title: Vec C-283/16: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 9. februára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice, Family Division (England and Wales) – Spojené kráľovstvo) – M. S./P. S. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nariadenie (ES) č. 4/2009 — Článok 41 ods. 1 — Uznávanie výkonu rozhodnutí a spolupráce vo veciach vyživovacej povinnosti — Výkon rozhodnutia v členskom štáte — Podanie návrhu priamo príslušnému orgánu členského štátu výkonu — Vnútroštátna právna úprava ukladajúca povinnosť obrátiť sa na ústredný orgán členského štátu výkonu)

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/22

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 9. februára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice, Family Division (England and Wales) – Spojené kráľovstvo) – M. S./P. S.
   (Vec C-283/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nariadenie (ES) č. 4/2009 - Článok 41 ods. 1 - Uznávanie výkonu rozhodnutí a spolupráce vo veciach vyživovacej povinnosti - Výkon rozhodnutia v členskom štáte - Podanie návrhu priamo príslušnému orgánu členského štátu výkonu - Vnútroštátna právna úprava ukladajúca povinnosť obrátiť sa na ústredný orgán členského štátu výkonu))
   (2017/C 104/32)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice, Family Division (England and Wales)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa:
      M. S.

      Žalovaný:
      P. S.

      Výrok rozsudku

               1.

               Ustanovenia kapitoly IV nariadenia Rady (ES) č. 4/2009 z 18. decembra 2008 o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí a o spolupráci vo veciach vyživovacej povinnosti, a konkrétne článok 41 ods. 1 tohto nariadenia, sa majú vykladať v tom zmysle, že oprávnený na výživné, ktorý vo svoj prospech v členskom štáte získal rozhodnutie a v inom členskom štáte chce dosiahnuť výkon tohto rozhodnutia, môže svoj návrh podať priamo na príslušný orgán tohto posledného uvedeného členského štátu, akým je špecializovaný súd, a nemôže sa mu uložiť povinnosť podať svoj návrh na tento posledný uvedený orgán prostredníctvom ústredného orgánu členského štátu výkonu.

               2.

               Členské štáty sú povinné zabezpečiť plnú účinnosť práva stanoveného v článku 41 ods. 1 nariadenia č. 4/2009 tým, že prípadne zmenia a doplnia svoje procesné pravidlá. V každom prípade prislúcha vnútroštátnemu súdu uplatniť ustanovenia tohto článku 41 ods. 1 tak, že v prípade potreby neuplatní akékoľvek odporujúce ustanovenia vnútroštátneho práva, a v dôsledku toho umožniť oprávnenému na výživné podať svoj návrh priamo na príslušný orgán členského štátu výkonu, aj keď to vnútroštátne právo nestanovuje.

      (1)  Ú. v. EÚ C 279, 1.8.2016.


title: Vec T-609/14: Žaloba podaná 11. augusta 2014 – Laverana/ÚHVT (ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION)

text:
               13.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 361/24

         Žaloba podaná 11. augusta 2014 – Laverana/ÚHVT (ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION)
   (Vec T-609/14)
   2014/C 361/36
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Nemecko) (v zastúpení: J. Wachinger, M. Zöbisch a D. Chatterjee, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 2. júna 2014 vo veci R 123/2014-4,

               —

               zaviazal Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka obsahujúca slovné prvky „ORGANIC PROTEIN RICH PLANT COMPLEX FROM OUR OWN PRODUCTION“ pre tovary a služby zaradené do tried 3, 5 a 35 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 11 922 986.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009,

               —

               prekročenie voľnej úvahy rozhodnutím na základe úvah, ktoré patria do práva hospodárskej súťaže.


title: Vec F-117/14: Žaloba podaná 23. októbra 2014 – ZZ/Komisia

text:
               12.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 7/56

         Žaloba podaná 23. októbra 2014 – ZZ/Komisia
   (Vec F-117/14)
   (2015/C 007/70)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: J.-N. Louis, R. Metz a D. Verbeke, advokáti)

      Žalovaná: Komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutí o započítaní rokov na nárok na starobný dôchodok získaný žalobcom v dôchodkovom systéme Únie pri uplatnení nových všeobecných vykonávacích ustanovení týkajúcich sa článkov 11 a 12 prílohy VIII služobného poriadku úradníkov

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutia Komisie z 10. marca 2014 a 20. mája 2014 upravujúce výpočet započítaných rokov na nárok na starobný dôchodok získaný pred ich nástupom do služby v Komisii,

               —

               uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.


title: Vec T-343/11: Žaloba podaná 28. júna 2011 — Holandsko/Európska komisia

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/41

         Žaloba podaná 28. júna 2011 — Holandsko/Európska komisia
   (Vec T-343/11)
   2011/C 252/91
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: C. Wissels, M. de Ree, B. Koopman a C. Schillemans, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 1 vykonávacieho rozhodnutia Komisie 2011/244/EÚ z 15. apríla 2011, oznámeného 18. apríla 2011, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), pokiaľ sa týka Holandska a v rozsahu, v akom ide o vylúčenie sumy vo výške 22 691 407,79 eura z financovania uplatneného na výdavky vykázané v rokoch 2006 až 2008 v rámci operačných programov a uznania organizácií výrobcov,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Rozhodnutím 2011/244/EÚ Komisia považuje za všeobecné výrobné náklady v zmysle prílohy II nariadenia (ES) č. 1433/2003 (1) všetky náklady na tlač na obaly nezávisle od povahy a účel tejto tlače, a preto považuje tieto náklady za náklady neoprávňujúce na financovanie Spoločenstvom. Holandská vláda zastáva názor, že vytlačenie označenia alebo ochrannej známky organizácií výrobcov na obaly, ktoré má tiež propagačný účel, treba považovať za generickú propagáciu a propagáciu označenia kvality a označenia/ochranných známok organizácií výrobcov. Náklady týkajúce sa takýchto činností je možné financovať na základe prílohy I nariadenia č. 1433/2003.
   Komisia ďalej rozhodnutím 2011/244/EÚ úplne vylučuje z financovania výdavky operačných programov organizácie výrobcov FresQ pre obchodné obdobie 2004 až 2007 z dôvodu, že táto organizácia výrobcov nesplnila podmienky na uznanie podľa nariadenia č. 2200/96 (2) a nariadenia č. 1432/2003. Komisia svoj záver zakladá na konštatovaní, že niektoré dcérske spoločnosti FresQ uvádzali na trh výlučne výrobky jedného výrobcu a že v dôsledku údajného vplyvu takého výrobcu na dcérsku spoločnosť neplnila FresQ svoju ústrednú riadiacu úlohu, pokiaľ ide o odbyt a určenie cien. Holandská vláda nesúhlasí s týmto posúdením a záverom, podľa ktorého holandské orgány mali odňať uznanie organizácii výrobcov FresQ.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 7 ods. 4 nariadenia č. 1258/1999 (3) a článku 31 nariadenia č. 1290/2005 (4), v spojení s článkom 15 nariadenia č. 2200/96 a s článkom 8 v spojení s prílohou I bodmi 8 a 9 nariadenia č. 1433/2003 tým, že sa náklady na tlač na obaly považujú za všeobecné výrobné náklady neoprávňujúce na financovanie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 7 ods. 4 nariadenia č. 1258/1999 a článku 31 nariadenia č. 1290/2005 v spojení s článkom 11 nariadenia č. 2200/96 a s článkami 6 a 7 nariadenia č. 1432/2003 tým, že sa dospelo k záveru, že organizácia výrobcov FresQ nedodržala kritériá uznania.

               3.

               Subsidiárne, tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 7 ods. 4 nariadenia č. 1258/1999 a článku 31 nariadenia č. 1290/2005 v spojení s článkom 21 nariadenia č. 1432/2003 tým, že sa pomoc poskytnutá FresQ pre obchodné obdobie 2004 až 2007 považuje úplne za neoprávňujúcu na financovanie Spoločenstvom.

               4.

               Ďalej subsidiárne, štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 7 ods. 4 nariadenia č. 1258/1999 a článku 31 nariadenia č. 1290/2005, ako aj zásady proporcionality tým, že suma finančnej opravy nebola primeraná ku skutočnému finančnému riziku pre poľnohospodársky fond.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1433/2003 z 11. augusta 2003, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na uplatňovanie nariadenia Rady (ES) č. 2200/96 pokiaľ ide o operačné fondy, operačné programy a finančnú pomoc (Ú. v. EÚ L 203, s. 25; Mim. vyd. 3/039, s. 431).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 2200/96 z 28. októbra 1996 o spoločnej organizácii trhu s ovocím a zeleninou (Ú. v. ES L 297, s. 1; Mim. vyd. 3/020, s. 55).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 1258/1999 zo 17. mája 1999 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. ES L 160, s. 103; Mim. vyd. 3/025, s. 414).

      (4)  Nariadenie Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 209, s. 1).


title: Vec C-230/13 P: Odvolanie podané 29. apríla 2013 : Metropolitan SpA, pôvodne Metropolitan srl proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  20. februára 2013 vo veciach T-278/00 až T-280/00, T-282/00 až T-286/00 a T-288/00 až T-295/00, Albergo Quattro Fontane a i./Komisia

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/16

         Odvolanie podané 29. apríla 2013: Metropolitan SpA, pôvodne Metropolitan srl proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 20. februára 2013 vo veciach T-278/00 až T-280/00, T-282/00 až T-286/00 a T-288/00 až T-295/00, Albergo Quattro Fontane a i./Komisia
   (Vec C-230/13 P)
   2013/C 207/28
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Metropolitan SpA, pôvodne Metropolitan srl (v zastúpení: A. Bianchini a F. Busetto, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Comitato „Venezia vuole vivere“

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnuté uznesenie Všeobecného súdu,

               —

               prijať návrhy formulované na prvom stupni a v dôsledku toho

                           —

                           zrušiť, prípadne a v medziach záujmu odvolateľky, rozhodnutie Komisie 2000/394/ES z 25. novembra 1999, ktoré sa týka pomoci v prospech podnikov so sídlom na území Benátok a Chioggie, upravené zákonmi č. 30/1997 a č. 206/1995 zavádzajúcimi obmedzenia sociálnych výdavkov,

                           —

                           subsidiárne zrušiť toto rozhodnutie v rozsahu, v akom ukladá povinnosť vymáhať priznané zľavy zvýšené o úroky za dotknuté obdobia,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania na oboch stupňoch súdu.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu odvolania je uvedených týchto deväť odvolacích dôvodov:

                  Prvý odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu neprijatia záveru, že dotknuté opatrenia nepriznávali nijakú výhodu svojim príjemcom vzhľadom na ich kompenzačný charakter.

                  Druhý odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu nevylúčenia alebo v každom prípade neposúdenia schopnosti dotknutých opatrení dotknúť sa hospodárskej súťaže a obchodu v rámci Spoločenstva.

                  Tretí odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu vylúčenia uplatniteľnosti odchýlok uvedených v článku 87 ods. 2 písm. b) ES [teraz článok 107 ods. 2 písm. b) ZFEÚ] a článku 87 ods. 3 písm. b) ES [teraz článok 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ].

                  Štvrtý odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu vylúčenia uplatniteľnosti odchýlky uvedenej v článku 87 ods. 3 písm. c) ES [teraz článok 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ].

                  Piaty odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu vylúčenia uplatniteľnosti odchýlok uvedených v článku 87 ods. 3 písm. d) a e) ES [teraz článok 107 ods. 3 písm. d) a e) ZFEÚ].

                  Šiesty odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu vylúčenia uplatniteľnosti odchýlky uvedenej v článku 86 ods. 2 ES (teraz článok 106 ods. 2 ZFEÚ).

                  Siedmy odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu vylúčenia existujúceho charakteru pomoci a následného porušenia článku 88 ods. 3 ES (teraz článok 108 ods. 3 ZFEÚ) a článku 15 nariadenia č. 659/1999 (1).

                  Ôsmy odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu vylúčenia uplatniteľnosti článku 14 ods. 1 nariadenia č. 659/1999, pokiaľ ide o poradie vymáhania.

                  Deviaty odvolací dôvod: Nesprávny charakter uznesenia z dôvodu vylúčenia uplatniteľnosti článku 14 ods. 1 nariadenia č. 659/1999, pokiaľ ide o uplatnenie úrokov.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec F-77/06: Žaloba podaná 18. júla 2006 – Colovea/Európsky parlament

text:
               30.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/16

         Žaloba podaná 18. júla 2006 – Colovea/Európsky parlament
   (Vec F-77/06)
   (2006/C 237/28)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fotini Colovea (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: J. Choucroun, advokát)

      Žalovaný: Európsky parlament
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskeho parlamentu vydané 20. septembra 2005, opäť vydané 19. apríla 2006,

               —

               zaviazať Európsky parlament na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa bola prijatá Európskym parlamentom do zamestnania ako dočasný zamestnanec v platovej triede B5 1. mája 1981. 4. augusta 2005 podala žiadosť o prácu na polovičný úväzok ako prípravu na dôchodok na základe článku 55a a článku 4 prílohy IVa služobného poriadku. Pri výpočte percenta základného platu, na ktorý mala žalobkyňa nárok, nevzala administratíva do úvahy odpracované roky, ktoré žalobkyňa nadobudla pred prijatím do zamestnania v Európskom parlamente.
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody založené:

               —

               prvý dôvod, na porušení článku 2 prílohy VIII služobného poriadku,

               —

               druhý dôvod, na porušení povinnosti starostlivosti,

               —

               tretí dôvod, na porušení povinnosti ochrany legitímnej dôvery.


title: Vec C-153/08: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. októbra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Slobodné poskytovanie služieb — Články 49 ES a 36 Dohody EHP — Priame dane — Daň z príjmov — Daňové oslobodenie obmedzené na výhry pochádzajúce z lotérií a hazardných hier organizovaných určitými domácimi organizáciami a subjektmi)

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/10

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. októbra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-153/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Slobodné poskytovanie služieb - Články 49 ES a 36 Dohody EHP - Priame dane - Daň z príjmov - Daňové oslobodenie obmedzené na výhry pochádzajúce z lotérií a hazardných hier organizovaných určitými domácimi organizáciami a subjektmi)
   2009/C 282/17
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Lyal a L. Lozano Palacios, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: F. Díez Moreno, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 49 ES a 36 EHP — Vnútroštátna právna úprava, na základe ktorej výhry pochádzajúce z lotérií a hazardných hier usporiadaných v zahraničí podliehajú dani z príjmov, zatiaľ čo výhry z niektorých hazardných hier usporiadaných v Španielsku tejto dani nepodliehajú

      Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo tým, že zachovalo v platnosti daňové predpisy, ktoré oslobodzujú výhry pochádzajúce z účasti na lotériách, hrách a stávkach, ktoré organizujú v Španielskom kráľovstve určité neziskové verejno-právne organizácie a subjekty vykonávajúce sociálnu činnosť alebo poskytujúce pomoc usadené v tomto členskom štáte, pričom rovnaké oslobodenie sa nepriznáva vyhrám pochádzajúcim z lotérií, hier a stávok organizovaných organizáciami a subjektmi usadenými v inom členskom štáte Európskej únie alebo Dohody o Európskom hospodárskom priestore, ktoré vykonávajú činnosti toho istého typu, si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 49 ES a článku 36 Dohody o Európskom hospodárskom priestore z 2. mája 1992.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Komisia Európskych spoločenstiev a Španielske kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, 7.6.2008.


title: Vec T-642/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. októbra 2015 – Wolverine International/ÚHVT – BH Store (cushe) („Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Medzinárodný zápis označujúci Európske spoločenstvo — Obrazová ochranná známka cushe — Skoršie národné slovné ochranné známky SHE a skoršie národné obrazové ochranné známky she — Relatívny dôvod zamietnutia — Riadne používanie skoršej ochrannej známky — Článok 57 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009“)

text:
               30.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 398/37

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. októbra 2015 – Wolverine International/ÚHVT – BH Store (cushe)
   (Vec T-642/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Medzinárodný zápis označujúci Európske spoločenstvo - Obrazová ochranná známka cushe - Skoršie národné slovné ochranné známky SHE a skoršie národné obrazové ochranné známky she - Relatívny dôvod zamietnutia - Riadne používanie skoršej ochrannej známky - Článok 57 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009“))
   (2015/C 398/47)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Wolverine International, LP (George Town, Kajmanie ostrovy) (v zastúpení: M. Plesser a R. Heine, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: BH Store BV (Curaçao, Curaçao, holandské autonómne územie) (v zastúpení: T. Dolde, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. septembra 2013 (vec R 1269/2012-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami BH Store BV a Wolverine International, LP

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Wolverine International, LP je povinná nahradiť trovy konania, s výnimkou trov konania, ktoré vynaložila BH Store BV pred zrušovacím oddelením Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

               3.

               Návrh BH Store týkajúci sa trov konania, ktoré táto spoločnosť vynaložila pred zrušovacím oddelením ÚHVT, sa zamieta.

      (1)  Ú. v. EÚ C 85, 22.3.2014.


title: Vec C-328/07: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  21. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2004/48/ES — Rešpektovanie práv duševného vlastníctva — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               12.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 92/9

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 21. februára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-328/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2004/48/ES - Rešpektovanie práv duševného vlastníctva - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2008/C 92/15)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: W. Wils, splnomocnený zástupca)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo (v zastúpení: C. Schiltz, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie predpisov potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva (Ú. v. EÚ L 157, s. 45, a korigendum Ú. v. EÚ L 195, s. 16; Mim. vyd. 17/002, s. 32)
   Výrok rozsudku

               1.

               Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že v stanovej lehote neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Luxemburské veľkovojvodstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 8.9.2007.


title: Vec T-185/14: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. januára 2015 – Freitas/Parlament a Rada („Žaloba o neplatnosť – Smernica 2013/55/EÚ – Smernica 2005/36/ES – Uznávanie odborných kvalifikácií – Vyňatie notárov vymenovaných na základe oficiálneho verejnoprávneho aktu z pôsobnosti smernice 2005/36 – Neexistencia osobnej dotknutosti – Neprípustnosť“)

text:
               2.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/36

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. januára 2015 – Freitas/Parlament a Rada
      (Vec T-185/14) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Smernica 2013/55/EÚ - Smernica 2005/36/ES - Uznávanie odborných kvalifikácií - Vyňatie notárov vymenovaných na základe oficiálneho verejnoprávneho aktu z pôsobnosti smernice 2005/36 - Neexistencia osobnej dotknutosti - Neprípustnosť“)
      (2015/C 073/47)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: José Freitas (Porto, Portugalsko) (v zastúpení: J.-P. Hordies, avocat)

         Žalovaní: Európsky parlament (v zastúpení: L. Visaggio a A. Tamás, splnomocnení zástupcovia) a Rada Európskej únie (v zastúpení: P. Mahnič Bruni a M. Moore, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na zrušenie smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/55/EÚ z 20. novembra 2013, ktorou sa mení smernica 2005/36/ES o uznávaní odborných kvalifikácií a nariadenie (EÚ) č. 1024/2012 o administratívnej spolupráci prostredníctvom informačného systému o vnútornom trhu (nariadenie o IMI) (Ú. v. EÚ L 354, s. 132)

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  Nie je potrebné rozhodnúť o návrhoch na vstup vedľajšieho účastníka do konania, ktoré podali Španielske kráľovstvo, Francúzska republika, Portugalská republika, Rumunsko, Európska komisia, Ordem dos Notários a Conseil national des barreaux.

                  3.

                  José Freitas znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskemu parlamentu a Rade Európskej únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 184, 16.6.2014.


title: Spojené veci C-271/14 a C-273/14: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 16. apríla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d'État – Francúzsko) – LFB Biomédicaments SA, Association des déficitaires en Alpha 1 Antitrypsine (Association ADAAT Alpha 1-France)/Ministre du travail, de l’emploi et de la santé, Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Humánne lieky — Smernica 89/105/EHS — Článok 6 body 3 a 5 — Výmaz liekov zo zoznamu farmaceutických prípravkov hradených nad rámec nemocničných paušálnych úhrad — Povinnosť odôvodnenia)

text:
               15.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 198/14

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) zo 16. apríla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Conseil d'État – Francúzsko) – LFB Biomédicaments SA, Association des déficitaires en Alpha 1 Antitrypsine (Association ADAAT Alpha 1-France)/Ministre du travail, de l’emploi et de la santé, Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat
   (Spojené veci C-271/14 a C-273/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Humánne lieky - Smernica 89/105/EHS - Článok 6 body 3 a 5 - Výmaz liekov zo zoznamu farmaceutických prípravkov hradených nad rámec nemocničných paušálnych úhrad - Povinnosť odôvodnenia))
   (2015/C 198/18)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Conseil d'État

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: LFB Biomédicaments SA, Association des déficitaires en Alpha 1 Antitrypsine (Association ADAAT Alpha 1-France) (C-271/14), Pierre Fabre Médicament SA (C-273/14)

      Žalovaní: Ministre des Finances et des Comptes publics, Ministre des Affaires sociales et de la Santé

      Výrok rozsudku

   Článok 6 smernice Rady 89/105/EHS z 21. decembra 1988 o transparentnosti opatrení upravujúcich stanovovanie cien humánnych liekov a ich zaraďovanie do vnútroštátnych systémov zdravotného poistenia sa má vykladať v tom zmysle, že povinnosť odôvodnenia stanovená v bodoch 3 a 5 tohto článku sa vzťahuje na rozhodnutie, ktoré sprísňuje podmienky úhrady alebo znižuje rozsah úhrady lieku tým, že ho vyníma zo zoznamu farmaceutických prípravkov hradených zo systému povinného zdravotného poistenia nad rámec nemocničnej starostlivosti, ktorej úhrada je zabezpečená v rámci paušálnych úhrad za pobyt a starostlivosť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 25.8.2014.


title: Vec C-133/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden 2. apríla 2008 – Intercontainer Interfrigo (ICF) SC/Balkenende Oosthuizen BV a MIC Operations BV

text:
               21.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 158/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden 2. apríla 2008 – Intercontainer Interfrigo (ICF) SC/Balkenende Oosthuizen BV a MIC Operations BV
   (Vec C-133/08)
   (2008/C 158/15)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Hoge Raad der Nederlanden
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Intercontainer Interfrigo (ICF) SC

      Odporkyne: Balkenende Oosthuizen BV a MIC Operations BV
   Prejudiciálne otázky

               a)

               Má sa článok 4 ods. 4 Rímskeho dohovoru (1) vykladať tak, že jeho ustanovenie sa týka len zmlúv o prevádzke dopravného prostriedku na jednu cestu a na všetky ostatné druhy zmlúv o prevádzke dopravného prostriedku sa toto ustanovenie nevzťahuje?

               b)

               V prípade kladnej odpovede na otázku a): Má sa článok 4 ods. 4 Rímskeho dohovoru vykladať tak, že vtedy, keď predmetom iných druhov zmlúv o prevádzke dopravného prostriedku je aj zmluva o preprave tovaru, príslušná zmluva podlieha, pokiaľ ide o túto prepravu, pôsobnosti tohto ustanovenia a v ostatných častiach sa použiteľné právo určí podľa článku 4 ods. 2 Rímskeho dohovoru?

               c)

               V prípade kladnej odpovede na otázku b): Podľa ktorého z oboch uvedených právnych poriadkov sa má potom posudzovať námietka premlčania nárokov z tejto zmluvy?

               d)

               V prípade, že je ťažiskom zmluvy preprava tovaru, nemá sa rozdelenie opísané v otázke b) zohľadniť a má sa právo použiteľné pre všetky časti zmluvy určiť podľa článku 4 ods. 4 Rímskeho dohovoru?
               Vo vzťahu k dôvodu uvedenému v bode 3.6 časti ii):

               e)

               Má sa osobitná úprava obsiahnutá v článku 4 ods. 5 druhej vete Rímskeho dohovoru vykladať v tom zmysle, že domnienky podľa článku 4 ods. 2, 3 a 4 neplatia len vtedy, keď z celkových okolností vyplýva, že v týchto ustanoveniach uvedené rozlišovacie kritériá nemajú žiadnu ozajstnú rozlišovaciu hodnotu, alebo už aj vtedy, keď z nich vyplynie, že prevažuje väzba s iným štátom?

      (1)  Dohovor o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky z 19. júna 1980.


title: Vec C-348/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Court of Appeal (Anglicko a Wales) (Civil Division) zo dňa 17. júna 2004 vo veci Boehringer Ingelheim KG a iní proti Swingward Ltd a iní

text:
               6.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 273/11

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Court of Appeal (Anglicko a Wales) (Civil Division) zo dňa 17. júna 2004 vo veci Boehringer Ingelheim KG a iní proti Swingward Ltd a iní
   Vec C-348/04
   (2004/C 273/22)
   Court of Appeal (Anglicko a Wales) (Civil Division) uznesením zo 17. júna 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci Boehringer Ingelheim KG a iní proti Swingward Ltd a iní, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 12. augusta 2004.
   Court of Appeal žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:
   Výrobky upravené prebalením vonkajšieho obalu („reboxed products“)

               1.

               V prípade, keď súbežný dovozca obchoduje v jednom členskom štáte s farmaceutickým výrobkom dovezeným z iného členského štátu v jeho pôvodnom vnútornom balení, ale s novým vonkajším obalom vytlačeným v jazyku členského štátu dovozcu (výrobok „upravený prebalením vonkajšieho obalu“):

                           a)

                           nesie dovozca bremeno dokazovania, že nové balenie je v súlade so všetkými podmienkami stanovenými v rozsudku z 11. júla 1996, Bristol-Myers Squibb/Paranova (C-427/93, C-429/93 a C-436/93), alebo majiteľ ochrannej známky nesie bremeno dokazovania, že tieto podmienky neboli splnené alebo sa bremeno dokazovania sa mení v závislosti od danej podmienky a ak áno, tak ako?

                           b)

                           prvá podmienka stanovená v rozsudku z 11. júla 1996 Bristol-Myers Squibb/Paranova ako bola vyložená v rozsudku z 12. októbra 1999, Pharmacia & Upjohn SA/Paranova (C-379/97) a v rozsudku z 23. apríla 2002 Boehringer/Swingward (C-143/00), t.j., že musí byť preukázané, že je nevyhnutné prebaliť výrobok, aby nebol znemožnený skutočný prístup na trh, sa vzťahuje iba na prebaľovanie vonkajším obalom (ako bolo rozhodnuté súdom EZVO vo veci E-3/02 Paranova Inc./Merck & Co Inc) alebo sa taktiež vzťahuje na presný spôsob a štýl úpravy prebalením uskutočnenej súbežným dovozcom, a ak áno, tak ako?

                           c)

                           nie je porušením štvrtej podmienky stanovenej v rozsudku z 11. júla 1996 Bristol-Myers Squibb/Paranova, t.j., že prezentácia prebaleného výrobku nie je taká, aby mohla poškodiť dobré meno ochrannej známky alebo jej majiteľa, ak je obal poškodený, nízkej kvality alebo špinavý, alebo sa táto podmienka vzťahuje na všetko, čo by mohlo poškodiť dobré meno ochrannej známky?

                           d)

                           v prípade, že odpoveď na otázku 1 c) je, že štvrtá podmienka je porušená všetkým, čo poškodzuje dobré meno ochrannej známky a ak buď i) ochranná známka nie je pripojená k novému vonkajšiemu obalu („de-branding“) alebo ii) súbežný dovozca použije na nový vonkajší obal buď svoje vlastné logo alebo označenie spoločnosti, alebo jej úpravu, alebo použije označenie, ktoré používa na rôzne výrobky („co-branding“), musia takéto formy návrhu obalu byť považované za poškodzujúce dobré meno ochrannej známky alebo to je otázka dokazovania určená pre vnútroštátny súd?

                           e)

                           v prípade, že odpoveď na otázku 1 d) je, že je to otázka dokazovania, na kom leží dôkazné bremeno?

         Prelepené výrobky

               2.

               V prípade, keď súbežný dovozca obchoduje v jednom členskom štáte s farmaceutickým výrobkom dovezeným z iného členského štátu v jeho pôvodnom vnútornom a vonkajšom balení, na ktorý súbežný dovozca použije dodatočné vonkajšie označenie vytlačené v jazyku členského štátu dovozcu („prelepený“ výrobok):

                           a)

                           použije sa päť podmienok stanovených v rozsudku z 11. júla 1996 Bristol-Myers Squibb/Paranova?

                           b)

                           v prípade, že odpoveď na otázku 2 a) je kladná, nesie dovozca bremeno dokazovania, že prelepené obaly sú v súlade s každou podmienkou stanovenou v rozsudku z 11. júla 1996, Bristol-Myers Squibb/Paranova alebo majiteľ ochrannej známky nesie dôkazné bremeno, že tieto podmienky neboli splnené alebo sa bremeno dokazovania závisí podľa danej podmienky?

                           c)

                           prípade, že odpoveď na otázku 2 a) je kladná, vzťahuje sa prvá podmienka stanovená v rozsudku z 11. júla 1996 Bristol-Myers Squibb/Paranova ako bola vyložená v rozsudku z 12. októbra 1999, Pharmacia & Upjohn SA/Paranova (C-379/97) a v rozsudku z 23. apríla 2002 Boehringer/Swingward (C-143/00), a síce, že musí byť preukázané, že je nevyhnutné prebaliť výrobok, aby nebol znemožnený skutočný prístup na trh, iba na udalosť prebaľovania alebo sa taktiež vzťahuje na presný spôsob a štýl úpravy prebalením uskutočnenej súbežným dovozcom?

                           d)

                           v prípade, že odpoveď na otázku 2 a) je kladná, štvrtá podmienka stanovená v rozsudku z 11. júla 1996, Bristol-Myers Squibb/Paranova, t.j., že prezentácia prebaleného výrobku nie je taká, aby mohla poškodiť dobré meno ochrannej známky alebo jej majiteľa, je porušená len ak je obal poškodený, nízkej kvality alebo špinavý, alebo sa táto podmienka vzťahuje na všetko, čo by mohlo poškodiť dobré meno ochrannej známky?

                           e)

                           v prípade, že odpoveď na otázku 2 a) je kladná a odpoveď na otázku 2 d) je, že štvrtá podmienka je porušená všetkým, čo by mohlo poškodiť dobré meno ochrannej známky, poškodzuje dobré meno ochrannej známky v tomto zmysle, ak buď i) dodatočné označenie je umiestnené tak, že úplne alebo čiastočne zakrýva jednu z ochranných známok majiteľa, alebo ii) dodatočné označenie neoznačí, že predmetná ochranná známka je ochrannou známkou vo vlastníctve majiteľa alebo iii) meno súbežného dovozcu je vytlačené veľkými písmenami?

         Oznámenie

               3.

               V prípade, keď súbežný dovozca nepodal oznámenie vzhľadom k prebalenému výrobku ako je požadované piatou podmienkou rozsudku z 11. júla 1996, Bristol-Myers Squibb/Paranova a tak poškodil ochrannú známku/ochranné známky majiteľa z tohto jediného dôvodu:

                           a)

                           je každý nasledujúci skutok dovozu takéhoto výrobku poškodením alebo dovozca poškodzuje len dovtedy, kým sa majiteľ nedozvie o výrobku a neuplynie príslušná lehota na oznámenie?

                           b)

                           je majiteľ oprávnený požadovať peňažné odškodnenie (napríklad škody z neoprávneného zásahu do práv alebo požadovanie vyplatenia zisku z neoprávneného zásahu do práv) z dôvodu, že neoprávnený zásah do práv dovozcu je konaním v podstate rovnakým akoby išlo o falošné výrobky?

                           c)

                           je priznanie peňažného odškodnenia majiteľovi vzhľadom k takémuto neoprávneného konaniu dovozcu predmetom princípu proporcionality?

                           d)

                           ak nie, na akom základe by takéto odškodnenie malo byť priznané, ak predmetné výrobky boli umiestnené na trh v rámci EHP majiteľom alebo s jeho súhlasom?


title: Vec T-91/08: Žaloba podaná 22. februára 2008 – Cyperská republika/Komisia

text:
               7.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/28

         Žaloba podaná 22. februára 2008 – Cyperská republika/Komisia
   (Vec T-91/08)
   (2008/C 142/50)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cyperská republika (v zastúpení: P. Kliridis)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť oznámenie o vyhlásení zadávacieho konania EuropeAid/126172/C/SER/CY na zadanie zákazky nazvanej „Development and restructuring of telecommunications infrastracture – Training, Capacity Building and Project management“, ktoré bolo uverejnené iba v anglickom jazyku na internetovej stránke http://ec.europa.eu/europaid/tender/data/ 12. decembra 2007 alebo približne v tento deň, a zrušiť článok 5 a článok 28 oznámenia,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa tvrdí, že dotknuté oznámenie o vyhlásení zadávacieho konania je neoprávnené z týchto dôvodov:

               —

               po prvé z dôvodu, že Komisia pri oznámení o vyhlásení zadávacieho konania prekročila svoju právomoc a/alebo porušila jej právny základ, osobitne nariadenie Rady (ES) č. 389/2006 z 27. februára 2006, ktorým sa vytvára nástroj finančnej podpory na stimulovanie hospodárskeho rozvoja komunity cyperských Turkov a ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 2667/2000 o Európskej agentúre pre obnovu (1),

               —

               po druhé z dôvodu, že dotknuté oznámenie o vyhlásení zadávacieho konania je v rozpore a/alebo je nezlučiteľné s článkom 299 ES, v znení článku 19 Aktu o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky (2) (ďalej len „Akt o pristúpení z roku 2003“), ako aj s Protokolom č. 10 o Cypre Aktu o pristúpení z roku 2003 (3),

               —

               po tretie z dôvodu, že oznámenie o vyhlásení zadávacieho konania je v rozpore a/alebo je nezlučiteľné s povinnosťami vyplývajúcimi z kogentných ustanovení medzinárodného práva a s rezolúciami Rady bezpečnosti Spojených národov 541(1983) a 550(1984),

               —

               po štvrté z dôvodu, že dotknuté oznámenie o vyhlásení zadávacieho konania je v rozpore a/alebo je nezlučiteľné so zásadou lojálnej spolupráce medzi inštitúciami Európskej únie a členskými štátmi uvedenou v článku 10 ES, a

               —

               po piate z dôvodu, že dotknuté oznámenie o vyhlásení zadávacieho konania nebolo uverejnené v Úradnom vestníku.

      (1)  Ú. v. EÚ L 65, s. 5.

      (2)  Ú. v. EÚ L 236, s. 33.

      (3)  Ú. v. EÚ L 236, s. 955.


title: Spojené veci T-391/03 a T-70/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. júla 2006 – Franchet a Byk/Komisia ( Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Vyšetrovania Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) — Eurostat — Odmietnutie prístupu — Inšpekcie a vyšetrovanie — Súdne konania — Právo na obhajobu )

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/27

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. júla 2006 – Franchet a Byk/Komisia
   (Spojené veci T-391/03 a T-70/04) (1)

   („Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Vyšetrovania Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) - Eurostat - Odmietnutie prístupu - Inšpekcie a vyšetrovanie - Súdne konania - Právo na obhajobu“)
   (2006/C 212/48)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Yves Franchet a Daniel Byk (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: G. Vandersanden a L. Levi, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Maidani, J.-F. Pasquier a P. Aalto, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutí Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) a Komisie, ktorými bol žalobcom odmietnutý prístup k určitým dokumentom z vyšetrovania týkajúceho sa Eurostat-u
   Výrok rozsudku

               1.

               Návrhy na zrušenie rozhodnutia z 18. augusta 2003 a konkludentného rozhodnutia o zamietnutí žiadostí žalobcov z 21. a 29. októbra 2003 sa zamietajú ako neprípustné.

               2.

               Zrušuje sa rozhodnutie Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) z 1. októbra 2003 v rozsahu, v akom sa v ňom odmieta prístup k oznámeniam OLAF-u Komisii okrem oznámenia uvedeného v tlačovom komuniké z 19. mája 2003, a tiež sa zrušuje rozhodnutie Komisie z 19. decembra 2003 v rozsahu, v akom sa v ňom odmieta prístup k prílohám k správe útvaru pre vnútorný audit zo 7. júla 2003.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloby zamietajú ako nedôvodné.

               4.

               Komisia je povinná nahradiť jednu tretinu trov konania žalobcov. Účastníci konania znášajú zostávajúcu časť svojich vlastných trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 21, 14.1.2004.


title: Vec T-532/15 P: Odvolanie podané 11. septembra 2015: Z proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 30. júna 2015 vo veci F-64/13, Z/Súdny dvor

text:
               18.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/39

         Odvolanie podané 11. septembra 2015: Z proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 30. júna 2015 vo veci F-64/13, Z/Súdny dvor
   (Vec T-532/15 P)
   (2016/C 016/49)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Z (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: F. Rollinger, advokát)

      Ďalší účastník konania: Súdny dvor

      Návrhy

   Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil odvolanie za prípustné a dôvodné,

               —

               z tohto dôvodu zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 30. júna 2015 vyhláseného vo veci F-64/13, Z/Súdny dvor Európskej únie,

               —

               rozhodol podľa návrhu na začatie konania vo veci F-64/13,

               —

               zaviazal druhého účastníka konania na náhradu trovy konania,

               —

               vyhradil pre odvolateľa uplatnenie všetkých ďalších práv, pohľadávok, dôvodov a návrhov.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza šesť odvolacích dôvodov.

               1.

               Prvý odvolací dôvod je založený na porušení základných práv na obranu.

               2.

               Druhý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, pokiaľ ide o dôvod vychádzajúci z nedostatku právomoci komisie pre sťažnosti a z nezákonnosti článku 4 rozhodnutia Súdneho dvora zo 4. mája 2004 (1), ktorý bol zamietnutý zjavným porušením zásad zákonnosti, doslovného výkladu a hierarchie právnych noriem práva Európskej únie.

               3.

               Tretí odvolací dôvod je založený na porušení práva na účinný prostriedok nápravy, pokiaľ ide najmä o obmedzené preskúmanie obsahu hodnotiacich správ Súdom pre verejnú službu (ďalej len „SPVS“).

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, pokiaľ SPVS v napadnutom rozsudku nezaujal stanovisko týkajúce sa návrhov na dokazovanie a organizáciu priebehu konania.

               5.

               Piaty odvolací dôvod je založený na neoprávnenom odmietnutí vykonať overenie dôvodnosti kritiky vyjadrenej odvolateľom a nezohľadnenie názorov vyjadrených výborom pre hodnotenie.

               6.

               Šiesty odvolací dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, pokiaľ SPVS v napadnutom rozsudku uviedol, že odvolateľ bol povinný podať žiadosť na základe článku 90 ods. 1 služobného poriadku úradníkov Európskej únie na účely náhrady škody v dôsledku oneskoreného vypracovania hodnotiacej správy.

      (1)  Rozhodnutie Súdneho dvora zo 4. mája 2004 o výkone právomocí zverených služobným poriadkom menovaciemu orgánu a podmienkami zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie orgánu oprávnenému uzatvárať pracovné zmluvy.


title: Vec C-147/07: Žaloba podaná 13. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/34

         Žaloba podaná 13. marca 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-147/07)
   (2007/C 95/66)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: S. Pardo Quintillán, J. Hottiaux, J.-B. Laignelot, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si tým, že neprijala všetky potrebné opatrenia na dosiahnutie súladu s článkom 4 smernice Rady 98/83/ES z 3. novembra 1998 o kvalite vody určenej na ľudskú spotrebu (1), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedenej smernice,

               —

               zaviazať Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Kvalita vody určenej na ľudskú spotrebu nie je vo Francúzsku v súlade s ustanoveniami smernice 98/83, keďže parametre, ktoré táto smernica stanovuje, sú pravidelne prekračované, pokiaľ ide o dusičnany a pesticídy v departementoch Deux-Sèvres, Charente-Maritime a Vendée.

      (1)  Ú. v. ES L 330, s. 32; Mim. vyd. 15/004, s. 90.


title: Vec C-238/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden 1. júla 2009 — Handelsmaatschappij J. van Hilst BV a i., ďalší účastníci konania: The Jaguar Collection Limited a i.

text:
               19.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden 1. júla 2009 — Handelsmaatschappij J. van Hilst BV a i., ďalší účastníci konania: The Jaguar Collection Limited a i.
   (Vec C-238/09)
   2009/C 312/15
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Handelsmaatschappij J. van Hilst BV a i.

      Ďalší účastníci konania: The Jaguar Collection Limited a i.
   Uznesením z 20. júla 2009 Súdny dvor vymazal vec zo svojho registra.


title: Vec T-238/15: Žaloba podaná 13. mája 2015 – Novartis/ÚHVT – Meda (Zimara)

text:
               13.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/23

         Žaloba podaná 13. mája 2015 – Novartis/ÚHVT – Meda (Zimara)
   (Vec T-238/15)
   (2015/C 228/28)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Novartis AG (Bazilej, Švajčiarsko) (v zastúpení: M. Douglas, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Meda AB (Solna, Švédsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „Zimara“ – prihláška č. 9 782 764.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu ÚHVT zo 6. marca 2015 vo veci R 636/2014-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec C-5/07: Žaloba podaná 12. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/20

         Žaloba podaná 12. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-5/07)
   (2007/C 42/38)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Condou-Durande a P. Guerra e Andrade, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2003/109/ES (1) z 25. novembra 2003 o právnom postavení štátnych príslušníkov tretích krajín, ktoré sú osobami s dlhodobým pobytom, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 23. januára 2006.

      (1)  Ú. v. ES L 16, s. 44; Mim. vyd. 19/006, s. 272.


title: Vec C-556/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 28. októbra 2013 — UAB „Litaksa“ / „BTA Insurance Company“ SE

text:
               25.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Litva) 28. októbra 2013 — UAB „Litaksa“/„BTA Insurance Company“ SE
   (Vec C-556/13)
   2014/C 24/06
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľ: UAB „Litaksa“

      Odporca:„BTA Insurance Company“ SE

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 2 smernice 90/232/EHS (1), zmenený a doplnený článkom 4 smernice 2005/14/ES (2), vykladať v tom zmysle, že zmluvné strany poistnej zmluvy nemajú právo dohodnúť sa na územnom obmedzení poistného krytia poistenca (uplatniť rôzne poistné v závislosti od územia, na ktorom sa vozidlo používa — buď v celej Európskej únii alebo iba v Litovskej republike), ale v každom prípade bez toho, aby sa obmedzilo poistné krytie poškodených, t. j. definovať použitie vozidla mimo územia Litovskej republiky v inom členskom štáte Európskej únie ako faktor, ktorý zvyšuje poistné riziko, v dôsledku čoho sa musí platiť dodatočné poistné?

               2.

               Ma sa zásada voľného pohybu osôb a vozidiel na celom území Európskej únie a zásada rovnosti (zákazu diskriminácie), ktorá je všeobecnou zásadou práva Európskej únie, vykladať tak, že vyššie uvedené podmienky dohodnuté zmluvnými stranami v poistnej zmluve, podľa ktorých sa poistné riziko odvíja od územia, na ktorom sa vozidlo používa, sú v rozpore s týmito zásadami?

      (1)  Tretia smernica Rady 90/232/EHS zo 14. mája 1990 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel (Ú. v. ES L 129, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 249).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/14/ES z 11. mája 2005, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 72/166/EHS, 84/5/EHS, 88/357/EHS a 90/232/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/26/ES o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel (Ú. v. EÚ L 149, s. 14).


title: Vec T-254/12: Rozsudok Všeobecného súdu z 29. februára 2016 – Kühne + Nagel International a i./Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Služby medzinárodnej leteckej dopravy — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ — Poplatky a mechanizmy tvorby cien, ktoré majú vplyv na konečnú cenu — Vplyv na obchod medzi členskými štátmi — Nesprávne posúdenie — Dĺžka trvania porušenia — Výška pokuty — Odsek 13 usmernení k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 — Hodnota predajov — Poľahčujúce okolnosti — Proporcionalita — Právo na obhajobu“)

text:
               18.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 136/25

         Rozsudok Všeobecného súdu z 29. februára 2016 – Kühne + Nagel International a i./Komisia
   (Vec T-254/12) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Služby medzinárodnej leteckej dopravy - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ - Poplatky a mechanizmy tvorby cien, ktoré majú vplyv na konečnú cenu - Vplyv na obchod medzi členskými štátmi - Nesprávne posúdenie - Dĺžka trvania porušenia - Výška pokuty - Odsek 13 usmernení k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 - Hodnota predajov - Poľahčujúce okolnosti - Proporcionalita - Právo na obhajobu“))
   (2016/C 136/35)
   Jazyk konania: nemčina.

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Kühne + Nagel International AG (Feusisberg, Švajčiarsko), Kühne + Nagel Management AG (Feusisberg), Kühne + Nagel Ltd (Uxbridge, Spojené kráľovstvo), Kühne + Nagel Ltd (Šanghaj, Čína) a Kühne + Nagel Ltd (Hongkong, Čína) (v zastúpení: U. Denzel, C. Klöppner a C. von Köckritz, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne C. Hödlmayr, N. von Lingen a G. Meessen, neskôr C. Hödlmayr, G. Meessen a A. Dawes, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2012) 1959 final z 28. marca 2012 o konaní podľa článku 101 [ZFEÚ] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39462 – Preprava), v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň, a subsidiárne návrh na zmenu pokút, ktoré im boli uložené v rámci tohto rozhodnutia

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Kühne + Nagel International AG, Kühne + Nagel Management AG, Kühne + Nagel Ltd (so sídlom v Uxbridge), Kühne + Nagel Ltd (so sídlom v Šanghaji) a Kühne + Nagel Ltd (so sídlom v Hongkongu) sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 227, 28.7. 2012.


title: Vec C-228/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 28. apríla 2017 – Reinhard Wittmann/TUIfly GmbH

text:
               17.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 231/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 28. apríla 2017 – Reinhard Wittmann/TUIfly GmbH
   (Vec C-228/17)
   (2017/C 231/22)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Hannover

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Reinhard Wittmann

      Žalovaná: TUIfly GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Predstavuje neprítomnosť z dôvodu práceneschopnosti značnej časti pracovníkov potrebných na uskutočnenie letov prevádzkujúceho leteckého dopravcu mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 (1)? V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Aká vysoká musí byť miera neprítomnosti na uznanie takej okolnosti?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku: Predstavuje spontánna neprítomnosť značnej časti pracovníkov potrebných na uskutočnenie letov prevádzkujúceho leteckého dopravcu z dôvodu prerušenia práce, ktoré nie je z hľadiska pracovného práva ani právnej úpravy kolektívnych zmlúv legitímne (tzv. divý štrajk), mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004? V prípade kladnej odpovede na druhú otázku: Aká vysoká musí byť miera neprítomnosti na uznanie takej okolnosti?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú alebo druhú otázku: Je potrebné, aby mimoriadna okolnosť nastala pri samotnom zrušenom lete alebo je prevádzkujúci letecký dopravca oprávnený vypracovať nový letový plán z dôvodov hospodárnosti?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na prvú alebo druhú otázku: Vzťahuje sa pojem „dalo sa zabrániť“ na mimoriadnu okolnosť alebo na dôsledky vzniku mimoriadnej okolnosti?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91; Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec T-342/04: Žaloba podaná dňa 9. augusta 2004: proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               23.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/54

         Žaloba podaná dňa 9. augusta 2004: proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-342/04)
   (2004/C 262/99)
   Jazyk konania: francúzština
   Herta Adam, bytom v Bruseli, v zastúpení: Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis a Etienne Marchal, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal 9. augusta 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie, ktorým jej nebol priznaný príspevok na expatriáciu stanovený v článku 4 odseku 1 písmene a);

               —

               zaviazal žalovanú nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Ako dôvod svojej žaloby uvádza žalobkyňa porušenie článku 4 prílohy VII Služobného poriadku, pretože Komisia nepovažovala obdobie, počas ktorého žalobkyňa pracovala v úrade zastúpenia jedného nemeckého Landu (krajiny) v Bruseli, za okolnosti vyplývajúce z práce vykonávanej pre iný štát. Žalobkyňa okrem toho poukazuje na porušenie zásady rovnosti zaobchádzania.


title: Vec T-721/13: Žaloba podaná 31. decembra 2013 – The Directv Group/ÚHVT – Bolloré (DIRECTV)

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/39

         Žaloba podaná 31. decembra 2013 – The Directv Group/ÚHVT – Bolloré (DIRECTV)
   (Vec T-721/13)
   2014/C 112/51
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Directv Group, Inc. (El Segundo, Spojené štáty) (v zastúpení: F. Valentin, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Bolloré SA (Érgue Gaberic, Francúzsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 10. októbra 2013 vo veci R 1961/2012-2.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na výmaz: slovná ochranná známka „DIRECTV“ pre tovary a služby tried 9, 38 a 41 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 243774.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha výmazu ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: čiastočný výmaz ochrannej známky Spoločenstva.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie napadnutého rozhodnutia a výmaz ochrannej známky Spoločenstva v celom rozsahu.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009.


title: Vec C-467/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile di Genova (Taliansko) 21. novembra 2006 – Consel Gi. Emme Srl/Sistema Logistico dell'Arco Ligure e Alessandrino Srl (SLALA)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/48

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile di Genova (Taliansko) 21. novembra 2006 – Consel Gi. Emme Srl/Sistema Logistico dell'Arco Ligure e Alessandrino Srl (SLALA)
   (Vec C-467/06)
   (2006/C 326/97)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale civile di Genova
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Consel Gi. Emme Srl

      Žalovaná: Sistema Logistico dell Arco Ligure e Alessandrino Srl (SLALA)
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni právo Spoločenstva (s odkazom najmä na články 43 a 49, 82, 86 a 87 Zmluvy) zvereniu verejných služieb a správy verejných infraštruktúr členským štátom prostredníctvom príslušného právneho predpisu, ktorý má obdobné vlastnosti ako právny predpis, prijatý do talianskeho právneho poriadku článkom 12 Decreto legge č. 262 z 3. októbra 2006 v prospech podnikov súkromného práva (v tomto prípade ANAS SpA.), ktoré zároveň vykonávajú úlohu usmerňovania a kontroly osobitného trhu (obdobného ako je trh zverený skúmanou normou spoločnosti ANAS SpA), ktoré sú schopné určovať obsah, vykonávanie a prípadné skončenie koncesionárskeho vzťahu tomu, aby bola medzi štátom a konkurentami tohto subjektu vykonávaná táto úloha?

               2.

               Je (vo vzťahu k relevantnej právnej úprave Spoločenstva, týkajúcej sa slobodného vykonávania hospodárskych činností, vzhľadom na judikatúru Spoločenstva, ktorá sa vytvorila v tomto ohľade) zlučiteľný s právnym poriadkom Spoločenstva taký právny predpis (obdobný právnemu predpisu, ktorý zaviedol taliansky štát, uvedený v citovanom článku 12), ktorý dopĺňa alebo dokonca mení (najmä vzhľadom na ich povinné nahradenie jednotnou zmluvou) už prebiehajúce zmluvy čím sa podstatným spôsobom mení rovnováha plnení?


title: Vec T-404/13: Žaloba podaná 8. augusta 2013 — NIIT Insurance Technologies/ÚHVT (SUBSCRIBE)

text:
               21.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/24

         Žaloba podaná 8. augusta 2013 — NIIT Insurance Technologies/ÚHVT (SUBSCRIBE)
   (Vec T-404/13)
   2013/C 274/41
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: NIIT Insurance Technologies Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: M. Wirtz, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 4. júna 2013 vo veci R 1308/2012-5 týkajúce sa prihlášky ochrannej známky Spoločenstva č. 10 355 527, slovo: SUBSCRIBE a predchádzajúce rozhodnutie oddelenia ochranných známok ÚHVT z 22. mája 2012 v rozsahu, v akom bola ochrannej známke odmietnutá ochrana,

               —

               zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „SUBSCRIBE“ pre tovary a služby tried 9, 16 a 42 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 10 355 527.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a článku 7 ods. 2 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 83 nariadenia č. 207/2009 v spojení so zásadou rovnosti zaobchádzania, ako aj článkov 6 a 14 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd uzatvoreného 4. novembra 1950 v Ríme v znení protokolu č. 11, ktorý nadobudol platnosť 1. novembra 1998,

               —

               porušenie článku 56 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.


title: Vec C-466/05: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 6. marca 2007 – (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Lecce – Taliansko) – trestné konanie proti Gianluca Damonte (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku — Sloboda usadiť sa — Slobodné poskytovanie služieb — Výklad článkov 43 ES a 49 ES — Hazardné hry — Zbieranie stávok týkajúcich sa športových podujatí — Požiadavka koncesie — Vylúčenie hospodárskych subjektov založených ako určité druhy kapitálových obchodných spoločností — Požiadavka povolenia vydaného políciou — Trestné sankcie)

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/21

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 6. marca 2007 – (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Lecce – Taliansko) – trestné konanie proti Gianluca Damonte
   (Vec C-466/05) (1)

   (Článok 104 ods. 3 prvý pododsek rokovacieho poriadku - Sloboda usadiť sa - Slobodné poskytovanie služieb - Výklad článkov 43 ES a 49 ES - Hazardné hry - Zbieranie stávok týkajúcich sa športových podujatí - Požiadavka koncesie - Vylúčenie hospodárskych subjektov založených ako určité druhy kapitálových obchodných spoločností - Požiadavka povolenia vydaného políciou - Trestné sankcie)
   (2007/C 96/36)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale di Lecce
   Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom
   Gianluca Damonte
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunale di Lecce – Výklad článkov 43 a 49 ES – Vnútroštátny zákon, ktorý viaže zbieranie stávok na získanie povolenia
   Výrok uznesenia

               1.

               Vnútroštátna právna úprava, ktorá zakazuje vykonávanie činností spočívajúcich v zbieraní, prijímaní, zaregistrovávaní a prenosu návrhov stávok, najmä týkajúcich sa športových podujatí, pokiaľ nebola vydaná koncesia alebo policajné povolenie predmetným členským štátom je obmedzením slobody usadiť sa zakotvenej v článku 43 Zmluvy ES a slobodného poskytovania služieb zakotveného v článku 49 Zmluvy ES.

               2.

               Vnútroštátnemu súdu prislúcha, aby overil, či v rozsahu, v akom obmedzuje počet hospodárskych subjektov pôsobiacich v odvetví hazardných hier, vnútroštátna právna úprava skutočne zodpovedá cieľu, ktorým je predchádzať prevádzkovaniu činností v tomto odvetví na kriminálne alebo podvodné účely.

               3.

               Články 43 ES a 49 ES musia byť vykladané v tom zmysle, že im odporuje vnútroštátna právna úprava, akou je právna úprava v konaní vo veci samej, ktorá vylučuje a pokračuje vo vylučovaní hospodárskych subjektov založených vo forme kapitálových obchodných spoločností, ktorých akcie sú kótované na regulovaných trhoch, z odvetvia hazardných hier.

               4.

               Články 43 ES a 49 ES musia byť vykladané v tom zmysle, že im odporuje vnútroštátna právna úprava, ako je právna úprava v konaní vo veci samej, ktorá ukladá trestné sankcie osobám, akými je obvinený v konaní vo veci samej, za výkon organizovanej činnosti zberu stávok za absencie vnútroštátnou legislatívou požadovaných koncesie alebo policajného povolenia, ak tieto osoby nemohli získať predmetné koncesie alebo povolenia z dôvodu odmietnutia tohto členského štátu udeliť im ich, ktoré bolo v rozpore s právom Spoločenstva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 74, 25.3.2006.


title: Vec T-177/14: Žaloba podaná 20. marca 2014 – Harz Guss Zorge/Komisia

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/50

         Žaloba podaná 20. marca 2014 – Harz Guss Zorge/Komisia
   (Vec T-177/14)
   2014/C 142/64
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Harz Guss Zorge GmbH (Zorge, Nemecko) (v zastúpení: H. Höfler, C. Kahle a V. Winkler, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie žalovanej vo veci štátnej pomoci SA.33995 (2013/C) – Nemecko, Podpora elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov energie a nižší príplatok EEG pre energeticky náročných odberateľov, o začatí formálneho konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ zverejneného s výzvou na predloženie pripomienok (Ú. v. EÚ 2014 C 37, s. 73),

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa v podstate toto:

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí

                           —

                           Žalobkyňa na tomto mieste tvrdí, že žalovaná dostatočne neodôvodnila v súlade s článkom 296 ods. 2 ZFEÚ svoje rozhodnutie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ. Rozhodnutie o začatí konania neobsahuje žiadne osobitné hmotno-právne posúdenie založené na skutkových a právnych okolnostiach pokiaľ ide o existenciu všetkých znakov skutkovej podstaty v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení Zmlúv

                           —

                           Žalobkyňa na tomto mieste tvrdí, že rozhodnutie Komisie o začatí konania porušuje článok 107 ods. 1 ZFEÚ. V tejto súvislosti uvádza, že Európsky súdny dvor už vo svojom rozsudku z 13. marca 2001, PreussenElektra (C-379/98, Zb. 2001, I-2099) rozhodol, že Gesetz über den Vorrang erneuerbarer Energien (zákon o uprednostňovaní energií z obnoviteľných zdrojov) (ďalej len „EEG“) neposkytuje podporu. EEG platí v podstate nezmenene naďalej. Nezmenené zostali predovšetkým aspekty, ktoré sú podstatné pre posúdenie štátnej pomoci. To isté platí pre rozhodnutie žalovanej z 22. mája 2002 (Ú. v. EÚ C 164, s. 5), ktorým žalovaná určila, že EEG nepredstavuje podporu.

                           —

                           Žalobkyňa ďalej tvrdí, že nižší príplatok EEG nespĺňa znaky skutkovej podstaty štátnej pomoci článku 107 ods. 1 ZFEÚ. V tejto súvislosti predovšetkým tvrdí, že nižší príplatok EEG nepredstavuje výhodu, ktorú by za normálnych trhových podmienok podnik nedosiahol, že nemá selektívnu povahu, že nepredstavuje štátnu pomoc alebo pomoc poskytnutú zo štátnych prostriedkov, a že nevedie ani k narušeniu hospodárskej súťaže, ani k prípadnému ovplyvneniu obchodu medzi členskými štátmi.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na zlučiteľnosti so spoločným trhom

                           —

                           Ak by Všeobecný súd dospel k názoru, že ide o štátnu pomoc, bola by táto podľa názoru žalobkyne zlučiteľná so spoločným trhom podľa článku 107 ods. 3 písm. b) a c) ZFEÚ.


title: Vec T-517/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  24. apríla 2012 — Alstom/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Trh s výkonovými transformátormi — List účtovníka Komisie — Odmietnutie prijatia vytvorenia bankovej záruky ako spôsobu predbežného zabezpečenia zaplatenia pokuty — Zánik záujmu na konaní — Zastavenie konania“ )

text:
               16.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 174/23

         Uznesenie Všeobecného súdu z 24. apríla 2012 — Alstom/Komisia
   (Vec T-517/09) (1)

   (Hospodárska súťaž - Trh s výkonovými transformátormi - List účtovníka Komisie - Odmietnutie prijatia vytvorenia bankovej záruky ako spôsobu predbežného zabezpečenia zaplatenia pokuty - Zánik záujmu na konaní - Zastavenie konania)
   2012/C 174/37
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Alstom (Levallois-Perret, Francúzsko) (v zastúpení: J. Derenne a A. Müller-Rappard, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouquet, N. von Lingen a K. Mojzesowicz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Na jednej strane zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 7601 v konečnom znení zo 7. októbra 2009 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F/39.129 — Výkonové transformátory), ktorým sa žalobkyni ukladá pokuta, a na druhej strane návrh na zrušenie rozhodnutia uvedeného v liste účtovníka Komisie z 10. decembra 2009, ktorým sa zamieta banková záruka ako spôsob predbežného zabezpečenia zaplatenia tejto pokuty

      Výrok

               1.

               Konanie o návrhu na zrušenie rozhodnutia obsiahnutého v liste účtovníka Európskej komisie z 10. decembra 2009, ktorým sa zamieta banková záruka ako spôsob predbežného zabezpečenia zaplatenia pokuty uloženej rozhodnutím Komisie K(2009) 7601 v konečnom znení zo 7. októbra 2009, týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F/39.129 — Výkonové transformátory), sa zastavuje.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 51, 27.2.2010.


title: Vec T-447/15: Žaloba podaná 3. augusta 2015 – Indecopi/ÚHVT – Synergy Group (PISCO SOUR)

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/43

         Žaloba podaná 3. augusta 2015 – Indecopi/ÚHVT – Synergy Group (PISCO SOUR)
   (Vec T-447/15)
   (2015/C 320/60)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Instituto Nacional de Defensa de la Competencia y de la Protección de la Propiedad Intelectual (Indecopi) (San Borja, Peru) (v zastúpení: M. A. Pomares Caballero a A. Pomares Caballero, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Synergy Group sp. z o.o. (Wrocław, Poľsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „PISCO SOUR“ – prihláška č. 1016 7682.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 3. júna 2015 vo veci R 1292/2014-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil napadnuté rozhodnutie a určil, že v prejednávanej veci sú splnené požiadavky na uplatnenie dôvodu zamietnutia podľa článku 8 ods. 4 nariadenia č. 207/2009,

               —

               určil, že ÚHVT znáša vlastné trovy konania a zaviazal ho na náhradu trov konania žalobkyne.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 23 nariadenia č. 110/2008,

               —

               porušenie článku 8 ods. 4 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-520/12 P: Odvolanie podané 16. novembra 2012 : Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z  13. septembra 2012 vo veci T-369/11, Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE/Európska komisia, Delegácia Európskej únie v Turecku, Central Finance & Contracts Unit (CFCU)

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/35

         Odvolanie podané 16. novembra 2012: Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 13. septembra 2012 vo veci T-369/11, Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE/Európska komisia, Delegácia Európskej únie v Turecku, Central Finance & Contracts Unit (CFCU)
   (Vec C-520/12 P)
   2013/C 26/66
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE (v zastúpení:.A Krystallidis, Δικηγόρος)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Delegácia Európskej únie v Turecku, Central Finance & Contracts Unit (CFCU)

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil napadnuté uznesenie,

               —

               vyhlásil jej žalobu pred Všeobecným súdom za prípustnú,

               —

               rozhodol vo veci a napravil škodu spôsobenú odvolateľke protiprávnym rozhodnutím žalovanej z 5. apríla 2011 vydaným Delegáciou Európskej únie v Turecku a prijatým žalobkyňou 6. apríla 2011 o zrušení uzavretia zmluvy „Rozšírenie európsko-tureckých sietí obchodných centier na Sivas, Antakya, Batman a Van — Europe Aid/128621/D/SET/TR“ pre konzorcium „DIADIKASIA BUSINESS CONSULTANS S.A. (GR) — WYG INTERNATIONAL LTD (UK) — DELEEUW INTERNATIONAL LTD (TR) — CYBERPARK (TR)“ z dôvodu údajne nesprávneho vyhlásenia vo svetle horizontálnych záujmov odvolateľky v predmetnej veci,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu všetkých trov konania vzniknutých na prvom stupni a v odvolacom konaní.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   V prvom odvolacom dôvode odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri uplatnení článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie („ZFEÚ“) v tom zmysle, že nepochopil, že pojem „inštitúcia“ obsiahnutý v hore uvedenom článku neodkazuje len na inštitúcie Európskej únie, ale aj na úradníkov EÚ, ktorí sú takisto zodpovední za náhradu škody jednotlivcom, ktorí utrpeli ujmu ako výsledok ich konania.
   V druhom odvolacom dôvode odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd porušil povinnosť uviesť odôvodnenie a porušil článok 47 Charty základných práv Európskej únie a články 6 (právo na spravodlivý súdny proces) a 13 (právo na účinný prostriedok nápravy) Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd („EDĽP“), ako zásad práva Únie, keďže odmietol žalobu žalobkyne ako neprípustnú bez toho, aby odkázal na jej pripomienky k námietke neprípustnosti žalovanej, ktoré odkazujú na relevantnú judikatúru o škodách spôsobených úradníkmi EÚ (Vec 9/69, 4/69, 60/81) a na výklad článku 263 ZFEÚ podľa vyššie uvedenej judikatúry. Uznesenie tiež neposkytlo odpoveď na tvrdenia odvolateľky týkajúce sa závažného porušenia základných európskych zásad právnej istoty, legitímnych očakávaní a práva byť vypočutý, ako aj článku 4 Európskeho kódexu dobrej správnej praxe žalovanou.
   V treťom odvolacom dôvode odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd nesprávne uviedol a skreslil dôkazy predložené odvolateľkou na prvom stupni, keď rozhodol, že „samotný CFCU mal zmluvnú právomoc... na prijatie rozhodnutia udeliť spornú zmluvu... a kompetenciou Komisie bolo iba posúdenie, či boli alebo neboli splnené podmienky na EÚ financovanie“ založené na dokumentoch, ktoré odvolateľka predkladá Súdnemu dvoru, ktoré skutočne preukazujú, že CFCU koná pod kontrolou a ohraničeniami stanovenými Európskou komisiou. Výroky napadnutého uznesenia sú preto nesprávne a skresľujú jasný zmysel dôkazov dostupných Všeobecnému súdu.


title: Vec T-187/14: Žaloba podaná 20. marca 2014 – Sonova Holding/ÚHVT (Flex)

text:
               19.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/30

         Žaloba podaná 20. marca 2014 – Sonova Holding/ÚHVT (Flex)
   (Vec T-187/14)
   2014/C 151/38
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sonova Holding AG (Stäfa, Švajčiarsko) (v zastúpení: C. Hawkes, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 12. decembra 2013 vo veci R 357/2013-2.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „Flex“ pre tovary v triede 10 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 10 866 887.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: dospel k záveru, že prihlasovaná ochranná známka musí byť vylúčená zo zápisu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) a článku 7 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec C-132/12 P: Odvolanie podané 9. marca 2012 : Stichting Woonpunt a i. proti uzneseniu Všeobecného súdu (siedma komora) zo 16. decembra 2011 vo veci T-203/10, Stichting Woonpunt a i./Európska komisia

text:
               12.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/7

         Odvolanie podané 9. marca 2012: Stichting Woonpunt a i. proti uzneseniu Všeobecného súdu (siedma komora) zo 16. decembra 2011 vo veci T-203/10, Stichting Woonpunt a i./Európska komisia
   (Vec C-132/12 P)
   2012/C 138/12
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Stichting Woonpunt, Stichting Havensteder, predtým Stichting Com.wonen, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl (v zastúpení: P. Glazener a E. Henny, Rechtsanwälte, ako aj L. Hancher, profesorka)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľov

               —

               úplne alebo čiastočne zrušiť uznesenie Všeobecného súdu (siedma komora) zo 16. decembra 2011 v právnej veci T-203/10 v súlade s uplatňovanými odvolacími dôvodmi,

               —

               vrátiť vec Všeobecnému súdu na opätovné rozhodnutie s prihliadnutím na právny názor Súdneho dvora,

               —

               Komisiu zaviazať na náhradu trov tohto konania, ako aj trov konania na Všeobecnom súde.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

                     Prvým odvolacím dôvodom
                   odvolatelia namietajú, že Všeobecný súd porušil právo Únie, nesprávne posúdil relevantný skutkový stav a nedostatočne odôvodnil uznesenie, keďže považoval odvolateľov len za osoby majúce potenciálne prospech z pomoci, ktorú povolila Komisia. Všeobecný súd nevzal do úvahy, že odvolatelia pred prijatím napadnutého rozhodnutia (1) mali prospech z existujúcej pomoci, ktorá musela byť v dôsledku tohto rozhodnutia zmenená. Odvolatelia preto nie sú iba osoby majúce potenciálne prospech zo zmenenej pomoci, ale zároveň majú aj skutočný prospech z existujúcej pomoci. Na základe poslednej uvedenej vlastnosti boli odvolatelia napadnutým rozhodnutím určite osobne dotknutí.

               2.

                     Druhým odvolacím dôvodom
                   odvolatelia namietajú, že Všeobecný súd porušil právo Únie, nesprávne posúdil relevantný skutkový stav a nedostatočne odôvodnil uznesenie, keďže určil, že odvolatelia nepatrili k uzatvorenému okruhu verejnoprospešných bytových podnikov. Iba samotná teoretická možnosť, že sa určitá skupina príjemcov pomoci v budúcnosti ešte rozšíri nepostačuje na to, aby sa na túto skupinu nepozeralo ako na uzatvorenú skupinu. Okrem toho existujúce verejnoprospešné bytové podniky boli uzatvorenou skupinou, keďže boli rozhodnutím vážnejšie dotknuté než hypotetické zariadenia, ktoré by podľa rozhodnutia boli povolené ako verejnoprospešné bytové podniky.

               3.

                     Tretím odvolacím dôvodom
                   odvolatelia napádajú úvahu Všeobecného súdu, že pokiaľ ide o pomoc N 642/2009, nemali právny záujem na zrušení rozhodnutia. Všeobecný súd právo Únie nesprávne uplatnil, nesprávne posúdil relevantný skutkový stav a uznesenie nedostatočne odôvodnil.

      (1)  Rozhodnutie Komisie K(2009) 9963 v konečnom znení z 15. decembra 2009 týkajúce sa štátnej pomoci E 2/2005 a N 642/2009 — Holandsko — existujúca pomoc a špeciálna pomoc pre projekty v prospech podnikov bytovej výstavby.


title: Vec C-252/04: Žaloba podaná dňa 14. júna 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike

text:
               7.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 201/13

         Žaloba podaná dňa 14. júna 2004 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike
   (Vec C-252/04)
   (2004/C 201/25)
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Georgios Zavvos a Michael Shotter z jej právnej sekcie, podala dňa 14. júna 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Helénskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               vyslovil, že Helénska republika si neprijatím alebo prípadným neoznámením Komisii zákonov, predpisov a administratívnych opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES (1) zo 7. marca 2002 o univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických komunikačných sietí a služieb (Smernica univerzálnej služby) nesplnila svoje povinnosti podľa predmetnej smernice;

               —

               zaviazal Helénsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prijatie opatrení na prebratie smernice uplynula 24. júla 2003.

      (1)  Úr. v. L 108, 24.4.2002, s. 51.


title: Vec T-269/10: Žaloba podaná 14. júna 2010 — LIS/Komisia

text:
               28.8.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 234/42

         Žaloba podaná 14. júna 2010 — LIS/Komisia
   (Vec T-269/10)
   ()
   2010/C 234/77
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: LIS GmbH Licht Impex Service (Mettmann, Nemecko) (v zastúpení: K.-P. Langenkamp, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 12. apríla 2010 podľa článku 264 ZFEÚ,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania podľa článku 87 ods. 2 rokovacieho poriadku.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa napáda rozhodnutie Komisie K(2010) 2198 v konečnom znení z 12. apríla 2010, ktorým Komisia zamietla návrhy žalobkyne na náhradu antidumpingového cla, ktoré bolo uložené na dovoz integrovaných elektronických kompaktných žiariviek s pôvodom v Čínskej ľudovej republike.
   Na odôvodnenie svojej žaloby žalobkyňa tvrdí, že Komisia pri uplatnení článku 11 ods. 8 nariadenia (ES) č. 384/96 (1) nezohľadnila účel a zmysel tohto ustanovenia a nepoužila zásady logického myslenia.
   Vzhľadom na to okrem iného uvádza, že v predmetnom prípade neexistovala dumpingová situácia, pretože výrobná cena bola nižšia ako uhradená vývozná cena a nemecká firma ponúkala neskôr ten istý výrobok za nižšiu cenu ako pôvodnú čínsku vývoznú cenu.
   Ďalej uvádza, že Komisia nezohľadnila skutočnosť, že v prípade výrobkov nejde o obyčajné úsporné žiarivky v zmysle opatrenia.
   Žalobkyňa takisto uvádza, že na rozdiel od názoru Komisie nie je klasifikácia výrobku nemeckými colnými orgánmi napadnuteľná, keďže neexistuje iné klasifikačné číslo, pod ktoré by výrobok spadal.
   Okrem toho Komisia ignorovala skutočnosť, že v predmetnom prípade v žiadnom okamihu neexistovali obavy ujmy v Spoločenstve, keďže výlučne žalobkyňa predáva predmetné žiarivky v celej Európe a z tohto dôvodu neexistuje iný výrobca, ktorý by potreboval ochranu.
   Napokon žalobkyňa tvrdí, že pre nárok na náhradu nemôže byť relevantná skutočnosť, že konkrétne dumpingové rozpätie nezaniklo, naopak, rozhodujúca je skutočnosť, že takéto dumpingové rozpätie nikdy neexistovalo.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 56, s. 1; Mim. vyd. 11/010 s. 45).


title: Vec C-100/14 P: Odvolanie podané 28. februára 2014 : European Medical Association Asbl (EMA) proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z  11. decembra 2013 vo veci T-116/11, European Medical Association/Európska komisia

text:
               28.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/14

         Odvolanie podané 28. februára 2014: European Medical Association Asbl (EMA) proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 11. decembra 2013 vo veci T-116/11, European Medical Association/Európska komisia
   (Vec C-100/14 P)
   2014/C 129/18
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: European Medical Association Asbl (EMA) (v zastúpení: A. Franchi, L. Picciano, G. Gangemi, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie vo veci T-116/11 vyhlásený 11. decembra 2013 a vrátiť vec Všeobecnému súdu,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   EMA sa obrátila na Súdny dvor s odvolaním proti rozsudku vyhlásenému 11. decembra 2013 vo veci T-116/11, v ktorom Všeobecný súd zamietol žalobu podanú EMA na základe článkov 268, 272 a 340 ZFEÚ s cieľom získania náhrady nákladov na zamestnancov v súvislosti so zmluvami 507760 Dicoems a 507126 Cocoon.
   Na podporu svojho odvolania EMA uvádza tieto odvolacie dôvody:

                  Prvý odvolací dôvod. Nesprávny výklad zmluvných ustanovení a právnych predpisov a zjavne nesprávne posúdenie dôkazov.
               EMA sa domnieva, že v rozsudku došlo k nesprávnemu výkladu zmluvných ustanovení a platných právnych predpisov, ako aj k zjavne nesprávnemu posúdeniu dôkazov, keď sa rozhodlo, že Komisia oprávnene dospela k záveru, že určité fakturované, avšak ešte neuhradené náklady EMA neznášala a neboli zapísané v účtovníctve odvolateľky ku dňu vyhotovenia osvedčenia o audite v zmysle belgických účtovných predpisov.

                  Druhý odvolací dôvod. Zjavne nesprávne posúdenie dôkazov a nedostatok odôvodnenia.
               EMA sa domnieva, že vo viacerých častiach rozsudku došlo k vážnym procesným vadám spočívajúcim v tom, že tieto časti sú neodôvodnené alebo odôvodnené nedostatočne a protichodne. Navyše Všeobecný súd sa dopustil mnohých opomenutí a zjavne nesprávnych posúdení dôkazov predložených v tejto veci. Z rozsudku vyplýva, že Všeobecný súd často opomenul posúdiť dôkazy predložené EMA, keď v skutočnosti opomenul rozhodnúť o návrhoch uvedených žalobkyňou v jej žalobe a v jej replike. V mnohých bodoch Všeobecný súd bezpodmienečne vychádzal zo záverov záverečnej správy o účtovnom audite uskutočnenom na účet Komisie v súvislosti so zmluvami Cocoon a Dicoems, hoci tieto závery boli predmetom výhrad EMA v rámci jej žaloby vo veci samej.

                  Tretí odvolací dôvod. Nesprávne uplatnenie zásady dobrej viery a lojálnej spolupráce pri výkone zmluvy.
               EMA sa domnieva, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho posúdenia belgického práva, pokiaľ ide o uplatnenie zásady dobrej viery a lojálnej spolupráce pri výkone zmluvy. Pri uskutočňovaní projektov Dicoems a Cocoon Komisia nesplnila svoje kontrolné povinnosti upravené článku 11.3.4 všeobecných zmluvných podmienok, ktoré osobitným spôsobom stanovujú povinnosť Komisie dohliadať nad riadnym výkonom projektu z vedeckého, technologického a finančného hľadiska. Všeobecný súd sa nesprávne domnieval, že Komisia neporušila svoju kontrolnú povinnosť, ani nijaké osobitné zmluvné ustanovenie a že teda oprávnene pristúpila k okamžitému ukončeniu oboch zmlúv týkajúcich sa projektov Dicoems a Cocoon, pričom tiež odmietla návrh na rozdelenie ujmy vyplývajúcej zo zmlúv.

                  Štvrtý odvolací dôvod. Porušenie zásad práva Spoločenstva.
               EMA sa odvoláva na mnohé porušenia práva Spoločenstva, ktorých sa dopustil Všeobecný súd, najmä pokiaľ ide o nesprávne uplatnenie zásad proporcionality a zákazu diskriminácie, ako aj o práva odvolateľky na obhajobu.


title: Vec T-235/07: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júna 2011 — Bavaria/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Holandský trh s pivom — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Dôkaz o porušení — Prístup k spisu — Pokuty — Zásada rovnosti zaobchádzania — Primeraná lehota“ )

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/23

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júna 2011 — Bavaria/Komisia
   (Vec T-235/07) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Holandský trh s pivom - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Dôkaz o porušení - Prístup k spisu - Pokuty - Zásada rovnosti zaobchádzania - Primeraná lehota)
   2011/C 226/45
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Bavaria NV (Lieshout, Holandsko) (v zastúpení: pôvodne O. Brouwer, D. Mes, A. Stoffer, neskôr O. Brouwer, A. Stoffer a P. Schepens, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne A. Bouquet, S. Noë a A. Nijenhuis, neskôr A. Bouquet a S. Noë, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Slotboom, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 1697 z 18. apríla 2007 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 [ES] (vec COMP/B/37.766 — Holandský trh s pivom) a subsidiárne návrh na zníženie pokuty uloženej žalobcovi

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 rozhodnutia Komisie K(2007) 1697 z 18. apríla 2007 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 [ES] (vec COMP/B/37.766 — Holandský trh s pivom) sa zrušuje v rozsahu, v akom Európska komisia konštatovala, že Bavaria NV sa zúčastnil na porušení príležitostnou koordináciou iných obchodných podmienok ako cien poskytovaných individuálnym zákazníkom v segmente on-trade v Holandsku.

               2.

               Výška pokuty uloženej podniku Bavaria v článku 3 písm. c) rozhodnutia K(2007) 1697 sa stanovuje na 20 712 375 eur.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Bavaria znáša dve tretiny svojich vlastných trov konania a je povinný nahradiť dve tretiny trov Európskej komisie.

               5.

               Komisia znáša jednu tretinu svojich vlastných trov konania a je povinná nahradiť jednu tretinu trov podniku Bavaria.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 8.9.2007.


title: Spojené veci C-187/05, C-188/05, C-189/05 a C-190/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Areios Pagos (Grécko) zo 17. marca 2005, ktorý súvisí s konaniami: Agorastoudis a i. (C-187/05), Panou a i. (C-188/05), Kotsambougioukis a i. (C-189/05) a Akritopoulos a i. (C-190/05) proti Goodyear ABEE

text:
               9.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Areios Pagos (Grécko) zo 17. marca 2005, ktorý súvisí s konaniami: Agorastoudis a i. (C-187/05), Panou a i. (C-188/05), Kotsambougioukis a i. (C-189/05) a Akritopoulos a i. (C-190/05) proti Goodyear ABEE
   (Spojené veci C-187/05, C-188/05, C-189/05 a C-190/05)
   (2005/C 171/15)
   Jazyk konania: gréčtina
   Areios Pagos podal uznesením zo 17. marca 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaniami: Agorastoudis a i., Panou a i., Kotsambougioukis a i. a Akritopoulos a i. proti Goodyear ABEE a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 27. apríla 2005.
   Areios Pagos žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:
   Uplatňujú sa, s prihliadnutím na skutočnosť, že grécke právo neupravuje vydanie súdneho rozhodnutia pred definitívnym ukončením činnosti podniku alebo prevádzkárne z vôle zamestnávateľa, ustanovenia smernice 75/129/EHS (1) v zmysle jej článku 1 ods. 2 písm. d) na kolektívne výpovede zo strany zamestnávateľa z dôvodu definitívneho ukončenia činnosti podniku alebo prevádzkárne z rozhodnutia zamestnávateľa bez prechádzajúceho súdneho rozhodnutia?

      (1)  Ú. v. ES L 48, 28.2.1975, s. 29.


title: Vec T-357/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 3. februára 2016 – Experience Hendrix/ÚHVT – JH Licence (Jimi Hendrix)

text:
               29.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 111/42

         Uznesenie Všeobecného súdu z 3. februára 2016 – Experience Hendrix/ÚHVT – JH Licence (Jimi Hendrix)
   (Vec T-357/14) (1)

   (2016/C 111/51)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 253, 4.8.2014.


title: Vec T-397/15: Žaloba podaná 17. júla 2015 – PAL-Bullermann/ÚHVT – Symaga (PAL)

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/68

         Žaloba podaná 17. júla 2015 – PAL-Bullermann/ÚHVT – Symaga (PAL)
   (Vec T-397/15)
   (2015/C 302/85)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: PAL-Bullermann GmbH (Friesoythe-Markhausen, Nemecko) (v zastúpení: J. Eberhardt, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Symaga, SA (Villarta de San Juan, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva PAL – ochranná známka Spoločenstva č. 6 90  750.

      Konanie pred ÚHVT: konanie o vyhlásení neplatnosti.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. mája 2015 vo veci R 1626/2014-1.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil napadnuté rozhodnutie tak, aby sa návrhu na vyhlásenie neplatnosti vyhovelo v plnom rozsahu,

               —

               uložil ÚHVT a ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 15 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie pravidla 22 ods. 3 a 4 nariadenia č. 2868/95.