title: Vec C-273/12: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  11. júla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de Cassation — Francúzsko) — Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l’agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières/Harry Winston SARL [Colný kódex Spoločenstva — Nariadenie (EHS) č. 2913/92 — Článok 206 — Vznik colného dlhu — Krádež tovaru držaného v režime colného uskladnenia — Pojem „nenahraditeľná strata tovaru následkom vyššej moci“ — Smernica 2006/112/ES — Článok 71 — Daň z pridanej hodnoty — Zdaniteľná udalosť — Splatnosť dane]

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/13

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. júla 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de Cassation — Francúzsko) — Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l’agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières/Harry Winston SARL
   (Vec C-273/12) (1)

   (Colný kódex Spoločenstva - Nariadenie (EHS) č. 2913/92 - Článok 206 - Vznik colného dlhu - Krádež tovaru držaného v režime colného uskladnenia - Pojem „nenahraditeľná strata tovaru následkom vyššej moci“ - Smernica 2006/112/ES - Článok 71 - Daň z pridanej hodnoty - Zdaniteľná udalosť - Splatnosť dane)
   2013/C 252/20
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de Cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l’agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières

      Žalovaný: Harry Winston SARL

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Cour de cassation — (Francúzsko) — Výklad článku 206 nariadenia Rady č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje colný kódex Spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307), a článku 71 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Tovar nachádzajúci sa v režime colného uskladňovania — Krádež tovaru — Pojem nenahraditeľná strata tovaru — Prípad vyššej moci — Vznik colného dlhu pri dovoze — Zdaniteľná udalosť pre daňovú povinnosť na dani z pridanej hodnoty

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 203 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje colný kódex Spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1791/2006 z 20. novembra 2006, sa má vykladať v tom zmysle, že krádež tovaru prepusteného do režimu colného uskladnenia predstavuje nezákonné odňatie uvedeného tovaru v zmysle tohto ustanovenia spôsobujúce vznik colného dlhu na dovoz. Článok 206 uvedeného nariadenia sa uplatní iba v situáciách, keď colný dlh môže vzniknúť na základe článku 202 a článku 204 ods. 1 písm. a) toho istého nariadenia.

               2.

               Článok 71 ods. 1 druhý pododsek smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že krádež tovaru umiestneného v režime colného uskladnenia spôsobuje vznik zdaniteľnej udalosti a daňovej povinnosti z hľadiska dane z pridanej hodnoty.

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 4.8.2012.


title: Spojené veci T-4/11 a T-5/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. septembra 2013 — Export Development Bank of Iran/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obhajobu — Právo na účinnú súdnu ochranu — Nesprávne posúdenie“ )

text:
               19.10.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 304/11

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. septembra 2013 — Export Development Bank of Iran/Rada
   (Spojené veci T-4/11 a T-5/11) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obhajobu - Právo na účinnú súdnu ochranu - Nesprávne posúdenie)
   2013/C 304/21
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Export Development Bank of Iran (Teherán, Irán) (v zastúpení: J.-M. Thouvenin, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a R. Liudvinaviciute-Cordeiro, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: M. Konstantinidis a A. Bordes, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Po prvé vyhlásenie, že na žalobkyňu sa neuplatňuje rozhodnutie Rady 2010/413/CFSP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 195, s. 39), po druhé návrh na zrušenie nariadenia Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010, o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 423/2007 (Ú. v. EÚ L 281, s. 1), nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1) a nariadenia Rady (EÚ) č. 1263/2012 z 21. decembra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 356, s. 34), ako aj všetkých budúcich nariadení, ktoré doplnia alebo nahradia tieto nariadenia, až do vyhlásenia rozsudku, ktorým sa skončí súdne konanie, v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobkyne, po tretie návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2010/644/SZBP z 25. októbra 2010, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP (Ú. v. EÚ L 281, s. 81), rozhodnutia Rady 2011/783/SZBP z 1. decembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 71), nariadenia vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. L EÚ 319, s. 11) a rozhodnutia Rady 2012/829/SZBP z 21. decembra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP (Ú. v. EÚ L 356, s. 71), ako aj všetkých budúcich aktov, ktoré doplnia alebo nahradia tieto akty, až do vyhlásenia rozsudku, ktorým sa skončí súdne konanie, v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobkyne, a po štvrté návrh na zrušenie rozhodnutí, ktoré sú súčasťou listov z 28. októbra 2010 a 5. decembra 2011

      Výrok rozsudku

               1.

               V rozsahu, v akom sa týkajú Export Development Bank of Iran, sa zrušujú:

                           —

                           príloha II rozhodnutia Rady 2010/413/CFSP z 26. júla 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu a o zrušení spoločnej pozície 2007/140/SZBP, zmeneného a doplneného rozhodnutím Rady 2010/644/PESC z 25. októbra 2010 a rozhodnutím Rady 2011/783/PESC z 1. decembra 2011,

                           —

                           rozhodnutie 2010/644,

                           —

                           príloha VIII nariadenia Rady (EÚ) č. 961/2010 z 25. októbra 2010, o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 423/2007, zmeneného a doplneného vykonávacím nariadením Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010,

                           —

                           rozhodnutie 2011/783,

                           —

                           vykonávacie nariadenie č. 1245/2011,

                           —

                           nariadenie Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010.

               2.

               Účinky prílohy II rozhodnutia 2010/413, zmeneného a doplneného rozhodnutím 2010/644 a rozhodnutím 2011/783, voči Export Development Bank of Iran zostávajú zachované až do nadobudnutia účinnosti zrušenia prílohy IX nariadenia č. 267/2012 v rozsahu, v akom sa týka Export Development Bank of Iran.

               3.

               Konanie o návrhu na vyhlásenie, že rozhodnutie 2010/413 sa nevzťahuje na Export Development Bank of Iran, sa zastavuje.

               4.

               Žaloba sa vo zvyšnej časti zamieta.

               5.

               Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Export Development Bank of Iran.

               6.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 72, 5.3.2011.


title: Vec C-456/05: Žaloba podaná  23. decembra 2005  Komisiou Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/10

         Žaloba podaná 23. decembra 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko
   (Vec C-456/05)
   (2006/C 86/17)
   Jazyk konania: nemčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Hans Støvlbæk a Sabine Grünheid, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu, podala 23. decembra 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Spolkovej republike Nemecko.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Spolková republika Nemecko tým, že používa prechodné opatrenia alebo opatrenia chrániace existujúci stav, na základe ktorých získajú psychoterapeuti povolenie pre výkon povolania, prípadne jeho schválenie nezávisle od platných ustanovení o povoleniach pre výkon povolania, iba pri psychoterapeutoch, ktorí vykonávali svoju činnosť v rámci nemeckých všeobecných zdravotných poisťovní a nezohľadňuje porovnateľnú alebo pracovnú činnosť rovnakého druhu vykonávanú psychoterapeutmi v iných členských štátoch, si nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 43 ES;

               2.

               zaviazal Spolkovú republiku Nemecko nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Podľa nemeckého prechodného opatrenia týkajúceho sa povolenia výkonu povolania psychoterapeutov bez ohľadu na potreby môže tento vykonávať svoju profesiu v mieste, ktoré si vyžiada, nezávisle od dopytu iba vtedy, keď v minulosti vykonával chránenú predchádzajúcu činnosť v rámci všeobecného zdravotného poistenia. Podľa názoru Komisie porušuje toto opatrenie slobodu usadenia sa zakotvenú v článku 43 Zmluvy o ES tým, že pri posudzovaní chránenej predchádzajúcej činnosti je zohľadňovaná iba činnosť v rámci nemeckého všeobecného zdravotného poistenia a neskúma sa, či je potrebné považovať terapeutickú starostlivosť o poistencov na náklady všeobecného zdravotného poistenia v iných členských štátoch za rovnocennú alebo za starostlivosť rovnakého druhu.
   Ustanovenia Zmluvy o ES o slobode usadenia sa sú v tomto prípade použiteľné. Okolnosť, že sporné opatrenie je súčasťou nemeckého práva upravujúceho sociálne poistenie, tomu nebráni. Členské štáty majú síce právo voľne vytvárať svoje systémy sociálneho zabezpečenia a tiež upravovať otázku, za akých podmienok sa psychoterapeuti môžu účastniť na starostlivosti poskytovanej lekármi, ktorí majú zmluvu so zdravotnou poisťovňou, tieto podmienky ale musia byť v súlade s ustanoveniami práva Spoločenstva a najmä so základnými slobodami zaručenými Zmluvou o ES. Uvedené nemecké prechodné opatrenie nezodpovedá týmto požiadavkám, pretože je spôsobilé zabrániť osobám, ktoré sa chcú usadiť z iných členských štátov, ktoré predtým zabezpečovali starostlivosť o poistencov v iných členských štátoch, premiestniť svoju ordináciu do Nemecka.
   Uvedená nemecká právna úprava nespĺňa predpoklady odôvodnenia, ktoré stanovil Súdny dvor pre vnútroštátne opatrenia obmedzujúce slobodu usadenia sa zaručenú Zmluvou. Na jednej strane spôsobuje nepriamu diskrimináciu, pretože podľa svojej podstaty môže mať účinok skôr na psychoterapeutov z iných členských štátov než na vnútroštátnych psychoterapeutov. Zatiaľ čo totiž nemeckí psychoterapeuti v tuzemsku boli spravidla činní aj na náklady nemeckého zákonného zdravotného poistenia, psychoterapeuti z iných členských štátov nedisponujú žiadnou zodpovedajúcou predchádzajúcou činnosťou v Nemecku. Na druhej strane je obmedzenie prechodného opatrenia na tých žiadateľov, ktorí v referenčnom období vykonávali v Nemecku predchádzajúcu činnosť, neprimerané: účel právnej úpravy obmedziť počet psychoterapeutov, ktorým je udelené povolenie pre výkon povolania nezávisle od dopytu totiž nie je ohrozený, pokiaľ porovnateľné činnosti alebo činnosti rovnakého druhu, ktoré vykonávali migrujúce osoby v iných členských štátoch budú uznané za chránenú predchádzajúcu činnosť. Z týchto dôvodov v tomto prípade ide o obmedzenie slobody usadenia sa, ktoré nie je možné považovať za odôvodnené.


title: Vec C-188/15: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – Asma Bougnaoui, Association de défense des droits de l’homme (ADDH)/Micropole SA, predtým Micropole Univers SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Smernica 2000/78/ES — Rovnosť zaobchádzania — Diskriminácia založená na náboženstve alebo viere — Podstatná a rozhodujúca požiadavka na zamestnanie — Pojem — Želanie zákazníka, aby služby neposkytovala pracovníčka nosiaca moslimskú šatku)

text:
               15.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/4

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – Asma Bougnaoui, Association de défense des droits de l’homme (ADDH)/Micropole SA, predtým Micropole Univers SA
   (Vec C-188/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 2000/78/ES - Rovnosť zaobchádzania - Diskriminácia založená na náboženstve alebo viere - Podstatná a rozhodujúca požiadavka na zamestnanie - Pojem - Želanie zákazníka, aby služby neposkytovala pracovníčka nosiaca moslimskú šatku))
   (2017/C 151/05)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour de cassation

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Asma Bougnaoui, Association de défense des droits de l’homme (ADDH)

      Žalovaná: Micropole SA, predtým Micropole Univers SA

      Výrok rozsudku

   Článok 4 ods. 1 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa má vykladať v tom zmysle, že vôľu zamestnávateľa zohľadňovať želanie zákazníka, aby služby uvedeného zamestnávateľa už neboli poskytované pracovníčkou, ktorá nosí moslimskú šatku, nemožno považovať za podstatnú a rozhodujúcu požiadavku na zamestnanie v zmysle tohto ustanovenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 221, 6.7.2015.


title: Vec F-9/05: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 13. júla 2006 – Lacombe/Rada

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/49

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 13. júla 2006 – Lacombe/Rada
   (Vec F-9/05) (1)

   (2006/C 212/87)

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda plenárneho zasadnutia nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 115, 14.5.2005 (najskôr zapísaná pod číslom T-116/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec F-131/15: Žaloba podaná 9. októbra 2015 – ZZ/Komisia

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/45

         Žaloba podaná 9. októbra 2015 – ZZ/Komisia
   (Vec F-131/15)
   (2015/C 414/57)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie o preradení žalobcu do platovej triedy AD13 v rámci posudzovania žiadostí o nové zaradenia v roku 2013.

      Návrhy žalobcu

               —

               Zrušiť rozhodnutie OOUPZ o preradení žalobcu do platovej skupiny AD13 v rámci posudzovania žiadostí o nové zaradenia v roku 2013,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-265/09 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  9. septembra 2010 — Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)/BORCO-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazového označenia „α“ — Absolútne dôvody zamietnutia — Rozlišovacia spôsobilosť — Ochranná známka pozostávajúca z jedného písmena)

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/13

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 9. septembra 2010 — Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)/BORCO-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG
      (Vec C-265/09 P) (1)

      (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazového označenia „α“ - Absolútne dôvody zamietnutia - Rozlišovacia spôsobilosť - Ochranná známka pozostávajúca z jedného písmena)
      (2010/C 288/19)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania: BORCO-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG (v zastúpení: M. Wolter, Rechtsanwalt)

         Predmet veci

      Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (šiesta komora) z 29. apríla 2009, BORCO-Marken-Import Matthiesen/ÚHVT (α) (T-23/07), ktorým Súd prvého stupňa zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 30. novembra 2006 zamietajúce odvolanie proti rozhodnutiu prieskumového pracovníka, ktorý odmietol zápis obrazového označenia „α“ ako ochrannej známky Spoločenstva pre tovary zaradené do triedy 33 — Rozlišovacia spôsobilosť ochrannej známky pozostávajúcej z jedného písmena

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 233, 26.9.2009.


title: Vec C-662/11: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  21. novembra 2012 — Európska komisia/Cyperská republika

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/18

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 21. novembra 2012 — Európska komisia/Cyperská republika
   (Vec C-662/11) (1)

   2013/C 108/41
   Jazyk konania: gréčtina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 73, 10.3.2012.


title: Vec T-150/08: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  11. novembra 2009 — REWE-Zentral/ÚHVT — Aldi Einkauf (Clina) [ Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Clina — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva CLINAIR — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               19.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 312/28

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 11. novembra 2009 — REWE-Zentral/ÚHVT — Aldi Einkauf (Clina)
   (Vec T-150/08) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Clina - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva CLINAIR - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
   2009/C 312/45
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: REWE-Zentral AG (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: M. Kinkeldey, A. Bognár a S. Schäffler, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: R. Pethke, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Nemecko) (v zastúpení: N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks a C. Fürsen, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 15. februára 2008 (vec R 1484/2006-4) týkajúce sa námietkového konania medzi Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG a REWE Zentral AG

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               REWE Zentral AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 158, 21.6.2008.


title: Vec C-629/15 P: Odvolanie podané 24. novembra 2015: Novartis Europharm Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 15. septembra 2015 vo veci T-472/12, Novartis Europharm Ltd/Európska komisia

text:
               1.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/39

         Odvolanie podané 24. novembra 2015: Novartis Europharm Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 15. septembra 2015 vo veci T-472/12, Novartis Europharm Ltd/Európska komisia
   (Vec C-629/15 P)
   (2016/C 038/53)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Novartis Europharm Ltd (v zastúpení: C. Schoonderbeek, avocate)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Teva Pharma BV

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               zrušil napadnutý rozsudok, v ktorom Všeobecný súd zamietol žalobu o neplatnosť vo veci T-472/12,

               —

               v prípade potreby vrátil vec späť Všeobecnému súdu a

               —

               uložil Komisii náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Svojou žalobou o neplatnosť vo veci T-472/12 sa Novartis domáhala, aby Všeobecný súd zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie C(2012) 5894 final zo 16. augusta 2012, ktorým sa udeľuje povolenie na uvedenie na trh v súlade nariadením (ES) č. 726/2004 (1) lieku na humánne použitie „Zoledronic acid Teva Pharma – kyselina zoledrónová“, pretože toto rozhodnutie predstavuje porušenie výlučných práv Novartis týkajúcich sa údajov o lieku Aclasta podľa článku 13 ods. 4 nariadenia (ES) č. 2309/93 (2) v spojení s článkom 14 ods. 11 a článkom 89 nariadenia (ES) č. 726/2004 a článkom 6 ods. 1 smernice 2001/83/ES (3). Napadnutým rozsudkom bola žaloba o neplatnosť zamietnutá.
   Na podporu tohto odvolania odvolateľka tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že nesprávne vyložil článok 6 ods. 1 smernice 2001/83/ES, ktorý upravuje koncept globálneho povolenia na uvedenie na trh, a pretože Všeobecný súd neuviedol primerané odôvodnenie napadnutého rozsudku.
   V tejto súvislosti odvolateľka po prvé tvrdí, že napadnutý rozsudok je založený na nesprávnom pochopení znenia a účelu článku 6 ods. 1 smernice 2001/83/ES a právneho rámca pre povolenie nových terapeutických indikácií a na nesprávnom predpoklade, že výklad článku 6 ods. 1 smernice 2001/83/ES odvolateľkou by uľahčil manipuláciu a obchádzanie ochrany údajov a na neurčito by predĺžil ochranu údajov pre referenčné lieky.
   Odvolateľka po druhé tvrdí, že záver Všeobecného súdu, že článok 6 ods. 1 smernice 2001/83/ES sa uplatní na Aclastu, pretože tento liek mohol byť povolený ako variant alebo rozšírenie lieku Zometa, je v rozpore so zásadou právnej istoty a odrádzal by farmaceutické spoločnosti od investícií do výskumu a vývoja novej liečby a nie je preto v záujme verejného zdravia.
   Na základe tohto nesprávneho výkladu článku 6 ods. 1 smernice 2001/83 Všeobecný súd neuznal, že vykonávacie rozhodnutie Komisie predstavuje porušenie práv Novartis na ochranu údajov týkajúcich sa Aclasty podľa článku 13 ods. 4 nariadenia 2309/93 v spojení s článkom 14 ods. 11 a článkom 89 nariadenia 726/2004, a tak musí byť vykonávacie rozhodnutie Komisie z tohto dôvodu zrušené.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky. Ú. v. ES L 136, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 229.

      (2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2309/93 z 22. júla 1993, na základe ktorého sa stanovujú postupy spoločenstva v oblasti povoľovania a kontroly liekov pre použitie v humánnej a veterinárnej medicíne a zriaďuje sa Európska agentúra na hodnotenie liekov. Ú. v. ES L 214, s. 1; Mim. vyd. 13/012, s. 151.

      (3)  Smernica 2001/83/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 6. novembra 2001, ktorým sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch. Ú. v. ES L 311, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69.


title: Vec T-344/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. apríla 2017 – Francúzsko/Komisia („Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty odovzdané v rámci postupu upraveného v smernici 98/34/ES — Dokumenty pochádzajúce z členského štátu — Poskytnutie prístupu — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu súdneho konania — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu účelu inšpekcií, vyšetrovania a kontroly — Predchádzajúci súhlas členského štátu“)

text:
               22.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 5. apríla 2017 – Francúzsko/Komisia
   (Vec T-344/15) (1)

   ((„Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty odovzdané v rámci postupu upraveného v smernici 98/34/ES - Dokumenty pochádzajúce z členského štátu - Poskytnutie prístupu - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu súdneho konania - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu účelu inšpekcií, vyšetrovania a kontroly - Predchádzajúci súhlas členského štátu“))
   (2017/C 161/31)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: pôvodne F. Alabrune, G. de Bergues, D. Colas a F. Fize, neskôr D. Colas a B. Fodda, a napokon D. Colas, B. Fodda a E. de Moustier, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Baquero Cruz a F. Clotuche-Duvieusart, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobkyňu: Česká republika (v zastúpení: M. Smolek, T. Müller a J. Vláčil, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie Ares(2015) 1681819 z 21. apríla 2015, ktorým sa občanovi poskytuje prístup k dokumentom postúpeným Francúzskou republikou v rámci postupu upraveného v smernici Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998 o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov (Ú. v. ES L 204, 1998, s. 37; Mim. vyd. 13/020, s. 337)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

               3.

               Česká republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 270, 17.8.2015.


title: Vec T-173/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 9. júna 2015 – WeserWind/komisia („Štátna pomoc — Opatrenia prijaté Nemeckom v prospech elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie a energeticky náročných podnikov — Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ — Prijatie konečného rozhodnutia po podaní žaloby — Zastavenie konania“)

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/51

         Uznesenie Všeobecného súdu z 9. júna 2015 – WeserWind/komisia
   (Vec T-173/14) (1)

   ((„Štátna pomoc - Opatrenia prijaté Nemeckom v prospech elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie a energeticky náročných podnikov - Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ - Prijatie konečného rozhodnutia po podaní žaloby - Zastavenie konania“))
   (2015/C 294/61)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: WeserWind GmbH Offshore Construction Georgsmarienhütte (Bremerhaven, Nemecko) (v zastúpení: H. Höfler, C. Kahle a V. Winkler, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: T. Maxian Rusche a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci C. Renner, avocat)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Dozorný úrad EZVO (v zastúpení: pôvodne X. Lewis, M. Schneider a A. Steinarsdóttir, neskôr X. Lewis, M. Schneider, M. Moustakali a C. Perrin, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie C (2013) 4424 final z 18. decembra 2013 o začatí konania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ vo veci opatrení zavedených Spolkovou republikou Nemecko v prospech elektrickej energie pochádzajúcej z obnoviteľných zdrojov a energeticky náročných odberateľov [štátna pomoc SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Výrok

               1.

               Konanie o tejto žalobe sa zastavuje.

               2.

               Konanie o návrhoch, ktoré podali Flachglas Torgau GmbH a Saint-Gobain Isover G+H AG, Kronotex GmbH & Co. KG a Kronoply GmbH, Bayer MaterialScience AG, Sabic Polyolefine GmbH, Ineos Manufacturing Deutschland GmbH, Ineos Phenol GmbH a Ineos Vinyls Deutschland GmbH, ako aj Advansa GmbH, Akzo Nobel Industrial Chemicals GmbH, Aurubis AG, CBW Chemie GmbH, CFB Chemische Fabrik Brunsbüttel GmbH & Co. KG, Clariant Produkte (Deutschland) GmbH, Dralon GmbH, Hahl Filaments GmbH, Messer Produktionsgesellschaft mbH Siegen, Messer Produktionsgesellschaft mbH Salzgitter, Nabaltec AG, Siltronic AG a Wacker Chemie AG na vstup do konania ako vedľajší účastníci, sa zastavuje.

               3.

               WeserWind GmbH Offshore Construction Georgsmarienhütte znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii, vrátane trov konania, ktoré vznikli v konaní o nariadení predbežného opatrenia.

               4.

               Dozorný úrad EZVO znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 142, 12.5.2014.


title: Vec T-376/16: Žaloba podaná 14. júla 2016 – Oberösterreichische Landesbank/SRB

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/40

         Žaloba podaná 14. júla 2016 – Oberösterreichische Landesbank/SRB
   (Vec T-376/16)
   (2016/C 343/53)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Oberösterreichische Landesbank AG (Linz, Rakúsko) (v zastúpení: G. Eisenberger, advokát)

      Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií (SRB)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil „Decision of the Executive Session of the Board of 20 May 2016 on the adjustment of the 2016 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund supplementing the Decision of the Executive Session of the Board of 15 April 2016 on the 2016 ex-ante contributions of the Single Resolution Fund (SRB/ES/SRF/2016/13)“, ako aj prvé rozhodnutie, zrejme z 15. apríla 2016, ktoré neoddeliteľne súvisí s rozhodnutím z 20. mája 2016,

               —

               subsidiárne zrušil „Decision of the Executive Session of the Board of 20 May 2016 on the adjustment of the 2016 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund supplementing the Decision of the Executive Session of the Board of 15 April 2016 on the 2016 ex-ante contributions of the Single Resolution Fund (SRB/ES/SRF/2016/13)“, v rozsahu, v akom nariaďuje, že vrátenie príspevku zaplateného navyše sa má uskutočniť pri stanovení výšky príspevku pre jednotný fond na riešenie krízových situácií na rok 2017,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na závažnom porušení podstatných formálnych náležitostí z dôvodu nedostatkov odôvodnenia napadnutého rozhodnutia.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na závažnom porušení podstatných formálnych náležitostí z dôvodu nedostatkov úplného oznámenia napadnutého rozhodnutia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na nedostatočnej oprave príspevku týkajúceho sa žalobkyne pre jednotný fond na riešenie krízových situácií na rok 2016.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na protiprávnosti vrátenia príspevku zaplateného navyše až v roku 2017.


title: Vec C-256/08: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  30. apríla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2004/83/ES — Minimálne ustanovenia pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo pre medzinárodnú ochranu — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/14

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 30. apríla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska
   (Vec C-256/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2004/83/ES - Minimálne ustanovenia pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo pre medzinárodnú ochranu - Neprebratie v stanovenej lehote)
   2009/C 153/27
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. O’Reilly a M. Condou-Durande, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: S. Ossowski, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie v stanovenej lehote ustanovení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany (Ú. v. EÚ L 304, s. 12; Mim. vyd. 19/007, s. 96)

      Výrok rozsudku

               1.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si tým, že v stanovenej lehote neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 197, 2.8.2008.


title: Vec C-78/09 P: Odvolanie podané 24. februára 2009 : Compagnie des bateaux mouches SA proti rozsudku Súdu prvého stupňa (siedma komora) z  10. decembra 2008 vo veci T-365/06, Bateaux mouches/ÚHVT

text:
               1.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/13

         Odvolanie podané 24. februára 2009: Compagnie des bateaux mouches SA proti rozsudku Súdu prvého stupňa (siedma komora) z 10. decembra 2008 vo veci T-365/06, Bateaux mouches/ÚHVT
   (Vec C-78/09 P)
   2009/C 102/22
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Compagnie des bateaux mouches SA (v zastúpení: G. Barbaut, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Jean-Noël Castanet

      Návrhy odvolateľky

               —

               vyhlásiť odvolanie spoločnosti Compagnie des bateaux mouches za neprípustné,

               —

               zrušiť rozhodnutie Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 10. decembra 2008 (vec T-365/06);

               —

               zaviazať Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka uvádza dva odvolacie dôvody.
   Vo svojom prvom odvolacom dôvode odvolateľka tvrdí, že Súd prvého stupňa porušil článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (1). V tomto ohľade po prvé vytýka Súdu prvého stupňa, že neuznal vnútornú rozlišovaciu spôsobilosť, ktorú ochranná známka mala od svojho vzniku. Po druhé táto rozlišovacia spôsobilosť bola zachovávaná a dokonca posilnená prostredníctvom používania ochrannej známky odvolateľkou. Ochrannou známkou „BATEAUX MOUCHES“ sú totiž označené lode, ktoré odvolateľka používa – a okrem nej nikto iný – pri turistických plavbách po Seine, internetové vyhľadávače pri zadaní výrazu „bateaux mouches“ automaticky odkazujú na vlastné internetové stránky odvolateľky a odvolateľka uskutočňovala aktívnu politiku ochrany ochrannej známky pred jej zneužívaním.
   Vo svojom druhom odvolacom dôvode odvolateľka vytýka Súdu prvého stupňa, že podal nesprávny výklad kritérií vyplývajúcich z judikatúry, ktoré sa týkajú možnosti nadobudnutia rozlišovacej spôsobilosti ochrannej známky „BATEAUX MOUCHES“ prostredníctvom jej používania. Skutočnosti, ktoré môžu preukázať rozlišovaciu spôsobilosť, akými sú podiel ochrannej známky na trhu, intenzita, územný rozsah a dĺžka používania tejto ochrannej známky, výška investícií, ktoré spoločnosť vynakladá na jej propagáciu, podiel zainteresovaných kruhov, ktoré vďaka ochrannej známke identifikujú výrobok alebo službu ako pochádzajúce od určitého výrobcu, mal Súd prvého stupňa analyzovať ako celok, nie jednotlivo.

      (1)  Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146.


title: Vec T-309/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 20. júla 2017 – Cafés Pont/EUIPO – Giordano Vini (Art’s Cafè) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie vo veci zrušenia — Obrazová ochranná známka Európskej únie Art’s Cafè — Riadne používanie ochrannej známky — Článok 15 ods. 1 a článok 51 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               4.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 293/31

         Rozsudok Všeobecného súdu z 20. júla 2017 – Cafés Pont/EUIPO – Giordano Vini (Art’s Cafè)
   (Vec T-309/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie vo veci zrušenia - Obrazová ochranná známka Európskej únie Art’s Cafè - Riadne používanie ochrannej známky - Článok 15 ods. 1 a článok 51 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2017/C 293/35)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cafés Pont, SL (Sabadell, Španielsko) (v zastúpení: E. Manresa Medina a J. Manresa Medina, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Bonne, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Giordano Vini SpA (Diano d’Alba, Taliansko) (v zastúpení: F. Jacobacci a L. Ghedina, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 1. apríla 2016 (vec R 1110/2015-2) týkajúcemu sa návrhu na zrušenie medzi Gordano Vini a Cafés Pont

      Výrok rozsudku

               1)

               Žaloba sa zamieta.

               2)

               Cafés Pont, SL je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 296, 16.8.2016.


title: Vec T-506/13: Rozsudok Všeobecného súdu zo  7. novembra 2014 – Urb Rulmenti Suceava/ÚHVT – Adiguzel (URB) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Spoločenstva URB — Skoršia slovná kolektívna národná ochranná známka URB a skoršia obrazová kolektívna národná ochranná známka URB — Absolútny dôvod zamietnutia — Neexistencia zlého úmyslu majiteľa ochrannej známky Spoločenstva — Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia splnomocnenia zo strany majiteľa skorších ochranných známok — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 53 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 — Neexistencia porušenia článku 72 nariadenia č. 207/2009“ )

text:
               22.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/24

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. novembra 2014 – Urb Rulmenti Suceava/ÚHVT – Adiguzel (URB)
   (Vec T-506/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva URB - Skoršia slovná kolektívna národná ochranná známka URB a skoršia obrazová kolektívna národná ochranná známka URB - Absolútny dôvod zamietnutia - Neexistencia zlého úmyslu majiteľa ochrannej známky Spoločenstva - Článok 52 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia splnomocnenia zo strany majiteľa skorších ochranných známok - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 53 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 - Neexistencia porušenia článku 72 nariadenia č. 207/2009“))
   (2014/C 462/37)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Urb Rulmenti Suceava SA (Suceava, Rumunsko) (v zastúpení: I. Burdusel, avocat)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Bullock a N. Bambara, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Harun Adiguzel (Diosd, Maďarsko) (v zastúpení: G. Bozocea, avocat)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 12. júla 2013 (vec R 1309/2012-4), ktoré sa týkalo konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Urb Rulmenti Suceava SA a pánom Harunom Adiguzelom

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Urb Rulmenti Suceava SA je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Pán Harun Adiguzel znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 352, 30.11.2013.


title: Vec T-158/17: Uznesenie Všeobecného súdu z 8. júna 2017 – Post Telecom/EIB

text:
               7.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 256/41

         Uznesenie Všeobecného súdu z 8. júna 2017 – Post Telecom/EIB
   (Vec T-158/17) (1)

   (2017/C 256/50)
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda deviatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 144, 8.5.2017.


title: Vec C-3/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Corte d'Appello di Cagliari z 12. novembra 2004, ktorý súvisí s konaním: Verdoliva Gaetano proti J.M. Van Der Hoeven B.N.

text:
               19.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Corte d'Appello di Cagliari z 12. novembra 2004, ktorý súvisí s konaním: Verdoliva Gaetano proti J.M. Van Der Hoeven B.N.
   (Vec C-3/05)
   (2005/C 69/12)
   Jazyk konania: taliančina
   Corte d'Appello di Cagliari (Taliansko) podal uznesením z 12. novembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, ktorý súvisí s konaním: Verdoliva Gaetano proti J.M. Van Der Hoeven B.N. a bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 6. januára 2005.
   Corte d'Appello di Cagliari žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               —

               stanovuje Bruselský dohovor pre pojem „oboznámenie sa s procesnými úkonmi“ autonómny obsah alebo odkazuje v tomto smere na vnútroštátne pravidlá?

               —

               možno z pravidiel Dohovoru, osobitne z článku 36 odvodiť, že doručenie vyhlásenia vykonateľnosti stanovené v článku 36 Dohovoru sa dá vykonať aj inou rovnocennou formou?

               —

               má oboznámenie sa s obsahom vyhlásenia vykonateľnosti v prípade jeho nedoručenia alebo vadného doručenia, za následok plynutie lehôt stanovených týmto článkom; v prípade zápornej odpovede možno z Dohovoru vyvodiť, že predpokladá len taxatívne spôsoby oboznámenia sa s vyhlásením vykonateľnosti?


title: Vec C-412/12: Žaloba podaná 11. septembra 2012 — Európska komisia/Cyperská republika

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/24

         Žaloba podaná 11. septembra 2012 — Európska komisia/Cyperská republika
   (Vec C-412/12)
   2012/C 366/43
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Zavvos a D. Düsterhaus, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Cyperská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Cyperská republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 14 smernice Rady 1999/31/ES (1) z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov, pretože všetky miesta na nekontrolované zneškodňovanie odpadov, ktoré boli v prevádzke na cyperskom území, neboli uzatvorené alebo zosúladené s požiadavkami smernice,

               —

               zaviazať Cyperskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               —

               V súlade s článkom 14 smernice 1999/31/ES môže prevádzka existujúcich skládok, ktoré boli v čase transpozície smernice do vnútroštátneho práva už v prevádzke, pokračovať iba, ak boli najneskôr do 16. júla 2009 prijaté opatrenia vyžadované právnou úpravou Únie. V opačnom prípade musia byť tieto skládky uzatvorené.

               —

               Samotné cyperské úrady priznali, že zo 115 miest na nekontrolované zneškodňovanie odpadov (ktoré z dôvodu „nekontrolovanej“ povahy zneškodňovania odpadov a nakladania s nimi nevyhovujú kritériám článku 14 smernice 1999/31/ES, a ich prevádzka teda nemôže pokračovať), ktoré boli pôvodne v prevádzke na cyperskom území, boli dve naďalej v prevádzke v provinciách Nikózie a Limassolu, a neočakáva sa, že budú uzatvorené pred prvým polrokom 2015 alebo začiatkom roka 2016.

               —

               Uvádza sa, že došlo k určitému zlepšeniu v rámci nakladania s odpadmi na cyperskom území, avšak s výrazným oneskorením, pretože v súlade s článkom 14 smernice 1999/31/ES mali byť vyžadované opatrenia prijaté najneskôr 16. júla 2009, a napriek tomu, ako priznávajú cyperské úrady, boli dve miesta na nekontrolované zneškodňovanie odpadov naďalej v prevádzke bez kontroly, a preto nesplnenie povinnosti vyplývajúcej z článku 14 smernice naďalej trvá a neočakáva sa, že by došlo k jeho ukončeniu počas nasledujúcich troch rokov.

      (1)  Ú. v. ES L 182, s. 1; Mim. vyd. 15/004, s. 228.


title: Vec C-568/15: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 2. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Stuttgart – Nemecko) – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V./comtech GmbH (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana spotrebiteľa — Smernica 2011/83/EÚ — Článok 21 — Telefonická komunikácia — Prevádzkovanie telefónnej linky obchodníkom, aby ho mohol spotrebiteľ kontaktovať v súvislosti s uzatvorenou zmluvou — Zákaz uplatňovať vyššiu sadzbu ako je základná sadzba — Pojem „základná sadzba“)

text:
               18.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/5

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 2. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Stuttgart – Nemecko) – Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V./comtech GmbH
   (Vec C-568/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Smernica 2011/83/EÚ - Článok 21 - Telefonická komunikácia - Prevádzkovanie telefónnej linky obchodníkom, aby ho mohol spotrebiteľ kontaktovať v súvislosti s uzatvorenou zmluvou - Zákaz uplatňovať vyššiu sadzbu ako je základná sadzba - Pojem „základná sadzba“))
   (2017/C 121/06)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Stuttgart

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs Frankfurt am Main e.V.

      Žalovaná: comtech GmbH

      Výrok rozsudku

   Pojem „základná sadzba“ uvedený v článku 21 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/13/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 1999/44/ES a ktorou sa zrušuje smernica Rady 85/577/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, sa má vykladať v tom zmysle, že cena hovoru týkajúceho sa uzatvorenej zmluvy na servisnú telefónnu linku, ktorú prevádzkuje obchodník, nemôže presiahnuť cenu hovoru na štandardné geografické číslo pevnej siete alebo číslo mobilnej siete. Pokiaľ je dodržaná táto hranica, okolnosť, či dotknutý obchodník prostredníctvom tejto servisnej telefónnej linky dosahuje alebo nedosahuje zisk, je irelevantná.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 1.2.2016.


title: Vec C-375/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Obersten Gerichtshof (Rakúsko) 15. júla 2015 – BAWAG PSK Bank für Arbeit und Wirtschaft und Österreichische Postsparkasse AG/Verein für Konsumenteninformation

text:
               26.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 354/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Obersten Gerichtshof (Rakúsko) 15. júla 2015 – BAWAG PSK Bank für Arbeit und Wirtschaft und Österreichische Postsparkasse AG/Verein für Konsumenteninformation
   (Vec C-375/15)
   (2015/C 354/15)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Obersten Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navhovateľka v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: BAWAG PSK Bank für Arbeit und Wirtschaft und Österreichische Postsparkasse AG

      Odporca v konaní o opravnom prostriedku „Revision“: Verein für Konsumenteninformation

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 41 ods. 1 v spojení s článkom 36 ods. 1 smernice 2007/64/ES (1) o platobných službách na vnútornom trhu (ďalej len „smernica o platobných službách“) vykladať v tom zmysle, že informácie (v elektronickej forme), ktoré banka zašle v rámci elektronického bankovníctva (e-bankovníctva) klientovi do schránky elektronickej pošty, takže klient má k týmto informáciám prístup kliknutím po prihlásení sa na internetovej stránke do elektronického bankovníctva, sa klientovi poskytujú na trvalom nosiči údajov?

               2.

               V prípade zápornej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku:
               Má sa článok 41 ods. 1 v spojení s článkom 36 ods. 1 smernice o platobných službách vykladať v tom zmysle, že v takom prípade

                           a)

                           banka poskytne informácie na trvalom nosiči údajov, ale neposkytne ich klientovi, len mu ich sprístupní, alebo

                           b)

                           vo všeobecnosti ide len o sprístupnenie informácií bez použitia trvalého nosiča údajov?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2007/64/ES z 13. novembra 2007 o platobných službách na vnútornom trhu, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a ktorou sa zrušuje smernica 97/5/ES, Ú. v. ES L 319, s. 1.


title: Vec C-184/09: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  20. novembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               27.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/28

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 20. novembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-184/09) (1)

   2010/C 51/51

      Jazyk konania: španielčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 167, 18.7.2009.


title: Vec T-500/08: Žaloba podaná 14. novembra 2008 – Ryanair/Komisia

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/43

         Žaloba podaná 14. novembra 2008 – Ryanair/Komisia
   (Vec T-500/08)
   (2009/C 32/84)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Ryanair Ltd (Dublin, Írsko) (v zastúpení: E. Vahida, I. Metaxas-Maragkidis, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť v súlade s článkami 230 ES a 231 ES, že implicitné rozhodnutie Komisie o zamietnutí prístupu k dokumentom, o ktorý žalobca žiadal vo svojej žiadosti z 25. júna 2008, je neplatné a že rozhodnutie Komisie z 31. októbra 2008 o zamietnutí prístupu k tým istým dokumentom je ničotné,

               —

               subsidiárne vyhlásiť v súlade s článkami 230 ES a 231 ES, že rozhodnutie Komisie z 31. októbra 2008 o zamietnutí prístupu k dokumentom, ku ktorým žalobca žiadal prístup vo svojej žiadosti z 25. júna 2008, je neplatné,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania vynaložených žalobcom v rámci tohto konania a

               —

               prijať akékoľvek ďalšie opatrenie, ktoré by Súd prvého stupňa považoval za vhodné.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou žalobca navrhuje zrušenie implicitného rozhodnutia Komisie, ktorým sa zamieta žalobcova žiadosť na základe nariadenia č. 1049/2001 (1) o prístup k dokumentom vzťahujúcim sa na konanie o štátnej pomoci vo veci údajného poskytnutia štátnej pomoci na základe zmluvy so spoločnosťou prevádzkujúcou letisko Tampere-Pirkkala. Po uvedenom rozhodnutí bolo vydané výslovné rozhodnutie z 31. októbra 2008. Subsidiárne žalobca v tejto veci navrhuje aj zrušenie tohto výslovného rozhodnutia.
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia, na ktoré sa žalobca odvoláva, sú rovnaké ako tie, na ktoré sa odvoláva vo veci T-494/08, Ryanair/Komisia.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec F-28/06: Žaloba podaná  17. marca 2006  – Sequeira Wandschneider/Komisia

text:
               20.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/19

         Žaloba podaná 17. marca 2006 – Sequeira Wandschneider/Komisia
   (Vec F-28/06)
   (2006/C 121/36)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Paulo Sequeira Wandschneider (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: G. Vandersanden a C. Ronzi, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť hodnotenie služobného postupu (HSP) žalobcu týkajúceho sa referenčného obdobia od 1. januára 2004 do 31. decembra 2004,

               —

               ak sa to ukáže ako potrebné, zrušiť rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti, ktorú podal žalobca 5. septembra 2005,

               —

               zaviazať žalovanú, aby zaplatila náhradu škodu a úroky za morálnu a materiálnu ujmu posúdenú ex aequo et bono na 5 000 eur s výhradou jej zvýšenia,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, ktorý je úradníkom Komisie povereným vykonávaním vyšetrovaní v oblasti dumpingových praktík, popiera platnosť svojho HSP pre hodnotený rok 2004.
   Vo svojej žalobe tvrdí, že jeho nadriadení mu priznali nižšie známky, ako si zaslúžil, a to z dôvodu, že odmietol v rámci svojho vyšetrovania zvýhodniť záujem priemyslu Spoločenstva.
   Ďalej uvádza, že v konaní, ktoré viedlo k vyhotoveniu jeho HSP, sa neprihliadlo na článok 43 služobného poriadku, všeobecné vykonávacie ustanovenia tohto článku, príručku hodnotenia, ako aj vnútorné nariadenie paritného hodnotiaceho výboru. Žalovaná tak porušila právo žalobcu na obhajobu, ako aj jeho právo na účinné opravné konanie.
   Žalobca usudzuje na jednej strane, že jeho HSP je postihnuté zjavnými vadami v posúdení, ako aj nedostatkom odôvodnenia, a na strane druhej, že žalovaná porušila povinnosť starostlivosti a riadnej správy.
   Napokon žalobca uvádza zneužitie právomoci v rozsahu, v akom jeho hodnotenie na nedostatočnej úrovni je len prostriedkom pokusu vylúčiť ho z jeho miesta vyšetrovateľa.


title: Vec T-642/16: Žaloba podaná 12. septembra 2016 – Iame/EUIPO – Industrie Aeronautiche Reggiane (Parilla)

text:
               24.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 392/50

         Žaloba podaná 12. septembra 2016 – Iame/EUIPO – Industrie Aeronautiche Reggiane (Parilla)
   (Vec T-642/16)
   (2016/C 392/65)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Iame SpA (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: M. Mostardini, G. Galimberti, F. Mellucci, R. Kakkar, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Industrie Aeronautiche Reggiane Srl (Reggio Emilia, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovný prvok „Parilla“ – ochranná známka Európskej únie č. 3 065 182.

      Konanie pred EUIPO: konanie vo veci zrušenia.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 23. júna 2016 vo veci R 608/2015–1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie pre porušenie článku 51 nariadenia (ES) č. 207/2009 v rozsahu, v akom ním bolo zamietnuté odvolanie R0608/2015-1 a potvrdené zrušenie pre nepoužívanie obrazovej ochrannej známky Európskej únie „Parilla“ č. 3065182, ktorej majiteľom je IAME S.p.A, pre všetky výrobky a služby zaradené do tried 7 a 41,
               a v dôsledku toho:

               —

               zamietol podľa článku 51 nariadenia (ES) č. 207/2009 návrh na zrušenie obrazovej ochrannej známky Európskej únie „Parilla“ č. 3065182, ktorej majiteľom je IAME S.p.A, pre všetky výrobky a služby zaradené do tried 7 a 41,

               —

               s výhradou akéhokoľvek iného tvrdenia alebo dôkazu predloženého v stanovených lehotách,

               —

               zaviazal EUIPO na náhradu trov konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               Porušenie a nesprávne uplatnenie článku 51 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec F-101/08: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 7. októbra 2009 — Pappas/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Dôchodky — Prevod práv na dôchodok nadobudnutých pred vstupom do služby Spoločenstva do režimu Spoločenstva — Odňatie — Prípustnosť — Prepustenie zo služobných dôvodov — Výška dôchodku)

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/64

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) zo 7. októbra 2009 — Pappas/Komisia
   (Vec F-101/08) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Dôchodky - Prevod práv na dôchodok nadobudnutých pred vstupom do služby Spoločenstva do režimu Spoločenstva - Odňatie - Prípustnosť - Prepustenie zo služobných dôvodov - Výška dôchodku)
   2009/C 282/120
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Spyridon Pappas (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Barattini a G. Mavros, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Martin a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Úradu pre správu a úhradu individuálnych nárokov, ktoré určuje nárok na starobný dôchodok žalobcu a výpočet odpracovaných rokov, ktoré sa majú zohľadniť na účely výpočtu tohto nároku

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Pappas je povinný nahradiť trovy konania

      (1)  Ú. v. EÚ C 44, 21.2.2009, s. 77.


title: Vec T-251/04: Žaloba podaná dňa 22. júna 2004: Grécka republika proti Komisii Európskeho spoločenstva

text:
               28.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/34

         Žaloba podaná dňa 22. júna 2004: Grécka republika proti Komisii Európskeho spoločenstva
   (Vec T-251/04)
   (2004/C 217/61)
   Jazyk konania: gréčtina
   Grécka republika, v zastúpení: Vassilios Kontolaimos a Ioannis Chalkias, podala 22. júna 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskeho spoločenstva.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie č. E (2004) 457/ES zo dňa 29. apríla 2004 (Ú.v. L 156, 30.4.2004).

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Napadnutým rozhodnutím vylúčila Komisia v rámci účtovnej závierky vykonanej na základe nariadenia (EHS) č. 729/70 z financovania niektoré výdavky uplatnené Gréckou republikou v oblasti ovocia a zeleniny a v oblasti verejného skladovania z financovania Spoločenstvom, v dôsledku čoho neboli tieto výdavky uznané za zákonné výdavky Spoločenstva a boli pripísané na ťarchu Gréckej republiky.
   Niektoré tieto výdavky sa týkali verejného skladovania ryže v rozpočtových rokoch 1999 až 2001. Komisia odôvodnila ich neuznanie oneskoreným uskladnením čiastočného množstva ryže. Grécka republika opiera svoju žalobu v súvislosti s týmito výdavkami o porušenie zásady proporcionality, keďže Komisia neuznala stávku vodičov nákladných automobilov za vyššiu moc. Ďalej bola podľa žalobcu porušená zásada ochrany dôvery, pretože útvary Komisie nezaujali včas stanovisko k oznamu o uskladnení mimo lehôt spôsobenej vyššou mocou. Ďalej bola porušená povinnosť odôvodnenia v súvislosti s nedodržaním zameraní inštrukcie VI-5330/97, ktorá upravuje použitie paušálnych opráv v prípade, že nemôže byť zistená skutočná výška nesprávnych platieb.
   Ďalšie výdavky vylúčené z financovania súvisia podľa tvrdenia žalobcu s opravami urobenými v dôsledku nezaplatenia minimálnej ceny pestovateľom broskýň. Grécka republika uznáva, že platby smerovali priamo pestovateľským organizáciám a nie spracovateľom, stalo sa tak však v dôsledku zvláštnych okolností, ktoré tento postup – ktorý je zlučiteľný s cieľmi spoločnej poľnohospodárskej politiky a spoločnej organizácie trhu – podľa názoru žalobcu ospravedlňujú, a to najmä preto, že v dôsledku vyššie uvedeného nevznikla žiadna škoda. Okrem toho je výška opravy vypočítaná nesprávne.
   V súvislosti s opravou vo výške 2 % týkajúcej sa programu podpory pre najchudobnejšie osoby Grécka republika upozorňuje na nesprávnu interpretáciu článkov 1, 2 a 9 nariadenia Komisie (EHS) č. 3149/92 (1), nesprávne posúdenie skutkového stavu a nedostatočné odôvodnenie.
   V súvislosti s opravou týkajúcou sa trojročného reštrukturalizačného programu pre ovocie a zeleninu Grécka republika poukazuje na nesprávnu interpretáciu článku 2 nariadenia Rady (EHS) č. 3816/92 (2) a neprávne posúdenie skutkového stavu, pretože platiť sa má podľa žalobcu za to, čo bolo vytvorené počas týchto troch rokov, nie však za to, čo bolo uvedené do činnosti, a taktiež za reštrukturalizačné práce, ktoré boli urobené počas polroka nasledujúceho po trojročnom období a zaplatené v prvom polroku roku 2000.
   Grécka republika sa nakoniec odvoláva na všeobecný dôvod neplatnosti týkajúci sa všetkých častí napadnutého rozhodnutia a tvrdí, že Komisia nemala právomoc v čase vydania rozhodnutia uložiť opravy vzhľadom na sporné obdobia podľa článku 7 odsek 4 nariadenia Rady (EHS) č. 1258/1999 (3) v spojení s článkom 8 nariadenia Komisie (ES) č. 1663/95 (4), na základe ktorého musí oznámenie uvedené v článku 8 nariadenia č. 1663/1995 obsahovať odhad výdavkov určených na opravu, aby bolo možné vziať do úvahy obdobie 24 mesiacov, ktoré musí predchádzať opravám.

      (1)  Nariadenie Komisie (EHS) č. 3149/92 zo dňa 29. októbra 1992, ktorým sa upravujú dodávacie pravidlá pre dodávku potravín z intervenčných zásob v prospech najchudobnejších osôb v Spoločenstve (Ú.v. L 313, 30.10.1992, s. 50 - 55).

      (2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 3816/92 zo dňa 28. decembra 1992, ktorým sa v oblasti ovocia a zeleniny zrušuje vyrovnávací mechanizmus v obchode medzi Španielskom a ostatnými členskými štátmi a súvisiace opatrenia (Ú.v. L 387, 31.12.1992, s. 10 - 11).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 1258/1999 zo dňa 17. mája 1999 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú.v. L 160, 26.6.1999, s. 103 - 112).

      (4)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1663/95 zo dňa 7. júla 1995, ktorým sa upravujú dodávacie pravidlá k nariadeniu Rady (EHS) č. 729/70 týkajúceho sa postupu schválenia účtovnej závierky odboru záruk EOZPF (Ú.v. L 158, 8.7.1995, s. 6 - 12).


title: Vec T-754/14: Žaloba podaná 10. novembra 2014 – Efler a i./Komisia

text:
               2.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 34/39

         Žaloba podaná 10. novembra 2014 – Efler a i./Komisia
   (Vec T-754/14)
   (2015/C 034/47)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Michael Efler (Berlín, Nemecko), Pedro De Birto E. Abreu Krupenski (Lisabon, Portugalsko), Susan Vance George (Paríž, Francúzsko), Otto Jaako Kronqvist (Helsinki, Fínsko), Blanche Léonie Denise Weber (Luxemburg, Luxembursko), John Jephson Hilary (Londýn, Spojené kráľovstvo), Ileana-Lavinia Andrei (Bukurešť, Rumunsko) (v zastúpení: profesor B. Kempen)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie C(2014)6501 o odmietnutí registrácie návrhu Európskej iniciatívy občanov „STOP TTIP“ z 10. septembra 2014,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania, ako aj trov prípadných vedľajších účastníkov.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení článku 11 ods. 4 ZEÚ, článku 2 bodu 1 a článku 4 ods. 2 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 211/2011 (1), keďže Komisia konštatovala, že plánovaná iniciatíva občanov nespadá do právomocí Komisie.

                           —

                           Žalobcovia v tejto súvislosti tvrdia, že Komisia dospela k nesprávnemu záveru, že požadované odporúčanie, v zmysle ktorého mala odporúčať zrušenie negociačného mandátu na uzavretie Transatlantického obchodného a investičného partnerstva (TTIP), sa netýka „právneho aktu“ podľa článku 11 ods. 4 ZEÚ. Udelenie i odňatie negociačného mandátu sú totiž rozhodnutia Rady v zmysle článku 288 štvrtého odseku ZFEÚ, pričom tiež predstavujú „právne akty“ v zmysle článku 11 ods. 4 ZEÚ.

                           —

                           Okrem toho tiež žalobcovia tvrdia, že Komisia nesprávne uviedla, že prostredníctvom iniciatívy občanov namierenej proti Komplexnej hospodárskej a obchodnej dohode (CETA) a proti TIPP nie je možné Komisiu žiadať, aby Rade neodporúčala prijatie rôznych prerokovávaných medzinárodných dohôd, rovnako ako nie je možné ju žiadať, aby odporúčala rozhodnutie neprijať uvedené dohody. Z článku 11 ods. 4 ZEÚ, z článku 2 bodu 1 ani z článku 4 ods. 2 písm. b) nariadenia (EÚ) č.o211/2011 totiž vôbec nevyplýva, že iniciatíva občanov je neprípustná, ak má viesť k zrušeniu existujúceho právneho aktu alebo k neprijatiu plánovaného právneho aktu.

                           —

                           Žalobcovia okrem toho tvrdia, že odmietnutie registrácie iniciatívy občanov „STOP TTIP“ je protiprávne aj preto, že uvedená iniciatíva občanov nie je „zjavne“ mimo rámca právomocí Komisie v zmysle článku 4 ods. 2 písm. b) nariadenia (EÚ) č.o211/2011.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení všeobecnej zásady riadnej správy vecí verejných vyplývajúcej z článku 41, rovnako ako zásady rovnosti zaobchádzania vyplývajúcej z článku 20 Charty základných práv Únie.

                           —

                           Žalobcovia sa domnievajú, že Komisia tieto zásady nedodržala, keď odmietla registráciu ich iniciatívy občanov proti TIPP a CETA, hoci predtým zaregistrovala iniciatívu občanov („Swiss-Out-Initiative“), ktorej cieľom bolo odstúpenie od zmluvy o slobodnom pohybe uzavretej so Švajčiarskom.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 211/2011 zo 16. februára 2011 o iniciatíve občanov (Ú. v. EÚ L 65, s. 1).


title: Vec T-339/99: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. októbra 2006 – Achten/Komisia

text:
               16.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 310/30

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. októbra 2006 – Achten/Komisia
   (Vec T-339/99) (1)

   (2006/C 310/65)

      Jazyk konania: holandčina

   Predseda druhej rozšírenej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. ES C 63, 4.3.2000.


title: Vec T-748/15: Uznesenie Všeobecného súdu z 18. júla 2017 – Gauff/EUIPO – H.P. Gauff Ingenieure (Gauff)

text:
               11.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/38

         Uznesenie Všeobecného súdu z 18. júla 2017 – Gauff/EUIPO – H.P. Gauff Ingenieure (Gauff)
   (Vec T-748/15) (1)

   (2017/C 300/48)
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 78, 29.2.2016.


title: Výmaz veci T-305/99

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/54

         Výmaz veci T-305/99 (1)

   (2004/C 300/106)

      Jazyk konania: holandčina

   Uznesením z 5. októbra 2004 predseda druhej rozšírenej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-305/99: OK Nederland B. V., ktorého v konaní podporuje Holandské kráľovstvo proti Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. ES C 63 zo 4.3.2000


title: Vec T-377/17: Žaloba podaná 15. júna 2017 – SQ/EIB

text:
               21.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 277/48

         Žaloba podaná 15. júna 2017 – SQ/EIB
   (Vec T-377/17)
   (2017/C 277/70)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: SQ (v zastúpení: N. Cambonie a P. Walter, avocats)

      Žalovaná: Európska investičná banka

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom v ňom predseda dospel k nesprávnemu záveru, že po prvé (i) postupy používané riaditeľom pre komunikáciu voči žalobcovi, ktoré sú uvedené v bodoch 20 až 24, 25, 31, 34, 46, 50 a 51 správy, nepredstavujú psychické obťažovanie, (ii) že nebolo potrebné začať disciplinárne konanie voči uvedenému riaditeľovi, a (iii) že napadnuté rozhodnutie, v ktorom sa konštatuje, že žalobca bol obeťou psychického obťažovania, musí zostať prísne dôverné,

               —

               uložil EIB povinnosť nahradiť škodu z dôvodu (i) nemajetkovej ujmy, ktorá žalobcovi vznikla a ktorá bola spôsobená psychickým obťažovaním zo strany riaditeľa pre komunikáciu potvrdeným v napadnutom rozhodnutí, a z tohto dôvodu žalobcovi priznal 121 992 eur (stodvadsaťjedentisíc deväťstodeväťdesiatdva) eur, (ii) nemajetkovej ujmy, ktorá žalobcovi vznikla a ktorá môže byť oddelená od nezákonnosti zakladajúcej čiastočné zrušenie napadnutého rozhodnutia, a z toho dôvodu žalobcovi priznal 25 000 eur (dvadsaťpäťtisíc) eur, a (iii) nemajetkovej ujmy, ktorá bola spôsobená porušením nezávislosti konania o oznámení vykonávaným riaditeľom útvaru Compliance, ktorého sa dopustila generálna riaditeľka pre personál, a ďalej bola spôsobená zastrašovaním alebo hrozbou odvetných opatrení zo strany generálnej riaditeľky pre personál voči žalobcovi, a z toho dôvodu žalobcovi priznal 25 000 (dvadsaťpäťtisíc) eur,

               —

               uložil EIB povinnosť nahradiť trovy konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobca tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnych právnych posúdeniach a nesprávnych posúdeniach skutkového stavu pri posúdení niektorých postupov uvádzaných žalobcom, ktorými je postihnuté rozhodnutie Európskej investičnej banky (EIB) z 20. marca 2017 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“). Tento žalobný dôvod sa skladá z dvoch častí:

                           —

                           prvá časť je založená na nesprávnych právnych posúdeniach pri uplatnení podmienky opakovania psychického obťažovania,

                           —

                           druhá časť je založená na nesprávnych posúdeniach skutkového stavu vyplývajúcich zo toho, že niektoré z uplatňovaných postupov boli objektívne také, že poškodzovali sebavedomie a sebaúctu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na chybách súvisiacich s nezačatím disciplinárneho konania a skladá sa z dvoch častí:

                           —

                           prvá a hlavná časť je založená na nesprávnom právnom posúdení,

                           —

                           druhá časť, ktorá sa uvádza subsidiárne, je založená na zjavne neprávnom posúdení alebo porušení zásady proporcionality.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení povinnosti žalobcu nakladať s napnutým rozhodnutím, podľa ktorého bol obeťou psychického obťažovania zo strany riaditeľa pre komunikáciu, ako s dôverným.


title: Vec C-212/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Monomeles Protodikio Thessalonikis (Grécko) zo dňa 8. apríla 2004 vo veci Konstantinos Adeler a iní proti Ellinikos Organismos Galaktos

text:
               10.7.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/8

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Monomeles Protodikio Thessalonikis (Grécko) zo dňa 8. apríla 2004 vo veci Konstantinos Adeler a iní proti Ellinikos Organismos Galaktos
   (Vec C-212/04)
   (2004/C 179/17)
   Monomeles Protodikio Thessalonikis (Grécko) uznesením z 8. apríla 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci Konstantinos Adeler proti Ellinikos Organismos Galaktos, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 17. mája 2004.
   Monomeles Protodikio Thessalonikis žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Musí vnútroštátny súd, pokiaľ je to možné, vyložiť vnútroštátne právo v súlade so smernicou, ktorá bola oneskorene prebratá do systému vnútroštátneho práva od a) chvíle, keď smernica vstúpila do platnosti, alebo b) chvíle, keď uplynula lehota pre prebratie smernice do vnútroštátneho práva bez toho, aby sa prebratie uskutočnilo, alebo c) chvíle, kedy nadobudlo účinnosť vnútroštátne opatrenie, ktoré ju preberá?

               2.

               Musí sa doložka 5 ods. 1 písm. a) Rámcovej dohody o práci na dobu určitú uzavretej medzi ETUC, UNICE a CEEP, ktorá je neoddeliteľnou súčasťou smernice Rady 1999/70/ES (Ú. v. ES L 175, s. 43) vykladať tak, že popri dôvodoch, ktoré vyplývajú z povahy, druhu a charakteristických vlastností vykonávanej práce alebo podobných dôvodoch predstavuje samotná skutočnosť, že uzavretie zmluvy na dobu určitú je vyžadované ustanovením práva alebo sekundárnou legislatívou, objektívny dôvod pre nepretržité obnovovanie a uzatváranie nadväzujúcich pracovných zmlúv na dobu určitú?

               3.

               Môže sa doložka 5 ods. 1 a 2 Rámcovej dohody o práci na dobu určitú uzavretej medzi ETUC, UNICE a CEEP, ktorá je neoddeliteľnou súčasťou smernice Rady 1999/70/ES (Ú. v. ES L 175, s. 43), vykladať tak, že vnútroštátne ustanovenia, ktoré stanovujú, že pracovné zmluvy alebo vzťahy na dobu určitú musia byť považované za nadväzujúce, len ak ich oddeľuje obdobie najviac 20 dní [nesmú byť uplatňované] a ďalej, že za vyššie uvedených okolností sa musí uplatňovať domnienka stanovená týmito ustanoveniami v prospech pracovníka, že nadväzujúce pracovné zmluvy alebo vzťahy na dobu určitú by mali byť považované za uzavreté na dobu neurčitú?

               4.

               Je zákaz zmeny nadväzujúcich zmlúv na dobu určitú na zmluvy na dobu neurčitú podľa článku 21 gréckeho zákona 2190/1994, ak boli tieto zmluvy údajne uzatvorené v záujme uspokojenia výnimočných alebo sezónnych potrieb zamestnávateľa na dobu určitú, ale ich skutočným zámerom bolo uspokojenie jeho určitých a stálych potrieb, v súlade s princípom efektívnosti práva spoločenstva a s cieľom doložky 5 odseky 1 a 2 v spojení s doložkou 1 Rámcovej dohody o práci na dobu určitú uzavretou medzi ETUC, UNICE a CEEP, ktorá je neoddeliteľnou súčasťou smernice Rady 1999/70/ES (Ú. v. ES L 175, s. 43)?


title: Vec C-410/10: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  10. januára 2011 — Európska komisia/Helénska republika

text:
               16.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 120/10

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 10. januára 2011 — Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-410/10) (1)

   2011/C 120/26
   Jazyk konania: gréčtina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 288, 23.10.2010.


title: Vec F-115/10: Žaloba podaná 8. novembra 2010 — Jacques Biwer a i./Komisia

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/66

         Žaloba podaná 8. novembra 2010 — Jacques Biwer a i./Komisia
   (Vec F-115/10)
   ()
   2011/C 30/130
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Jacques Biwer (Bascharage, Luxembursko) a iní (v zastúpení: F. Frabetti, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie považovať niektoré finančné pomoci členského štátu študentom vyššieho vzdelávania za príspevky rovnakej povahy, ako sú rodinné prídavky a odpočítať uvedené finančné pomoci od príspevkov na vzdelávanie priznaných úradníkom, ktorí sú rodičmi týchto študentov

      Návrhy žalobcov

               —

               zrušiť rozhodnutie PMO Luxembursko, ktoré nebolo žalobcom oznámené, a podľa ktorého budú niektoré finančné pomoci Luxemburského štátu, ktoré CEDIES priznal študentom vyššieho vzdelávania v tuzemsku alebo v zahraničí, do budúcna považované za príspevky rovnakej povahy, ako sú príspevky vyplácané v zmysle článkov 1, 2 a 3 prílohy VII služobného poriadku a budú podľa článku 67 ods. 2 odpočítané od príspevkov na vzdelávanie priznaných úradníkom, ktorí sú rodičmi týchto študentov,

               —

               zrušiť mesačné výplatné listiny žalobcov vyhotovené v zmysle uvedeného rozhodnutia od januára 2010 a nasledujúcich mesiacov a vyhotoviť nové výplatné listiny upravené od januára 2010,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-244/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Ireland 30. apríla 2013 — Ewaen Fred Ogieriakhi/Minister for Justice and Equality, Írsko, Attorney General, An Post

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Ireland 30. apríla 2013 — Ewaen Fred Ogieriakhi/Minister for Justice and Equality, Írsko, Attorney General, An Post
   (Vec C-244/13)
   2013/C 189/24
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Ireland

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ewaen Fred Ogieriakhi

      Žalovaní: Minister for Justice and Equality, Írsko, Attorney General, An Post

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno pripustiť, že manžel občana EÚ, ktorý v relevantnom čase nebol štátnym príslušníkom členského štátu, sa „legálne… zdržiava[l] s občanom Únie v hostiteľskom členskom štáte počas nepretržitého obdobia piatich rokov“ v zmysle článku 16 ods. 2 smernice 2004/38/ES (1) za takých okolností, že pár uzavrel manželstvo v máji 1999, právo na pobyt bolo udelené v októbri 1999, najneskôr na začiatku roka 2002 sa manželia dohodli na tom, že budú žiť oddelene, a od konca roka 2002 začali obaja manželia bývať s úplne inými partnermi?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, a ak vezmeme do úvahy, že štátny príslušník tretej krajiny, ktorý si chce uplatniť právo na trvalý pobyt v zmysle článku 16 ods. 2 na základe toho, že do apríla 2006 mal nepretržitý pobyt piatich rokov, musí tiež preukázať, že jeho pobyt okrem iného spĺňal požiadavky stanovené v článku 10 ods. 3 nariadenia Rady (EHS) č. 1612/68 (2), znamená skutočnosť, že občan EÚ počas plynutia tohto predpokladaného päťročného obdobia opustil spoločnú domácnosť a štátny príslušník tretej krajiny následne začal bývať s inou osobou v novej spoločnej domácnosti, bývanie v ktorej neposkytla alebo nesprístupnila (bývalá) manželka, ktorá je občanom EÚ, že požiadavky stanovené v článku 10 ods. 3 nariadenia č. 1612/68 týmto neboli splnené?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku a zápornej odpovede na druhú otázku, na účely posúdenia, či členský štát nesprávne prebral alebo inak nesprávne uplatnil požiadavky stanovené v článku 16 ods. 2 smernice z roku 2004, je skutočnosť, že vnútroštátny súd prejednávajúci žalobu o náhradu škody, ktorá vznikla v dôsledku porušenia práva Únie, považuje za potrebné, aby Súdny dvor rozhodol v rámci prejudiciálneho konania o podstatnej otázke, ktorá sa týka práva žalobcu na trvalý pobyt, sama o sebe faktorom, ktorý môže tento súd zohľadniť pri rozhodovaní o tom, či došlo k zjavnému porušenie práva Únie?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHSText s významom pre EHP (Ú. v. EÚ L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46).

      (2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1612/68 z 15. októbra 1968 o slobode pohybu pracovníkov v rámci spoločenstva (Ú. v. EÚ L 257, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 15).


title: Vec C-436/12 P: Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z  13. júna 2013 — Veolia Acqua Compagnia Generale delle Acque srl, v likvidácii/Európska komisia, Talianska republika (Odvolanie — Štátna pomoc — Pomoc v prospech podnikov v oblasti miest Benátky a Chioggia)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/51

         Uznesenie Súdneho dvora (piata komora) z 13. júna 2013 — Veolia Acqua Compagnia Generale delle Acque srl, v likvidácii/Európska komisia, Talianska republika
   (Vec C-436/12 P) (1)

   (Odvolanie - Štátna pomoc - Pomoc v prospech podnikov v oblasti miest Benátky a Chioggia)
   2013/C 225/91
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Veolia Acqua Compagnia Generale delle Acque srl, v likvidácii (v zastúpení: A. Vianello, A. Bortoluzzi a A. Veglianiti, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci, G. Conte a D. Grespan, splnomocnení zástupcovia), Talianska republika

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 12. júla 2012, Compagnia Generale delle Acque/Komisia (T-264/00), ktorým Všeobecný súd zamietol žalobu o neplatnosť rozhodnutia Komisie 2000/394/ES z 25. novembra 1999 o opatreniach pomoci v prospech podnikov v oblasti miest Benátky a Chioggia, stanovených zákonmi č. 30/1997 a č. 206/1995, ktoré zavádzajú zníženia sociálnych nákladov (Ú. v. ES L 150, s. 50) — Vplyv na obchod v rámci Spoločenstva — Vplyv na hospodársku súťaž — Rozšírenie preskúmania — Dôkazné bremeno — Povinnosť odôvodnenia

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Veolia Acqua Compagnia Generale delle Acque srl je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 379, 8.12.2012.


title: Vec T-175/12: Žaloba podaná 12. apríla 2012 — Deutsche Börse/Komisia

text:
               16.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 174/25

         Žaloba podaná 12. apríla 2012 — Deutsche Börse/Komisia
   (Vec T-175/12)
   2012/C 174/42
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Deutsche Börse AG (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: C. Zschocke, J. Beninca a T. Schwarze, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie COMP/M.6166 Deutsche Börse/NYSE Euronext z 1. februára 2012, a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod vychádza zo skutočnosti, že žalovaná správne neposúdila horizontálne súťažné tlaky, ktorým účastníci podliehajú, keďže preskúmanie obchodovania s derivátmi „over-the-counter“ (deriváty OTC) zo strany Komisie a jej tvrdenie, že účastníci vytvárajú vzájomne tlak na svoje burzové náklady, vychádzajú z nesprávneho právneho a skutkového posúdenia. Okrem toho je tvrdenie Komisie, podľa ktorého účastníci vykonávajú súťažný tlak jeden na druhého v oblasti inovácie, zjavne nesprávne a jej analýza súťaže medzi transakčnými platformami nie je založená na presvedčivých a koherentných dôkazoch. Okrem toho Komisia dostatočne nepreskúmala obmedzenia na strane dopytu, pretože nepreskúmala a neposúdila rozhodujúcu úlohu zákazníkov účastníkov, medzi ktorými sú hlavní účastníci obchodovania s OTC, ani neuskutočnila nijakú kvantitatívnu analýzu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod vychádza zo skutočnosti, že posúdenie nárastu efektívnosti uvádzaného účastníkmi, ktoré vykonala žalovaná, je zjavne nesprávne a nie je podopreté preukázateľnými a koherentnými dôkazmi. Komisia nesprávne uznala, že iba niektorý nárast efektívnosti je overiteľný, súvisí s fúziou a môže viesť priamo k zisku pre zákazníkov, a nesprávne tvrdila, že nie je dostatočný na vyrovnanie účinkov fúzie na hospodársku súťaž. Pokiaľ ide o jej posúdenie tak kolaterálnych úspor, ako aj pozitívnych účinkov na likviditu, porušila Komisia právo účastníkov na vypočutie, keď sa oprela o dôkazy a tvrdenia predložené po vypočutí, ku ktorým sa účastníci nemohli vyjadriť. Teória Komisie o „spätnom odňatí“ a jej posúdenie súvislosti kolaterálnych úspor s fúziou sa zakladali na nových teóriách a požiadavkách, ktoré sa neopierajú o usmernenia Komisie na posudzovanie horizontálnych fúzií (1).

               3.

               Tretí žalobný dôvod vychádza zo skutočnosti, že žalovaná správne neposúdila opravné opatrenia navrhované účastníkmi. Odmietnutie záväzku o úplnom zastavení činnosti NYX (žalobkyňa a NYSE Euronext) v oblasti obchodu s derivátmi „single equity“, vrátane zastavenia nástroja BClear NYX, sa zakladá na nesprávnych dôkazoch. Údajná „symbióza“ medzi derivátmi „single equity“ a derivátmi „equity index“ neexistuje, odporuje vlastnej analýze Komisie v oblasti definície trhu a pri jej uplatnení boli porušené práva účastníkov na obhajobu. Odmietnutie záväzku týkajúceho sa udeľovania licencií zo strany Komisie je nesprávne a odporuje záverom týkajúcim sa hospodárskej súťaže v oblasti technológie.

      (1)  Usmernenia na posudzovanie horizontálnych fúzií podľa nariadenia Rady o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. EÚ C 31, s. 5).


title: Vec T-87/14: Žaloba podaná 7. februára 2014 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines a iní/Rada

text:
               28.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/30

         Žaloba podaná 7. februára 2014 – Islamic Republic of Iran Shipping Lines a iní/Rada
   (Vec T-87/14)
   2014/C 129/37
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teherán, Irán), Hafize Darya shipping lines (HDSL) (Teherán), Khazar Shipping Lines (Anzali Free Zone, Irán), IRISL Europe GmbH (Hamburg, Nemecko), IRISL Marine Services and Engineering Co. (Qeshm, Island, Irán), Irano Misr Shipping Co. (Teherán), Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID) (Teherán), Shipping Computer Services Co. (Teherán), Soroush Sarzamin Asatir Ship management (Teherán), South Way Shipping Agency Co. Ltd (Teherán) a Valfajr 8th Shipping Line Co. (Teherán) (v zastúpení: F. Randolph, QC, M. Lester, barrister a M. Taher, solicitor)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady 2013/685/SZBP z 26. novembra 2013, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 316, s. 46) a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 1203/2013 z 26. novembra 2013, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 316, s. 1) v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcov,

               —

               nariadil neuplatňovanie rozhodnutia Rady 2013/497/SZBP z 10. októbra 2013, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 272, s. 46) a nariadenia Rady (EÚ) č. 971/2013 z 10. októbra 2013, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 272, s. 1),

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania žalobcov.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobcovia sa vo svojej žalobe smerujúcej k určeniu protiprávnosti októbrových opatrení odvolávajú na „námietku protiprávnosti“ z dôvodu neexistencie náležitého právneho základu týchto opatrení, porušenia legitímnej dôvery žalobcov a zásad právoplatnosti, právnej istoty, non bis in idem a res iudicata, diskriminácie IRISL a neodôvodneného alebo neproporciálneho porušenia jeho základných práv, porušenia práv žalobcov na obhajobu a zneužitia právomoci Rady.
   Na podporu svojej žaloby o neplatnosť napadnutých opatrení uvádzajú žalobcovia tieto dôvody:

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na neexistencii náležitého právneho základu napadnutých opatrení.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že Rada sa vo svojich rozhodnutiach dopustila zjavného pochybenia, keď do nich zahrnula každého zo žalobcov.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že Rada porušila práva žalobcov na obhajobu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté opatrenia porušili legitímnu dôveru žalobcov a zásady právoplatnosti, právnej istoty, res iudicata, non bis in idem a zákazu diskriminácie.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté opatrenia neodôvodnene alebo neproporciálne porušili základné práva žalobcov, najmä ich právo na rešpektovanie ich dobrého mena a rešpektovanie ich majetku.


title: Vec C-76/06 P: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 7. júna 2007 – Britannia Alloys & Chemicals Ltd./Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartel — Pokuty — Relevantné obdobie na určenie obratu, na základe ktorého je vypočítaná pokuta)

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/7

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 7. júna 2007 – Britannia Alloys & Chemicals Ltd./Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-76/06 P) (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartel - Pokuty - Relevantné obdobie na určenie obratu, na základe ktorého je vypočítaná pokuta)
   (2007/C 170/11)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Britannia Alloys & Chemicals Ltd. (v zastúpení: S. Mobley a M. Commons, solicitors)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: F. Castillo de la Torre, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z 29. novembra 2005, Britannia Alloys & Chemicals/Komisia (T-33/02), ktorým sa zamieta ako nedôvodný návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2001)4237, konečné znenie, z 11. decembra 2001 týkajúceho sa konania podľa článku 81 Zmluvy ES (vec COMP/E-1/37.027 – Fosfát zinku) alebo subsidiárne zníženie pokuty uloženej odvolateľovi – Porušenie článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17/62 – Porušenie zásad rovnosti a právnej istoty
   Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Britannia Alloys & Chemicals Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 108, 6.5.2006.


title: Vec C-434/04: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  28. septembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus – Fínsko) – trestné konanie proti Jan-Erik Anders Ahokainen, Mati Leppik (Voľný pohyb tovaru — Články 28 ES a 30 ES — Vnútroštátna právna úprava zakazujúca bez predchádzajúceho povolenia dovážať nedenaturovaný etylalkohol s obsahom alkoholu vyšším ako 80 % — Opatrenie s rovnocenným účinkom ako množstevné obmedzenie — Odôvodnenie ochranou verejného zdravia a verejného poriadku)

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/9

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 28. septembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus – Fínsko) – trestné konanie proti Jan-Erik Anders Ahokainen, Mati Leppik
   (Vec C-434/04) (1)

   (Voľný pohyb tovaru - Články 28 ES a 30 ES - Vnútroštátna právna úprava zakazujúca bez predchádzajúceho povolenia dovážať nedenaturovaný etylalkohol s obsahom alkoholu vyšším ako 80 % - Opatrenie s rovnocenným účinkom ako množstevné obmedzenie - Odôvodnenie ochranou verejného zdravia a verejného poriadku)
   (2006/C 294/14)
   Jazyk konania: fínčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Korkein oikeus
   Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom
   Jan-Erik Anders Ahokainen, Mati Leppik
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Korkein oikeus – Výklad článkov 28 a 30 ES vo vzťahu k vnútroštátnej právnej úprave vyžadujúcej povolenie pre dovoz nedenaturovaného etylalkoholu, ktorý má viac ako 80 %
   Výrok rozsudku
   Článkom 28 ES a 30 ES neodporuje režim, akým je režim zavedený zákonom č. 1143/1994 o alkohole [alkoholilaki (1143/1994)], ktorý podmieňuje dovoz nedenaturovaného etylalkoholu s obsahom alkoholu vyšším ako 80 stupňov predchádzajúcim povolením, s výnimkou toho, ak sa ukáže, že za právnych a skutkových okolností situácie v dotknutom členskom štáte je možné zabezpečiť ochranu verejného zdravia a verejného poriadku proti narušeniam spôsobeným alkoholom opatreniami menej postihujúcimi obchod v rámci Spoločenstva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 300, 4.12.2004.


title: Vec C-547/08: Uznesenie predsedu piatej komory Súdneho dvora z  21. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Švédske kráľovstvo

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/33

         Uznesenie predsedu piatej komory Súdneho dvora z 21. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Švédske kráľovstvo
   (Vec C-547/08) (1)

   2009/C 282/60

      Jazyk konania: švédčina

   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 7.2.2009.