title: Vec C-409/12: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Patent- und Markensenat – Rakúsko) – Backaldrin Österreich The Kornspitz Company GmbH/Pfahnl Backmittel GmbH (Ochranné známky — Smernica 2008/95/ES — Článok 12 ods. 2 písm. a) — Zrušenie — Ochranná známka, ktorá sa v dôsledku konania alebo nekonania svojho majiteľa stala v obchode bežným názvom výrobku alebo služby, pre ktoré bola zapísaná — Vnímanie slovného označenia „KORNSPITZ“ predajcami na jednej strane a konečnými užívateľmi na strane druhej — Strata rozlišovacej spôsobilosti len z pohľadu konečných užívateľov)

text:
               28.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/3

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 6. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Patent- und Markensenat – Rakúsko) – Backaldrin Österreich The Kornspitz Company GmbH/Pfahnl Backmittel GmbH
   (Vec C-409/12) (1)

   ((Ochranné známky - Smernica 2008/95/ES - Článok 12 ods. 2 písm. a) - Zrušenie - Ochranná známka, ktorá sa v dôsledku konania alebo nekonania svojho majiteľa stala v obchode bežným názvom výrobku alebo služby, pre ktoré bola zapísaná - Vnímanie slovného označenia „KORNSPITZ“ predajcami na jednej strane a konečnými užívateľmi na strane druhej - Strata rozlišovacej spôsobilosti len z pohľadu konečných užívateľov))
   2014/C 129/03
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Patent- und Markensenat

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Backaldrin Österreich The Kornspitz Company GmbH

      Žalovaná: Pfahnl Backmittel GmbH

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Oberster Patent- und Markensenat – Výklad článku 12 ods. 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. EÚ L 299, s. 25) – Dôvody zrušenia – Zapísaná slovná ochranná známka, ktorá sa vzhľadom na neudávanie existencie ochrannej známky zo strany prostredníkov stala pre spotrebiteľov bežným označením príslušného tovaru – Neexistujúce alternatívne označenie príslušného tovaru – Nečinnosť majiteľa ochrannej známky

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 12 ods. 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/95/ES z 22. októbra 2008 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok sa má vykladať v tom zmysle, že v situácii, ako je situácia vo veci samej, možno majiteľovi ochrannej známky zrušiť práva priznané touto ochrannou známkou vo vzťahu k výrobku, pre ktorý je zapísaná, ak sa v dôsledku konania alebo nekonania tohto majiteľa stala bežným názvom tohto výrobku z pohľadu len konečných užívateľov tejto ochrannej známky.

               2.

               Článok 12 ods. 2 písm. a) smernice 2008/95 sa má vykladať v tom zmysle, že za „nekonanie“ v zmysle tohto ustanovenia možno považovať skutočnosť, že majiteľ ochrannej známky nenabádal predajcov k tomu, aby vo väčšom rozsahu používali túto ochrannú známku na účely predaja výrobku, pre ktorý je uvedená ochranná známka zapísaná.

               3.

               Článok 12 ods. 2 písm. a) smernice 2008/95 sa má vykladať v tom zmysle, že zrušenie práv priznaných majiteľovi ochrannej známky nevyžaduje určiť, či pre výrobok, ktorého ochranná známka sa stala v obchode bežným názvom, existujú iné názvy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 399, 22.12.2012.


title: Vec T-166/09 P: Odvolanie podané 27. apríla 2009 : Luigi Marcuccio proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  18. februára 2009 vo veci F-70/07, Marcuccio/Komisia

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/56

         Odvolanie podané 27. apríla 2009: Luigi Marcuccio proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 18. februára 2009 vo veci F-70/07, Marcuccio/Komisia
   (Vec T-166/09 P)
   2009/C 141/114
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť v celom rozsahu a bez výnimky uznesenie z 18. februára 2009 vo veci F-70/07 (ďalej len „dotknutá vec“), Marcuccio/Komisia, vydané prvou komorou Súdu pre verejnú službu,

               —

               vyhlásiť, že žaloba v prvostupňovom konaní, v rámci ktorého bolo napadnuté uznesenie vydané, je v celom rozsahu a bez výnimky prípustná,

               —

               v nevyhnutnom rozsahu určiť, že Súd pre verejnú službu sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že považoval niektoré závery formulované v návrhu na začatie konania v dotknutej veci za „návrh na určenie výšky trov konania“ (sic, bod 16 napadnutého uznesenia),

               —

               v nevyhnutnom rozsahu vyhlásiť, že Súd pre verejnú službu bol príslušný rozhodnúť ako prvostupňový súd o všetkých návrhoch žalobcu (ďalej len „návrhy“) v dotknutej veci, okrem toho

         v prvom rade:

               —

               vyhovieť v celom rozsahu a bez výnimky návrhom žalobcu, ktoré tu treba chápať ako výslovne prebraté so všetkými právnymi účinkami,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť nahradiť žalobcovi všetky trovy konania, ktoré mu vznikli a ktoré sa týkajú konania na prvom stupni, ako aj tohto odvolacieho konania alebo

         subsidiárne:

               —

               vrátiť predmetnú vec Súdu pre verejnú službu v inom rozhodovacom zložení na nové konanie.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojich návrhov žalobca uvádza tieto dôvody:

               —

               nezákonnosť čiastočného postúpenia dotknutej veci Súdu prvého stupňa, najmä z dôvodu nesprávneho výkladu a uplatnenia článku 90 Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev (ďalej len „Služobný poriadok úradníkov“) a absolútny nedostatok odôvodnenia,

               —

               porušenie, nesprávny výklad a uplatnenie zásady zákonného sudcu, ako aj článku 47 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“),

               —

               nezákonnosť zamietnutia z dôvodu, že sú neprípustné, návrhov iných, ako tie, pre ktoré sa Súd pre verejnú službu považoval za nepríslušný, najmä z dôvodu nesprávneho výkladu a uplatnenia článku 90 Služobného poriadku úradníkov a pojmu návrhu na náhradu škody, ktorý je vedľajší k návrhu na zrušenie rozhodnutia inštitúcie Spoločenstva, ako aj z dôvodu absolútneho nedostatku odôvodnenia a skreslenia skutočností,

               —

               procesné vady spôsobilé vážne poškodiť záujmy žalobcu z dôvodu nedodržania povinnosti neprihliadať na obsah aktu uvedeného v bode 11 napadnutého uznesenia, keďže bol predložený oneskorene, ako aj z dôvodu vyzvania účastníkov konania na predloženie mimoriadnych aktov, neskôr doplnených do spisu v rámci konania na prvom stupni, spôsobilých vážne poškodiť záujmy žalobcu,

               —

               porušenie pravidiel v oblasti spravodlivého súdneho konania, článku 6 Európskeho dohovoru o ľudských právach a článku 47 Charty.


title: Vec T-27/14: Žaloba podaná 10. januára 2014 — Česká republika/Komisia

text:
               22.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 85/22

         Žaloba podaná 10. januára 2014 — Česká republika/Komisia
   (Vec T-27/14)
   2014/C 85/38
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, J. Vláčil, T. Müller, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil výzvu Európskej komisie K(2013) 7221 final zo 4. novembra 2013 na zrušenie rozhodnutia Ministerstva průmyslu a obchodu České republiky, ktorým sa zásobníku plynu v obci Dambořice udeľuje výnimka z vnútroštátnych právnych predpisov, ktorými sa preberajú ustanovenia smernice 2003/55/ES (1) o pravidlách pre prístup tretích strán,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody:

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 266 ods. 1 ZFEÚ.

                           —

                           V tejto súvislosti žalobkyňa uplatňuje, že Komisia prijatím napadnutého rozhodnutia postupovala v priamom rozporu s rozsudkom Všeobecného súdu zo 6. septembra 2013, Globula/Komisia, T-465/11.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 22 ods. 4 smernice 2003/55/ES

                           —

                           Na tomto mieste žalobkyňa tvrdí, že Komisia prijala napadnuté rozhodnutie po skončení lehoty stanovenej v článku 22 ods. 4 smernice 2003/55/ES.

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady č. 2003/55/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa ruší smernica 98/30/ES (Ú. v. EÚ L 176, s. 57; Mim. vyd. 12/002, s. 230).


title: Vec C-95/09: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  1. júla 2010 — Európska komisia/Írsko

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/37

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 1. júla 2010 — Európska komisia/Írsko
   (Vec C-95/09) (1)

   ()
   2010/C 346/65
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 16.5.2009.


title: Vec C-276/05: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  22. decembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – The Wellcome Foundation Ltd/Paranova Pharmazeutika Handels GmbH (Ochranná známka — Farmaceutický výrobok — Úprava balenia — Súbežný dovoz — Podstatná zmena vo vzhľade balenia — Povinnosť predchádzajúceho upozornenia)

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/2

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 22. decembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof – Rakúsko) – The Wellcome Foundation Ltd/Paranova Pharmazeutika Handels GmbH
   (Vec C-276/05) (1)

   (Ochranná známka - Farmaceutický výrobok - Úprava balenia - Súbežný dovoz - Podstatná zmena vo vzhľade balenia - Povinnosť predchádzajúceho upozornenia)
   (2009/C 44/02)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Oberster Gerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: The Wellcome Foundation Ltd

      Žalovaný: Paranova Pharmazeutika Handels GmbH
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Oberster Gerichtshof (Rakúsko) – Výklad článku 7 Prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92) – Prebalenie farmaceutického výrobku, ktorý je predmetom paralelného dovozu – Podstatná úprava vzhľadu balenia – Rozsah povinnosti oznámenia vopred
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 7 ods. 2 smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok, zmenenej a doplnenej dohodou o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992, sa má vykladať v tom zmysle, že keď sa preukáže, že úprava balenia farmaceutického výrobku formou jeho nového balenia je nevyhnutná na jeho ďalšie uvádzanie na trh v členskom štáte dovozu, vzhľad tohto balenia sa má posúdiť len v súvislosti s podmienkou, podľa ktorej vzhľad nesmie byť taký, aby narušil dobré meno ochrannej známky a jej majiteľa.

               2.

               Článok 7 ods. 2 smernice 89/104, zmenenej a doplnenej dohodou o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992 sa má vykladať v tom zmysle, že prináleží súbežnému dovozcovi, aby poskytol majiteľovi ochrannej známky potrebné a dostatočné informácie nato, aby mohol tento majiteľ preveriť, či úprava balenia výrobku chráneného touto ochrannou známkou je nevyhnutná na účely uvádzania na trh v členskom štáte dovozu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 217, 3.9.2005.


title: Vec C-318/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Förvaltningsrätten i Falun (Švédsko) 27. júna 2011 — Daimler AG/Skatteverket

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/29

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Förvaltningsrätten i Falun (Švédsko) 27. júna 2011 — Daimler AG/Skatteverket
   (Vec C-318/11)
   2011/C 269/54
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Förvaltningsrätten i Falun

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Daimler AG

      Žalovaný: Skatteverket

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ako sa má v zmysle ustanovení práva Európskej únie vykladať výraz „stála prevádzkareň, prostredníctvom ktorej sa vykonávajú obchodné transakcie“? (1)

               2.

               Má sa zdaniteľná osoba so sídlom svojej ekonomickej činnosti v inom členskom štáte, ktorej činnosť spočíva predovšetkým vo výrobe a predaji automobilov, a ktorá vykonáva zimné testovanie automobilových modelov v zariadeniach vo Švédsku, považovať za subjekt, ktorý má stálu prevádzkareň vo Švédsku, odkiaľ vykonáva obchodné transakcie, ak táto osoba nadobúda tovary a prijíma služby bez vlastných zamestnancov trvalo usadených vo Švédsku, a ak sú testovacie činnosti nevyhnutné pre vykonávanie ekonomickej činnosti podniku v inom členskom štáte?

               3.

               Má na otázku č. 2 vplyv skutočnosť, že zdaniteľná osoba je jediným spoločníkom švédskej pobočky, ktorej účelom je takmer výlučne poskytovať tejto osobe na účely testovacej činnosti rôzne služby?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1), ôsma smernica Rady 79/1072/EHS zo 6. decembra 1979 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — Úpravy o vrátení dane z pridanej hodnoty platiteľom dane, ktorí nemajú sídlo na území štátu (Ú. v. ES L 331, s. 11; Mim. vyd. 09/001, s. 79), smernica Rady 2008/9/ES z 12. februára 2008, ktorou sa ustanovujú podrobné pravidlá pre vrátenie dane z pridanej hodnoty ustanovené v smernici 2006/112/ES zdaniteľným osobám, ktoré nie sú usadené v členskom štáte vrátenia dane, ale ktoré sú usadené v inom členskom štáte (Ú. v. EÚ L 44, s. 23).


title: Vec C-24/05 P: Odvolanie podané dňa 26. januára 2005 (faxom z: 24.01.05): August Storck KG proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (štvrtá komora) z 10. novembra 2004 vo veci T-396/02, August Storck KG proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               19.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/9

         Odvolanie podané dňa 26. januára 2005 (faxom z: 24.01.05): August Storck KG proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (štvrtá komora) z 10. novembra 2004 vo veci T-396/02, August Storck KG proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-24/05 P)
   (2005/C 69/20)
   Jazyk konania: nemčina
   August Storck KG podal dňa 26. januára 2005 (faxom z: 24.01.05) odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (štvrtá komora) z 10. novembra 2004 vo veci T-396/02, August Storck KG proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory). Odvolateľa zastupujú Ilse Rohr, Dr. Heidi Wrage-Molkenthin a Dr. Tim Reher, Rechtsanwälte, CMS Hasche Sigle, Stadthausbrücke 1-3, D-20355 Hamburg.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (štvrtá komora) z 10. novembra 2004 (1) vo veci T-396/02,

               2.

               vyhovel návrhom, ktoré podal v prvostupňovom konaní a vydal konečné rozhodnutie vo veci, prípadne, aby vec vrátil Súdu prvého stupňa,

               3.

               zaviazal ÚHVT nahradiť trovy.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   1.   Porušenie čl. 7 ods. 1 písm. b) nariadenia 40/94
   Súd sa dopustil právneho pochybenia, keď vyžadoval, aby sa prihlásená ochranná známka podstatne odlišovala od iných porovnateľných ochranných známok v predmetnom odvetví výrobkov. Rozlišovacia spôsobilosť ochrannej známky sa však musí posudzovať s ohľadom na ňu samotnú, nezávisle od prípadných podobných ochranných známok na trhu.
   Prihlásená ochranná známka má pôvodnú rozlišovaciu spôsobilosť. To, že spotrebiteľ spozná ochrannú známku ako cukrík, nebráni jej súčasnej funkcii ako označenia pôvodu. Trojrozmerná a farebná ochranná známka má signálnu a znovurozpoznávaciu úlohu práve tam, kde je spotrebiteľ konfrontovaný s veľmi veľkou ponukou, ako je to na trhu s cukrovinkami.
   2.   Porušenie čl. 74 ods. 1 prvej vety nariadenia 40/94
   Napriek stanovisku Súdu mal Úrad preskúmať a objasniť, aké podobné alebo totožné ochranné známky existujú na trhu podľa jeho tvrdenia, keď chcel týmto odôvodniť zamietnutie zápisu ochrannej známky. Úrad nesmie zakladať svoje rozhodnutie na skutočnostiach, ktoré neboli preukázané, a ktoré len predpokladá. Ak Úrad považuje, naproti názoru odvolateľa, za potrebné merať rozlišovaciu spôsobilosť ochrannej známky voči vzhľadu cukríkov na trhu, musí preskúmať túto situáciu na trhu.
   Okrem toho nesmie Súd robiť žiadne vlastné závery o skutkovom stave, ktorý nebol objasnený.
   3.   Porušenie čl. 73 nariadenia 40/94
   Úrad oprel odôvodnenie neexistencie rozlišovacích znakov navrhovanej ochrannej známky o podobný vzhľad cukríkov, ktoré sa údajne nachádzajú na trhu. Odvolateľ nemal žiadnu možnosť predložiť svoje pripomienky k vzhľadu týchto cukríkov, ktoré sa údajne nachádzajú na trhu, lebo mu tieto Úrad nepredložil.
   Týmto bolo porušené jeho právo byť vypočutý.
   4.   Porušenie čl. 7 ods. 3 nariadenia 40/94
   Treba odmietnuť námietku Súdu, že z predložených dôkazov o používaní nevyplýva používanie práve prihlásenej ochrannej známky, lebo sa toto prekrýva s používaním ďalších ochranných známok. Zo samotnej povahy trojrozmernej ochrannej známky vyplýva, že sa uplatňuje spoločne s inými ochrannými známkami. Nemožno popierať jej rozlišovaciu spôsobilosť len kvôli tejto okolnosti.
   Dvojitá funkcia trojrozmernej farebnej ochrannej známky, ktorú tvorí tvar samotného výrobku, nevedie k popretiu jej používania ako ochrannej známky, aj keď táto súčastne informuje o vzhľade výrobku.
   V rámci dôkazov o používaní treba zohľadniť všetky kontakty spotrebiteľa so známkou. Nie je rozhodujúce len to, v okom rozsahu sa spotrebiteľ s ochrannou známkou stretol pred alebo pri rozhodnutí kúpiť výrobok. K tomu, že sa ochranná známka stane známou prispieva rovnako aj jej neskoršie vnímanie, najmä vnímanie pri konzumácii výrobku.

      (1)  Ú. v. ES C 19, 22.1.2005


title: Vec C-265/06: Žaloba podaná 16. júna 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/15

         Žaloba podaná 16. júna 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-265/06)
   (2006/C 212/27)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Caeiros, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika si tým, že článkom 2 ods. 1 legislatívneho dekrétu č. 40/2003 z 11. marca 2003 zakázala umiestňovanie farebných fólií na sklá osobných a úžitkových motorových vozidiel, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 28 ES a 30 ES a článkov 11 a 13 Dohody o Európskom hospodárskom priestore, keďže tento zákaz bráni umiestňovaniu na portugalský trh farebných fólií legálne vyrábaných a umiestnených na trhu v inom členskom štáte alebo zmluvnom štáte Dohody o EHP,

               —

               zaviazať Portugalsko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Zákaz podľa článku 2 ods. 1 legislatívneho dekrétu č. 40/2003 z 11. marca 2003 predstavuje opatrenie s rovnocenným účinkom ako kvantitatívne obmedzenia dovozu, ktoré sú v rozpore s článkom 28 ES a článkom 11 Dohody o EHP, keďže tento zákaz bráni v praxi umiestňovaniu na portugalský trh farebných fólií legálne vyrábaných a umiestnených na trhu v inom členskom štáte alebo zmluvnom štáte Dohody o EHP. Tento zákaz je nedôvodný aj vo vzťahu k článku 30 ES a článku 13 Dohody o EHP.


title: Vec C-430/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bacău (Rumunsko) 21. septembra 2012 — Elena Luca/Casa de Asigurări de Sănătate Bacău

text:
               22.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bacău (Rumunsko) 21. septembra 2012 — Elena Luca/Casa de Asigurări de Sănătate Bacău
   (Vec C-430/12)
   2012/C 399/16
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Bacău

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Elena Luca

      Odporca: Casa de Asigurări de Sănătate Bacău

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bránia článok 56 ZFEÚ (predtým článok 49 ES) a článok 22 nariadenia č. 1408/71 (1) vnútroštátnej právnej úprave, ako je článok 40 ods. 1 písm. b) a články 45 a 46 nariadenia č. 592/2008, podľa ktorej má zamestnanec alebo jeho rodinný príslušník nárok na vyplatenie celkovej sumy výdavkov na lekársku starostlivosť v zahraničí iba v prípade, že mu výdavky na tento účel boli predbežne schválené?

               2.

               Predstavuje čiastočný poplatok za lekárske ošetrenie poskytnuté v rámci Spoločenstva a vypočítané podľa sadzieb členského štátu, ktorý je poisťovateľom, v prejednávanej veci v súlade s článkom 7a nariadenia č. 122/2007 (ktoré je v súčasnosti zrušené nariadením č. 729/2009) obmedzenie podľa článku 56 ZFEÚ (predtým článok 49 ES)?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, do akej výšky sa má vyplácať náhrada výdavkov poistencov v prípade, že sa výška poplatkov stanovená príslušnými predpismi členského štátu, v ktorom má poistenec pobyt, odlišuje od sumy, ktorú za dané výkony stanovujú právne predpisy členského štátu, v ktorom bol poistenec ošetrený?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35).


title: Vec T-136/14: Žaloba podaná 24. februára 2014 – Tilda Riceland Private/ÚHVT – Siam Grains (BASMALI LONG GRAIN RICE RIZ LONG DE LUXE)

text:
               5.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 135/55

         Žaloba podaná 24. februára 2014 – Tilda Riceland Private/ÚHVT – Siam Grains (BASMALI LONG GRAIN RICE RIZ LONG DE LUXE)
   (Vec T-136/14)
   2014/C 135/71
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tilda Riceland Private Ltd (Gurgaon, India) (v zastúpení: S. Malyncz, barrister, N. Urwin a D. Sills, solicitors)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Siam Grains Co. Ltd (Bankok, Thajsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 18. decembra 2013 vo veci R 1086/2012-4,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka v čiernej a bielej farbe obsahujúca slovné prvky „BASMATI LONG GRAIN RICE RIZ LONG DE LUXE“ pre tovary triedy 30 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 3 520 641.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: skoršia nezapísaná ochranná známka a skoršie označenie, používané v obchodnom styku a označujúce triedu tovarov „‚BASMATI‘ používané v Spojenom kráľovstve vo vzťahu k, ryži“.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky v celom rozsahu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 4 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-170/13: Žaloba podaná 21. marca 2013 — Benelli Q.J./ÚHVT — Demharter (MOTOBI)

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/27

         Žaloba podaná 21. marca 2013 — Benelli Q.J./ÚHVT — Demharter (MOTOBI)
   (Vec T-170/13)
   2013/C 147/49
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Benelli Q.J. Srl (Pesaro, Taliansko) (v zastúpení: P. Lukácsi, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Demharter GmbH (Dillingen, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil rozhodnutie žalovaného a nariadil zamietnutie návrhu na výmaz podaného subjektom navrhujúcim výmaz,

               —

               zrušil rozhodnutie žalovaného a vrátil mu vec na opätovné preskúmanie a nové rozhodnutie, v prípade, že by Všeobecný súd dospel k záveru, že je nevyhnutné vykonať nové hĺbkové preskúmanie dôkazu o riadnom používaní,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na výmaz: slovná ochranná známka „MOTOBI“ pre výrobky v triede 12 — zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 835 264.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Účastník, ktorý sa domáha výmazu ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Rozhodnutie výmazového oddelenia: výmaz ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 51 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec T-43/14: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. decembra 2014 – Heidrick & Struggles International/ÚHVT (THE LEADERSHIP COMPANY) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva THE LEADERSHIP COMPANY — Absolútne dôvody zamietnutia — Opisný charakter — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“ )

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/52

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2014 – Heidrick & Struggles International/ÚHVT (THE LEADERSHIP COMPANY)
   (Vec T-43/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva THE LEADERSHIP COMPANY - Absolútne dôvody zamietnutia - Opisný charakter - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 046/67)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Heidrick & Struggles International, Inc. (Chicago, Illinois, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Norris, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: I. Harrington, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 10. októbra 2013 (vec R 338/2013-2) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia THE LEADERSHIP COMPANY ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Heidrick & Struggles International, Inc. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 129, 28.4.2014.


title: Vec C-543/11: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 17. januára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Woningstichting Maasdriel/Staatssecretaris van Financiën (Daň z pridanej hodnoty — Smernica 2006/112/ES — Článok 135 ods. 1 písm. k) v spojení s článkom 12 ods. 1 a 3 — Nezastavaný pozemok — Stavebný pozemok — Pojmy — Demolačné práce na účely budúcej stavby — Oslobodenie od DPH)

text:
               2.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/5

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 17. januára 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Woningstichting Maasdriel/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-543/11) (1)

   (Daň z pridanej hodnoty - Smernica 2006/112/ES - Článok 135 ods. 1 písm. k) v spojení s článkom 12 ods. 1 a 3 - Nezastavaný pozemok - Stavebný pozemok - Pojmy - Demolačné práce na účely budúcej stavby - Oslobodenie od DPH)
   2013/C 63/07
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Woningstichting Maasdriel

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hoge Raad der Nederlanden — Výklad článku 135 ods. 1 písm. k) v spojení s článkom 12 ods. 1 a 3 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Oslobodenia od dane stanovené smernicou — Dodanie nezastavaného pozemku

      Výrok rozsudku

   Článok 135 ods. 1 písm. k) v spojení s článkom 12 ods. 1 a 3 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že oslobodenie od dane z pridanej hodnoty, ktoré prvé uvedené ustanovenie stanovuje, sa nevzťahuje na plnenie, o aké ide vo veci samej, spočívajúce v dodaní nezastavaného pozemku po demolácii budovy, ktorá sa na ňom nachádzala, aj keď ku dňu tohto dodania neboli uskutočnené iné úpravy pozemku než uvedená demolácia, ak z celkového posúdenia okolností súvisiacich s týmto plnením a existujúcich ku dňu dodania, vrátane úmyslu zmluvných strán podloženého objektívnymi dôkazmi, vyplýva, že k tomuto dňu predmetný pozemok bol skutočne určený na výstavbu, čo prináleží preskúmať vnútroštátnemu súdu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 25, 28.1.2012.


title: Vec C-231/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour du travail de Bruxelles (Belgicko) 22. mája 2006 – Office national des pensions/Emilienne Jonkman

text:
               12.8.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour du travail de Bruxelles (Belgicko) 22. mája 2006 – Office national des pensions/Emilienne Jonkman
   (Vec C-231/06)
   (2006/C 190/16)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Cour du travail de Bruxelles
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Office national des pensions

      Žalovaná: Emilienne Jonkman
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Pokiaľ ide o upravené príspevky (článok 4 kráľovského nariadenia z 25. júna 1997, ktorým bol vložený článok 16b § 2):
               Má sa smernica 79/7/EHS z 19. decembra 1978 (1) vykladať v tom zmysle, že oprávňuje členský štát na prijatie právnej úpravy smerujúcej k tomu, aby umožnila kategórii osôb určitého pohlavia, pôvodne diskriminovanej, mať prospech z dôchodkového systému, ktorý je uplatniteľný na osoby druhého pohlavia, s podmienkou spätného splatenia príspevkov (jednorazovým splatením veľmi vysokej istiny), ktoré sú na základe právnych predpisov uplatniteľných v tomto štáte pre posledne menovanú kategóriu osôb premlčané?
               V prípade kladnej odpovede, nemá sa smernica 79/7/EHS z 19. decembra 1978 vykladať v tom zmysle, že požaduje, aby členský štát prispôsobil právne predpisy odporujúce tomuto ustanoveniu od chvíle, keď rozsudok Súdneho dvora Európskych spoločenstiev konštatuje tento rozpor noriem a prinajmenšom v premlčacej lehote, ktorá sa uplatní na pohľadávky príspevkov vzniknutých od prijatia tejto právnej úpravy?

               2.

               Pokiaľ ide o úroky z omeškania (článok 4 kráľovského nariadenia z 25. júna 1997, ktorým bol vložený článok 16b § 4 tretí pododsek):
               Má sa smernica 79/7/EHS vykladať v tom zmysle, že oprávňuje členský štát na prijatie právnej úpravy smerujúcej k tomu, aby umožnila kategórii osôb určitého pohlavia, pôvodne diskriminovanej, mať prospech z dôchodkového systému, ktorý je uplatniteľný na osoby druhého pohlavia, prostredníctvom zaplatenia vysokých úrokov z omeškania, ktoré sú na základe právnych predpisov uplatniteľných v tomto štáte pre posledne menovanú kategóriu osôb premlčané?
               V prípade kladnej odpovede, nemá sa smernica 79/7/EHS z 19. decembra 1978 vykladať v tom zmysle, že požaduje, aby členský štát prispôsobil právne predpisy odporujúce tomuto ustanoveniu od chvíle, keď rozsudok Súdneho dvora Európskych spoločenstiev konštatuje tento rozpor noriem a prinajmenšom v premlčacej lehote, ktorá sa uplatní na úroky z omeškania vzniknuté od prijatia tejto právnej úpravy?

      (1)  Smernica Rady č. 79/7/EHS z 19. decembra 1978 o postupnom vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach súvisiacich so sociálnym zabezpečením (Ú. v. ES L 6, 1979, s. 24; Mim. vyd. 05/001, s. 215).


title: Vec F-126/06: Žaloba podaná 30. októbra 2006 – Mangazzù/Komisia

text:
               16.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/32

         Žaloba podaná 30. októbra 2006 – Mangazzù/Komisia
   (Vec F-126/06)
   (2006/C 310/69)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Salvatore Mangazzù (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: T. Bontinck a J. Feld, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť individuálne rozhodnutie o prevedení zo štatútu dočasného zamestnanca na štatút úradníka obsiahnuté v menovacom dekréte s účinnosťou od 1. januára 2006, oznámené 13. januára 2006,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca po odpracovaní niekoľkých rokov v Komisii ako dočasný zamestnanec zaradený do platovej triedy A5, neskôr A*11, uspel vo verejnom výberovom konaní COM/A/18/04, ktoré bolo zverejnené 21. apríla 2004, a ktorého cieľom bolo zostavenia zoznamu úspešných uchádzačov na miesta administrátorov platovej triedy A7/A6. Z toho dôvodu bol vymenovaný za úradníka na rovnakú pozíciu, akú mal ako dočasný zamestnanec, a bol zaradený do platovej triedy A*6 platového stupňa 2 v súlade s prílohou XIII služobného poriadku.
   Na podporu svojej žaloby sa žalobca odvoláva na porušenie článkov 31 a 62 služobného poriadku ako aj článkov 5 a 2 prílohy XIII služobného poriadku.
   Žalobca sa navyše odvoláva na porušenie zásady legitímnej dôvery, zásady zachovania nadobudnutých práv a zásady rovného zaobchádzania.


title: Vec C-22/12: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  24. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský súd v Prešove — Slovensko) — Katarína Haasová/Rastislav Petrík, Blanka Holingová (Povinné poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel — Smernica 72/166/EHS — Článok 3 ods. 1 — Smernica 90/232/EHS — Článok 1 — Dopravná nehoda — Smrť cestujúceho — Právo partnera a maloletého dieťaťa na náhradu ujmy — Nemajetková ujma — Náhrada ujmy — Krytie povinným poistením)

text:
               14.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 367/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 24. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský súd v Prešove — Slovensko) — Katarína Haasová/Rastislav Petrík, Blanka Holingová
   (Vec C-22/12) (1)

   (Povinné poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel - Smernica 72/166/EHS - Článok 3 ods. 1 - Smernica 90/232/EHS - Článok 1 - Dopravná nehoda - Smrť cestujúceho - Právo partnera a maloletého dieťaťa na náhradu ujmy - Nemajetková ujma - Náhrada ujmy - Krytie povinným poistením)
   2013/C 367/07
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Krajský súd v Prešove

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Katarína Haasová

      Žalovaní: Rastislav Petrík, Blanka Holingová

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Krajský súd v Prešove — Výklad článku 1 tretej smernice Rady 90/232/EHS zo 14. mája 1990 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel (Ú. v. ES L 129, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 249) a článku 3 ods. 1 smernice Rady 72/166/EHS z 24. apríla 1972 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú motorovými vozidlami a kontroly plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti (Ú. v. ES L 103, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 10) — Rozsah poistného krytia poskytovaného na základe povinného poistenia v prospech tretích osôb — Vnútroštátne ustanovenie neupravujúce náhradu nemajetkovej ujmy

      Výrok rozsudku

   Článok 3 ods. 1 smernice Rady 72/166/EHS z 24. apríla 1972 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú motorovými vozidlami a kontroly plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti, článok 1 ods. 1 a 2 druhej smernice Rady 84/5/EHS z 30. decembra 1983 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/14/ES z 11. mája 2005, a článok 1 prvý odsek tretej smernice Rady 90/232/EHS zo 14. mája 1990 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel sa majú vykladať v tom zmysle, že povinné poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorového vozidla má pokrývať aj náhradu nemajetkovej ujmy spôsobenej blízkym osobám obetí usmrtených pri dopravnej nehode, ak jej náhradu na základe zodpovednosti poisteného za škodu upravuje vnútroštátne právo uplatniteľné v spore vo veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 98, 31.3.2012.


title: Vec C-168/09: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  27. januára 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Milano — Taliansko) — Flos SpA/Semeraro Casa e Famiglia SpA (Priemyselné a obchodné vlastníctvo — Smernica 98/71/ES — Právna ochrana dizajnov — Článok 17 — Povinnosť kumulácie ochrany dizajnov s ochranou podľa autorského práva — Vnútroštátna právna úprava vylučujúca alebo znemožňujúca počas určitého obdobia ochranu dizajnov, ktoré sa stali voľnými pred nadobudnutím jej účinnosti podľa autorského práva — Zásada ochrany legitímnej dôvery)

text:
               12.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 27. januára 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Milano — Taliansko) — Flos SpA/Semeraro Casa e Famiglia SpA
   (Vec C-168/09) (1)

   (Priemyselné a obchodné vlastníctvo - Smernica 98/71/ES - Právna ochrana dizajnov - Článok 17 - Povinnosť kumulácie ochrany dizajnov s ochranou podľa autorského práva - Vnútroštátna právna úprava vylučujúca alebo znemožňujúca počas určitého obdobia ochranu dizajnov, ktoré sa stali voľnými pred nadobudnutím jej účinnosti podľa autorského práva - Zásada ochrany legitímnej dôvery)
   2011/C 80/05
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Milano

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Flos SpA

      Žalovaná: Semeraro Casa e Famiglia SpA

      Za účasti: Assoluce — Associazione nazionale delle Imprese degli Apparecchi di Illuminazione

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale di Milano — Výklad článkov 17 a 19 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/71/ES z 13. októbra 1998 o právnej ochrane dizajnov — Vnútroštátna právna úprava, ktorá zaviedla pre dizajny ochranu autorským právom — Možnosť členského štátu rozšíriť podmienky na priznanie uvedenej ochrany

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 17 smernice 98/71/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 1998 o právnej ochrane dizajnov sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, ktorá vylučuje z ochrany podľa autorského práva tohto štátu dizajny, ktoré boli chránené právom k dizajnu zapísanému v členskom štáte alebo pre členský štát a ktoré sa stali voľné pred nadobudnutím účinnosti tejto právnej úpravy, napriek tomu, že spĺňajú všetky podmienky, ktoré sa požadujú pri poskytnutí takej ochrany.

               2.

               Článok 17 smernice 98/71 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, ktorá počas podstatného obdobia desiatich rokov alebo úplne vylučuje z ochrany podľa autorského práva dizajny, napriek tomu, že spĺňajú všetky podmienky požadované pri poskytnutí tejto ochrany, ktoré sa stali voľné pred nadobudnutím účinnosti tejto právnej úpravy, vo vzťahu k tretím osobám, ktoré vyrábali a predávali na území štátu výrobky podľa uvedených dizajnov bez ohľadu na dátum uskutočnenia týchto činností.

      (1)  Ú. v. EÚ C 167, 18.7.2009.


title: Vec F-67/12: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 6. februára 2013 — Marcuccio/Komisia ( „Verejná služba — Úradníci — Žaloba o náhradu škody — Nezákonnosť — Zaslanie listu týkajúceho sa výkonu rozsudku zástupcovi žalobcu v odvolacom konaní proti tomuto rozsudku — Žaloba zjavne bez právneho základu — Článok 94 písm. a) rokovacieho poriadku“ )

text:
               25.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 147/35

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 6. februára 2013 — Marcuccio/Komisia
   (Vec F-67/12) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Žaloba o náhradu škody - Nezákonnosť - Zaslanie listu týkajúceho sa výkonu rozsudku zástupcovi žalobcu v odvolacom konaní proti tomuto rozsudku - Žaloba zjavne bez právneho základu - Článok 94 písm. a) rokovacieho poriadku)
   2013/C 147/66
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Gattinara, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o zamietnutí žiadosti žalobcu smerujúcej k získaniu náhrady škody z dôvodu, že žalovaná zaslala list týkajúci sa žalobcu advokátovi, ktorý ho ešte nezastupoval v tejto veci.

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne bez právneho základu.

               2.

               Luigi Marcuccio znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskej komisie.

               3.

               Luigi Marcuccio je povinný zaplatiť Súdu pre verejnú službu sumu 2 000 eur.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 13.10.2012, s. 16.


title: Vec T-482/09: Žaloba podaná 30. novembra 2009 — ATB Norte/ÚHVT — Bricocenter Italia (BRICO CENTER Cittá)

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/68

         Žaloba podaná 30. novembra 2009 — ATB Norte/ÚHVT — Bricocenter Italia (BRICO CENTER Cittá)
   (Vec T-482/09)
   2010/C 24/121
   Jazyk žaloby: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: ATB Norte, SL (Burgos, Španielsko) (v zastúpení: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver a G. Marín Raigal, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Bricocenter Italia Srl [Rozzano Milanofiori (Miláno), Taliansko]

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 28. septembra 2009 — R 1047/2008-4,

               —

               zaviazať žalovaného (ÚHVT) na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Bricocenter Srl.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „BRICOCENTER Cittá“ (prihláška č. 4 939 302) pre služby v triede 35.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobca.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: obrazové ochranné známky Spoločenstva obsahujúce slovné prvky „CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (č. 3 262 623) a „ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (č. 989 046) pre služby v triedach 35, 37 a 39.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia a zamietnutie námietky ako celku.

      Dôvody žaloby: nesprávny výklad a uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009.


title: Vec F-37/11: Žaloba podaná 5. apríla 2011 — ZZ/Komisia

text:
               11.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 173/16

         Žaloba podaná 5. apríla 2011 — ZZ/Komisia
   (Vec F-37/11)
   2011/C 173/36
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: P. Nelissen Grade a G. Leblanc, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o vylúčení žalobcu z verejného výberového konania EPSO AD/177/10

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 13. júla 2010 o vylúčení žalobcu z verejného výberového konania EPSO AD/177/10,

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 5. januára 2011 o zamietnutí sťažnosti žalobcu,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania,

               —

               subsidiárne rozhodnúť, že žalobca neznáša trovy konania Komisie.


title: Vec T-358/13: Žaloba podaná 9. júla 2013 — Taliansko/Komisia

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/40

         Žaloba podaná 9. júla 2013 — Taliansko/Komisia
   (Vec T-358/13)
   2013/C 252/68
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: M. Salvatorelli, avvocato dello Stato, a G. Palmieri, splnomocnená zástupkyňa)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie 2013/209/EÚ z 26. apríla 2013, oznámené pod číslom C(2013) 2444 29. apríla 2013 listom č. SG-Greffe (2013) D/5879, ktorý došiel stálemu zastúpeniu Talianska pri Európskej únii 29. apríla 2013, ktorého predmetom je „schválenie účtovných závierok platobných agentúr členských štátov týkajúcich sa výdavkov financovaných z Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) za rozpočtový rok 2012“ v rozsahu, v akom tým, že medzi „jednorázové sumy“ zahŕňa sumu vo výške 5 006 487,10 eur, týkajúcu sa regiónu Basilicata, obsahuje odpočítanie takejto sumy z limitu pre výdavky EPFRV PSR Basilicata, a v dôsledku toho obsahuje nemožnosť jej použitia v rámci vyššie uvedeného limitu, čím tak v podstate stanovuje jeho zrušenie,

               —

               uložil Komisii Európskej únie povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   V tejto žalobe talianska vláda napáda rozhodnutie Komisie 2013/209/EÚ z 26. apríla 2013, oznámené pod číslom C(2013) 2444 29. apríla 2013, ktorého predmetom je „schválenie účtovných závierok platobných agentúr členských štátov týkajúcich sa výdavkov financovaných z Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) za rozpočtový rok 2012“ v rozsahu, v akom tým, že medzi „jednorázové sumy“ zahŕňa sumu vo výške 5 006 487,10 eur, týkajúcu sa regiónu Basilicata, obsahuje odpočítanie takejto sumy z limitu pre výdavky EPFRV PSR (program pre rozvoj vidieka) Basilicata, a v dôsledku toho obsahuje nemožnosť jej použitia v rámci vyššie uvedeného limitu, čím tak v podstate stanovuje jeho zrušenie.
   Žalobkyňa v tomto ohľade uvádza, že oprava vychádza z tvrdenia služieb Komisie, podľa ktorého takéto projekty platené v priebehu štvrtého štvrťroku 2011 nemohli byť zahrnuté do štvrťročného vyhlásenia o výdavkoch, keďže nie sú v súlade s platným PSR.
   Zdá sa, že postoj Komisie, nakoniec prijatý vo vykonávacom rozhodnutí, ktoré je napadnuté, je nesprávny z rôznych hľadísk.

               —

               Po prvé je oprávnené pochybovať o správnosti toho, že je zníženie vyplývajúce z článku 27 nariadenia (ES) č. 1290/2005, kvalifikované ako „jednorázová suma“, zaradené do rozhodnutia o schválení účtovných závierok, keďže z nej musí byť vylúčená akákoľvek pozastavená alebo znížená suma, ako dokazuje článok 29 ods. 5 citovaného nariadenia. Toto zníženie je chybné okrem iného z hľadiska vyčíslenia.

               —

               Po druhé je opatrenie tiež zaťažené nedostatkom odôvodnenia, keďže je suma týkajúca sa štvrťročných výdavkov Komisiou znížená alebo pozastavená v zmysle článku 29 ods. 5 nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 209, 11.8.2005, s. 1).

               —

               Nakoniec sa vyhlásenie o jednorázovosti sumy rovná jej zrušeniu, čo má za následok nemožnosť použiť v budúcnosti sumu v rámci limitu pre výdavky PSR Basilicata, avšak platná právna úprava EÚ vylučuje, aby mohli byť pozastavené sumy zrušené.


title: Vec F-77/05: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  30. novembra 2006 – Balabanis a Le Dour/Komisia (Úradníci — Povýšenie — Článok 45 služobného poriadku — Zmena služobného poriadku — Uplatnenie v čase — Povyšovanie za rok 2004 — Nezapísanie na zoznam povyšovaných úradníkov — Zohľadnenie skúšobnej doby pri výpočte vyžadovaných dvoch rokov služby)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/46

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 30. novembra 2006 – Balabanis a Le Dour/Komisia
   (Vec F-77/05) (1)

   (Úradníci - Povýšenie - Článok 45 služobného poriadku - Zmena služobného poriadku - Uplatnenie v čase - Povyšovanie za rok 2004 - Nezapísanie na zoznam povyšovaných úradníkov - Zohľadnenie skúšobnej doby pri výpočte vyžadovaných dvoch rokov služby)
   (2006/C 331/103)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Panagiotis Balabanis (Brusel, Belgicko), Olivier Le Dour (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: X. Martin M., S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia Komisie o nezapísaní mien žalobcov na zoznam úradníkov povyšovaných v rámci povyšovania za rok 2004, ako aj rozhodnutí nepovýšiť ich za toto obdobie
   Výrok rozsudku

               1.

               Zrušuje sa rozhodnutie zo 14. septembra 2004, ktorým Komisia Európskych spoločenstiev odmietla považovať pána Balabanisa a Le Doura za úradníkov spĺňajúcich podmienky na povýšenie v rámci povyšovania za rok 2004.

               2.

               Zrušuje sa rozhodnutie z 30. novembra 2004, ktorým Komisia Európskych spoločenstiev nepovýšila pánov Balabanisa a Le Doura v rámci povyšovania za rok 2004.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 271, 29.10.2005, s. 20 (najskôr zapísaná pod číslom T-305/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec T-695/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. decembra 2015 – Omega International/ÚHVT (Vyobrazenie bieleho kruhu a obdĺžniku na čiernom obdĺžniku) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva vyobrazujúcej biely kruh a obdĺžnik na čiernom obdĺžniku — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               25.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 27/53

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. decembra 2015 – Omega International/ÚHVT (Vyobrazenie bieleho kruhu a obdĺžniku na čiernom obdĺžniku)
   (Vec T-695/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva vyobrazujúcej biely kruh a obdĺžnik na čiernom obdĺžniku - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 027/67)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Omega International GmbH (Bad Oldesloe, Nemecko) (v zastúpení: J. P. Becker, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 18. júla 2014 (vec R 1037/2014-5) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia, vyobrazujúcej biely kruh a obdĺžnik na čiernom obdĺžniku ako ochrannej známky Spoločenstva.

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Omega International GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 409, 17.11.2014.


title: Vec T-49/06: Žaloba podaná 16. februára 2006 – González Sánchez/ÚHVT – Bankinter (ENCUENTA)

text:
               16.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/18

         Žaloba podaná 16. februára 2006 – González Sánchez/ÚHVT – Bankinter (ENCUENTA)
   (Vec T-49/06)
   (2006/C 310/36)
   Jazyk žaloby: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Francisco Javier González Sánchez (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: G. Justicia González, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: BANKINTER, S.A.
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 16. decembra 2005 doručené 21. decembra 2005 vo veci R 1116/2005-2 a stanoviť žalobcovi lehotu na podanie odvolania proti námietkam proti zápisu prihlasovanej ochrannej známky, keďže žalobca tvrdí, že mu bolo právo podať odvolanie odňaté z dôvodu, že podľa ÚHVT ho podal mimo lehoty.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Confederación Española de Cajas de Ahorro.

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „ENCUENTA“ pre výrobky a služby tried 16, 36 a 38 – prihláška č. 2 534 584.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: BANKINTER, S.A.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: obrazová ochranná známka Spoločenstva „ecuenta – ebankinter“ pre výrobky a služby tried 16, 36 a 38 – známka č. 2 396 760.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke a zamietnutie zápisu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: odvolanie je neprípustné.

      Dôvody žaloby: porušenie pravidiel č. 61 až 69 o doručovaní nariadenia (ES) č. 2868/95 (1).

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).


               11.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 136/9

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú predložil Héraðsdómur Reykjavíkur dňa 16. decembra 2011 vo veci Vín Tríó ehf./Islandský štát
   (Vec E-19/11)
   2012/C 136/06
   Listom zo 16. decembra 2011, ktorý bol doručený na podateľňu Súdu EZVO 26. decembra 2011, požiadal Héraðsdómur Reykjavíkur (okresný súd v Reykjavíku) Súd EZVO o poradné stanovisko vo veci Vín Tríó ehf./Islandský štát v týchto otázkach:

               1.

               Je v rozpore s článkom 11 alebo článkom 16 ods. 1 Dohody o Európskom hospodárskom priestore, ak zmluvná strana stanoví v právnych predpisoch alebo prostredníctvom administratívnych aktov, že subjekt, ktorý disponuje štátnym monopolom na maloobchodný predaj alkoholu môže odmietnuť predávať vo svojich maloobchodných predajniach alkoholické nápoje obsahujúce stimulanty ako napríklad kofeín?

               2.

               Ak sa Súd EZVO domnieva, že opatrenie, ktoré je opísané v prvej otázke, predstavuje množstvové obmedzenie dovozu alebo opatrenie s rovnocenným účinkom v zmysle článku 11 Dohody o EHP, tak potom sa požaduje odpoveď Súdu EZVO na otázku, či takéto opatrenie môže byť napriek tomu považované za odôvodnené s odkazom na článok 13 dohody.

               3.

               Ak sa také opatrenie, aké je opísané v prvej otázke, považuje za opatrenie, ktoré je v rozpore s článkom 11 alebo článkom 16 ods. 1 Dohody o Európskom hospodárskom priestore, tak potom sa požaduje odpoveď na otázku, či sa Súd EZVO domnieva (v rozsahu, v akom tieto otázky posudzuje), že podmienky, ktoré žalobca musí spĺňať, aby mal nárok na náhradu škody od štátu EZVO z dôvodu porušenia dohody, sú splnené.


title: Vec T-841/14: Žaloba podaná 30. decembra 2014 – Španielsko/Komisia

text:
               2.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/43

      Žaloba podaná 30. decembra 2014 – Španielsko/Komisia
      (Vec T-841/14)
      (2015/C 073/55)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: A. Gavela Llopis, abogado del Estado)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil výpočet úrokov uskutočnený útvarmi Komisie v liste z 21. októbra 2014,

                  —

                  subsidiárne, určil, že zvýšenie stanovené v článku 11 ods. 1 a 2 sa neuplatní,

                  —

                  subsidiárne k prvému návrhu a bez ohľadu na to, či bude vyššie uvedenému návrhu vyhovené, určil, že úroky z omeškania začínajú rásť od 20. januára 2004, teda nasledujúci pracovný deň druhého mesiaca po dni, kedy mohol byť 27. novembra 2003 zistený dlh zodpovedajúci všetkým tranzitom, ktoré sú predmetom tohto konania alebo v prípade, že tomu tak nebude, urobil tak aspoň v súvislosti s úrokmi z colného dlhu zodpovedajúceho trom posledným trom tranzitom a

                  —

                  zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Predmetná žaloba smeruje proti rozhodnutiu obsiahnutom v liste Comisión Ares (2014) 3486706 (BUDG/B/02/MTC/IB) z 21. októbra 2014, ktorým bol uplatnený článok 11 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 94/728/ES, Euratom o systéme vlastných zdrojov spoločenstiev.
      Táto žaloba sa opiera o šetrenie vykonané holandskými orgánmi v súvislosti s 26 tranzitmi expedovanými z ich colného úradu v čase od apríla do novembra 1994 s tým, že bol deklarovaný vývoz z colného územia Spoločenstva cez španielsky colný orgán v Algeciras. Uvedené orgány došli k záveru, že dotknutý tovar unikol colnému dohľadu, keďže územie Únie neopustil. Neskôr holandské orgány vypracovali novú správu týkajúcu sa 8 tranzitných vyhlásení, pri ktorých vyjadrili pochybnosti o pravosti pečiatky a podpisov na dokumentoch.
      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 11 nariadenia č. 1150/2000 v spojení s článkom 9 ods. 1, článkom 10 ods. 1 druhým pododsekom, článkom 6 ods. 3 a s jeho článkom 2, ktoré spočíva v tom, že Komisia ich uplatnila na skutkový stav, ktorý v nich nie je upravený.

                              —

                              V tejto súvislosti žalobca tvrdí, že nejde o colný dlh podľa článku 6 ods. 3 písm. a), ale o colný dlh podľa písmena b) tohto článku.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady proporcionality a zásady právnej istoty pri uplatňovaní ustanovení článku 11 ods. 2 a 3 nariadenia č. 1150/2000.

                              —

                              V tejto súvislosti žalobca tvrdí, že uvedené ustanovenia upravujú zvýšenie úroku z omeškania, ktorého cieľom nie je nahradiť škodu spôsobenú oneskorením platby, ale má naopak donucovaciu povahu, ktorá zabráni ich uplatneniu v prípade, keď členský štát nemá vedomosť o samotnej existencii omeškania s plnením povinnosti.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 2 ods. 3 nariadenia č. 1150/2000 v súvislosti s určením dátumu, kedy mal byť colný dlh zistený, prípadne nesprávnym určením dátumu, od ktorého začínajú rásť úroky z omeškania, keďže dotknuté veci boli prejednávané pred súdmi, takže v každom prípade nemohlo ku zisteniu dôjsť pred vydaním súdneho rozhodnutia.


20150731028616872015/C 270/282142013TC27020150817SK01SKINFO_JUDICIAL20150702232421Vec T-214/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. júla 2015 – Typke/Komisia („Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkajúce sa výberového konania EPSO/AD/230-231/12 — Konkludentné zamietnutie prístupu — Zamietnutie prístupu — Žiadosť o prispôsobenie žalobných návrhov predložená v rámci repliky — Lehota — Zrušenie implicitného rozhodnutia — Zastavenie konania — Pojem dokument — Vyňatie a usporiadanie informácií obsiahnutých v elektronickej databáze“)
 ---documentbreak--- C2702015SK2310120150702SK0028231242Rozsudok Všeobecného súdu z 2. júla 2015 – Typke/Komisia
   (Vec T-214/13) (
         1
      )
   „(„Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkajúce sa výberového konania EPSO/AD/230-231/12 — Konkludentné zamietnutie prístupu — Zamietnutie prístupu — Žiadosť o prispôsobenie žalobných návrhov predložená v rámci repliky — Lehota — Zrušenie implicitného rozhodnutia — Zastavenie konania — Pojem dokument — Vyňatie a usporiadanie informácií obsiahnutých v elektronickej databáze“)“2015/C 270/28Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobca: Rainer Typke (Hasbergen, Nemecko) (v zastúpení: B. Cortese a A. Salerno, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Eggers a F. Clotuche-Duvieusart, splnomocnené zástupkyne)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie jednak rozhodnutia generálneho sekretariátu Komisie z 5. februára 2013 o zamietnutí prvej žiadosti žalobcu o sprístupnenie dokumentov týkajúcich sa predbežného výberu vo všeobecnom výberovom konaní EPSO/AD/230-231/12 (AD5-AD7) (Gestdem 2012/3258) a na druhej strane implicitného rozhodnutia generálneho sekretariátu Komisie, ktoré sa považuje za prijaté 13. marca 2013, o zamietnutí druhej žiadosti žalobcu o sprístupnenie dokumentov týkajúcich sa rovnakého výberu (Gestdem 2013/0068)

      Výrok rozsudku

            1.

            Konanie o žalobných návrhoch na zrušenie implicitného rozhodnutia o zamietnutí prístupu v konaní GESTDEM 2013/0068 sa zastavuje.

            2.

            V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

            3.

            Rainer Typke je povinný nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 171, 15.6.2013.


title: Vec T-173/13: Žaloba podaná 20. marca 2013 — Selo Medical/ÚHVT — biosyn Arzneimittel (SELOGYN)

text:
               18.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/25

         Žaloba podaná 20. marca 2013 — Selo Medical/ÚHVT — biosyn Arzneimittel (SELOGYN)
   (Vec T-173/13)
   2013/C 141/46
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Selo Medical GmbH (Unternberg, Rakúsko) (v zastúpení: T. Schneider, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: biosyn Arzneimittel GmbH (Fellbach, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 21. januára 2013 vo veci R 2601/2011-4 a zamietol námietku voči prihláške ochrannej známky Spoločenstva,

               —

               zaviazal ÚHVT, resp. uvedenú vedľajšiu účastníčku, podľa článku 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: SELOGYN pre tovary zaradené do triedy 5 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9049016.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: biosyn Arzneimittel GmbH.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: národná slovná ochranná známka „SELESYN“ pre tovary a služby zaradené do tried 5, 29 a 44.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-431/12: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z  24. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Înalta Curte de Casație și Justiție — Rumunsko) — Agenția Națională de Administrare Fiscală/SC Rafinăria Steaua Română SA (Dane — Daň z pridanej hodnoty — Úhrada nadmerného odpočtu DPH započítaním — Zrušenie výmerov týkajúcich sa započítania — Povinnosť zaplatiť úroky z omeškania zdaniteľnej osobe)

text:
               14.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 367/19

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 24. októbra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Înalta Curte de Casație și Justiție — Rumunsko) — Agenția Națională de Administrare Fiscală/SC Rafinăria Steaua Română SA
   (Vec C-431/12) (1)

   (Dane - Daň z pridanej hodnoty - Úhrada nadmerného odpočtu DPH započítaním - Zrušenie výmerov týkajúcich sa započítania - Povinnosť zaplatiť úroky z omeškania zdaniteľnej osobe)
   2013/C 367/32
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Înalta Curte de Casație și Justiție

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Agenția Națională de Administrare Fiscală

      Žalovaná: SC Rafinăria Steaua Română SA

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Inalta Curte de Casație și Justiție — Výklad článku 183 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Vrátenie nadmerného odpočtu DPH započítaním — Povinnosť daňových orgánov zaplatiť úroky z omeškania v prípade zrušenia rozhodnutí o započítaní súdom

      Výrok rozsudku

   Článok 183 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v to zmysle, že je s ním v rozpore, ak zdaniteľnej osobe, ktorá požiadala o vyplatenie nadmerného odpočtu DPH, ktorú dlhovala a zaplatila na vstupe, daňový orgán členského štátu nemôže priznať úroky z omeškania vyplývajúce z toho, že tento daňový orgán neskoro vyplatil nadmerný odpočet, a to za obdobie, počas ktorého boli v platnosti správne akty vylučujúce vyplatenie nadmerného odpočtu, neskôr zrušené súdnym rozhodnutím.

      (1)  Ú. v. EÚ C 399, 22.12.2012.


title: Vec C-463/04: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia, Milano, uznesením zo dňa 29. septembra 2004 vo vzťahu ku konaniu Federconsumatori a iní proti Comune di Milano a AEM SpA

text:
               22.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia, Milano, uznesením zo dňa 29. septembra 2004 vo vzťahu ku konaniu Federconsumatori a iní proti Comune di Milano a AEM SpA
   (Vec C-463/04)
   (2005/C 19/23)
   Jazyk konania: taliančina
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia, Milano, (Taliansko), podal uznesením z 29. septembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania vo vzťahu ku konaniu Federconsumatori a iní proti Comune di Milano a AEM SpA, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 2. novembra 2004.
   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia, Milano, žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               —

               Je článok 2449 občianskeho zákonníka, tak ako bol uplatnený vo veci samej v súlade s článkom 56 Zmluvy ES, ktorého výklad podal Súdny dvor v rozsudku z 23. mája 2000, Komisia/Taliansko (C-58/99), v rozsudku zo 4. júna 2002, Komisia/Belgicko a Komisia/Francúzsko (C-503/99 a C-483/99), a v rozsudku z 13. mája 2003, Komisia/Spojené kráľovstvo a Komisia/Španielsko (C-98/01 a C-463/00), keď účastník, ktorý sa ho dovoláva je verejnoprávnym subjektom, ktorý hoci stratil kontrolu nad akciovou spoločnosťou, ale ako relatívne majoritný akcionár má v nej dôležitý podiel (v uvedenom prípade rovnajúci sa 33,4 %) a získal neprimerané kontrolné právomoci?

               —

               Je článok 2449 občianskeho zákonníka v spojení s článkom 4 dekrétu-zákona z 31. mája 1994, č. 332, zmenený na zákon z 30. júla 1994, č 474, v súlade s článkom 56 Zmluvy ES, ktorého výklad podal Súdny dvor v rozsudku z 23. mája 2000, Komisia/Taliansko (C-58/99), v rozsudku zo 4. júna 2002, Komisia/Belgicko a Komisia/Francúzsko (C-503/99 a C-483/99), a v rozsudku z 13. mája 2003, Komisia/Spojené kráľovstvo a Komisia/Španielsko (C-98/01 a C-463/00), keď účastník, ktorý sa ho dovoláva je verejnoprávnym subjektom, ktorý hoci stratil kontrolu nad akciovou spoločnosťou, ale ako relatívne majoritný akcionár má v nej dôležitý podiel (v uvedenom prípade rovnajúci sa 33,4 %) a získal neprimerané kontrolné právomoci?

               —

               Je článok 2449 občianskeho zákonníka, tak ako bol uplatnený vo veci samej v súlade s článkom 56 Zmluvy ES, ktorého výklad podal Súdny dvor v rozsudku z 23. mája 2000, Komisia/Taliansko (C-58/99), v rozsudku zo 4. júna 2002, Komisia/Belgicko a Komisia/Francúzsko (C-503/99 a C-483/99), a v rozsudku z 13. mája 2003, Komisia/Spojené kráľovstvo a Komisia/Španielsko (C-98/01 a C-463/00), pokiaľ výsledok jeho uplatnenia v uvedenej veci je v rozpore s iným ustanovením vnútroštátneho práva (s článkom 2 ods. 1 písm. d) dekrétu-zákona z 31. mája 1994, č. 332, zmenený na zákon z 30. júla 1994, č 474), ktoré je v súlade s článkom 56 Zmluvy ES a ktoré pokiaľ ide o podmienky jeho výkonu a uplatnenia preberá zásady vyjadrené Súdnym dvorom v citovaných rozsudkoch v oblasti špeciálnych právomocí?


title: Vec C-156/08: Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) z  27. novembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Niedersächsisches Finanzgericht – Nemecko) – Monika Vollkommer/Finanzamt Hannover-Land I (Článok 104 ods. 3 rokovacieho poriadku — Šiesta smernica o DPH — Článok 33 ods. 1 — Pojem dane z obratu — Dane z prevodu nehnuteľností)

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/15

         Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) z 27. novembra 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Niedersächsisches Finanzgericht – Nemecko) – Monika Vollkommer/Finanzamt Hannover-Land I
   (Vec C-156/08) (1)

   (Článok 104 ods. 3 rokovacieho poriadku - Šiesta smernica o DPH - Článok 33 ods. 1 - Pojem „dane z obratu“ - Dane z prevodu nehnuteľností)
   (2009/C 69/25)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Niedersächsisches Finanzgericht
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Monika Vollkommer

      Žalovaná: Finanzamt Hannover-Land I
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Niedersächsisches Finanzgericht – Výklad článku 33 ods. 1 smernice 77/388/EHS: šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) a článku 401 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) – Z hľadiska stanovenia vymeriavacieho základu na daň z prevodu nehnuteľností („Grunderwerbsteuer“) zohľadnenie budúcich poskytnutí služieb týkajúcich sa výstavby domu a podliehajúcich dani z pridanej hodnoty, ak operácia nadobudnutia zahŕňa súčasne nadobudnutie stavebného pozemku a poskytnutie vyššie uvedených služieb
   Výrok uznesenia
   Článok 33 ods. 1 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ dane, zmenený a doplnený smernicou Rady 91/680/EHS zo 16. decembra 1991, sa musí vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby členský štát pri nadobudnutí dosiaľ nezastavaného pozemku zahrnul budúce poskytnutie služieb týkajúcich sa výstavby domu do vymeriavacieho základu pre výpočet daní z prevodu nehnuteľností a transakcií, akou je „Grunderwerbsteuer“, ktorá je stanovená v nemeckom práve, a aby zaťažil operáciu, ktorá podľa uvedenej smernice podlieha dani z pridanej hodnoty, týmito ďalšími daňami, pokiaľ tieto dane nemajú povahu dane z obratu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 19.7.2008.


title: Vec T-508/17: Žaloba podaná 4. augusta 2017 – Financiere Tesalia a i./Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

text:
               16.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/39

         Žaloba podaná 4. augusta 2017 – Financiere Tesalia a i./Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
   (Vec T-508/17)
   (2017/C 347/51)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Financiere Tesalia, SA (Luxemburg, Luxembursko), Cartera Zurbano, SA (Madrid, Španielsko), Finexperta, SA (Madrid), Eurosigma, SA (Madrid) (v zastúpení: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín a B. Fernández García, advokáti)

      Žalované: Európska komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd zrušil:

               —

               rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií zo 7. júna 2017 (SRB/EES/2017/08) prijať opatrenie na riešenie krízovej situácie v prípade banky Banco Popular Español, S.A. a

               —

               rozhodnutie Komisie (EÚ) 2017/1246 zo 7. júna 2017, ktorým sa schvaľuje program riešenia krízových situácií banky Banco Popular Español, S.A.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia v tejto veci sú podobné dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedeným vo veciach T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-483/17, García Suárez a i./Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-484/17, Fidesban a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-497/17, Sáchez del Valle a Calatrava Real State 2015/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií.


title: Vec T-78/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  12. februára 2008 – IXI Mobile/ÚHVT – Klein (IXI)

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/46

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 12. februára 2008 – IXI Mobile/ÚHVT – Klein (IXI)
   (Vec T-78/07) (1)

   (2008/C 92/93)

      Jazyk konania: angličtina

   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007.


title: Vec C-277/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Ireland (Írsko) 6. júna 2011 — MM/Minister of Justice, Equality and Law Reform, Írsko, Attorney General

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Ireland (Írsko) 6. júna 2011 — MM/Minister of Justice, Equality and Law Reform, Írsko, Attorney General
   (Vec C-277/11)
   2011/C 226/34
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Ireland

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľ: MM

      Odporcovia: Minister of Justice, Equality and Law Reform, Írsko, Attorney General

      Prejudiciálna otázka

   V prípade, že sa žiadateľ domáha postavenia doplnkovej ochrany po tom, ako mu nebolo priznané postavenie utečenca, a ak sa navrhuje, aby bola takáto žiadosť zamietnutá, predstavuje povinnosť spolupracovať so žiadateľom uložená členskému štátu článkom 4 ods. 1 smernice Rady 2004/83/ES (1) povinnosť správnych orgánov dotknutého členského štátu poskytnúť tomuto žiadateľovi výsledky takéhoto posúdenia ešte predtým, ako bolo vydané konečné rozhodnutie, čím sa mu umožní vyjadriť sa k tým aspektom navrhovaného rozhodnutia, ktoré vedú k zamietavému výsledku?

      (1)  Ú. v. EÚ L 304, s. 12.


title: Vec C-375/05: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 4. októbra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – Erhard Geuting/Direktor der Landwirtschaftskammer Nordrhein-Westfalen (Hovädzie a teľacie mäso — Prémia na udržanie chovu dojčiacich kráv)

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 4. októbra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – Erhard Geuting/Direktor der Landwirtschaftskammer Nordrhein-Westfalen
   (Vec C-375/05) (1)

   (Hovädzie a teľacie mäso - Prémia na udržanie chovu dojčiacich kráv)
   (2007/C 297/08)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesverwaltungsgericht
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Erhard Geuting

      Žalovaný: Direktor der Landwirtschaftskammer Nordrhein-Westfalen
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Bundesverwaltungsgericht – Výklad článku 4a tretej zarážky písm. ii) nariadenia Rady (EHS) č. 805/68 z 27. júna 1968 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom (Ú. v. ES L 148, s. 24) zmeneného a doplneného nariadením Rady (EHS) č. 2066/92 z 30. júna 1992 o zrušení nariadenia (EHS) č. 468/87 o osobitných pravidlách pre systém osobitnej prémie v prospech výrobcov hovädzieho mäsa, ako aj nariadenie (EHS) č. 1357/80 o systéme osobitnej prémie pre zachovanie stád dojčiacich kráv (Ú. v. ES L 215, s. 49) – Výklad článku 33 ods. 2 a 4 nariadenia Komisie (EHS) č. 3886/92 z 23. decembra 1992 o vykonaní systému prémií stanoveného nariadením Rady (EHS) č. 805/68 a o zrušení nariadení (EHS) č. 1244/82 a (EHS) č. 714/89 (Ú. v. ES L 391, s. 20), zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 2311/96 z 2. decembra 1996 (Ú. v. ES L 313, s. 9) – Prémia na udržanie chovu dojčiacich kráv – Pojmy „dojčiaca krava“ a „využitie práv“ – Vrátenie zaplatených preddavkov – Zníženie individuálneho stropu na základe nezohľadnenia teľných jalovíc na účely poskytnutia prémie, keďže tieto nenahrádzajú dojčiace kravy, za ktoré bola podaná žiadosť o prémiu
   Výrok rozsudku

               1.

               Článok 4a tretia zarážka písm. ii) nariadenia Rady (EHS) č. 805/68 z 27. júna 1968 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 2222/96 z 18. novembra 1996 treba vykladať v tom zmysle, že teľnú jalovicu možno považovať za dojčiacu kravu v zmysle odseku 1 prvej kapitoly tohto nariadenia iba vtedy, ak nahrádza po podaní žiadosti o prémiu v hospodárskom roku dojčiacu kravu, ktorá je uvedená v tejto žiadosti.

               2.

               Teľnú jalovicu, ktorá v hospodárskom roku nahradila dojčiacu kravu, na ktorú bola podaná žiadosť o prémiu a na ktorú sa vzťahovala táto prémia, možno považovať za dojčiacu kravu v zmysle článku 4a tretej zarážky písm. ii) nariadenia č. 805/68, zmeneného a doplneného nariadením č. 2222/96, ak nasledujúci rok spĺňa podmienky na opätovné nahradenie dojčiacej kravy.

               3.

               Článok 4a tretia zarážka písm. ii) nariadenia č. 805/68, zmeneného a doplneného nariadením č. 2222/96, sa má vykladať v tom zmysle, že na teľnú jalovicu, na ktorú sa podala žiadosť, sa nevzťahuje prémia, ak sa otelí pred uplynutím lehoty stanovenej na podanie tejto žiadosti.

               4.

               Článok 33 ods. 2 a 4 nariadenia Komisie (EHS) č. 3886/92 z 23. decembra 1992 o vykonaní systému prémií stanoveného nariadením č. 805/68 a o zrušení nariadení (EHS) č. 1244/82 a (EHS) č. 714/89, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 2311/96 z 2. decembra 1996, sa má vykladať v tom zmysle, že za výrobcu treba považovať toho, kto nevyužil tieto práva na prémiu v priebehu hospodárskeho roka, ak podal žiadosť o prémiu, ale táto žiadosť bola zamietnutá z dôvodu, že na dotknuté zvieratá sa nevzťahovala prémia, a to aj vtedy, ak táto žiadosť nebola podaná zneužívajúcim spôsobom. Takýto výklad nie je v rozpore so zásadou proporcionality.

               5.

               Je úlohou vnútroštátneho súdu rozhodnúť, či vzhľadom na súhrn riadne odôvodnených okolností, ktoré charakterizujú situáciu žalobcu vo veci samej, existuje výnimočný prípad, ktorý nariaďuje uplatnenie odchylného ustanovenia článku 33 ods. 2 poslednej zarážky nariadenia č. 3886/92, zmeneného a doplneného nariadením č. 2311/96, s prihliadnutím na nevyhnutnosť zužujúceho uplatnenia tohto ustanovenia.

               6.

               Článok 33 ods. 4 nariadenia č. 3886/92, zmeneného a doplneného nariadením č. 2311/96, v spojení s článkom 4f ods. 4 nariadenia č. 805/68, zmeneného a doplneného nariadením č. 2222/96, sa má vykladať v tom zmysle, že členské štáty môžu prednostne vrátiť výrobcovi na konci dvojročného obdobia prerušenia práva na prémiu, ktoré mu boli odňaté z dôvodu, že tento výrobca využil prinajmenšom 70 %, ale menej ako 90 % týchto práv v priebehu hospodárskeho roka 1998.

      (1)  Ú. v. EÚ C 330, 24.12.2005.


title: Vec T-339/12: Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. februára 2014 — Gandia Blasco/ÚHVT — Sachi Premium-Outdoor Furniture (Kreslo v tvare kocky) [ „Dizajn Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Zapísaný dizajn Spoločenstva zobrazujúci kreslo v tvare kocky — Skorší dizajn — Dôvod neplatnosti — Osobitý charakter — Odlišný celkový dojem — Článok 6 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002“ ]

text:
               15.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/9

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 4. februára 2014 — Gandia Blasco/ÚHVT — Sachi Premium-Outdoor Furniture (Kreslo v tvare kocky)
   (Vec T-339/12) (1)

   (Dizajn Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Zapísaný dizajn Spoločenstva zobrazujúci kreslo v tvare kocky - Skorší dizajn - Dôvod neplatnosti - Osobitý charakter - Odlišný celkový dojem - Článok 6 a článok 25 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002)
   2014/C 78/18
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Gandia Blasco, SA (Valencia, Španielsko) (v zastúpení: I. Sempere Massa, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Montguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Sachi Premium-Outdoor Furniture, Lda (Estarreja, Portugalsko) (v zastúpení: M. Oehen Mendes a M. Paes, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu ÚHVT z 25. mája 2012 (vec R 970/2011-3) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami Gianda Blasco, SA a Sachi Premium-Outdoor Furniture, Lda

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Gianda Blasco, SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 295, 29.9.2012.


title: Vec C-537/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Genova (Taliansko) 21. októbra 2011 — Mattia Manzi, Compagnia Naviera Orchestra/Capitaneria di Porto di Genova

text:
               17.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 370/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Genova (Taliansko) 21. októbra 2011 — Mattia Manzi, Compagnia Naviera Orchestra/Capitaneria di Porto di Genova
   (Vec C-537/11)
   2011/C 370/32
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale di Genova

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Mattia Manzi, Compagnia Naviera Orchestra

      Žalovaný: Capitaneria di Porto di Genova

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 4a smernice 1999/32/ES (1), zmenenej a doplnenej smernicou 2005/33/ES (2), ktorý bol prijatý vzhľadom na nadobudnutie platnosti Prílohy VI Dohovoru MARPOL, vykladať v tom zmysle, že v súlade s medzinárodnou zásadou dobrej viery a zásadou lojálnej spolupráce medzi Spoločenstvom a jeho členskými štátmi neplatí maximálny obsah síry 1,5 % hmotnostných v lodných palivách stanovený v tomto článku pre lode plávajúce pod vlajkou iného ako členského štátu Európskej únie, ktorý je zmluvnou stranou Dohovoru MARPOL 73/78, ak sú tieto lode v prístave členského štátu, ktorý je zmluvnou stranou Prílohy VI Dohovoru MARPOL 73/78?

               2.

               Ak sa článok 4a smernice 1999/32/ES, zmenený a doplnený smernicou 2005/33/ES, nemá vykladať v zmysle uvedenom v prvej otázke, je toto ustanovenie — v rozsahu, v akom stanovuje maximálny obsah síry 1,5 % hmotnostných pre palivo používané osobnými loďami vykonávajúcimi pravidelné služby do alebo z prístavu Spoločenstva, vrátane lodí plávajúcich pod vlajkou iného ako členského štátu Európskej únie, ktorý je zmluvnou stranou podľa prílohy VI Dohovoru MARPOL, podľa ktorého sa mimo kontrolných oblastí emisií SOx uplatňuje maximálny obsah síry 4,5 % hmotnostných — neplatné z dôvodu, že je v rozpore so všeobecnou zásadou medzinárodného práva pacta sunt servanda a zásadou lojálnej spolupráce medzi Spoločenstvom a jeho členskými štátmi v rozsahu, v akom vyžaduje od členských štátov, ktoré schválili a ratifikovali prílohu VI, konať v rozpore s povinnosťami stanovenými voči iným štátom, ktoré sú zmluvnou stranou prílohy VI Dohovoru MARPOL 73/78?

               3.

               Má sa pojem „pravidelné služby“ uvedený v článku 2 bode 3g smernice 1999/32/ES, zmenenej a doplnenej smernicou 2005/33/ES vykladať tak, že výletné lode takisto patria medzi lode vykonávajúce „pravidelné služby“?

      (1)  Ú. v. ES L 121, s. 13; Mim. vyd. 13/024, s. 17.

      (2)  Ú. v. ES L 191, s. 59.


title: Vec T-276/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 9. júna 2015 – Flachglas Torgau a i./Komisia („Štátna pomoc — Opatrenia prijaté Nemeckom v prospech elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie a energeticky náročných podnikov — Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ — Prijatie konečného rozhodnutia po podaní žaloby — Zastavenie konania“)

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/63

         Uznesenie Všeobecného súdu z 9. júna 2015 – Flachglas Torgau a i./Komisia
   (Vec T-276/14) (1)

   ((„Štátna pomoc - Opatrenia prijaté Nemeckom v prospech elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie a energeticky náročných podnikov - Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ - Prijatie konečného rozhodnutia po podaní žaloby - Zastavenie konania“))
   (2015/C 294/77)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Flachglas Torgau GmbH (Torgau, Nemecko), Saint-Gobain Isover G+H AG (Ludwigshafen am Rhein, Nemecko) a Saint-Gobain Oberland AG (Bad Wurzach, Nemecko) (v zastúpení: S. Altenschmidt a H. Janssen, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Luke a C. Maurer, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie C (2013) 4424 final z 18. decembra 2013 o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ vo veci opatrení zavedených Spolkovou republikou Nemecko v prospech elektrickej energie pochádzajúcej z obnoviteľných zdrojov a energeticky náročných odberateľov [štátna pomoc SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Výrok

               1.

               Konanie o tejto žalobe sa zastavuje.

               2.

               Konanie o návrhu, ktorý podal Dozorný úrad EZVO na vstup do konania ako vedľajší účastník, sa zastavuje.

               3.

               Flachglas Torgau GmbH, Saint-Gobain Isover G+H AG a Saint-Gobain Oberland AG znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

               4.

               Dozorný úrad EZVO znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 14.7.2014.


title: Vec C-441/12: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 17. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Almer Beheer BV, Daedalus Holding BV/Van den Dungen Vastgoed BV, Oosterhout II BVBA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Právo obchodných spoločností — Smernica 2003/71/ES — Článok 3 ods. 1 — Povinnosť zverejniť prospekt pri verejnej ponuke cenných papierov — Nútená dražba cenných papierov)

text:
               24.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 421/4

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 17. septembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Almer Beheer BV, Daedalus Holding BV/Van den Dungen Vastgoed BV, Oosterhout II BVBA
   (Vec C-441/12) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Právo obchodných spoločností - Smernica 2003/71/ES - Článok 3 ods. 1 - Povinnosť zverejniť prospekt pri verejnej ponuke cenných papierov - Nútená dražba cenných papierov))
   2014/C 421/05
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Almer Beheer BV, Daedalus Holding BV

      Žalované: Van den Dungen Vastgoed BV, Oosterhout II BVBA

      Výrok rozsudku

   Článok 3 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/71/ES zo 4. novembra 2003 o prospekte, ktorý sa zverejňuje pri verejnej ponuke cenných papierov alebo ich prijatí na obchodovanie, a o zmene a doplnení smernice 2001/34/ES, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/11/ES z 11. marca 2008, sa má vykladať v tom zmysle, že povinnosť zverejniť prospekt pred každou verejnou ponukou cenných papierov sa neuplatňuje na nútenú dražbu cenných papierov, akou je dražba vo veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 9, 12.1.2013.


title: Vec C-397/12 P: Odvolanie podané 28. augusta 2012 : Transports Schiocchet proti uzneseniu Všeobecného súdu (siedma komora) z  18. júna 2012 vo veci T-203/11, Schiocchet/Rada a Komisia

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/14

      Odvolanie podané 28. augusta 2012: Transports Schiocchet proti uzneseniu Všeobecného súdu (siedma komora) z 18. júna 2012 vo veci T-203/11, Schiocchet/Rada a Komisia
      (Vec C-397/12 P)
      (2012/C 331/22)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Transports Schiocchet — Excursions (v zastúpení: E. Deshoulières, avocat)

         Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  v celom rozsahu zrušiť uznesenie o neprípustnosti vydané Všeobecným súdom Európskej únie 18. júna 2012 vo veci T-203/11,

                  —

                  vyhovieť návrhom, ktoré odvolateľka uviedla v konaní na prvom stupni, a to:

                              —

                              zaviazať spoločne a nerozdielne Radu Európskej únie a Európsku komisiu, aby spoločnosti SARL Transport Schiocchet — Excursions nahradili vzniknutú škodu vo výške 8 372 483 eur,

                              —

                              rozhodnúť, že takto priznané sumy sa majú zvýšiť o úroky z omeškania v zákonnej výške odo dňa predbežného oznámenia žaloby o náhradu škody Európskej komisii,

                  —

                  na základe článku 69 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora zaviazať Radu Európskej únie a Európsku komisiu na náhradu trov konania, ktoré vynaložila odvolateľka.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľka uvádza štyri výhrady proti uzneseniu Všeobecného súdu, ktorým tento súd zamietol jej návrh na náhradu údajne spôsobenej škody ako zjavne bez právneho základu.
      Po prvé odvolateľka Všeobecnému súdu vytýka, že sa vyslovil k závažnosti pochybenia, ktorého sa dopustili orgány Únie, zatiaľ čo samotné porušenie normy s vyššou právnou silou zo strany inštitúcie Únie by stačilo na identifikáciu pochybenia inštitúcie Únie a Všeobecný súd sa v rámci preskúmania prípustnosti žaloby môže vyslovovať iba k zjavnej neexistencii pochybenia a nie k jeho závažnosti.
      Po druhé odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd nereagoval na všetky jej tvrdenia. Konkrétne Všeobecný súd nevyvodil dôsledky z toho, že nariadenie č. 684/92 (1) nestanovilo nijakú sankciu voči členským štátom, ktoré nedodržiavajú povoľovacie konanie upravené v tomto nariadení.
      Po tretie odvolateľka spochybňuje rozhodnutie Všeobecného súdu, ktorým tento súd usúdil, že právo na účinný prostriedok nápravy bolo v rámci systému, ktorý zaviedlo nariadenie č. 684/92, zachované.
      Odvolateľka Všeobecnému súdu na záver vytýka, že vo svojom rozhodnutí neprisúdil Komisii zodpovednosť, keď poukázal na jej zavinenú nečinnosť. Podľa odvolateľky Komisia nevypracovala správu upravenú v nariadení č. 684/92, ani nezohľadnila situáciu hospodárskych subjektov, čím porušila článok 94 ZFEÚ.

         (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 684/92 zo 16. marca 1992 o spoločných pravidlách pre medzinárodnú prepravu osôb autokarmi a autobusmi (Ú. v. ES L 74, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 306).


title: Vec T-192/11: Žaloba podaná 31. marca 2011 — Seka Yapo a i./Rada

text:
               21.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 152/30

         Žaloba podaná 31. marca 2011 — Seka Yapo a i./Rada
   (Vec T-192/11)
   2011/C 152/54
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Anselme Seka Yapo (Abidžan, Pobrežie Slonoviny), Brouha Nathanaël Ahouma (Abidžan), Blé Brunot Dogbo (Abidžan), Gagbei Faussignaux Vagba (Abidžan), Georges Guiai Bi Poin (Abidžan), Affro (Abidžan), Kassaraté Tiapé (Abidžan) a Philippe Mangou (Abidžan) (v zastúpení: J.-C. Tchikaya, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2011/18/SZBP zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2010/656/SZBP, ktorým sa obnovujú obmedzujúce opatrenia voči Pobrežiu Slonoviny, a nariadenie Rady (EÚ) č. 25/2011 zo 14. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 560/2005, ktorým sa ukladajú určité osobitné obmedzujúce opatrenia namierené proti určitým osobám a subjektom v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny, v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcov,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvedené žalobcami sa v podstatnej časti zhodujú alebo sú podobné s tými, ktoré sa uvádzajú vo veci T-118/11, Attey/Rada.