisia tým, že prijala sporné rozhodnutie a ako základ napadnutej položky použila hodnotenie rizika uhličitanov nikelnatých podľa nariadenia o hodnotení rizika namiesto uplatnenia klasifikačných kritérií podľa článku 4 a prílohy VI, prekročila svoje právomoci podľa smernice o nebezpečných látkach.

         Navyše žalobcovia tvrdia, že zmenená klasifikácia uhličitanov nikelnatých v smernici o 30. prispôsobení musí byť zrušená, pretože Komisia neuviedla dôvody, na ktorých sa zakladá, ako to vyžaduje článok 253 ES.

      (1)  Smernica Komisie 2008/58/ES z 21. augusta 2008, ktorou sa po tridsiaty raz prispôsobuje technickému pokroku smernica Rady 67/548/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok (Ú. v. EÚ L 246, s. 1).

      (2)  Smernica Rady 67/548/EHS z 27. júna 1967 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok (Ú. v. ES 196, s. 1; Mim. vyd. 13/01, s. 27).

      (3)  Nariadenie Rady (EHS) č. 793/93 z 23. marca 1993 o vyhodnocovaní a kontrole rizík existujúcich látok (Ú. v. ES L 84, s. 1; Mim. vyd. 15/02, s. 212).


title: Vec C-549/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Förvaltningsrätten i Linköping (Švédsko) 22. októbra 2015 – E.ON Biofor Sverige AB/Statens energimyndighet

text:
               11.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Förvaltningsrätten i Linköping (Švédsko) 22. októbra 2015 – E.ON Biofor Sverige AB/Statens energimyndighet
   (Vec C-549/15)
   (2016/C 007/17)
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Förvaltningsrätten i Linköping

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: E.ON Biofor Sverige AB

      Odporca: Statens energimyndighet

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa pojmy „hmotnostná bilancia“ a „zmes“ v článku 18 ods. 1 smernice 2009/28 (1) vykladať v tom zmysle, že členské štáty majú povinnosť prijať obchodovanie s bioplynom medzi členskými štátmi prostredníctvom prepojenej plynárenskej siete?

               2.

               Ak je odpoveď na otázku 1 záporná, je v takom prípade dotknuté ustanovenie smernice zlučiteľné s článkom 34 ZFEÚ napriek skutočnosti, že jeho uplatnenie je spôsobilé mať za následok obmedzenie obchodu?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES (Ú. V. EÚ L 140, s. 16).


title: Vec T-417/12: Žaloba podaná 21. septembra 2012 — SFC Jardibric/ÚHVT — Aqua Center Europa (AQUA FLOW)

text:
               1.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 373/6

         Žaloba podaná 21. septembra 2012 — SFC Jardibric/ÚHVT — Aqua Center Europa (AQUA FLOW)
   (Vec T-417/12)
   2012/C 373/11
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: SFC Jardibric (St Jean de la Ruelle, Francúzsko) (v zastúpení: J.-L. Fourgoux, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Aqua Center Europa, SA (Madrid, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 20. júla 2012 vo veci R 2230/2010-4, ktorým sa zamieta odvolanie proti rozhodnutiu výmazového oddelenia zo 16. septembra 2010,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „AQUA FLOW“ pre tovary zaradené do tried 6, 7, 9, 11, 17, 19 a 21 — ochranná známka Spoločenstva č. 1162064.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: Aqua Center Europa, SA.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: národná obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „VAQUA FLOW“ pre tovary zaradené do triedy 11.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: návrhu na vyhlásenie neplatnosti sa vyhovuje.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: odvolanie sa zamieta.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 54 ods. 2 nariadenia č. 207/2009,

               —

               neexistencia pravdepodobnosti zámeny, čo sa týka tovarov,

               —

               neexistencia zámeny medzi označeniami.


title: Vec C-461/15: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 8. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin – Nemecko) – E.ON Kraftwerke GmbH/Spolková republika Nemecko (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné prostredie — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Európskej únii — Smernica 2003/87/ES — Harmonizácia bezodplatného prideľovania emisných kvót — Rozhodnutie 2011/278/EÚ — Zmena prideľovania — Článok 24 ods. 1 — Povinnosť prevádzkovateľa zariadenia poskytovať informácie — Rozsah)

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/11

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 8. septembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin – Nemecko) – E.ON Kraftwerke GmbH/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-461/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Európskej únii - Smernica 2003/87/ES - Harmonizácia bezodplatného prideľovania emisných kvót - Rozhodnutie 2011/278/EÚ - Zmena prideľovania - Článok 24 ods. 1 - Povinnosť prevádzkovateľa zariadenia poskytovať informácie - Rozsah))
   (2016/C 402/14)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: E.ON Kraftwerke GmbH

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Výrok rozsudku

   Článok 24 ods. 1 rozhodnutia Komisie 2011/278/EÚ z 27. apríla 2011, ktorým sa ustanovujú prechodné pravidlá harmonizácie bezodplatného prideľovania emisných kvót podľa článku 10a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES, platné v celej Únii, sa má vykladať tak, že nebráni tomu, aby členský štát od podnikov, ktoré podliehajú povinnosti obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Európskej únii a ktorým boli tieto kvóty pridelené bezodplatne, vyžadoval, aby poskytovali informácie o akýchkoľvek plánovaných alebo účinných zmenách kapacity, úrovne činnosti a prevádzky zariadenia bez obmedzenia tejto požiadavky len na informácie týkajúce sa zmien, ktoré majú vplyv na toto prideľovanie kvót.

      (1)  Ú. v. EÚ C 398, 30.11.2015.


title: Výmaz veci T-453/04

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/45

         Výmaz veci T-453/04 (1)

   (2005/C 182/84)

      (Jazyk konania: maďarčina)

   Uznesením z 27. mája 2005 predseda tretej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-453/04: Péter Lesetár proti Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. EÚ C 57, 5.3.2005


title: Vec T-130/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  24. marca 2010 — Eliza/ÚHVT — Went Computing Consultancy Group (eliza) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietka — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva, ktorá obsahuje slovo eliza — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva ELISE — Relatívne dôvody zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Zamietnutie zápisu — Článok 8 ods.1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 teraz [článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“ ]

text:
               22.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/33

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. marca 2010 — Eliza/ÚHVT — Went Computing Consultancy Group (eliza)
   (Vec T-130/09) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietka - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva, ktorá obsahuje slovo eliza - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva ELISE - Relatívne dôvody zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Zamietnutie zápisu - Článok 8 ods.1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 teraz [článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
   2010/C 134/56
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Eliza Corporation (Beverly, Spojené štáty) (v zastúpení: R. Köbbing, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Went Computing Consultancy Group BV (Utrecht, Holandsko) (v zastúpení: A. Meijboom, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 28. júla 2008 (vec R 1244/2008-4), ktoré sa týka námietkového konania medzi Went Computing Consultancy Group BV a Eliza Corp.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Eliza Corporation znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) a Went Computing Consultancy Group BV.

      (1)  Ú. v. EÚ C 153, 4.7.2009.


title: Vec C-349/12: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 14. februára 2013 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (predtým Fővárosi Bíróság) — Maďarsko] — Peró Gáz Kft/János Balla

text:
               4.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/12

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 14. februára 2013 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék (predtým Fővárosi Bíróság) — Maďarsko] — Peró Gáz Kft/János Balla
   (Vec C-349/12) (1)

   2013/C 129/23
   Jazyk konania: maďarčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 13.10.2012.


title: Vec T-140/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  22. januára 2015 – Teva Pharma a Teva Pharmaceuticals Europe/EMA ( „Humánne lieky — Lieky na ojedinelé ochorenia — Žiadosť o povolenie na uvedenie na trh generickej verzie lieku na ojedinelé ochorenie imatinib — Rozhodnutie EMA zamietajúce vyhovieť žiadosti o povolenie na uvedenie na trh — Výhradné právo na trhu“ )

text:
               9.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 81/13

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. januára 2015 – Teva Pharma a Teva Pharmaceuticals Europe/EMA
   (Vec T-140/12) (1)

   ((„Humánne lieky - Lieky na ojedinelé ochorenia - Žiadosť o povolenie na uvedenie na trh generickej verzie lieku na ojedinelé ochorenie imatinib - Rozhodnutie EMA zamietajúce vyhovieť žiadosti o povolenie na uvedenie na trh - Výhradné právo na trhu“))
   (2015/C 081/16)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Teva Pharma BV (Utrecht, Holandsko) a Teva Pharmaceuticals Europe BV (Utrecht) (v zastúpení: D. Anderson, QC, K. Bacon, barrister, G. Morgan a C. Drew, solicitors)

      Žalovaná: Európska agentúra pre lieky (EMA) (v zastúpení: T. Jabłoński, M. Tovar Gomis a N. Rampal Olmedo, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: E. White, P. Mihaylova a M. Šimerdová, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia EMA z 24. januára 2012 zamietajúce vyhovieť žiadosti podanej žalobkyňami na získanie povolenia na uvedenie na trh generickej verzie lieku na ojedinelé ochorenie imatinib, imatinib Ratiopharm, pokiaľ ide o terapeutické indikácie týkajúce sa liečby chronickej myeloidnej leukémie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Teva Pharma BV a Teva Pharmaceuticals Europe BV znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska agentúra pre lieky (EMA).

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 9.6.2012.


title: Vec F-105/11: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  13. júna 2012 — Davids/Komisia ( „Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Dočasní zamestnanci zaradení na trvalé pracovné miesto — Neobnovenie pracovnej zmluvy na dobu určitú — Voľná úvaha administratívy — Článok 8 PZOZ — Článok 4 rozhodnutia generálneho riaditeľa OLAF-u z  30. júna 2005 o novej politike v oblasti prijímania a zamestnávania dočasných zamestnancov OLAF-u — Maximálna doba zmlúv dočasných zamestnancov — Zneužitie práva“ )

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/37

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 13. júna 2012 — Davids/Komisia
   (Vec F-105/11) (1)

   (Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Dočasní zamestnanci zaradení na trvalé pracovné miesto - Neobnovenie pracovnej zmluvy na dobu určitú - Voľná úvaha administratívy - Článok 8 PZOZ - Článok 4 rozhodnutia generálneho riaditeľa OLAF-u z 30. júna 2005 o novej politike v oblasti prijímania a zamestnávania dočasných zamestnancov OLAF-u - Maximálna doba zmlúv dočasných zamestnancov - Zneužitie práva)
   2012/C 227/61
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Hans Davids (Doorn, Holandsko) (v zastúpení: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia generálneho riaditeľa OLAF-u, ktoré zamieta žiadosť žalobcu o predĺženie jeho zmluvy dočasného zamestnanca v zmysle článku 2 písm. b) PZOZ

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 7.1.2012, s. 26.


title: Vec C-293/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 13. júna 2014 – Gebhart Hiebler/Walter Schlagbauer

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 13. júna 2014 – Gebhart Hiebler/Walter Schlagbauer
   (Vec C-293/14)
   2014/C 303/27
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Obersten Gerichtshofs

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ opravného prostriedku „Revision“: Gebhart Hiebler

      Odporca v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Walter Schlagbauer

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je celá živnostenská činnosť kominára vyňatá na základe článku 2 ods. 2 písm. i) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu (1) z pôsobnosti tejto smernice z dôvodu, že kominári vykonávajú aj úlohy v oblasti požiarnej polície (požiarne obhliadky, znalecké posudky v rámci stavebných konaní a pod.)?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:
               Je právna úprava vnútroštátneho práva, podľa ktorej je živnostenské povolenie kominára v zásade obmedzené na určitú „oblasť čistenia komínov“, v súlade s článkom 10 ods. 4 a článkom 15 ods. 1, ods. 2 písm. a) a ods. 3 smernice 2006/123/ES?

      (1)  Ú. v. EÚ L 376, s. 36.


title: Vec C-244/15: Žaloba podaná 27. mája 2015 – Európska komisia/Helénska republika

text:
               3.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 254/10

         Žaloba podaná 27. mája 2015 – Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-244/15)
   (2015/C 254/13)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou a W. Roels)

      Žalovaná: Helénska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               konštatovať, že Helénska republika si tým, že prijala a ponechala v platnosti a účinnosti právnu úpravu stanovujúcu oslobodenie od dane z dedičstva, pokiaľ ide o prvé bydlisko, ktoré vedie k diskriminácii v rozsahu, v akom sa uplatňuje iba na štátnych príslušníkov Európskej únie s bydliskom v Grécku, nesplnila povinnosti, ktoré je vyplývajú z článku 63 ZFEÚ a článku 40 Dohody o Európskom hospodárskom priestore,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Rozdielne daňové zaobchádzanie medzi obyvateľmi Grécka, ktorí nie sú vlastníkmi nehnuteľnosti (ktorí sú oslobodení od dane z dedičstva), a tými, ktorí nemajú bydlisko v Grécku, pokiaľ ide o prvé obydlie nadobudnuté dedením, predstavuje neopodstatnené obmedzenie voľného pohybu kapitálu v zmysle článku 63 ZFEÚ (pozri tiež článok 65 ZFEÚ).

               2.

               Rozdielne daňové zaobchádzanie medzi obyvateľmi Grécka a tými, ktorí nemajú bydlisko v Grécku, predstavuje neopodstatnené rozlišovanie porovnateľných situácií, keďže na jednej strane tí, ktorí nemajú bydlisko v Grécku, sa môžu presťahovať do Grécka, v dôsledku čoho sa nachádzajú v rovnakej situácii ako obyvatelia, ktorí už sú v Grécku, a na druhej strane oslobodenie nie je viazané na obývanie nehnuteľnosti jej vlastníkom, ktorý ju získal dedením, hoci nie je možné, aby miesto bydliska predstavovalo kritérium, na základe ktorého sa priznáva oslobodenie. Kritérium bydliska slúži na zakrytie kritéria štátnej príslušnosti, lebo obyvatelia Grécka sú väčšinou gréckej štátnej príslušnosti a naopak.

               3.

               Takéto rozlišovanie, ktoré nie je viazané na obývanie nehnuteľnosti jej vlastníkom, nemôže byť odôvodnené kritériami sociálnej politiky, ani nevyhnutnosťou zaistiť verejné príjmy.


title: Vec C-437/09: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  3. marca 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Périgueux — Francúzsko) — AG2R Prévoyance/Beaudout Père et Fils SARL (Hospodárska súťaž — Články 101 ZFEÚ, 102 ZFEÚ a 106 ZFEÚ — Doplnkový režim náhrady nákladov na zdravotnú starostlivosť — Kolektívna zmluva — Povinné poistenie v určenej poisťovacej organizácii — Výslovné vylúčenie akejkoľvek možnosti oslobodenia od poistenia — Pojem podnik)

text:
               30.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 130/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. marca 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de grande instance de Périgueux — Francúzsko) — AG2R Prévoyance/Beaudout Père et Fils SARL
   (Vec C-437/09) (1)

   (Hospodárska súťaž - Články 101 ZFEÚ, 102 ZFEÚ a 106 ZFEÚ - Doplnkový režim náhrady nákladov na zdravotnú starostlivosť - Kolektívna zmluva - Povinné poistenie v určenej poisťovacej organizácii - Výslovné vylúčenie akejkoľvek možnosti oslobodenia od poistenia - Pojem podnik)
   2011/C 130/08
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de grande instance de Périgueux

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: AG2R Prévoyance

      Žalovaná: Beaudout Père et Fils SARL

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal de grande instance de Périgueux — Hospodárska súťaž — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca pre všetky podniky patriace do určitého profesijného odvetvia povinné poistenie v jednej určenej poisťovacej organizácii — Pojem podnik v zmysle článku 81 ES — Organizácia požadujúca úhradu príspevkov od podniku, ktorý už uzavrel poistnú zmluvu so širším krytím — Výslovné vylúčenie akejkoľvek možnosti oslobodenia od poistenia — Súlad tohto poistného režimu s článkami 81 ES a 82 ES — Možné nebezpečenstvo zneužitia dominantného postavenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 101 ZFEÚ v spojení s článkom 4 ods. 3 ZEÚ treba vykladať v tom zmysle, že nebráni rozhodnutiu orgánov verejnej moci stanoviť na žiadosť reprezentatívnych združení zamestnávateľov a zamestnancov určitého odvetvia záväznú povahu dohody vychádzajúcej z kolektívneho vyjednávania, ktorá stanovuje povinné poistenie v doplnkovom režime náhrady nákladov na zdravotnú starostlivosť pre všetky podniky dotknutého odvetvia bez možnosti oslobodenia.

               2.

               Ak sa činnosť spočívajúca v správe doplnkového režimu náhrady nákladov na zdravotnú starostlivosť, ako je ten v konaní vo veci samej, musí považovať za hospodársku činnosť, overenie čoho prináleží vnútroštátnemu súdu, články 102 ZFEÚ a 106 ZFEÚ treba vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby za podmienok, ako sú podmienky vo veci samej, orgány verejnej moci zverili inštitúcii sociálneho poistenia výlučné právo spravovať tento režim bez akejkoľvek možnosti pre podniky dotknutého odvetvia oslobodiť sa od poistenia v tomto režime.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Vec T-246/09: Žaloba podaná 29. júna 2009 — Insula/Komisia

text:
               15.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/30

         Žaloba podaná 29. júna 2009 — Insula/Komisia
   (Vec T-246/09)
   2009/C 193/48
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Conseil scientifique international pour le développement des îles (Insula) (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: P. Marsal a J.-D. Simonet, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               určiť, že požiadavka Komisie na vrátenie sumy 189 241,64 eura je nedôvodná a v dôsledku toho uložiť Komisii vystaviť dobropis na sumu 189 241,64 eura,

               —

               uložiť Komisii, aby zaplatila sumu 212 597 eur ako náhradu škody,

               —

               subsidiárne určiť, že žalobca má právo na vyrovnávací príspevok vo výške 230 025 eur,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou, ktorá bola podaná na základe arbitrážnej doložky, sa žalobca domáha, aby Súd prvého stupňa určil, že oznámenia o dlhu z 25. septembra 2008, 26. marca 2009 a 26. mája 2009, v ktorých Komisia na základe správy o audite Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) požadovala vrátenie záloh vyplatených žalobcovi, sú v rozpore s ustanoveniami zmlúv IST-2001-35077 DIAS.NET a IST-1999-20896 MEDIS uzatvorených v rámci osobitného programu pre činnosť Spoločenstva týkajúcu sa výskumu, technologického rozvoja a demonštrácie v oblasti otvorenej informačnej spoločnosti (1998 — 2002). Žalobca subsidiárne podáva návrh na náhradu škody.
   Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza štyri žalobné dôvody.
   V prvom žalobnom dôvode popiera splatnosť pohľadávky uplatňovanej Komisiou a tvrdí, že všetky náklady oznámené Komisii treba považovať za oprávnené.
   V druhom žalobnom dôvode tvrdí, že Komisia porušila povinnosť lojálnej spolupráce a dobrej viery pri plnení zmluvy v tom zmysle, že riadne neplnila svoje vlastné záväzky stanovené zmluvou, konkrétne že vyčkávala s odpoveďou na návrh na vykonanie ďalších opatrení podaný žalobcom a že neoprávnene ukončila zmluvu MEDIS z dôvodu nedostatočných výsledkov, hoci sa na to nikdy predtým nepoukazovalo, a podľa názoru žalobcu by to bolo možné pripísať len Komisii.
   Tretím žalobným dôvodom sa žalobca dovoláva neprimeranej povahy finančnej sankcie uloženej Komisiou za údajné porušenie niektorých povinností týkajúcich sa účtovníctva, ktoré by ani vtedy, ak by bola preukázaná ich existencia, nezaložilo podľa zásad belgického správneho a občianskeho práva nárok na vrátenie takmer všetkých dohodnutých záloh. Žalobca sa preto dovoláva svojho práva na náhradu za vykonané služby.
   Vo štvrtom žalobnom dôvode žalobca tvrdí, že Komisia porušila zásadu riadnej správy vecí verejných a práva na obhajobu v rámci vedenia procesu overovania a auditu.


title: Vec C-402/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Anotato Dikastirio Kyprou (Cyprus) 16. júla 2013 — Cypra Limited/Cyperská republika

text:
               21.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Anotato Dikastirio Kyprou (Cyprus) 16. júla 2013 — Cypra Limited/Cyperská republika
   (Vec C-402/13)
   2013/C 274/23
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Anotato Dikastirio Kyprou

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Cypra Limited

      Žalovaná: Cyperská republika, zastúpená Ministerstvom poľnohospodárstva, prírodných zdrojov a životného prostredia a Riaditeľom sekcie veterinárnych služieb

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Udeľujú ustanovenia nariadenia č. 854/2004/ES (1) príslušnému orgánu právo stanoviť na základe vlastnej úvahy prevádzkový čas a dátum porážania zvierat so zreteľom na povinnosť úradu ustanoviť úradného veterinárneho lekára na účely výkonu kontroly porážania zvierat alebo je príslušný úrad povinný ustanoviť úradného veterinárneho lekára v časovom rozsahu prevádzkového času porážania určeného prevádzkovateľom bitúnka?

               2.

               Udeľujú ustanovenia nariadenia č. 854/2004/ES príslušnému orgánu právo odmietnuť na základe vlastnej úvahy vymenovanie úradného veterinára na výkon zákonnej veterinárnej kontroly porážania zvierat, ak sa mu oznámil presný prevádzkový čas vykonávania schváleného porážania zvierat?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 z 29. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú osobitné predpisy na organizáciu úradných kontrol produktov živočíšneho pôvodu určených na ľudskú spotrebu (Ú. v. EÚ L 139, s. 206; Mim. vyd. 03/045, s. 75).


title: Vec F-161/12: Žaloba podaná 28. decembra 2012 — ZZ/Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC)

text:
               23.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/27

         Žaloba podaná 28. decembra 2012 — ZZ/Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC)
   (Vec F-161/12)
   2013/C 55/47
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: V. Kolias, advokát)

      Žalovaný: Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb (ECDC)

      Predmet a opis sporu

   Návrh na náhradu nemajetkovej ujmy, ktorá vznikla žalobcovi v dôsledku jeho prepustenia

      Návrhy žalobcu

               —

               nariadiť, aby mu bola zaplatená suma aspoň 118 500 eur ako náhrada za nemajetkovú ujmu,

               —

               zaviazať ECDC na náhradu trov konania.


title: Vec T-238/11 P: Uznesenie Všeobecného súdu z  8. júla 2013 — Marcuccio/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Podpora v invalidite — Zaplatenie nedoplatkov — Úroky z omeškania — Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné“ )

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/31

         Uznesenie Všeobecného súdu z 8. júla 2013 — Marcuccio/Komisia
   (Vec T-238/11 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Podpora v invalidite - Zaplatenie nedoplatkov - Úroky z omeškania - Odvolanie, ktoré je čiastočne zjavne neprípustné a čiastočne zjavne nedôvodné)
   2013/C 252/50
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 15. februára 2011, Marcuccio/Komisia (F-81/09, zatiaľ neuverejnený v Zbierke) a smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Luigi Marcuccio znáša svoje vlastné trovy konania ako aj trovy konania Európskej komisie v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 186, 25.6.2011.


title: Vec T-250/14: Žaloba podaná 22. apríla 2014 – EEB/Komisia

text:
               24.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/30

         Žaloba podaná 22. apríla 2014 – EEB/Komisia
   (Vec T-250/14)
   2014/C 194/39
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: European Environmental Bureau (EEB) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: C. Stothers, solicitor, M. Van Kerckhove a C. Simphal, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil implicitné rozhodnutie Európskej komisie z 13. februára 2014, ktoré je podľa článku 8 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001 (1) považované za negatívnu odpoveď odopierajúcu vydanie úplných a neupravených kópií korešpondencie s dvoma členskými štátmi, ktorá sa týka ich navrhovaných prechodných národných plánov (PNP), ktoré vynímajú niektoré spaľovacie zariadenia z nových emisných limitov v rokoch 2016 až 2020,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby uvádza žalobkyňa päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalovaná protiprávne uplatnila článok 4 ods. 2 prvý pododsek nariadenia (ES) č. 1049/2001 v prípade, kde je to výslovne vylúčené na základe článku 6 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1367/2006 (2).

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalovaná protiprávne nevyložila výnimky stanovené v článku 4 nariadenia (ES) č. 1049/2001 reštriktívne, čo vyžaduje článok 6 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1367/2006 a článok 4 ods. 4 Aarhuského dohovoru.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalovaná protiprávne uskutočnila konzultácie s tretími stranami na základe článku 4 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1049/2001 v prípade, keď je zrejmé, že dokument mal byť zverejnený, a protiprávne sa o tieto konzultácie opierala s cieľom predĺžiť lehotu na odpoveď.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalovaná protiprávne nevzala do úvahy, na ktoré časti dokumentu sa vzťahovala výnimka, a nesprístupnila zostávajúcu časť na základe článku 4 ods. 6 nariadenia č. 1049/2001.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalovaná tým, že odkladala sprístupnenie dokumentov, neposkytla verejnosti možnosť, aby sa včas a účinne podieľala na príprave, zmenách a preskúmaní PNP, pokiaľ sú všetky možnosti voľby stále otvorené, ako to vyžaduje článok 9 nariadenia (ES) č. 1367/2006.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 264, s. 13).


title: Vec T-356/09: Žaloba podaná 16. septembra 2009 — Komisia/Association Fédération Club B2A

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/78

         Žaloba podaná 16. septembra 2009 — Komisia/Association Fédération Club B2A
   (Vec T-356/09)
   2009/C 267/139
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A.-M. Rouchaud-Joët a N. Bambara, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci E. Bouttier, advokát)

      Žalovaný: Association Fédération Club B2A (Étupes, Francúzsko)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zaviazať žalovaného, zastúpeného jeho predsedom, aby žalobkyni uhradil sumu vo výške. eur (…) zodpovedajúcu sume 62 500 eur a sumu vo výške. eur (…) ako úroky z omeškania ku dňu,

               —

               zaviazať žalovaného na zaplatenie sumy 7 000 eur za pokrytie nákladov, ktoré Európskej komisii vznikli pri vymáhaní jej pohľadávky,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov tohto konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Európske spoločenstvo zastúpené Komisiou uzatvorilo so žalovaným zmluvu o poskytnutí dotácie na projekt „vytvorenie a organizácia federácie Grand Est regionálnych sietí Business Angels“. Projekt, v rámci ktorého Komisia vyplatila žalovanému sumu 62 500 eur ako zálohu, bol ukončený 30. septembra 2002.
   V zmluve sa žalovaný zaviazal, okrem iného, že predloží záverečnú správu. Po tom, čo predložil neúplnú správu, ho Komisia vyzvala, aby predložil správu, ktorá bude v súlade s cieľmi. Keďže žalovaný nereagoval na túto výzvu ani na niekoľko ďalších listov, Komisia mu zaslala oznámenie o dlhu a následne príkaz na vrátenie sumy 62 500 eur.
   Vzhľadom na to, že pohľadávka nebola zaplatená, Komisia sa domáha, aby bol žalovaný zaviazaný na zaplatenie dlžnej sumy, ako aj náhrady škody na pokrytie celkových nákladov, ktoré Komisii vznikli pri vymáhaní jej pohľadávky, pričom tvrdí, že a) tým, že žalovaný nepredložil úplnú záverečnú správu, porušil svoje povinnosti stanovené v zmluve a b) sumu 62 500 eur Komisia vyplatila ako zálohu do prijatia záverečnej správy.


title: Vec C-115/15: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 30. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Royaume-Uni) – Secretary of State for the Home Department/NA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Články 20 a 21 ZFEÚ — Smernica 2004/38/ES — Článok 13 ods. 2 prvý pododsek písm. c) — Nariadenie (EHS) č. 1612/68 — Článok 12 — Právo na pobyt rodinných príslušníkov občana Únie — Manželstvo medzi občanom Únie a štátnym príslušníkom tretieho štátu — Akt násilia medzi manželmi — Rozvod, ktorému predchádzal odchod občana Únie — Zachovanie práva na pobyt štátneho príslušníka tretieho štátu, ktorý má v starostlivosti spoločné deti, ktoré sú občanmi Únie)

text:
               12.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 335/14

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 30. júna 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Royaume-Uni) – Secretary of State for the Home Department/NA
   (Vec C-115/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Články 20 a 21 ZFEÚ - Smernica 2004/38/ES - Článok 13 ods. 2 prvý pododsek písm. c) - Nariadenie (EHS) č. 1612/68 - Článok 12 - Právo na pobyt rodinných príslušníkov občana Únie - Manželstvo medzi občanom Únie a štátnym príslušníkom tretieho štátu - Akt násilia medzi manželmi - Rozvod, ktorému predchádzal odchod občana Únie - Zachovanie práva na pobyt štátneho príslušníka tretieho štátu, ktorý má v starostlivosti spoločné deti, ktoré sú občanmi Únie))
   (2016/C 335/18)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Secretary of State for the Home Department

      Žalovaná: NA

      za účasti: Aire Centre

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 13 ods. 2 prvý pododsek písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, sa má vykladať v tom zmysle, že štátny príslušník tretieho štátu, rozvedený s občanom Únie, ktorého obeťou domáceho násilia bol počas manželstva, nemôže mať na základe tohto ustanovenia nárok na zachovanie práva na pobyt v tomto hostiteľskom členskom štáte, keďže k začatiu rozvodového konania došlo až po odchode manželského partnera, ktorý je občanom Únie, z tohto členského štátu.

               2.

               Článok 12 nariadenia Rady (EHS) č. 1612/68 z 15. októbra 1968 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Spoločenstva sa má vykladať v tom zmysle, že dieťa a rodič, štátny príslušník tretieho štátu, ktorý má toto dieťa vo výlučnej starostlivosti, majú právo na pobyt v hostiteľskom členskom štáte na základe tohto ustanovenia v takej situácii, ako vo veci samej, keď druhý rodič je občan Únie a v tomto členskom štáte pracoval, ale odsťahoval sa z uvedeného štátu skôr než tam dieťa začalo školskú dochádzku.

               3.

               Článok 20 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nepriznáva právo na pobyt v hostiteľskom členskom štáte ani maloletému občanovi Únie, ktorý má od svojho narodenia pobyt v tomto členskom štáte, ktorého nie je štátnym príslušníkom, ani rodičovi, štátnemu príslušníkovi tretieho štátu, ktorý má uvedeného maloletého vo výlučnej starostlivosti, keďže dotknuté osoby majú právo na pobyt v tomto členskom štáte na základe ustanovenia sekundárneho práva Únie.

               4.

               Článok 21 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že priznáva uvedenému maloletému občanovi Únie právo na pobyt v hostiteľskom členskom štáte v prípade, že spĺňa podmienky uvedené v článku 7 ods. 1 smernice 2004/38, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu. V takomto prípade toto ustanovenie umožňuje rodičovi, ktorý sa o tohto občana Únie skutočne stará, zdržiavať sa spolu s ním v hostiteľskom členskom štáte.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 26.5.2015.


title: Vec T-12/08 P: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. mája 2009 — M/EMEA ( Odvolanie — Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Invalidita — Žiadosť o preskúmanie rozhodnutia, ktorým bola zamietnutá prvá žiadosť o vytvorenie posudkovej komisie pre invaliditu — Žaloba o neplatnosť — Akt nenapadnuteľný žalobou — Potvrdzujúci akt — Nové podstatné skutočnosti — Prípustnosť — Mimozmluvná zodpovednosť — Nemajetková ujma )

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/40

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. mája 2009 — M/EMEA
   (Vec T-12/08 P) (1)

   („Odvolanie - Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Invalidita - Žiadosť o preskúmanie rozhodnutia, ktorým bola zamietnutá prvá žiadosť o vytvorenie posudkovej komisie pre invaliditu - Žaloba o neplatnosť - Akt nenapadnuteľný žalobou - Potvrdzujúci akt - Nové podstatné skutočnosti - Prípustnosť - Mimozmluvná zodpovednosť - Nemajetková ujma“)
   2009/C 141/82
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: M (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska agentúra pre lieky (EMEA) (v zastúpení: V. Salvatore a N. Rampal Olmedo, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 19. októbra 2007, M/EMEA (F-23/07, zatiaľ neuverejnené v Zbierke), ktorého cieľom je zrušenie tohto uznesenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Uznesenie Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 19. októbra 2007, M/EMEA (F-23/07, zatiaľ neuverejnené v Zbierke), sa zrušuje.

               2.

               Rozhodnutie Európskej agentúry pre lieky (EMEA) z25. októbra 2006 sa zrušuje v rozsahu, v akom zamieta žiadosť pána M z 8. augusta 2006 o predloženie jeho veci posudkovej komisii pre invaliditu.

               3.

               Agentúra EMEA je povinná zaplatiť žalobcovi odškodné vo výške 3 000 eur.

               4.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               5.

               Agentúra EMEA znáša svoje vlastné trovy konania pred Súdom pre verejnú službu, ako aj pred týmto súdom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 64, 8.3.2008.


title: Vec T-79/13: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. októbra 2015 – Accorinti a i./ECB („Mimozmluvná zodpovednosť — Hospodárska a menová politika — ECB — Národné centrálne banky — Reštrukturalizáciu gréckeho verejného dlhu — Program nákupu cenných papierov — Dohoda o výmene cenných papierov v prospech jedine centrálnych bánk Eurosystému — Zapojenie súkromného sektora — Doložky o spoločnom postupe — Zvýšenie úveru formou programu spätného odkúpenia, ktorým sa posilnila kvalita cenných papierov ako zábezpeky — Súkromný veritelia — Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom — Legitímna dôvera — Rovnosť zaobchádzania — Zodpovednosť vyplývajúca zo normatívneho zákonného aktu — Neobvyklá a osobitá škoda“)

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/33

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. októbra 2015 – Accorinti a i./ECB
   (Vec T-79/13) (1)

   ((„Mimozmluvná zodpovednosť - Hospodárska a menová politika - ECB - Národné centrálne banky - Reštrukturalizáciu gréckeho verejného dlhu - Program nákupu cenných papierov - Dohoda o výmene cenných papierov v prospech jedine centrálnych bánk Eurosystému - Zapojenie súkromného sektora - Doložky o spoločnom postupe - Zvýšenie úveru formou programu spätného odkúpenia, ktorým sa posilnila kvalita cenných papierov ako zábezpeky - Súkromný veritelia - Dostatočne závažné porušenie právnej normy, ktorá priznáva práva jednotlivcom - Legitímna dôvera - Rovnosť zaobchádzania - Zodpovednosť vyplývajúca zo normatívneho zákonného aktu - Neobvyklá a osobitá škoda“))
   (2015/C 398/42)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Alessandro Accorinti (Nichelino, Taliansko) a ďalších 214 žalobcov, ktorých mená sú uvedené v prílohe rozsudku (v zastúpení: S. Sutti, R. Spelta a G. Sanna, advokáti)

      Žalovaná: Európska centrálna banka (ECB) (v zastúpení: pôvodne S. Bening a P. Papapaschalis, neskôr P. Senkovic a P. Papapaschalis, a napokon P. Senkovic, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci E. Castellani, B. Kaiser a T. Lübbig, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba smerujúca k náhrade škody, ktorú utrpeli žalobcovia v nadväznosti najmä na prijatie rozhodnutia ECB 2012/153/ECB z 5. marca 2012 o akceptovateľnosti obchodovateľných dlhových nástrojov vydaných alebo plne garantovaných Helénskou republikou v súvislosti s ponukou Helénskej republiky na výmenu dlhových nástrojov (Ú. v. EÚ L 77, s. 19), ako aj iných opatrení ECB prijatých v rámci reštrukturalizácie gréckeho dlhu

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Alessandro Accorinti a ostatní žalobcovia, ktorých mená sú uvedené v prílohe, sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 101, 6.4.2013.


title: Spojené veci F-23/12 a F-30/12: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) zo 16. septembra 2013 — Glantenay a i./Komisia (Verejná služba — Všeobecné výberové konania — Oznámenie o výberovom konaní EPSO/AD/204/10 — Výber na základe kritérií — Vylúčenie uchádzačov bez konkrétneho preskúmania ich diplomov a ich odbornej praxe)

text:
               8.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/31

      Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) zo 16. septembra 2013 — Glantenay a i./Komisia
      (Spojené veci F-23/12 a F-30/12) (1)

      (Verejná služba - Všeobecné výberové konania - Oznámenie o výberovom konaní EPSO/AD/204/10 - Výber na základe kritérií - Vylúčenie uchádzačov bez konkrétneho preskúmania ich diplomov a ich odbornej praxe)
      (2014/C 71/59)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Jérôme Glantenay a i. (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: C. Mourato, advokát)

         Žalobca: Marco Cecchetto (Rovigo, Taliansko) (v zastúpení: C. Mourato, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie rozhodnutia výberovej komisie všeobecného výberového konania EPSO/AD/204/10 o nepripustení žalobcov do ďalšej fázy výberového konania

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutia výberovej komisie všeobecného výberového konania EPSO/AD/204/10 o vylúčení prihlášok pánov Bonagurio, Cecchetto, Gecse, Glantenay, Gorgol, Kalamees a Skrobich, ako aj pani Venckunaite a pani Załęska z výberového konania bez toho, aby boli tieto prihlášky preskúmané v druhej fáze výberu na základe kritérií stanovených v oznámení o výberovom konaní, sa zrušujú.

                  2.

                  Vo zvyšnej časti sa žaloby vo veciach F-23/12 a F-30/12 zamietajú.

                  3.

                  Európska komisia znáša deväť desatín svojich vlastných trov konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili páni Bonagurio, Cecchetto, Gecse, Glantenay, Gorgol, Kalamees a Skrobich, ako aj pani Venckunaite a pani Załęska.

                  4.

                  Pani Cruceru znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť jednu desatinu trov konania Európskej komisie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 138, 12.5.2012, s. 35; Ú. v. EÚ C 138, 12.5.2012, s. 36.


title: Vec T-292/15: Žaloba podaná 3. júna 2015 – Vakakis/Komisia

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/73

         Žaloba podaná 3. júna 2015 – Vakakis/Komisia
   (Vec T-292/15)
   (2015/C 294/88)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Vakakis International – Symvouloi gia Agrotiki Anaptixi AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: B. O’Connor, solicitor, S. Gubel a E. Bertolotto, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               uložil Komisii povinnosť podľa článku 340 ZFEÚ nahradiť žalobkyni všetku škodu, ktorá jej bola spôsobená z dôvodu jej protiprávneho konania počas dotknutého postupu verejného obstarávania, vrátane:

                           —

                           nákladov a výdavkov súvisiacich s účasťou na celom postupe verejného obstarávania,

                           —

                           nákladov súvisiacich so spochybnením zákonnosti verejného obstarávania,

                           —

                           ušlého zisku,

                           —

                           straty príležitosti,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania, zásady dobrej správy vecí a zásady legitímnych očakávaní zakotvených v nariadení Rady č. 1605/2002 (ďalej len „finančné nariadenie“) a v Praktických pokynoch k zmluvným postupom v oblasti vonkajších opatrení EÚ (ďalej len „Pokyny“), ktorého sa dopustila Komisia tým, že primerane nedohliadla na verejné obstarávanie a neviedla ihneď vyšetrovanie vo veci sťažnosti podanej spoločnosťou Vakakis a neposkytla informácie o vyšetrovaní sťažnosti podanej spoločnosťou Vakakis.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalobkyni bola spôsobená škoda v dôsledku zlého riadenia Komisie a jej rozhodnutia o zadaní zákazky spoločnosti Agriconsulting.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že žalobkyni bola spôsobená škoda v dôsledku zlého riadenia Komisie a na porušení všeobecných zásad rovnosti zaobchádzania, dobrej správy vecí a ochrany legitímnych očakávaní, ako aj na porušení článku 94 finančného nariadenia a bodu 2.3.6. Pokynov.


title: Vec T-385/04: Žaloba podaná dňa 20. septembra 2004: Gregorio Valero Jordana proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               20.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/27

         Žaloba podaná dňa 20. septembra 2004: Gregorio Valero Jordana proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-385/04)
   (2004/C 284/54)
   Jazyk konania: francúzština
   Gregorio Valero Jordana, bytom v Bruseli, v zastúpení: Massimo Merola a Isabelle van Schendel, advokáti, podal 20. septembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie generálneho riaditeľa právneho servisu, ktorým mu prideľuje jediný prednostný bod pre účely povýšenia za rok 2003, ako to vyplýva z informačného systému Sysper 2;

               —

               zrušil rozhodnutie orgánu povereného menovaním, ktorým mu prideľuje celkovo 20 bodov v súvislosti hodnoteným obdobím 2003, ako to vyplýva z informačného systému Sysper 2; zoznam zásluh úradníkov v platovej triede A5 za hodnotené obdobie 2003 zostavený výborom pre povýšenie a uverejnený v Úradných informáciách č. 69-2003 z 13. novembra 2003; zoznam úradníkov povýšených do platovej triedy A4 v súvislosti s hodnoteným obdobím za rok 2003, uverejnený v Úradných informáciách č. 73-2003 z 27. novembra 2003; a rozhodnutie nezapísať jeho meno do uvedených zoznamov;

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca v tejto veci namieta pridelenie jediného prednostného bodu v súvislosti s hodnoteným obdobím 2003 a v tejto súvislosti tiež skutočnosť, že orgán poverený menovaním odmietol jeho povýšenie do platovej triedy A4 v súvislosti s tým istým obdobím.
   Na podporu svojich požiadaviek žalobca predovšetkým uvádza, že článok 45 Služobného poriadku vyžaduje, aby zásluhy boli určujúcim kritériom pre pridelenie prednostných bodov generálneho riaditeľstva a pre povýšenie. V uvedenom spochybňovanom systéme sa však povýšenia určujú na základe pridelenia prednostných bodov na návrh každého generálneho riaditeľa alebo výboru pre povýšenie, bez porovnania zásluh všetkých úradníkov, u ktorých povýšenie prichádza do úvahy v rámci jednotlivých platových tried. Dôsledkom je, že články 6, 8 a 10 rozhodnutia Komisie z 26. apríla 2002 o všeobecných vykonávacích ustanoveniach článku 45 Služobného poriadku sú v rozpore s článkom 45 Služobného poriadku. Naviac tým, že každé generálne riaditeľstvo dostane rovnakú kvótu bodov na úradníka, tieto pravidlá znemožňujú orgánu poverenému menovaním urobiť takéto porovnanie.
   Žalobca v tejto súvislosti uvádza, že napadnuté rozhodnutia sú výsledkom kritérií, ktoré zaviedol právny servis pri prideľovaní prednostných bodov a na základe ktorých sa tieto body prideľujú prednostne služobne najstarším úradníkom v rámci platovej triedy nezávisle od ich zásluh. Tento prístup je založený na zneužití moci, pretože smeruje k dosiahnutiu povýšenia väčšieho množstva a k príprave povyšovania na roky dopredu, čím sa líši od účelu stanoveného v Služobnom poriadku, ktorým je odmeňovať zásluhy.
   Žalobca sa ďalej dovoláva dvoch chýb v postupe, keďže rozhodnutie o pridelení uvedených prednostných bodov bolo urobené bez návrhu riaditeľstva právneho servisu a pri porušení povinnosti odôvodnenia.
   Žalobca sa tiež dovoláva porušenia zásady oprávnenosti na služobný postup a protiprávnosti článkov 9, 12 ods. 3 a článku 13 všeobecných vykonávacích ustanovení článku 45 Služobného poriadku.


title: Vec T-669/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 12. októbra 2016 – Lysoform Dr. Hans Rosemann a i./ECHA („Žaloba o neplatnosť — Zaradenie spoločnosti ako dodávateľa aktívnej látky do zoznamu uvedeného v článku 95 nariadenia (EÚ) č. 528/2012 — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť“)

text:
               5.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 454/27

      Uznesenie Všeobecného súdu z 12. októbra 2016 – Lysoform Dr. Hans Rosemann a i./ECHA
      (Vec T-669/15) (1)

      ((„Žaloba o neplatnosť - Zaradenie spoločnosti ako dodávateľa aktívnej látky do zoznamu uvedeného v článku 95 nariadenia (EÚ) č. 528/2012 - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“))
      (2016/C 454/48)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH (Berlín, Nemecko), Ecolab Deutschland GmbH (Monheim, Nemecko), Schülke & Mayr GmbH (Norderstedt, Nemecko) a Diversey Europe Operations BV (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: K. Van Maldegem, M. Grunchard a P. Sellar, advokáti)

         Žalovaný: Európska chemická agentúra (v zastúpení: M. Heikkilä a C. Buchanan, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Olivier)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ a smerujúci k zrušeniu rozhodnutia ECHA zo 16. júla 2015 o zaradení spoločnosti BASF SE, so sídlom v Nemecku, ako dodávateľa aktívnej látky do zoznamu uvedeného v článku 95 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 528/2012 z 22. mája 2012 o sprístupňovaní biocídnych výrobkov na trhu a ich používaní (Ú. v. EÚ L 167, 2012, s. 1)

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa odmieta ako neprípustná.

                  2.

                  Nie je potrebné rozhodnúť o návrhoch spoločností Oxea GmbH a BASF SE na vstup do konania ako vedľajší účastníci.

                  3.

                  Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH, Schülke & Mayr GmbH a Diversey Europe Operations BV znášajú vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska chemická agentúra (ECHA) s výnimkou trov konania súvisiacich s návrhmi na vstup vedľajších účastníkov do konania.

                  4.

                  Lysoform Dr. Hans Rosemann, Ecolab Deutschland, Schülke & Mayr, Diversey Europe Operations, ECHA, Oxea a BASF znášajú každý vlastné trovy konania súvisiace s návrhmi na vstup vedľajších účastníkov do konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 48, 8.2.2016.


title: Vec T-399/11: Žaloba podaná 29. júla 2011 — Banco Santander a Santusa/Komisia

text:
               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/36

         Žaloba podaná 29. júla 2011 — Banco Santander a Santusa/Komisia
   (Vec T-399/11)
   2011/C 282/71
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Banco Santander, SA (Santander, Španielsko) a Santusa Holding, SL (Boadilla del Monte, Španielsko) (v zastúpení: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero a M. Muñoz de Juan, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               prehlásil za prípustné žalobné dôvody smerujúce k zrušeniu žaloby, vyhovel im a v dôsledku toho zrušil článok 1 ods. 1 rozhodnutia, ktorý kvalifikuje článok 12 ods. 5 TRLIS (Texto Refundido de la Ley del Impuesto sobre Sociedades) (prepracované znenie zákona o dani z príjmov právnických osôb) ako štátnu pomoc,

               —

               subsidiárne zrušil článok 1 ods. 1 v rozsahu, v akom stanovuje, že článok 12 ods. 5 TRLIS obsahuje prvky štátnej pomoci, keď sa uplatňuje na nadobudnutia väčšinových podielov,

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 v rozsahu, v akom uplatňuje príkaz na vymáhanie pomoci poskytnutej na operácie uskutočnené predtým, než bolo rozhodnutie, ktoré je predmetom tejto žaloby, uverejnené v konečnom znení v Úradnom vestníku Európskej únie (Ú. v. EÚ, 21.5.2011),

               —

               subsidiárne zrušil článok 1 ods. 1 a v dôsledku toho článok 4 v rozsahu, v akom odkazuje na operácie uskutočnené v Mexiku, Spojených štátoch a Brazílii, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba smeruje proti rozhodnutiu Komisie K(2010) 9566 z 12. januára 2011 o odpisovaní finančného goodwillu na daňové účely pri nadobúdaní podielu v zahraničných subjektoch.
   Žalobkyne na podporu svojej žaloby uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom právnom posúdení pri analýze pojmu selektívnosti a na kvalifikácii predmetného opatrenia ako štátnej pomoci.

                           —

                           Žalobkyne zastávajú názor, že Komisia nepreukázala, že analyzované daňové opatrenie zvýhodňuje určité podniky alebo určité odvetvia výroby, ako požaduje článok 107 ods. 1 ZFEÚ. Komisia sa obmedzuje len na predpoklad, že opatrenie je selektívne len z dôvodu, že sa uplatňuje na nadobudnutie podielov v zahraničných spoločnostiach (v tomto prípade v tretích krajinách, ktoré nie sú členmi EÚ) a nie vo vnútroštátnych spoločnostiach. Žalobkyne sa domnievajú, že uvedená úvaha je nesprávna. Skutočnosť, že predpokladom uplatnenia analyzovaného opatrenia, rovnako ako akéhokoľvek iného daňového predpisu, je splnenie stanovených objektívnych požiadaviek, nespôsobuje, že toto opatrenie je selektívne de iure alebo de facto. Španielsko predložilo údaje, ktoré preukazujú, že ide o všeobecné opatrenie de iure a de facto prístupné všetkým podnikom, na ktoré sa vzťahuje španielska daň z príjmov právnických osôb bez ohľadu na ich veľkosť, povahu, odvetvie alebo pôvod.

                           —

                           Po druhé, prima facie rozdielne zaobchádzanie stanovené v článku 12 ods. 5 TRLIS, ktoré ani zďaleka nepredstavuje selektívne zvýhodnenie, slúži na daňové zrovnoprávnenie všetkých operácií nadobudnutia akcií bez ohľadu na to, či sú vnútroštátne alebo zahraničné. V tretích krajinách existujú závažné prekážky fúzií podnikov, čo v praxi tieto fúzie znemožňuje. Vo vnútroštátnom rámci sú naopak tieto fúzie možné a vo vzťahu k nim je uznané odpisovanie finančného goodwillu na daňové účely. V dôsledku toho článok 12 ods. 5 TRLIS len vzťahuje pôsobnosť takého daňového odpisu tiež na nadobudnutie podielov v spoločnostiach tretích krajín, čo je operácia, ktorá predstavuje najbližší funkčný aj faktický ekvivalent vnútroštátnych fúzií a ako taká je súčasťou štruktúry a logiky španielskeho systému.

                           —

                           Komisia nesprávne vyvodila záver, že neexistujú prekážky uskutočňovania fúzií s podnikmi tretích krajín a v dôsledku toho nesprávne stanovila referenčný systém nevyhnutný na preukázanie selektívnosti a neprijala argumenty týkajúce sa daňovej neutrality. Dopustila sa nesprávnosti najmä vo svojej analýze operácií uskutočnených v Spojených štátoch, Brazílii a Mexiku.

                           —

                           Subsidiárne by podľa žalobkýň malo byť rozhodnutie zrušené aspoň v prípadoch, keď je nadobúdaný väčšinový podiel v podnikoch tretích krajín za okolností, ktoré sú podobné okolnostiam fúzií, a sú tak odôvodnené štruktúrou a logikou španielskeho systému.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení pri určení príjemcu opatrenia.

                           —

                           Subsidiárne, aj keby bolo rozhodnuté, že článok 12 ods. 5 TRLIS obsahuje prvky štátnej pomoci, quod non, mala Komisia uskutočniť dôkladnú hospodársku analýzu na účely určenia príjemcov prípadnej pomoci. Žalobkyne zastávajú názor, že príjemcami pomoci (vo forme príliš vysokej ceny za nadobudnutie podielov) sú prevodcovia podielov a nie, ako tvrdí Komisia, španielske podniky, ktoré uplatnili uvedené opatrenie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na porušení všeobecnej právnej zásady legitímnej dôvery, pokiaľ ide o stanovenie časovej pôsobnosti príkazu na vymáhanie pomoci.

                           —

                           Subsidiárne, aj keby bolo rozhodnuté, že článok 12 ods. 5 TRLIS predstavuje pomoc, Komisia nerešpektovala judikatúru súdov Únie tým, že obmedzila časovú pôsobnosť zásady legitímnej dôvery po okamih uverejnenia rozhodnutia o začatí šetrenia (21.12.2007) a preto požadovala vymáhanie pomoci poskytnutej na operácie uskutočnené po uvedenom dátume (s výnimkou nadobudnutí väčšinových podielov v Indii a Číne, v prípade ktorých zastáva názor, že zásada legitímnej dôvery sa uplatňuje do 21.5.2011, čo je dátum uverejnenia konečného rozhodnutia, keďže v týchto prípadoch existujú výslovné právne prekážky medzinárodných fúzií).

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že v súlade s praxou Komisie a judikatúrou začatie šetrenia neurčuje vopred povahu opatrenia a preto začatie šetrenia nemôže predstavovať časovú hranicu, kedy končí platnosť zásady legitímnej dôvery, ale tento koniec platnosti uvedenej zásady by sa mal v každom prípade zhodovať skôr s dňom uverejnenia konečného rozhodnutia v Úradnom vestníku.

                           —

                           Okrem toho vecné hranice, ktoré rozhodnutie stanovuje, pokiaľ ide o zásadu legitímnej dôvery na obdobie od prijatia rozhodnutia o začatí konania po prijatie konečného rozhodnutia, nemôžu byť odôvodnené, pretože sú obmedzené na nadobudnutie väčšinových podielov v Číne a Indii. Táto zásada legitímnej dôvery by mala byť podľa judikatúry uplatnená na všetky operácie v akejkoľvek tretej krajine.