title: Vec C-269/12 P: Odvolanie podané 1. júna 2012 : Guillermo Cañas proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) z  26. marca 2012 vo veci T-508/09, Cañas/Komisia

text:
               4.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/8

         Odvolanie podané 1. júna 2012: Guillermo Cañas proti uzneseniu Všeobecného súdu (tretia komora) z 26. marca 2012 vo veci T-508/09, Cañas/Komisia
   (Vec C-269/12 P)
   2012/C 235/15
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Guillermo Cañas (v zastúpení: Y. Bonnard, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Svetová antidopingová agentúra, ATP Tour Inc.

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť uznesenie Všeobecného súdu z 26. marca 2012 vo veci T-508/09,

               —

               nariadiť Všeobecnému súdu, aby preskúmal žalobu o neplatnosť, ktorú 22. decembra 2009 podal Guillermo Cañas,

               —

               zamietnuť akékoľvek ďalšie návrhy odporcov,

               —

               zaviazať odporcov na náhradu trov konania, ktoré vynaložil Guillermo Cañas.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ uvádza tri odvolacie dôvody proti rozhodnutiu Všeobecného súdu.
   Po prvé odvolateľ tvrdí, že Všeobecný súd porušil právo podniku, ktorý je dočasne vylúčený z trhu, podať žalobu proti odloženiu sťažnosti pre porušenie práva hospodárskej súťaže tým, že podriadil záujem na konaní tohto podniku okamžitému prospechu, ktorý by mu mohla priniesť žaloba o neplatnosť. Zrušenie rozhodnutia o odložení sťažnosti nemohlo odvolateľovi priniesť nikdy okamžitý prospech, pretože mohlo viesť iba k preskúmaniu sťažnosti bez akejkoľvek záruky výsledku.
   Po druhé odvolateľ tvrdí, že Všeobecný súd sa nesprávne domnieval, že stratil záujem na konaní, pretože bol naďalej obeťou oznámených protisúťažných prekážok. Odvolateľ sa domnieva, že napriek skutočnosti, že ukončil svoju športovú kariéru, jeho záujem na konaní naďalej trvá, konkrétne záujem na zrušení rozhodnutia Komisie o odložení sťažnosti bez ďalšieho konania, ako aj záujem na konštatovaní protiprávnosti oznámených prekážok zo strany Komisie, pričom ide o predbežné postupy potrebné na podanie návrhu na náhradu škody smerujúceho proti Svetovej antidopingovej agentúre, ATP Tour Inc. a Medzinárodnej arbitrážnej rade pre šport.
   Po tretie odvolateľ tvrdí, že Všeobecný súd sa domnieval, že zrušenie rozhodnutia o odložení sťažnosti odvolateľa by nemalo nijaký vplyv na jeho právo podať proti podnikom, ktoré oznámil, návrh na náhradu škody, pretože správne konanie pred Komisiou nemôže brániť podaniu žaloby na príslušné civilné súdne orgány. Toto tvrdenie však vychádzalo zo skutkového omylu, keďže v rozhodnutí Arbitrážneho súdu pre šport z 23. mája 2007 bola uvedená domnienka, že oznámené prekážky neboli v rozpore s európskym právom hospodárskej súťaže, čo bolo dôvodom, že odvolateľ nemohol bez kladného rozhodnutia Komisie podať návrh na náhradu škody.


title: Vec T-1/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  21. septembra 2011 — PPG a SNF/ECHA ( Žaloba o neplatnosť — REACH — Identifikácia akrylamidu ako látky vzbudzujúcej mimoriadne obavy — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Neprípustnosť )

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/21

         Uznesenie Všeobecného súdu z 21. septembra 2011 — PPG a SNF/ECHA
   (Vec T-1/10) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - REACH - Identifikácia akrylamidu ako látky vzbudzujúcej mimoriadne obavy - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť)
   2011/C 340/44
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) (Brusel, Belgicko) a SNF SAS (Andrézieux-Bouthéon, Francúzsko) (v zastúpení: pôvodne K. Van Maldegem, advokát, P. Sellar, solicitor, a R. Cana, advokát, neskôr K. Van Maldegem a R. Cana)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra (ECHA) (v zastúpení: M. Heikkilä a W. Broere, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Stuyck, avokát)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: C. Wissels, J. Langer, Y. de Vries a M. de Ree, splnomocnení zástupcovia) a Európska komisia (v zastúpení: pôvodne P. Oliver a G. Wilms, neskôr P. Oliver a E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia ECHA, ktoré identifikuje akrylamid (ES č. 201-173-7) ako látku spĺňajúcu kritéria stanovené v článku 57 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, s. 1), prijatého podľa jeho článku 59

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Spoločnosť Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) a spoločnosť SNF SAS sú povinné nahradiť svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vynaložila Európska chemická agentúra (ECHA).

               3.

               Spoločnosť SNF znáša trovy konania o predbežnom opatrení.

               4.

               Holandské kráľovstvo a Európska komisia znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 13.3.2010.


title: Korigendum k oznamu uverejnenom v úradnom vestníku, ktorý sa týka veci T-695/16 P: odvolanie podané 29. septembra 2016: Európska komisia proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 20. júla 2016 vo veci F-104/15, U (*)/Komisia (Ú. v. EÚ C 441, 28.11.2016, znovu uverejnený z dôvodu ochrany osobných údajov)

text:
               27.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/26

         Korigendum k oznamu uverejnenom v úradnom vestníku, ktorý sa týka veci T-695/16 P: odvolanie podané 29. septembra 2016: Európska komisia proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 20. júla 2016 vo veci F-104/15, U (*)/Komisia
   (
         Úradný vestník Európskej únie C 441 z 28. novembra 2016
      , znovu uverejnený z dôvodu ochrany osobných údajov)
   (2017/C 095/35)
   Na strane 4 v obsahu a na strane 28 sa „U (*)“ nahrádza „RN (*)“.


title: Vec C-138/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 3. marca 2016 – Teva Pharma BV, Teva Pharmaceuticals Europe BV/Európska agentúra pre lieky (EMA), Európska komisia (Odvolanie — Lieky na ojedinelé ochorenia — Nariadenie (ES) č. 141/2000 — Naradenie (ES) č. 847/2000 — Zamietnutie povolenia uviesť na trh generickú verziu lieku na ojedinelé ochorenie imatinib mésilate)

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/16

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 3. marca 2016 – Teva Pharma BV, Teva Pharmaceuticals Europe BV/Európska agentúra pre lieky (EMA), Európska komisia
   (Vec C-138/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Lieky na ojedinelé ochorenia - Nariadenie (ES) č. 141/2000 - Naradenie (ES) č. 847/2000 - Zamietnutie povolenia uviesť na trh generickú verziu lieku na ojedinelé ochorenie imatinib mésilate))
   (2016/C 156/22)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Teva Pharma BV, Teva Pharmaceuticals Europe BV (v zastúpení: K. Bacon, QC, E. Mackenzie, barristers, G. Morgan, solicitor)

      Ďalší účastníci konania: Európska agentúra pre lieky (EMA) (v zastúpení: N. Rampal Olmedo, M. Tovar Gomis, S. Marino a T. Jabłoński, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: A. Sipos a M. Šimerdová, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Teva Pharma BV a Teva Pharmaceuticals Europe BV znášajú vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania Európskej agentúre pre lieky (EMA).

               3.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 190, 8.6.2015.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. apríla 2005 vo veci T-286/03, The Gillette Company proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o námietke — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva RIGHT GUARD XTREME sport — Skoršia národná obrazová ochranná známka WILKINSON SWORD XTREME III — Pravdepodobnosť zámeny — Zamietnutie prihlášky — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94)

text:
               25.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/16

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 13. apríla 2005
   vo veci T-286/03, The Gillette Company proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o námietke - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva RIGHT GUARD XTREME sport - Skoršia národná obrazová ochranná známka WILKINSON SWORD XTREME III - Pravdepodobnosť zámeny - Zamietnutie prihlášky - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94)
   (2005/C 155/32)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci T-286/03, The Gillette Company, so sídlom v Bostone (Spojené štáty americké), v zastúpení: A. Ebert-Weidenfeller a L. Kouker, advokáti, proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (splnomocnení zástupcovia: G. Schneider a J. Weberndörfer), ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Wilkinson Sword GmbH, so sídlom v Solingene (Nemecko), v zastúpení: E. Kessler, advokát, predmetom ktorej je žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. apríla 2003 (vec R 221/2002-4) o zamietnutí prihlášky obrazovej ochrannej známky RIGHT GUARD XTREME sport, Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: predseda komory J. Pirrung, sudcovia A. W. H. Meij a I. Pelikánová, tajomník: J. Palacio González, hlavný referent, vyhlásil 13. apríla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobkyňa je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 251, z 18. 10. 2003


title: Vec C-482/14: Žaloba podaná 30. októbra 2014 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko

text:
               19.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/17

      Žaloba podaná 30. októbra 2014 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko
      (Vec C-482/14)
      (2015/C 016/27)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: W. Mölls, J. Hottiaux a T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Spolková republika Nemecko

         Návrhy žalobkyne

      Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor rozhodol, že:

                  —

                  Spolková republika Nemecko porušila svoje povinnosti vyplývajúce jej z článku 6 ods. smernice 2012/34/EÚ (1) (článok 6 ods. 1 smernice 91/440/EHS), keď povolila prevod verejných prostriedkov odvádzaných na prevádzkovanie železničnej infraštruktúry na poskytovanie prepravných služieb.

                  —

                  Spolková republika Nemecko porušila svoje povinnosti vyplývajúce jej z článku 6 ods. 4 smernice 2012/34/EÚ (článok 6 ods. 1 smernice 91/440/EHS), keď nezabezpečila prostredníctvom účtovníctva kontrolovateľnosť dodržiavania zákazu prevodu verejných prostriedkov na prevádzkovanie železničnej infraštruktúry na poskytovanie prepravných služieb.

                  —

                  Spolková republika Nemecko porušila svoje povinnosti vyplývajúce jej z článku 31 ods. 1 smernice 2012/34/EÚ (článok 7 ods. 1 smernice 2001/440/ES), keď nezabezpečila, že poplatky za infraštruktúru môžu byť použité výlučne na financovanie podnikateľskej činnosti prevádzkovateľov infraštruktúry.

                  —

                  Spolková republika Nemecko porušila svoje povinnosti vyplývajúce jej z článku 6 ods. 3 smernice 2012/34/EÚ (článok 9 ods. 4 smernice 91/440/EHS), ako aj z článku 6 ods. 1 v spojení s bodom 5 prílohy nariadenia (ES) č. 1370/2007 (2), keď na príslušných faktúrach nezabezpečila osobitné uvedenie verejných príspevkov na poskytovanie verejných služieb prepravy osôb.

                  —

                  Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza nasledujúce žalobné dôvody:
      Nemecko priznáva, že skupina Deutsche Bahn mohla vďaka dohodám o prerozdelení príspevkov použiť príjmy prevádzkovateľa železničnej infraštruktúry vo forme poplatkov za infraštruktúru a verejné financovanie na iné účely ako prevádzkovanie infraštruktúry. Tieto prostriedky tak mohli byť použité na poskytovanie prepravných služieb, čo nie je v súlade s článkom 6 ods. 1 a článkom 31 ods. 1 smernice 2012/34/EÚ.
      Navyše účtovníctvo prevádzkovateľa infraštruktúry neumožňuje skontrolovať zákaz prevodu verejných prostriedkov na poskytovanie prepravných služieb. Nemecko takýto prevod povoľuje, čo je v rozpore s článkom 6 ods. 4 smernice 2012/34/EÚ.
      Nakoniec Nemecko na príslušných faktúrach nezabezpečilo osobitné uvedenie verejného financovania na poskytovanie verejných služieb prepravy osôb. Toto je v rozpore s článkom 6 ods. 3 smernice 2012/34/EÚ, ako aj s článkom 6 ods. 1 v spojení s bodom 5 prílohy nariadenia (ES) č. 1370/2007.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/34/EÚ z 21. novembra 2012, ktorou sa zriaďuje jednotný európsky železničný priestor (Ú. v. EÚ L 343, s. 32).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 z 23. októbra 2007 o službách vo verejnom záujme v železničnej a cestnej osobnej doprave, ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 1191/69 a (EHS) č. 1107/70 (Ú. v. EÚ L 315, s. 1).


title: Vec F-22/13: Žaloba podaná 11. júla 2013 — ZZ/Komisia

text:
               5.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 291/7

         Žaloba podaná 11. júla 2013 — ZZ/Komisia
   (Vec F-22/13)
   2013/C 291/07
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: M. Pecyna, advokát)

      Žalovaná: Komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o zamietnutí prijatia žalobcu do zamestnania z dôvodu, že nespĺňa kritériá účasti stanovené v oznámení o výberovom konaní EPSO/AD/207/11

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie oddelenia B.2 Generálneho riaditeľstva pre ľudské zdroje a bezpečnosť Európskej komisie z 26. septembra 2012, ktorým bolo zamietnuté jeho prijatie do zamestnania na Komisii (ESTAT) na základe rezervného zoznamu výberového konania EPSO/AD/207/11 a ktorým bola do rezervného zoznamu uvedeného výberového konania doplnená poznámka informujúca oddelenia Komisie, že žalobca nespĺňa podmienky účasti v tejto súťaži,

               —

               v prípade potreby zrušiť rozhodnutie riaditeľa GR.ĽZ.D.2 Európskej komisie, ktorým bola zamietnutá sťažnosť ZZ (č. Rl696/12) z 25. februára 2013,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-55/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. mája 2015 – Formula One Licensing/ÚHVT – Idea Marketing (F1H2O) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Medzinárodný zápis označujúci Európske spoločenstvo — Slovná ochranná známka F1H2O — Ochranné známky Spoločenstva, medzinárodné ochranné známky platné pre Benelux a slovné a obrazové národné ochranné známky F1 — Relatívne dôvody odmietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Neoprávnený prospech z rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena skorších ochranných známok — Článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009“)

text:
               6.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/9

         Rozsudok Všeobecného súdu z 21. mája 2015 – Formula One Licensing/ÚHVT – Idea Marketing (F1H2O)
   (Vec T-55/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis označujúci Európske spoločenstvo - Slovná ochranná známka F1H2O - Ochranné známky Spoločenstva, medzinárodné ochranné známky platné pre Benelux a slovné a obrazové národné ochranné známky F1 - Relatívne dôvody odmietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Neoprávnený prospech z rozlišovacej spôsobilosti alebo dobrého mena skorších ochranných známok - Článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009“))
   (2015/C 221/11)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Formula One Licensing BV (Rotterdam, Holandsko) (v zastúpení: pôvodne B. Klingberg, neskôr K. Sandberg, avocats)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Idea Marketing SA (Lausanne, Švajčiarsko) (v zastúpení: B. Brisset, a O. Vanner, avocats)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. novembra 2012 (vec R 1247/2001-4) týkajúceho sa námietkového konania medzi Formula One Licensing BV a Idea Marketing SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Formula One Licensing BV znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) a Idea Marketing SA.

      (1)  Ú. v. EÚ C 101, 6.4.2013.


title: Vec C-430/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španielsko) 18. októbra 2006 – Comunidad Autónoma de la Rioja/Diputación Foral de Álava, Juntas Generales del Territorio Histórico de Álava, Confederación Empresarial Vasca

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/31

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španielsko) 18. októbra 2006 – Comunidad Autónoma de la Rioja/Diputación Foral de Álava, Juntas Generales del Territorio Histórico de Álava, Confederación Empresarial Vasca
   (Vec C-430/06)
   (2006/C 326/64)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Comunidad Autónoma de la Rioja

      Žalovaní: Diputación Foral de Álava, Juntas Generales del Territorio Histórico de Álava, Confederación Empresarial Vasca
   Prejudiciálna otázka
   Má sa článok 87 ods. 1 Zmluvy vykladať tak, že daňové opatrenia prijaté Diputación Foral a Juntas Generales del Territorio Histórico de Álava (orgán výkonnej moci a zastupiteľstvo historického územia Álava), ktoré zmenili znenie článku 29 ods. 1 písm. a) a článku 37 právneho predpisu o dani z príjmov právnických osôb a uplatňujú sa v rámci územnej pôsobnosti tejto entity na nižšej ako štátnej úrovni, ktorá je vybavená autonómiou, treba považovať za selektívne a spadajúce pod pojem štátnej pomoci v zmysle uvedeného ustanovenia, a teda za povinne oznamované Komisii podľa článku 88 ods. 3 Zmluvy, pretože zaviedli nižšiu sadzbu dane, ako je všeobecná sadzba stanovená zákonom španielskeho štátu, a zníženie dane, ktoré neexistuje v daňovom práve s celoštátnou pôsobnosťou?


title: Vec F-16/13: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  10. apríla 2014 – Camacho-Fernandes/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Sociálne zabezpečenie — Článok 73 služobného poriadku — Choroba z povolania — Vystavenie sa vplyvu azbestu a iným látkam — Lekárska komisia — Odmietnutie uznať chorobu, na ktorú úradník zomrel, ako chorobu z povolania — Platnosť stanoviska lekárskej komisie — Zásada kolegiality — Mandát — Odôvodnenie — Zásada rovnosti zaobchádzania)

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/38

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 10. apríla 2014 – Camacho-Fernandes/Komisia
   (Vec F-16/13) (1)

   ((Verejná služba - Úradníci - Sociálne zabezpečenie - Článok 73 služobného poriadku - Choroba z povolania - Vystavenie sa vplyvu azbestu a iným látkam - Lekárska komisia - Odmietnutie uznať chorobu, na ktorú úradník zomrel, ako chorobu z povolania - Platnosť stanoviska lekárskej komisie - Zásada kolegiality - Mandát - Odôvodnenie - Zásada rovnosti zaobchádzania))
   2014/C 159/52
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Ivo Camacho-Fernandes (Funchal, Portugalsko) (v zastúpení: N. Lhoëst, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a V. Joris, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Spoločného systému zdravotného poistenia v rozsahu, v akom potvrdzuje znenie návrhu rozhodnutia zamietajúceho žiadosť o uznanie choroby, na ktorú zomrela manželka žalobcu, ako chorobu z povolania

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Ivo Camacho-Fernandes znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskej komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 108, 13.4.2013, s. 40.


title: Vec T-110/08: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  27. apríla 2010 — Freixenet/ÚHVT — (Forma matnej čiernej brúsenej fľaše) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška ochrannej známky zobrazujúcej matnú čiernu brúsenú fľašu — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním — Článok 7 ods. 1 písm. b) a ods. 3 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009] — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obranu — Ochranná známka Spoločenstva — Článok 73 nariadenia č. 40/94 [teraz článok 75 nariadenia č. 207/2009]“ ]

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/40

      Rozsudok Súdu prvého stupňa z 27. apríla 2010 — Freixenet/ÚHVT — (Forma matnej čiernej brúsenej fľaše)
      (Vec T-110/08) (1)

      („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška ochrannej známky zobrazujúcej matnú čiernu brúsenú fľašu - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním - Článok 7 ods. 1 písm. b) a ods. 3 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009] - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obranu - Ochranná známka Spoločenstva - Článok 73 nariadenia č. 40/94 [teraz článok 75 nariadenia č. 207/2009]“)
      (2010/C 161/61)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Freixenet, SA (Sant Sadurní d’Anoia, Španielsko) (v zastúpení: F. de Visscher, E. Cornu a D. Moreau, advokáti)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 20. novembra 2007 (vec R 104/2001-1) týkajúce sa prihlášky označenia zobrazujúceho matnú čiernu brúsenú fľašu ako ochrannej známky

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Spoločnosť Freixenet, SA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 116, 9.5.2008.


title: Vec T-239/05: Žaloba podaná 1. júla 2005: The Black & Decker Corporation proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               20.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/33

         Žaloba podaná 1. júla 2005: The Black & Decker Corporation proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-239/05)
   (2005/C 205/60)
   Jazyk žaloby: angličtina
   The Black & Decker Corporation, so sídlom v Towsone, Maryland (USA), v zastúpení: P. Harris, solicitor, podal 1. júla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory).
   Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom bol Atlas Copco Aktiebolag, so sídlom v Štokholme (Švédsko).
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 19. apríla 2005 (vec R 727/2004-01),

               —

               vyslovil neprípustnosť konania o námietke B497 596,

               —

               zaviazal ÚHVT nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobcovi v tomto konaní a v konaní o odvolaní.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva:

               Žalobca

               Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva:

               Farebná trojrozmerná ochranná známka v čiernej a žltej farbe, vo forme prístroja pre tovary v triede 7 (ručne obsluhované prenosné elektrické prístroje, atď.)

               Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietok:

               Atlas Copco Aktiebolag

               Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietok:

               Nezapísané ochranné známky a označenia používané pre elektrické prístroje v obchodnom styku vo všetkých členských štátoch

               Rozhodnutie námietkového oddelenia:

               Zamietnutie námietky ako neprípustnej

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zrušenie napadnutého rozhodnutia a vrátenie veci námietkovému oddeleniu na ďalšie konanie

               Dôvody žaloby:

               Žalobca tvrdí, že mala byť vyslovená neprípustnosť námietky z dôvodu, že v rozpore s pravidlom 18 ods. 1 nariadenia č. 2868/1995 (1) dostatočne jednoznačne neoznačila skoršie ochranné známky a označenia, na ktorých sa zakladá

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995 ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva, Ú. v. ES L 303, 15.12.1995, s.1.


title: Vec F-34/11: Žaloba podaná 4. apríla 2011 — ZZ/Europol

text:
               9.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 204/30

         Žaloba podaná 4. apríla 2011 — ZZ/Europol
   (Vec F-34/11)
   2011/C 204/54
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: D. Dane, advokát)

      Žalovaný: Európsky policajný úrad (Europol)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o zaradení žalobcu do platovej triedy AST 5

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie z 19. decembra 2010, ktorým žalovaný oznámil žalobcovi, že jeho funkčné zaradenie zostáva v platovej triede AST 5,

               —

               zaviazať Europol na náhradu trov konania.


title: Vec C-268/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  8. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hamburgisches Oberverwaltungsgericht — Nemecko) — Atilla Gülbahce/Freie und Hansestadt Hamburg (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom — Rozhodnutie asociačnej rady č. 1/80 — Článok 6 ods. 1 prvá zarážka — Práva tureckých pracovníkov, ktorí sú súčasťou legálneho trhu práce — Odňatie povolenia na pobyt so spätnou účinnosťou)

text:
               12.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/16

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 8. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hamburgisches Oberverwaltungsgericht — Nemecko) — Atilla Gülbahce/Freie und Hansestadt Hamburg
   (Vec C-268/11) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dohoda o pridružení medzi EHS a Tureckom - Rozhodnutie asociačnej rady č. 1/80 - Článok 6 ods. 1 prvá zarážka - Práva tureckých pracovníkov, ktorí sú súčasťou legálneho trhu práce - Odňatie povolenia na pobyt so spätnou účinnosťou)
   2013/C 9/24
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hamburgisches Oberverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Atilla Gülbahce

      Žalovaný: Freie und Hansestadt Hamburg

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hamburgisches Oberverwaltungsgericht — Výklad článku 10 ods. 1 a článku 13 rozhodnutia asociačnej rady č. 1/80 z 19. septembra 1980 o rozvoji asociácie medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom — Udelenie povolenia na pobyt na dobu určitú a pracovného povolenia na dobu neurčitú tureckému pracovníkovi, ktorý je manželom štátnej príslušníčky hostiteľského členského štátu — Zrušenie rozhodnutí o predĺžení platnosti povolenia na pobyt so spätnou účinnosťou z dôvodu odlúčenia od svojej manželky, ktoré nebolo oznámené príslušným orgánom — Podmienky opierajúce právo na pobyt o článok 10 ods. 1 rozhodnutia č. 1/80 vzhľadom na pracovné povolenie na dobu neurčitú

      Výrok rozsudku

   Článok 6 ods. 1 prvá zarážka rozhodnutia asociačnej rady č. 1/80 z 19. septembra 1980 o rozvoji asociácie zriadenej dohodou o pridružení medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Tureckom, ktorá bola podpísaná 12. septembra 1963 v Ankare Tureckou republikou na jednej strane a členskými štátmi EHS a Spoločenstvom na druhej strane a ktorá bola uzavretá, schválená a potvrdená v mene Spoločenstva rozhodnutím Rady 64/732/EHS z 23. decembra 1963, sa má vykladať v tom zmysle, že odporuje tomu, aby príslušné vnútroštátne orgány odňali tureckému pracovníkovi povolenie na pobyt so spätnou účinnosťou ku dňu, keď zanikol dôvod, ktorým vnútroštátne právo podmieňovalo udelenie tohto povolenia, ak sa tento pracovník nedopustil nijakého podvodného konania a k tomuto odňatiu dôjde po uplynutí obdobia jedného roka legálneho zamestnania upraveného v uvedenom článku 6 ods. 1 prvej zarážke.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.9.2011.


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 27. mája 2004 vo veci T-61/03, Irwin Industrial Tool co. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Ochranná známka spoločenstva — Slovná ochranná známka QUICK-GRIP — Absolútne dôvody zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 odsek 1 písmeno c) nariadenia (ES) č. 40/94 — Zamietnutie zápisu — Žaloba zjavne nemajúca právny základ)

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/41

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 27. mája 2004
   vo veci T-61/03, Irwin Industrial Tool co. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (1)

   (Ochranná známka spoločenstva - Slovná ochranná známka QUICK-GRIP - Absolútne dôvody zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 odsek 1 písmeno c) nariadenia (ES) č. 40/94 - Zamietnutie zápisu - Žaloba zjavne nemajúca právny základ)
   (2004/C 228/93)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci T-61/03, Irwin Industrial Tool Co., so sídlom v Hoffman Estates, Illinois (Spojené štáty), v zastúpení: G. Farrington, solicitor, proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (splnomocnení zástupcovia: G. Humphreys a s. Laitinen), predmetom ktorej je žaloba proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu ÚHVT z 20. novembra 2002 (vec R 110/2002-3), ktorým bol zamietnutý zápis slovnej ochrannej známky QUICK-GRIP ako ochrannej známky spoločenstva, Súd prvého stupňa (štvrtá komora), v zložení: predseda H. Legal, sudcovia: V. Tiili a M. Vilaras; tajomník: H. Jung, vydal dňa 27. mája 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 101 z 26.4.2003


title: Vec T-28/08: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  8. júla 2009 — Mars/ÚHVT — Ludwig Schokolade (Tvar čokoládovej tyčinky) [ Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Trojrozmerná ochranná známka Spoločenstva — Tvar čokoládovej tyčinky — Absolútne dôvody zamietnutia — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [zmenený, teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej prostredníctvom používania — Článok 7 ods. 3 nariadenia č. 40/94 (zmenený, teraz článok 7 ods. 3 nariadenia č. 207/2009) — Právo byť vypočutý — Články 73 a 74 nariadenia č. 40/94 (zmenené, teraz články 75 a 76 nariadenia č. 207/2009) ]

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/34

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. júla 2009 — Mars/ÚHVT — Ludwig Schokolade (Tvar čokoládovej tyčinky)
   (Vec T-28/08) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Trojrozmerná ochranná známka Spoločenstva - Tvar čokoládovej tyčinky - Absolútne dôvody zamietnutia - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [zmenený, teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej prostredníctvom používania - Článok 7 ods. 3 nariadenia č. 40/94 (zmenený, teraz článok 7 ods. 3 nariadenia č. 207/2009) - Právo byť vypočutý - Články 73 a 74 nariadenia č. 40/94 (zmenené, teraz články 75 a 76 nariadenia č. 207/2009)“)
   2009/C 205/61
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mars, Inc. (McLean, Virgínia, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Bryson, barrister, a G. Mills, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Bullock, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Ludwig Schokolade GmbH & Co. KG (Bergisch Gladbach, Nemecko) (v zastúpení: M. Knitter a R. Jacobs, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 23. októbra 2007 (vec R 1325/2006-2) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Ludwig Schokolade GmbH & Co. KG a Mars, Inc.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Spoločnosť Mars, Inc. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008.


title: Vec C-546/07: Žaloba podaná 5. decembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/17

         Žaloba podaná 5. decembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-546/07)
   (2008/C 64/26)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Traversa a P. Dejmek, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že si Spolková republika Nemecko tým, že:

                           a)

                           vo svojej administratívnej praxi vykladá pojem „podnik druhej strany“ v článku 1 ods. 1 nemecko-poľskej medzivládnej dohody z 31. januára 1990 o vysielaní pracovníkov poľských podnikov na výkon zmlúv o dielo ako „nemecký podnik“ a

                           b)

                           na základe takzvanej doložky o ochrane trhu práce rozšírila regionálne obmedzenia pre prístup pracovníkov po 16. apríli 2003, to znamená po dni podpísania Zmluvy o pristúpení Poľskej republiky, nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 49 ES, a porušila doložku „stand-still“ v kapitole 2 „Sloboda pohybu osôb“, bod 13 prílohy XII podľa článku 24 Aktu o podmienkach pristúpenia zo 16. apríla 2003,

               —

               zaviazať Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               A.

               Vysielanie poľských pracovníkov na výkon zmlúv o dielo do Nemecka je upravené v dohode z 31. januára 1990 medzi vládou Spolkovej republiky Nemecko a poľskou vládou o vysielaní pracovníkov poľských podnikov na výkon zmlúv o dielo. Podľa nemeckej správnej praxe sa pojem „podnik druhej strany“ uvedený v článku 1 ods. 1 uvedenej dohody vykladá ako „nemecký podnik“.

               B.

               Z toho vyplýva, že iba nemecké podniky môžu uzatvárať zmluvy o dielo na základe dohody. Podnikom iných členských štátov, ktoré v Nemecku chcú vykonávať práce, by tak zostala iba možnosť založiť v Nemecku dcérsky podnik. Podnikom iných členských štátov by tak bolo znemožnené vykonávať voľný pohyb služieb podľa článku 49 ES, aby mohli pre práce, ktoré sa majú vykonať v Spolkovej republike Nemecko, uzatvárať zmluvy o dielo s poľskými podnikmi podľa nemecko-poľskej dohody. Podľa žalobkyne ide o priamu diskrimináciu podnikov z iných členských štátov než Nemecka, založenú na štátnej príslušnosti, resp. sídle podniku.

               C.

               Podľa článku 46 ES v spojení s článkom 55 ES môžu byť diskriminačné zvláštne úpravy odôvodnené iba z dôvodu verejného poriadku, verejnej bezpečnosti a ochrany zdravia. Podľa ustálenej judikatúry je podmienkou odvolania sa na odôvodnenie verejného poriadku upravené v článku 46 ES to, že zachovanie diskriminačného opatrenia je nevyhnutné na to, aby sa mohlo čeliť skutočnému a dostatočne závažnému ohrozeniu, ktoré sa dotýka základného záujmu spoločnosti.

               D.

               Tieto predpoklady nie sú v tomto prípade splnené. Riadne vykonanie dohody nevyžaduje obmedzenie sa na podniky so sídlom v Nemecku, pretože všetky ponuky sa tak či onak musia predložiť nemeckým úradom. Pokiaľ ide o výkon zodpovednosti objednávateľa za zaplatenie príspevkov na sociálne poistenie, ktoré sa nezaplatili, a sankcií za protiprávne konanie, nie sú tieto otázky podľa žalobkyne špecificky spojené so zmluvami o dielo, ale vznikajú všeobecne pri poskytovaní služieb v Nemecku podnikmi z iných členských štátov. Nič údajne nenaznačuje, v čom by otvorenie dvojstrannej dohody pre podniky z iných členských štátov mohlo viesť k nesprávnemu použitiu alebo obchádzaniu prechodných ustanovení zmluvy o pristúpení. Obavy z nesprávneho použitia prechodných ustanovení podľa žalobkyne v žiadnom prípade nepredstavujú dostatočne závažné ohrozenie verejného poriadku alebo verejnej bezpečnosti, ktoré by mohlo odôvodňovať diskriminačné obmedzenie voľného pohybu služieb.

               E.

               Zo znenia klauzuly „stand-still“ uvedenej v kapitole 2 bode 13 prílohy XII Aktu o podmienkach pristúpenia zo 16. apríla 2003 vyplýva, že povinnosť „stand-still“ je absolútna a každé zhoršenie prístupu na nemecký pracovný trh pre poľských pracovníkov na základe zmluvy o dielo v porovnaní so situáciou existujúcou dňa 16. apríla 2003 je zakázané. Podľa takzvanej doložky o ochrane trhu práce, ktorá sa sústavne používa v správnej praxi Bundesagentur für Arbeit (Spolkový úrad práce), však zmluvy o dielo v zásade nie sú prípustné, pokiaľ sa majú uskutočniť v obvode úradu práce, v ktorom priemerná miera nezamestnanosti za posledných 6 mesiacov bola najmenej o 30 % vyššia než miera nezamestnanosti v Spolkovej republike Nemecko. Zoznam obvodov úradu práce patriacich do tejto právnej úpravy je podľa žalobkyne štvrťročne aktualizované. Z toho podľa Komisie vyplýva, že doložka o ochrane trhu práce porušuje doložku „stand-still“ Aktu o pristúpení, keďže po 16. apríli 2003 sa do zoznamu zatvorených obvodov zaradili nové obvody úradu práce.


title: Vec T-33/02: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  29. novembra 2005  – Britania Alloys & Chemicals/Komisia ( Hospodárska súťaž — Článok 81 ES — Kartel — Trh s fosfátom zinku — Pokuta — Článok 15 ods. 2 nariadenia č. 17 — Relevantný obrat — Žaloba o neplatnosť )

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/28

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 29. novembra 2005 – Britania Alloys & Chemicals/Komisia
   (Vec T-33/02) (1)

   („Hospodárska súťaž - Článok 81 ES - Kartel - Trh s fosfátom zinku - Pokuta - Článok 15 ods. 2 nariadenia č. 17 - Relevantný obrat - Žaloba o neplatnosť“)
   (2006/C 36/59)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Britania Alloys & Chemicals Ltd (Gravesend, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Mobley, H. Bardell a M. Commons, solicitors)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Wainwright a F. Castillo de la Torre, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2003/437/ES z 11. decembra 2001 týkajúceho sa konania podľa článku 81 Zmluvy ES a článku 53 Dohody EHP (vec COMP/E-1/37.027 – Fosfát zinku) (Ú. v. EÚ L 153, 2003, s. 1) alebo subsidiárne návrh na zníženie výšky pokuty uloženej žalobcovi
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca sa zaväzuje na náhradu trov konania.

      (1)  Ú. v. ES C 109, 4.5.2002.


title: Vec T-213/13: Žaloba podaná 8. apríla 2013 — Square/ÚHVT — Caisse régionale de crédit agricole mutuel Pyrénées Gascogne (SQUARE)

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/36

         Žaloba podaná 8. apríla 2013 — Square/ÚHVT — Caisse régionale de crédit agricole mutuel Pyrénées Gascogne (SQUARE)
   (Vec T-213/13)
   2013/C 207/60
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Square, Inc. (San Francisco, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Graf, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Pyrénées Gascogne (Serres-Castet, Francúzsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 31. januára 2013 v konaní R 775/2012-1,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia, slovnej ochrannej známky SQUARE pre tovary a služby tried 9, 35 a 38 — medzinárodná ochranná známka, v ktorej je vyznačená Európska únia, č. W1032395.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Pyrénées Gascogne.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná národná ochranná známka SQUARE-énergie pre tovary a služby tried 31, 35, 36, 38, 41, 42 a 44.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: námietke sa vyhovelo.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-224/13: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 7. júla 2014 – Melitta France/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Životné prostredie — Smernica 94/62/ES — Obaly a odpady z obalov — Smernica 2013/2/EÚ — Rúrky, tuby a valce, na ktorých je ovinutý pružný materiál — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť“ )

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/52

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 7. júla 2014 – Melitta France/Komisia
   (Vec T-224/13) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Životné prostredie - Smernica 94/62/ES - Obaly a odpady z obalov - Smernica 2013/2/EÚ - Rúrky, tuby a valce, na ktorých je ovinutý pružný materiál - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“))
   2014/C 315/88
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Melitta France (Chezy-sur-Marne, Francúzsko) (v zastúpení: H. Weil, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Alcover San Pedro a J.-F. Brakeland, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie smernice Komisie 2013/2/EÚ zo 7. februára 2013, ktorou sa mení a dopĺňa príloha I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov (Ú. v. EÚ L 37, s. 10) v rozsahu, v akom Komisia zapísala do zoznamu príkladov, na ktoré sa uplatňujú kritéria spresňujúce pojem „obaly“ rúrky, tuby a valce, okolo ktorých je ovinutý pružný materiál okrem tých, ktoré sú súčasťou výrobných zariadení a ktoré nie sú používané na prezentáciu výrobku ako predajnej jednotky

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Melitta France znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 15.6.2013.


title: Vec C-299/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen (Nemecko) 17. júna 2014 – Vestische Arbeit Jobcenter Kreis Recklinghausen/Jovanna Garcia-Nieto a i.

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/38

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen (Nemecko) 17. júna 2014 – Vestische Arbeit Jobcenter Kreis Recklinghausen/Jovanna Garcia-Nieto a i.
   (Vec C-299/14)
   2014/C 315/61
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Vestische Arbeit Jobcenter Kreis Recklinghausen

      Žalovaní: Jovanna Garcia-Nieto, Joel Pena Cuevas, Jovanlis Pena Garcia, Joel Luis Pena Cruz

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vzťahuje sa zásada rovnosti zaobchádzania uvedenej v článku 4 nariadenia (ES) č. 883/2004 (1) – s výnimkou neexportovateľnosti dávok podľa článku 70 ods. 4 nariadenia (ES) č. 883/2004 – aj na osobitné nepríspevkové peňažné dávky v zmysle článku 70 ods. 1 a 2 nariadenia (ES) č. 883/2004?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Sú – a ak áno, v akom rozsahu – prípustné obmedzenia zásady rovnosti zaobchádzania uvedenej v článku 4 nariadenia (ES) č. 883/2004 prostredníctvom ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov preberajúcich článok 24 ods. 2 smernice 2004/38/ES (2), podľa ktorých bez výnimky neexistuje prístup k týmto dávkam počas prvých troch mesiacov pobytu v prípade, ak sa občania Únie v Spolkovej republike Nemecko nezdržiavajú ako zamestnankyne, zamestnanci alebo samostatne zárobkovo činné osoby a nie sú ani osobami s právom na voľný pohyb v zmysle § 2 ods. 3 Freizügigkeitsgesetzes/EU (ďalej len „FreizügG/EU“)?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Bránia iné zásady rovnosti zaobchádzania vyplývajúce z primárneho práva – najmä článok 45 ods. 2 ZFEÚ v spojení s článkom 18 ZFEÚ – vnútroštátnemu ustanoveniu, ktoré občanom Únie bez výnimky nepriznáva počas prvých troch mesiacov ich pobytu sociálnu dávku, ktorá slúži na zabezpečenie životného minima a zároveň uľahčuje prístup na pracovný trh, ak títo občania Únie nie sú zamestnankyne, zamestnanci alebo samostatne zárobkovo činné osoby, ani osoby s právom na voľný pohyb v zmysle § 2 ods. 3 FreizügG/EU, ale môžu preukázať skutočný vzťah k hostiteľskému štátu a predovšetkým k pracovnému trhu hostiteľského štátu?

      (1)  Nariadenie (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. EÚ L 166, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).


title: Vec C-146/14 PPU: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  5. júna 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad Sofia-grad – Bulharsko) – Bašir Mohaned Ali Mahdi (Vízová, azylová, prisťahovalecká politika a iné politiky, ktoré sa týkajú voľného pohybu osôb — Smernica 2008/115/ES — Návrat neoprávnene sa zdržiavajúcich štátnych príslušníkov tretích krajín — Článok 15 — Zaistenie — Predĺženie zaistenia — Povinnosti správneho alebo súdneho orgánu — Súdne preskúmanie — Neexistencia dokladov totožnosti štátneho príslušníka tretej krajiny — Prekážky vykonania rozhodnutia o odsune — Odmietnutie veľvyslanectva dotknutej tretej krajiny vystaviť doklad totožnosti umožňujúci návrat štátneho príslušníka tejto krajiny — Riziko úteku — Odôvodnené predpoklady na odsun — Nedostatok spolupráce — Prípadná povinnosť dotknutého členského štátu vystaviť predbežný doklad o postavení osoby)

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/14

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 5. júna 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen sad Sofia-grad – Bulharsko) – Bašir Mohaned Ali Mahdi
   (Vec C-146/14 PPU) (1)

   ((Vízová, azylová, prisťahovalecká politika a iné politiky, ktoré sa týkajú voľného pohybu osôb - Smernica 2008/115/ES - Návrat neoprávnene sa zdržiavajúcich štátnych príslušníkov tretích krajín - Článok 15 - Zaistenie - Predĺženie zaistenia - Povinnosti správneho alebo súdneho orgánu - Súdne preskúmanie - Neexistencia dokladov totožnosti štátneho príslušníka tretej krajiny - Prekážky vykonania rozhodnutia o odsune - Odmietnutie veľvyslanectva dotknutej tretej krajiny vystaviť doklad totožnosti umožňujúci návrat štátneho príslušníka tejto krajiny - Riziko úteku - Odôvodnené predpoklady na odsun - Nedostatok spolupráce - Prípadná povinnosť dotknutého členského štátu vystaviť predbežný doklad o postavení osoby))
   2014/C 253/18
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen sad Sofia-grad

      Účastník konania pred vnútroštátnym súdom

   Bašir Mohaned Ali Mahdi

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Administrativen săd Sofija-grad – Výklad článku 15 ods. 1 písm. a) a b) a článku 15 ods. 3, 4 a 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území (Ú. v. EÚ L 348, s. 98), ako aj článkov 6 a 47 Charty základných práv Európskej únie – Odsun neoprávnene sa zdržiavajúceho štátneho príslušníka tretej krajiny – Administratívne zaistenie – Predĺženie takého zaistenia – Prípadná prípustnosť prekročenia maximálnej dĺžky zaistenia z dôvodu neexistencie dokladov totožnosti – Prekážky výkonu rozhodnutia o odsune – Odôvodnený predpoklad na odsun – Odmietnutie veľvyslanectva krajiny pôvodu dotknutej osoby vydať doklady požadované na návrat – Prípadná povinnosť dotknutého členského štátu vydať dočasný doklad týkajúci sa postavenia osoby

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 15 ods. 3 a 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území, vykladaný vo svetle článkov 6 a 47 Charty základných práv Európskej únie, sa má vykladať v tom zmysle, že akékoľvek rozhodnutie prijaté príslušným orgánom ku koncu maximálneho obdobia prvotného zaistenia štátneho príslušníka tretej krajiny, ktoré sa týka pokračovania tohto zaistenia, musí mať formu písomného aktu obsahujúceho skutkové a právne dôvody tohto rozhodnutia.

               2.

               Článok 15 ods. 3 a 6 smernice 2008/115 sa má vykladať v tom zmysle, že preskúmanie, ktoré musí vykonávať súdny orgán, ktorému bola predložená žiadosť o predĺženie zaistenia štátneho príslušníka tretej krajiny, musí tomuto orgánu umožniť prípad od prípadu vecne rozhodnúť o predĺžení zaistenia dotknutého štátneho príslušníka, o možnosti nahradiť zaistenie miernejším donucovacím opatrením alebo o prepustení tohto štátneho príslušníka, pričom má uvedený orgán právomoc vychádzať tak zo skutočností a dôkazov uvedených správnym orgánom, ktorý mu žiadosť predložil, ako aj zo skutočností, dôkazov a pripomienok, ktoré sú mu prípadne predložené počas tohto konania.

               3.

               Článok 15 ods. 1 a 6 smernice 2008/115 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takej vnútroštátnej právnej úprave, ako je úprava dotknutá vo veci samej, podľa ktorej môže byť prvotné šesťmesačné obdobie zaistenia predĺžené už len z toho dôvodu, že dotknutý štátny príslušník tretej krajiny nemá doklady totožnosti. Je úlohou vnútroštátneho súdu, aby v rámci rozhodnutia o predĺžení zaistenia dotknutého štátneho príslušníka tretej krajiny vykonal individuálne posúdenie skutkových okolností dotknutej veci s cieľom určiť, či môže byť na tohto štátneho príslušníka účinne uplatnené miernejšie donucovacie opatrenie alebo či existuje riziko jeho úteku.

               4.

               Článok 15 ods. 6 písm. a) smernice 2008/115 sa má vykladať v tom zmysle, že štátny príslušník tretej krajiny, ktorý za okolností, ako sú okolnosti dotknuté vo veci samej, nezískal doklad totožnosti, ktorý by umožnil jeho odsun z dotknutého členského štátu, môže byť považovaný za „nedostatočne spolupracujúceho“ v zmysle tohto ustanovenia iba vtedy, ak z preskúmania správania uvedeného štátneho príslušníka v priebehu obdobia zaistenia vyplýva, že nespolupracoval pri vykonaní odsunu a že je pravdepodobné, že tento odsun bude trvať z dôvodu tohto správania dlhšie, než sa očakávalo, čo musí overiť vnútroštátny súd.

               5.

               Smernica 2008/115 sa má vykladať v tom zmysle, že členský štát nemôže byť povinný udeliť samostatné povolenie na pobyt alebo iné oprávnenie poskytujúce právo na pobyt štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, ktorý nemá doklady totožnosti a nezískal takéto doklady od svojej krajiny pôvodu, potom, čo vnútroštátny súd prepustil tohto štátneho príslušníka z dôvodu, že už neexistuje odôvodnený predpoklad na odsun v zmysle článku 15 ods. 4 tejto smernice. Členský štát však v takom prípade musí udeliť uvedenému štátnemu príslušníkovi písomné potvrdenie o jeho situácii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 159, 26.5.2014.


title: Vec C-461/06 P: Odvolanie podané 18. novembra 2006 : Elliniki Etaireia Pnevmatikis Idioktisias AE (AEPI) proti rozsudku z  5. septembra 2006 vo veci T-242/05, Elliniki Etaireia Pnevmatikis Idioktisias AE (AEPI)/Komisia

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/45

         Odvolanie podané 18. novembra 2006: Elliniki Etaireia Pnevmatikis Idioktisias AE (AEPI) proti rozsudku z 5. septembra 2006 vo veci T-242/05, Elliniki Etaireia Pnevmatikis Idioktisias AE (AEPI)/Komisia
   (Vec C-461/06 P)
   (2006/C 326/91)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Elliniki Etaireia Pnevmatikis Idioktisias AE (AEPI) (v zastúpení: M. Theodoros Asprogerakas-Grivas)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               určiť, že odvolanie je prípustné,

               —

               zrušiť celé napadnuté uznesenie č. 303852 Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (štvrtá komora), vydané 5. septembra 2006 vo veci T-252/05,

               —

               prijať žalobu zo 4. júna 2005 a (v súlade s článkom 230 ES) rozhodnúť o nej rozhodnutím buď Súdu prvého stupňa, alebo Súdneho dvora, alebo súdnym orgánom, ktorý prijal napadnuté uznesenie tak, že sa vyhovie návrhom, ktoré sú v nej uvedené,

               —

               zaviazať ďalšieho účastníka konania na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Vo vyššie zmienenom odvolaní sa uvádza:

               a)

               uznesením, ktoré bolo napadnuté odvolaním, sa zamietla žaloba a prijala sa námietka neprípustnosti, ktorú vzniesla Komisia Európskych spoločenstiev bez toho, že by sa vzalo do úvahy individuálne právo na právnu ochranu, z ktorého vyplýva vo všetkých prípadoch to, že keď sa osoba obráti na súd, potom vzniká povinnosť, aby sa o jeho právnej veci rozhodlo úplne a v celosti, keďže súdne rozhodnutie z toho vyplývajúce musí byť náležite a v súlade so zákonom odôvodnené;

               b)

               hoci uznáva, že Komisia má – v oblasti porušení pravidiel na ochranu hospodárskej súťaže – diskrečnú právomoc, napadnuté uznesenie nekontroluje do akej miery Komisia konala v hraniciach svojej diskrečnej právomoci alebo či ich prekročila, keďže vo všetkých prípadoch je zakázané každému administratívnemu orgánu prekročiť hranice diskrečnej právomoci, ktorú má;

               c)

               úplne neprípustným spôsobom, napadnuté uznesenie pripúšťa, že v oblasti porušení pravidiel hospodárskej súťaže Komisia Európskych spoločenstiev koná bez kontroly a má možnosť, keď sa žiada o vysvetlenie, vyhnúť sa tomuto tak, že vznesie námietku neprípustnosti.


title: Rozsudok Súdu z 28. augusta 2014 vo veci E-25/13 – Gunnar V. Engilbertsson/Íslandsbanki hf. (článok 34 Dohody o dozore a súde – Odvolanie proti žiadosti o poradné stanovisko – Indexácia hypotekárnych úverov – Smernica 87/102/EHS – Smernica 93/13/EHS – Zásady účinnosti a rovnocennosti)

text:
               19.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/31

         ROZSUDOK SÚDU
   z 28. augusta 2014
   vo veci E-25/13
   Gunnar V. Engilbertsson/Íslandsbanki hf.
   (článok 34 Dohody o dozore a súde – Odvolanie proti žiadosti o poradné stanovisko – Indexácia hypotekárnych úverov – Smernica 87/102/EHS – Smernica 93/13/EHS – Zásady účinnosti a rovnocennosti)
   (2015/C 92/05)
   Vo veci E-25/13, Gunnar V. Engilbertsson/Íslandsbanki hf. – ŽIADOSŤ o výklad smernice 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, na Súd EZVO podaná podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu Héraðsdómur Reykjavíkur (okresným súdom Reykjavíku), Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda a sudca spravodajca, Per Christiansen a Páll Hreinsson, sudcovia, vyniesol 28. augusta 2014 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:

               1.

               Smernicou 93/13/EHS sa vo všeobecnosti nezakazuje stanovenie zmluvných podmienok týkajúcich sa indexácie hypotekárnych úverov v zmluvách medzi poskytovateľom a spotrebiteľom. Posúdenie toho, či v prípade spornej zmluvnej podmienky ide o nekalú podmienku, prislúcha predkladajúcemu vnútroštátnemu súdu. Pri posúdení sa musí zohľadniť výklad pojmu „nekalá zmluvná podmienka“ poskytnutý Súdom EZVO.

               2.

               Smernicou 93/13/EHS nie je obmedzená diskrečná právomoc štátu EHP stanoviť prostredníctvom právneho predpisu alebo administratívneho nariadenia faktory, ktoré môžu spôsobiť zmenu vopred určeného indexu, napr. islandského indexu spotrebiteľských cien, rovnako ako metódy merania uvedených zmien, ak sú v zmluve výslovne opísané.

               3.

               O tom, či konkrétna zmluvná podmienka bola dohodnutá individuálne v zmysle článku 3 smernice 93/13/EHS, má právomoc rozhodnúť príslušný vnútroštátny súd.

               4.

               Rovnako je príslušný rozhodnúť, či zmluvnú podmienku týkajúcu sa indexácie splátok úveru na financovanie kúpy nehnuteľného majetku treba považovať za zmluvnú podmienku, ktorá bola spotrebiteľovi zreteľne a zrozumiteľne opísaná. Pri takomto posúdení je nutné zohľadniť presné znenie príslušných zmluvných podmienok a všetky ostatné relevantné okolnosti vrátane okolností uvedených v písmenách a) a b) tretej otázky vnútroštátneho súdu, ako aj vnútroštátne právne predpisy týkajúce sa indexácie cien.

               5.

               Článok 6 ods. 1 smernice 93/13/EHS sa má vykladať v tom zmysle, že v prípade, že vnútroštátny súd usúdi, že predmetná podmienka je nekalou podmienkou v zmysle uvedenej smernice, daný súd musí zabezpečiť, aby takáto klauzula nebola pre spotrebiteľa záväznou v prípade, ak je trvanie zmluvy bez príslušnej nekalej podmienky v súlade s vnútroštátnym právnym poriadkom právne možné.


title: Vec C-310/10: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 7. júla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bacău — Rumunsko) — Ministerul Justiției și Libertăților Cetățenești/Ștefan Agafiței a i. (Platové nároky sudcov a prokurátorov — Diskriminácia na základe príslušnosti k socio-profesijnej skupine alebo pracoviska — Podmienky náhrady škody za utrpenú ujmu — Smernice 2000/43/ES a 2000/78/ES — Neuplatniteľnosť — Neprípustnosť návrhu na začatie prejudiciálneho konania)

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/17

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 7. júla 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bacău — Rumunsko) — Ministerul Justiției și Libertăților Cetățenești/Ștefan Agafiței a i.
   (Vec C-310/10) (1)

   (Platové nároky sudcov a prokurátorov - Diskriminácia na základe príslušnosti k socio-profesijnej skupine alebo pracoviska - Podmienky náhrady škody za utrpenú ujmu - Smernice 2000/43/ES a 2000/78/ES - Neuplatniteľnosť - Neprípustnosť návrhu na začatie prejudiciálneho konania)
   2011/C 269/27
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Bacău

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ministerul Justiției și Libertăților Cetățenești

      Žalovaní: Ștefan Agafiței, Raluca Apetroaei, Marcel Bărbieru, Sorin Budeanu, Luminița Chiagă, Mihaela Crăciun, Sorin-Vasile Curpăn, Mihaela Dabija, Mia-Cristina Damian, Sorina Danalache, Oana-Alina Dogaru, Geanina Dorneanu, Adina-Cătălina Galavan, Gabriel Grancea, Mădălina Radu (Hobjilă), Nicolae Cătălin Iacobuț, Roxana Lăcătușu, Sergiu Lupașcu, Smaranda Maftei, Silvia Mărmureanu, Maria Oborocianu, Simona Panfil, Oana-Georgeta Pânzaru, Laurențiu Păduraru, Elena Pîrjol-Năstase, Ioana Pocovnicu, Alina Pușcașu, Cezar Ștefănescu, Roxana Ștefănescu, Ciprian Țimiraș, Cristina Vintilă

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Curtea de Apel Bacău — Výklad článku 15 smernice Rady 2000/43/ES z 29. júna 2000, ktorou sa zavádza zásada rovnakého zaobchádzania s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod (Ú. v. ES L 180, s. 22; Mim. vyd. 20/001, s. 23) — Výklad článku 17 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79) — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca rozdielne zaobchádzanie s platovými nárokmi sudcov a prokurátorov odôvodnené osobitnou oblasťou činnosti prokurátorov D.N.A. (Národné protikorupčné riaditeľstvo) a D.I.I.C.O.T. (Riaditeľstvo pre vyšetrovanie organizovaného zločinu a terorizmu) — Možná diskriminácia v prípade neexistencie objektívnych kritérií viažucich sa na požiadavku vyššieho vzdelania — Vnútroštátne preberajúce ustanovenia, ktoré boli vyhlásené za protiústavné, pretože umožňovali vnútroštátnym súdom zrušiť normatívne právne akty považované za diskriminačné a priznať súdnou cestou platové nároky bez zákonnej úpravy

      Výrok rozsudku

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Curtea de Apel Bacău (Rumunsko) je neprípustný.

      (1)  Ú. v. EÚ C 234, 28.8.2010.


title: Vec C-255/04: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  15. júna 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika (Prípustnosť — Nesúlad medzi dôvodmi a návrhmi žaloby — Pravidlo, podľa ktorého súd nemôže rozhodnúť ultra petita — Článok 49 ES — Vnútroštátna právna úprava podriaďujúca vydanie povolenia potrebám trhu — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca právnu domnienku zamestnania — Obrátenie dôkazného bremena — Neexistencia procesnej požiadavky v zmysle judikatúry Peterbroeck — Sociálna ochrana — Koordinácia právnej úpravy uplatniteľnej nariadením (EHS) č. 1408/71 — Prednosť — Boj proti skrytej práci)

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/2

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 15. júna 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-255/04) (1)

   (Prípustnosť - Nesúlad medzi dôvodmi a návrhmi žaloby - Pravidlo, podľa ktorého súd nemôže rozhodnúť ultra petita - Článok 49 ES - Vnútroštátna právna úprava podriaďujúca vydanie povolenia potrebám trhu - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca právnu domnienku zamestnania - Obrátenie dôkazného bremena - Neexistencia „procesnej požiadavky“ v zmysle judikatúry Peterbroeck - Sociálna ochrana - Koordinácia právnej úpravy uplatniteľnej nariadením (EHS) č. 1408/71 - Prednosť - Boj proti skrytej práci)
   (2006/C 190/03)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Traversa a A.-M. Rouchaud-Joët, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a A. Hare, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Články 43 a 49 ES – Francúzsky režim vydávania povolení umelcom so sídlom v inom členskom štáte, ktorí nemajú povolenie vydané za porovnateľných podmienok v ich členskom štáte pôvodu – Právna domnienka zamestnania uplatnená na umelcov, ktorí sú uznaní ako poskytovatelia služieb so sídlom v ich členskom štáte pôvodu, kde zvyčajne poskytujú podobné služby
   Výrok rozsudku

               1.

               Francúzska republika si

                           —

                           podriadením vydania povolenia umeleckej agentúre so sídlom v inom členskom štáte potrebám zamestnávania umelcov a

                           —

                           uplatnením právnej domnienky zamestnania na umelca, ktorý má postavenie poskytovateľa služieb so sídlom vo svojom členskom štáte, odkiaľ obvykle poskytuje podobné služby,

                     nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 49 ES.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev a Francúzska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 28.8.2004.


title: Vec T-420/13: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. septembra 2015 – Brouillard/Súdny dvor („Verejné obstarávanie služieb — Verejné obstarávanie — Uzavretie rámcových zmlúv — Preklad právnych textov do francúzštiny — Výzva na predloženie ponuky — Vylúčenie navrhovaného subdodávateľa — Odborná spôsobilosť — Požiadavka úplného právnického vzdelania — Uznávanie diplomov — Proporcionalita — Transparentnosť“)

text:
               3.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 363/33

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. septembra 2015 – Brouillard/Súdny dvor
   (Vec T-420/13) (1)

   ((„Verejné obstarávanie služieb - Verejné obstarávanie - Uzavretie rámcových zmlúv - Preklad právnych textov do francúzštiny - Výzva na predloženie ponuky - Vylúčenie navrhovaného subdodávateľa - Odborná spôsobilosť - Požiadavka úplného právnického vzdelania - Uznávanie diplomov - Proporcionalita - Transparentnosť“))
   (2015/C 363/41)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Alain Laurent Brouillard (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne J.-M. Gouazé, neskôr J. Pertek a D. Dagyaran, avocats)

      Žalovaný: Súdny dvor Európskej únie (v zastúpení: A. Placco, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie listov z 5. júna 2013, ktoré Súdny dvor Európskej únie adresoval spoločnosti IDEST Communication SA a ktorými ju vyzval, aby na jednej strane predložila ponuky na základe rokovacieho konania v rámci verejného obstarávania smerujúceho k uzatvoreniu rámcových zmlúv na preklad právnych textov z určitých úradných jazykov Európskej únie do francúzštiny (Ú. v. EÚ 2013/S 047-075037), a na druhej strane, aby potvrdila, že žalobca nebude zapojený do poskytovania služieb, ktorých sa týka verejné obstarávanie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Alain Laurent Brouillard je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 325, 9.11.2013.


title: Vec T-140/10: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. októbra 2010 — Söns/ÚHVT — Settimio (GREAT CHINA WALL)

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/57

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. októbra 2010 — Söns/ÚHVT — Settimio (GREAT CHINA WALL)
   (Vec T-140/10) (1)

   ()
   2010/C 328/90
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 148, 5.6.2010.


title: Vec C-385/13 P: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 6. novembra 2014 – Talianska republika/Európska komisia (Odvolanie — Európsky fond regionálneho rozvoja (EFRR) — Regionálny operačný program (ROP) 2000-2006 pre región Kampánia — Nariadenie (ES) č. 1260/1999 — Článok 32 ods. 3 prvý pododsek písm. f) — Konanie o nesplnenie povinnosti proti Talianskej republike týkajúce sa nakladania s odpadmi v regióne Kampánia — Rozhodnutie nehradiť priebežné platby v súvislosti s opatrením ROP týkajúcim sa nakladania s odpadmi a ich likvidácie)

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/9

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 6. novembra 2014 – Talianska republika/Európska komisia
   (Vec C-385/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Európsky fond regionálneho rozvoja (EFRR) - Regionálny operačný program (ROP) 2000-2006 pre región Kampánia - Nariadenie (ES) č. 1260/1999 - Článok 32 ods. 3 prvý pododsek písm. f) - Konanie o nesplnenie povinnosti proti Talianskej republike týkajúce sa nakladania s odpadmi v regióne Kampánia - Rozhodnutie nehradiť priebežné platby v súvislosti s opatrením ROP týkajúcim sa nakladania s odpadmi a ich likvidácie))
   (2015/C 007/11)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: D. Recchia a A. Steiblytė, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Talianska republika znáša trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 31.8.2013.


title: Vec C-357/05: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 16. novembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2003/55/ES — Vnútorný trh so zemným plynom — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/15

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 16. novembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-357/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2003/55/ES - Vnútorný trh so zemným plynom - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2006/C 331/25)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Schima a S. Pardo Quintillán, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: F. Díez Moreno, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprebratie opatrení na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/55/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa ruší smernica 98/30/ES (Ú. v. ES L 176, s. 57; Mim. vyd. 12/002, s. 230) v stanovenej lehote
   Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/55/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa ruší smernica 98/30/ES, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 281, 12.11.2005.


title: Vec T-178/12: Žaloba podaná 17. apríla 2012 — Khwanda/Rada

text:
               16.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 174/27

         Žaloba podaná 17. apríla 2012 — Khwanda/Rada
   (Vec T-178/12)
   2012/C 174/45
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Mahran Khwanda (Damask, Sýria) (v zastúpení: S. Jeffrey a S. Ashley, solicitors, D. Wyatt, QC a R. Blakeley, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil bod 22 prílohy k vykonávaciemu rozhodnutiu Rady 2012/37/SZBP z 23. januára 2012, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/782/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 19, s. 33), v rozsahu, v akom sa týka žalobcu,

               —

               zrušil bod 22 prílohy k vykonávaciemu nariadeniu Rady (EÚ) č. 55/2012 z 23. januára 2012, ktorým sa vykonáva článok 33 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ L 19, s. 6), v rozsahu, v akom sa týka žalobcu,

               —

               určil, že sa článok 18 ods. 1 a článok 19 ods. 1 rozhodnutia Rady 2011/782/SZBP (1) v prípade žalobcu neuplatnia,

               —

               určil, že sa článok 14 ods. 1 a článok 15 ods. 1 nariadenia Rady 36/2012 (2) v prípade žalobcu neuplatnia,

               —

               určil, že zrušenie bodu 22 prílohy k rozhodnutiu Rady 2012/37/SZBP a bodu 22 prílohy k nariadeniu Rady (EÚ) č. 55/2012 má okamžitý účinok, a

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že

                           —

                           vecné kritériá na označenie žalobcu v rámci napadnutých opatrení neboli splnené, keďže neexistuje nijaký právny alebo skutkový základ na jeho označenie, pričom Rada vychádzala v jeho prípade zo zjavne nesprávneho posúdenia. Rada navyše označila žalobcu na základe nedostatočných dôkazov,

                           —

                           žalobca predložil dostatočné dôkazy na podporu svojich návrhov a v skutočnosti vykonal aktívne kroky na zabránenie provládnym zložkám v prístupe k autobusovým konvojom Kadmous Tansport. Rada naopak nepredložila dôkazy, ktoré by spochybňovali tieto tvrdenia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že

                           —

                           označenie žalobcu je porušením jeho ľudských práv a základných slobôd, vrátane práva na rešpektovanie jeho súkromného a rodinného života, na pokojné užívanie vlastného majetku a/alebo je porušením zásady proporcionality.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na tom, že

                           —

                           Rada v každom prípade porušila procesné náležitosti: a) informovať žalobcu individuálnym oznámením o jeho označení, b) poskytnúť zodpovedajúce a dostatočné odôvodnenie a c) rešpektovať právo na obhajobu a právo na účinnú súdnu ochranu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 319, s. 56.

      (2)  Ú. v. EÚ L 16, s. 1.


title: Vec C-219/05: Žaloba podaná 18. mája 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/32

         Žaloba podaná 18. mája 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Španielskemu kráľovstvu
   (Vec C-219/05)
   (2005/C 182/56)
   Jazyk konania: španielčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: D. Recchia, splnomocnený zástupca, J. Rivas-Andrés a J. Gutiérrez Gisbert, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 18. mája 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Španielskemu kráľovstvu.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               vyhlásil, že Španielske kráľovstvo si tým, že nezabezpečilo primerané čistenie komunálnych odpadových vôd aglomerácie Sueca, jej okolia a istých obcí v okrese La Ribera (Valencia) pred ich vypustením v citlivej oblasti, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 3, 4 a 5 ods. 2 smernice Rady 91/271/EHS (1) z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd.

               2)

               zaviazal Španielske kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               —

               Nesplnenie povinností, ktoré Španielskemu kráľovstvu vyplývajú z článku 3 uvedenej smernice. Podľa tohto článku členské štáty zabezpečia, aby všetky aglomerácie s populačným koeficientom viac ako 10 000, ktoré vypúšťajú komunálne odpadové vody do zberných vôd považovaných za „citlivé oblasti“, boli najneskôr do 31. decembra 1998 vybavené zbernými systémami. Aglomerácia Sueca, rovnako ako väčšina aglomerácií okresu La Ribera v provincii Valencia, má populačný koeficient viac ako 10 000 a vypúšťa vody v oblasti, ktorá bola vyhlásená za „citlivú“. Napriek tomu tieto aglomerácie doposiaľ neboli vybavené zbernými systémami pre všetky odpadové vody.

               —

               Nesplnenie povinností, ktoré Španielskemu kráľovstvu vyplývajú z článkov 4 a 5 uvedenej smernice. Tieto dva články ukladajú povinnosť najneskôr do 31. decembra 1998 zabezpečiť, aby odpadové vody komunálnych aglomerácií s viac ako 10 000 obyvateľmi, ktoré vypúšťajú odpadové vody v citlivých oblastiach, prešli náročnejším čistením, než je sekundárne čistenie. Napriek tomu však nie všetky odpadové vody v aglomerácii Sueca prechádzajú pred vypustením v citlivej oblasti v mori náročnejším čistením, než je sekundárne. Takisto ani väčšina odpadových vôd v aglomeráciách okresu La Ribera neprechádza pred vypustením v tej istej citlivej oblasti primeraným čistením. V pobrežných aglomeráciích v okolí Sueca (El Perelló, les Palmeres, Mareny de Barraquetes, Playa del Rey a Boga de Mar), ktoré majú v letnom období približne 37 000–51 000 obyvateľov, prechádzajú vody pred vypustením v tej istej citlivej oblasti iba sekundárnym čistením.

      (1)  Ú. v. ES 135, 30.5.1991, s. 40.


title: vec C-65/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) 18. februára 2008 – Europol Frost-Food GmbH/Hauptzollamt Krefeld

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf (Nemecko) 18. februára 2008 – Europol Frost-Food GmbH/Hauptzollamt Krefeld
   (vec C-65/08)
   (2008/C 107/27)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Finanzgericht Düsseldorf
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Europol Frost-Food GmbH

      Odporca: Hauptzollamt Krefeld
   Prejudiciálna otázka
   Je doplnková poznámka 5b) ku kapitole 20 kombinovanej nomenklatúry v znení nariadení (ES) č. 2388/2000 (1) a č. 2031/2001 (2) platná?

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2388/2000 z 13. októbra 2000, ktorým sa mení a dopĺňa príloha I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 264, s. 1).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2031/2001 zo 6. augusta 2001, ktorým sa mení dopĺňa príloha I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 279, s. 1).


title: Vec T-280/16: Žaloba podaná 26. mája 2016 – GeoClimaDesign/EUIPO – GEO Gesellschaft für ENERGIE und Oekologie (GEO)

text:
               18.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/48

         Žaloba podaná 26. mája 2016 – GeoClimaDesign/EUIPO – GEO Gesellschaft für ENERGIE und Oekologie (GEO)
   (Vec T-280/16)
   (2016/C 260/59)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: GeoClimaDesign AG (Fürstenwalde/Spree, Nemecko) (v zastúpení: B. Lanz, Rechtsanwältin)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: GEO Gesellschaft für ENERGIE und Oekologie GmbH (Langenhorn, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „GEO“ – ochranná známka Európskej únie č. 8 331 076.

      Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 29. marca 2016 vo veci R 1679/2015-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               vyhlásil spornú ochrannú známku za neplatnú, subsidiárne vyhlásil spornú ochrannú známku za neplatnú pre organizačnú prípravu stavebných projektov v oblasti obnoviteľných energií, najmä veterných elektrární a veterných parkov triedy 35, služby staviteľa pri realizácii projektov v oblasti obnoviteľných energií, najmä veterných elektrární a veterných parkov triedy 37, ako aj technické návrhy projektov v oblasti zásobovania energiou; technické návrhy projektov v oblasti obnoviteľných energií, najmä veterných elektrární a veterných parkov; inžinierske služby v oblasti obnoviteľných energií, najmä v oblasti veterných elektrární; vypracovanie technických a vedeckých posudkov triedy 42,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 52 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. b) a článkom 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-360/09: Žaloba podaná 18. septembra 2009 — E.ON Ruhrgas a E.ON/Komisia

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/50

         Žaloba podaná 18. septembra 2009 — E.ON Ruhrgas a E.ON/Komisia
   (Vec T-360/09)
   2009/C 282/97
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: E.ON Ruhrgas AG (Essen, Nemecko), E.ON AG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: G. Wiedemann a T. Klose, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie,

               —

               subsidiárne vhodným spôsobom znížiť pokutu uloženú žalobcom v napadnutom rozhodnutí,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobcovia napádajú rozhodnutie Komisie K (2009) 5355 v konečnom znení z 8. júla 2009 vo veci COMP/39.401 — E.ON/GDF. V napadnutom rozhodnutí bola žalobcom a ďalšiemu podniku uložená pokuta, keďže porušili článok. 81 ods. 1 ES tým, že sa zúčastnili na dohode a zosúladených postupoch v odvetví plynu.
   Žalobcovia na podporu svojej žaloby uvádzajú šesť žalobných dôvodov.
   Po prvé žalobcovia spochybňujú uplatniteľnosť článku 81 ods. 1 ES, keďže Komisiou vytýkané dohody neboli v rozpore so zákazom kartelov. V tejto súvislosti najmä uvádzajú, že ide o prípustné vedľajšie ujednania k založeniu spoločného podniku MEGAL.
   Po druhé žalobcovia subsidiárne uvádzajú, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia doby trvania protiprávneho konania. V tejto súvislosti tvrdia, že napadnuté dohody boli ukončené krátko po začatí liberalizácie, v každom prípade formálnou dohodou o ukončení z 13. augusta 2004.
   Po tretie žalobcovia tvrdia, že sú diskriminovaní vo vzťahu k subjektom dotknutým súbežným rozhodnutím Komisie z 26. októbra 2004 vo veciach GDF/ENI a GDF/Enel. V tejto súvislosti uvádzajú, že Komisia v uvedených prípadoch upustila od uloženia pokút, pričom poukázala na dosiahnutú liberalizáciu, a že tak mala urobiť aj v prejednávanej veci, keďže tieto prípady sú vo všetkých zásadných aspektoch porovnateľné, resp. zhodné.
   Po štvrté žalobcovia tvrdia, že údajné dohody z roku 1975 boli už dlhší čas premlčané, keďže boli zrušené viac než päť rokov pred začatím vyšetrovania Komisie.
   Po piate žalobcovia tvrdia, že výpočet pokuty je nesprávny.
   Nakoniec žalobcovia tvrdia, že Komisia porušila zásadu zodpovednosti za porušenie súťažných pravidiel, keďže spoločnosti E.ON AG nemôže byť priznaná zodpovednosť za údajné protiprávne konania spáchané E.ON Ruhrgas AG, a to ani priamo ani nepriamo.


title: Vec T-323/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 14. júla 2008 – Fresyga/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Smernica 92/43/EHS — Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín — Rozhodnutie 2006/613/ES — Zoznam území európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť — Napadnuteľný akt — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť )

text:
               30.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/41

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 14. júla 2008 – Fresyga/Komisia
   (Vec T-323/06) (1)

   („Žaloba o neplatnosť - Smernica 92/43/EHS - Ochrana prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín - Rozhodnutie 2006/613/ES - Zoznam území európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť - Napadnuteľný akt - Neexistencia priamej dotknutosti - Neprípustnosť“)
   (2008/C 223/69)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fresyga, SA (Almería, Španielsko) (v zastúpení: J. Rovira Daudí, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Alcover San Pedro a D. Recchia, splnomocnené zástupkyne)
   Predmet veci
   Návrh o čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2006/613/ES z 19. júla 2006, ktorým sa v súlade so smernicou Rady 92/43/EHS prijíma zoznam území európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť (Ú. v. EÚ L 259, s. 1), v rozsahu, v akom označuje územie nazvané „Ramblas de Gergal, Tabernas y Sur de Sierra Alhamilla“, na ktorom sa nachádza pozemok žalobkyne, ako územie európskeho významu pre stredomorskú biogeografickú oblasť
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Fresyga, SA znáša svoje vlastné trovy konania, okrem toho je povinná nahradiť aj trovy, ktoré vznikli Komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: vec C-342/08: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  12. marca 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 96/82/ES — Článok 11 ods. 1 písm. c) — Nevypracovanie núdzových externých plánov — Neúplné prebratie)

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/13

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 12. marca 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (vec C-342/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 96/82/ES - Článok 11 ods. 1 písm. c) - Nevypracovanie núdzových externých plánov - Neúplné prebratie)
   2009/C 113/26
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Rozet a A. Sipos, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: T. Materne, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nevypracovanie núdzových externých plánov na prijatie opatrení mimo podnikov patriacich do článku 9 smernice Rady 96/82/ES z 9. decembra 1996 o kontrole nebezpečenstiev veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok (Ú. v. EÚ L 10, 1997, s. 13; Mim. vyd. 05/002, s. 410)

      Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že nezabezpečilo vypracovanie núdzového externého plánu pre všetky zariadenia patriace do článku 9 smernice Rady 96/82/ES z 9. decembra 1996 o kontrole nebezpečenstiev veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/105/ES zo 16. decembra 2003, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Belgické kráľovstvo sa zaväzuje nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 285, 8.11.2008.


title: Vec T-229/13 P: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. novembra 2013 — Marcuccio/Komisia ( „Odvolanie — Verejná služba — Zamietnutie žaloby na prvom stupni ako zjavne neprípustnej — Nedostatok zhodnosti medzi žalobou podanou faxom a originálom podaným neskôr — Predloženie originálu po lehote — Omeškanie žaloby — Zjavne nedôvodné odvolanie“ )

text:
               18.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 15/17

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. novembra 2013 — Marcuccio/Komisia
   (Vec T-229/13 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Zamietnutie žaloby na prvom stupni ako zjavne neprípustnej - Nedostatok zhodnosti medzi žalobou podanou faxom a originálom podaným neskôr - Predloženie originálu po lehote - Omeškanie žaloby - Zjavne nedôvodné odvolanie)
   2014/C 15/25
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 21. februára 2013, Marcuccio/Komisia (F-113/11, zatiaľ neuverejnené v Zbierke) a smerujúce k zrušeniu tohto uznesenia

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Luigi Marcuccio znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania Európskej komisie v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 15.6.2013.


title: Výmaz veci T-313/01

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/40

         Výmaz veci T-313/01 (1)

   (2005/C 57/68)

      (Jazyk konania: gréčtina)

   Uznesením z 25. novembra 2004 predseda štvrtej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-313/01: R proti Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. ES C 44, 16.02.2002


title: Stanovisko 1/13: Stanovisko Súdneho dvora (veľká komora) zo  14. októbra 2014 – Európska komisia (Stanovisko vydané podľa článku 218 ods. 11 ZFEÚ — Dohovor o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí — Pristúpenie tretích štátov — Nariadenie (ES) č. 2201/2003 — Výlučná vonkajšia právomoc Európskej únie — Riziko narušenia jednotného a súdržného uplatňovania pravidiel Únie a riadneho fungovania systému, ktorý vytvárajú)

text:
               22.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/4

         Stanovisko Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. októbra 2014 – Európska komisia
   (Stanovisko 1/13) (1)

   ((Stanovisko vydané podľa článku 218 ods. 11 ZFEÚ - Dohovor o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí - Pristúpenie tretích štátov - Nariadenie (ES) č. 2201/2003 - Výlučná vonkajšia právomoc Európskej únie - Riziko narušenia jednotného a súdržného uplatňovania pravidiel Únie a riadneho fungovania systému, ktorý vytvárajú))
   (2014/C 462/05)
   Jazyk konania: všetky úradné jazyky

      Žiadateľka

   Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a A.-M. Rouchaud-Joët, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

   Prijatie pristúpenia tretieho štátu k Dohovoru o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí uzavretému v Haagu 25. októbra 1980 patrí do výlučnej právomoci Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 3.8.2013.


title: Vec T-758/14: Žaloba podaná 13. novembra 2014 – Infineon Technologies/Komisia

text:
               30.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/28

      Žaloba podaná 13. novembra 2014 – Infineon Technologies/Komisia
      (Vec T-758/14)
      (2015/C 107/38)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Infineon Technologies AG (Neubiberg, Nemecko) (v zastúpení: I. Brinker, U. Soltész, P. Linsmeier, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie vo veci AT.39574 – Smart Card Chips z 3. septembra 2014 (oznámené žalobkyni 5. septembra 2014), najmä článok 1 písm. a), článok 2 písm. a) a článok 4 druhý odsek,

                  —

                  subsidiárne, nariadil podstatné zníženie pokuty, ktorá bola Infineon Technologies AG uložená podľa článku 2 písm. a) rozhodnutia, a

                  —

                  zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov, ktoré žalobkyni vznikli v tomto konaní.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Touto žalobou sa žalobkyňa domáha zrušenia rozhodnutia Komisie K(2014) 6250 final z 3. septembra 2014 vo veci AT.39574 – Smart Card Chips.
      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia porušila právo žalobkyne byť vypočutá najmä tým, že neprijala nové oznámenie výhrad. Žalobkyňa uvádza, že:

                              —

                              Komisia nepredložila dôkazy spôsobom, ktorý by žalobkyni umožňoval identifikovať konanie, ktoré sa jej vytýka a riadne sa brániť;

                              —

                              Komisia porušila procesné práva Infineon tým, že kľúčové dôkazy predložila až v záverečnom štádiu a v dôsledku toho sa Infineon nemohla brániť v riadnej odpovedi k oznámeniu o výhradách a nemala možnosť vyvrátiť dôkazy, ktoré sa voči Infineon použili počas vypočutia, a

                              —

                              niektoré dokumenty, z ktorých Komisia vychádzala, neboli Infineon oznámené a nemôžu sa proti nej uplatniť.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia porušila zásadu riadnej správy vecí verejných a právo Infineon na obranu, tým že uplatnila „skrátené konanie“.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že kontakty Infineon s jeho konkurentmi na ktoré odkazuje rozhodnutie, neporušujú článok 101 ods. 1 ZFEÚ. Žalobkyňa uvádza, že:

                              —

                              dôkazy, z ktorých vychádza Komisia, nie sú vierohodné a že preto nepostačujú na preukázanie skutočností opísaných v rozhodnutí nad mieru primeraných pochybností (in dubio pro reo), a

                              —

                              skutočnosti opísané Komisiou nepredstavujú „obmedzenie z hľadiska predmetu“ ako uvádza Komisia.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila zjavnej chyby pri uplatnení konceptu „jednotného a nepretržitého porušovania“, keďže po prvé Infineon bola zodpovedná iba za sedem dvojstranných kontaktov (z celkovo 41 kontaktov), po druhé nevedela o nich a nakoniec, nemohla rozumne predvídať existenciu dvojstranných kontaktov medzi ostatnými účastníkmi.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia pri výpočte pokuty tým, že nevylúčila obrat z „hodnoty predajov“ (základ pre výpočet pokuty), ktorý zjavne nebol ovplyvnený porušovaním.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod založený na tvrdení, že Komisia porušila svoje vlastné usmernenia pre ukladanie pokút a zásadu proporcionality najmä tým, že stanovila rovnaký „koeficient závažnosti“ pre všetkých účastníkov konania.


title: Vec T-211/10: Žaloba podaná 3. mája 2010 — Strålfors Aktiebolag/ÚHVT (ID SOLUTIONS)

text:
               17.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/21

         Žaloba podaná 3. mája 2010 — Strålfors Aktiebolag/ÚHVT (ID SOLUTIONS)
   (Vec T-211/10)
   2010/C 195/34
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Strålfors AB (Malmö, Švédsko) (v zastúpení: M. Nielsen, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 25. januára 2010 vo veci R 1111/2009-2,

               —

               povoliť zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 8235202 „ID SOLUTIONS“ pre „nálepky a krabice vyrobené z papiera, kartónu alebo lepenky (nie na identifikáciu jednotlivcov), knihárske výrobky, lepidlá na papier a použitie v domácnosti, potreby pre umelcov, maliarske štetce, písacie stroje a kancelárske potreby (okrem nábytku), vzdelávacie a učebné potreby (okrem prístrojov), obalové materiály z plastických hmôt, ktoré nie sú zahrnuté v iných triedach, tlačiarenské písmo, tlačiarenské štočky“ patriace do triedy 16 a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „ID SOLUTIONS“ pre tovary v triede 16 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 8235202.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: čiastočné zamietnutie prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania a potvrdenie napadnutého rozhodnutia.

      Dôvody žaloby: žalobkyňa tvrdí, že ochranná známka Spoločenstva č. 8235202 „ID SOLUTIONS“ by mala byť zapísaná pre tovary v triede 16, pretože označenie „ID SOLUTIONS“ má rozlišovaciu spôsobilosť pre tieto tovary, teda spĺňa požiadavky podľa článku 4 nariadenia Rady č. 207/2009.