title: Vec T-588/13: Žaloba podaná 7. novembra 2013 — Deutsche Rockwool Mineralwoll/ÚHVT — A. Weber (JETROC)

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/28

         Žaloba podaná 7. novembra 2013 — Deutsche Rockwool Mineralwoll/ÚHVT — A. Weber (JETROC)
   (Vec T-588/13)
   2014/C 24/51
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deutsche Rockwool Mineralwoll GmbH & Co. OHG (Gladbeck, Nemecko) (v zastúpení: J. Krenzel, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: A. Weber SA (Rouhling, Francúzsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 28. augusta 2013 prijaté vo veci R 257/2013-2,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: slovná ochranná známka „JETROC“ pre výrobky zaradené do tried 1, 17 a 19 — medzinárodný zápis č. 940180 znázorňujúci Európsku úniu.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobkyňa.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: pravdepodobnosť zámeny podľa článku 53 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec T-387/13: Žaloba podaná 26. júla 2013 — Federación Nacional de Cafeteros de Colombia/ÚHVT — Hautrive (COLOMBIANO HOUSE)

text:
               21.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/21

         Žaloba podaná 26. júla 2013 — Federación Nacional de Cafeteros de Colombia/ÚHVT — Hautrive (COLOMBIANO HOUSE)
   (Vec T-387/13)
   2013/C 274/35
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Federación Nacional de Cafeteros de Colombia (Bogota, Kolumbia) (v zastúpení: A. Pomares Caballero a M. Pomares Caballero, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Nadine Helene Jeanne Hautrive (Chatou, Francúzsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 17. mája 2013 vo veci R 757/2012-5 a v prejednávanom prípade konštatoval, že podmienky uplatnenia relatívneho dôvodu zamietnutia zápisu uvedené v článku 8 ods. 4 nariadenia č. 207/2009 boli splnené,

               —

               alebo subsidiárne zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               a v každom prípade zaviazal ÚHVT na náhradu vlastných trov konania, ako aj trov konania vynaložených žalobkyňou.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Nadine Helene Jeanne Hautrive.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka so slovnými prvkami „COLOMBIANO HOUSE“ pre výrobky a služby zaradené do tried 16, 25 a 43 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9 225 798.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: chránené zemepisné označenie so slovnými prvkami „Café de Colombia“.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 14 nariadenia č. 510/2006,

               —

               porušenie článku 8 ods. 4 nariadenia č. 207/2009 v spojení s článkom 13 nariadenia č. 510/2006,

               —

               porušenie formálnych náležitostí z dôvodu nedostatku odôvodnenia.


title: Spojené veci C-473/13 a C-514/13: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo  17. júla 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podali Bundesgerichtshof a Landgericht München I – Nemecko) – Adala Bero/Regierungspräsidium Kassel (C-473/13), Ettayebi Bouzalmate/Kreisverwaltung Kleve (C-514/13) (Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Smernica 2008/115/ES — Spoločné normy a postupy členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území — Článok 16 ods. 1 — Zaistenie na účely odsunu — Zaistenie vo väzenskom zariadení — Nemožnosť umiestnenia štátnych príslušníkov tretích krajín v špecializovanom zariadení určenom na zaistenie — Neexistencia takéhoto zariadenia v spolkovej krajine, v ktorej je štátny príslušník tretej krajiny zaistený)

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/22

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 17. júla 2014 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podali Bundesgerichtshof a Landgericht München I – Nemecko) – Adala Bero/Regierungspräsidium Kassel (C-473/13), Ettayebi Bouzalmate/Kreisverwaltung Kleve (C-514/13)
   (Spojené veci C-473/13 a C-514/13) (1)

   ((Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Smernica 2008/115/ES - Spoločné normy a postupy členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území - Článok 16 ods. 1 - Zaistenie na účely odsunu - Zaistenie vo väzenskom zariadení - Nemožnosť umiestnenia štátnych príslušníkov tretích krajín v špecializovanom zariadení určenom na zaistenie - Neexistencia takéhoto zariadenia v spolkovej krajine, v ktorej je štátny príslušník tretej krajiny zaistený))
   2014/C 315/33
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátne súdy, ktoré podali návrhy na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof a Landgericht München I

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Adala Bero (C-473/13), Ettayebi Bouzalmate (C-514/13)

      Žalovaní: Regierungspräsidium Kassel (C-473/13), Kreisverwaltung Kleve (C-514/13)

      Výrok rozsudku

   Článok 16 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/115/ES zo 16. decembra 2008 o spoločných normách a postupoch členských štátov na účely návratu štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na ich území, sa má vykladať v tom zmysle, že členský štát je povinný vykonávať zaistenie neoprávnene zdržujúcich sa štátnych príslušníkov tretích krajín na účely odsunu spravidla v špecializovanom zariadení tohto štátu určenom na zaistenie aj v prípade, ak uvedený členský štát má federatívne usporiadanie a príslušná spolková krajina, ktorá je príslušná na rozhodnutie a vykonanie takého zaistenia podľa vnútroštátneho práva, nemá takéto zariadenia určené na zaistenie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 336, 16.11.2013.

      Ú. v. EÚ C 367, 14.12.2013.


title: Vec T-408/15: Žaloba podaná 24. júla 2015 – Globo Comunicação e Participações/ÚHVT (zvuky „PLIM PLIM“)

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/36

         Žaloba podaná 24. júla 2015 – Globo Comunicação e Participações/ÚHVT (zvuky „PLIM PLIM“)
   (Vec T-408/15)
   (2015/C 320/53)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Globo Comunicação e Participações S.A. (Rio de Janeiro, Brazília) (v zastúpení: E. Gaspar, avocat)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutá sporná ochranná známka: zvuková ochranná známka Spoločenstva „PLIM PLIM“ – prihláška č. 12 826 368.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT z 18. mája 2015 vo veci R 2945/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               konštatoval, že ochranná známka Spoločenstva č. 12 826 368 je platná na označenie tried 9, 38 a 41,

               —

               čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa ním zamieta prihláška ochrannej známky Spoločenstva,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-173/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Nemecko) 2. apríla 2007 – Emirates Airlines Direktion für Deutschland/Diether Schenkel

text:
               7.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Frankfurt am Main (Nemecko) 2. apríla 2007 – Emirates Airlines Direktion für Deutschland/Diether Schenkel
   (Vec C-173/07)
   (2007/C 155/16)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Oberlandesgericht Frankfurt am Main
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Emirates Airlines Direktion für Deutschland

      Žalovaný: Diether Schenkel
   Prejudiciálna otázka
   Má sa ustanovenie článku 3 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (1), vykladať tak, že „let“ zahŕňa cestu lietadlom z miesta odletu do cieľového miesta a späť v každom prípade vtedy, ak je let tam a let späť zarezervovaný súčasne?

      (1)  Ú. v. ES L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec C-443/10: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 6. októbra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Limoges — Francúzsko) — Philippe Bonnarde/Agence de Services et de Paiement (Voľný pohyb tovaru — Množstevné obmedzenia — Opatrenia s rovnakým účinkom — Dovoz vozidla, ktoré je už prihlásené do evidencie vozidiel v inom členskom štáte, osobou s bydliskom v niektorom členskom štáte — Ekologický bonus — Podmienky — Osvedčenie o evidencii preukazujúce povahu predvádzacieho vozidla)

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/6

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 6. októbra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif de Limoges — Francúzsko) — Philippe Bonnarde/Agence de Services et de Paiement
   (Vec C-443/10) (1)

   (Voľný pohyb tovaru - Množstevné obmedzenia - Opatrenia s rovnakým účinkom - Dovoz vozidla, ktoré je už prihlásené do evidencie vozidiel v inom členskom štáte, osobou s bydliskom v niektorom členskom štáte - Ekologický bonus - Podmienky - Osvedčenie o evidencii preukazujúce povahu predvádzacieho vozidla)
   2011/C 347/08
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal administratif de Limoges

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Philippe Bonnarde

      Žalovaná: Agence de Services et de Paiement

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal administratif de Limoges — Výklad smernice Rady 1999/37/ES z 29. apríla 1999 o registračných dokumentoch pre vozidlá (Ú. v. ES L 138, s. 57; Mim. vyd. 07/004, s. 351), zmenenej a doplnenej smernicou Komisie 2003/127/ES z 23. decembra 2003 (Ú. v. ES L 10, s. 29) — Dovoz vozidla, ktoré je už zaregistrované v inom členskom štáte, osobou s bydliskom vo Francúzsku — Vnútroštátna právna úprava, ktorá podmieňuje získanie environmentálneho bonusu udeleniu osvedčenia o povahe predvádzacieho vozidla — Množstevné obmedzenia — Opatrenia s rovnakým účinkom

      Výrok rozsudku

   Články 34 ZFEÚ a 36 ZFEÚ bránia vnútroštátnej právnej úprave členského štátu, ktorá na účely poskytnutia pomoci s názvom „ekologický bonus — celonárodné fórum pre životné prostredie“ vyžaduje, aby pri prihlasovaní dovážaných predvádzacích motorových vozidiel do evidencie vozidiel v tomto členskom štáte bola v prvom osvedčení o evidencii takýchto vozidiel uvedená poznámka „predvádzacie vozidlo“.

      (1)  Ú. v. EÚ C 317, 20.11.2010.


title: Vec C-220/11: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  1. marca 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud — Česká republika) — Star Coaches s.r.o./Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Smernica o DPH — Osobitná úprava zdanenia cestovných kancelárií — Poskytovanie služieb autobusovej prepravy bez akýchkoľvek ďalších služieb cestovným kanceláriám)

text:
               4.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 235/4

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 1. marca 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud — Česká republika) — Star Coaches s.r.o./Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu
   (Vec C-220/11) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Smernica o DPH - Osobitná úprava zdanenia cestovných kancelárií - Poskytovanie služieb autobusovej prepravy bez akýchkoľvek ďalších služieb cestovným kanceláriám)
   2012/C 235/05
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Star Coaches s.r.o.

      Žalovaný: Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nejvyšší správní soud — Výklad článku 306 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Uplatnenie osobitnej úpravy pre cestové kancelárie na hospodársky subjekt, ktorý sám nie je cestovnou kanceláriou a ktorý cestovným kanceláriám poskytuje autobusovú prepravu, avšak nijaké ďalšie služby

      Výrok

   Prepravná spoločnosť, ktorá iba zabezpečuje prepravu osôb tým, že poskytuje autobusovú prepravu cestovným kanceláriám a neposkytuje žiadne ďalšie služby ako je ubytovanie, sprievodcovská činnosť alebo poradenstvo, neuskutočňuje plnenia, na ktoré sa vzťahuje osobitná úprava pre cestovné kancelárie podľa článku 306 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty.

      (1)  Ú. v. EÚ C 219, 23.7.2011.


title: Vec T-491/07 RENV: Rozsudok Všeobecného súdu z 30. júna 2016 – CB/Komisia („Hospodárska súťaž — Rozhodnutie združenia podnikov — Trh vydávania platobných kariet vo Francúzsku — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Tarifné opatrenia uplatniteľné na ‚nových pristupujúcich členov‘ — Právo na pristúpenie a mechanizmy nazvané ‚regulácia akvizičnej funkcie‘ a ‚prebudenie spiacich‘ — Relevantný trh — Obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa — Článok 81 ods. 3 ES — Zjavne nesprávne posúdenie — Zásada riadnej správny vecí verejných — Proporcionalita — Právna istota“)

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/22

         Rozsudok Všeobecného súdu z 30. júna 2016 – CB/Komisia
   (Vec T-491/07 RENV) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Rozhodnutie združenia podnikov - Trh vydávania platobných kariet vo Francúzsku - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Tarifné opatrenia uplatniteľné na ‚nových pristupujúcich členov‘ - Právo na pristúpenie a mechanizmy nazvané ‚regulácia akvizičnej funkcie‘ a ‚prebudenie spiacich‘ - Relevantný trh - Obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa - Článok 81 ods. 3 ES - Zjavne nesprávne posúdenie - Zásada riadnej správny vecí verejných - Proporcionalita - Právna istota“))
   (2016/C 305/30)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Groupement des cartes bancaires (CB) (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: F. Pradelles a J. Ruiz Calzado, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Bottka a B. Mongin, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobcu: BNP Paribas (Paríž) (v zastúpení: O. de Juvigny a J. Caminati, avocats), BPCE, predtým Caisse Nationale des Caisses d’Epargne et de Prévoyance (CNCEP) (Paríž) (v zastúpení: A. Choffel a S. Hautbourg, avocats) a Société générale (Paríž) (v zastúpení: P. Guibert a P. Patat, avocats)

      Predmet veci

   Žaloba podľa článku 263 ZFEÚ, ktorej predmetom je návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 5060 v konečnom znení zo 17. októbra 2007, ktorým sa upravuje konanie podľa článku 81 [ES] (COMP/D1/38606 – Groupement des cartes bancaires „CB“)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie K(2007) 5060 v konečnom znení zo 17. októbra 2007, ktorým sa upravuje konanie podľa článku 81 [ES] (COMP/D1/38606 – Groupement des cartes bancaires „CB“) sa zrušuje v rozsahu, v akom Európska komisia Groupement uložila v článku 2, aby „sa do budúcnosti zdrž[al] akéhokoľvek opatrenia alebo akéhokoľvek správania, ktoré by malo rovnaký alebo podobný cieľ“.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Groupement des cartes bancaires (CB) a Komisia znášajú svoje vlastné trovy konania, vrátane trov konania pred Súdnym dvorom.

               4.

               BNP Paribas, BPCE a Société générale znášajú svoje vlastné trovy konania, vrátane trov konania pred Súdnym dvorom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 64, 8.3.2008.


               25.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/36

         Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú predložil Hæstiréttur Íslands dňa 6. decembra 2012 vo veci Jan Anfinn Wahl/Islandský štát
   (Vec E-15/12)
   2013/C 118/11
   Listom zo 6. decembra 2012, ktorý bol doručený na podateľňu Súdu EZVO 6. decembra 2012, Hæstiréttur Íslands (najvyšší islandský súd) požiadal Súd EZVO vo veci Jan Anfinn Wahl/Islandský štát o poradné stanovisko k týmto otázkam:

               1.

               Môžu si členské štáty, ktoré sú zmluvnými stranami Dohody o Európskom hospodárskom priestore, vo vzťahu k článku 7 dohody vybrať formu a spôsob implementácie pri preberaní ustanovení smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov do svojho vnútroštátneho právneho poriadku?

               2.

               Má sa článok 27 ods. 1 smernice 2004/38/ES vykladať v tom zmysle, že samotná skutočnosť – že príslušné orgány členského štátu EHP na základe posúdenia nebezpečenstva vychádzajú z toho, že skupina, do ktorej dotknutá osoba patrí, je spojená s organizovanou trestnou činnosťou, pričom toto posúdenie sa opiera o názor, že zvýšená a organizovaná trestná činnosť sa šíri všade tam, kde sa takýmto skupinám podarilo etablovať – je postačujúca na to, aby sa občan Únie považoval za hrozbu pre verejný poriadok a verejnú bezpečnosť v dotknutom štáte?

               3.

               Má pre odpoveď na druhú otázku význam skutočnosť, či členský štát skupinu, ktorej je dotknutá osoba členom, postavil mimo zákon a členstvo v takejto skupine je v danom štáte zakázané?

               4.

               Je postačujúcim dôvodom na to, aby verejný poriadok a verejná bezpečnosť boli považované za ohrozené v zmysle článku 27 ods. 1 smernice 2004/38/ES, ak je podľa právnych predpisov členského štátu EHP, ktorý je zmluvnou stranou Dohody o Európskom hospodárskom priestore, trestné také konanie, ktoré spočíva v trpení páchania trestného činu inou osobou, pričom páchanie tohto činu je súčasťou činnosti zločineckej skupiny? Považujú sa takéto právne predpisy za všeobecnú prevenciu v zmysle článku 27 ods. 2 smernice? Táto otázka vychádza zo skutočnosti, že pojem „organizovaná trestná činnosť“ sa v zmysle vnútroštátnych právnych predpisov vzťahuje na zoskupenie troch alebo viacerých osôb, ktorého hlavným cieľom je úmyselné spáchanie trestného činu, či už priamo alebo nepriamo motivované dosiahnutím zisku, alebo spáchanie takéhoto činu predstavuje podstatnú časť jeho činnosti.

               5.

               Má sa článok 27 ods. 2 smernice 2004/38/ES chápať v tom zmysle, že opatrenia podľa článku 27 ods. 1 smernice proti konkrétnej osobe sa môžu uplatňovať len vtedy, ak členský štát preukáže pravdepodobnosť, že dotknutá osoba má v úmysle podieľať sa na činnosti, ktorá zahŕňa určité konanie alebo konania alebo sa takéhoto konania alebo konaní zdržiava, aby sa správanie osoby mohlo považovať za skutočnú, existujúcu a dostatočne vážnu hrozbu ovplyvňujúcu jeden zo základných záujmov spoločnosti?


title: Vec C-422/14: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 11. novembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social n° 33 de Barcelona – Španielsko) – Cristian Pujante Rivera/Gestora Clubs Dir SL, Fondo de Garantía Salarial (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Hromadné prepúšťanie — Smernica 98/59/ES — Článok 1 ods. 1 prvý pododsek písm. a) — Pojem „zamestnanci zvyčajne zamestnaní“ v danom zariadení — Článok 1 ods. 1 druhý pododsek — Pojmy „prepustenie“ a „ukončenie pracovných zmlúv považované za prepustenie“ — Metódy výpočtu počtu prepustených zamestnancov)

text:
               18.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/12

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 11. novembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona – Španielsko) – Cristian Pujante Rivera/Gestora Clubs Dir SL, Fondo de Garantía Salarial
   (Vec C-422/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Hromadné prepúšťanie - Smernica 98/59/ES - Článok 1 ods. 1 prvý pododsek písm. a) - Pojem „zamestnanci zvyčajne zamestnaní“ v danom zariadení - Článok 1 ods. 1 druhý pododsek - Pojmy „prepustenie“ a „ukončenie pracovných zmlúv považované za prepustenie“ - Metódy výpočtu počtu prepustených zamestnancov))
   (2016/C 016/13)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Cristian Pujante Rivera

      Žalovaní: Gestora Clubs Dir SL, Fondo de Garantía Salarial

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 ods. 1 prvý pododsek písm. a) smernice Rady 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania sa má vykladať v tom zmysle, že zamestnancov, ktorí uzavreli zmluvu na dobu určitú alebo na určitú úlohu, treba považovať za zamestnancov, ktorí sú v zmysle tohto ustanovenia „zvyčajne“ zamestnaní v danom zariadení.

               2.

               Na účely preukázania existencie „hromadného prepúšťania“ v zmysle článku 1 ods. 1 prvého pododseku písm. a) smernice 98/59, ktoré spôsobuje uplatnenie tejto smernice, sa podmienka nachádzajúca sa v druhom pododseku tohto ustanovenia, a to že „ide aspoň o päť prepustení“, má vykladať v tom zmysle, že sa netýka ukončení pracovných zmlúv považovaných za prepustenie, ale týka sa výlučne prepustení v užšom zmysle slova.

               3.

               Smernica 98/59 sa má vykladať v tom zmysle, že skutočnosť, že zamestnávateľ jednostranne a na úkor zamestnanca pristúpi k podstatnej zmene podstatných náležitostí jeho pracovnej zmluvy z dôvodov, ktoré sa netýkajú tohto zamestnanca, patrí pod pojem „prepustenie“ uvedený v článku 1 ods. 1 prvom pododseku písm. a) tejto smernice.

      (1)  Ú. v. EÚ C 421, 24.11.2014.


title: Vec T-202/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  5. apríla 2006  – Madaus/ÚHVT ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Skoršia medzinárodná slovná ochranná známka ECHINACIN — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ECHINAID — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               3.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/39

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 5. apríla 2006 – Madaus/ÚHVT
   (Vec T-202/04) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Skoršia medzinárodná slovná ochranná známka ECHINACIN - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva ECHINAID - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2006/C 131/73)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Madaus AG (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: I. Valdelomar Serrano, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Novais Gonçalves, splnomocnený zástupca)
   Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Optima Healthcare Ltd (Cardiff, Spojené kráľovstvo)
   Predmet veci
   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. marca 2004 (vec R 714/2002-2), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Madaus AG a Optima Healthcare Ltd
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 201, 7.8.2004.


title: Vec T-301/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  9. septembra 2009 — Clearstream/Komisia ( Hospodárska súťaž — Zneužitie dominantného postavenia — Finančné služby — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 82 ES — Odmietnutie poskytovať cezhraničné služby zúčtovania a vyrovnania — Diskriminačné ceny — Relevantný trh — Pripísateľnosť protiprávneho správania )

text:
               24.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/21

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. septembra 2009 — Clearstream/Komisia
   (Vec T-301/04) (1)

   („Hospodárska súťaž - Zneužitie dominantného postavenia - Finančné služby - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 82 ES - Odmietnutie poskytovať cezhraničné služby zúčtovania a vyrovnania - Diskriminačné ceny - Relevantný trh - Pripísateľnosť protiprávneho správania“)
   2009/C 256/35
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Clearstream Banking AG (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) a Clearstream International SA (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: H. Satzky a B. Maassen, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne T. Christoforou, A. Nijenhuis a M. Schneider, neskôr A. Nijenuis a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2004) 1958 v konečnom znení z 2. júna 2004, ktoré sa vzťahuje na konanie podľa článku 82 [ES] [vec COMP/38.096 — Clearstream (zúčtovanie a vyrovnanie)]

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Clearstream Banking AG a Clearstream International SA sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 23.10.2004.


title: Vec C-428/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Spojené kráľovstvo) 16. augusta 2011 — Purely Creative Ltd a iní/Office of Fair Trading

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Spojené kráľovstvo) 16. augusta 2011 — Purely Creative Ltd a iní/Office of Fair Trading
   (Vec C-428/11)
   2011/C 311/42
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Purely Creative Ltd, Strike Lucky Games Ltd, Winners Club Ltd, McIntyre & Dodd Marketing Ltd, Dodd Marketing Ltd, Adrian Williams, Wendy Ruck, Catherine Cummings, Peter Henry

      Odporca: Office of Fair Trading

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni zakázaná praktika uvedená v bode 31 prílohy I smernice 2005/29/ES (1) obchodníkom, aby informovali spotrebiteľov o tom, že vyhrali cenu alebo rovnocenný prospech, keď v skutočnosti nabádajú spotrebiteľa k tomu, aby v súvislosti s uplatnením nároku na získanie ceny alebo rovnocenného prospechu vynaložil určité náklady, vrátane minimálnych nákladov?

               2.

               Ak obchodník ponúkne spotrebiteľovi viacero možných spôsobov uplatnenia nároku na získanie ceny alebo rovnocenného prospechu, ide o porušenie bodu 31 prílohy I, ak je uskutočnenie akéhokoľvek konania v súvislosti s niektorým zo spôsobov uplatnenia nároku podmienené tým, že spotrebiteľ vynaloží určité náklady, vrátane minimálnych nákladov?

               3.

               Pokiaľ nie je v rozpore s bodom 31 prílohy I, ak spôsob uplatnenia nároku vyžaduje, aby spotrebiteľ vynaložil iba minimálne náklady, ako má vnútroštátny súd posúdiť, či sú tieto náklady minimálne? Musia byť takéto náklady najmä úplne nevyhnutné na to, aby:

                           a)

                           reklamná spoločnosť identifikovala spotrebiteľa ako výhercu ceny a/alebo

                           b)

                           spotrebiteľ nadobudol cenu a/alebo

                           c)

                           spotrebiteľ získal plnenie, ktoré je označené ako cena?

               4.

               Vyplýva zo spojenia „falošný dojem“ uvedeného v bode 31 nejaká dodatočná požiadavka popri požiadavke, aby spotrebiteľ zaplatil určitú sumu alebo vynaložil určité náklady v súvislosti s uplatnením nároku na získanie ceny, na to, aby vnútroštátny súd mohol rozhodnúť, že došlo k porušeniu ustanovení bodu 31?

               5.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, ako má vnútroštátny súd určiť, či bol vyvolaný takýto „falošný dojem“? Musí vnútroštátny súd pri rozhodovaní o tom, či bol vyvolaný „falošný dojem“, najmä posúdiť pomernú hodnotu ceny v porovnaní s nákladmi na uplatnenie nároku na jej získanie? Má sa v takom prípade táto „pomerná hodnota“ posúdiť na základe:

                           a)

                           jednotkových nákladov reklamnej spoločnosti vynaložených na nadobudnutie ceny alebo

                           b)

                           jednotkových nákladov reklamnej spoločnosti vynaložených na poskytnutie ceny spotrebiteľovi alebo

                           c)

                           hodnoty, ktorú môže pripisovať cene spotrebiteľ, s ohľadom na posúdenie „trhovej hodnoty“, za akú sa rovnocenný tovar predáva?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) (Ú. v. EÚ L 149, s. 22).


title: Spojené veci C-659/13 a C-34/14: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 4. februára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber), Finanzgericht München – Nemecko, Spojené kráľovstvo) – C & J Clark International Ltd/Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (C-659/13), Puma SE/Hauptzollamt Nürnberg (C-34/14) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Prípustnosť — Dumping — Dovoz obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Číne a vo Vietname — Platnosť nariadenia (ES) č. 1472/2006 a vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 1294/2009 — Antidumpingová dohoda WTO — Nariadenie (ES) č. 384/96 — Článok 2 ods. 7 — Vymedzenie dumpingu — Dovozy z krajín s iným ako trhovým hospodárstvom — Žiadosti o priznanie trhovohospodárskeho zaobchádzania — Lehota — Článok 9 ods. 5 a 6 — Žiadosti o individuálne zaobchádzanie — Článok 17 — Výber vzorky — Článok 3 ods. 1, 5 a 6, článok 4 ods. 1 a článok 5 ods. 4 — Spolupráca výrobného odvetvia Únie — Článok 3 ods. 2 a 7 — Vymedzenie ujmy — Iné známe faktory — Colný kódex Spoločenstva — Článok 236 ods. 1 a 2 — Vrátenie cla, ktoré nebolo dlžné na základe právnych predpisov — Lehota — Prípad nepredvídateľnej okolnosti alebo vyššej moci — Neplatnosť nariadenia, ktorým boli uložené antidumpingové clá)

text:
               21.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/2

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 4. februára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal First-tier Tribunal (Tax Chamber), Finanzgericht München – Nemecko, Spojené kráľovstvo) – C & J Clark International Ltd/Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (C-659/13), Puma SE/Hauptzollamt Nürnberg (C-34/14)
   (Spojené veci C-659/13 a C-34/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Prípustnosť - Dumping - Dovoz obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Číne a vo Vietname - Platnosť nariadenia (ES) č. 1472/2006 a vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 1294/2009 - Antidumpingová dohoda WTO - Nariadenie (ES) č. 384/96 - Článok 2 ods. 7 - Vymedzenie dumpingu - Dovozy z krajín s iným ako trhovým hospodárstvom - Žiadosti o priznanie trhovohospodárskeho zaobchádzania - Lehota - Článok 9 ods. 5 a 6 - Žiadosti o individuálne zaobchádzanie - Článok 17 - Výber vzorky - Článok 3 ods. 1, 5 a 6, článok 4 ods. 1 a článok 5 ods. 4 - Spolupráca výrobného odvetvia Únie - Článok 3 ods. 2 a 7 - Vymedzenie ujmy - Iné známe faktory - Colný kódex Spoločenstva - Článok 236 ods. 1 a 2 - Vrátenie cla, ktoré nebolo dlžné na základe právnych predpisov - Lehota - Prípad nepredvídateľnej okolnosti alebo vyššej moci - Neplatnosť nariadenia, ktorým boli uložené antidumpingové clá))
   (2016/C 106/02)
   Jazyky konania: angličtina a nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   First-tier Tribunal (Tax Chamber), Finanzgericht München

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľky: C & J Clark International Ltd (C-659/13), Puma SE (C-34/14)

      Odporcovia: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (C-659/13), Hauptzollamt Nürnberg (C-34/14)

      Výrok rozsudku

               1.

               Nariadenie Rady (ES) č. 1472/2006 z 5. októbra 2006, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a vo Vietname, je neplatné v rozsahu, v akom je v rozpore s článkom 2 ods. 7 písm. b) a článkom 9 ods. 5 nariadenia Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 461/2004 z 8. marca 2004.
               Na základe preskúmania prejudiciálnych otázok nebola zistená žiadna skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť nariadenia č. 1472/2006 vzhľadom na článok 296 ZFEÚ, ako aj článok 2 ods. 7 písm. c), článok 3 ods. 1, 2 a 5 až 7, článok 4 ods. 1, článok 5 ods. 4, článok 9 ods. 6 alebo článok 17 nariadenia č. 384/96, zmeneného a doplneného nariadením č. 461/2004, ak sa posudzujú jednotlivo v prípade niektorých týchto článkov alebo ustanovení, a spoločne v prípade iných.

               2.

               Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1294/2009 z 22. decembra 2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne s pôvodom vo Vietname a v Čínskej ľudovej republike, rozšírené na dovoz určitej obuvi so zvrškom z usne zasielanej z OAO Macao, ktorá má alebo nemá deklarovaný pôvod v OAO Macao, na základe preskúmania pred uplynutím platnosti v súlade s článkom 11 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 384/96, je neplatné v tom istom rozsahu ako nariadenie č. 1472/2006.

               3.

               V takej situácii, o akú ide v konaniach vo veci samej, nemôžu súdy členských štátov vychádzať z rozsudkov, v ktorých súd Európskej únie zrušil nariadenie, ktorým boli uložené antidumpingové clá, v rozsahu, v akom sa týkalo niektorých vyvážajúcich výrobcov, na ktorých sa vzťahovalo toto nariadenie, s cieľom rozhodnúť, že clá ukladané na výrobky iných vyvážajúcich výrobcov, na ktorých sa vzťahuje uvedené nariadenie a ktorí sa nachádzajú v rovnakej situácii ako vyvážajúci výrobcovia, vo vzťahu ku ktorým bolo takéto nariadenie zrušené, nie sú dlžné na základe právnych predpisov v zmysle článku 236 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva. Keďže takéto nariadenie nebolo odstránené inštitúciou Európskej únie, ktorá ho prijala, zrušené súdom Európskej únie alebo vyhlásené za neplatné Súdnym dvorom Európskej únie v rozsahu, v akom ukladá clá na výrobky týchto iných vyvážajúcich výrobcov, uvedené clá sú naďalej dlžné na základe právnych predpisov v zmysle tohto ustanovenia.

               4.

               Článok 236 ods. 2 nariadenia č. 2913/92 sa má vykladať v tom zmysle, že okolnosť, že súd Európskej únie vyhlási nariadenie, ktorým sa ukladajú antidumpingové clá, za úplne alebo čiastočne neplatné, nepredstavuje nepredvídateľnú okolnosť ani vyššiu moc v zmysle tohto ustanovenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 8.3.2014.

      Ú. v. EÚ C 194, 24.6.2014.


title: Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) z 10. júna 2004 vo veci C-555/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail de Charleroi): Magali Warbecq proti Ryanair Ltd (Nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 — Právomoc v občianskych a obchodných veciach — Súd s právomocou podať návrh Súdnemu dvoru na začatie prejudiciálneho konania v súlade s článkom 68 ES zmluvy — Nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/19

      UZNESENIE SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   z 10. júna 2004
   vo veci C-555/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail de Charleroi): Magali Warbecq proti Ryanair Ltd (1)

   (Nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 - Právomoc v občianskych a obchodných veciach - Súd s právomocou podať návrh Súdnemu dvoru na začatie prejudiciálneho konania v súlade s článkom 68 ES zmluvy - Nedostatok právomoci Súdneho dvora)
   (2004/C 228/36)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-555/03, predmetom ktorej je návrh predložený Súdnemu dvoru v súlade s článkom 68 ES zmluvy, ktorým Tribunal du travail de Charleroi (Belgicko) navrhuje vo vzťahu ku konaniu začatému pred týmto vnútroštátnym súdom medzi Magali Warbecq a Ryanair Ltd, aby v prejudiciálnom konaní rozhodol o výklade nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o súdnej právomoci, uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, 2001, s. 1), Súdny dvor (štvrtá komora), v zložení: predseda J.N. Cunha Rodrigues (spravodajca), sudcovia: K. Schiemann a E. Juhász, generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: R. Grass, vydal dňa 10. júna 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:
   Súdny dvor Európskych spoločenstiev zjavne nemá právomoc odpovedať na otázky, ktoré mu predložil Tribunal du travail de Charleroi (Belgicko) rozsudkom z 15. decembra 2003.

      (1)  Ú. v. EÚ C 47 z 21.2.2004


title: Vec T-199/14: Žaloba podaná 28. marca 2014 – Vanbreda Risk & Benefits/Komisia

text:
               26.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 159/36

         Žaloba podaná 28. marca 2014 – Vanbreda Risk & Benefits/Komisia
   (Vec T-199/14)
   2014/C 159/49
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Vanbreda Risk & Benefits (Anvers, Belgicko) (v zastúpení: P. Teerlinck a P. de Bandt, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 30. januára 2014 [Ref. Ares (2014) 221245], ktorým sa Komisia rozhodla neprijať ponuku spoločnosti VANBREDA RISK & BENEFITS SA pre časť 1 zákazky 2013/S 155-269617 (verejné obstarávanie č. OIB.DR.2/PO/2013/062/591) a zadať zákazku spoločnosti Marsh SA,

               —

               nariadil predloženie dokumentov uvedených v kapitole III tejto žaloby (ako opatrenie na zabezpečenie priebehu konania),

               —

               určil, že vznikla mimozmluvná zodpovednosť Komisie a zaviazal Komisiu na zaplatenie sumy 1 000 000 eur žalobcovi ako náhradu škody spôsobenej stratou príležitosti získať zákazku, stratou dobrého mena a spôsobením nemajetkovej ujmy,

               —

               v každom prípade zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza jediný žalobný dôvod založený na nezákonnosti zadania Komisiou zákazky spoločnosti, ktorá v rozpore so súťažnými podkladmi nepripojila k svojej ponuke Dohodu/Splnomocnenie, ktorou sa všetci poisťovatelia tvoriaci súčasť konzorcia zaväzujú plniť zmluvu spoločne a nerozdielne.
   Tento žalobný dôvod sa delí na tri časti, založené na tom, že Komisia:

               —

               porušila zásadu rovnosti uchádzačov, článok 111 ods. 5 a článok 113 ods. 1 rozpočtových pravidiel (1), ako aj článok 146 ods. 1 a 2, článok 149 ods. 1 a článok 158 ods. 1 a 3 vykonávacieho nariadenia (2) a podmienky súťažných podkladov, keď považovala ponuku spoločnosti Marsh za vyhovujúcu, hoci táto ponuka neobsahovala Dohodu/Splnomocnenie riadne podpísanú všetkými poisťovateľmi, ktorí tvorili súčasť konzorcia, v súlade s podmienkami podľa súťažných podkladov,

               —

               porušila zásadu rovnosti zaobchádzania s uchádzačmi a článok 112 ods. 1 rozpočtových pravidiel a článok 160 vykonávacieho nariadenia, keď umožnila spoločnosti Marsh zmeniť jej ponuku po uplynutí lehoty na predkladanie ponúk,

               —

               porušila zásadu transparentnosti v spojení s článkom 102 ods. 1 rozpočtových pravidiel, keď odmietla poskytnúť presnú odpoveď na otázku, ktorú položil žalobca s cieľom zistiť, či Dohoda/Splnomocnenie bola podpísaná všetkými poisťovateľmi tvoriacimi konzorcium Marsh a či tento dokument bol pripojený k ponuke spoločnosti Marsh.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. EÚ L 298, s. 1).

      (2)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie (Ú. v. EÚ L 362, s. 1).


title: Vec C-106/06: Žaloba podaná  22. februára 2006  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/21

         Žaloba podaná 22. februára 2006 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Luxemburskému veľkovojvodstvu
   (Vec C-106/06)
   (2006/C 86/42)
   Jazyk konania: francúzština
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: B. Schima a J. Hottiaux, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 22. februára 2006 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Luxemburskému veľkovojvodstvu.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že nepredložilo vnútroštátnu správu o podpore biopalív nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 4 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2003/30/ES z 8. mája 2003 o podpore používania biopalív alebo iných obnoviteľných palív v doprave (1);

               2.

               zaviazal Luxemburské veľkovojvodstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Luxemburské veľkovojvodstvo doteraz Komisii nezaslalo prvú správu o podpore biopalív, ktorá mala byť predložená do 1. júla 2004.

      (1)  Ú. v. EÚ L 123, s. 42; Mim. vyd. 13/031, s. 188.


title: Vec T-287/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. júla 2017 – Belgicko/Komisia („EPZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania — Výdavky vynaložené Belgickom — Vývozné náhrady — Neexistencia vymáhania vyplývajúca z nedbanlivosti, ktorú je možné pripísať orgánu členského štátu — Nevyčerpanie všetkých možných opravných prostriedkov — Proporcionalita“)

text:
               4.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 293/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. júla 2017 – Belgicko/Komisia
   (Vec T-287/16) (1)

   ((„EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania - Výdavky vynaložené Belgickom - Vývozné náhrady - Neexistencia vymáhania vyplývajúca z nedbanlivosti, ktorú je možné pripísať orgánu členského štátu - Nevyčerpanie všetkých možných opravných prostriedkov - Proporcionalita“))
   (2017/C 293/34)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne J.-C. Halleux a M. Jacobs, neskôr M. Jacobs, L. Van den Broeck a J. Van Holm, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci É. Grégoire a J. Mariani, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouquet a P. Ondrůšek, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2016/417 zo 17. marca 2016, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), (Ú. v. EÚ L 75, 2016, s. 16) v rozsahu, v akom sa v ňom z uvedeného financovania vo vzťahu k Belgickému kráľovstvu vylučuje suma vo výške 9 601 619,00 eur

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 270, 25.7.2016.


title: Vec T-55/14: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2015 – Genossenschaftskellerei Rosswag-Mühlhausen/ÚHVT (Lembergerland) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Lembergerland — Absolútny dôvod zamietnutia — Ochranná známka vína obsahujúca zemepisné označenia — Článok 7 ods. 1 písm. j) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/51

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júla 2015 – Genossenschaftskellerei Rosswag-Mühlhausen/ÚHVT (Lembergerland)
   (Vec T-55/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Lembergerland - Absolútny dôvod zamietnutia - Ochranná známka vína obsahujúca zemepisné označenia - Článok 7 ods. 1 písm. j) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 302/65)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Genossenschaftskellerei Rosswag-Mühlhausen (Vaihinge an der Enz, Nemecko) (v zastúpení: H. Steffan, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Poch, splnomocnená zástupkyňa)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo14. novembra 2013 (vec R 566/2013-1) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia Lembergerland ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Genossenschaftskellerei Rosswag Mühlhausen eG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 78, 15.3.2014.


title: Vec T-549/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  26. novembra 2012 — MIP Metro/ÚHVT — Real Seguros (real,- BIO) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Výmaz skorších národných ochranných známok — Zastavenie konania“ )

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/47

         Uznesenie Všeobecného súdu z 26. novembra 2012 — MIP Metro/ÚHVT — Real Seguros (real,- BIO)
   (Vec T-549/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Výmaz skorších národných ochranných známok - Zastavenie konania)
   2013/C 26/94
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: J.-C. Plate a R. Kaase, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Real Seguros, SA (Porto, Portugalsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. augusta 2011 (vec R 115/2011-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Real Seguros, SA a MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Účastníci konania znášajú svoje vlastné trovy konania pred Všeobecným súdom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 7.1.2012.


title: Vec C-255/11: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  30. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Geldern — Nemecko) — Nadine Büsch, Björn Siever/Ryanair Ltd

text:
               2.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 63/15

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 30. novembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Geldern — Nemecko) — Nadine Büsch, Björn Siever/Ryanair Ltd
   (Vec C-255/11) (1)

   2013/C 63/26
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 30.7.2011.


title: Vec F-17/12: Žaloba podaná 8. februára 2012 — ZZ/Komisia

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/33

         Žaloba podaná 8. februára 2012 — ZZ/Komisia
   (Vec F-17/12)
   2012/C 138/77
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Návrh na uloženie povinnosti Komisii nahradiť škodu, ktorá údajne vznikla žalobcovi z dôvodu neprimeranej dĺžky konania o uznanie závažnosti jeho choroby

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie, v akejkoľvek forme, o zamietnutí žiadosti z 23. novembra 2010 zaslanej žalobcom menovaciemu orgánu Komisie,

               —

               zrušiť prípis Komisie z 24. januára 2011, ktorý je v hornom pravom rohu označený „Ref Ares(2011)74616 — 24.01.2011“,

               —

               prípadne zrušiť rozhodnutie, v akejkoľvek forme, o zamietnutí sťažnosti podanej žalobcom proti prípisu z 24. januára 2011,

               —

               prípadne zrušiť prípis z 23. septembra 2011, ktorý je v hornom pravom rohu označený „Ref Ares(2010)1010393 — 23.09.2011“,

               —

               prípadne určiť, že konanie začaté na základe žiadosti žalobcu o uznanie jeho práva podľa článku 72 služobného poriadku na náhradu vo výške 100 % liečebných nákladov, ktoré vynaložil, trvalo dlhšie ako päť rokov,

               —

               prípadne vyhlásiť, že dĺžka dotknutého konania bola neprimeraná,

               —

               v dôsledku toho uložiť Komisii povinnosť nahradiť škodu, ktorá žalobcovi doposiaľ neoprávnene vznikla z dôvodu neprimeranej dĺžky dotknutého konania tak, že mu zaplatí sumu 10 000 eur, alebo akúkoľvek sumu vyššiu alebo nižšiu, ktorú Všeobecný súd uzná za správnu a spravodlivú,

               —

               uložiť Komisii povinnosť zaplatiť žalobcovi odo dňa nasledujúceho po dni, v ktorom došla Komisii žiadosť z 23. novembra 2010, až do skutočného zaplatenia sumy 10 000 eur, úroky z tejto sumy vo výške 10 % ročne a s ročnou kapitalizáciou,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-179/05: Žaloba podaná 6. mája 2005: Stradeblu s.r.l. proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               25.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 155/31

         Žaloba podaná 6. mája 2005: Stradeblu s.r.l. proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-179/05)
   (2005/C 155/59)
   Jazyk konania: taliančina
   Stradeblu s.r.l., so sídlom v Cagliari, v zastúpení: Alberto M. Rossi, advokát, podal 6. mája 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev proti Komisii Európskych spoločenstiev žalobu o neplatnosť rozhodnutia o štátnej pomoci poskytnutej Talianskom námorným spoločnostiam Adriatica, Caremar, Saremar, Siremar a Toremar (Gruppo Tirrenia) zo 16. marca 2004 (2005/163/ES) s odkazom najmä na článok 1 tohto rozhodnutia, ktorý stanovuje, že „s výhradou ustanovení odseku 2 pomoc poskytnutá Talianskom spoločnostiam Adriatica od 1. januára 1992 ako kompenzácia za poskytovanie služby vo verejnom záujme je zlučiteľná so spoločným trhom v zmysle článku 86 ods. 2 Zmluvy“.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               1.

               zrušil napadnuté rozhodnutie s osobitným odkazom na článok 1 tohto rozhodnutia v rozsahu, v ktorom povoľuje pomoc poskytnutú spoločnosti (predtým pod názvom) Adriatica (teraz Tirrenia di Navigazione S.p.A.) so zreteľom na spojenie Janov (Voltri)/Palermo (Termini Imerese),

               2.

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Táto žaloba smeruje proti rozhodnutiu Komisie o štátnej pomoci poskytnutej Talianskom námorným spoločnostiam Adriatica, Caremar, Saremar, Siremar a Toremar (Gruppo Tirrenia) (1) z 16. marca 2004 (2005/163/ES) s osobitným odkazom na článok 1 tohto rozhodnutia, ktorý stanovuje, že „s výhradou ustanovení odseku 2 pomoc poskytnutá Talianskom spoločnosti Adriatica od 1. januára 1992 ako kompenzácia za poskytovanie služby vo verejnom záujme je zlučiteľná so spoločným trhom v zmysle článku 86 ods. 2 Zmluvy“.
   Na podporu svojich tvrdení žalobca uvádza nelogickosť napadnutého rozhodnutia a rozhodnutia č. 2001/851/ES z 21. júna 2001 o pomoci poskytnutej Talianskom spoločnosti Tirrenia di Navigazione S.p.A. V tomto rozhodnutí žalovaná vzala na vedomie záväzok talianskych orgánov zrušiť služby poskytované spoločnosťou Tirrenia na trase Janov (Voltri)/Palermo (Termini Imerese) na nové päťročné obdobie s dôsledkom, že táto trasa nie je už zohľadňovaná pri výpočte vyrovnania za poskytovanú službu vo verejnom záujme. V tom istom rozhodnutí bolo ďalej uvedené, že na vyššie uvedenej trase služby ponúkané súkromným subjektom spĺňajú podmienky služby vo verejnom záujme požadované v zmluvách uzatvorených so štátom vo vzťahu ku kapacite a frekvencii.
   V napadnutom rozhodnutí napriek tomu Komisia:

               —

               neprijala žiadne opatrenie proti talianskym orgánom kvôli nerešpektovaniu záväzku zrušiť služby na trase oficiálne prijatého v prítomnosti žalovanej,

               —

               prehlasuje, že túto trasu Voltri/Termini Imerese, prevádzkovanú spoločnosťou Adriatica stále v konkurencii s inými súkromnými subjektami, možno podporiť, pretože „ponuka týchto subjektov nemôže byť považovaná za úplne porovnateľnú s ponukou spoločnosti Adriatica, čo sa týka pravidelnosti, frekvencie a typológie lodí vo vzťahu k požiadavkám stanoveným talianskymi orgánmi v zmluve o službe vo verejnom záujme“ (bod 103 rozhodnutia).

         Žalobca nakoniec okrem porušenia nariadenia č. 3577/92 (2) namieta neuvedenie odôvodnenia alebo kontradiktórnosť odôvodnenia napadnutého rozhodnutia.

      (1)  Rozhodnutie Komisie zo 16. marca 2004 o štátnej pomoci poskytnutej Talianskom námorným spoločnostiam Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar a Toremar (Gruppo Tirrenia) [oznámené pod číslom C(2004) 470] (2005/163/ES) (Ú. v. EÚ L 53 z 26. 2. 2005, s. 29).

      (2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 3577/92 zo 7. decembra 1992, ktorým sa uplatňuje zásada slobody poskytovania služieb na námornú dopravu v rámci členských štátov (námorná kabotáž) (Ú. v. ES L 364 z 12. 12. 1992, s. 7).


title: Vec C-129/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 18. marca 2013 — Kamino International Logistics BV, ďalší účastník konania: Staatssecretaris van Financiën

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 18. marca 2013 — Kamino International Logistics BV, ďalší účastník konania: Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-129/13)
   2013/C 171/22
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka kasačného opravného prostriedku: Kamino International Logistics BV

      Ďalší účastník konania: Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je zásada ochrany práva na obhajobu správnymi orgánmi, ktorá je zakotvená v práve Únie, vhodná na to, aby ju vnútroštátny súd priamo uplatňoval?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:

                           a)

                           Má sa zásada ochrany práva na obhajobu správnymi orgánmi, ktorá je zakotvená v práve Únie, vykladať v tom zmysle, že je porušená, keď adresát plánovaného rozhodnutia síce nebol vypočutý predtým, ako proti nemu správny orgán prijal opatrenie, ktoré sa ho nepriaznivo dotkne, ale v nasledujúcom správnom konaní (o námietke), ktoré predchádza podaniu žaloby na vnútroštátnom súde, dodatočne dostal možnosť byť vypočutý?

                           b)

                           Určujú sa právne účinky porušenia zásady ochrany práva na obhajobu správnymi orgánmi, ktorá je zakotvená v práve Únie, podľa vnútroštátneho práva?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na druhú otázku písm. b): aké okolnosti môže vnútroštátny súd zohľadniť pri stanovení právnych účinkov a môže vziať do úvahy osobitne to, či treba predpokladať, že ak by správne orgány neporušili zásadu ochrany práva na obhajobu, ktorá je zakotvená v práve Únie, konanie by prebehlo inak?


title: Vec C-41/11: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  28. februára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’Etat — Belgicko) — Inter-Environnement Wallonie ASBL, Terre wallonne ASBL/Région wallonne (Ochrana životného prostredia — Smernica 2001/42/ES — Články 2 a 3 — Posudzovanie vplyvov určitých plánov a programov na životné prostredie — Ochrana vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov — Plán alebo program — Neexistencia predchádzajúceho posúdenia vplyvov na životné prostredie — Zrušenie plánu alebo programu — Možnosť zachovať účinky plánu alebo programu — Podmienky)

text:
               21.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/6

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 28. februára 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Conseil d’Etat — Belgicko) — Inter-Environnement Wallonie ASBL, Terre wallonne ASBL/Région wallonne
   (Vec C-41/11) (1)

   (Ochrana životného prostredia - Smernica 2001/42/ES - Články 2 a 3 - Posudzovanie vplyvov určitých plánov a programov na životné prostredie - Ochrana vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov - Plán alebo program - Neexistencia predchádzajúceho posúdenia vplyvov na životné prostredie - Zrušenie plánu alebo programu - Možnosť zachovať účinky plánu alebo programu - Podmienky)
   2012/C 118/09
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d’État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Inter-Environnement Wallonie ASBL, Terre wallonne ASBL

      Žalovaný: Région wallonne

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Conseil d’État (Belgicko) — Posudzovanie vplyvov určitých plánov a programov na životné prostredie — Ochrana vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov — Zrušenie vnútroštátneho predpisu, ktorý bol posúdený ako v rozpore so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/42/ES z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie (Ú. v. ES L 197, s. 30; Mim. vyd. 15/006, s. 157) — Možnosť zachovať v platnosti počas určitej krátkej doby účinky tejto normy

      Výrok rozsudku

   Ak vnútroštátny súd na základe vnútroštátneho práva rozhoduje o žalobe smerujúcej k zrušeniu vnútroštátneho aktu, ktorý predstavuje „plán“ alebo „program“ v zmysle smernice 2001/42/ES Európskeho parlamentu a Rady z 27. júna 2001 o posudzovaní účinkov určitých plánov a programov na životné prostredie, a ak konštatuje, že takýto „plán“ alebo „program“ bol prijatý v rozpore s povinnosťou stanovenou v smernici vykonať predchádzajúce posudzovanie vplyvov na životné prostredie, tento súd je povinný prijať všetky všeobecné alebo osobitné opatrenia stanovené jeho vnútroštátnym právom vedúce k náprave nevykonania takéhoto posúdenia, vrátane prípadného pozastavenia alebo zrušenia napadnutého „plánu“ alebo „programu“. S ohľadom na osobitné okolnosti veci samej však vnútroštátny súd môže byť výnimočne oprávnený použiť ustanovenie jeho vnútroštátneho práva, ktoré mu umožňuje zachovať niektoré účinky zrušeného vnútroštátneho aktu, ak:

               —

               tento vnútroštátny akt predstavuje riadne prebratie smernice Rady 91/676/EHS z 12. decembra 1991 o ochrane vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov,

               —

               prijatie a nadobudnutie platnosti a účinnosti nového vnútroštátneho aktu, ktorý obsahuje akčný program v zmysle článku 5 tejto smernice, neumožňuje predísť nepriaznivým účinkom na životné prostredie, ktoré vyplývajú zo zrušenia napadnutého aktu,

               —

               by zrušenie napadnutého aktu viedlo k vzniku právneho vákua, pokiaľ ide o prebratie smernice 91/676, ktoré by malo na životné prostredie ešte nepriaznivejší vplyv v tom zmysle, že takéto zrušenie by sa prejavilo v znížení ochrany vôd pred znečistením dusičnanmi z poľnohospodárskych zdrojov, teda že toto zrušenie by bolo v rozpore so základným cieľom tejto smernice, a

               —

               výnimočné zachovanie účinkov takéhoto vnútroštátneho aktu sa prísne vzťahuje výlučne na nevyhnutný čas potrebný na prijatie opatrení umožňujúcich nápravu zistenej nezrovnalosti.

      (1)  Ú. v. EÚ C 113, 9.4.2011.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 10. marca 2005 vo veci C-196/02 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Eirinodikeio Athinon): Vasiliki Nikoloudi proti Organismos Tilepikoinonion Ellados AE (Sociálna politika — Muži a ženy — Článok 119 Zmluvy ES (články 117 až 120 Zmluvy ES boli nahradené článkami 136 ES až 143 ES) — Smernica 75/117/EHS — Rovnaká odmena — Smernica 76/207/EHS — Rovnaké zaobchádzanie — Dočasné pracovné miesta na čiastočný úväzok — Zbavenie možnosti zaradenia do stálej služby — Výpočet odpracovaných služobných rokov — Dôkazné bremeno)

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 10. marca 2005
   vo veci C-196/02 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Eirinodikeio Athinon): Vasiliki Nikoloudi proti Organismos Tilepikoinonion Ellados AE (1)

   (Sociálna politika - Muži a ženy - Článok 119 Zmluvy ES (články 117 až 120 Zmluvy ES boli nahradené článkami 136 ES až 143 ES) - Smernica 75/117/EHS - Rovnaká odmena - Smernica 76/207/EHS - Rovnaké zaobchádzanie - Dočasné pracovné miesta na čiastočný úväzok - Zbavenie možnosti zaradenia do stálej služby - Výpočet odpracovaných služobných rokov - Dôkazné bremeno)
   (2005/C 106/01)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vo veci C-196/02, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Eirinodikeio Athinon (Grécko) z 13. mája 2002 a doručený Súdnemu dvoru 27. mája 2002, ktorý súvisí s konaním: Vasiliki Nikoloudi a Organismos Tilepikoinonion Ellados AE, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia A. Rosas (spravodajca), A. La Pergola, S. von Bahr a K. Schiemann, generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 10. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Právo Spoločenstva, predovšetkým článok 119 Zmluvy (články 117 až 120 Zmluvy ES boli nahradené článkami 136 ES až 143 ES) a smernica Rady 76/207/EHS z 9. februára 1976 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky, musia byť vykladané v tom zmysle, že existencia a uplatňovanie takého ustanovenia, ako je článok 24a ods. 2 písm. a) služobného poriadku Organismos Tilepikoinonion Ellados, ktorý vyhradzuje len pracovným silám na čistenie plôch, a teda jedine ženám zamestnávanie na základe pracovnej zmluvy na dobu neurčitú pre prácu na čiastočný úväzok, nepredstavuje samo osebe priamu diskrimináciu na základe pohlavia voči ženám. Avšak následné vylúčenie z možnosti zaradenia do stálej služby prostredníctvom odkazu, ktorý je na prvý pohľad neutrálny ohľadne pohlavia pracovníka vo vzťahu ku skupine pracovníkov, ktorá podľa vnútroštátnej právnej úpravy so silou zákona je zložená výlučne zo žien, predstavuje priamu diskrimináciu na základe pohlavia v zmysle smernice 76/207. Nebolo by tomu tak jedine vtedy, keby prvok, ktorý charakterizuje postavenie žien, ich odlišoval od ostatných pracovníkov vymenovaných do stálej služby.

               2)

               V prípade, ak sa predpoklad že z možnosti vymenovania do stálej služby boli vylúčené len pracovné sily na čistenie plôch pracujúce na čiastočný úväzok ukáže ako mylný, a teda spornými zmluvami bolo dotknuté oveľa vyššie percento žien ako mužov, vylúčenie z možnosti zaradenia do stálej služby dočasných zamestnancov pracujúcich na čiastočný úväzok predstavuje nepriamu diskrimináciu. Takáto situácia je v rozpore s článkom 3 smernice 76/207, ibaže takýto rozdiel v zaobchádzaní medzi týmito pracovníkmi a tými, ktorí pracujú na plný úväzok, je zdôvodniteľný faktormi, ktoré nemajú nič spoločné so žiadnou diskrimináciou na základe pohlavia. Náleží vnútroštátnemu súdu overiť, či ide o takýto prípad.

               3)

               Úplné vylúčenie každého zamestnania na čiastočný úväzok pre výpočet odpracovaných služobných rokov, ak sa dotýka výlučne alebo hlavne žien, predstavuje nepriamu diskrimináciu na základe pohlavia, ktorá je v rozpore so smernicou 76/207, ibaže možno toto vylúčenie vysvetliť faktormi, ktoré možno objektívne zdôvodniť a ktoré nemajú nič spoločné so žiadnou diskrimináciou na základe pohlavia. Náleží vnútroštátnemu súdu overiť, či ide o takýto prípad. Pomerné započítanie zamestnania na čiastočný úväzok pre vyššieuvedený výpočet je taktiež v rozpore s vyššieuvedenou smernicou, ibaže zamestnávateľ preukáže, že toto je odôvodnené faktormi, ktorých objektívnosť závisí predovšetkým od sledovaného cieľa, vzatím do úvahy odpracovaných služobných rokov a v prípade, že by išlo o uznanie získanej skúsenosti, o vzťah medzi podstatou vykonávanej funkcie a skúsenosťou, ktorú výkon tejto funkcie prináša po odpracovaní určitého počtu hodín.

               4)

               Keď zamestnanec tvrdí, že zásada rovnakého zaobchádzania bola voči nemu porušená a uvedie skutočnosti, z ktorých možno odvodiť, že došlo k priamej alebo nepriamej diskriminácii, právo Spoločenstva, predovšetkým smernica Rady 97/80/ES z 15. decembra 1997 o dôkaznom bremene v prípade diskriminácie na základe pohlavia, musí byť vykladaná v tom zmysle, že je na odporcovi dokázať, že nedošlo k porušeniu vyššieuvedenej zásady.

      (1)  Ú. v. ES C 169, 13.7.2002


title: Vec C-486/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 30. novembra 2016 – Európska komisia/Francúzska republika, Orange, Spolková republika Nemecko (Odvolanie — Štátna pomoc — Finančné opatrenia v prospech spoločnosti France Télécom — Návrh akcionárskej pôžičky — Verejné vyhlásenia francúzskeho štátu — Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú so spoločným trhom — Pojem „pomoc“ — Pojem „ekonomická výhoda“ — Kritérium obozretného súkromného investora — Povinnosť Všeobecného súdu uviesť odôvodnenie — Hranice súdneho preskúmania — Skreslenie sporného rozhodnutia)

text:
               30.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/12

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 30. novembra 2016 – Európska komisia/Francúzska republika, Orange, Spolková republika Nemecko
   (Vec C-486/16 P) (1)

   ((Odvolanie - Štátna pomoc - Finančné opatrenia v prospech spoločnosti France Télécom - Návrh akcionárskej pôžičky - Verejné vyhlásenia francúzskeho štátu - Rozhodnutie vyhlasujúce pomoc za nezlučiteľnú so spoločným trhom - Pojem „pomoc“ - Pojem „ekonomická výhoda“ - Kritérium obozretného súkromného investora - Povinnosť Všeobecného súdu uviesť odôvodnenie - Hranice súdneho preskúmania - Skreslenie sporného rozhodnutia))
   (2017/C 030/12)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: C. Giolito, B. Stromsky, D. Grespan a T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues, D. Colas a J. Bousin, splnomocnení zástupcovia), Orange, predtým France Télécom (v zastúpení: S. Hautbourg a S. Cochard-Quesson, avocats), Spolková republika Nemecko

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 381, 16.11.2015.


title: Vec C-139/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg (Nemecko) 24. marca 2014 – Mineralquelle Zurzach AG/Hauptzollamt Singen

text:
               24.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 194/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg (Nemecko) 24. marca 2014 – Mineralquelle Zurzach AG/Hauptzollamt Singen
   (Vec C-139/14)
   2014/C 194/14
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Mineralquelle Zurzach AG

      Žalovaný: Hauptzollamt Singen

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa nealkoholický nápoj, ktorý pozostáva prevažne z vody a 12 % ovocnej šťavy a popri cukre obsahuje aj zmes vitamínov, ktoré výrazne prevyšujú podiel vitamínov obsiahnutých v prirodzených ovocných šťavách, zaradiť do podpoložky 2202 10 00 kombinovanej nomenklatúry?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku:
               Ide v prípade takéhoto nápoja o ovocnú šťavu riedenú vodou s kódom TARIC 2202 90 10 11?

               3.

               Ak budú obidve predchádzajúce otázky zodpovedané záporne:
               Ide v prípade takéhoto produktu o tovar s kódom TARIC 2202 90 10 19?


title: Vec T-351/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. decembra 2008 – Somm/ÚHVT (Tieniaci prístrešok) ( Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva — Tieniaci prístrešok — Absolútne dôvody zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním — Článok 7 ods. 3 nariadenia č. 40/94 )

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/32

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. decembra 2008 – Somm/ÚHVT (Tieniaci prístrešok)
   (Vec T-351/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva - Tieniaci prístrešok - Absolútne dôvody zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním - Článok 7 ods. 3 nariadenia č. 40/94“)
   (2009/C 32/61)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Somm Srl (San Mauro Torinese, Taliansko) (v zastúpení: M. Ferro, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Montalto a P. Bullock, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 28. júna 2007 (vec R 1653/2006-1) týkajúceho sa prihlášky trojrozmerného označenia predstavujúceho tieniaci prístrešok ako ochrannej známky Spoločenstva
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Somm Srl je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 283, 24.11.2007.


title: Vec T-38/17: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. júla 2017 – DQ a i./Parlament

text:
               4.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 293/40

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. júla 2017 – DQ a i./Parlament
   (Vec T-38/17) (1)

   (2017/C 293/52)
   Jazyk konania: francúzština
   Predsedníčka prvej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 104, 3.4.2017.


title: Vec T-637/11 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z  25. januára 2012 — Euris Consult/Parlament ( „Predbežné opatrenie — Verejná zákazka na služby — Verejné obstarávanie — Služby prekladu do maltského jazyka — Odmietnutie ponuky uchádzača — Spôsob komunikácie — Návrh na odklad výkonu — Strata príležitosti — Neexistencia vážnej a nenapraviteľnej ujmy — Neexistencia naliehavosti“ )

text:
               17.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/19

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 25. januára 2012 — Euris Consult/Parlament
   (Vec T-637/11 R)
   (Predbežné opatrenie - Verejná zákazka na služby - Verejné obstarávanie - Služby prekladu do maltského jazyka - Odmietnutie ponuky uchádzača - Spôsob komunikácie - Návrh na odklad výkonu - Strata príležitosti - Neexistencia vážnej a nenapraviteľnej ujmy - Neexistencia naliehavosti)
   2012/C 80/33
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Euris Consult Ltd (Floriana, Malta) (v zastúpení: F. Moyse, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: L. Darie a F. Poilvache, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu rozhodnutia Európskeho parlamentu z 18. októbra 2011 prijatého v rámci verejného obstarávania (MT/2011/EÚ) na poskytovanie služieb prekladu do maltského jazyka (Ú. v. EÚ S 56-090372), ktorým sa odmieta ponuka predložená žalobkyňou

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-14/12: Uznesenie Všeobecného súdu z 19. apríla 2016 – Elliniko Kazino Parnithas/Komisia („Štátna pomoc — Zrušenie napadnutého aktu — Zánik predmetu sporu — Zastavenie konania“)

text:
               27.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/21

         Uznesenie Všeobecného súdu z 19. apríla 2016 – Elliniko Kazino Parnithas/Komisia
   (Vec T-14/12) (1)

   ((„Štátna pomoc - Zrušenie napadnutého aktu - Zánik predmetu sporu - Zastavenie konania“))
   (2016/C 232/28)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Elliniko Kazino Parnithas AE (Maroussi, Grécko) (v zastúpení: N. Niejahr, advokát, F. Carlin, barrister, Q. Azau, F. Spyropoulos, I. Dryllerakis, K. Spyropoulos, A. Komninos, K. Struckmann, advokáti, a M. Powell, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Triantafyllou, H. van Vliet a P.-J. Loewenthal, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA – Loutraki AE – Klab Otel Loutraki Kazino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE (Loutraki, Grécko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2011/716/EÚ z 24. mája 2011, ktoré sa týka štátnej pomoci C 16/2010 (ex NN 22/2010, ex CP 318/2009) poskytnutej Gréckom v prospech niektorých gréckych kasín (Ú. v. EÚ L 285, s. 25)

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a trovy konania Elliniko Kazino Parnithas AE.

               3.

               Koinopraxia Touristiki Loutrakiou AE OTA – Loutraki AE – Klab Otel Loutraki Kazino Touristikes kai Xenodocheiakes Epicheiriseis AE znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 3.3.2012.


title: Vec T-214/16: Žaloba podaná 3. mája 2016 – SATA/EUIPO (4600)

text:
               27.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/31

         Žaloba podaná 3. mája 2016 – SATA/EUIPO (4600)
   (Vec T-214/16)
   (2016/C 232/40)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: SATA GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Nemecko) (v zastúpení: M. Simon, Rechtsanwältin)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: ochranná známka Európskej únie „4600“ – prihláška č. 13 965 595.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 24. februára 2016 vo veci R 1942/2015-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa ním zamieta ochranná známka Európskej únie č. 13 965 595 a

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie povinnosti odôvodnenia stanovenej v článku 75 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie všeobecných zásad rovnosti zaobchádzania a riadnej správy vecí verejných.


title: Vec T-17/06: Žaloba podaná  23. januára 2006  – Giant (China)/Rada

text:
               25.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 74/29

         Žaloba podaná 23. januára 2006 – Giant (China)/Rada
   (Vec T-17/06)
   (2006/C 74/55)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Giant (China) Co., Ltd (Kunshan City, Čína) (v zastúpení: P. De Baere, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť nariadenie Rady (ES) č. 1892/2005 (1) zo 14. novembra 2005 o ukončení čiastočného predbežného preskúmania antidumpingových opatrení uplatniteľných na dovoz bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, a to v rozsahu, v akom

                           —

                           zamieta žiadosť žalobcu o udelenie trhovohospodárskeho štatútu („THŠ“),

                           —

                           porušuje článok 253 ES tým, že neuvádza dôvody zamietnutia žiadosti žalobcu o udelenie THŠ, a

                           —

                           porušuje právo Svetovej obchodnej organizácie tým, že na čínskych výrobcov vyvážajúcich do niektorých členských štátov ES uplatňuje kritériá trhového hospodárstva post factum, a

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, spoločnosť s ručením obmedzeným založená podľa čínskeho práva, vyrába najmä bicykle a ich časti, ktoré vyváža do Spoločenstva. Napáda nariadenie 1892/2005 o ukončení čiastočného predbežného preskúmania antidumpingových opatrení uplatniteľných na dovoz bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike.
   Na podporu svojej žaloby sa predovšetkým dovoláva rovnakých údajných porušení nariadenia Rady 384/96 („základné nariadenie“) a článku 253 ES, ktorých sa už dovolával v rámci veci T-372/05 (2).
   Žalobca ďalej tvrdí, že napadnuté nariadenie porušuje právo Svetovej obchodnej organizácie („WTO“) tým, že uplatňuje kritériá trhového hospodárstva na čínskych vývozcov v piatich členských štátoch, ktorých antidumpingová právna úprava také kritéria neobsahovala v čase pristúpenia Číny k WTO.

      (1)  Ú. v. EÚ L 302, 19.11.2005, s. 22.

      (2)  Ú. v. EÚ C 315, 10.12.2005, s. 17.


title: Vec C-383/10: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 6. júna 2013 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Články 56 ZFEÚ a 63 ZFEÚ — Články 36 a 40 Dohody o EHP — Daňová právna úprava — Daňové oslobodenie uplatniteľné iba na úroky vyplácané bankami rezidentmi s vylúčením úrokov vyplácaných bankami so sídlom v zahraničí)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/2

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 6. júna 2013 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-383/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Články 56 ZFEÚ a 63 ZFEÚ - Články 36 a 40 Dohody o EHP - Daňová právna úprava - Daňové oslobodenie uplatniteľné iba na úroky vyplácané bankami rezidentmi s vylúčením úrokov vyplácaných bankami so sídlom v zahraničí)
   2013/C 225/02
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a F. Dintilhac, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: J.-C. Halleux a M. Jacobs, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 56 a článku 63 ZFEÚ — Porušenie článku 36 a článku 40 Dohody o Európskom hospodárskom priestore — Obmedzenia slobodného poskytovania služieb a voľného pohybu kapitálu — Vnútroštátne ustanovenia zavádzajúce daňové oslobodenie uplatniteľné výlučne na úroky platené belgickou bankou s výnimkou úrokov platených bankami nerezidentmi — Diskriminujúce zdaňovanie

      Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že prijalo a ponechalo v účinnosti právne predpisy, ktoré zavádzajú diskriminujúce zdanenie úrokov vyplácaných bankami nerezidentmi, čo vyplýva z uplatnenia oslobodenia od dane výlučne na úroky vyplácané bankami rezidentmi, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z ustanovení článku 56 ZFEÚ, ako aj článku 36 Dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 9.10.2010.


title: Vec C-99/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 11. marca 2009 — Polska Telefonia Cyfrowa Sp. z o. o./Urząd Komunikacji Elektronicznej

text:
               6.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Najwyższy (Poľsko) 11. marca 2009 — Polska Telefonia Cyfrowa Sp. z o. o./Urząd Komunikacji Elektronicznej
   (vec C-99/09)
   2009/C 129/10
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Najwyższy

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Polska Telefonia Cyfrowa Sp. z o. o.

      Žalovaný: Urząd Komunikacji Elektronicznej

      Prejudiciálne otázky

   Má sa článok 30 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (smernica univerzálnej služby) (1) vykladať v tom zmysle, že príslušný vnútroštátny národný regulačný orgán, ktorý zabezpečuje, aby priame poplatky účastníkov nepôsobili odradzujúco z hľadiska využívania služby prenosu čísla, je povinný zohľadniť náklady, ktoré vznikajú operátorom mobilnej siete v súvislosti s poskytovaním tejto služby?

      (1)  Ú. v. ES L 108, s. 51; Mim. vyd. 13/029, s. 367.


title: Vec C-142/16: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 26. apríla 2017 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Životné prostredie — Smernica Rady 92/43/EHS — Článok 6 ods. 3 — Ochrana prirodzených biotopov — Výstavba uhoľnej elektrárne Moorburg (Nemecko) — Sústavy Natura 2000 na toku rieky Labe pred vstupom do uhoľnej elektrárne — Posudzovanie vplyvov plánu alebo projektu na chránenú lokalitu)

text:
               19.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 195/5

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 26. apríla 2017 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-142/16) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Smernica Rady 92/43/EHS - Článok 6 ods. 3 - Ochrana prirodzených biotopov - Výstavba uhoľnej elektrárne Moorburg (Nemecko) - Sústavy Natura 2000 na toku rieky Labe pred vstupom do uhoľnej elektrárne - Posudzovanie vplyvov plánu alebo projektu na chránenú lokalitu))
   (2017/C 195/06)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: C. Hermes a E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze a J. Möller, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci W. Ewer, Rechtsanwalt)

      Výrok rozsudku

               1.

               Spolková republika Nemecko tým, že pri povolení výstavby uhoľnej elektrárne Moorburg pri Hamburgu (Nemecko) neuskutočnila primerané a úplné posudzovanie vplyvov, si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 6 ods. 3 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 10.5.2016.


title: Vec C-3/08: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  1. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail de Nivelles — Belgicko) — Ketty Leyman/Institut national d’assurance maladie-invalidité (INAMI) [Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Systémy sociálneho zabezpečenia — Dávky v invalidite — Nariadenie (EHS) č. 1408/71 — Článok 40 ods. 3 — Systémy dávok, ktoré sa odlišujú podľa členských štátov — Nevýhody pre migrujúcich pracovníkov — Poistné, za ktoré sa neposkytne protiplnenie]

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/7

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 1. októbra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail de Nivelles — Belgicko) — Ketty Leyman/Institut national d’assurance maladie-invalidité (INAMI)
   (Vec C-3/08) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Systémy sociálneho zabezpečenia - Dávky v invalidite - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 - Článok 40 ods. 3 - Systémy dávok, ktoré sa odlišujú podľa členských štátov - Nevýhody pre migrujúcich pracovníkov - Poistné, za ktoré sa neposkytne protiplnenie)
   2009/C 282/11
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal du travail de Nivelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Ketty Leyman

      Žalovaný: Institut national d’assurance maladie-invalidité (INAMI)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal du travail de Nivelles (Belgicko) — Platnosť, s ohľadom na článok 18 ES, nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35) v znení zmien a doplnení — Dávky v invalidite — Prekážka výkonu práva na voľný pohyb vyplývajúca z existencie rozdielnych systémov dávok

      Výrok rozsudku

   Článok 39 ES sa musí vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby príslušné orgány členského štátu uplatňovali vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá podľa článku 40 ods. 3 písm. b) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 118/97 z 2. decembra 1996, zmeneným a doplneným nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 647/2005 z 13. apríla 2005, podmieňuje vznik nároku na dávku v invalidite uplynutím ročnej doby počiatočnej práceneschopnosti, ak má takéto uplatnenie za následok situáciu, v ktorej migrujúci pracovník odviedol do systému sociálneho zabezpečenia tohto členského štátu poistné, za ktoré sa neposkytne protiplnenie a bol tak v porovnaní s nemigrujúcim pracovníkom znevýhodnený.

      (1)  Ú. v. EÚ C 79, 29.3.2008.


title: Vec C-549/12 P: Odvolanie podané 29. novembra 2012 : Spolková republika Nemecko proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z  19. septembra 2012 vo veci T-265/08, Spolková republika Nemecko/Európska komisia

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/15

         Odvolanie podané 29. novembra 2012: Spolková republika Nemecko proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 19. septembra 2012 vo veci T-265/08, Spolková republika Nemecko/Európska komisia
   (Vec C-549/12 P)
   2013/C 46/29
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze, splnomocnený zástupca, U. Karpenstein a C. Johann, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Španielske kráľovstvo, Francúzska republika, Holandské kráľovstvo

      Návrhy odvolateľaky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 19. septembra 2012 vo veci T-265/08, Spolková republika Nemecko, Španielske kráľovstvo (podporujúce žalobkyňu v konaní), Francúzska republika (podporujúca žalobkyňu v konaní) a Holandské kráľovstvo (podporujúce žalobkyňu v konaní) proti Európskej komisii vo veci zrušenia rozhodnutia Komisie K(2008) 1690 v konečnom znení z 30. apríla 2008 o znížení finančnej pomoci z Európskeho fondu regionálneho rozvoja (EFRR) schválenej pre operačný program v cieľovom regióne č. 1 spolkovej krajiny Durínsko v Spolkovej republike Nemecko (1994 — 1999) podľa rozhodnutia Komisie K(94) 1939/5 z 5. augusta 1994,
                     ako aj
                   rozhodnutie Komisie K(2008) 1690 v konečnom znení z 30. apríla 2008 o znížení finančnej pomoci z Európskeho fondu regionálneho rozvoja (EFRR) schválenej pre operačný program v cieľovom regióne č. 1 spolkovej krajiny Durínsko v Spolkovej republike Nemecko (1994 — 1999),

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetom tohto odvolania je rozsudok Všeobecného súdu z 19. septembra 2012, Nemecko/Komisia, ktorým Všeobecný súd zamietol návrh Spolkovej republiky Nemecko na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 1690 v konečnom znení z 30. apríla 2008 o znížení finančnej pomoci z Európskeho fondu regionálneho rozvoja (EFRR) schválenej pre operačný program v cieľovom regióne č. 1 spolkovej krajiny Durínsko v Spolkovej republike Nemecko (1994 — 1999) podľa rozhodnutia Komisie K(94) 1939/5 z 5. augusta 1994.
   Odvolateľka svoje odvolanie zakladá na dvoch odvolacích dôvodoch.
   Po prvé Všeobecný súd porušil článok 24 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 4253/88 (1) v spojení s článkom 1 nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95 (2) a so zásadou prenesenia právomocí (článok 5 ods. 2 ZEÚ, článok 7 ZFEÚ; predtým článok 5 ES), pokiaľ sa právne nesprávne domnieval, že aj pochybenia správy vnútroštátnych orgánov môžu predstavovať „nezrovnalosti“, ktoré oprávňujú Komisiu vykonať finančné opravy (prvá časť prvého odvolacieho dôvodu). Aj v prípade, že by finančná oprava pre pochybenia správy v zásade prichádzala do úvahy, musel by sa napadnutý rozsudok zrušiť, keďže sa Všeobecný súd právne nesprávne domnieva, že aj porušenia vnútroštátneho práva a pochybenia bez vplyvu na rozpočet Únie môžu predstavovať „nezrovnalosti“, ktoré odôvodňujú vykonanie finančných opráv (druhá časť prvého odvolacieho dôvodu).
   Všeobecný súd po druhé opäť porušil článok 24 ods. 2 nariadenia č. 4253/88 v spojení so zásadou prenesenia právomocí (článok 5 ods. 2 ZEÚ, článok 7 ZFEÚ; predtým článok 5 ES), keďže právne neprávne priznal Komisii právomoc vykonať extrapolované finančné opravy (prvá časť druhého odvolacieho dôvodu). Aj v prípade, že by v zásade existovala právomoc vykonať extrapoláciu, Všeobecný súd by právne nesprávne v prejednávanej veci potvrdil druh a spôsob, akým sa vykonala. Na jednej strane chýba v každom prípade so zreteľom na časť napadnutých projektov určenie škody pre rozpočet Únie. Na druhej strane nesmela Komisia časť napadnutých nezrovnalostí považovať za systematické (druhá časť druhého odvolacieho dôvodu).

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 4253/88 z 19. decembra 1988, ktorým sa stanovujú vykonávacie predpisy k nariadeniu č. 2052/88, týkajúcemu sa jednak koordinácie činností rozličných štrukturálnych fondov navzájom a jednak koordinácie týchto činností s činnosťami Európskej investičnej banky a ďalšími existujúcimi finančnými nástrojmi [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 374, s. 1).

      (2)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340).


title: Vec C-474/15 P: Odvolanie podané 23. júla 2015: Harper Hygienics S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu z 13. mája 2015 vo veci T-363/13, Harper Hygienics/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo – Clinique Laboratories (CLEANIC natural beauty)

text:
               5.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/6

         Odvolanie podané 23. júla 2015: Harper Hygienics S.A. proti rozsudku Všeobecného súdu z 13. mája 2015 vo veci T-363/13, Harper Hygienics/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo – Clinique Laboratories (CLEANIC natural beauty)
   (Vec C-474/15 P)
   (2016/C 326/08)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Harper Hygienics S.A. (v zastúpení: D. Rzążewska, radca prawny)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Clinique Laboratories, LLC
   Uznesením zo 7. apríla 2016 Všeobecný súd (desiata komora) odvolanie čiastočne zamietol ako neprípustné a vo zvyšnej časti ho zamietol ako nedôvodené.