title: Vec T-227/18: Žaloba podaná 3. apríla 2018 – Microsemi Europe a Microsemi/Komisia

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/39

         Žaloba podaná 3. apríla 2018 – Microsemi Europe a Microsemi/Komisia
   (Vec T-227/18)
   (2018/C 190/64)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Microsemi Europe Ltd (Reading, Spojené kráľovstvo) a Microsemi Corp. (Aliso Viejo, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: D. Aulfes a J. Lenz, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 23. januára 2018 (vec AT.40529 – TSMC), ktoré je založené na článku 18 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1/2003,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú 12 žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí, pretože adresát rozhodnutia nie je dostatočne jasne uvedený a zistiteľný.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na nedostatku právomoci, pokiaľ sa žalobkyňa v druhom rade má považovať za adresáta napadnutého rozhodnutia.
               Žalobkyne tvrdia, že Komisia nemá právomoc prijímať právne akty s právnymi účinkami za hranicami Európskej únie a nemôže spoločnosti so sídlom v Spojených štátoch Amerických uložiť povinnosť poskytnúť informácie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zmlúv a právnych noriem uplatniteľných pri vykonávaní zmlúv, pokiaľ sa žalobkyňa v druhom rade má považovať za adresáta napadnutého rozhodnutia.
               Na tomto mieste treba uviesť, že Komisia nemôže podniku so sídlom v Spojených štátoch Amerických uložiť povinnosť poskytnúť informácie a nesprávne ho oboznámiť o možnosti uložiť sankcie.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení zmlúv a právnych noriem uplatniteľných pri vykonávaní zmlúv.
               Žalobkyne ďalej uvádzajú, že Komisia podľa odôvodnenia 23 nariadenia (ES) č. 1/2003 nemôže požadovať informácie o všetkých podnikoch skupiny na globálnej úrovni, ale iba také informácie, ktoré sa týkajú európskeho trhu.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení zmlúv a právnych noriem uplatniteľných pri vykonávaní zmlúv.
               Ďalej tvrdia, že Komisia porušila aj zásadu proporcionality, keď požaduje tiež informácie o trhoch mimo Európskej únie.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení zmlúv a právnych noriem uplatniteľných pri vykonávaní zmlúv, pokiaľ sa žalobkyňa v prvom rade má považovať za adresáta napadnutého rozhodnutia.
               Na tomto mieste treba uviesť, že je v rozpore so zásadou proporcionality, keď sa od dcérskej spoločnosti v Európskej únii požadujú informácie o materskej spoločnosti v Spojených štátoch Amerických a o ďalších spojených podnikov v Európe.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na zneužití právomoci.
               Žalobkyne uvádzajú, že požadovanie informácií o spojených podnikoch v Európskej únii predstavuje zneužitie právomoci, pretože tieto podniky možno priamo zaviazať na poskytnutie informácií.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí z dôvodu nedostatočného odôvodnenia napadnutého rozhodnutia.

               9.

               Deviaty žalobný dôvod je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí z dôvodu nedostatočného uvedenia účelu žiadosti o informácie.

               10.

               Desiaty žalobný dôvod je založený na porušení podstatných formálnych náležitostí, pretože otázky položené v napadnutom rozhodnutí sú neprípustné.

               11.

               Jedenásty žalobný dôvod je založený na porušení zmlúv a právnych noriem uplatniteľných pri vykonávaní zmlúv, pretože otázky položené v napadnutom rozhodnutí sú neurčité.

               12.

               Dvanásty žalobný dôvod je založený na porušení zmlúv a právnych noriem uplatniteľných pri vykonávaní zmlúv.


title: Vec C-236/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 29. marca 2018 – GRDF SA/Eni Gas & Power France SA, Direct énergie, Commission de régulation de l’énergie, Procureur général près la Cour d'appel de Paris

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 29. marca 2018 – GRDF SA/Eni Gas & Power France SA, Direct énergie, Commission de régulation de l’énergie, Procureur général près la Cour d'appel de Paris
   (Vec C-236/18)
   (2018/C 190/19)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: GRDF SA

      Odporkyne: Eni Gas & Power France SA, Direct énergie, Commission de régulation de l’énergie, Procureur général près la Cour d'appel de Paris

      Prejudiciálna otázka

   Má sa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/73/ES z 13. júla 2009 (1) a konkrétne jej článok 41 ods. 11 vykladať v tom zmysle, že vyžadujú, aby regulačný orgán, ktorý koná ako orgán na urovnanie sporu, mal právomoc vydať rozhodnutie vzťahujúce sa na celé obdobie, ktorého sa ním prejednávaný spor týka, bez ohľadu na dátum, kedy tento spor medzi stranami vznikol, a to vyvodením dôsledkov z nesúladu zmluvy s ustanoveniami tejto smernice rozhodnutím, ktorého účinky sa vzťahujú na celé zmluvné obdobie?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/73/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa zrušuje smernica 2003/55/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 94).


title: Vec T-229/18: Žaloba podaná 4. apríla 2018 – Biolatte/EUIPO (Biolatte)

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/41

         Žaloba podaná 4. apríla 2018 – Biolatte/EUIPO (Biolatte)
   (Vec T-229/18)
   (2018/C 190/65)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Biolatte Oy (Turku, Fínsko) (v zastúpení: J. Ikonen, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „Biolatte“ – prihláška č. 15 759 319.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. februára 2018 vo veci R 351/2017-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu,

               —

               nariadil zápis slovnej ochrannej známky v súlade s prihláškou Biolatte Oy podanou 17. augusta 2016 (v znení zmeny z 28. októbra 2016).

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2017/1001.


title: Vec T-185/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 9. apríla 2018 – Make up for ever/EUIPO – L’Oréal (MAKE UP FOR EVER PROFESSIONAL) („Ochranná známka Európskej únie — Návrh na vyhlásenie neplatnosti — Späťvzatie návrhu na vyhlásenie neplatnosti — Zastavenie konania“)

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/28

         Uznesenie Všeobecného súdu z 9. apríla 2018 – Make up for ever/EUIPO – L’Oréal (MAKE UP FOR EVER PROFESSIONAL)
   (Vec T-185/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Návrh na vyhlásenie neplatnosti - Späťvzatie návrhu na vyhlásenie neplatnosti - Zastavenie konania“))
   (2018/C 190/49)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Make up for ever (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: C. Caron, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Bonne a D. Hanf, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: L’Oréal SA (Paríž) (v zastúpení: S. Micallef, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 5. februára 2016 (vec R 3222/2014-5) týkajúca sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami L’Oréal a Make up for ever

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Make up for ever a L’Oréal SA znášajú svoje vlastné trovy konania a každá z týchto spoločností je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vynaložil Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 4.7.2016.


title: Vec C-636/17: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 28. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Korneuburg – Rakúsko) – Germanwings GmbH/Emina Pedić

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/21

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 28. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Korneuburg – Rakúsko) – Germanwings GmbH/Emina Pedić
   (Vec C-636/17) (1)

   (2018/C 190/38)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 19.2.2018.


title: Vec C-237/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Liège (Belgicko) 3. apríla 2018 – Pauline Stiernon, Marion Goraguer, Muriel Buccarello, Clémentine Vasseur, Manon Pirotton, Anissa Quotb/Belgické kráľovstvo SPF Santé publique, Communauté française de Belgique

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Liège (Belgicko) 3. apríla 2018 – Pauline Stiernon, Marion Goraguer, Muriel Buccarello, Clémentine Vasseur, Manon Pirotton, Anissa Quotb/Belgické kráľovstvo SPF Santé publique, Communauté française de Belgique
   (Vec C-237/18)
   (2018/C 190/20)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de première instance de Liège

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Pauline Stiernon, Marion Goraguer, Muriel Buccarello, Clémentine Vasseur, Manon Pirotton, Anissa Quotb

      Žalovaní: Belgické kráľovstvo SPF Santé publique, Communauté française de Belgique

      Prejudiciálna otázka

   Dochádza tým, že arrêté royal du 02/07/2009 établissant la liste des professions paramédicales (kráľovské nariadenie ustanovujúce zoznam paramedických povolaní z 02.07.2009) nezahŕňa psychomotorickú terapiu ako paramedické povolanie, aj keď bakalársky diplom zo psychomotorickej terapie bol v Belgicku zriadený, čím obmedzuje právo na voľný pohyb osôb, právo na slobodnú voľbu povolania a právo na prácu, k porušeniu článkov 20, 21 a 45 ZFEÚ a tiež článku 15 Charty základných práv?


title: Vec T-320/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 9. apríla 2018 – Make up for ever/EUIPO – L’Oréal (MAKE UP FOR EVER) („Ochranná známka Európskej únie — Návrh na vyhlásenie neplatnosti — Späťvzatie návrhu na vyhlásenie neplatnosti — Zastavenie konania“)

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/28

         Uznesenie Všeobecného súdu z 9. apríla 2018 – Make up for ever/EUIPO – L’Oréal (MAKE UP FOR EVER)
   (Vec T-320/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Návrh na vyhlásenie neplatnosti - Späťvzatie návrhu na vyhlásenie neplatnosti - Zastavenie konania“))
   (2018/C 190/50)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Make up for ever (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: C. Caron, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Bonne a D. Hanf, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: L’Oréal SA (Paríž) (v zastúpení: S. Micallef, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 21. marca 2016 (vec R 985/2015-5) týkajúca sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi spoločnosťami L’Oréal a Make up for ever.

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Make up for ever a L’Oréal SA znášajú svoje vlastné trovy konania a každá z týchto spoločností je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vynaložil Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

      (1)  Ú. v. EÚ C 296, 16.8.2016.


title: Vec C-244/18 P: Odvolanie podané 4. apríla 2018: Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 1. februára 2018 vo veci T-423/14, Larko/Komisia

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/15

         Odvolanie podané 4. apríla 2018: Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 1. februára 2018 vo veci T-423/14, Larko/Komisia
   (Vec C-244/18 P)
   (2018/C 190/21)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Larko Geniki Metalleftiki kai Metallourgiki AE (v zastúpení: I. Dryllerakis, I. Soufleros, E. Triantafyllou, G. Psaroudakis, E. Rantos a N. Korogiannakis, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               Vyhovieť odvolaniu.

               —

               Vrátiť vec Všeobecnému súdu, aby o nej znovu rozhodol, a určiť, že o trovách konania sa rozhodne neskôr.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu odvolania odvolateľka uvádza štyri odvolacie dôvody:

               1.

                  Prvý odvolací dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ v súvislosti so záverom, že opatrením č. 3 bola odvolateľke priznaná výhoda, na základe nesprávneho uplatnenia zásady súkromného investora.

               2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ a článku 296 ods. 2 ZFEÚ v súvislosti so záverom, že opatreniami č. 2 a 4 bola odvolateľke priznaná výhoda. Pokiaľ ide o opatrenie č. 2 (záruka z roku 2008), nesprávny výklad časového kritéria pri pojme spoločnosť v ťažkostiach. Nesprávny výklad kritéria odmeny za záruku. Pokiaľ ide o opatrenie č. 4 (záruka z roku 2010), a) nedostatočné odôvodnenie poskytnutia záruky, ako aj súčasnej praxe, b) nedostatočné odôvodnenie, pokiaľ ide o nenapraviteľnú ujmu, ktorá bola údajne spôsobená odvolateľke, c) nedostatočné odôvodnenie a porušenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ, ako aj zásady ochrany legitímnej dôvery, pokiaľ ide o podmienky záruky a otázku príkazu, d) nedostatočné odôvodnenie osobitného postavenia National Bank of Greece (Národná banka Grécka) (ETE) ako súkromného akcionára.

               3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 3 písm. b) a článku 296 ods. 2 ZFEÚ v súvislosti so záverom, že opatrenie č. 6 bolo nezlučiteľné so spoločným trhom. a) Pokiaľ ide o predloženie dočasného rámca na rok 2011, b) pokiaľ ide o predloženie usmernení o záchrane a reštrukturalizácii.

               4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článku 108 ods. 2 ZFEÚ, článku 14 ods. 1 nariadenia č 659/1999 (1)
                  a článku 296 ods. 2 ZFEÚ, pokiaľ ide o vyčíslenie výšky pomoci, ktorá má byť vrátená v prípade opatrení č. 2, 4 a 6. Ide o body uvedené v napadnutom rozsudku týkajúce sa osobitostí štátnej pomoci vo forme záruk.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, 1999, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339)


title: Vec T-235/18: Žaloba podaná 6. apríla 2018 – Qualcomm/Komisia

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/41

         Žaloba podaná 6. apríla 2018 – Qualcomm/Komisia
   (Vec T-235/18)
   (2018/C 190/66)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Qualcomm, Inc. (San Diego, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: M. Pinto de Lemos Fermiano Rato, M. Davilla a M. English, lawyers)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               zrušil, prípadne podstatne znížil pokutu,

               —

               nariadil prijatie opatrení na zabezpečenie priebehu konania alebo vykonanie dokazovania uvedených v žalobe, a

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že pri prijatí napadnutého rozhodnutia došlo k zjavným procesným pochybeniam.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že pri prijatí napadnutého rozhodnutia došlo k zjavnému nesprávnemu právnemu posúdeniu a toto rozhodnutie nie je odôvodnené a skresľuje dôkazy tým, že odmieta odôvodnenie spoločnosti Qualcomm založené na hospodárskej efektívnosti.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie vychádza z nesprávneho právneho posúdenia a zjavne nesprávneho posúdenia, keďže sa v ňom konštatuje, že sporné dohody mohli mať prípadné protisúťažné účinky.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie vychádza zo zjavne nesprávneho posúdenia, pokiaľ ide o definíciu relevantného trhu výrobkov a existenciu dominantného postavenia.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie vychádza z nesprávneho právneho posúdenia a zjavne nesprávneho posúdenia a nie je odôvodnené, pokiaľ ide o dĺžku trvania uvádzaného porušenia.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie vychádza zo zjavne nesprávneho posúdenia, pokiaľ ide o uplatnenie usmernení pre výpočet pokút a porušuje zásadu proporcionality.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie vychádza zo zjavne nesprávneho posúdenia, pokiaľ ide o stanovenie právomoci Komisie a vplyv na obchod medzi členskými štátmi.


title: Vec C-252/18 P: Odvolanie podané 6. apríla 2018: Helénska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 1. februára 2018 vo veci T-506/15, Helénska republika/Európska komisia

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/16

         Odvolanie podané 6. apríla 2018: Helénska republika proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 1. februára 2018 vo veci T-506/15, Helénska republika/Európska komisia
   (Vec C-252/18 P)
   (2018/C 190/22)
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Helénska republika (v zastúpení: G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou, A. Vasilopoulou a E. Chroni)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor vyhovel jej odvolaniu, zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 1. februára 2018 vo veci T-506/15 tak, ako je výslovne uvedené v jej odvolaní, vyhovel žalobe podanej Helénskou republikou 29. augusta 2015, v súlade s jej odvolaním zrušil rozhodnutie Komisie č. 2015/1119 z 22. júna 2015 v rozsahu, v akom stanovuje a) jednorazové a paušálne finančné opravy vo výške 313 483 531,71 eur za roky žiadosti 2009, 2010 a 2011 v oblasti priamej podpory na plochu a b) paušálne finančné opravy vo výške 2 %, pokiaľ ide o podmienenosť v roku žiadosti 2011, ako aj zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza päť odvolacích dôvodov:

               A.

               Čo sa týka časti, v ktorej sa napadnutým rozsudkom skúma prvý a druhý žalobný dôvod týkajúci sa 25 % opravy pomoci na plochu (body 48 až 140 napadnutého rozsudku).
               Prvý odvolací dôvod sa týka nesprávneho výkladu a nesprávneho uplatnenia článku 2 nariadenia (ES) č. 796/2004 z 21. apríla 2004, pokiaľ ide o definíciu pasienkov, a nesprávneho uplatnenia článku 296 ZFEÚ, ako aj nedostatočného a neprimeraného odôvodnenia napadnutého rozsudku.
               Druhý odvolací dôvod sa týka nesprávneho výkladu a nesprávneho uplatnenia usmernení (dokument IV/5530/1997) a vzťahuje sa na existenciu podmienok uplatnenia finančnej opravy vo výške 25 %, nesprávneho výkladu a nesprávneho uplatnenia článku 296 ZFEÚ, článkov 43, 44 a 137 nariadenia č. 73/2009, nedostatočného a protirečivého odôvodnenia napadnutého rozsudku, porušenia zásady rovnosti zbraní a pozmenenia súhrnnej správy.

               B.

               Čo sa týka časti, v ktorej sa napadnutým rozsudkom skúma tretí odvolací dôvod týkajúci sa uloženia finančnej opravy vo výške 5 % za nedodržanie systému identifikácie poľnohospodárskych pozemkov (SIPA) (body 141 až 162 napadnutého rozsudku).
               Tretí odvolací dôvod je založený na porušení zásady zákonnosti, zásady riadnej správy vecí verejných, práva na obhajobu spravovanej osoby, porušenia zásady proporcionality, nesprávneho výkladu a nesprávneho uplatnenia článku 296 ZFEÚ a nedostatočného odôvodnenia.

               C.

               Čo sa týka časti, v ktorej sa napadnutým rozsudkom skúma štvrtý odvolací dôvod týkajúci sa uloženia finančnej opravy vo výške 2 % (body 163 až 184 napadnutého rozsudku).
               Štvrtý odvolací dôvod je založený na nesprávnom výklade a nesprávnom uplatnení článku 31 ods. 2 nariadenia č 1122/2009 a článku 27 nariadenia č. 796/2004, nedostatočnom odôvodnení napadnutého rozsudku, ako aj skreslení obsahu žaloby.

               D.

               Čo sa týka časti, v ktorej sa napadnutým rozsudkom skúma piaty odvolací dôvod týkajúci sa režimu podmienenosti (body 184 až 268 napadnutého rozsudku).
               Piaty odvolací dôvod je založený na nesprávnom výklade a nesprávnom uplatnení článku 11 nariadenia č. 885/2006 a článku 31 nariadenia č. 1290/2005, ako aj na nedostatočnom odôvodnení napadnutého rozsudku.


title: Vec T-320/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 10. apríla 2018 – European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki/FEI

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/42

         Uznesenie Všeobecného súdu z 10. apríla 2018 – European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki/FEI
   (Vec T-320/17) (1)

   (2018/C 190/67)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda deviatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 256, 7.8.2017.


title: Vec T-813/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 11. apríla 2018 – ABES/Komisia (Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Podpora poskytnutá portugalskými orgánmi v prospech subjektu, ktorý poskytuje sociálne služby pre seniorov — Fáza predbežného preskúmania — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje neexistencia štátnej pomoci — Žaloba spochybňujúca dôvodnosť sporného opatrenia — Neexistencia podstatného zásahu do konkurenčného postavenia — Neprípustnosť)

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/29

         Uznesenie Všeobecného súdu z 11. apríla 2018 – ABES/Komisia
   (Vec T-813/16) (1)

   ((Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Podpora poskytnutá portugalskými orgánmi v prospech subjektu, ktorý poskytuje sociálne služby pre seniorov - Fáza predbežného preskúmania - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje neexistencia štátnej pomoci - Žaloba spochybňujúca dôvodnosť sporného opatrenia - Neexistencia podstatného zásahu do konkurenčného postavenia - Neprípustnosť))
   (2018/C 190/51)
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Abes – companhia de assistência, bem-estar e serviços para seniores, Lda (São Pedro de Tomar, Portugalsko) (v zastúpení: N. Mimoso Ruiz, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: M. França a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo a M. J. Castanheira Neves, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podľa článku 263 ZFEÚ o neplatnosť rozhodnutia Komisie K(2016) 5054 final z 9. augusta 2016 týkajúceho sa štátnej pomoci SA.38920 (2014/NN), v ktorom sa vo fáze predbežného preskúmania určilo, že podpora poskytnutá Santa Casa de Misericórdia de Tomar nepredstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Abes – companhia de assistência, bem-estar e serviços para seniores, Lda znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

               3.

               Portugalská republika znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 30.1.2017.


title: Vec C-344/16: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 23. januára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Die Länderbahn GmbH DLB/DB Station & Service AG

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/17

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 23. januára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – Die Länderbahn GmbH DLB/DB Station & Service AG
   (Vec C-344/16) (1)

   (2018/C 190/23)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 428, 21.11.2016.


title: Vec C-603/16 P: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. februára 2018 – Rada Európskej únie/PT Wilmar Bioenergi Indonesia, PT Wilmar Nabati Indonesia, Európska komisia, European Biodiesel Board (EBB)

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/17

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. februára 2018 – Rada Európskej únie/PT Wilmar Bioenergi Indonesia, PT Wilmar Nabati Indonesia, Európska komisia, European Biodiesel Board (EBB)
   (Vec C-603/16 P) (1)

   (2018/C 190/24)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 31.1.2017.


title: Vec C-604/16 P: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. februára 2018 – Rada Európskej únie/PT Pelita Agung Agrindustri, Európska komisia, European Biodiesel Board (EBB)

text:
               4.6.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/18

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. februára 2018 – Rada Európskej únie/PT Pelita Agung Agrindustri, Európska komisia, European Biodiesel Board (EBB)
   (Vec C-604/16 P) (1)

   (2018/C 190/25)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 30.1.2017.


201805250591897312018/C 200/481832017TC20020180611SK01SKINFO_JUDICIAL20180424383811Vec T-183/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. apríla 2018 – Menta y Limón Decoración/EUIPO-Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Zobrazenie muža v kroji) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o výmaze — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie zobrazujúcej muža v kroji — Skoršie národné priemyselné vzory — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 53 ods. 2 písm. d) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 60 ods. 2 písm. d) nariadenia 2017/1001] — Zákaz používania ochrannej známky Európskej únie v zmysle vnútroštátneho práva — Uplatnenie vnútroštátneho práva zo strany EUIPO“)
 ---documentbreak--- C2002018SK3810120180424SK0048381381Rozsudok Všeobecného súdu z 24. apríla 2018 – Menta y Limón Decoración/EUIPO-Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Zobrazenie muža v kroji)
   (Vec T-183/17) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Konanie o výmaze — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie zobrazujúcej muža v kroji — Skoršie národné priemyselné vzory — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 53 ods. 2 písm. d) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 60 ods. 2 písm. d) nariadenia 2017/1001] — Zákaz používania ochrannej známky Európskej únie v zmysle vnútroštátneho práva — Uplatnenie vnútroštátneho práva zo strany EUIPO“)“2018/C 200/48Jazyk konania: španielčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Menta y Limón Decoración, SL (Argame, Španielsko) (v zastúpení: E. Estella Garbayo, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: pôvodne S. Palmero Cabezas, neskôr J. Crespo Carrillo, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma (Santa Cruz de La Palma, Španielsko) (v zastúpení: M. J. Sanmartín Sanmartín, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 9. januára 2017 (vec R 510/2015-4) týkajúcemu sa konania o výmaze medzi spoločnosťami Menta y Limón Decoración a Ayuntamiento de Santa Cruz de La Palma

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Menta y Limón Decoración, SL, je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 151, 15.5.2017.


201805250521897062018/C 200/642492018TC20020180611SK01SKINFO_JUDICIAL20180416505011Vec T-249/18: Žaloba podaná 16. apríla 2018 – Saab Halabi/Rada
 ---documentbreak--- C2002018SK5010120180416SK0064501501Žaloba podaná 16. apríla 2018 – Saab Halabi/Rada
   (Vec T-249/18)2018/C 200/64Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobca: Tarek William Saab Halabi (Venezuela) (v zastúpení: L. Giuliano a F. Di Gianni, lawyers)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/90 z 22. januára 2018, ktorým sa mení rozhodnutie (SZBP) 2017/2074 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu vo Venezuele a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2018/88 z 22. januára 2018, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) 2017/2063 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu vo Venezuele, v rozsahu, v akom sa ich ustanovenia týkajú žalobcu; a

            —

            uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

            1.

            Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že Rada porušila zásadu riadnej správy veci verejných a porušila právo žalobcu na obhajobu a účinnú súdnu ochranu tým, že v primeranej lehote neposkytla prístup k dôkazom, na základe ktorých došlo k zaradeniu žalobcu na zoznam.

            2.

            Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že Rada nepreukázala existenciu podmienok na jeho zaradenia na zoznam a dopustila sa zjavne nesprávneho posúdenia, lebo nepreukázala, že žalobca v rámci svojej funkcie generálneho prokurátora a v rámci svojich prechádzajúcich funkcií ombudsmana a predsedu republikánskej etickej rady oslabil demokraciu a právny štát vo Venezuele.


201806080301931522018/C 221/372252018TC22120180625SK01SKINFO_JUDICIAL20180401313221Vec T-225/18: Žaloba podaná 1. apríla 2018 – Manéa/CdT
 ---documentbreak--- C2212018SK3110120180401SK0037311322Žaloba podaná 1. apríla 2018 – Manéa/CdT
   (Vec T-225/18)2018/C 221/37Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Camelia Manéa (Echternach, Luxembursko) (v zastúpení: M.-A. Lucas, advokát)

      Žalovaný: Prekladateľské stredisko pre orgány Európskej únie (CdT)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie riaditeľky Prekladateľského strediska pre orgány Európskej únie z 29. mája 2017 nepredĺžiť s účinnosťou od 12. novembra 2015 pracovnú zmluvu na dobu určitú žalobkyne v postavení dočasného zamestnanca, ktorej platnosť sa teda v skutočnosti skončila 31. januára 2016,

            —

            nariadil, aby bola žalobkyňa opätovne zaradená na svoje pracovné miesto ako dočasný zamestnanec prekladateľského strediska s účinnosťou od 1. januára 2019, alebo ak by to nebolo možné, uložil žalovanému povinnosť zaplatiť jej ako náhradu majetkovej škody a nemajetkovej ujmy, ktoré jej boli spôsobené stratou zamestnania na dobu neurčitú, sumu vo výške odmeny, ktorá by sa jej vyplácala, ak by ešte zostala v službe prekladateľského strediska počas štyroch rokov, prípadne zníženú o odmeny alebo príspevky, na ktoré by inak mohla mať nárok, a zaplatiť príslušné príspevky do dôchodkového systému Spoločenstva,

            —

            uložil prekladateľskému stredisku povinnosť zaplatiť jej ako náhradu nemajetkovej ujmy a majetkovej škody, ktoré jej boli spôsobené rozhodnutím z 12. novembra 2015, sumu vo výške 11136 eur z dôvodu nemajetkovej ujmy, sumu vo výške 12000 eur z dôvodu straty odmeny a sumu vo výške 9674 eur z dôvodu nákladov za poradenstvo,

            —

            zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

            1.

            Prvý žalobný dôvod založený na porušení povinnosti uviesť žalobkyňu do právnej situácie, ktorá existovala pred prijatím aktu, ktorý bol vzatý späť, nesprávnom skutkovom posúdení, zjavne nesprávnom posúdení alebo nedostatočnom odôvodnení a na nezohľadnení záujmu služby, keďže nové rozhodnutie o neobnovení pracovnej zmluvy žalobkyne 31. januára 2016 bolo založené na skutočnostiach, ktoré na rozdiel od jej názoru neexistovali, keď bola v novembri 2015 nastolená otázka obnovenia jej pracovnej zmluvy.

            2.

            Druhý žalobný dôvod založený po prvé na nezohľadnení personálnej politiky definovanej správnou radou v rozsahu, v akom sa v rozhodnutí o neobnovení pracovnej zmluvy konštatovalo, že je v záujme služby vykonávať politiku nahradzovania dočasných zamestnancov zmluvnými zamestnancami. Po druhé tento žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení v rozsahu, v akom bolo rozhodnuté, že nahradenie žalobkyne zmluvným zamestnancom je odôvodnené reorganizáciou odboru podpory prekladov, a po tretie na nesprávnom skutkovom posúdení v rozsahu, v akom sa zastával názor, že išlo o takýto prípad.

            3.

            Tretí žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení, zjavne nesprávnom posúdení a/alebo nedostatočnom odôvodnení v rozsahu, v akom bolo rozhodnuté so spätnou účinnosťou a len z dôvodu záujmu služby radšej neobnoviť pracovnú zmluvu žalobkyne než jej poskytnúť náhradu škody, pričom podľa nej prepracovanie rozhodnutia, ktoré bolo vzaté späť, bolo nemožné alebo obzvlášť ťažké. Navyše toto rozhodnutie nie je nevyhnutné na dosiahnutie cieľov daného opatrenia, nepredstavuje úplné preskúmanie okolností daného prípadu, je v rozpore s legitímnymi očakávaniami a zachováva povinnosť nahradiť škodu vyplývajúcu z ostatných nezrovnalostí, ktoré sa vyskytujú v pôvodnom rozhodnutí.


201806150681955372018/C 231/256262016TC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL20180516212222Vec T-626/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. mája 2018 – Troszczynski/Parlament („Pravidlá o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu — Príspevok na asistenta poslanca Parlamentu — Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm — Právomoc generálneho tajomníka — Electa una via — Právo na obhajobu — Dôkazné bremeno — Povinnosť odôvodnenia — Politické práva — Rovnosť zaobchádzania — Zneužitie právomoci — Nezávislosť poslancov — Skutkový omyl — Proporcionalita“)
 ---documentbreak--- C2312018SK2120120180516SK0025212222Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. mája 2018 – Troszczynski/Parlament
   (Vec T-626/16) (
         1
      )
   „(„Pravidlá o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu — Príspevok na asistenta poslanca Parlamentu — Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm — Právomoc generálneho tajomníka — Electa una via — Právo na obhajobu — Dôkazné bremeno — Povinnosť odôvodnenia — Politické práva — Rovnosť zaobchádzania — Zneužitie právomoci — Nezávislosť poslancov — Skutkový omyl — Proporcionalita“)“2018/C 231/25Jazyk konania: francúzština
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mylène Troszczynski (Noyon, Francúzsko) (v zastúpení: pôvodne M. Ceccaldi, neskôr F. Wagner, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: G. Corstens a S. Seyr, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia generálneho tajomníka Parlamentu z 23. júna 2016, ktorým sa nariadilo vymáhať od žalobcu sumu 56554 eur, ktorá mu bola neopodstatnene vyplatená na asistenta poslanca Parlamentu, ako aj súvisiaceho oznámenia o dlhu

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Pani Mylène Troszczynski znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Európsky parlament, vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 383, 17.10.2016.


201806150441954822018/C 231/182622018CJC23120180702SK01SKINFO_JUDICIAL20180416141632Vec C-262/18 P: Odvolanie podané 16. apríla 2018: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 5. februára 2018 vo veci T-216/15, Dôvera zdravotná poisťovňa, a.s./Európska komisia
 ---documentbreak--- C2312018SK1420120180416SK0018142163Odvolanie podané 16. apríla 2018: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 5. februára 2018 vo veci T-216/15, Dôvera zdravotná poisťovňa, a.s./Európska komisia
   (Vec C-262/18 P)2018/C 231/18Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: P.J. Loewenthal, F. Tomat, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Dôvera zdravotná poisťovňa a.s., Slovenská republika, Union zdravotná poisťovňa a.s.

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

            —

            zrušil rozsudok Všeobecného súdu (druhá komora) z 5. februára 2018 vo veci Dôvera/Komisia (T-216/15), a

            —

            vrátil vec Všeobecnému súdu na ďalšie konanie; alebo

            —

            využil svoju právomoc podľa článku 61 prvého odseku druhej vety Štatútu Súdneho dvora Európskej únie na vydanie konečného rozsudku v tejto veci, a

            —

            ak vráti vec Všeobecnému súdu, rozhodol, že o trovách tohto konania sa rozhodne neskôr, alebo ak vydá konečný rozsudok vo veci, uložil Dôvere zdravotnej poisťovni a.s. a Union zdravotnej poisťovni a.s. povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Napadnutým rozsudkom Všeobecný súd zrušil rozhodnutie Komisie (EÚ) 2015/248 z 15. októbra 2014 o opatreniach SA.23008 (2013/C) (ex 2013/NN), ktoré poskytla Slovenská republika v prospech Spoločnej zdravotnej poisťovne, a.s. (SZP) a Všeobecnej zdravotnej poisťovne, a.s. (VšZP) (Ú. v. EÚ L 2015, s. 41, s. 25).
   Komisia na podporu svojho odvolania proti napadnutému rozsudku uvádza tri dôvody.
   Po prvé Komisia tvrdí, že Všeobecný súd si nesplnil povinnosť odôvodnenia podľa článku 36 a článku 53 ods. 1 Štatútu Súdneho dvora. V napadnutom rozsudku Všeobecný súd uvádza, že zrušuje napadnuté rozhodnutie na základe toho, že vyhovel druhému žalobnému dôvodu, konkrétne že Komisia nesprávne dospela k záveru, že slovenský systém povinného zdravotného poistenia je prevažne založený na solidarite. Právny štandard, ktorý v skutočnosti uplatnil na zrušenie tohto rozhodnutia, však žalobkyňa navrhla v rámci prvého žalobného dôvodu, konkrétne že samotná prítomnosť akýchkoľvek hospodárskych prvkov znamená, že poskytovanie zdravotného poistenia je hospodárska činnosť. Vzhľadom na to, že právne štandardy podľa prvého a druhého žalobného dôvodu sa navzájom vylučujú, Komisia nie je schopná pochopiť, na základe čoho bolo zrušené napadnuté rozhodnutie.
   Po druhé sa Komisia domnieva, že Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia pri výklade pojmu podnik v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ. V napadnutom rozsudku Všeobecný súd potvrdil záver Komisie, že slovenský systém povinného zdravotného poistenia bol prevažne založený na solidarite, ako aj jej vysvetlenie, že jeho hospodárske prvky boli zavedené s cieľom zabezpečiť dosiahnutie sociálnych cieľov a cieľov solidarity. Napriek tomu uviedol, že Komisia vychádzala z nesprávneho posúdenia, keď dospela k záveru, že činnosť vykonávaná zdravotnými poisťovňami v rámci slovenského systému povinného zdravotného poistenia nemá hospodársku povahu. Dospel k tomuto záveru tým, že poznamenal schopnosť poisťovateľov vytvárať, používať a rozdeľovať časť svojich ziskov, ako aj konkurenciu medzi poisťovateľmi, pokiaľ ide o poistencov a kvalitu služieb. Následne uviedol, že samotná prítomnosť poisťovateľov dosahujúcich zisk na Slovensku znamená, že SZP a VšZP sú podnikmi v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Pri tomto závere Všeobecný súd nezohľadnil judikatúru, podľa ktorej systém zdravotného poistenia, ktorý je prevažne založený na solidarite a ktorého hospodárske prvky boli zavedené na zabezpečenie kontinuity systému a dosiahnutie sociálnych cieľov a cieľov solidarity, ktoré sú jeho základom, je systémom, ktorý nemá hospodársku povahu, v dôsledku čoho poskytovatelia zdravotného poistenia pôsobiaci v rámci tohto systému nie sú podnikmi.
   Po tretie sa Komisia domnieva, že Všeobecný súd skreslil dôkazy, ktoré mu boli predložené v prvostupňovom konaní, keď dospel k záveru, že medzi poskytovateľmi zdravotného poistenia na Slovensku prebieha „intenzívna a komplexná súťaž“, hoci spis poukazoval len na veľmi obmedzenú hospodársku súťaž pri poskytovaní nepovinných bezodplatných výhod.


201808030342049932018/C 294/181182018CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180214131422Vec C-118/18 P: Odvolanie podané 14. februára 2018: Hochmann Marketing GmbH, predtým Bittorrent Marketing GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 12. decembra 2017 vo veci T-771/15, Hochmann Marketing/EUIPO
 ---documentbreak--- C2942018SK1320120180214SK0018132142Odvolanie podané 14. februára 2018: Hochmann Marketing GmbH, predtým Bittorrent Marketing GmbH proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 12. decembra 2017 vo veci T-771/15, Hochmann Marketing/EUIPO
   (Vec C-118/18 P)2018/C 294/18Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Odvolateľka: Hochmann Marketing GmbH, predtým Bittorrent Marketing GmbH (v zastúpení: C. Hoppe, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   Uznesením z 28. júna 2018 Súdny dvor (deviata komora) rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


201808030202050072018/C 294/514072018CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180621373822Vec C-407/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Višje sodišče v Mariboru (Slovinsko) 21. júna 2018 – Aleš Kuhar, Jožef Kuhar/Addiko Bank d.d.
 ---documentbreak--- C2942018SK3720120180621SK0051372382Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Višje sodišče v Mariboru (Slovinsko) 21. júna 2018 – Aleš Kuhar, Jožef Kuhar/Addiko Bank d.d.
   (Vec C-407/18)2018/C 294/51Jazyk konania: slovinčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Višje sodišče v Mariboru

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Aleš Kuhar, Jožef Kuhar

      Odporkyňa: Addiko Bank d.d.

      Prejudiciálna otázka

   Má sa smernica Rady 93/13/EHS (
         1
      ) vykladať s ohľadom na zásadu efektivity podľa práva Európskej únie v tom zmysle, že exekučný súd je v rámci exekučného konania povinný z úradnej povinnosti zamietnuť návrh na vykonanie exekúcie v dôsledku nekalého (znevýhodňujúceho) ustanovenia uvedeného v priamo vykonateľnej notárskej zápisnici (exekučný titul) v prípade, o aký ide v prejednávanej veci, v ktorom procesné predpisy členského štátu nepriznávajú exekučnému súdu reálnu možnosť zastaviť alebo odložiť exekúciu (na návrh dlžníka alebo z úradnej povinnosti), a to až do vydania konečného rozhodnutia vo veci nekalého charakteru dotknutého ustanovenia, vyhláseného na záver sporového konania vo veci návrhu podaného dlžníkom ako spotrebiteľom?
   (
         1
      )	Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


201808030252049692018/C 294/075642016CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL201806286611Vec C-564/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. júna 2018 – Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)/Puma SE (Odvolanie — Ochranná známka Európskej únie — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Článok 8 ods. 5 — Článok 76 — Námietkové konanie — Relatívne dôvody zamietnutia — Nariadenie (ES) č. 2868/95 — Pravidlo 19 — Pravidlo 50 ods. 1 — Existencia predchádzajúcich rozhodnutí Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) uznávajúcich dobré meno skoršej ochrannej známky — Zásada riadnej správy vecí verejných — Zohľadnenie týchto rozhodnutí v neskorších námietkových konaniach — Povinnosť odôvodnenia — Procesné povinnosti odvolacích senátov EUIPO)
 ---documentbreak--- C2942018SK610120180628SK00076161Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 28. júna 2018 – Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)/Puma SE
   (Vec C-564/16 P) (
         1
      )
   „(Odvolanie — Ochranná známka Európskej únie — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Článok 8 ods. 5 — Článok 76 — Námietkové konanie — Relatívne dôvody zamietnutia — Nariadenie (ES) č. 2868/95 — Pravidlo 19 — Pravidlo 50 ods. 1 — Existencia predchádzajúcich rozhodnutí Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) uznávajúcich dobré meno skoršej ochrannej známky — Zásada riadnej správy vecí verejných — Zohľadnenie týchto rozhodnutí v neskorších námietkových konaniach — Povinnosť odôvodnenia — Procesné povinnosti odvolacích senátov EUIPO)“2018/C 294/07Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Odvolateľ: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: D. Botis a D. Hanf, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Puma SE (v zastúpení: P. González-Bueno Catalán de Ocón, abogado)

      Výrok rozsudku

            1.

            Odvolanie sa zamieta.

            2.

            Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) je povinný nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 86, 20.3.2017.


201808030052049982018/C 294/293562018CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180531222211Vec C-356/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Salzburg (Rakúsko) 31. mája 2018 – Christian Gmoser/Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich
 ---documentbreak--- C2942018SK2210120180531SK0029221221Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Salzburg (Rakúsko) 31. mája 2018 – Christian Gmoser/Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich
   (Vec C-356/18)2018/C 294/29Jazyk konania: nemčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesgericht Salzburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Christian Gmoser

      Žalovaná: Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Má sa článok 15 ods. 1 smernice 90/619/EHS (druhá smernica o životnom poistení) (
                  1
               ) v znení zmenenom smernicou 92/96/EHS (tretia smernica o životnom poistení) (
                  2
               ) v spojení s článkom 31 smernice 92/96/EHS vykladať v tom zmysle, že oznámenie o možnosti odstúpenia musí obsahovať aj informáciu o tom, že odstúpenie nevyžaduje osobitnú formu?

            2.

            Môže sa odstúpenie od zmluvy z dôvodu nesprávneho poučenia o práve na odstúpenie vyhlásiť aj po zrušení zmluvy o životnom poistení v dôsledku výpovede (a odkúpenia) poistníkom?

      (
         1
      )	Druhá smernica Rady 90/619/EHS z 8. novembra 1990 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa priameho životného poistenia, ktorou ustanovujú opatrenia na uľahčenie účinného výkonu slobody pri poskytovaní služieb a ktorou sa mení a dopĺňa smernica 79/267/EHS [neoficiálny preklad]; Ú. v. ES L 330, 1990, s. 50.
   (
         2
      )	Smernica Rady 92/96/EHS z 10. novembra 1992 o koordinácii zákonov, iných predpisov a správnych opatrení vzťahujúcich sa na priame životné poistenie, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 79/267/EHS a 90/619/EHS (tretia smernica o životnom poistení) [neoficiálny preklad]; Ú. v. ES L 360, 1992, s. 1.


201808030692050792018/C 294/604022017TC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180703454622Veci T-402/17 a T-403/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. júla 2018 – Vienna International Hotelmanagement/EUIPO (Vienna House a VIENNA HOUSE) [„Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Vienna House a obrazovej ochrannej známky Európskej únie VIENNA HOUSE — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia 2017/1001)“]
 ---documentbreak--- C2942018SK4520120180703SK0060452462Rozsudok Všeobecného súdu z 3. júla 2018 – Vienna International Hotelmanagement/EUIPO (Vienna House a VIENNA HOUSE)
   (Veci T-402/17 a T-403/17) (
         1
      )
   „[„Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Vienna House a obrazovej ochrannej známky Európskej únie VIENNA HOUSE — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia 2017/1001)“]“2018/C 294/60Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Vienna International Hotelmanagement AG (Viedeň, Rakúsko) (v zastúpení: E. Zrzavy, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Hanf, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Dve žaloby proti rozhodnutiam štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 25. apríla 2017 (veci R 333/2016-4 a R 332/2016-4), ktoré sa týkajú zápisu jednak slovného označenia Vienna House a jednak obrazového označenia VIENNA HOUSE ako ochranných známok Európskej únie

      Výrok rozsudku

            1.

            Veci T-402/17 a T-403/17 sú spojené na účely tohto rozsudku.

            2.

            Žaloby sa zamietajú.

            3.

            Vienna International Hotelmanagement AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 277, 21.8.2017.


201808030752050992018/C 294/764132018TC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180704616111Vec T-413/18: Žaloba podaná 4. júla 2018 – Portigon/SRB
 ---documentbreak--- C2942018SK6110120180704SK0076611611Žaloba podaná 4. júla 2018 – Portigon/SRB
   (Vec T-413/18)2018/C 294/76Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Portigon AG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: D. Bliesener a V. Jungkind, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie žalovanej z 12. apríla 2018 o vopred vypočítaných príspevkov do jednotného fondu na riešenie krízových situácií za rok 2018 (SRB/ES/SRF/2018/03) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

            —

            uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza 7 žalobných dôvodov, ktoré sú v podstatnej časti zhodné alebo podobné s dôvodmi uvedené vo veci T-420/17,Portigon/SRB (
         1
      ).
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 277, 2017, s. 56.


201808030632050822018/C 294/774152018TC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180704626321Vec T-415/18: Žaloba podaná 4. júla 2018 – Silgan Closures a Silgan Holdings/Komisia
 ---documentbreak--- C2942018SK6210120180704SK0077621632Žaloba podaná 4. júla 2018 – Silgan Closures a Silgan Holdings/Komisia
   (Vec T-415/18)2018/C 294/77Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobkyne: Silgan Closures GmbH (Mníchov, Nemecko) a Silgan Holdings Inc. (Stamford, Connecticut, Spojené štáty) (v zastúpení: D. Seeliger, Y. Gürer, R. Grafunder a V. Weiss, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrh

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie o kontrole C(2018) 2173 final zo 6. apríla 2018, doručené 24. apríla 2018,

            —

            zrušil všetky opatrenia prijaté v nadväznosti na kontrolu vykonanú na základe tohto protiprávneho rozhodnutia,

            —

            uložil Komisii, aby okrem iného vrátila všetky kópie dokumentov, ktoré sa vyhotovili v rámci kontrol a ktoré Komisia následne odviezla, pod hrozbou zrušenia budúcich rozhodnutí Komisie Všeobecným súdom, a

            —

            uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú tieto žalobné dôvody.

            1.

            Porušenie základných práv na obhajobu a procesných zásad
            V rámci prvého žalobného dôvodu sa žalobkyne dovolávajú najmä skutočnosti, že Bundeskartellamt (Spolkový úrad pre hospodársku súťaž, Nemecko) odovzdal Komisii informácie, ktoré mu žalobkyne poskytovali od roku 2014 v súvislosti s vnútroštátnym konaním v rámci ich spolupráce, a ktoré sa teda nemali ďalej poskytovať v rámci výmeny informácií podľa článku 12 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 (
                  1
               ).

            2.

            Nedostatočné odôvodnenie rozhodnutia o kontrole a príliš všeobecný a málo konkrétny opisu predmetu kontroly („fishing expedition“), ako aj neexistencia dostatočných dôkazov

            3.

            Porušenie zásady proporcionality
            V tejto súvislosti žalobkyne tvrdia, že rozhodnutie o vykonaní kontroly nebolo z dôvodu prebiehajúceho vyšetrovania a stavu konania pred Spolkovým úradom pre hospodársku súťaž nevyhnutné ani primerané.

            4.

            Zneužitie právomoci
            V rámci štvrtého žalobného dôvodu žalobkyne tvrdia, že nariadenie kontroly vychádza z hodnotenia, ktoré nezodpovedá skutkovému stavu. Predstavuje účelovú protiprávnu spoluprácu medzi Spolkovým úradom pre hospodársku súťaž, ktorá má Komisii umožniť, aby sankcionovala podniky, ktoré nemožno sankcionovať na vnútroštátnej úrovni z dôvodu medzier v právnej úprave.

            5.

            Nedostatočná právomoc Komisie a porušenie zásady subsidiarity
            V tejto súvislosti žalobkyne tvrdia, že nie je jednoznačné, že by Spolkový úrad pre hospodársku súťaž nebol schopný riadne ukončiť pred ním prebiehajúce konania, ani to, prečo by malo byť lepšie, keby sa toto konanie z dôvodu svojho rozsahu alebo vplyvu malo viesť v tomto pokročilom štádiu na úrovni Únie.

      (
         1
      )	Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1).


201808030242050482018/C 294/303572018CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180531232311Vec C-357/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Salzburg (Rakúsko) 31. mája 2018 – Bettina Plackner/Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich
 ---documentbreak--- C2942018SK2310120180531SK0030231231Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Salzburg (Rakúsko) 31. mája 2018 – Bettina Plackner/Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich
   (Vec C-357/18)2018/C 294/30Jazyk konania: nemčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landesgericht Salzburg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Bettina Plackner

      Žalovaná: Nürnberger Versicherung Aktiengesellschaft Österreich

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 15 ods. 1 smernice 90/619/EHS (druhá smernica o životnom poistení) (
         1
      ) v znení zmenenom smernicou 92/96/EHS (tretia smernica o životnom poistení) (
         2
      ) v spojení s článkom 31 smernice 92/96/EHS vykladať v tom zmysle, že oznámenie o možnosti odstúpenia musí obsahovať aj informáciu o tom, že odstúpenie nevyžaduje osobitnú formu?
   (
         1
      )	Druhá smernica Rady 90/619/EHS z 8. novembra 1990 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa priameho životného poistenia, ktorou ustanovujú opatrenia na uľahčenie účinného výkonu slobody pri poskytovaní služieb a ktorou sa mení a dopĺňa smernica 79/267/EHS [neoficiálny preklad]; Ú. v. ES L 330, 1990, s. 50.
   (
         2
      )	Smernica Rady 92/96/EHS z 10. novembra 1992 o koordinácii zákonov, iných predpisov a správnych opatrení vzťahujúcich sa na priame životné poistenie, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 79/267/EHS a 90/619/EHS (tretia smernica o životnom poistení) [neoficiálny preklad]; Ú. v. ES L 360, 1992, s. 1.


201808030162050392018/C 294/443872018CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180612323211Vec C-387/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Poľsko) 12. júna 2018 – Delfarma Sp. z o.o./Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych
 ---documentbreak--- C2942018SK3210120180612SK0044321321Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Poľsko) 12. júna 2018 – Delfarma Sp. z o.o./Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych
   (Vec C-387/18)2018/C 294/44Jazyk konania: poľština
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Delfarma Sp. z o.o.

      Žalovaný: Prezes Urzędu Rejestracji Produktów Leczniczych, Wyrobów Medycznych i Produktów Biobójczych

      Prejudiciálna otázka

   Bráni právo Únie, najmä články 34 a 36 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, vnútroštátnej právnej úprave, na základe ktorej možno odmietnuť vydať povolenie na uvedenie súbežne dovážaného lieku na trh v členskom štáte už z toho dôvodu, že súbežne dovážaný liek bol v členskom štáte vývozu povolený ako generikum referenčného výrobku, t. j. na základe skrátenej verzie podkladov, kým v štáte dovozu bol tento liek povolený ako referenčný liek, t. j. na základe úplných podkladov, pričom toto zamietavé rozhodnutie sa vydá bez toho, aby sa preskúmala zásadná terapeutická zhoda oboch týchto liekov a bez toho, aby vnútroštátny orgán, aj napriek tomu, že takáto možnosť existuje, požiadal príslušné orgány štátu vývozu o predloženie podkladov?


201808030432049872018/C 294/313592018CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180601232422Vec C-359/18 P: Odvolanie podané 1. júna 2018: Európska agentúra pre lieky proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 22. marca 2018 vo veci T-80/16, Shire Pharmaceuticals Ireland/EMA
 ---documentbreak--- C2942018SK2320120180601SK0031232242Odvolanie podané 1. júna 2018: Európska agentúra pre lieky proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 22. marca 2018 vo veci T-80/16, Shire Pharmaceuticals Ireland/EMA
   (Vec C-359/18 P)2018/C 294/31Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska agentúra pre lieky (EMA) (v zastúpení: S. Marino, A. Spina, S. Drosos, T. Jabłoński, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Shire Pharmaceuticals Ireland Ltd

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

            —

            vyhovel odvolaniu a zrušil rozsudok Všeobecného súdu vo veci T-80/16,

            —

            zamietol žalobu o neplatnosť ako nedôvodnú a

            —

            uložil žalobkyni v prvostupňovom konaní nahradiť všetky trovy tohto konania (vrátane trov konania pred Všeobecným súdom).

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   EMA uvádza dva odvolacie dôvody.

            1.

            Prvý odvolací dôvod sa člení na dve časti. V rámci prvej časti tohto odvolacieho dôvodu EMA uvádza, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď v bode 50 rozsudku, proti ktorému smeruje odvolanie konštatoval, že článok 5 ods. 1 nariadenia o liekoch na ojedinelé ochorenia (
                  1
               ) treba vykladať oddelene od článku 5 ods. 2. Takýto výklad porušuje článok 5 ods. 1, keďže poškodzuje účinnosť tohto ustanovenia.
            V rámci druhej časti prvého odvolacieho dôvodu EMA uvádza, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď v bode 64 rozsudku, proti ktorému smeruje odvolanie konštatoval, že EMA musí vychádzať z pojmu liek, keď na účely článku 5 ods. 1 určuje, či sa žiadosť o označenie ako lieku na ojedinelé ochorenia prekrýva so skôr podanou žiadosťou o povolenie na uvedenie na trh.

            2.

            V rámci druhého odvolacieho dôvodu EMA uvádza, že Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho výkladu pojmu liek, tak ako ho uvádza článok 1 ods. 2 smernice 2001/83/ES (
                  2
               ), keď konštatoval, že rozdiel v prísadách a spôsoboch podania medzi dvomi výrobkami ich robili na účely článku 5 ods. 1 nariadenia o ojedinelých liekoch odlišnými.

      (
         1
      )	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 141/2000 zo 16. decembra 1999 o liekoch na ojedinelé ochorenia (Ú. v. ES L 18, 2000, s. 1; Mim. vyd. 15/005, s. 21).
   (
         2
      )	Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník Spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, 2001, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69)


201808030812050762018/C 294/784212018TC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180710636311Vec T-421/18: Žaloba podaná 10. júla 2018 – Bauer Radio/EUIPO – Weinstein (MUSIKISS)
 ---documentbreak--- C2942018SK6310120180710SK0078631631Žaloba podaná 10. júla 2018 – Bauer Radio/EUIPO – Weinstein (MUSIKISS)
   (Vec T-421/18)2018/C 294/78Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Bauer Radio Ltd (Peterborough, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: G. Messenger, barrister)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Simon Weinstein (Viedeň, Rakúsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie MUSIKISS – prihláška č. 12 317 616.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. marca 2018 vo veci R 510/2017-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil napadnuté rozhodnutie,

            —

            zaviazal EUIPO a ďalšieho účastníka konania na náhradu vlastných trov konania a uložil im povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni.

      Uvádzaný žalobný dôvod

            —

            porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 2017/1001.


201808030822050902018/C 294/623412018TC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180531474821Vec T-341/18: Žaloba podaná 31. mája 2018 – NEC Corporation/Komisia
 ---documentbreak--- C2942018SK4710120180531SK0062471482Žaloba podaná 31. mája 2018 – NEC Corporation/Komisia
   (Vec T-341/18)2018/C 294/62Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: NEC Corporation (Tokio, Japonsko) (v zastúpení: R. Bachour, solicitor, O. Brouwer a A. Pliego Selie, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie Komisie C(2018) 1768 final z 21. marca 2018 týkajúce sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (Vec AT.40136 – Capacitors) v rozsahu, v akom konštatuje, že žalobkyňa porušila článok 101 ZFEÚ a článok 53 Dohody o EHP,

            —

            subsidiárne zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom ukladá žalobkyni pokutu, a/alebo,

            —

            ešte subsidiárnejšie uplatnil svoju neobmedzenú právomoc pri úprave výšky pokuty – s ohľadom na tvrdenia uvedené v prvom a druhom žalobnom dôvode – na úroveň, ktorá je v súlade s právom a logikou právneho inštitútu recidíva ako priťažujúcej okolnosti odôvodňujúcej zvýšenie výšky pokuty a ktorá je primeraná, a

            —

            uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

            1.

            Prvý žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie obsahuje nesprávne právne posúdenie a zjavne nesprávne posúdenie a nie je dostatočne odôvodnené, lebo pri uložení pokuty spoločnosti NEC Corporation bola recidíva uplatnená ako priťažujúca okolnosť a pokuta uložená spoločnosti NEC Corporation je v rozpore so zásadou proporcionality.

            2.

            Druhý žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušuje práva žalobkyne na obranu, lebo v článku 1 sa uvádza, že sa žalobkyňa zúčastnila na zistenom porušení, hoci táto skutočnosti nebola zistená ani uvedená v oznámení o námietkach. Navyše je toto zistenie z právneho a skutkového hľadiska nesprávne a obsahuje rozporné zistenie a odôvodnenie, lebo sa v ňom údajne pripúšťa (čo je však kvalifikované ako irelevantné), že spoločnosť NEC Corporation si nebola vedomá porušenia, a zároveň sa uvádza, že spoločnosť NEC Corporation výslovne nesie zodpovednosť ako materská spoločnosť, lebo (údajne) vykonávala počas určitého obdobia kontrolu nad spoločnosťou Tokin Corporation.

            3.

            Tretí žalobný dôvod založený na tom, že Komisia neuplatnila rovnaké zníženie základnej výšky pokuty, ktorú uložila spoločnosti Tokin Corporation, pri znížení uplatnenom na základnú výšku pokuty, ktorá bola uložená spoločnosti NEC Corporation, a ďalej, že Komisia mala pri stanovení výšky pokuty použiť priemernú hodnotu predaja, a nie vychádzať z nereprezentatívnej hodnoty predaja za posledný rok zisteného porušenia. V dôsledku týchto nedostatkov bol výpočet pokuty nesprávny a/alebo pokuta neprimeraná (a nie je dostatočne odôvodnený prvý bod, lebo v odôvodnení napadnutého rozhodnutia sa neuvádza, prečo sa zjavne neuplatnilo rovnaké zníženie základnej výšky pokuty na pokutu uloženú spoločnosti NEC Corporation).


201808030422049862018/C 294/323642018CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180604242411Vec C-364/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 4. júna 2018 – Eni SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze
 ---documentbreak--- C2942018SK2410120180604SK0032241241Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Taliansko) 4. júna 2018 – Eni SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze
   (Vec C-364/18)2018/C 294/32Jazyk konania: taliančina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Eni SpA

      Odporcovia: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze

      Prejudiciálna otázka

   Bránia ustanovenia článku 6 ods. 1 a šieste odôvodnenie smernice 94/22/ES (
         1
      ) ustanoveniu vnútroštátneho práva, konkrétne článku 19 ods. 5a legislatívneho dekrétu č. 625/1996, ktorý na základe výkladu, ktorý poskytla Consiglio di Stato (Štátna rada, Taliansko) v rozsudku č. 290/2018, umožňuje uložiť na účely plnenia „koncesných podielov“ povinnosť uplatniť parameter EP, ktorého základom sú ceny ropy a iných palív, a to namiesto indexu „Pfor“, ktorý je ukotvený o cenu plynu na krátkodobom trhu?
   (
         1
      )	Smernica 94/22/ES Európskeho parlamentu a Rady z 30. mája 1994 o podmienkach udeľovania a používania povolení na vyhľadávanie, prieskum a ťažbu uhľovodíkov (Ú. v. ES L 164, s. 3; Mim. vyd. 06/002, s. 262).


201808030772050862018/C 294/794232018TC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180706646411Vec T-423/18: Žaloba podaná 6. júla 2018 – Fissler/EUIPO (vita)
 ---documentbreak--- C2942018SK6410120180706SK0079641641Žaloba podaná 6. júla 2018 – Fissler/EUIPO (vita)
   (Vec T-423/18)2018/C 294/79Jazyk konania: nemčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fissler GmbH (Idar-Oberstein, Nemecko) (v zastúpení: G. Hasselblatt und Rechtsanwältin K. Middelhoff, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie vita – prihláška č. 15 857 188

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 28. marca 2018 vo veci R 1326/2017-5

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil napadnuté rozhodnutie,

            —

            uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

            —

            porušenie článku 7 písm. b) a c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 2017/1001.


201808030452050172018/C 294/086352016CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL201806287711Vec C-635/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 28. júna 2018 – Spliethoff's Bevrachtingskantoor BV/Európska komisia (Odvolanie — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Určenie predmetu sporu — Finančná pomoc v oblasti Nástroja na prepájanie Európy (NPE) — Odvetvie dopravy na roky 2014 – 2020 — Výzvy na predkladanie návrhov — Výkonná agentúra pre inovácie a siete (INEA) — E-mail informujúci žalobkyňu o zamietnutí jej návrhu — Neskoršie rozhodnutie Európskej komisie, ktorým sa vydáva zoznam vybraných návrhov — Účinná súdna ochrana)
 ---documentbreak--- C2942018SK710120180628SK00087171Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 28. júna 2018 – Spliethoff's Bevrachtingskantoor BV/Európska komisia
   (Vec C-635/16 P) (
         1
      )
   „(Odvolanie — Žaloba o neplatnosť — Prípustnosť — Určenie predmetu sporu — Finančná pomoc v oblasti Nástroja na prepájanie Európy (NPE) — Odvetvie dopravy na roky 2014 – 2020 — Výzvy na predkladanie návrhov — Výkonná agentúra pre inovácie a siete (INEA) — E-mail informujúci žalobkyňu o zamietnutí jej návrhu — Neskoršie rozhodnutie Európskej komisie, ktorým sa vydáva zoznam vybraných návrhov — Účinná súdna ochrana)“2018/C 294/08Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Odvolateľka: Spliethoff's Bevrachtingskantoor BV (v zastúpení: Y. de Vries, advocaat)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: J. Samnadda a J. Hottiaux, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

            1.

            Uznesenie Všeobecného súdu Európskej únie z 11. októbra 2016, Spliethoff’s Bevrachtingskantoor/Komisia (T-564/15, neuverejnené, EU:T:2016:611), sa zrušuje.

            2.

            Vec sa vracia Všeobecnému súdu Európskej únie.

            3.

            O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 70, 6.3.2017.


201808030672050962018/C 294/633422018TC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180530484921Vec T-342/18: Žaloba podaná 30. mája 2018 – Nichicon Corporation/Komisia
 ---documentbreak--- C2942018SK4810120180530SK0063481492Žaloba podaná 30. mája 2018 – Nichicon Corporation/Komisia
   (Vec T-342/18)2018/C 294/63Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nichicon Corporation (Kjóto, Japonsko) (v zastúpení: A. Ablasser-Neuhuber, F. Neumayr, G. Fussenegger a H. Kühnert, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil rozhodnutie Komisie C(2018) 1768 final z 21. marca 2018 týkajúce sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (Vec AT.40136 – Capacitors) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

            —

            subsidiárne čiastočne zrušil:

                     a.

                     článok 1 písm. f) napadnutého rozhodnutia, v ktorom bolo konštatované, že sa žalobkyňa zúčastnila na jedinom a pokračujúcom porušení článku 101 ods. 1 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP v odvetví elektrolytických kondenzátorov na celom území EHP, ktoré spočívalo v dohodách a/alebo zosúladených postupoch, ktorých predmetom bola koordinácia cenového správania v období od 26. júna 1998 do 31. mája 2010,

                     b.

                     článok 2 písm. i) napadnutého rozhodnutia, ktorým sa ukladá žalobkyni pokuta vo výške 72901000 eur, a

            —

            znížil pokutu uloženú žalobkyni podľa článku 261 ZFEÚ a článku 31 nariadenia Rady (ES)č. 1/2003 (
                  1
               ),

            —

            v každom prípade nahradil posúdenie Komisie svojim posúdením, pokiaľ ide o výšku pokuty, a znížil pokutu uloženú žalobkyni podľa článku 261 ZFEÚ and článku 31 nariadenia Rady (ES)č. 1/2003, a

            —

            uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania v súlade s článkom 134 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

            1.

            Prvý žalobný dôvod založený na nesprávnych skutkových zisteniach

                     —

                     Údajné neprávne skutkové zistenia sa týkajú konkrétne troch období kontaktov. Žalobkyňa tvrdí, že Komisia vykonala nesprávne skutkové zistenia, ktoré nie sú dostatočne preukázané. V dôsledku toho sa Komisia nesprávne domnievala, že došlo k porušeniu článku 101 ZFEÚ.

            2.

            Druhý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení týkajúcom sa kvalifikácie jediného a pokračujúceho porušenia a domnienky zodpovednosti žalobkyne za účasť na uvedenom porušení

                     —

                     Druhý žalobný dôvod sa týka údajných pochybení, ktorých sa dopustila Komisia, pokiaľ ide o kvalifikáciu zistených kontaktov, ktoré boli identifikované ako jediné a pokračujúce porušenie, ako aj o zodpovednosť žalobkyne za takéto porušenie. Po prvé Komisia z právneho hľadiska dostatočne nepreukázala rozsah jediného a pokračujúceho porušenia. Po druhé sa Komisia nesprávne domnievala, že žalobkyňa je zodpovedná za kontakty, na ktorých sa nezúčastnila. Po tretie Komisia nesprávne dospela k záveru, že porušenie trvalo bez prerušenia pred 7. novembrom 2003. Po štvrté sa Komisia nesprávne domnievala, že žalobkyňa je zodpovedná za trvajúcu účasť na jedinom a pokračujúcom porušení po 10. novembri 2008. V dôsledku toho Komisia nemôže uložiť žalobkyni pokutu. Po piate Komisia nesprávne zastávala názor, že sa žalobkyňa zúčastnila na jedinom a pokračujúcom porušení, ak napriek tomu, že sa od neho výslovne dištancovala.

            3.

            Tretí žalobný dôvod založený na nedostatku právomoci

            4.

            Štvrtý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení pri stanovení pokuty

                     —

                     V rámci svojho štvrtého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že došlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu pri stanovení pokuty. Po prvé Komisia porušila zásadu proporcionality a svoje usmernenia k metóde stanovenia pokút tým, že ako základ pre výpočet pokuty nesprávne použila hodnotu všetkých predajov v EHP. Po druhé a po tretie Komisia tým, že nesprávne stanovila koeficient závažnosti, ako aj dodatočnú sumu, porušila zásadu proporcionality, povinnosť odôvodnenia, ako aj zásadu ne bis in idem. Po štvrté Komisia porušila zásadu proporcionality, povinnosť odôvodnenia a zásadu rovnakého zaobchádzania tým, že pri výpočte pokuty údajne nezohľadnila obmedzenú účasť žalobkyne na porušení. Ďalej Komisia porušila zásadu proporcionality a usmernenia k metóde stanovenia pokút tým, že ako poľahčujúcu okolnosť nezohľadnila prípadnú nedbanlivosť žalobkyne a jej výrazne obmedzenú úlohu a správanie konkurenčným spôsobom.

            5.

            Piaty žalobný dôvod založený na porušení podstatných formálnych náležitostí

                     —

                     Piaty žalobný dôvod sa týka porušenia podstatných formálnych náležitostí zo strany Komisie v zmysle článku 263 ZFEÚ tým, že spoločnosti Nichicon neposkytla dodatočné oznámenie o námietkach a stanovila jej príliš krátku lehotu na obhajobu.

      (
         1
      )	Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 205).


201808030272049782018/C 294/453892018CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180613323322Vec C-389/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgicko) 13. júna 2018 – Brussels Securities SA/État belge
 ---documentbreak--- C2942018SK3220120180613SK0045322332Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgicko) 13. júna 2018 – Brussels Securities SA/État belge
   (Vec C-389/18)2018/C 294/45Jazyk konania: francúzština
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Brussels Securities SA

      Žalovaný: État belge

      Prejudiciálne otázky

   Má sa článok 4 smernice Rady 90/435/EHS z 23. júla 1990 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch (
         1
      ) (ktorú s účinnosťou od 18. januára 2012 nahradila smernica Rady 2011/96/EÚ z 30. novembra 2011 o spoločnom systéme zdaňovania uplatňovanom v prípade materských spoločností a dcérskych spoločností v rozličných členských štátoch (
         2
      )) v spojení s ďalšími prameňmi práva Spoločenstva
   vykladať v tom zmysle, že bráni, aby právna úprava vnútroštátneho orgánu, ako je Zákonník o dani z príjmov z roku 1992 a Kráľovské nariadenie, ktorým sa vykonáva Zákonník o dani z príjmov z roku 1992, v zneniach platných pre zdaňovacie obdobie roku 2011,
   ktorá si na určenie základu pre výpočet dane z príjmov právnických osôb materskej spoločnosti zvolila režim oslobodenia od dane (upustenie od zdanenia rozdeleného zisku, ktorý materská spoločnosť prijme v dôsledku svojho podielu na dcérskej spoločnosti), ktorý je v prvom rade založený na tom, že dividendy rozdelené dcérskou spoločnosťou sú zahrnuté do základu dane materskej spoločnosti a v druhom rade na tom, že 95 % týchto dividend sa odpočíta z tohto základu dane ako definitívne zdanené príjmy,
   z dôvodu kombinovaného uplatnenia tohto belgického režimu odpočítania definitívne zdanených príjmov a 1. pravidiel týkajúcich sa iného odpočítania predstavujúceho daňovú výhodu stanovenú touto právnou úpravou (odpočítanie rizikového kapitálu), 2. práva na odpočítanie zostatku odpočítateľných predchádzajúcich strát, 3. práva na prenesenie odpočítania prebytku definitívne zdanených príjmov, odpočítania rizikového kapitálu a zostatku odpočítateľných predchádzajúcich strát do nasledujúcich zdaňovacích období v prípade, ak v zdaňovacom období presahuje ich výška výšku zdaniteľného zisku, 4. poradia odpočítania, ktoré v priebehu týchto nasledujúcich zdaňovacích období stanovuje, že odpočítanie sa musí až do vyčerpania zdaniteľného zisku vzťahovať najprv na definitívne zdanené príjmy, potom na odpočítanie rizikového kapitálu (ktorého prenesenie je obmedzené na „sedem nasledujúcich zdaňovacích období“) a potom na zostatok odpočítateľných predchádzajúcich strát,
   viedla v čiastočnej alebo celkovej výške dividend prijatých od dcérskej spoločnosti k zníženiu strát, ktoré by materská spoločnosť mohla odpočítať, ak by boli dividendy jednoducho vylúčené zo zisku v zdaňovacom období, v ktorom boli vyplatené (čo má za následok zníženie zdaniteľného výsledku tohto zdaňovacieho obdobia a prípadne zvýšenie daňových strát, ktoré možno preniesť) namiesto toho, aby boli ponechané v tomto zisku a aby následne podliehali pravidlám o oslobodení od dane a prenesení oslobodenej sumy v prípade nedostatočného zisku,
   konkrétne k zníženiu zostatku odpočítateľných predchádzajúcich strát materskej spoločnosti, ku ktorému môže dôjsť v priebehu zdaňovacích období, ktoré nasledujú po zdaňovacom období, v ktorom definitívne zdanené príjmy, odpočítanie rizikového kapitálu a zostatok odpočítateľných predchádzajúcich strát prevyšujú výšku zdaniteľného zisku?
   (
         1
      )	Ú. v. ES L 225, s. 6; Mim. vyd. 09/001, s. 147.
   (
         2
      )	Ú. v. EÚ L 345, s. 8.


201808030062050292018/C 294/0922017CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL201806287822Vec C-2/17: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 28. júna 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španielsko) – Instituto Nacional de la Seguridad Social/Jesús Crespo Rey (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na druhej strane o voľnom pohybe osôb — Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov — Nariadenie (ES) č. 883/2004 — Príloha XI rubrika „Španielsko“ bod 2 — Starobný dôchodok — Spôsob výpočtu — Teoretická suma — Relevantný základ na určenie príspevkov — Osobitná dohoda — Výber základu na určenie príspevkov — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca povinnosť pracovníkovi platiť príspevky z minimálneho základu pre príspevky)
 ---documentbreak--- C2942018SK720120180628SK00097282Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 28. júna 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia – Španielsko) – Instituto Nacional de la Seguridad Social/Jesús Crespo Rey
   (Vec C-2/17) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na druhej strane o voľnom pohybe osôb — Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov — Nariadenie (ES) č. 883/2004 — Príloha XI rubrika „Španielsko“ bod 2 — Starobný dôchodok — Spôsob výpočtu — Teoretická suma — Relevantný základ na určenie príspevkov — Osobitná dohoda — Výber základu na určenie príspevkov — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca povinnosť pracovníkovi platiť príspevky z minimálneho základu pre príspevky)“2018/C 294/09Jazyk konania: španielčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Instituto Nacional de la Seguridad Social

      Žalovaný: Jesús Crespo Rey

      za účasti: Tesorería General de la Seguridad Social

      Výrok rozsudku

   Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na strane druhej o voľnom pohybe osôb, podpísaná 21. júna 1999 v Luxemburgu, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takej právnej úprave členského štátu, o akú ide vo veci samej, ktorá stanovuje povinnosť migrujúcemu pracovníkovi, ktorý uzatvoril osobitnú dohodu s orgánom systému sociálneho zabezpečenia tohto členského štátu, platiť príspevky z minimálneho základu, takže pri výpočte teoretickej sumy jeho starobného dôchodku považuje príslušná inštitúcia uvedeného členského štátu obdobie, na ktoré sa vzťahuje táto dohoda, za obdobie odpracované v tom istom členskom štáte a zohľadní len príspevky, na účely tohto výpočtu, platené uvedeným pracovníkom podľa tejto dohody, aj keď predtým, ako uvedený pracovník vykonal svoje právo na voľný pohyb, platil v predmetnom členskom štáte príspevky z vyšších základov, ako je minimálny základ, pričom usadený pracovník, ktorý nevyužil svoje právo na voľný pohyb a ktorý uzatvoril takúto dohodu, má možnosť platiť príspevky z vyšších základov, ako je minimálny základ pre príspevky.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 104, 3.4.2017.


201808030152050062018/C 294/463972018CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180615333421Vec C-397/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social de Barcelona (Španielsko) 15. júna 2018 – Ana María Páez Juárez/Nobel Plastiques Ibérica, S.A.
 ---documentbreak--- C2942018SK3310120180615SK0046331342Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social de Barcelona (Španielsko) 15. júna 2018 – Ana María Páez Juárez/Nobel Plastiques Ibérica, S.A.
   (Vec C-397/18)2018/C 294/46Jazyk konania: španielčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Social de Barcelona

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Ana María Páez Juárez

      Žalovaná: Nobel Plastiques Ibérica, S.A.

      ďalší účastníci: Fondo de Garantía Salarial (FOGASA) a Ministerio Fiscal

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Mali by sa na účely uplatňovania smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (
                  1
               ), ako ju vykladá judikatúra Súdneho dvora Európskej únie, považovať za osoby so zdravotným postihnutím zamestnanci kvalifikovaní za mimoriadne citlivých na určité riziká, ak sú vzhľadom na svoje osobné charakteristiky alebo známy biologický stav mimoriadne citliví na riziká vyplývajúce z práce, a z uvedeného dôvodu nemôžu zastávať určité pracovné miesta, ktoré predstavujú riziko pre ich vlastné zdravie alebo pre iné osoby?
            Ak je odpoveď na prvú otázku kladná, predkladajú sa nasledovné otázky:

            2.

            Je prejavom priamej alebo nepriamej diskriminácie v zmysle článku 2 ods. 2 písm. b) smernice 2000/78, rozhodnutie o prepustení zamestnankyne z hospodárskych, technických, organizačných a výrobných dôvodov v prípade, ak má táto osoba uznané zdravotné postihnutie z dôvodu, že je mimoriadne citlivá na vykonávanie niektorých pracovných miest pre jej fyzické postihnutie, čo spôsobuje ťažkosti s dosahovaním úrovne produktivity, ktorá sa vyžaduje, aby nebola kandidátom na prepustenie?

            3.

            Je prejavom priamej alebo nepriamej diskriminácie v zmysle článku 2 ods. 2 písm. b) smernice 2000/78, rozhodnutie o prepustení zamestnankyne z hospodárskych, technických, organizačných a výrobných dôvodov v prípade, ak má táto osoba uznané zdravotné postihnutie z dôvodu jej uznania za mimoriadne citlivú na vykonávanie niektorých pracovných miest pre jej fyzické postihnutie, pričom rozhodnutie sa zakladá, okrem iných kritérií, na všestrannosti s ohľadom na všetky pracovné miesta, vrátane tých, ktoré nemôže zastávať osoba so zdravotným postihnutím?

            4.

            Je prejavom priamej alebo nepriamej diskriminácie v zmysle článku 2 ods. 2 písm. b) smernice 2000/78, rozhodnutie o prepustení zamestnankyne z hospodárskych, technických, organizačných a výrobných dôvodov v prípade, ak má táto osoba uznané zdravotné postihnutie, a na základe toho bola uznaná za mimoriadne citlivú na vykonávanie niektorých pracovných miest pre jej fyzické postihnutie, ktoré spôsobili dlhodobú neprítomnosť v práci alebo práceneschopnosť pred prepustením, pričom rozhodnutie sa zakladá, okrem iných kritérií, na neprítomnosti tejto zamestnankyne v práci?

      (
         1
      )	Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, 2000, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79).


201808030762050752018/C 294/643432018TC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180603505011Vec T-343/18: Žaloba podaná 3. júna 2018 – Tokin Corporation/Komisia
 ---documentbreak--- C2942018SK5010120180603SK0064501501Žaloba podaná 3. júna 2018 – Tokin Corporation/Komisia
   (Vec T-343/18)2018/C 294/64Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tokin Corporation (Sendai City, Japonsko) (v zastúpení: C. Thomas, T. Yuen a M. Perez, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            zrušil článok 2 písm. f) rozhodnutia Komisie C(2018) 1768 final z 21. marca 2018 v rozsahu, v akom ukladá spoločnosti TOKIN Corporation spoločne a nerozdielne so spoločnosťou NEC Corporation pokutu vo výške 5036000 eur,

            —

            znížil výšku pokuty, ktorá bola podľa článku 2 písm. f) uvedeného rozhodnutia uložená spoločnosti TOKIN Corporation spoločne a nerozdielne so spoločnosťou NEC Corporation,

            —

            zrušil článok 2 písm. g) uvedeného rozhodnutia v rozsahu, v akom ukladá spoločnosti TOKIN Corporation pokutu vo výške 8814000 eur,

            —

            znížil výšku pokuty, ktorá bola podľa článku 2 písm. g) uvedeného rozhodnutia uložená spoločnosti TOKIN Corporation, a

            —

            uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

            1.

            Prvý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia porušila článok 23 ods. 3 nariadenia č. 1/2003 (
                  1
               ) a zásadu rovnakého zaobchádzania tým, že pri určení hodnoty jej predajov vychádzala z rokov 2011 a 2012, ktoré považovala za referenčné obdobie.

            2.

            Druhý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia porušila článok 23 ods. 3 nariadenia č. 1/2003 a zásadu osobnej zodpovednosti tým, že znížila základnú výšku pokuty z dôvodu poľahčujúcich okolností, namiesto zníženia koeficientu závažnosti, ktorý sa použil pri výpočte základnej výšky v súvislosti s aspektom porušenia, z ktorého bola žalobkyňa uznaná za zodpovednú.

      (
         1
      )	Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 205).


201808030142050442018/C 294/473982018CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180615343521Vec C-398/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 15. júna 2018 – Antonio Bocero Torrico/Instituto Nacional de la Seguridad Social a Tesorería General de la Seguridad Social
 ---documentbreak--- C2942018SK3410120180615SK0047341352Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 15. júna 2018 – Antonio Bocero Torrico/Instituto Nacional de la Seguridad Social a Tesorería General de la Seguridad Social
   (Vec C-398/18)2018/C 294/47Jazyk konania: španielčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Antonio Bocero Torrico

      Odporcovia v odvolacom konaní: Instituto Nacional de la Seguridad Social a Tesorería General de la Seguridad Social

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 48 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladať v tom zmysle, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá ako požiadavku pre priznanie predčasného starobného dôchodku stanovuje, že suma dôchodku, ktorý sa má poberať, musí byť vyššia ako minimálny dôchodok, ktorý by prislúchal danej osobe na základe tej istej vnútroštátnej úpravy, pričom za takýto „dôchodok, ktorý sa má poberať“ sa považuje skutočný dôchodok, ktorý vypláca iba príslušný členský štát (v tomto prípade Španielsko), bez započítania tiež skutočného dôchodku, ktorý by bolo možné poberať z dôvodu inej dávky tej istej povahy vyplácanej iným členským štátom alebo inými členskými štátmi?


201808030402049852018/C 294/10572017CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL201806288811Vec C-57/17: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 28. júna 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana – Španielsko) – Eva Soraya Checa Honrado/Fondo de Garantía Salarial (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Ochrana zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti zamestnávateľa — Smernica 2008/94/ES — Článok 3 prvý odsek — Platba zabezpečená záručnou inštitúciou — Odstupné pri skončení pracovnoprávneho vzťahu — Preloženie miesta výkonu práce, ktoré si vyžaduje zmenu bydliska zamestnanca — Zmena podstatnej náležitosti pracovnej zmluvy — Skončenie pracovnej zmluvy zo strany zamestnanca — Zásada rovnosti a zákazu diskriminácie)
 ---documentbreak--- C2942018SK810120180628SK00108181Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 28. júna 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana – Španielsko) – Eva Soraya Checa Honrado/Fondo de Garantía Salarial
   (Vec C-57/17) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Ochrana zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti zamestnávateľa — Smernica 2008/94/ES — Článok 3 prvý odsek — Platba zabezpečená záručnou inštitúciou — Odstupné pri skončení pracovnoprávneho vzťahu — Preloženie miesta výkonu práce, ktoré si vyžaduje zmenu bydliska zamestnanca — Zmena podstatnej náležitosti pracovnej zmluvy — Skončenie pracovnej zmluvy zo strany zamestnanca — Zásada rovnosti a zákazu diskriminácie)“2018/C 294/10Jazyk konania: španielčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Valenciana

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Eva Soraya Checa Honrado

      Žalovaný: Fondo de Garantía Salarial

      Výrok rozsudku

   Článok 3 prvý odsek smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/94/ES z 22. októbra 2008 o ochrane zamestnancov pri platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa sa má vykladať v tom zmysle, že ak podľa dotknutej vnútroštátnej právnej úpravy niektoré formy zákonom stanoveného odstupného, ktoré sa má vyplatiť z dôvodu skončenia pracovnej zmluvy zo strany zamestnanca, ako aj odstupné, ktoré sa má vyplatiť v prípade prepustenia z objektívnych dôvodov, akými sú dôvody uvádzané vnútroštátnym súdom, spadajú pod pojem „odstupné pri skončení pracovnoprávnych vzťahov“ v zmysle tohto ustanovenia, zákonom stanovené odstupné, ktoré sa má vyplatiť v prípade skončenia pracovnej zmluvy zo strany zamestnanca z dôvodu preloženia miesta výkonu práce zamestnávateľom, ktoré núti zamestnanca zmeniť miesto bydliska, musí tiež spadať pod tento pojem.
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 121, 18.4.2017.


201808030262049762018/C 294/483992018CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL20180618353511Vec C-399/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Holandsko) 18. júna 2018 – Vereniging Gasopslag Nederland, TAQA Onshore BV, TAQA Piek Gas BV/Autoriteit Consument en Markt
 ---documentbreak--- C2942018SK3510120180618SK0048351351Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Holandsko) 18. júna 2018 – Vereniging Gasopslag Nederland, TAQA Onshore BV, TAQA Piek Gas BV/Autoriteit Consument en Markt
   (Vec C-399/18)2018/C 294/48Jazyk konania: holandčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   College van Beroep voor het Bedrijfsleven

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Vereniging Gasopslag Nederland, TAQA Onshore BV, TAQA Piek Gas BV

      Žalovaný: Autoriteit Consument en Markt

      Prejudiciálne otázky

   Je jednotná kapacitná tarifa, pri ktorej sa rozlišuje nie podľa druhu užívateľa siete, ale podľa zmluvnej kapacity, zlučiteľná s článkom 13 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 (
         1
      ) z 13. júla 2009 o podmienkach prístupu do prepravných sietí pre zemný plyn, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1775/2005 (nariadenie o plyne)?
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 36.


201808030522049962018/C 294/11902017CJC29420180820SK01SKINFO_JUDICIAL201806279911Vec C-90/17: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 27. júna 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – Turbogás Produtora Energética SA/Autoridade Tributária e Aduaneira (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2003/96/ES — Zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny — Článok 21 ods. 5 tretí pododsek — Subjekt vyrábajúci elektrinu pre svoju vlastnú spotrebu — Malí výrobcovia elektriny — Článok 14 ods. 1 písm. a) — Energetické výrobky používané na výrobu elektriny — Povinnosť oslobodenia)
 ---documentbreak--- C2942018SK910120180627SK00119191Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 27. júna 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalsko) – Turbogás Produtora Energética SA/Autoridade Tributária e Aduaneira
   (Vec C-90/17) (
         1
      )
   „(Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2003/96/ES — Zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny — Článok 21 ods. 5 tretí pododsek — Subjekt vyrábajúci elektrinu pre svoju vlastnú spotrebu — Malí výrobcovia elektriny — Článok 14 ods. 1 písm. a) — Energetické výrobky používané na výrobu elektriny — Povinnosť oslobodenia)“2018/C 294/11Jazyk konania: portugalčina
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Turbogás Produtora Energética SA

      Žalovaná: Autoridade Tributária e Aduaneira

      Výrok rozsudku

   Článok 21 ods. 5 tretí pododsek a článok 14 ods. 1 písm. a) smernice Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003 o reštrukturalizácii právneho rámca spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektriny sa majú vykladať v tom zmysle, že taký subjekt, o aký ide vo veci samej, vyrábajúci elektrinu pre svoju vlastnú spotrebu sa má bez ohľadu na jej množstvo a na ekonomickú činnosť, ktorú vykonáva ako hlavnú činnosť, považovať za „distribútora“ v zmysle prvého z týchto ustanovení, na ktorého spotrebu elektriny na účely výroby elektriny sa však vzťahuje povinné oslobodenie od dane podľa uvedeného článku 14 ods. 1 písm. a).
   (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 144, 8.5.2017.