title: Vec T-196/15 P: Odvolanie podané 24. novembra 2016: Valéria Anna Gyarmanthy proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 5. marca 2015 vo veci F-97/13, Gyarmanthy/FRA

text:
               20.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/28

         Odvolanie podané 24. novembra 2016: Valéria Anna Gyarmanthy proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 5. marca 2015 vo veci F-97/13, Gyarmanthy/FRA
   (Vec T-196/15 P)
   (2017/C 086/37)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Valéria Anna Gyarmanthy (Györ, Maďarsko) (v zastúpení: A. Cech, advokát)

      Ďalší účastník konania: Agentúra Európskej únie pre základné práva (FRA)

      Návrhy

   Odvolateľka navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu a vyhovel žalobným návrhom uplatneným v prvostupňovom konaní,

               —

               zaviazal odporkyňu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza päť odvolacích dôvodov.

               1.

               Prvý odvolací dôvod založený na skreslení skutkových okolností a na vecnej nepresnosti pri posúdení skutkových okolností týkajúcich sa otázky porušenia podmienok oznámenia o voľnom pracovnom mieste.

               2.

               Druhý odvolací dôvod založený na skutočnosti, že Súd pre verejnú službu v rozpore s právom žalobkyne na spravodlivý súdny proces v zmysle článku 47 Charty základných práv Európskej únie a článku 6 ods. 1 Európskeho dohovoru o ľudských právach a základných slobodách dostatočne neodôvodnil svoj rozsudok, pokiaľ ide o otázky vyplývajúce z výberového konania.

               3.

               Tretí odvolací dôvod založený na skutočnosti, že Súd pre verejnú službu neprijal ďalšie procesné opatrenia, ktoré by žalobkyni umožnili podložiť svoje žalobné dôvody týkajúce sa nedostatku nestrannosti, objektivity alebo nezávislosti výberového konania.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod založený na skutočnosti, že Súd pre verejnú službu sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že vyhlásil žalobný dôvod žalobkyne v prvostupňovom konaní týkajúci sa obsadenia predmetného pracovného miesta za neprípustný z dôvodu, že nebol uplatnení v rámci postupu pred začatím súdneho konania.

               5.

               Piaty odvolací dôvod založený na skutočnosti, že Súd pre verejnú službu sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že vyhlásil žalobný dôvod žalobkyne v prvostupňovom konaní týkajúci sa nesprávneho zloženia výberovej komisie a porušenia zásady zákazu diskriminácie na základe pohlavia za neprípustný z dôvodu, že nebol uplatnený v rámci postupu pred začatím súdneho konania a úzko súvisel s dôvodmi uvedenými v sťažnosti (pravidlo zhody).


title: Vec C-318/05: Žaloba podaná 17. augusta 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko

text:
               15.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 257/4

         Žaloba podaná 17. augusta 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko
   (Vec C-318/05)
   (2005/C 257/08)
   Jazyk konania: nemčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Richard Lyal a Kilian Gross, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 17. augusta 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Spolkovej republike Nemecko.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               určil, že Spolková republika Nemecko si tým, že bez výnimky vylúčila platby školného na školskú dochádzku v zahraničí z osobitných výdavkov, ktoré znižujú základ dane podľa § 10 ods. 1 č. 9 Einkommensteuergesetzes (nemeckého zákona o dani z príjmov, ďalej len EStG), nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 18, 39, 43 a 49 ES;

               2)

               zaviazal Spolkovú republiku Nemecko nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Podľa názoru Európskej Komisie je právna úprava, ktorá je uvedená v § 10 ods. 1 č. 9 nemeckého zákona o dani z príjmov nezlučiteľná so slobodou poskytovania služieb a právami voľného pohybu, ktoré sú uvedené v Zmluve ES.
   Podľa § 10 ods. 1 č. 9 EStG má osoba s daňovou povinnosťou v Nemecku možnosť, odpočítať si zo svojich zdaniteľných príjmov, 30 % z platby školného, ktoré platí štátom uznanej alebo povolenej súkromnej škole, ako osobitné výdavky z celkovej sumy jeho zdaniteľných príjmov. Pokiaľ ide o školné, ktoré sa platí súkromným školám v inom členskom štáte, takáto možnosť odpočítania neexistuje.
   Komisia považuje generálne vylúčenie zahraničných súkromných škôl z uvedených daňových zvýhodnení za diskriminačné. Daňové znevýhodnenie zahraničných súkromných škôl porušuje podľa jej názoru slobodu poskytovania služieb zahraničných škôl ako aj daňovníka s bydliskom v Nemecku, ktorý by svoje deti chcel poslať do zahraničnej súkromnej školy.
   Zahraničné súkromné školy sú okrem toho nútené usadiť sa v Nemecku, ak chcú zabrániť znevýhodneniu v hospodárskej súťaži prostredníctvom daňového znevýhodnenia svojich zákazníkov. Tým dochádza k neprípustnému zásahu do slobody usadiť sa.
   Nakoniec je toto obmedzenie možnosti odpočítania od základu dane z príjmov v rozpore s právami na voľný pohyb občanov z iných členských krajín, ktorí sa chcú presťahovať do Nemecka, ale zároveň chcú naďalej posielať svoje deti do súkromných škôl v krajine pôvodu. To isté platí pre nemeckých štátnych príslušníkov, ktorí žijú v inom členskom štáte, ale v Nemecku majú naďalej neobmedzenú daňovú povinnosť. Aj oni sú znevýhodnení, ak chcú svoje deti poslať do súkromnej školy mimo Nemecka.


title: Vec C-675/16 P: Odvolanie podané 29. decembra 2016: Guccio Gucci SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 11. októbra 2016 vo veci T-461/15, Guccio Gucci SpA/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/16

         Odvolanie podané 29. decembra 2016: Guccio Gucci SpA proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 11. októbra 2016 vo veci T-461/15, Guccio Gucci SpA/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   (Vec C-675/16 P)
   (2017/C 144/21)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Guccio Gucci SpA (v zastúpení: V. Volpi, P. Roncaglia, F. Rossi, N. Parrotta, avvocati)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Guess? IP Holder LP

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok,

               —

               zaviazať EUIPO na náhradu trov konania, ktoré vznikli odvolateľke počas tohto konania,

               —

               zaviazať Guess na náhradu trov konania, ktoré vznikli odvolateľke počas tohto konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Týmto odvolaním Guccio Gucci S.p.A. (ďalej len „Gucci“ alebo „odvolateľka“) žiada Súdny dvor o zrušenie rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie (tretia komora), vo veci T-461/15 („napadnutý rozsudok“), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu, ktorú podala Gucci, proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu z 27. mája 2015 vo veci R 2049/2014-44, ktorým bolo potvrdené rozhodnutie výmazového oddelenia z 31. júla 2014, ktorým sa zamietol návrh na vyhlásenie neplatnosti zápisu ochrannej známky Európskej únie č. 5538012 pre triedy 3, 9, 14, 16, 18, 25 a 35 („napadnutá ochranná známka“) na meno Gues? IP Holder L.P. (ďalej len „Guess“).

               2.

               Toto odvolanie smeruje k preukázaniu, že Všeobecný súd pochybil pri prijatí záveru, že dôvody neplatnosti uvedené v článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 (1) z 26. februára 2009 pred zmenou a doplnením (ďalej len „nariadenie OZS“) sa na napadnutú ochrannú známku neuplatňujú. Konkrétne Všeobecný súd zjavne skreslil skutkový stav a dôkazy, ktoré mu boli predložené, pri jeho posúdení podobnosti kolidujúcich označení a v dôsledku toho nesprávne uplatnil ako článok 8 ods. 1 písm. b), tak aj článok 8 ods. 5 nariadenia OZS a neuviedol v napadnutom rozsudku odôvodnenie.

               3.

               Všeobecný súd vylúčil podobnosť medzi kolidujúcimi ochrannými známkami vychádzajúc z predpokladu, že príslušná skupina verejnosti … nebude v [napadnutej] ochrannej známke vnímať veľké písmeno „G“, ktoré predstavujú skoršie ochranné známky, ale skôr abstraktný ornamentálny motív. Navyše vzhľadom na štylizáciu označenia a skutočnosť, že jeho prvky sú prepletené alebo spojené, možno ho vnímať ako reprodukujúce štylizované písmená, ako je veľké písmeno „X“ alebo písmeno „e“ a ako kombináciu čísel a písmen, ako je číslo „3“ a písmeno „e“ (pozri v tejto súvislosti bod 30 napadnutého rozsudku). Tento predpoklad je zásadný bod napadnutého rozsudku, ktorý Všeobecný súd viedol k tomu, že vylúčil akúkoľvek podobnosť medzi kolidujúcimi ochrannými známkami a, v dôsledku toho, uplatniteľnosť článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia OZS v prejednávanej veci.

               4.

               Vyššie uvedený predpoklad je však zjavne nesprávny. Je to zrejmé z dokumentov, ktoré boli vo veci predložené, ktoré jasne ukazujú, že príslušná skupina verejnosti vníma veľké písmená „G“ v napadnutej ochrannej známke, podľa výsledkov prieskumu verejnej mienky o vnímaní napadnutej ochrannej známky, ktorú predložila Gucci. Toto zjavné skreslenie skutkového stavu a dôkazov malo vplyv na posúdenie žaloby Gucci zo strany Všeobecného súdu: pokiaľ by Všeobecný súd uznal, že príslušná skupina verejnosti – alebo aspoň časť uvedenej verejnosti – by vnímala napadnutú ochrannú známku ako kombináciu veľkých písmen „G“, nemohol by vylúčiť podobnosť medzi kolidujúcimi ochrannými známkami a teda uplatniteľnosť oboch článkov 8 ods. 1 písm. b) a 8 ods. 5 nariadenia OZS.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, 2009, s. 1).


title: Vec C-182/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 26. júla 2017 – Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Salumificio Fratelli Beretta SpA (Odvolanie — Ochranná známka Európskej únie — Obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „STICK MiniMINI Beretta“ — Námietka majiteľa slovnej ochrannej známky Európskej únie Mini Wini — Zamietnutie námietky odvolacím senátom Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Článok 8 ods. 1 písm. b) — Pravdepodobnosť zámeny — Úroveň pozornosti príslušnej skupiny verejnosti — Samostatná rozlišovacia spôsobilosť — Dominantná povaha — Kritériá posúdenia vizuálnej podobnosti — Povinnosť odôvodnenia)

text:
               18.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 309/10

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 26. júla 2017 – Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Salumificio Fratelli Beretta SpA
   (Vec C-182/16 P) (1)

   ((Odvolanie - Ochranná známka Európskej únie - Obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „STICK MiniMINI Beretta“ - Námietka majiteľa slovnej ochrannej známky Európskej únie Mini Wini - Zamietnutie námietky odvolacím senátom Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Článok 8 ods. 1 písm. b) - Pravdepodobnosť zámeny - Úroveň pozornosti príslušnej skupiny verejnosti - Samostatná rozlišovacia spôsobilosť - Dominantná povaha - Kritériá posúdenia vizuálnej podobnosti - Povinnosť odôvodnenia))
   (2017/C 309/13)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG (v zastúpení: S. Labesius, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: M. Rajh, splnomocnený zástupca), Salumificio Fratelli Beretta SpA (v zastúpení: G. Ghisletti, F. Braga a P. Pozzi, avvocati)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 296, 16.8.2016.


title: Vec T-323/13: Uznesenie Všeobecného súdu z 9. marca 2017 – Pure Fishing/EUIPO – Łabowicz (NANOFIL) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie NANOFIL — Neplatnosť skoršej obrazovej ochrannej známky Európskej únie NANO — Zastavenie konania“)

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/42

         Uznesenie Všeobecného súdu z 9. marca 2017 – Pure Fishing/EUIPO – Łabowicz (NANOFIL)
   (Vec T-323/13) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie NANOFIL - Neplatnosť skoršej obrazovej ochrannej známky Európskej únie NANO - Zastavenie konania“))
   (2017/C 144/57)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Pure Fishing, Inc. (Spirit Lake, Iowa, Spojené štáty) (v zastúpení: J. Dickerson, solicitor)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Edward Łabowicz (Kłodzko, Poľsko) (v zastúpení: M. Żygadło, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 15. apríla 2013 (vec R 1241/2012) týkajúcemu sa námietkového konania medzi pánom Edwardom Łabowiczom a spoločnosťou Pure Fishing, Inc.

      Výrok

               1.

               Konanie o žalobe sa zastavuje.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 31.8.2013.


title: Vec C-372/11 P: Uznesenie Súdneho dvora z  12. júla 2012 — Power-One Italy SpA/Európska komisia [Odvolanie — Mimozmluvná zodpovednosť — Projekt spolufinancovaný finančným nástrojom „LIFE“ — Vývoj nového systému poskytovania energie pre použitie v mobilnej telefónnej službe (projekt „Pneuma“ ) — Rozhodnutie Komisie o ukončení projektu a o vrátení zaplateného preddavku — Náhrada údajne spôsobenej škody]

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/19

         Uznesenie Súdneho dvora z 12. júla 2012 — Power-One Italy SpA/Európska komisia
   (Vec C-372/11 P) (1)

   (Odvolanie - Mimozmluvná zodpovednosť - Projekt spolufinancovaný finančným nástrojom „LIFE“ - Vývoj nového systému poskytovania energie pre použitie v mobilnej telefónnej službe (projekt „Pneuma“) - Rozhodnutie Komisie o ukončení projektu a o vrátení zaplateného preddavku - Náhrada údajne spôsobenej škody)
   2012/C 366/31
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Power-One Italy SpA (v zastúpení: R. Giuffrida a A. Giussani, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: P. Oliver a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 24. mája 2011, Power-One Italy/Komisia (T-489/08), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu na náhradu škody údajne utrpenej odvolateľkou v dôsledku rozhodnutia Komisie o ukončení projektu Pneuma (LIFE04 ENV/IT/000595) slúžiaceho na spolufinancovanie vývoja nového systému poskytovania energie pre použitie v mobilnej telefónnej službe — Legitímna dôvera — Povinnosť odôvodnenia

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Power-One Italy SpA znáša trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011.


               19.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 41/32

         Žaloba Dozorného orgánu EZVO proti Islandskej republike podaná dňa 6. februára 2009
   (Vec E-2/09)
   (2009/C 41/10)
   Dňa 6. februára 2009 podal Dozorný orgán EZVO v zastúpení Bjørnara Alterskjæra a Ólafura Jóhannesa Einarssona, splnomocnených zástupcov Dozorného orgánu EZVO, rue Belliard 35, B-1040 Brusel, na Súdny dvor EZVO žalobu proti Islandskej republike.
   Dozorný orgán EZVO žiada, aby Súdny dvor EZVO vyhlásil, že:

               1.

                  Islandská republika tým, že neprijala opatrenia potrebné na to, aby sa právny predpis uvedený v bode 66s kapitol VI prílohy XIII k Dohode o Európskom hospodárskom priestore [nariadenie Komisie (ES) č. 593/2007 z 31. mája 2007 o poplatkoch a platbách vyberaných Európskou agentúrou pre bezpečnosť letectva] v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom jej protokolu 1, stal súčasťou jej vnútorného právneho poriadku v predpísanej lehote, nesplnila svoje povinnosti vyplývajúce z článku 7 Dohody o EHP;

               a zároveň, aby

               2.

                  nariadil Islandskej republike uhradiť súdne trovy.

         Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               predmetná vec sa týka nariadenia (ES) o poplatkoch a platbách vyberaných Európskou agentúrou pre bezpečnosť letectva,

               —

               v článku 7 Dohody o EHP sa uvádza, že:

                  „Akty, na ktoré sa odvoláva, alebo ktoré sú uvádzané v prílohách tejto dohody, alebo v rozhodnutiach Spoločného výboru EHP, sú záväzné pre zmluvné strany, sú alebo sa stanú súčasťou ich vnútorného právneho poriadku podľa nasledovných zásad:

                           a)

                              každý akt, ktorý zodpovedá nariadeniu EHS, ako taký sa stane súčasťou vnútorného právneho poriadku zmluvných strán;

                           b)

                              každý akt, ktorý zodpovedá smernici EHS, ponecháva na voľbu orgánov zmluvných strán výber formy a metódy jeho vykonania.“,

               —

               Dozorný orgán EZVO zastáva názor, že vláda Islandskej republiky nezačlenila nariadenie do svojho právneho poriadku v predpísanej lehote.


title: Vec C-245/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Wiesbaden (Nemecko) 2. mája 2013 — Holger Priestoph a i./Helénska republika

text:
               27.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 215/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Wiesbaden (Nemecko) 2. mája 2013 — Holger Priestoph a i./Helénska republika
   (Vec C-245/13)
   2013/C 215/06
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Wiesbaden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Holger Priestoph, Matteo Antonio Priestoph, Pia Antonia Priestoph

      Žalovaná: Helénska republika

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1393/2007 z 13. novembra 2007 o doručovaní súdnych a mimosúdnych písomností v občianskych a obchodných veciach v členských štátoch („doručovanie písomností“) a o zrušení nariadenia Rady (ES) č. 1348/2000 (1) vykladať tak, že žaloba, ktorou nadobúdatelia dlhopisov emitovaných žalovanou, ktoré boli uložené na účte cenných papierov žalobcov v spoločnosti S-Broker AG a v súvislosti s ktorými žalobcovia neprijali koncom februára 2012 žalovanou predloženú ponuku na výmenu akcií, žiadajú náhradu škody vo výške rozdielu hodnoty vo vzťahu k výmene ich dlhopisov, ktorá sa napriek tomu udiala v marci 2012 a bola pre nich ekonomicky nevýhodná, sa má považovať za „občiansku alebo obchodnú vec“ v zmysle nariadenia (ES) č. 1393/2007?

      (1)  Ú. v. EÚ L 324, s. 79.


title: Vec T-125/11: Žaloba podaná 28. februára 2011 — Centre national de la recherche scientifique/Komisia

text:
               14.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/31

         Žaloba podaná 28. februára 2011 — Centre national de la recherche scientifique/Komisia
   (Vec T-125/11)
   2011/C 145/51
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Centre national de la recherche scientifique (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: N. Lenoir, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie zo 17. decembra 2010 v rozsahu, v akom sa vzťahuje na započítanie pohľadávok medzi na jednej strane pohľadávkou, ktorú má Centre national de la recherche scientifique (CNRS) voči Spoločenstvu na základe zmluvy PIEF, a na druhej strane údajnej pohľadávky, ktorú má Spoločenstvo voči CNRS, vymáhanú v spojitosti so zmluvou ALLOSTEM,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na porušení práva na obranu, a najmä článku 12 ods. 4 nariadenia (ES) č. 2321/2002 (1), keďže Komisia si nevyžiadala pripomienky žalobcu k dôvodnosti svojho rozhodnutia vymáhať pohľadávku, ktorú údajne má voči žalobcovi, započítaním.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na porušení povinnosti odôvodnenia, pretože Komisia len odkázala na všeobecné dôvody, ktoré uviedla vo svojej správe o audite zo 16. marca 2009 bez toho, aby vysvetlila, prečo nezohľadnila dôkazy predložené žalobcom, ktorými sa snažil preukázať prípustnosť ním vykázaných výdavkov.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na zjavne nesprávnom posúdení, pretože Komisia sa domnievala, že odmena vyplácaná T., výskumníčke v CNRS, za obdobie od 1. apríla 2006 do 31. marca 2007 nebola oprávneným výdavkom napriek dôkazom predloženým žalobcom, akými boli časové výkazy a štyri vedecké články, ktoré sa vzťahovali na uvedenú zmluvu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na nesprávnom právnom posúdení Komisie, ktorá poprela akúkoľvek dôkaznú hodnotu časových výkazov T. za obdobie od 1. apríla 2006 do 31. marca 2007, ako ani neuznala prípustnosť odmeny B., výskumníčky v CNRS, počas jej materskej dovolenky, ani sociálne zaťaženie tzv. „provision pour perte d’emploi“ (rezerva pre stratu zamestania), ktoré CNRS odvádzalo ako poistenie v nezamestnanosti pre zamestnancov, ktorí neboli v trvalom pracovnom pomere.

               5.

               Piaty žalobný dôvod sa zakladá na porušení zásady legitímnej dôvery, keďže Komisia:

                           —

                           v rozpore s tým, čo uviedla vo svojej správe o audite a na jednom zo stretnutí, neuznala nijakú dôkaznú hodnotu štyroch vedeckých publikácií,

                           —

                           poskytla nový výklad kritériám prípustnosti výdavkov v prípade materskej dovolenky,

                           —

                           vydala svoje rozhodnutie napriek ubezpečeniu, ktoré poskytla počas konania o urovnaní sporu zmierom.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 73 ods. 1 rozpočtových pravidiel (2), pretože pohľadávka uplatňovaná Komisiou nebola „istá“.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2321/2002 zo 16. decembra 2002 týkajúce sa pravidiel účasti podnikov, výskumných ústavov a univerzít a šírenia výsledkov výskumu pri vykonávaní šiesteho rámcového programu Európskeho spoločenstva (2002 – 2006) (Ú. v. ES L 355, s. 23; Mim. vyd. 13/031, s. 46).

      (2)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 248, s. 1; Mim. vyd. 01/004 s. 74).


title: Vec F-66/13: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  25. júna 2014 – Molina Solano/Europol (Verejná služba — Zamestnanci Europolu — Dohovor o Europole — Služobný poriadok zamestnancov Europolu — Rozhodnutie 2009/371/SVV — Uplatnenie PZOZ na zamestnancov Europolu — Neobnovenie zmluvy dočasného zamestnanca na dobu určitú — Zamietnutie priznania zmluvy dočasného zamestnanca na dobu neurčitú)

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/69

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 25. júna 2014 – Molina Solano/Europol
   (Vec F-66/13) (1)

   ((Verejná služba - Zamestnanci Europolu - Dohovor o Europole - Služobný poriadok zamestnancov Europolu - Rozhodnutie 2009/371/SVV - Uplatnenie PZOZ na zamestnancov Europolu - Neobnovenie zmluvy dočasného zamestnanca na dobu určitú - Zamietnutie priznania zmluvy dočasného zamestnanca na dobu neurčitú))
   2014/C 253/97
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Beatriz Molina Solano (Haag, Holandsko) (v zastúpení: J.-J. Ghosez, advokát)

      Žalovaný: Európsky policajný úrad (v zastúpení: pôvodne J. Arnould a D. Neumann, splnomocnení zástupcovia, neskôr J. Arnould, D. Neumann a D. El Khoury, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia o neobnovení zmluvy žalobkyne na dobu určitú

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               B. Molina Solano znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Európsky policajný úrad.

      (1)  Ú. v. EÚ C 274, 21.9.2013, s. 30.


title: Vec T-543/14: Žaloba podaná 22. júla 2014 – provima Warenhandels/ÚHVT – Renfro (HOT SOX)

text:
               29.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 339/21

         Žaloba podaná 22. júla 2014 – provima Warenhandels/ÚHVT – Renfro (HOT SOX)
   (Vec T-543/14)
   2014/C 339/26
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: provima Warenhandels GmbH (Bielefeld, Nemecko) (v zastúpení: J. Croll a H. Prange, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastníci v konaní pred odvolacím senátom: Renfro corp.(Mount Airy, Spojené štáty)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 13. mája 2014 vo veci R 1859/2013-2 týkajúce sa medzinárodnej ochrannej známky v Európskej únii č. 0962191 a zmenil ho v tom zmysle, že odvolanie je odôvodnené a návrhu na vyhlásenie neplatnosti treba vyhovieť,

               —

               zaviazal žalovaného a prípadne ďalších účastníkov v konaní pred odvolacím senátom na náhradu trov konania vrátane trov konania, ktoré vznikli v priebehu konania o odvolaní.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: medzinárodná registrácia slovnej ochrannej známky „HOT SOX“ – Medzinárodná registrácia č. 9 62  191.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: Renfro corp.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: žalobkyňa.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: absolútne dôvody neplatnosti podľa článku 52 ods. 1 v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. b) a písm. c) nariadenia č. 207/2009.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: zamietnutie návrhu.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 158 v spojení s článkom 52 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009

               —

               porušenie článku 158 v spojení s článkom 52 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 ods.1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-161/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 4. novembra 2008 – Group Lottuss/ÚHVT – Ugly (COYOTE UGLY) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva COYOTE UGLY — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva COYOTE UGLY — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               20.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 327/22

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 4. novembra 2008 – Group Lottuss/ÚHVT – Ugly (COYOTE UGLY)
   (Vec T-161/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva COYOTE UGLY - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva COYOTE UGLY - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 327/40)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Group Lottuss Corp., SL (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: J. Grau Mora, A. Angulo Lafora, M. Ferrándiz Avendaño a J. Arribas García, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Laporta Insa, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Ugly, Inc. (Cornwall, New-York, Spojené Štáty) (v zastúpení: S. Malynicz, barrister, M. Blair a C. Balme, solicitors)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 2. marca 2007 (spojené veci R 165/2006-2 a R 194/2006-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Ugly, Inc. a Group Lottuss Corp., SL
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Group Lottuss Corp., SL znáša všetky vlastné trovy konania, štyri pätiny trov konania Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) a štyri pätiny trov konania Ugly, Inc.

               3.

               Ugly znáša pätinu vlastných trov konania a pätinu trov konania ÚHVT.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 7.7.2007.


title: Vec C-515/10: Žaloba podaná 29. októbra 2010 — Európska komisia/Francúzska republika

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/17

         Žaloba podaná 29. októbra 2010 — Európska komisia/Francúzska republika
   (Vec C-515/10)
   ()
   2011/C 30/27
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Rozet a A. Marghelis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si tým, že neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na zabezpečenie, aby azbesto-cementový odpad bol spracovaný na príslušných skládkach, nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z ustanovení článku 2 písm. e), článku 3 prvého odseku a článku 6 písm. d) smernice Rady 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov (1) a z ustanovení prílohy rozhodnutia Rady 2003/33/ES z 19. decembra 2002, ktorým sa stanovujú kritériá a postupy pre prijímanie odpadu na skládky odpadu podľa článku 16 a prílohy II smernice 1999/31/ES (2),

               —

               zaviazať Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia na podporu svojej žaloby uvádza jediný žalobný dôvod vychádzajúci z nesprávneho výkladu ustanovení smernice 1999/31/ES a najmä definície odpadu.
   Žalobkyňa v skutočnosti spochybňuje výklad, ktorý podali francúzske orgány, podľa ktorého odpady môžu byť inertné a súčasne nebezpečné. Podľa Komisie smernica však vychádza z existencie troch kategórií rozdelenia odpadov, „nebezpečný odpad“, „odpad, ktorý nie je nebezpečný“ a „inertný odpad“, s ktorými sú spojené rôzne povinnosti a presné rozlišovanie, pokiaľ ide o podmienky prijímania rôznych odpadov na skládky. Azbesto-cementové odpady sa majú považovať za nebezpečný odpad na základe zoznamu odpadov stanoveného rozhodnutím 2000/532/ES (3), zmeneného a doplneného rozhodnutím 2001/573/ES (4) a ich likvidácia si vyžaduje osobitnú obozretnosť. Vnútroštátna právna úprava, ktorá azbesto-cementový odpad kvalifikuje ako inertný a povoľuje ich prijatie na skládku inertného odpadu, nie je preto v súlade s požiadavkami smernice.

      (1)  Ú. v. ES L 182, s. 1; Mim. vyd. 15/004, s. 228.

      (2)  Ú. v. ES L 11, s. 27; Mim. vyd. 15/007, s. 314.

      (3)  Rozhodnutie Komisie z 3. mája 2000 nahradzujúce rozhodnutie 94/3/ES, ktorým sa vydáva zoznam odpadov podľa článku 1 písm. a) smernice Rady 75/442/EHS o odpadoch a rozhodnutie Rady 94/904/ES, ktorým sa vydáva zoznam nebezpečných odpadov podľa článku 1 ods. 4 smernice Rady 91/689/EHS o nebezpečných odpadoch (Ú. v. ES L 226, s. 3; Mim. vyd. 15/005, s. 151).

      (4)  Rozhodnutie Rady z 23. júla 2001 ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Komisie 2000/532/ES, pokiaľ ide o zoznam odpadov (Ú. v. ES L 203, s. 18; Mim. vyd. 15/006, s. 165).


title: Vec T-130/08: Žaloba podaná 31. marca 2008 – Gres La Sagra/ÚHVT – Ceramicalcora (VENATTO MARBLE STONE)

text:
               9.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 116/29

         Žaloba podaná 31. marca 2008 – Gres La Sagra/ÚHVT – Ceramicalcora (VENATTO MARBLE STONE)
   (Vec T-130/08)
   (2008/C 116/53)
   Jazyk žaloby: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Gres La Sagra, SL (Alameda de la Sagra, Španielsko) (v zastúpení: T. Villate Consonni a J. Calderón Chavero, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Ceramicalcora, SA (Alcora, Španielsko)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 30. januára 2008 vo veci R 1609/2006-4,

               —

               v dôsledku uvedeného zrušenia vyhovieť prihláške ochrannej známky č. 3109006 nielen v rozsahu služieb triedy 39 (už povolených po zamietnutí námietky B690695 vo vzťahu k týmto službám, čo sa stalo právoplatným), ale tiež zostávajúcich tovarov a služieb tried 19, 21 a 40 uvádzaných v prihláške, a

               —

               zaviazať ÚHVT a ostatných účastníkov tohto konania na náhradu trov konania v prípade, ak by odporovali žalobe, a zamietnuť ich návrhy.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „VENATTO (marble stone)“ (prihláška č. 3 109 066) pre tovary a služby tried 19, 21, 39 a 40.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: CERAMICALCORA, SA.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: Španielske ochranné známky označenia „VENETO (cerámicas)“ (č. 2115 543, č. 2 056 688, č. 2 056 689 a č. 2 056 699) pre tovary a služby tried 27, 19, 21 a 39 v uvedenom poradí.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke, z dôvodu prijatia záveru, že na relevantnom území existuje pravdepodobnosť zámeny medzi spornými tovarmi a službami tried 19, 21 a 40, ale že uvedená pravdepodobnosť zámeny neexistuje vo vzťahu k službám triedy 39.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: nesprávne uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Vec T-767/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2017 – Boomkwekerij van Rijn-de Bruyn/CPVO – Artevos (Oksana) („Odrody rastlín — Práva Spoločenstva k odrodám rastlín — Žiadosť o udelenie práva Spoločenstva k odrodám rastlín pre odrodu hrušiek Oksana — Námietky — Zamietnutie prihlášky odvolacím výborom CPVO — Článok 10 nariadenia (ES) č. 2100/94 — Novosť prihlasovanej odrody — Neexistencia dôkazu“)

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/31

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. júla 2017 – Boomkwekerij van Rijn-de Bruyn/CPVO – Artevos (Oksana)
   (Vec T-767/14) (1)

   ((„Odrody rastlín - Práva Spoločenstva k odrodám rastlín - Žiadosť o udelenie práva Spoločenstva k odrodám rastlín pre odrodu hrušiek Oksana - Námietky - Zamietnutie prihlášky odvolacím výborom CPVO - Článok 10 nariadenia (ES) č. 2100/94 - Novosť prihlasovanej odrody - Neexistencia dôkazu“))
   (2017/C 283/45)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Boomkwekerij van Rijn-de Bruyn BV (Uden, Holandsko) (v zastúpení: P. Jonker, avocat)

      Žalovaný: Úrad Spoločenstva pre odrody rastlín (CPVO) (v zastúpení: F. Mattina, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím výborom CPVO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Artevos GmbH (Karlsruhe, Nemecko) (v zastúpení: G. Würtenberger, W. R. Kunze, avocats, a B. Schnell, solicitor)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím výborom CPVO: Dachverband Kulturpflanzen- und Nutztiervielfalt eV (Bielefeld, Nemecko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu odvolacieho výboru CPVO z 2. júla 2014 (vec A 007/2013) týkajúcemu sa udelenia práva Spoločenstva k odrodám rastlín pre odrodu hrušiek Oksana

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Boomkwekerij van Rijn de Bruyn BV je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 46, 9.2.2015.


title: Vec C-228/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 9. mája 2007 – Jörn Petersen/Arbeitsmarktservice Niederösterreich

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 9. mája 2007 – Jörn Petersen/Arbeitsmarktservice Niederösterreich
   (Vec C-228/07)
   (2007/C 170/18)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Verwaltungsgerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Jörn Petersen

      Žalovaný: Arbeitsmarktservice Niederösterreich
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Ide v prípade peňažnej dávky poistenia v nezamestnanosti, ktorá sa poskytuje nezamestnaným, ktorí požiadali o priznanie dávky v prípade poistnej udalosti zníženej pracovnej schopnosti alebo pracovnej neschopnosti zo zákonného dôchodkového alebo úrazového poistenia až do rozhodnutia o ich žiadosti ako preddavok na tieto dávky s podmienkou neskoršieho zúčtovania, pričom pre toto priznanie musia byť síce splnené podmienky, ako je existujúca nezamestnanosť a splnenie podmienok vzniku nároku na podporu, nie však ďalšie podmienky stanovené pre poberanie podpory v nezamestnanosti, ako je pracovná schopnosť, ochota a pripravenosť pracovať, a táto dávka sa ďalej poskytuje len vtedy, ak možno vzhľadom na dané okolnosti počítať s priznaním dávok zákonného dôchodkového alebo úrazového poistenia, o dávku v nezamestnanosti v zmysle článku 4 ods. 1 písm. g) nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 (1) zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, alebo o dávku v invalidite v zmysle článku 4 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia?

               2.

               V prípade odpovede na prvú otázku v tom zmysle, že pri dávke v nej uvedenej ide o dávku v nezamestnanosti v zmysle článku 4 ods. 1 písm. g) nariadenia (EHS) č. 1408/71: Odporuje článku 39 ES ustanovenie vnútroštátneho práva, podľa ktorého nárok na túto dávku sa pozastaví – odhliadnuc od prípadu upustenia od jeho pozastavenia len na žiadosť nezamestnaného na maximálne tri mesiace v prípade okolností hodných osobitného zreteľa – ak sa nezamestnaný zdržiava v zahraničí (v inom členskom štáte)?

      (1)  Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35.


title: Vec C-509/08: Žaloba podaná 21. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/18

         Žaloba podaná 21. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-509/08)
   (2009/C 32/29)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Sénéchal a I. Hadjiyiannis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/108/ES z 15. decembra 2004 o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na elektromagnetickú kompatibilitu a o zrušení smernice 89/336/EHS (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2004/108/ES uplynula 20. januára 2007. Ku dňu podania tejto žaloby žalovaný neprijal opatrenia nevyhnutné na prebratie smernice alebo v každom prípade ich neoznámil Komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ L 390, s. 24.


title: Vec T-478/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  28. júna 2011 — ATB Norte/ÚHVT — Bricocenter Italia (BRICO CENTER) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o námietke — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva BRICO CENTER — Skoršie obrazové ochranné známky Spoločenstva ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro a CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. júna 2011 — ATB Norte/ÚHVT — Bricocenter Italia (BRICO CENTER)
   (Vec T-478/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o námietke - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva BRICO CENTER - Skoršie obrazové ochranné známky Spoločenstva ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro a CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2011/C 232/45
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ATB Norte, SL (Burgos, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis-Oliver a G. Marín Raigal, neskôr F. Brandolini Kujman, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: O. Montalto a G. Mannucci, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Taliansko) (v zastúpení: G. Ghidini, M. Mergati a C. Signorini, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) (vec R 1009/2008-4) z 24. septembra 2009, týkajúcemu sa námietkového konania medzi ATB Norte, SL a Bricocenter Italia Srl

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 24. septembra 2009 (vec R 1009/2008-4) sa zrušuje v rozsahu, v akom vyhovelo odvolaniu Bricocenter Italia Srl podaného na odvolací senát týkajúceho sa „reklamných“ služieb, „riadenia obchodných činností“ a „obchodnej správy“, ktorých sa týka prihláška ochrannej známky Spoločenstva.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               ATB Norte, SL, Bricocenter Italia a ÚHVT znášajú svoje vlastné trovy konania, ktoré im vznikli v priebehu konania na Všeobecnom súde.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Vec C-20/07: Žaloba podaná 23. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/23

         Žaloba podaná 23. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Írsko
   (Vec C-20/07)
   (2007/C 56/43)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Hottiaux a D. Lawunmi, splnomocnené zástupkyne)

      Žalovaný: Írsko
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Írsko tým, že neprijalo zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/26/ES z 21. apríla 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 97/68/ES o aproximácii právnych predpisov členských štátov, ktoré sa týkajú opatrení voči emisiám plynných a tuhých znečisťujúcich látok zo spaľovacích motorov inštalovaných v necestných pojazdných strojoch (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 3 tejto smernice,

               —

               zaviazať Írsko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 20. mája 2005.

      (1)  Ú. v. EÚ L 146, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 341 – 445.


title: Vec T-560/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  10. decembra 2012 — Kronofrance a Kronoply/Komisia

text:
               2.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/26

         Uznesenie Všeobecného súdu z 10. decembra 2012 — Kronofrance a Kronoply/Komisia
   (Vec T-560/11) (1)

   2013/C 32/44
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 13, 14.1.2012.


title: Vec T-394/08: Žaloba podaná 16. septembra 2008 – Regione autonoma della Sardegna/Komisia

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/52

         Žaloba podaná 16. septembra 2008 – Regione autonoma della Sardegna/Komisia
   (Vec T-394/08)
   (2008/C 285/93)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Regione autonoma della Sardegna (v zastúpení: A. Fantozzi, avvocato, P. Carrozza, avvocato, G. Mameli avvocato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie Európskych spoločenstiev z 3. júla 2008 [štátna pomoc C1/2004 Taliansko – GS-Kancelária (208) D/204339] týkajúce sa režimu pomoci „Regionálny zákon č. 9 z roku 1998 – Zneužitie pomoci N 272/98“.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Regionálny zákon Sardínie č. 9 z 11. marca 1998 stanovil stimuly vo forme úverov pre rekvalifikáciu a úpravu hotelového priemyslu. Takto zavedený systém pomoci bol schválený Komisiou. Žalovaná však 3. júla 2008 talianskej vláde oznámila rozhodnutie napadnuté v tejto veci. Podľa tohto rozhodnutia boli v rámci systému dotknutej pomoci poskytnuté úľavy týkajúce sa investícií, pre ktoré pred začatím uskutočnenia projektu nebola podaná žiadosť o pomoc v rozpore s Pokynmi pre vnútroštátnu regionálnu pomoc (1).
   Na podporu svojich tvrdení žalobkyňa uvádza porušenie podstatných formálnych náležitostí z dôvodu vzájomne si odporujúceho odôvodnenia a údajnej nerelevantnosti dôvery pri posudzovaní „stimulačného účinku“, pokiaľ ide o príjemcu pomoci, a teda pri posudzovaní požiadavky „nevyhnutnosti pomoci“.
   V tomto ohľade sa najmä domnieva, že správne posúdenie dôvery príjemcov malo Komisiu viesť k tomu, aby riadne zohľadnila skutočnosť, že predmetný systém pomoci:

               —

               je v plnom súlade s platným zákonným systémom, v ktorom poskytnutie pomoci nezávisí na posúdení, či investície už boli začaté alebo nie,

               —

               bol prijatý regionálnym zákonom, ktorý bol schválený bez toho, aby bolo vecne možné, že „Pokyny pre vnútroštátnu regionálnu pomoc“ môžu ovplyvniť príslušný normatívny proces, keďže bol tento zákon schválený jediný deň po uverejnení uvedených pokynov v Úradnom vestníku,

               —

               že podniky – príjemcovia začali operácie práve v dôsledku toho, že dôverovali opatreniu pomoci, ktoré malo v plnom rozsahu stimulačný účinok.

         Komisia sa teda mýli, keď chce stimulačný účinok pomoci posúdiť na základe nepreukázanej skutočnosti, že príjemca vzhľadom na to, že nepodal žiadosť pred začatím, uskutočnil investíciu nezávisle na pomoci.
   Nesprávne posúdenie Komisie je evidentné v dôsledku nemožnosti predpokladať zlučiteľnosť regionálneho zákona 9/1998 s uvedenými pokynmi z roku 1998 ab-origine.
   Žalovaná sa tiež mýli, keď svoje posúdenie zlučiteľnosti pomoci zakladá na nie procesnej, ale „formálnej“ požiadavke, čo sa týka predpokladu neexistencie stimulačného účinku v prípade neexistencie žiadosti, ktorá by predchádzala investícii, ktorá je prvýkrát uvedená pri odkaze na regionálne pomoci v pokynoch a ktorá teda nebola predtým známa ani nemohla byť známa.
   Zdá sa, že posúdenie žalovanej tiež porušuje článok 88 Zmluvy ES a nariadenie č. 659/99/ES, keďže v napadnutom rozhodnutí úplne chýba odôvodnenie, prečo sú predmetné pomoci kvalifikované ako protiprávne a nie ako zneužívajúce, pričom kvalifikácia opatrení ako zneužívajúcej pomoci v zásade vylučuje možnosť navrátenia.

      (1)  Ú. v. ES C 74, 10.3.1998, s. 9.


title: Vec T-164/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 18. februára 2016 – Calberson GE/Komisia („Arbitrážna doložka — Program dodávania poľnohospodárskych výrobkov do Ruska — Dodávky hovädzieho mäsa — Nevykonanie zmluvy intervenčnou agentúrou — Uplatniteľné právo — Premlčanie — Neskoré uvoľnenie zábezpeky na dodávku v niektorých prípadoch — Čiastočná úhrada faktúry za prepravu — Nedostatočná platba určitých faktúr v cudzej mene — Úroky z omeškania“)

text:
               29.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 111/20

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. februára 2016 – Calberson GE/Komisia
   (Vec T-164/14) (1)

   ((„Arbitrážna doložka - Program dodávania poľnohospodárskych výrobkov do Ruska - Dodávky hovädzieho mäsa - Nevykonanie zmluvy intervenčnou agentúrou - Uplatniteľné právo - Premlčanie - Neskoré uvoľnenie zábezpeky na dodávku v niektorých prípadoch - Čiastočná úhrada faktúry za prepravu - Nedostatočná platba určitých faktúr v cudzej mene - Úroky z omeškania“))
   (2016/C 111/24)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Calberson GE (Villeneuve-Garenne, Francúzsko) (v zastúpení: T. Gallois a E. Dereviankine, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Bianchi a I. Galindo Martín, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Francúzska republika (v zastúpení: D. Colas a C. Candat, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   žaloba na základe článku 272 ZFEÚ, ktorou sa žalobkyňa domáha, aby bola Komisia zaviazaná na náhradu škody spôsobenej v dôsledku pochybení, ktorých sa údajne dopustila intervenčná agentúra v rámci výkonu verejného obstarávania týkajúceho sa prepravy hovädzieho mäsa do Ruska podľa nariadenia Komisie (ES) č. 111/1999 z 18. januára 1999 ustanovujúceho všeobecné pravidlá pre uplatňovanie nariadenia Rady (ES) č. 2802/98 o programe dodávania poľnohospodárskych výrobkov do Ruskej federácie (Ú. v. ES L 14, s. 13; Mim. vyd. 03/024, s. 296) a podľa nariadenia Komisie (ES) č. 1799/1999 zo 16. augusta 1999 týkajúceho sa dodávky hovädzieho mäsa do Ruska [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 217, s. 20)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Calberson GE je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Francúzska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184, 16.6.2014.


title: Vec T-515/15: Žaloba podaná 1. septembra 2015 – Almaz-Antey/Rada

text:
               9.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/33

         Žaloba podaná 1. septembra 2015 – Almaz-Antey/Rada
   (Vec T-515/15)
   (2015/C 371/34)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: OAO Concern PVO Almaz-Antey (Moskva, Rusko) (v zastúpení: C. Stumpf a A. Haak, lawyers)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/971 z 22. júna 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/512/SZBP o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 157, s. 50) v rozsahu, v akom sa toto rozhodnutie týka žalobcu,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že rozhodnutie Rady porušilo zásadu proporcionality.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Rada bezdôvodne a neprimerane porušila základné práva žalobcu, a to právo na obhajobu a právo na účinné súdne preskúmanie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že Rada nepredložila primerané alebo dostatočné dôvody na odôvodnenie zápisu žalobcu na zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia s ohľadom na konanie Ruska, ktorým destabilizuje situáciu na Ukrajine.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Rada nepredložila dôkaz, že žalobca sa zúčastnil destabilizácie Ukrajiny, alebo že mal akýkoľvek vplyv na úspechu vykonania dohôd z Minska.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že Rada sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď sa domnievala, že jedno z kritérií zápisu na zoznam v napadnutom opatrení bolo v prípade žalobcu splnené.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na tvrdení, že v nadväznosti na zrušenie rozhodnutia Rady 2015/971/SZBP nemá nariadenie Rady (EÚ) č. 833/2014 dostatočný právny základ, čo znamená, že zaradenie žalobcu do nariadenia Rady (EÚ) č. 833/2014 na základe vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 826/2014 stratí účinnosť.


title: Vec T-218/11: Žaloba podaná 21. apríla 2011 — Dagher/Rada

text:
               18.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/19

         Žaloba podaná 21. apríla 2011 — Dagher/Rada
   (Vec T-218/11)
   2011/C 179/33
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Habib Roland Dagher (Abidžan, Pobrežie Slonoviny) (v zastúpení: J.-Y. Dupeux a F. Dressen, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 85/2011 z 31. januára 2011 v rozsahu, v akom sa ho tento akt týka,

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2011/71/SZBP z 31. januára 2011 v rozsahu, v akom sa ho tento akt týka,

               —

               zaviazal Radu, aby mu zaplatila 40 000 eur ako náhradu škody za nemajetkovú ujmu a ďalšie ujmy, ktoré utrpel,

               —

               zaviazal Radu na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza jeden žalobný dôvod založený na porušení podstatných formálnych náležitostí, ktorý je rozdelený na tri časti:

               —

               v prvej časti žalobca namieta, že konanie Rady nemalo kontradiktórny charakter, pretože žalovaná neposkytla žalobcovi bezodkladne po uverejnení napadnutých aktov údaje, ktoré by mu umožnili pochopiť dôvody voči nemu prijatých opatrení, a následne odmietla ďalšie žiadosti žalobcu o informácie, čím ho zbavila jeho práva na úspešné uplatnenie všetkých správnych opravných prostriedkov, ktorými by dosiahol zrušenie zabavenia majetku,

               —

               v druhej časti žalobca namieta nedostatok odôvodnenia, pretože dôvody uvedené v obmedzujúcich opatreniach prijatých voči žalobcovi boli nepresné a stručné a neumožňovali žalobcovi oboznámiť sa s podstatou výhrad, ktoré zakladajú dotknuté sankcie,

               —

               v tretej časti žalobca namieta porušenie práva na účinnú súdnu ochranu.


title: Vec T-454/14: Žaloba podaná 17. júna 2014 – Warimex/ÚHVT (STONE)

text:
               1.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/49

         Žaloba podaná 17. júna 2014 – Warimex/ÚHVT (STONE)
   (Vec T-454/14)
   2014/C 292/60
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Warimex Waren- Import Export Handels-GmbH (Neuried, Nemecko) (v zastúpení: E. Keller a J. Voogd, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 27. marca 2014 vo veci R 1599/2013-1,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka, ktorá obsahuje slovný prvok „STONE“, pre tovary a služby tried 1, 3, 7, 8, 9, 11, 12, 16, 21, 24 a 25 – prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 1 1 4 64  005.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby:

               —

               porušenie článku 75 a článku 76 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-380/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. septembra 2013 — Palirria Souliotis/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Spoločný colný sadzobník — Zatriedenie do kombinovanej nomenklatúry — Položka sadzobníka — Regulačný akt obsahujúci vykonávacie opatrenia — Neprípustnosť“ )

text:
               26.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. septembra 2013 — Palirria Souliotis/Komisia
   (Vec T-380/11) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Spoločný colný sadzobník - Zatriedenie do kombinovanej nomenklatúry - Položka sadzobníka - Regulačný akt obsahujúci vykonávacie opatrenia - Neprípustnosť)
   2013/C 313/43
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Anonymi Viotechniki kai Emporiki Etairia Kataskevis Konservon — Palirria Souliotis AE (Politika, Grécko) (v zastúpení: S. Pappas, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a L. Keppenne, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 447/2011 zo 6. mája 2011 o zatriedení určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry (Ú. v. EÚ L 122, s. 63)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Anonymi Viotechniki kai Emporiki Etairia Kataskevis Konservon — Palirria Souliotis AE znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011.


title: Vec C-265/10: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  5. mája 2011 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo [Nesplnenie povinnosti členským štátom — Nariadenie (ES) č. 1907/2006 — Chemické látky — Registrácia, hodnotenie týchto látok a na ne uplatniteľné obmedzenia — Nariadenie REACH — Článok 126 — Sankcie uplatniteľné na porušenie ustanovení nariadenia REACH — Neprebratie v stanovenej lehote]

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/8

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 5. mája 2011 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-265/10) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Nariadenie (ES) č. 1907/2006 - Chemické látky - Registrácia, hodnotenie týchto látok a na ne uplatniteľné obmedzenia - Nariadenie REACH - Článok 126 - Sankcie uplatniteľné na porušenie ustanovení nariadenia REACH - Neprebratie v stanovenej lehote)
   2011/C 186/13
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Oliver a M. van Beek, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: T. Materne a L. Van den Broeck, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 126 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, s. 1) — Sankcie uplatniteľné na porušenie ustanovení nariadenia REACH

      Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na ustanovenie sankcií uplatniteľných na porušenie nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 126 tohto nariadenia.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 221, 14.8.2010.


title: Vec C-433/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španielsko) 18. októbra 2006 – Comunidad Autónoma de Castilla y León/Juntas Generales del Territorio Histórico de Álava, Diputación Foral de Álava, Confederación Empresarial Vasca

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/32

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španielsko) 18. októbra 2006 – Comunidad Autónoma de Castilla y León/Juntas Generales del Territorio Histórico de Álava, Diputación Foral de Álava, Confederación Empresarial Vasca
   (Vec C-433/06)
   (2006/C 326/67)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Comunidad Autónoma de Castilla y León

      Žalovaní: Juntas Generales del Territorio Histórico de Álava, Diputación Foral de Álava, Confederación Empresarial Vasca
   Prejudiciálna otázka
   Má sa článok 87 ods. 1 Zmluvy vykladať tak, že daňové opatrenia prijaté Diputación Foral a Juntas Generales del Territorio Histórico de Álava (orgán výkonnej moci a zastupiteľstvo historického územia Álava), ktoré zmenili znenie článku 29 ods. 1 písm. a) a článku 37 právneho predpisu o dani z príjmov právnických osôb a uplatňujú sa v rámci územnej pôsobnosti tejto entity na nižšej ako štátnej úrovni, ktorá je vybavená autonómiou, treba považovať za selektívne a spadajúce pod pojem štátnej pomoci v zmysle uvedeného ustanovenia, a teda za povinne oznamované Komisii podľa článku 88 ods. 3 Zmluvy, pretože zaviedli nižšiu sadzbu dane, ako je všeobecná sadzba stanovená zákonom španielskeho štátu, a zníženie dane, ktoré neexistuje v daňovom práve s celoštátnou pôsobnosťou?


title: Vec T-3/07: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Španielsko/Komisia [ „Kohézny fond — Nariadenie (ES) č. 1164/94 — Projekty environmentálnej infraštruktúry vykonané na území Andalúzie (Španielsko) — Čiastočné zrušenie finančnej pomoci — Verejné zmluvy na zhotovenie prác a poskytnutie služieb — Kritériá hodnotenia ponúk — Zverejnenie — Oprávnenosť výdavkov — Stanovenie finančných opráv — Článok H ods. 2 prílohy II nariadenia č. 1164/94 — Proporcionalita“ ]

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/20

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Španielsko/Komisia
   (Vec T-3/07) (1)

   (Kohézny fond - Nariadenie (ES) č. 1164/94 - Projekty environmentálnej infraštruktúry vykonané na území Andalúzie (Španielsko) - Čiastočné zrušenie finančnej pomoci - Verejné zmluvy na zhotovenie prác a poskytnutie služieb - Kritériá hodnotenia ponúk - Zverejnenie - Oprávnenosť výdavkov - Stanovenie finančných opráv - Článok H ods. 2 prílohy II nariadenia č. 1164/94 - Proporcionalita)
   2013/C 325/32
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: pôvodne J. M. Rodríguez Cárcamo, neskôr A. Rubio González, abogados del Estado)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne A. Steiblytė a L. Escobar Guerrero, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Canal Fontcuberta, advokát, neskôr A. Steiblytė a S. Pardo Quintillán, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 5103 z 20. októbra 2006, ktorým sa znižuje príspevok z Kohézneho fondu na päť projektov environmentálnej infraštruktúry vykonaných na území autonómnej oblasti Andalúzia (Španielsko)

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 2 až 6 rozhodnutia Komisie K(2006) 5103 z 20. októbra 2006, ktorým sa znižuje príspevok z Kohézneho fondu na päť projektov environmentálnej infraštruktúry vykonaných na území autonómnej oblasti Andalúzia (Španielsko), sa zrušujú v rozsahu, v akom zahŕňajú sumu 476 460 eur na základe finančných opráv týkajúcich sa projektov s referenčnými číslami 2000.ES.16.C.PE.004, 2000.ES.16.C.PE.025, 2000.ES.16.C.PE.066 a 2000.ES.16.C.PE.0138.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Španielske kráľovstvo a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 56, 10.3.2007.


title: Vec C-86/07: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 4. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/34

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 4. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-86/07) (1)

   (2007/C 297/64)

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 14.4.2007.


title: Vec C-81/11 P: Odvolanie podané 22. februára 2011 : Longevity Health Products, Inc., proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) zo 16. decembra 2010 vo veci T-363/09, Longevity Health Products, Inc./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Gruppo Lepetit SpA

text:
               7.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/14

         Odvolanie podané 22. februára 2011: Longevity Health Products, Inc., proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) zo 16. decembra 2010 vo veci T-363/09, Longevity Health Products, Inc./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Gruppo Lepetit SpA
   (Vec C-81/11 P)
   2011/C 139/25
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Longevity Health Products, Inc. (v zastúpení: J. Korab, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci odvolacieho konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Gruppo Lepetit SpA

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               vyhlásil odvolanie podané Longevity Health Products, Inc., za prípustné,

               —

               zrušil rozhodnutie Všeobecného súdu zo 16. decembra 2010 vo veci T-363/09,

               —

               zaviazal Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka uvádza, že Všeobecný súd porušil jej právo na spravodlivý proces tým, že jej neposkytol čas na odpoveď na tvrdenia ÚHVT.
   Okrem toho Všeobecný súd nepreskúmal tvrdenia majiteľky ochrannej známky týkajúce sa nebezpečenstva zámeny.


title: Vec C-275/08: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  15. októbra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 93/36/EHS — Verejné obstarávanie dodania tovaru — Dodanie softwarovej aplikácie používanej pri registrácii motorových vozidiel — Rokovacie konanie bez predchádzajúceho zverejnenia oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania)

text:
               5.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/13

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 15. októbra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-275/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 93/36/EHS - Verejné obstarávanie dodania tovaru - Dodanie softwarovej aplikácie používanej pri registrácii motorových vozidiel - Rokovacie konanie bez predchádzajúceho zverejnenia oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania)
   2009/C 297/13
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Wilms a D. Kukovec, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma a N. Graf Vitzthum, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 6 v spojení s článkom 9 smernice Rady 93/36/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania dodania tovaru (Ú. v. ES L 199, s. 1; Mim. vyd. 06/002, s. 110) — Zmluva na dodanie softwarovej aplikácie používanej pri registrácii vozidiel, uzatvorená bez vyhlásenia verejného obstarávania medzi dvoma právnickými osobami verejného práva, ktoré sú zodpovedné za služby spracovania údajov pre obce

      Výrok rozsudku

               1.

               Spolková republika Nemecko si tým, že Datenzentrale Baden-Württemberg uzavrela v rámci rokovacieho konania bez predchádzajúceho zverejnenia oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania zmluvu na dodanie softwarovej aplikácie používanej pri registrácii motorových vozidiel, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú zo smernice Rady 93/36/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania dodania tovaru.

               2.

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 30.8.2008.


title: Vec T-230/14: Žaloba podaná 15. apríla 2014 – Deutsche Edelstahlwerke/Komisia

text:
               14.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/13

         Žaloba podaná 15. apríla 2014 – Deutsche Edelstahlwerke/Komisia
   (Vec T-230/14)
   2014/C 223/18
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deutsche Edelstahlwerke GmbH (Witten, Nemecko) (v zastúpení: S. Altenschmidt a H. Janssen, Rechsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 18. decembra 2013 vo veci štátnej pomoci SA.33995 (2013/C) – Podpora elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov energie a nižší príplatok EEG pre energeticky náročných odberateľov,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 107 ods.1 ZFEÚ

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 107 ods. 1 ZFEÚ, keďže príplatok EEG a osobitný systém náhrad, ktoré sú upravené v zákone o uprednostňovaní energií z obnoviteľných zdrojov (Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien) (ďalej len „EEG“), nepredstavujú poskytnutie štátnych alebo štátom kontrolovaných prostriedkov. Všetky skutočnosti relevantné pre kvalifikáciu týchto opatrení sa zistili v prípravnom konaní medzi Komisiou a Spolkovou republikou Nemecko. Neostali už žiadne pochybnosti, o ktorých by mala Komisia rozhodnúť v konaní podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ, článku 4 ods. 4 nariadenia (ES) č. 659/1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (1).

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení článku 108 ods. 1 ZFEÚ a zásady právnej istoty

                           —

                           Žalobkyňa na tomto mieste tvrdí, že Komisia porušila článok 108 ods. 1 ZFEÚ a zásadu právnej istoty tým, že uplatnila konanie pre nové pomoci podľa článku 4 ods. 4 nariadenia č. 659/1999 namiesto konania pre existujúce pomoci podľa článku 17 a nasl. nariadenia č. 659/1999 na preskúmanie svojho predbežného posúdenia EEG ako pomoci. V tejto súvislosti predovšetkým uviedla, že rozhodnutím z 22. mája 2002 Komisia nepovažovala EEG 2000 za pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, keďže sa neuskutočnil transfer štátnych prostriedkov. Zmeny z EEG 2000 na EEG 2012 nie sú v porovnaní s rozhodnutím Komisie z 22. mája 2002 zásadné. Komisia tak mohla namietať zmenený právny názor Komisie v konaní podľa článku 108 ods. 1 ZFEÚ bez zaťaženia žalobkyne.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 41 Charty základných práv a práva byť vypočutý

                           —

                           Žalobkyňa ďalej tvrdí, že žalovaná vydala napadnuté rozhodnutie bez poskytnutia možnosti žalobkyni sa predtým vyjadriť.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec T-166/11: Žaloba podaná 17. marca 2011 — Häfele/ÚHVT (Infront)

text:
               14.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/33

         Žaloba podaná 17. marca 2011 — Häfele/ÚHVT (Infront)
   (Vec T-166/11)
   2011/C 145/55
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Häfele GmbH & Co. KG (Nagold, Nemecko) (v zastúpení: M. Eck a J. Dönch, Rechtsanwälte)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 17. januára 2011 vo veci R 1711/2010-1,

               —

               uložil ÚHVT náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „Infront“ pre výrobky zaradené do tried 6 a 20.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b), c) a d) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1), pretože prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva má rozlišovaciu spôsobilosť, nie je popisná a nejde o zaužívané označenie.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-297/05: Žaloba podaná  22. júla 2005  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Holandskému kráľovstvu

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/11

         Žaloba podaná 22. júla 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Holandskému kráľovstvu
   (Vec C-297/05)
   (2005/C 296/22)
   Jazyk konania: holandčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Michel van Beek a Désirée Zijlstra splnomocnení zástupcovia, podala 22. júla 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Holandskému kráľovstvu.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Holandské kráľovstvo tým, že podrobilo technickej kontrole motorové vozidlá predtým prihlásené do evidencie vozidiel v inom členskom štáte, aby mohli byť prihlásené do evidencie vozidiel v Holandskom kráľovstve, zatiaľ čo podobná kontrola nie je požadovaná pri prevode motorového vozidla predtým prihláseného v evidencii vozidiel v Holandskom kráľovstve na iného majiteľa alebo držiteľa usadeného v Holandskom kráľovstve, si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 28 a 30 Zmluvy ES, Holandské kráľovstvo,

               2.

               zaviazal Holandské kráľovstvo nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Technické kontroly vyžadované Holandským kráľovstvom pri motorových vozidlách predtým prihlásených do evidencie vozidiel v inom členskom štáte ako podmienka na ich prihlásenie sa do vnútroštátnej evidencie vozidiel nie sú oprávnené vzhľadom na ciele stanovené v článku 30 ES, ktorých dodržiavanie uspokojuje naliehavú požiadavku, ktorú rozpoznáva aj judikatúra Súdneho dvora.


title: Vec T-184/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. novembra 2016 – Trivisio Prototyping/Komisia („Finančná pomoc — Šiesty rámcový program v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností — Zmluvy týkajúce sa projektov ULTRA, CINeSPACE a IMPROVE — Čiastočná zmena kvalifikácie žaloby — Rozhodnutie, ktoré predstavuje exekučný titul — Článok 299 ZFEÚ — Arbitrážna doložka — Oprávnené náklady — Vrátenie vyplatených súm“)

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/34

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. novembra 2016 – Trivisio Prototyping/Komisia
   (Vec T-184/15) (1)

   ((„Finančná pomoc - Šiesty rámcový program v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností - Zmluvy týkajúce sa projektov ULTRA, CINeSPACE a IMPROVE - Čiastočná zmena kvalifikácie žaloby - Rozhodnutie, ktoré predstavuje exekučný titul - Článok 299 ZFEÚ - Arbitrážna doložka - Oprávnené náklady - Vrátenie vyplatených súm“))
   (2017/C 006/41)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Trivisio Prototyping GmbH (Trier, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne A. Bartosch a A. Böhlke, neskôr A. Böhlke, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: S. Delaude a F. Moro, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci R. van der Hout a S. Blazek, advokáti)

      Predmet veci

   Na jednej strane návrh podľa článku 263 ZFEÚ smerujúci k zrušeniu rozhodnutia Komisie C (2015) 633 final z 2. februára 2015 o vymáhaní sumy 385 112,19 eur s úrokmi a na druhej strane návrh podľa článku 272 ZFEÚ smerujúci k určeniu neexistencie pohľadávky o ktorej Komisia tvrdí, že existuje voči spoločnosti Trivisio Prototyping

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Trivisio Prototyping GmbH znáša svoje vlastné trovy konania ako aj trovy konania Európskej komisie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 10.8.2015.


title: Vec T-46/06: Žaloba podaná  13. februára 2006  – Galileo Lebensmittel/Komisia

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/39

         Žaloba podaná 13. februára 2006 – Galileo Lebensmittel/Komisia
   (Vec T-46/06)
   (2006/C 86/77)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Galileo Lebensmittel GmbH & Co. KG (Trierweiler, Nemecko) (v zastúpení: K. Bott, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               vyhlásiť za neplatné rozhodnutie žalovanej vyhradiť si doménu galileo.eu a nariadiť žalovanej, aby prenechala doménu galileo.eu registru pre poskytovanie domén najvyššej úrovne „.eu“ (EURid) na voľnú registráciu.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa požiadala prostredníctvom registrátora o registráciu domény „galileo.eu“ ako domény najvyššej úrovne „.eu“. Register, EURid, tejto žiadosti nevyhovel s odôvodnením, že požadovaná doména je vyhradená pre žalovanú.
   Na podporu svojej žaloby uplatňuje žalobkyňa porušenie článku 9 nariadenia (ES) č. 874/2004 (1). Okrem toho tvrdí, že boli porušené jej práva podľa článku 2 ods. 2, článku 10 ods. 1 prvého pododseku a článku 12 ods. 2 tretieho pododseku nariadenia č. 874/2004.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 874/2004 z 28. apríla 2004, ktorým stanovujú pravidlá verejnej politiky týkajúce sa implementácie a funkcií domény najvyššej úrovne „.eu“ a zásady, ktorými sa riadi registrácia.


title: Vec T-262/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  18. septembra 2014 – Central Bank of Iran/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Žaloba o neplatnosť — Prekážka začatého konania — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obhajobu“ )

text:
               3.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 388/11

         Rozsudok Všeobecného súdu z 18. septembra 2014 – Central Bank of Iran/Rada
   (Vec T-262/12) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Žaloba o neplatnosť - Prekážka začatého konania - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obhajobu“))
   2014/C 388/12
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Central Bank of Iran (Teherán, Irán) (v zastúpení: M. Lester, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a V. Piessevaux, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   V podstate návrh na zrušenie po prvé rozhodnutia Rady 2012/35/SZBP z 23. januára 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 19, s. 22), a rozhodnutia Rady 2012/635/SZBP z 15. októbra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 282, s. 58), v rozsahu, v akom bolo na základe týchto aktov zapísané alebo po opätovnom preskúmaní ponechané meno žalobkyne na zozname nachádzajúcom sa v prílohe II rozhodnutia Rady 2010/413/SZBP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39), a po druhé nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 945/2012 z 15. októbra 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 (Ú. v. EÚ L 282, s. 16), v rozsahu, v akom bolo na základe týchto aktov zapísané alebo po opätovnom preskúmaní ponechané meno žalobkyne na zozname nachádzajúcom sa v prílohe IX nariadenia č. 267/2012

      Výrok rozsudku

               1.

               Nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1), sa v rozsahu, v akom bolo na základe tohto aktu zapísané meno Central Bank of Iran do zoznamu nachádzajúceho sa v jeho prílohe IX, zrušuje.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Rada Európskej únie znáša polovicu vlastných trov konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vynaložila Central Bank of Iran.

               4.

               Central Bank of Iran znáša polovicu vlastných trov konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania, ktoré vynaložila Rada.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 11.8.2012.


title: Vec C-266/05 P: Odvolanie podané 27. júna 2005: Jose Maria Sison proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) z 26. apríla 2005 v spojených veciach T-110/03, T-150/03 a T-405/03, Jose Maria Sison proti Rade Európskej únie

text:
               1.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/4

         Odvolanie podané 27. júna 2005: Jose Maria Sison proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) z 26. apríla 2005 v spojených veciach T-110/03, T-150/03 a T-405/03, Jose Maria Sison proti Rade Európskej únie
   (Vec C-266/05 P)
   (2005/C 243/06)
   Jazyk konania: angličtina
   Jose Maria Sison, bydliskom v Utrechte, Holandsko, podal 27. júna 2005 odvolanie na Súdny dvor Európskych spoločenstiev proti rozsudku Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev (druhá komora) z 26. apríla 2005 v spojených veciach T-110/03, T-150/03 a T-405/03 (1), Jose Maria Sison proti Rade Európskej únie. Odvolateľa zastupujú J. Fermon, A. Comte, H. Schultz a D. Gurses, advokáti.
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 26. apríla 2005 v spojených veciach T-110/03, T-150/03 a T-450/03.

               —

               na základe článku 230 ES zrušil: (a) rozhodnutie Rady z 27. februára 2003 (06/c/01/03): odpoveď Rady z 27. februára 2003 na opakovanú žiadosť, ktorú Jan Fermon poslal faxom 3. februára 2003 podľa článku 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1049/2001 (2), doručená zástupcovi žiadateľa 28. februára 2003; (b) rozhodnutie Rady z 21. januára 2003 (41/c/01/02): odpoveď Rady z 21. januára 2003 na opakovanú žiadosť, ktorú Jan Fermon poslal faxom 11. decembra 2002 podľa článku 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1049/2001, doručená zástupcovi žiadateľa 23. januára 2003; a (c) rozhodnutie Rady z 2. októbra 2003 (36/c/02/03): odpoveď Rady z 2. októbra 2003 na opakovanú žiadosť (2/03), ktorú Jan Fermon podal na Radu telefaxom 5. septembra 2003 a Generálny sekretariát Rady zaregistroval 8. septembra 2003 podľa článku 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1049/2001, o prístup k dokumentom.

               —

               zaviazal Radu nahradiť trovy sporu.

         Dôvody odvolania a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ tvrdí, že rozsudok Súdu prvého stupňa treba zrušiť z nasledujúcich dôvodov:

               1.

               Porušenie článkov 220, 225 a 230 ES, všeobecnej zásady práva Spoločenstva uvedenej v článkoch 6 a 13 EDĽP a práva na obhajobu.
               Súd prvého stupňa nesprávne obmedzil rozsah svojho preskúmania zákonnosti bez toho, aby odpovedal na tvrdenia žalobcu.

               2.

               Porušenie práva na prístup k dokumentom (článok 1 druhý odsek EU a článok 6 ods. 1 EU, článok 255 ES a článok 4 ods. 1 písm. a), článok 4 ods. 6 a články 220, 225 a 230 ES.
               Preskúmanie uskutočnené Súdom prvého stupňa v skutočnosti vedie k úplnej voľnej úvahe Rady a k úplnému popretiu práva na prístup k dokumentom.

               3.

               Porušenie povinnosti uviesť odôvodnenie (článok 253 ES) a článkov 220, 225 a 230 ES.
               Preskúmanie Súdom prvého stupňa vedie k popretiu povinnosti uviesť odôvodnenie a porušuje článok 253 ES.

               4.

               Porušenie práva na prístup k dokumentom (článok 1 druhý odsek EU a článok 6 ods. 1 EU, článok 255 ES) a článku 6 ods. 2 EDĽP a práva na prezumpciu neviny a článku 13 EDĽP, ktorý stanovuje právo na účinný opravný prostriedok voči porušeniu práv uvedených v EDĽP.
               Súd prvého stupňa svojvoľne obmedzil rozsah veci.

               5.

               Porušenie práva na prístup k dokumentom a článku 1 druhého odseku EU a článku 6 ods. 1 EU, článku 255 ES a článku 4 ods. 5 a článku 9 ods. 3 nariadenia Rady 1049/2001.
               Súd prvého stupňa nesprávne vyložil a uplatnil články 4 a 9 nariadenia Rady 1049/2001.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 9.7.2005, s. 15.

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie.


title: Vec C-430/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 17. septembra 2007 – Exportslachterij J. Gosschalk & Zoon BV/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State (Holandsko) 17. septembra 2007 – Exportslachterij J. Gosschalk & Zoon BV/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Vec C-430/07)
   (2007/C 297/38)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Raad van State
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Exportslachterij J. Gosschalk & Zoon BV.

      Žalovaný: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Sú vykonané testy BSE, ktoré boli od januára 2001 povinné na základe Regeling uitvoer vers vlees en vleesbereidingen (vývozné nariadenie pre čerstvé mäso a prípravu mäsa 1985) (Staatscourant 2001, č. 218), ktorým bol vykonaný článok 1 ods. 3 rozhodnutia 2000/764/ES o testovaní hovädzieho dobytka na prítomnosť bovinnej spongiformnej encefalopatie a o zmene rozhodnutia 98/272/ES o epidemiologickom dohľade prenosnej spongiformnej encefalopatie [neoficiálny preklad] (1), testami v zmysle článku 2 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2777/2000, ktorým sa prijímajú osobitné podporné opatrenia pre trh s hovädzím mäsom [neoficiálny preklad] (2)?

               2.

               V prípade kladnej odpovede: Dá sa považovať článok 2 ods. 1 nariadenia č. 2777/2000 za intervenciu zameranú na stabilizovanie trhu s hovädzím mäsom (na podporu trhu) v zmysle článku 1 ods. 2 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 1258/1999 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky (3) alebo za špecifické veterinárne opatrenie v zmysle písm. d) tohto predpisu?

               3.

               Ak ide (tiež) o podporu trhu, znamená to potom, že vzhľadom na rozsudok Súdneho dvora z 30. septembra 2003, Spolková republika Nemecko/Komisia, C-239/01 (4), musia byť vykonané testy financované výlučne Spoločenstvom a z toho dôvodu je článok 2 ods. 2 nariadenia č. 2777/2000 v rozsahu, v ktorom stanovuje, že Spoločenstvo sa zúčastňuje len sčasti na krytí nákladov testov BSE, kvôli rozporu s nariadením č. 1254/1999 (5) neplatné?

               4.

               Odporuje nariadeniu č. 2777/2000, ak je jeho článok 2 ods. 2 platný, presúvanie nákladov za vykonanie testov BSE členskými štátmi na účastníkov trhu?

               5.

               Má sa článok 5 ods. 4 druhý pododsek smernice Rady 85/73/EHS o financovaní veterinárnych inšpekcií a kontrol čerstvého mäsa a hydinového mäsa (6)
                  , v zmysle smerníc 89/662/EHS (7), 90/425/EHS (8), 90/675/EHS (9) a 91/496/EHS (10), zmenená a doplnená, a konsolidovaná smernicou Rady 96/43/ES (11) vykladať v tom zmysle, že tejto smernici neodporuje presúvanie výdavkov za vykonané testy BSE členským štátom? V prípade kladnej odpovede na túto otázku, aké požiadavky musí spĺňať účtovanie poplatku za vykonané testy BSE?

      (1)  Rozhodnutie Komisie z 29. novembra 2000 (Ú. v. ES L 305, s. 35).

      (2)  Nariadenie Komisie z 18. decembra 2000 (Ú. v. ES L 321, s. 47).

      (3)  Nariadenie Rady zo 17. mája 1999 (Ú. v. ES L 160, s. 103; Mim. vyd. 03/025, s. 414).

      (4)  Zb. s. I-10333.

      (5)  Nariadenie Rady zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom (Ú. v. ES L 160, s. 21; Mim. vyd. 03/025, s. 339).

      (6)  Smernica Rady z 29. januára 1985 o financovaní veterinárnych inšpekcií a kontrol čerstvého mäsa a hydinového mäsa (Ú. v. ES L 32, s. 14; Mim. vyd. 03/006, s. 161).

      (7)  Smernica Rady z 11. decembra 1989 o veterinárnych kontrolách v obchode vnútri spoločenstva s cieľom dobudovania vnútorného trhu (Ú. v. ES L 395, s. 13; Mim. vyd. 03/009, s. 214).

      (8)  Smernica Rady z 26. júna 1990 týkajúca sa veterinárnych a zootechnických kontrol uplatňovaných v obchode vnútri spoločenstva s určitými živými zvieratami a výrobkami s ohľadom na vytvorenie vnútorného trhu (Ú. v. ES L 224, s. 29; Mim. vyd. 03/010, s. 138).

      (9)  Smernica Rady z 10. decembra 1990 stanovujúca princípy, ktoré sa týkajú organizácie veterinárnych kontrol výrobkov dovezených do Spoločenstva z tretích krajín [neoficiálny preklad] trhu (Ú. v. ES L 373, s. 1).

      (10)  Smernica Rady z 15. júla 1991 stanovujúca princípy, ktoré sa týkajú organizácie veterinárnych kontrol zvierat vstupujúcich do spoločenstva z tretích krajín a ktoré menia a dopĺňajú smernice 89/662/EHS, 90/425/EHS a 90/675/EHS (Ú. v. ES L 268, s. 56; Mim. vyd. 03/012, s. 58).

      (11)  Smernica Rady 96/43/ES z 26. júna 1996, ktorá mení, dopĺňa a konsoliduje smernicu 85/73/EHS s cieľom zabezpečiť financovanie veterinárnych inšpekcií a kontrol živých zvierat a určitých živočíšnych výrobkov a mení a dopĺňa smernice 90/675/EHS a 91/496/EHS (Ú. v. ES L 162, s. 1; Mim. vyd. 03/019, s. 212).


title: Vec T-392/16: Uznesenie Všeobecného súdu z 13. októbra 2016 – Axium/Parlament

text:
               16.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 14/55

         Uznesenie Všeobecného súdu z 13. októbra 2016 – Axium/Parlament
   (Vec T-392/16) (1)

   (2017/C 014/66)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda ôsmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 5.9.2016.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo  6. decembra 2005  vo veci C-461/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný College van Beroep voor het bedrijfsleven): Gaston Schul Douane-expediteur BV proti Minister van Landbouw, Natur en Voedselkwaliteit (Článok 234 ES — Povinnosť vnútroštátneho súdu položiť prejudiciálnu otázku — Neplatnosť ustanovenia Spoločenstva — Cukor — Dodatočné dovozné clo — Nariadenie (ES) č. 1423/95 — Článok 4)

text:
               11.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 36/7

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   zo 6. decembra 2005
   vo veci C-461/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný College van Beroep voor het bedrijfsleven): Gaston Schul Douane-expediteur BV proti Minister van Landbouw, Natur en Voedselkwaliteit (1)

   (Článok 234 ES - Povinnosť vnútroštátneho súdu položiť prejudiciálnu otázku - Neplatnosť ustanovenia Spoločenstva - Cukor - Dodatočné dovozné clo - Nariadenie (ES) č. 1423/95 - Článok 4)
   (2006/C 36/11)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci C-461/03, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím College van Beroep voor het bedrijfsleven (Holandsko) z 24. októbra 2003 a doručený Súdnemu dvoru 4. novembra 2003, ktorý súvisí s konaním: Gaston Schul Douane-expediteur BV proti Minister van Landbouw, Natur en Voedselkwaliteit, Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas a J. Malenovský, sudcovia N. Colneric (spravodajkyňa), S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts, G. Arestis, A. Borg Barthet a M. Ilešič, generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajomník: R. Grass, vyhlásil 6. decembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Článok 234 tretí odsek ES ukladá vnútroštátnemu súdu, proti ktorého rozhodnutiu nie je prípustný opravný prostriedok podľa vnútroštátneho práva, povinnosť obrátiť sa na Súdny dvor s otázkou týkajúcou sa platnosti ustanovení nariadenia, hoci Súdny dvor už vyhlásil obdobné ustanovenia porovnateľného nariadenia za neplatné.

               2.

               Článok 4 ods. 1 a 2 nariadenia Komisie (ES) č. 1423/95 z 23. júna 1995, ktorým sa stanovujú vykonávacie pravidlá pre dovoz výrobkov v sektore cukru okrem melasy, je neplatný v rozsahu, v akom stanovuje, že dodatočné clo, ktoré uvádza, je v zásade určené na základe reprezentatívnej ceny uvádzanej v článku 1 ods. 2 tohto nariadenia a že toto clo má byť určené na základe dovoznej ceny CIF príslušnej zásielky iba vtedy, ak o to dovozca požiada.

      (1)  Ú. v. EÚ C 7, 10.1.2004.


title: Vec T-168/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 7. septembra 2006 – L & D/ÚHVT – Sämann (Aire Limpio) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Skoršie obrazové ochranné známky prestavujúce jedľu, z ktorých niektoré obsahujú slovné prvky — Prihláška obrazovej ochrannej známky, ktorá obsahuje slovný prvok Aire Limpio — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 bod b), a článok 73 nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/31

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 7. septembra 2006 – L & D/ÚHVT – Sämann (Aire Limpio)
   (Vec T-168/04) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Skoršie obrazové ochranné známky prestavujúce jedľu, z ktorých niektoré obsahujú slovné prvky - Prihláška obrazovej ochrannej známky, ktorá obsahuje slovný prvok ‚Aire Limpio’ - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 bod b), a článok 73 nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2006/C 281/52)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: L & D, SA (Huercal de Almeria, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne M. Knospe, neskôr S. Miralles Miravet a A. Castedo Garcia, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. García Murillo, splnomocnená zástupkyňa)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Julius Sämann Ltd (Zug, Švajčiarsko) (v zastúpení: A. Castán Pérez-Gómez a E. Armijo Chávarri, advokáti)
   Predmet veci
   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 15. marca 2004 (vec R 326/2003-2), týkajúceho sa námietkového konania medzi Julius Sämann Ltd a L & D, SA
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 273, 6.11.2004.