title: Vec T-476/17 P: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 22. júna 2018 – Arysta LifeScience Netherlands/Komisia (Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Prípravky na ochranu rastlín — Účinná látka diflubenzurón — Podmienky schválenia uvedenia na trh — Návrh na odklad výkonu — Nedostatok naliehavosti — Zváženie záujmov)

text:
               27.8.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/34

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 22. júna 2018 – Arysta LifeScience Netherlands/Komisia
      (Vec T-476/17 P)
      ((Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Prípravky na ochranu rastlín - Účinná látka diflubenzurón - Podmienky schválenia uvedenia na trh - Návrh na odklad výkonu - Nedostatok naliehavosti - Zváženie záujmov))
      (2018/C 301/44)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Arysta LifeScience Netherlands BV (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: C. Mereu a M. Grunchard, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Lewis, I. Naglis a G. Koleva, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článkoch 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2017/855 z 18. mája 2017, ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 540/2011, pokiaľ ide o podmienky schválenia účinnej látky diflubenzurón (Ú. v. EÚ L 128, 2017, s. 10)

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-43/17 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 5. júla 2018 – Liam Jenkinson/Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ), Rada Európskej únie, Európska komisia, Eulex Kosovo (Odvolanie — Arbitrážna doložka — Zamestnanci medzinárodných misií Európskej únie — Právomoc rozhodovať v sporoch týkajúcich sa pracovných zmlúv — Po sebe nasledujúce pracovné zmluvy na dobu určitú — Rozhodcovské doložky určujúce v poslednej zmluve súdy Únie a v predchádzajúcich zmluvách súdy v Bruseli (Belgicko) — Rozhodnutie nepredĺžiť poslednú zmluvu — Žiadosť o rekvalifikáciu všetkých zmluvných vzťahov na „zmluvu na dobu neurčitú“ — Návrhy na náhradu škody za neoprávnené prepustenie — Zohľadnenie zmluvných vzťahov predchádzajúcich poslednej zmluve — Právomoc Všeobecného súdu Európskej únie)

text:
               27.8.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/6

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 5. júla 2018 – Liam Jenkinson/Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ), Rada Európskej únie, Európska komisia, Eulex Kosovo
      (Vec C-43/17 P) (1)

      ((Odvolanie - Arbitrážna doložka - Zamestnanci medzinárodných misií Európskej únie - Právomoc rozhodovať v sporoch týkajúcich sa pracovných zmlúv - Po sebe nasledujúce pracovné zmluvy na dobu určitú - Rozhodcovské doložky určujúce v poslednej zmluve súdy Únie a v predchádzajúcich zmluvách súdy v Bruseli (Belgicko) - Rozhodnutie nepredĺžiť poslednú zmluvu - Žiadosť o rekvalifikáciu všetkých zmluvných vzťahov na „zmluvu na dobu neurčitú“ - Návrhy na náhradu škody za neoprávnené prepustenie - Zohľadnenie zmluvných vzťahov predchádzajúcich poslednej zmluve - Právomoc Všeobecného súdu Európskej únie))
      (2018/C 301/07)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Liam Jenkinson (v zastúpení: N. de Montigny a J.-N. Louis, avocats)

         Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. Vitro a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: pôvodne G. Gattinara, L. Radu Bouyon a S. Bartelt, splnomocnení zástupcovia, neskôr G. Gattinara, A. Aresu a L. Radu Bouyon, splnomocnení zástupcovia), Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) (v zastúpení: S. Marquardt, R. Spac a E. Orgován, splnomocnení zástupcovia), Eulex Kosovo (v zastúpení: M. Vicente Hernandez, avocate, neskôr E. Raoult, avocate)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Uznesenie Všeobecného súdu Európskej únie z 9. novembra 2016, Jenkinson/Rada a i. (T-602/15, EU:T:2016:660), sa zrušuje.

                  2.

                  Vec sa vracia na prejednanie Všeobecnému súdu Európskej únie.

                  3.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.

         (1)  Ú. v. EÚ C 104, 3.4.2017.


title: Vec T-427/18: Žaloba podaná 10. júla 2018 – Geske/EUIPO (SATISFYERMEN)

text:
               27.8.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/44

      Žaloba podaná 10. júla 2018 – Geske/EUIPO (SATISFYERMEN)
      (Vec T-427/18)
      (2018/C 301/59)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobca: André Geske (Lübbecke, Nemecko) (v zastúpení: R. Albrecht, Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie SATISFYERMEN – prihláška č. 16 886 541.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 10. mája 2018 vo veci R 2603/2017-1.

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov konania, ktoré vznikli v konaní pred odvolacím senátom EUIPO.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009.


title: Vec T-707/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2018 – Enoitalia/EUIPO – La Rural Viñedos y Bodegas (ANTONIO RUBINI) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Európskej únie ANTONIO RUBINI — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie RUTINI — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               27.8.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/27

      Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2018 – Enoitalia/EUIPO – La Rural Viñedos y Bodegas (ANTONIO RUBINI)
      (Vec T-707/16) (1)

      ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Európskej únie ANTONIO RUBINI - Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie RUTINI - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“))
      (2018/C 301/35)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Enoitalia SpA (Calmasino di Bardolino, Taliansko) (v zastúpení: S. Rizzo, avocat)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: E. Zaera Cuadrado, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: La Rural Viñedos y Bodegas SA Ltda (Capital Federal, Argentína)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 28. júna 2016 (vecR 1085/2015-5) týkajúcemu sa konania o vyhlásení neplatnosti medzi La Rural Viñedos y Bodegas a Enoitalia

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Enoitalia SpA je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 419, 14.11.2016.


title: Vec T-448/18: Žaloba podaná 18. júla 2018 – Ryanair a iní/Komisia

text:
               10.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/24

      Žaloba podaná 18. júla 2018 – Ryanair a iní/Komisia
      (Vec T-448/18)
      (2018/C 319/29)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Ryanair DAC (Swords, Írsko), Airport Marketing Services Ltd (Dublin, Írsko) a FR Financing (Malta) Ltd (Douglas, Isle of Man) (v zastúpení: E. Vahida a I. Metaxas-Maranghidis, advokáti, a B. Byrne, solicitor)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil články 5 a 6 rozhodnutia Európskej komisie (EÚ) 2018/628 z 11. novembra 2016 o štátnej pomoci SA.24221(2011/C) (ex 2011/NN), ktorú poskytlo Rakúsko letisku Klagenfurt, spoločnosti Ryanair a iným leteckým spoločnostiam využívajúcim toto letisko (Ú. v. EÚ L 107, 2018, s. 1) a články 9, 10 a 11 uvedeného rozhodnutia v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkýň,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že napadnuté rozhodnutie porušuje ustanovenie o premlčacích lehotách podľa článku 15 nariadenia (ES) č. 659/1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (1), a článku 17 nariadenia (EÚ) 2015/1589 stanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (2) a neobsahuje odôvodnenie vzhľadom na to, že desaťročná premlčacia lehota sa vzťahovala na dve dohody z roku 2002, ktorých sa toto rozhodnutie aj tak týkalo.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 41 Charty základných práv Európskej únie, zásadu riadnej správy a právo žalobkýň na obranu, pretože Komisia neumožnila žalobkyniam prístup k spisu týkajúcemu sa vyšetrovania a neumožnila im, aby účinne vyjadrili svoje stanoviská.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 107 ods. 1 ZFEÚ, pretože Komisia nesprávne prisúdila uzavretie dohôd so žalobkyňami štátu.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 107 ods. 1 ZFEÚ, pretože Komisia nepreukázala selektívnosť.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 107 ods. 1 ZFEÚ, pretože Komisia dospela k nesprávnemu záveru, že dohody medzi letiskom a žalobkyňami priniesli žalobkyniam výhodu. Komisia nesprávne vylúčila možnosť, že časť marketingových služieb bola kúpená z dôvodu všeobecného záujmu, nesprávne odmietla pripustiť porovnávaciu analýzu, ktorú navrhli žalobkyne, dopustila sa zjavne nesprávneho skutkového posúdenia a neuviedla dôvody v rámci analýzy ziskovosti, keďže svoje závery oprela o neúplné, nespoľahlivé a nevhodné údaje; takisto nepriradila správnu hodnotu službám poskytnutým na základe dohôd o marketingových službách, nesprávne vylúčila dôvod, pre ktorý letisko rozhodlo nakúpiť marketingové služby, a nesprávne vylúčila širší výhody vyplývajúce letisku z aktivít spoločnosti Ryanair.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na subsidiárne na porušení článku 107 ods. 1 a 108 ods. 2 ZFEÚ, pretože Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho právneho posúdenia a právneho posúdenia pri stanovení výšky návratnej pomoci v rámci usmernení členskému štátu, podľa ktorých je úprava výšky návratnej pomoci dobrovoľná, a vzhľadom na to, že medzi odôvodnením napadnutého rozhodnutia a jeho výrokovou časťou existujú rozpory.

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, 1999, s. 1).

         (2)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9).


title: Vec C-356/15: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 11. júla 2018 – Európska komisia/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Sociálne zabezpečenie — Nariadenie (ES) č. 883/2004 — Články 11 a 12, ako aj článok 76 ods. 6 — Nariadenie (ES) č. 987/2009 — Článok 5 — Vyslanie pracovníka — Účasť v systéme sociálneho zabezpečenia — Boj proti podvodom — Osvedčenie A1 — Odmietnutie uznania výkonu zárobkovej činnosti zo strany členského štátu v prípade podvodu alebo zneužitia práva)

text:
               10.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/2

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 11. júla 2018 – Európska komisia/Belgické kráľovstvo
      (Vec C-356/15) (1)

      ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Sociálne zabezpečenie - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Články 11 a 12, ako aj článok 76 ods. 6 - Nariadenie (ES) č. 987/2009 - Článok 5 - Vyslanie pracovníka - Účasť v systéme sociálneho zabezpečenia - Boj proti podvodom - Osvedčenie A1 - Odmietnutie uznania výkonu zárobkovej činnosti zo strany členského štátu v prípade podvodu alebo zneužitia práva))
      (2018/C 319/02)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: D. Martin, splnomocnený zástupca)

         Žalovaný: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: L. Van den Broeck a M. Jacobs, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci P. Paepe, avocat)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Írsko (v zastúpení: E. Creedon, M. Browne, G. Hodge a A. Joyce, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci C. Toland, BL)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Belgické kráľovstvo si tým, že prijalo články 23 a 24 programového zákona z 27. decembra 2012, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 11 ods. 1, článku 12 ods. 1 a článku 76 ods. 6 nariadenia (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia, zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 465/2012 z 22. mája 2012, ako aj z článku 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 zo 16. septembra 2009, ktorým sa stanovuje postup vykonávania nariadenia č. 883/2004.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 302, 14.9.2015.


title: Vec T-458/18: Žaloba podaná 27. júla 2018 – Multifit/EUIPO (real nature)

text:
               10.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/25

      Žaloba podaná 27. júla 2018 – Multifit/EUIPO (real nature)
      (Vec T-458/18)
      (2018/C 319/30)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Multifit Tiernahrungs GmbH (Krefeld, Nemecko) (v zastúpení: Rechtsanwalt N. Weber a Rechtsanwalt P. Gentili,)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie real nature – prihláška č. 16 660 425

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 28. mája 2018 vo veci R 2650/2017-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001.


title: Vec C-540/16: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – „Spika“ UAB, „Senoji Baltija“ AB, „Stekutis“ UAB, „Prekybos namai Aistra“ UAB/Žuvininkystės tarnyba prie Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločná politika rybolovu — Nariadenie (EÚ) č. 1380/2013 — Článok 16 ods. 6 a článok 17 — Pridelenie rybolovných možností — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca spôsob založený na objektívnych a transparentných kritériách — Nerovnaké konkurenčné podmienky medzi prevádzkovateľmi v odvetví — Charta základných práv Európskej únie — Články 16 a 20 — Sloboda podnikania — Rovnosť zaobchádzania — Proporcionalita)

text:
               10.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/3

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – „Spika“ UAB, „Senoji Baltija“ AB, „Stekutis“ UAB, „Prekybos namai Aistra“ UAB/Žuvininkystės tarnyba prie Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos
      (Vec C-540/16) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločná politika rybolovu - Nariadenie (EÚ) č. 1380/2013 - Článok 16 ods. 6 a článok 17 - Pridelenie rybolovných možností - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca spôsob založený na objektívnych a transparentných kritériách - Nerovnaké konkurenčné podmienky medzi prevádzkovateľmi v odvetví - Charta základných práv Európskej únie - Články 16 a 20 - Sloboda podnikania - Rovnosť zaobchádzania - Proporcionalita))
      (2018/C 319/03)
      Jazyk konania: litovčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Spika“ UAB, „Senoji Baltija“ AB, „Stekutis“ UAB, „Prekybos namai Aistra“ UAB

         Žalovaný: Žuvininkystės tarnyba prie Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerijos

         za účasti: Lietuvos Respublikos žemės ūkio ministerija, „Sedija“ BUAB, V. Malinausko gamybinė-komercinė firma „Stilma“, „Starkis“ UAB, „Banginis“ UAB „Baltijos šprotai“ UAB, „Monistico“ UAB, „Ramsun“ UAB, „Rikneda“ UAB, „Laivitė“ AB, „Baltijos jūra“ UAB, „Baltlanta“ UAB, „Grinvita“ UAB, „Strimelė“ UAB, „Baltijos žuvys“ BUAB

         Výrok rozsudku

      Článok 16 ods. 6 a článok 17 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1380/2013 z 11. decembra 2013 o spoločnej rybárskej politike, ktorým sa menia nariadenia Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a zrušujú nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutie Rady 2004/585/ES, a články 16 a 20 Charty základných práv Európskej únie sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia právnej úprave členského štátu, akou je právna úprava vo veci samej, prostredníctvom ktorej tento členský štát prijme spôsob prideľovania rybolovných možností, ktorý – hoci je založený na objektívnych a transparentných kritériách rozdelenia – môže viesť k nerovnakému zaobchádzaniu medzi prevádzkovateľmi, ktorí prevádzkujú rybárske plavidlá plaviace sa pod jeho vlajkou, pokiaľ uvedený spôsob sleduje jeden alebo viacero všeobecných záujmov uznaných Európskou úniou a je v súlade so zásadou proporcionality.

         (1)  Ú. v. EÚ C 6, 9.1.2017.


title: Vec C-726/17 P: Odvolanie podané 22. decembra 2017: Tetra Pharm (1997) Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 23. októbra 2017 vo veci T-441/16, Tetra Pharm (1997)/EUIPO

text:
               10.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/12

      Odvolanie podané 22. decembra 2017: Tetra Pharm (1997) Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 23. októbra 2017 vo veci T-441/16, Tetra Pharm (1997)/EUIPO
      (Vec C-726/17 P)
      (2018/C 319/14)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Tetra Pharm (1997) Ltd (v zastúpení: T. Grucelski, adwokat)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Sebapharma GmbH & Co. KG
      Uznesením z 11. júla 2018 Súdny dvor (desiata komora) rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec C-632/16: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 25. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van koophandel te Antwerpen – Belgicko) – Dyson Ltd, Dyson BV/BSH Home Appliances NV („Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Maloobchodný predaj vysávačov — Štítok týkajúci sa energetickej triedy — Smernica 2010/30/EÚ — Delegované nariadenie (EÚ) č. 665/2013 — Vysávače — Doplnenie iných symbolov — Nekalé obchodné praktiky — Ochrana spotrebiteľa — Smernica 2005/29/ES — Článok 7 — Absencia spresnenia podmienok, za ktorých sa meria energetická účinnosť — Klamlivé opomenutie“)

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/8

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 25. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van koophandel te Antwerpen – Belgicko) – Dyson Ltd, Dyson BV/BSH Home Appliances NV
      (Vec C-632/16) (1)

      ((„Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Maloobchodný predaj vysávačov - Štítok týkajúci sa energetickej triedy - Smernica 2010/30/EÚ - Delegované nariadenie (EÚ) č. 665/2013 - Vysávače - Doplnenie iných symbolov - Nekalé obchodné praktiky - Ochrana spotrebiteľa - Smernica 2005/29/ES - Článok 7 - Absencia spresnenia podmienok, za ktorých sa meria energetická účinnosť - Klamlivé opomenutie“))
      (2018/C 328/08)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Rechtbank van koophandel te Antwerpen

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Dyson Ltd, Dyson BV

         Žalovaná: BSH Home Appliances NV

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004, sa má vykladať v tom zmysle, že neposkytnutie spotrebiteľovi informácií o testovacích podmienkach, ktoré viedli k energetickej klasifikácii uvedenej na štítku týkajúcom sa energetickej triedy vysávačov, ktorého vzor sa uvádza v prílohe II delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 665/2013 z 3. mája 2013, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/30/EÚ, pokiaľ ide o označovanie vysávačov štítkami, nepredstavuje „klamlivé opomenutie“ v zmysle tohto ustanovenia.

                  2.

                  Delegované nariadenie č. 665/2013 v spojení s článkom 3 ods. 1 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/30/EÚ z 19. mája 2010 o udávaní spotreby energie a iných zdrojov energeticky významnými výrobkami na štítkoch a štandardných informáciách o výrobkoch, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby sa inde než na štítok týkajúci sa energetickej triedy vysávačov, ktorého vzor sa uvádza v prílohe II delegovaného nariadenia č. 665/2013, pripojili štítky alebo symboly pripomínajúce informácie uvedené na predmetnom energetickom štítku, pokiaľ toto pripájanie môže byť pre koncového užívateľa zavádzajúce alebo zmätočné vzhľadom na spotrebu energie predmetného v maloobchode predávaného vysávača počas jeho používania, čo prislúcha posúdiť vnútroštátnemu súdu vzhľadom na všetky relevantné skutočnosti a pri zohľadnení vnímania priemerného koncového užívateľa, ktorý je v rozumnej miere dobre informovaný, vnímavý a obozretný, s prihliadnutím na sociálne, kultúrne a jazykové faktory.

         (1)  Ú. v. EÚ C 78, 13.3.2017.


title: Vec T-450/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2018 – Sumitomo Electric Industries a J-Power Systems/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh elektrických káblov — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ — Jediné a pokračujúce porušenie — Dôkaz o porušení — Dĺžka trvania účasti — Verejné dištancovanie sa — Výpočet výšky pokuty — Závažnosť porušenia — Neobmedzená súdna právomoc“)

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/38

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2018 – Sumitomo Electric Industries a J-Power Systems/Komisia
      (Vec T-450/14) (1)

      ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh elektrických káblov - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ - Jediné a pokračujúce porušenie - Dôkaz o porušení - Dĺžka trvania účasti - Verejné dištancovanie sa - Výpočet výšky pokuty - Závažnosť porušenia - Neobmedzená súdna právomoc“))
      (2018/C 328/52)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Sumitomo Electric Industries Ltd (Osaka, Japonsko) a J-Power Systems Corp. (Tokio, Japonsko) (v zastúpení: M. Hansen, L. Crocco, J. Ruiz Calzado a S. Völcker, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Giolito, H. van Vliet a J. Norris-Usher, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Gray, barrister)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ jednak na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2014) 2139 final z 2. apríla 2014 týkajúceho sa konania podľa článku 101 [ZFEÚ] a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.39610 – Elektrické káble) v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň a jednak na zníženie pokuty, ktorá im bola uložená

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Sumitomo Electric Industries Ltd a J-Power Systems Corp. Sú povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 303, 8.9.2014.


title: Vec C-487/18: Žaloba podaná 25. júla 2018 – Európska komisia/Rakúska republika

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/29

      Žaloba podaná 25. júla 2018 – Európska komisia/Rakúska republika
      (Vec C-487/18)
      (2018/C 328/39)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Noll-Ehlers, M. Patakia, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Rakúska republika

         Návrhy žalobkyne

      Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  vyhlásil, že Rakúska republika porušila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 15 ods. 4 v spojení s článkom 13 ods. 1 smernice Rady 2011/70/Euratom z 19. júla 2011, ktorou sa zriaďuje rámec Spoločenstva pre zodpovedné a bezpečné nakladanie s vyhoretým palivom a rádioaktívnym odpadom (1), keď Komisii neoznámila svoj vnútroštátny program pre nakladanie s vyhoretým palivom a rádioaktívnym odpadom,

                  —

                  uložil Rakúskej republike povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalovaná do dnešného dňa oznámila Komisii len návrh vnútroštátneho programu. Vo svojich odpovediach na formálnu výzvu a odôvodnené stanovisko uviedla, že vnútroštátny program ešte musí schváliť spolková vláda, čo sa zatiaľ nestalo. Až po tomto schválení bude môcť vnútroštátny program oznámiť. Žalovaná však v tejto veci ďalej nič nepodnikla. Je tak aj naďalej povinná vnútroštátny program oznámiť, a preto si nesplnila svoje povinnosti podľa článku 15 ods. 4 v spojení s článkom 13 ods. 1 smernice.

         (1)  Ú v. EÚ L 199, 2011, s. 48.


title: Vec C-338/17: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 25. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven administrativen săd – Bulharsko) – Virginie Marie Gabrielle Guigo/Fond „Garantirani vzemania na rabotnicite i služitelite“ (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Ochrana zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti zamestnávateľa — Smernica 2008/94/ES — Články 3 a 4 — Zabezpečenie nárokov zamestnancov záručnou inštitúciou — Obmedzenie povinnosti záručných inštitúcii týkajúcej sa platieb — Vylúčenie platobných nárokov, ktoré vznikli tri mesiace pred zápisom súdneho rozhodnutia o začatí reštrukturalizačného konania do obchodného registra)

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/19

      Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 25. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven administrativen săd – Bulharsko) – Virginie Marie Gabrielle Guigo/Fond „Garantirani vzemania na rabotnicite i služitelite“
      (Vec C-338/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Ochrana zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti zamestnávateľa - Smernica 2008/94/ES - Články 3 a 4 - Zabezpečenie nárokov zamestnancov záručnou inštitúciou - Obmedzenie povinnosti záručných inštitúcii týkajúcej sa platieb - Vylúčenie platobných nárokov, ktoré vznikli tri mesiace pred zápisom súdneho rozhodnutia o začatí reštrukturalizačného konania do obchodného registra))
      (2018/C 328/23)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Vărchoven administrativen săd

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Virginie Marie Gabrielle Guigo

         Žalovaný: Fond „Garantirani vzemania na rabotnicite i služitelite“

         Výrok rozsudku

      Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/94/ES z 22. októbra 2008 o ochrane zamestnancov pri platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je § 4 ods. 1 zakon za garantiranite vzemania na rabotnicite i služitelite pri nesastojatelnost na rabotodatelia (zákon o ochrane nárokov zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti zamestnávateľa), ktorý nezaručuje mzdové nároky zamestnancov, ktorých pracovnoprávny vzťah bol ukončený viac ako tri mesiace pred zápisom súdneho rozhodnutia o začatí reštrukturalizačného konania zamestnávateľa do obchodného registra.

         (1)  Ú. v. EÚ C 269, 14.8.2017.


title: Vec T-58/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2018 – Stührk Delikatessen Import/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Belgický, nemecký, francúzsky a holandský trh s krevetami zo Severného mora — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ — Stanovenie cien a výmena citlivých obchodných informácií — Jediné a pokračujúce porušenie — Pokuty — Zásada zákonnosti trestných činov a trestov — Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 — Poľahčujúce okolnosti — Významne znížená účasť — Spolupráca počas správneho konania — Horná hranica 10 % celkového obratu — Článok 23 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1/2003 — Odsek 37 usmernení k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 — Rovnosť zaobchádzania — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/31

      Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2018 – Stührk Delikatessen Import/Komisia
      (Vec T-58/14) (1)

      ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Belgický, nemecký, francúzsky a holandský trh s krevetami zo Severného mora - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ - Stanovenie cien a výmena citlivých obchodných informácií - Jediné a pokračujúce porušenie - Pokuty - Zásada zákonnosti trestných činov a trestov - Usmernenia k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 - Poľahčujúce okolnosti - Významne znížená účasť - Spolupráca počas správneho konania - Horná hranica 10 % celkového obratu - Článok 23 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1/2003 - Odsek 37 usmernení k metóde stanovovania výšky pokút z roku 2006 - Rovnosť zaobchádzania - Povinnosť odôvodnenia“))
      (2018/C 328/40)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Stührk Delikatessen Import GmbH & Co. KG (Marne, Nemecko) (v zastúpení: J. Sparr, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: H. Leupold, F. Ronkes Agerbeek a P. Van Nuffel, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2013) 8286 final z 27. novembra 2013 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ (vec AT.39633 – Krevety) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne a návrh na zníženie pokuty, ktorá jej bola týmto rozhodnutím uložená

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 2 prvý odsek písm. c) rozhodnutia Komisie C(2013) 8286 final z 27. novembra 2013 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ (vec AT.39633 – Krevety), sa zrušuje.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania spoločnosti Stührk Delikatessen Import GmbH & Co. KG.

                  4.

                  Stührk Delikatessen Import znáša polovicu svojich vlastných trov konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 129, 28.4.2014.


title: Vec C-679/16: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 25. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus – Fínsko) – konanie začaté proti A (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Občianstvo Únie — Články 20 a 21 ZFEÚ — Sloboda pohybu a pobytu v členských štátoch — Sociálne zabezpečenie — Nariadenie (ES) č. 883/2004 — Sociálna pomoc — Nemocenské dávky — Služby pre osoby so zdravotným postihnutím — Povinnosť obce členského štátu poskytnúť jednému zo svojich rezidentov osobnú asistenciu podľa vnútroštátnych právnych predpisov počas vysokoškolského štúdia, ktoré tento rezident absolvuje v inom členskom štáte)

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/9

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 25. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus – Fínsko) – konanie začaté proti A
      (Vec C-679/16) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Občianstvo Únie - Články 20 a 21 ZFEÚ - Sloboda pohybu a pobytu v členských štátoch - Sociálne zabezpečenie - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Sociálna pomoc - Nemocenské dávky - Služby pre osoby so zdravotným postihnutím - Povinnosť obce členského štátu poskytnúť jednému zo svojich rezidentov osobnú asistenciu podľa vnútroštátnych právnych predpisov počas vysokoškolského štúdia, ktoré tento rezident absolvuje v inom členskom štáte))
      (2018/C 328/09)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Korkein hallinto-oikeus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: A

         Za účasti: Espoon kaupungin sosiaali- ja terveyslautakunnan yksilöasioiden jaosto

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 3 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia, zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 988/2009 zo 16. septembra 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že dávka, akou je osobná asistencia dotknutá vo veci samej, pozostávajúca najmä z pokrytia nákladov na každodenné činnosti osoby s ťažkým zdravotným postihnutím s cieľom umožniť tejto osobe, ktorá je ekonomicky neaktívna, absolvovať vysokoškolské štúdium, nepatrí pod pojem „nemocenská dávka“ v zmysle tohto ustanovenia a v dôsledku toho je vylúčená z pôsobnosti tohto nariadenia.

                  2.

                  Články 20 a 21 ZFEÚ bránia tomu, aby rezidentovi členského štátu s ťažkým zdravotným postihnutím obec, v ktorej má bydlisko, odmietla poskytnúť dávku, akou je osobná asistencia dotknutá vo veci samej, z dôvodu, že sa zdržuje v inom členskom štáte na účely absolvovania vysokoškolského štúdia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 86, 20.3.2017.


title: Vec T-419/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2018 – The Goldman Sachs Group/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Európsky trh elektrických káblov — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ — Jediné a pokračujúce porušenie — Pripísateľnosť porušenia — Domnienka — Nesprávne posúdenie — Prezumpcia neviny — Právna istota — Zásada osobnej zodpovednosti — Neobmedzená súdna právomoc“)

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/31

      Rozsudok Všeobecného súdu z 12. júla 2018 – The Goldman Sachs Group/Komisia
      (Vec T-419/14) (1)

      ((„Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh elektrických káblov - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ - Jediné a pokračujúce porušenie - Pripísateľnosť porušenia - Domnienka - Nesprávne posúdenie - Prezumpcia neviny - Právna istota - Zásada osobnej zodpovednosti - Neobmedzená súdna právomoc“))
      (2018/C 328/41)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: The Goldman Sachs Group, Inc. (New York, New York, Spojemé štáty) (v zastúpení: W. Deselaers, J. Koponen, a A. Mangiaracina, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: C. Giolito, L. Malferrari, H. van Vliet a J. Norris-Usher, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Prysmian SpA (Miláno, Taliansko) a Prysmian Cavi e Sistemi Srl (Miláno) (v zastúpení: C. Tesauro, F. Russo a L. Armati, advokáti)

         Predmet veci

      Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na jednej strane na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2014) 2139 final z 2. apríla 2014 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 101 [ZFEÚ] a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.39610 – Elektrické káble) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, a na druhej strane na zníženie pokuty uloženej žalobkyni

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  The Goldman Sachs Group, Inc. znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

                  3.

                  Prysmian SpA a Prysmian Cavi e Sistemi Srl znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 282, 25.8.2014.


title: Vec C-5/17: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 25. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Spojené kráľovstvo) – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/DPAS Limited (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty — Smernica 2006/112/ES — Oslobodenie od dane — Článok 135 ods. 1 písm. d) — Transakcie týkajúce sa platieb a prevodov platieb — Definícia — Pôsobnosť — Platobný plán na poskytovanie zubnej starostlivosti inkasom z bankového účtu)

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/9

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 25. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) – Spojené kráľovstvo) – Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/DPAS Limited
      (Vec C-5/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty - Smernica 2006/112/ES - Oslobodenie od dane - Článok 135 ods. 1 písm. d) - Transakcie týkajúce sa platieb a prevodov platieb - Definícia - Pôsobnosť - Platobný plán na poskytovanie zubnej starostlivosti inkasom z bankového účtu))
      (2018/C 328/10)
      Jazyk konania: angličtina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Žalovaná: DPAS Limited

         Výrok rozsudku

      Článok 135 ods. 1 písm. d) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že oslobodenie od dane z pridanej hodnoty, ktoré je v ňom stanovené pre operácie týkajúce sa platieb a prevodov platieb, sa neuplatňuje na poskytovanie služieb, o aké ide vo veci samej, ktoré spočíva v tom, že zdaniteľná osoba požiada príslušné finančné inštitúcie na jednej strane, aby určitá suma peňazí bola prevedená z bankového účtu pacienta na účet zdaniteľnej osoby na základe mandátu na inkaso, a na druhej strane, aby táto suma po odpočítaní odmeny dlžnej tejto zdaniteľnej osobe bola prevedená z jej bankového účtu na príslušné bankové účty zubného lekára a poisťovateľa tohto pacienta.

         (1)  Ú. v. EÚ C 78, 13.3.2017.


title: Vec C-404/17: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 25. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Förvaltningsrätten i Malmö – Švédsko) – A/Migrationsverket (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Azylová politika — Smernica 2013/32/EÚ — Článok 31 ods. 8 a článok 32 ods. 2 — Zjavne neopodstatnená žiadosť o medzinárodnú ochranu — Koncepcia bezpečnej krajiny pôvodu — Neexistencia vnútroštátnych pravidiel týkajúcich sa tejto koncepcie — Vyhlásenia žiadateľa považované za spoľahlivé, ale nedostatočné s ohľadom na prijateľnú ochranu poskytovanú v krajine pôvodu žiadateľa)

text:
               17.9.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/20

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 25. júla 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Förvaltningsrätten i Malmö – Švédsko) – A/Migrationsverket
      (Vec C-404/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Azylová politika - Smernica 2013/32/EÚ - Článok 31 ods. 8 a článok 32 ods. 2 - Zjavne neopodstatnená žiadosť o medzinárodnú ochranu - Koncepcia bezpečnej krajiny pôvodu - Neexistencia vnútroštátnych pravidiel týkajúcich sa tejto koncepcie - Vyhlásenia žiadateľa považované za spoľahlivé, ale nedostatočné s ohľadom na prijateľnú ochranu poskytovanú v krajine pôvodu žiadateľa))
      (2018/C 328/24)
      Jazyk konania: švédčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Förvaltningsrätten i Malmö

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: A

         Žalovaný: Migrationsverket

         Výrok rozsudku

      Článok 31 ods. 8 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany v spojení s článkom 32 ods. 2 tejto smernice sa má vykladať v tom zmysle, že neumožňuje považovať žiadosť o medzinárodnú ochranu za zjavne neopodstatnenú v situácii, akou je situácia v spore vo veci samej, keď na jednej strane z informácií o krajine pôvodu žiadateľa vyplýva, že mu v tejto krajine môže byť zabezpečená prijateľná ochrana, a na druhej strane tento žiadateľ neposkytol dostatočné informácie odôvodňujúce priznanie medzinárodnej ochrany, pokiaľ členský štát, v ktorom bola podaná žiadosť, neprijal pravidlá vykonávajúce koncepciu bezpečnej krajiny pôvodu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 293, 4.9.2017.


title: Vec T-532/18: Žaloba podaná 10. septembra 2018 – Aroma Essence/EUIPO – Refan Bulgaria (Washing sponges)

text:
               29.10.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/37

      Žaloba podaná 10. septembra 2018 – Aroma Essence/EUIPO – Refan Bulgaria (Washing sponges)
      (Vec T-532/18)
      (2018/C 392/45)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Aroma Essence Ltd (Kazanlak, Bulharsko) (v zastúpení: A. Nastev, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Refan Bulgaria OOD (Trud, Bulharsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ sporného dizajnu: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutý sporný dizajn: dizajn Európskej únie č. 1333223-0001

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 19. júla 2018 vo veci R 1197/2017-3

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie alebo ho zmenil tým, že zamietne odvolanie spoločnosti Refan Bulgaria OOD proti rozhodnutiu výmazového oddelenia EUIPO z 10. apríla 2017,

                  —

                  rozhodol, že EUIPO a spoločnosť Refan Bulgaria OOD znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania vynaložené spoločnosťou Aróma Essence Ltd v konaní pred Všeobecným súdom a pred tretím odvolacím senátom.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie zásady riadnej správy vecí verejných,

                  —

                  porušenie článku 53 ods. 1 a 2 a článku 60 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002 v spojení s článkom 28 ods. 1 písm. b) bodmi i), v) a vi) a článkom 36 ods. 1 nariadenia Komisie (ES) č. 2245/2002,

                  —

                  porušenie zásady právnej istoty, rovnakého zaobchádzania a riadnej správy vecí verejných,

                  —

                  porušenie článku 59, článku 60 ods. 1, článku 65 ods. 1 písm. b) a c) a článku 75 nariadenia Rady (ES) č. 6/2002 a článku 36 ods. 1 nariadenia Komisie (ES) č. 2245/2002.


title: Vec C-465/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 16. júla 2018 – AV, BU/Comune di Bernareggio

text:
               5.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 399/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 16. júla 2018 – AV, BU/Comune di Bernareggio
      (Vec C-465/18)
      (2018/C 399/28)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolatelia: AV, BU

         Odporca: Comune di Bernareggio

         Prejudiciálna otázka

      Bránia zásady slobody usadiť sa, nediskriminácie, rovnosti zaobchádzania, ochrany hospodárskej súťaže a voľného pohybu pracovníkov, uvedené v článkoch 45, 49 až 56 a 106 ZFEÚ a tiež v článkoch 15 a 16 Charty základných práv Európskej únie, ako aj kritérium proporcionality a dôvodnosti, ktoré je v týchto zásadách zahrnuté, vnútroštátnemu ustanoveniu, akým je ustanovenie článku 12 ods. 2 zákona 362/1991, ktoré v prípade prevodu vlastníctva obecnej/mestskej lekárne priznáva predkupné právo zamestnancom dotknutej lekárne?


title: Rozsudok súdu zo 7. júna 2018 vo veci E-17/17 – Dozorný úrad EZVO/Island (Nesplnenie záväzkov štátu EZVO – Nevykonanie transpozície – smernica 2014/54/EÚ)

text:
               15.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/12

      ROZSUDOK SÚDU
      zo 7. júna 2018
      vo veci E-17/17
      Dozorný úrad EZVO/Island

         (Nesplnenie záväzkov štátu EZVO – Nevykonanie transpozície – smernica 2014/54/EÚ)

      (2018/C 414/14)
      Vo veci E-17/17 Dozorný úrad EZVO/Island – ŽIADOSŤ o vyhlásenie, že Island si nesplnil svoje záväzky vyplývajúce z aktu uvedeného v bode 8 prílohy V k Dohode o Európskom hospodárskom priestore [smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/54/EÚ zo 16. apríla 2014 o opatreniach na uľahčenie výkonu práv udelených pracovníkom v súvislosti so slobodou pohybu pracovníkov] v znení po úprave protokolom 1 k dohode a podľa článku 7 dohody, tým, že neprijal opatrenia potrebné na transpozíciu uvedeného aktu v stanovenej lehote a/alebo v každom prípade tým, že o tom neinformoval Dozorný úrad EZVO, súd v zložení: Páll Hreinsson, predseda, Per Christiansen a Bernd Hammermann (sudca spravodajca), sudcovia, vyniesol 7. júna 2018 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
      Súd EZVO týmto:

                  1.

                  vyhlasuje, že Island tým, že v stanovenej lehote neprijal opatrenia potrebné na transpozíciu aktu si nesplnil svoje záväzky podľa aktu uvedeného v bode 8 prílohy V k Dohode o Európskom hospodárskom priestore [smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/54/EÚ zo 16. apríla 2014 o opatreniach na uľahčenie výkonu práv udelených pracovníkom v súvislosti so slobodou pohybu pracovníkov] v znení po úprave protokolom 1 k dohode a podľa článku 7 dohody.

                  2.

                  nariaďuje Islandu uhradiť trovy tohto konania.


title: Rozsudok súdu zo 14. júna 2018 vo veci E-12/17 – Dozorný úrad EZVO/Island [Nesplnenie záväzkov štátu EZVO – Nevykonanie transpozície – nariadenie (EÚ) č. 448/2013]

text:
               15.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/7

      ROZSUDOK SÚDU
      zo 14. júna 2018
      vo veci E-12/17
      Dozorný úrad EZVO/Island

         [Nesplnenie záväzkov štátu EZVO – Nevykonanie transpozície – nariadenie (EÚ) č. 448/2013]

      (2018/C 414/09)
      Vo veci E-12/17 Dozorný úrad EZVO/Island – ŽIADOSŤ o vyhlásenie, že Island si nesplnil svoje záväzky podľa článku 7 Dohody o Európskom hospodárskom priestore tým, že nezačlenil akt uvedený v bode 31bbc prílohy IX k uvedenej dohode [vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 448/2013 z 15. mája 2013, ktorým sa stanovuje postup na určenie referenčného členského štátu správcu AIF z krajiny mimo EÚ podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/61/EÚ], v znení po úprave protokolom 1 k dohode, do svojho právneho poriadku, súd v zložení: Páll Hreinsson, predseda, Per Christiansen a Bernd Hammermann (sudca spravodajca), sudcovia, vyniesol 14. júna 2018 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
      Súd EZVO týmto:

                  1.

                  rozhodol, že Island si nesplnil záväzky podľa článku 7 Dohody o Európskom hospodárskom priestore tým, že nezačlenil akt uvedený v bode 31bbc prílohy IX k uvedenej dohode [vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 448/2013 z 15. mája 2013, ktorým sa stanovuje postup na určenie referenčného členského štátu správcu AIF z krajiny mimo EÚ podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/61/EÚ], v znení upravenom podľa dohody podľa jej protokolu 1 do svojho vnútorného právneho poriadku;

                  2.

                  nariaďuje Islandu uhradiť trovy tohto konania.


title: Vec T-553/18: Žaloba podaná 19. septembra 2018 – Rodríguez Gómez/Rada

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/88

      Žaloba podaná 19. septembra 2018 – Rodríguez Gómez/Rada
      (Vec T-553/18)
      (2018/C 427/116)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Delcy Eloina Rodríguez Gómez (Caracas, Venezuela) (v zastúpení: F. Di Gianni a L. Giuliano, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/901 z 25. júna 2018, ktorým sa mení rozhodnutie (SZBP) 2017/2074 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu vo Venezuele (1) a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2018/899 z 25. júna 2018, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) 2017/2063 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu vo Venezuele (2), a to v rozsahu, v akom sa ich ustanovenia týkajú žalobkyne, a

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté akty sú postihnuté zjavne nesprávnym posúdením a nedostatkom presných a konzistentných dôkazov.

                              —

                              Žalobkyňa v tomto ohľade tvrdí, že Rada sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, pokiaľ ide o funkcie a úlohy žalobkyne, a že na podporu svojich tvrdení neuviedla súbor presných a konzistentných dôkazov. Žalobkyňa ďalej tvrdí, že Rada nevykonala riadne posúdenie dôkazov, alebo prinajmenšom, že toto posúdenie bolo zjavne nesprávne.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že reštriktívne opatrenia uložené napadnutými aktmi predstavujú neodôvodnené a neproporcionálne obmedzenie základného vlastníckeho práva žalobkyne.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/901 z 25. júna 2018, ktorým sa mení rozhodnutie (SZBP) 2017/2074 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu vo Venezuele (Ú. v. EÚ L 160I, 2018, s. 12).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2018/899 z 25. júna 2018, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) 2017/2063 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu vo Venezuele (Ú. v. EÚ L 160I, 2018, s. 5).


title: Vec T-598/18: Žaloba podaná 4. októbra 2018 – Grupo textil brownie/EUIPO – The Guide Association (BROWNIE)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/100

      Žaloba podaná 4. októbra 2018 – Grupo textil brownie/EUIPO – The Guide Association (BROWNIE)
      (Vec T-598/18)
      (2018/C 427/132)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Grupo textil brownie, SL (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: D. Pellisé Urquiza a J. C. Quero Navarro, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: The Guide Association (Londýn, Spojené kráľovstvo)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobca pred Všeobecným súdom

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie – prihláška č. 14 016 844

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 4. júla 2018 vo veci R 2680/2017-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-595/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2018 – Demp/EUIPO (Zobrazenie žltej a šedej farby) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška ochrannej známky Európskej únie spočívajúcej v kombinácii žltej a šedej farby — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/59

      Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2018 – Demp/EUIPO (Zobrazenie žltej a šedej farby)
      (Vec T-595/17) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška ochrannej známky Európskej únie spočívajúcej v kombinácii žltej a šedej farby - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2018/C 427/77)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Demp BV (Vianen, Holandsko) (v zastúpení: C. Gehweiler, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 10. júla 2017 (vec R 1624/2016-5) týkajúcemu sa prihlášky farebného označenia pozostávajúceho z kombinácie žltej a šedej farby ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Demp BV je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 357, 23.10.2017.


title: Vec T-514/18: Žaloba podaná 29. augusta 2018 – Del Valle Ruiz a iní/SRB

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/79

      Žaloba podaná 29. augusta 2018 – Del Valle Ruiz a iní/SRB
      (Vec T-514/18)
      (2018/C 427/106)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Antonio Del Valle Ruiz (Mexico City, Mexiko) a 36 ďalších (v zastúpení: P. Saini, QC, J. Pobjoy, barrister, a R. Boynton, solicitor)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB)

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil konečné rozhodnutie odvolacieho výboru SRB vo veci 48/2017 z 19. júna 2018 v rozsahu, v uvedený výbor rozhodol, že Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB) sa oprávnene odvoláva na i) článok 4 ods. 1 písm. a) štvrtú zarážku, ii) článok 4 ods. 2 prvú zarážku, iii) článok 4 ods. 2 tretiu zarážku, a/alebo iv) článok 4 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001 (1) (a/alebo rovnocenné ustanovenia podľa rozhodnutia SRB/ES/2017/01 z 9. februára 2017 o prístupe verejnosti k dokumentom SRB) na účely odôvodnenia nezverejnenie dokumentov, ktoré požadovali žalobcovia vo svojej potvrdzujúcej žiadosti z 23. augusta 2017 týkajúcej sa prijatia programu riešenia krízových situácií banky Banco Popular Español,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na tom, že odvolací výbor SRB porušil článok 4 ods. 1 písm. a) štvrtú zarážku nariadenia č. 1049/2001.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tom, že odvolací výbor SRB porušil článok 4 ods. 2 prvú zarážku nariadenia č. 1049/2001.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na tom, že odvolací výbor SRB porušil článok 4 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že odvolací výbor SRB porušil článok 4 ods. 2 tretiu zarážku nariadenia č. 1049/2001

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na tom, že odvolací výbor SRB porušil článok 4 ods. 6 nariadenia č. 1049/2001

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod založený na tom, že odvolací výbor SRB porušil článok 11 nariadenia č. 1049/2001.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/ 003, s. 331).


title: Vec T-599/18: Žaloba podaná 5. októbra 2018 – Aeris Invest/SRB

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/101

      Žaloba podaná 5. októbra 2018 – Aeris Invest/SRB
      (Vec T-599/18)
      (2018/C 427/133)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Aeris Invest Sàrl (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: R. Vallina Hoset, P. Medina Sánchez a A. Sellés Marco, avocats)

         Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie zo 14. septembra 2018,

                  —

                  uložil Jednotnej rade pre riešenie krízových situácií povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu žaloby podanej proti rozhodnutiu Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (ďalej len „SRB“) zo 14. septembra 2018 nevykonať v rámci rozhodnutia SRB/EES/2017/08 zo 7. júna 2017 týkajúceho sa programu riešenie krízy inštitúcie Banco Popular Español, SA (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) konečné ex post ocenenie, predkladá žalobkyňa dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 20 ods. 11 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014 z 15. júla 2014, ktorým sa stanovujú jednotné pravidlá a jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií a jednotného fondu na riešenie krízových situácií a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1093/2010 (Ú. v. L 25, 2014, s. 90). Tento žalobný dôvod pozostáva z troch častí.

                              —

                              Prvá časť založená na tom, že napadnuté rozhodnutie sa vyslovuje k možnosti opätovného uznania odpísaných pohľadávok veriteľov alebo zvýšenia hodnoty vyplatenej protihodnoty bez toho, aby bolo vykonané konečné ex post ocenenie.

                              —

                              Druhá časť založená na tom, že SRB sa neuistila, že informácie, na základe ktorých sa vykonáva ocenenie, sú čo najaktuálnejšie a najkomplexnejšie, aby sa v plnom rozsahu zaúčtovala v účtovných knihách akákoľvek strata aktív daného subjektu.

                              —

                              Tretia časť založená na porušení judikatúry Meroni, keďže pre rozhodnutie SRB o tom, že sa nevykoná konečné ex post ocenenie, bolo potrebné schválenie Komisie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie obsahuje zneužitie právomoci preukázané súhrnom objektívnych, relevantných a potvrdzujúcich sa nepriamych dôkazov. V tejto súvislosti žalobkyňa uvádza, že napadnuté rozhodnutie obchádza postup podľa článku 20 vyššie uvedeného nariadenia (EÚ) č. 806/2014, pričom cieľom SRB pri jeho prijatí bolo zakryť skutočnú situáciu spoločnosti Banco Popular Español S.A.


title: Vec T-632/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. októbra 2018 – Erdősi Galcsikné/Komisia („Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkajúce sa pilotného konania EU č. 8572/16 CHAP(2015) 00353 — Zamietnutie prístupu — Článok 4 ods. 2 tretia zarážka nariadenia č. 1049/2001 — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu cieľov vyšetrovania — Všeobecná domnienka dôvernosti — Prevažujúci verejný záujem“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/60

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. októbra 2018 – Erdősi Galcsikné/Komisia
      (Vec T-632/17) (1)

      („Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkajúce sa pilotného konania EU č. 8572/16 CHAP(2015) 00353 - Zamietnutie prístupu - Článok 4 ods. 2 tretia zarážka nariadenia č. 1049/2001 - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu cieľov vyšetrovania - Všeobecná domnienka dôvernosti - Prevažujúci verejný záujem“)
      (2018/C 427/78)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Éva Erdősi Galcsikné (Budapešť, maďarsko) (v zastúpení: D. Lazar, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Erlbacher a C. Ehrbar, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Maďarsko (v zastúpení: M. Fehér, G. Koós a M. Tátrai, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutí Komisie z 1. júna 2017 a 17. júla 2017, ktorými sa odmieta priznať žalobkyni prístup k dokumentom týkajúcim sa pilotného konania EÚ č. 8572/16 CHAP(2015) 00353

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Éva Erdősi Galcsikné znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie.

                  3.

                  Maďarsko znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 382, 13.11.2017.


title: Vec T-601/18: Žaloba podaná 8. októbra 2018 – Wewi Mobile/EUIPO (Fi Network)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/102

      Žaloba podaná 8. októbra 2018 – Wewi Mobile/EUIPO (Fi Network)
      (Vec T-601/18)
      (2018/C 427/134)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Wewi Mobile, SL (Villena, Španielsko) (v zastúpení: J. C. Erdozain López, L. Montoya Terán a J. Galán López, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „Fi Network“ – prihláška č. 16 026 601

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 12. júla 2018 vo veci R 1462/2017-1

         Návrh

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie s výnimkou časti odkazujúcej na zápis ochrannej známky pre „magnety, magnetizujúce a demagnetizujúce zariadenia“.

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  Porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2017/1001.


title: Vec T-574/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. septembra 2018 – EAEPC/Komisia („Hospodárska súťaž — Kartely — Súbežné obchodovanie s liekmi — Dohoda, v ktorej sa rozlišuje medzi cenami fakturovanými pri ďalšom predaji v Španielsku a cenami fakturovanými v prípade vývozu do iných členských štátov — Žiadosť o preskúmanie sťažnosti na základe rozsudkov Súdneho dvora a Všeobecného súdu — Článok 266 ZFEÚ — Zamietnutie sťažnosti — Neexistencia záujmu Únie — Ukončenie protisúťažného postupu — Neexistencia pretrvávajúcich protisúťažných účinkov — Vybavovanie veci orgánom hospodárskej súťaže členského štátu — Povinnosti v oblasti prešetrovania sťažností — Článok 105 ZFEÚ — Článok 7 nariadenia (ES) č. 1/2003 — Procesné práva sťažovateľa — Povinnosť odôvodnenia“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/37

      Rozsudok Všeobecného súdu z 26. septembra 2018 – EAEPC/Komisia
      (Vec T-574/14) (1)

      („Hospodárska súťaž - Kartely - Súbežné obchodovanie s liekmi - Dohoda, v ktorej sa rozlišuje medzi cenami fakturovanými pri ďalšom predaji v Španielsku a cenami fakturovanými v prípade vývozu do iných členských štátov - Žiadosť o preskúmanie sťažnosti na základe rozsudkov Súdneho dvora a Všeobecného súdu - Článok 266 ZFEÚ - Zamietnutie sťažnosti - Neexistencia záujmu Únie - Ukončenie protisúťažného postupu - Neexistencia pretrvávajúcich protisúťažných účinkov - Vybavovanie veci orgánom hospodárskej súťaže členského štátu - Povinnosti v oblasti prešetrovania sťažností - Článok 105 ZFEÚ - Článok 7 nariadenia (ES) č. 1/2003 - Procesné práva sťažovateľa - Povinnosť odôvodnenia“)
      (2018/C 427/45)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: European Association of Euro-Pharmaceutical Companies (EAEPC) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: J. L. Buendía Sierra, L. Ortiz Blanco, Á. Givaja Sanz a M. Araujo Boyd, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castilla Contreras, F. Jimeno Fernández et C. Vollrath, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci konania, ktorí v konaní podporujú žalovanú: GlaxoSmithKline plc (Brentford, Spojené kráľovstvo) a GlaxoSmithKline SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne I. S. Forrester, QC, a A. Komninos, avocat, neskôr A. Komninos)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ a smerujúci k zrušeniu rozhodnutia Komisie C(2014) 3654 final z 27. mája 2014, ktorým Komisia zamietla sťažnosť žalobkyne týkajúcu sa údajného porušenia článku 101 ZFEÚ zo strany spoločnosti Glaxo Wellcome SA (vec COMP/AT.36957 – Glaxo Wellcome)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 409, 17.11.2014.


title: Vec C-542/18 RX: Rozhodnutie Súdneho dvora (komora príslušná preskúmať rozhodnutie) zo 17. septembra 2018 o preskúmaní rozsudku Všeobecného súdu (odvolacia komora) vyhláseného 19. júla 2018 vo veci T-646/16 P, Simpson/Rada

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/12

      Rozhodnutie Súdneho dvora (komora príslušná preskúmať rozhodnutie) zo 17. septembra 2018 o preskúmaní rozsudku Všeobecného súdu (odvolacia komora) vyhláseného 19. júla 2018 vo veci T-646/16 P, Simpson/Rada
      (Vec C-542/18 RX)
      (2018/C 427/17)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania pred Všeobecným súdom

         Žalobca: Erik Simpson (v zastúpení: M. Velardo, advokát)

         Ďalší účastník (účastníci) konania: Rada Európskej únie

         Otázky, ktoré sú predmetom preskúmania

      Preskúmanie sa bude týkať otázky, či najmä vzhľadom na všeobecnú zásadu právnej istoty rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 19. júla 2018, Simpson/Rada (T-646/16 P, neuverejnený, EU:T:2018:493), ohrozuje jednotu alebo vnútorný súlad práva Únie, pokiaľ Všeobecný súd ako odvolací súd rozhodol, že pokiaľ ide o rozhodovacie zloženie, ktoré vydalo uznesenie Súdu pre verejnú službu Európskej únie z 24. júna 2016, Simpson/Rada (F-142/11 RENV, EU:F:2016:136), súd nebol správne obsadený vzhľadom na nedostatok týkajúci sa postupu vymenovania jedného z členov tohto zloženia, čím došlo k porušeniu zásady zákonného sudcu zakotvenej v článku 47 druhom odseku prvej vete Charty základných práv Európskej únie.
      Preskúmanie sa bude konkrétne týkať otázky, či vymenovanie sudcu môže byť rovnako ako akty uvedené v článku 277 ZFEÚ predmetom preskúmania zákonnosti na návrh, alebo či je takéto preskúmanie zákonnosti na návrh – zo zásady alebo po uplynutí určitej lehoty – vylúčené alebo obmedzené na určité druhy nedostatkov, aby sa zaručila právna istota dodržanie zásady res iudicata.


title: Vec T-288/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2018 – Ezz a i./Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Egypte — Zmrazenie finančných prostriedkov — Prípustnosť — Ciele — Kritériá pre zahrnutie dotknutých osôb — Predĺženie zaradenia žalobcov na zoznam dotknutých osôb — Vecný základ — Námietka nezákonnosti — Právny základ — Proporcionalita — Právo na spravodlivý proces — Prezumpcia neviny — Právo na riadnu správu vecí verejných — Nesprávne právne posúdenie — Zjavne nesprávne posúdenie — Právo vlastniť majetok — Právo na obhajobu — Právo na účinnú súdnu ochranu“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/38

      Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2018 – Ezz a i./Rada
      (Vec T-288/15) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Egypte - Zmrazenie finančných prostriedkov - Prípustnosť - Ciele - Kritériá pre zahrnutie dotknutých osôb - Predĺženie zaradenia žalobcov na zoznam dotknutých osôb - Vecný základ - Námietka nezákonnosti - Právny základ - Proporcionalita - Právo na spravodlivý proces - Prezumpcia neviny - Právo na riadnu správu vecí verejných - Nesprávne právne posúdenie - Zjavne nesprávne posúdenie - Právo vlastniť majetok - Právo na obhajobu - Právo na účinnú súdnu ochranu“)
      (2018/C 427/46)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Ahmed Abdelaziz Ezz (Gíza, Egypt), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama (Káhira, Egypt), Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin (Gíza), Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Gíza) (v zastúpení: pôvodne J. Lewis, B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, barrister, J. Binns, S. Rowe, solicitors, a J.-F. Bellis, avocat, neskôr B. Kennelly, J. Pobjoy, S. Rowe a H. de Charette, avocat)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a I. Gurov, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie po prvé rozhodnutia Rady (SZBP) 2015/486 z 20. marca 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2011/172/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 77, 2015, s. 16), po druhé rozhodnutia Rady (SZBP) 2016/411 z 18. marca 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2011/172/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 74, 2016, s. 40), a po tretie rozhodnutia Rady (SZBP) 2017/496 z 21. marca 2017, ktorým sa mení rozhodnutie 2011/172/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Egypte (Ú. v. EÚ L 76, 2017, s. 22), v rozsahu, v akom sa tieto akty vzťahujú na žalobcov

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Pán Ahmed Abdelaziz Ezz a pani Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama, Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin a Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinní nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Rade Európskej únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 429, 21.12.2015.


title: Vec C-543/18 RX: Rozhodnutie Súdneho dvora (komora príslušná preskúmať rozhodnutie) zo 17. septembra 2018 o preskúmaní rozsudku Všeobecného súdu (odvolacia komora) vyhláseného 19. júla 2018 vo veci T-693/16 P, HG/Rada

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/12

      Rozhodnutie Súdneho dvora (komora príslušná preskúmať rozhodnutie) zo 17. septembra 2018 o preskúmaní rozsudku Všeobecného súdu (odvolacia komora) vyhláseného 19. júla 2018 vo veci T-693/16 P, HG/Rada
      (Vec C-543/18 RX)
      (2018/C 427/18)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania pred Všeobecným súdom

         Žalobca: HG (v zastúpení: L. Levi, advokát)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Otázky, ktoré sú predmetom preskúmania

      Preskúmanie sa bude týkať otázky, či najmä vzhľadom na všeobecnú zásadu právnej istoty rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 19. júla 2018, HG/Komisia (T-693/16 P, neuverejnený, EU:T:2018:492), ohrozuje jednotu alebo vnútorný súlad práva Únie, pokiaľ Všeobecný súd ako odvolací súd rozhodol, že pokiaľ ide o rozhodovacie zloženie, ktoré vydalo rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie z 19. júla 2016, HG/Komisia (F-149/15, EU:F:2016:155), súd nebol správne obsadený vzhľadom na nedostatok týkajúci sa postupu vymenovania jedného z členov tohto zloženia, čím došlo k porušeniu zásady zákonného sudcu zakotvenej v článku 47 druhom odseku prvej vete Charty základných práv Európskej únie.
      Preskúmanie sa bude konkrétne týkať otázky, či vymenovanie sudcu môže byť rovnako ako akty uvedené v článku 277 ZFEÚ predmetom preskúmania zákonnosti na návrh, alebo či je takéto preskúmanie zákonnosti na návrh – zo zásady alebo po uplynutí určitej lehoty – vylúčené alebo obmedzené na určité druhy nedostatkov, aby sa zaručila právna istota dodržanie zásady res iudicata.


title: Vec T-43/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. októbra 2018 – 1&1 Telecom/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Hospodárska súťaž — Koncentrácie — Trh poskytovania mobilných telekomunikačných služieb konečným zákazníkom a veľkoobchodný trh prístupu a vytvorenia volania v Nemecku — Nadobudnutie spoločnosti E-Plus spoločnosťou Telefónica Deutschland — Rozhodnutie, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom a s uplatňovaním Dohody o EHP — Vykonanie časti iných konečných záväzkov, než sú záväzky PMS — Akty, ktoré nie je možné napadnúť žalobou — Neprípustnosť“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/39

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. októbra 2018 – 1&1 Telecom/Komisia
      (Vec T-43/16) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Hospodárska súťaž - Koncentrácie - Trh poskytovania mobilných telekomunikačných služieb konečným zákazníkom a veľkoobchodný trh prístupu a vytvorenia volania v Nemecku - Nadobudnutie spoločnosti E-Plus spoločnosťou Telefónica Deutschland - Rozhodnutie, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom a s uplatňovaním Dohody o EHP - Vykonanie časti iných konečných záväzkov, než sú záväzky PMS - Akty, ktoré nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť“)
      (2018/C 427/47)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: 1&1 Telecom GmbH (Montabaur, Nemecko) (v zastúpení: J.-O. Murach, advokát, a P. Alexiadis, solicitor)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: N. Khan, M. Farley a C. Vollrath, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanéú: Telefónica Deutschland Holding AG (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: M. Bauer, H.-J. Freund, B. Herbers a K. Baubkus, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie údajného rozhodnutia Komisie obsiahnutého v liste z 19. novembra 2015, ktoré sa týka vykonávania nápravných opatrení týkajúcich sa iných záväzkov, než sú záväzky PMS, stanovených v konečných záväzkoch, ktoré sa stali záväznými na základe rozhodnutia Komisie K(2014) 4443 final z 2. júla 2014, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom a s uplatňovaním Dohody o EHP za predpokladu, že sú splnené určité záväzky (vec M.7018 – Telefónica Deutschland/E-Plus)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  1&1 Telecom GmbH znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Európskej komisie a spoločnosti Telefónica Deutschland, s výnimkou trov konania, ktoré vynaložila Komisia v rámci konania o námietke neprípustnosti zamietnutej uznesením z 22. júna 2016, 1&1 Telecom/Komisia (T-43/16, EU:T:2016:402).

         (1)  Ú. v. EÚ C 106, 21.3.2016.


title: Vec T-515/18: Žaloba podaná 29. augusta 2018 – FAKRO/Komisia

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/80

      Žaloba podaná 29. augusta 2018 – FAKRO/Komisia
      (Vec T-515/18)
      (2018/C 427/107)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: FAKRO sp. z o. o. (Nowy Sącz, Poľsko) (v zastúpení: A. Radkowiak-Macuda, advokátka [radca prawny])

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie zo 14. júna 2018 v konaní o sťažnosti, ktorú 12. júla 2012 podala Komisii spoločnosť FAKRO sp. z o. o. z dôvodu zneužitia dominantného postavenia skupinou VELUX (sp. zn. AT.40026 VELUX),

                  —

                  zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žaloba sa opiera o tri žalobné dôvody:

                  1.

                  Zjavné nesprávne posúdenie – v spojení s nedostatočným odôvodnením napadnutého rozhodnutia – ktoré viedlo k odmietnutiu existencie záujmu Európskej únie na pokračovaní v konaní.
                  Žalobkyňa uvádza, že Komisia nezaujala konečné stanovisko, a to tak vo vzťahu k predpokladom zneužitia dominantného postavenia, ako ani vo vzťahu k niektorej zo siedmych kategórií vytýkaného správania. Pri posudzovaní dôvodu sťažnosti, ktorým bola vytýkaná nepoctivá tvorba cien podnikom s dominantným postavením, Komisia nekriticky oprela svoje rozhodnutie o argumenty tohto podniku bez toho, aby zohľadnila argumenty žalobkyne alebo problém aspoň všeobecne preskúmala. Podľa žalobkyni malo zavedenie útočnej známky zo strany podniku s dominantným postavením za cieľ jedine brániť jeho konkurenčným podnikom, aby vstúpili na trh alebo sa na ňom rozvíjali, a investičné zľavy uplatňované týmto podnikom boli selektívne, exkluzívne a diskriminačné, čím bol porušený článok 102 ZFEÚ. Dôkazmi bolo jasne preukázané, že podnik s dominantným postavením uzavrel exkluzívne zmluvy, čím porušil článok 102 ZFEÚ a šetrenie v tomto smere nevyžaduje významné prostriedky, ale iba preskúmanie ňou predložených údajov a dôkazov.

                  2.

                  Porušenie zásady riadnej správy veci verejných v spojení so zjavne nesprávnym posúdením neexistujúceho záujmu Európskej únie na pokračovaní v konaní.
                  Medzi okamihom podania sťažnosti a okamihom prijatia zamietajúceho rozhodnutia uplynulo 71 mesiacov. Pomalý postup Komisie nemožno odôvodniť osobitnými okolnosťami. Komisia sa dostatočne vyzná na európskom trhu strešných okien. Prieťahy Komisie mohli mať za následok, že žalobkyňa nemohla v dôsledku prekluzívnych lehôt stanovených vo vnútroštátnom práve uplatňovať svoje práva pred národnými orgánmi na ochranu hospodárskej súťaže.

                  3.

                  Porušenie článku 8 ods. 1 nariadenia č. 773/2004 (1) v dôsledku neumožnenia žalobkyni prístupu do dokumentov, čím boli porušené jej práva na účinnú obranu.
                  Ak Komisia informuje sťažovateľa o svojom zámere zamietnuť sťažnosť, sťažovateľ môže podľa platných predpisov požadovať prístup k dokumentom, na ktorých Komisia založila svoje predbežné posúdenie. V predmetnej veci Komisia takýto prístup žalobkyni neumožnila. Okrem toho Komisia právne pochybila vo vzťahu k zásadám pre skúmanie záujmu Európskej únie, keď nevykonala primerané skúmanie povahy a účinkov konaní vytýkaných podniku s dominantným postavením.

         (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 773/2004 zo 7. apríla 2004, ktoré sa týka vedenia konania Komisiou podľa článkov [101] a [102 ZFEÚ] (Ú. v. EÚ L 123, 2004, s. 18; Mim. vyd. 08/003, s. 81).


title: Vec T-62/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. septembra 2018 – Puma/EUIPO –Doosan Machine Tools (PUMA) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie PUMA — Medzinárodné staršie obrazové ochranné známky PUMA — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/39

      Rozsudok Všeobecného súdu z 26. septembra 2018 – Puma/EUIPO –Doosan Machine Tools (PUMA)
      (Vec T-62/16) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie PUMA - Medzinárodné staršie obrazové ochranné známky PUMA - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2018/C 427/48)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Puma SE (Herzogenaurach, Nemecko) (v zastúpení: P. González-Bueno Catalán de Ocón, avocat)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Doosan Machine Tools Co. Ltd (Seongsan-gu, Južná Kórea), ktorému bolo umožnené vystupovať ako ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO (v zastúpení: R. Böhm a S. Overhage, avocats)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 4. decembra 2015 (vec R 1052/2015-4) tykajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Puma a Doosan Infracore Co. Ltd

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) zo 4. decembra 2015 (vec R 1052/2015-4) sa zrušuje.

                  2.

                  EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Puma SE.

                  3.

                  Doosan Machine Tools Co. Ltd znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 118, 4.4.2016.


title: Vec C-546/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Rakúsko) 23. augusta 2018 – FN a i.

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/13

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Rakúsko) 23. augusta 2018 – FN a i.
      (Vec C-546/18)
      (2018/C 427/19)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bundesverwaltungsgericht

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Odvolatelia: FN, GM, Adler Real Estate AG, HL, Petrus Advisers LLP

         Dotknutý orgán: Übernahmekommission

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Bránia články 4 a 17 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/25/ES z 21. apríla 2004 o ponukách na prevzatie (1) – v kontexte zásady efektivity vyplývajúcej z práva Únie – výkladu, podľa ktorého sa právoplatnému rozhodnutiu orgánu dohľadu podľa článku 4 smernice 2004/25/ES, ktorým bolo konštatované, že osoba porušila vnútroštátne predpisy prijaté na prebratie smernice 2004/25/ES, nepriznáva záväzný účinok v rámci následného konania o správnych deliktoch vedeného týmto orgánom dohľadu proti tej istej osobe, čím tejto osobe opätovne prináležia všetky faktické a právne námietky a dôkazné prostriedky, aby poprela porušenie práva zistené v už právoplatnom rozhodnutí?

                  2.

                  Bránia články 4 a 17 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/25/ES z 21. apríla 2004 o ponukách na prevzatie – v kontexte zásady efektivity vyplývajúcej z práva Únie – výkladu, podľa ktorého sa právoplatnému rozhodnutiu orgánu dohľadu podľa článku 4 smernice 2004/25/ES, ktorým bolo konštatované, že právnická osoba porušila vnútroštátne predpisy prijaté na prebratie smernice 2004/25/ES, nepriznáva záväzný účinok v rámci následného konania o správnych deliktoch vedeného týmto orgánom dohľadu proti orgánu, ktorý je oprávnený túto právnickú osobu zastupovať, čím tejto osobe (orgánu) prináležia všetky faktické a právne námietky a dôkazné prostriedky, aby poprela porušenie práva zistené v už právoplatnom rozhodnutí?

                  3.

                  V prípade zápornej odpovede na otázku 1:
                  Bráni článok 47 Charty základných práv Európskej únie vnútroštátnej praxi, podľa ktorej sa právoplatnému rozhodnutiu orgánu dohľadu podľa článku 4 smernice 2004/25/ES, ktorým bolo konštatované, že osoba porušila vnútroštátne predpisy prijaté na prebratie smernice 2004/25/ES, priznáva záväzný účinok v rámci následného konania o správnych deliktoch vedeného týmto orgánom dohľadu proti tej istej osobe, takže táto osoba nemôže ani z právneho, ani faktického hľadiska namietať proti už právoplatne zistenému porušeniu práva?

                  4.

                  V prípade zápornej odpovede na otázku 2:
                  Bráni článok 47 Charty základných práv Európskej únie vnútroštátnej praxi, podľa ktorej sa právoplatnému rozhodnutiu orgánu dohľadu podľa článku 4 smernice 2004/25/ES, ktorým bolo konštatované, že právnická osoba porušila vnútroštátne predpisy prijaté na prebratie smernice 2004/25/ES, priznáva záväzný účinok v rámci následného konania o správnych deliktoch vedeného týmto orgánom dohľadu proti orgánu, ktorý je oprávnený túto právnickú osobu zastupovať, takže táto osoba (orgán) nemôže ani z právneho, ani faktického hľadiska namietať proti už právoplatne zistenému porušeniu práva?

         (1)  Ú. v. EÚ L 142, 2004, s. 12; Mim. vyd. 17/002, s. 20.


title: Vec T-537/18: Žaloba podaná 13. septembra 2018 – Vialto Consulting/Komisia

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/81

      Žaloba podaná 13. septembra 2018 – Vialto Consulting/Komisia
      (Vec T-537/18)
      (2018/C 427/108)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Vialto Consulting Kft. (Budapešť, Maďarsko) (v zastúpení: V. Christianos, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie Komisie, ktorým žalobkyňu vylúčila [z účasti na verejnom obstarávaní] na obdobie dvoch rokov a uverejnila informácie o tomto vylúčení na svojej internetovej stránke;

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť škodu za majetkovú ujmu, ktorá vznikla žalobkyni z dôvodu jej vylúčenia na obdobie dvoch rokov a uverejnenia informácií o tomto vylúčení na internetovej stránke Komisie, ktorá sa odhaduje na 434 889,82 eur spolu s úrokmi od dátumu vyhlásenia rozsudku;

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť škodu za nemajetkovú ujmu, ktorá vznikla žalobkyni z dôvodu jej vylúčenia na obdobie dvoch rokov a uverejnenia informácií o tomto vylúčení na internetovej stránke Komisie, ktorá sa odhaduje na 400 000 eur spolu s úrokmi od dátumu vyhlásenia rozsudku;

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť všetky trovy konania vynaložené žalobkyňou.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu žaloby podanej proti rozhodnutiu Európskej komisie Ares (2018) 3463041 z 29. júna 2018 žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 7 ods. 1 nariadenia č. 2185/1996, keďže Európska komisia bezdôvodne tvrdí, že OLAF neprekročil svoje právomoci počas inšpekcie v priestoroch spoločnosti Vialto.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 41 Charty základných práv týkajúcom sa práva na dobrú správu vecí verejných a na nedostatku odôvodnenia.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady ochrany legitímnych očakávaní.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality a povinnosti uviesť dostatočné odôvodnenie, keďže po prvé Európska komisia vylúčila spoločnosť Vialto na obdobie dvoch rokov a po druhé uverejnila informácie o tomto vylúčení na svojej internetovej stránke.


title: Vec T-93/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. októbra 2018 – Rheinmetall Waffe Munition/EUIPO (VANGUARD) („Ochranná známka Európskej únie — Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia — Slovná ochranná známka VANGUARD — Absolútne dôvody zamietnutia — Neexistencia opisného charakteru — Rozlišovacia spôsobilosť — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/40

      Rozsudok Všeobecného súdu z 10. októbra 2018 – Rheinmetall Waffe Munition/EUIPO (VANGUARD)
      (Vec T-93/16) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Medzinárodný zápis, v ktorom je vyznačená Európska únia - Slovná ochranná známka VANGUARD - Absolútne dôvody zamietnutia - Neexistencia opisného charakteru - Rozlišovacia spôsobilosť - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2018/C 427/49)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Rheinmetall Waffe Munition GmbH (Südheide, Nemecko) (v zastúpení: J. Schmidt, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 19. novembra 2015 (vec R 69/2015-2) týkajúcemu sa medzinárodného zápisu, v ktorom je vyznačená Európska únia, slovnej ochrannej známky VANGUARD

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 19. novembra 2015 (vec R 69/2015-2) sa zrušuje.

                  2.

                  EUIPO je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 136, 18.4.2016.


title: Vec T-539/18: Žaloba podaná 15. septembra 2018 – Ayuntamiento de Quart de Poblet/Komisia

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/82

      Žaloba podaná 15. septembra 2018 – Ayuntamiento de Quart de Poblet/Komisia
      (Vec T-539/18)
      (2018/C 427/109)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ayuntamiento de Quart de Poblet (Quart de Poblet, Španielsko) (v zastúpení: B. Sanchis Piqueras, J. Rodríguez Pellitero, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  pripustil žalobu a určil, že je opodstatnená;

            uznal a určil, že:

                  —

                  žalobkyňa riadne plnila svoje zmluvné povinnosti, ktoré jej vyplývali zo zmlúv;

                  —

                  má preto nárok na financovanie priznané na ich základe;

                  —

                  požiadavky Európskej komisii na vrátenie určitých súm na projekt Diego a na projekt SEED sú nedôvodné a neoprávnené;

                  —

                  zrušil oznámenia o dlhu alebo v každom prípade určil, že oznámenia o dlhu sú protiprávne;

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť vrátiť žalobkyni vymáhané sumy, ktoré táto žalobkyňa zaplatila;

                  —

                  subsidiárne, uznal podľa svojho uváženia časť súm vymáhaných Európskou komisiou za spôsobilé na financovanie alebo na dotáciu;

                  —

                  v každom prípade uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na nesprávnej kvalifikácii nákladov zo strany Európskej komisie.

                              —

                              Žalobkyňa namieta, že klasifikácia nákladov ako priamej alebo nepriamej a/alebo ako nákladov, ktoré nemožno pripísať, vykonaná Európskou komisiou na základe správy jej audítorov, v dôsledku čoho sa od žalobkyne vymáhalo vrátenie získaných dotácií na vykonávanie projektov DIEGO a SEED, je vzhľadom na nedodržanie ustanovení zmlúv nesprávna.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na nesprávnom vyčíslení nákladov Európskou komisiou.

                              —

                              Žalobkyňa namieta, že uvedené vyčíslenie je vzhľadom na nedodržanie príslušných ustanovení zmlúv nesprávne.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na nesplnení zmluvných povinností, ktoré možno pripísať Európskej komisii.

                              —

                              Žalobkyňa tvrdí, že Komisia tým, že nesprávne klasifikovala a nesprávne vyčíslila vyúčtované náklady nesplnila a neplní zmluvy, a to napriek tvrdeniam a dôkazom predloženým v rámci kontradiktórneho konania, čo preukazuje nedostatok dobrej viery.


title: Vec C-555/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofiyski rayonen sad (Bulharsko) 30. augusta 2018 – K.H.K./B.A.C., E.E.K

text:
               26.11.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 427/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofiyski rayonen sad (Bulharsko) 30. augusta 2018 – K.H.K./B.A.C., E.E.K
      (Vec C-555/18)
      (2018/C 427/20)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sofiyski rayonen sad

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: K.H.K.

         Žalovaní: B.A.C., E.E.K

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je platobný rozkaz na zaplatenie peňažnej pohľadávky podľa článku 410 Graždanski procesualen kodex (Občiansky súdny poriadok, ďalej len „GPK“), ktorý ešte nenadobudol právoplatnosť, verejnou listinou v zmysle článku 4 bodu 10 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 655/2014 z 15. mája 2014 (1)?

                  2.

                  Ak platobný rozkaz podľa článku 410 GPK nie je verejnou listinou, musí sa súbežne s konaním podľa článku 410 GPK na návrh začať samostatné konanie podľa článku 5 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 655/2014 z 15. mája 2014?

                  3.

                  Ak platobný rozkaz podľa článku 410 GPK predstavuje verejnú listinu, je potom súd povinný rozhodnúť v lehote podľa článku 18 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 655/2014 z 15. mája 2014, ak vnútroštátna právna úprava stanovuje, že lehoty počas súdnych prázdnin neplynú?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 655/2014 z 15. mája 2014 o zavedení konania týkajúceho sa európskeho príkazu na zablokovanie účtov s cieľom uľahčiť cezhraničné vymáhanie pohľadávok v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. EÚ L 189, 2014, s. 59).