title: Vec C-447/09: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  13. septembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht — Nemecko) — Reinhard Prigge, Michael Fromm, Volker Lambach/Deutsche Lufthansa AG (Smernica 2000/78/ES — Článok 2 ods. 5, článok 4 ods. 1 a článok 6 ods. 1 — Zákaz diskriminácie na základe veku — Dopravní piloti — Kolektívna zmluva — Ustanovenie o automatickom zániku pracovných zmlúv po dovŕšení veku 60 rokov)

text:
               29.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/4

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 13. septembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht — Nemecko) — Reinhard Prigge, Michael Fromm, Volker Lambach/Deutsche Lufthansa AG
   (Vec C-447/09) (1)

   (Smernica 2000/78/ES - Článok 2 ods. 5, článok 4 ods. 1 a článok 6 ods. 1 - Zákaz diskriminácie na základe veku - Dopravní piloti - Kolektívna zmluva - Ustanovenie o automatickom zániku pracovných zmlúv po dovŕšení veku 60 rokov)
   2011/C 319/05
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesarbeitsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Reinhard Prigge, Michael Fromm, Volker Lambach

      Žalovaná: Deutsche Lufthansa AG

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesarbeitsgericht — Výklad článku 2 ods. 5, článku 4 ods. 1 a článku 6 ods. 1 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79) — Zákaz diskriminácie z dôvodu veku — Zlučiteľnosť tejto právnej úpravy s kolektívnou zmluvou, ktorá z dôvodov zaistenia bezpečnosti letovej prevádzky stanovuje, že pracovný pomer pilota sa končí automaticky uplynutím mesiaca, v ktorom pilot dovŕšil vek 60 rokov

      Výrok rozsudku

   Článok 2 ods. 5 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa musí vykladať v tom zmysle, že členské štáty môžu sociálnym partnerom prostredníctvom pravidiel bezpečnostnej previerky povoliť prijať opatrenia v zmysle uvedeného článku 2 ods. 5 v oblastiach určených týmto ustanovením, ktoré sú upravené kolektívnymi zmluvami, a za predpokladu, že tieto pravidlá bezpečnostnej previerky budú dostatočne presné, aby sa zaistilo, že uvedené opatrenia dodržiavajú požiadavky stanovené v tomto článku 2 ods. 5. Opatrenie, akým je opatrenie vo veci samej, ktoré stanovuje vekovú hranicu 60 rokov, po ktorej dovŕšení už piloti nemôžu vykonávať svoje povolanie, hoci vnútroštátna a medzinárodná právna úprava tento vek stanovujú na 65 rokov, nie je opatrením nevyhnutným na zaistenie verejnej bezpečnosti a ochrany zdravia v zmysle toho istého článku 2 ods. 5.
   Článok 4 ods. 1 smernice 2000/78 sa musí vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby ustanovenie kolektívnej zmluvy, akým je ustanovenie vo veci samej, určilo vekovú hranicu 60 rokov, po ktorej dovŕšení sa piloti považujú za pilotov, ktorí už nemajú fyzickú zdatnosť na účely výkonu svojho povolania, hoci vnútroštátna a medzinárodná právna úprava tento vek stanovujú na 65 rokov.
   Článok 6 ods. 1 prvý pododsek smernice 2000/78 sa musí vykladať v tom zmysle, že bezpečnosť letovej prevádzky nepredstavuje oprávnený cieľ v zmysle tohto ustanovenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Spojené veci T-428/07 a T-455/07: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. júna 2010 — CEVA/Komisia [ „Arbitrážna doložka — Zmluvy uzavreté v rámci osobitného programu výskumu, technologického vývoja a praktického predvádzania v oblasti ‚Kvalita života a riadenie živých zdrojov (1998 — 2002)‘ — Projekty Seahealth a Biopal — Oznámenia o dlhu — Návrhy na zrušenie — Rekvalifikácia žalôb — Prípustnosť — Zásada kontradiktórnosti a práva na obhajobu — Vrátenie všetkých finančných prostriedkov poskytnutých Európskou úniou — Závažné finančné nezrovnalosti“ ]

text:
               31.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/33

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. júna 2010 — CEVA/Komisia
   (Spojené veci T-428/07 a T-455/07) (1)

   (Arbitrážna doložka - Zmluvy uzavreté v rámci osobitného programu výskumu, technologického vývoja a praktického predvádzania v oblasti ‚Kvalita života a riadenie živých zdrojov (1998 — 2002)‘ - Projekty Seahealth a Biopal - Oznámenia o dlhu - Návrhy na zrušenie - Rekvalifikácia žalôb - Prípustnosť - Zásada kontradiktórnosti a práva na obhajobu - Vrátenie všetkých finančných prostriedkov poskytnutých Európskou úniou - Závažné finančné nezrovnalosti)
   2010/C 209/47
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Centre d’étude et de valorisation des algues SA (CEVA) (Pleubian, Francúzsko) (v zastúpení: J.-M. Peyrical, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne L. Escobar Guerrero a W. Roels, neskôr W. Roels, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci E. Bouttier, advokát)

      Predmet veci

   Návrh smerujúci k zrušeniu oznámenia o dlhu č. 3240908670 z 20. septembra 2007 vo veci T-428/07, týkajúceho sa projektu Seahealth, a oznámenia o dlhu č. 3240909271 zo 4. októbra 2007 vo veci T-455/07, týkajúceho sa zmluvy Biopal, ako aj k tomu, aby bolo Komisii uložené vrátiť tieto oznámenia o dlhu v prospech CEVA

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloby sa zamietajú.

               2.

               Každý účastník znáša polovicu svojich vlastných trov konania a je povinný nahradiť polovicu trov konania, ktoré vznikli druhému účastníkovi.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 26.1.2008.


title: Vec C-378/14: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 22. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Sachsen/Tomislaw Trapkowski (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálne zabezpečenie — Nariadenie (ES) č. 883/2004 — Článok 67 — Nariadenie (ES) č. 987/2009 — Článok 60 ods. 1 — Výplata rodinných dávok v prípade rozvodu — Pojem „dotknutá osoba“ — Právna úprava členského štátu stanovujúca vyplácanie rodinných dávok rodičovi, v ktorého domácnosti dieťa žije — Bydlisko tohto rodiča v inom členskom štáte — Nepodanie žiadosti rodiča o priznanie prídavkov na deti — Prípadné právo druhého rodiča podať žiadosť o priznanie týchto rodinných dávok)

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/8

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 22. októbra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesfinanzhof – Nemecko) – Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Sachsen/Tomislaw Trapkowski
   (Vec C-378/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálne zabezpečenie - Nariadenie (ES) č. 883/2004 - Článok 67 - Nariadenie (ES) č. 987/2009 - Článok 60 ods. 1 - Výplata rodinných dávok v prípade rozvodu - Pojem „dotknutá osoba“ - Právna úprava členského štátu stanovujúca vyplácanie rodinných dávok rodičovi, v ktorého domácnosti dieťa žije - Bydlisko tohto rodiča v inom členskom štáte - Nepodanie žiadosti rodiča o priznanie prídavkov na deti - Prípadné právo druhého rodiča podať žiadosť o priznanie týchto rodinných dávok))
   (2015/C 414/11)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesfinanzhof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Sachsen

      Žalovaný: Tomislaw Trapkowski

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 60 ods. 1 druhá veta nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 zo 16. septembra 2009, ktorým sa stanovuje postup vykonávania nariadenia (ES) č. 883/2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia sa má vykladať v tom zmysle, že fikcia upravená týmto ustanovením môže viesť k priznaniu nároku na rodinné dávky osobe, ktorá nemá bydlisko na území členského štátu príslušného k vyplácaniu týchto dávok, ak sú splnené všetky ďalšie podmienky pre poskytnutie uvedených dávok stanovené vnútroštátnym právom, čo prísluší určiť vnútroštátnemu súdu.

               2.

               Článok 60 ods. 1 tretia veta nariadenia č. 987/2009 sa má vykladať tak, že neupravuje, že nárok na prídavky na deti prináleží rodičovi žijúcemu v členskom štáte, ktorý je povinný vyplácať tieto dávky, pretože druhý rodič žijúci v inom členskom štáte nepodal žiadosť o priznanie prídavkov na deti.

      (1)  Ú. v. EÚ C 395, 10.11.2014.


title: Vec C-297/08: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 4. marca 2010 — Európska komisia/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Životné prostredie — Smernica 2006/12/ES — Články 4 a 5 — Nakladanie s odpadmi — Plán odpadového hospodárstva — Primeraná a jednotná sieť zariadení na zneškodňovanie — Ohrozenie zdravia ľudí alebo životného prostredia — Vyššia moc — Narušenia verejného poriadku — Organizovaná kriminalita)

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/8

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 4. marca 2010 — Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-297/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Životné prostredie - Smernica 2006/12/ES - Články 4 a 5 - Nakladanie s odpadmi - Plán odpadového hospodárstva - Primeraná a jednotná sieť zariadení na zneškodňovanie - Ohrozenie zdravia ľudí alebo životného prostredia - Vyššia moc - Narušenia verejného poriadku - Organizovaná kriminalita)
   2010/C 113/11
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: C. Zadra, D. Recchia a J.-B. Laignelot, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnený zástupca, a G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: S. Ossowski, splnomocnený zástupca, a K. Bacon, barrister)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 4 a 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/12/ES z 5. apríla 2006 o odpadoch (Ú. v. EÚ L 114, s. 9) — Región Kampánia

      Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že pre región Kampánia neprijala všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby sa odpady zhodnocovali a zneškodňovali bez ohrozenia zdravia ľudí a bez poškodzovania životného prostredia, a zvlášť tým, že nevybudovala primeranú a jednotnú sieť zariadení na zneškodňovanie odpadov, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 4 a 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/12/ES z 5. apríla 2006 o odpadoch.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 223, 30.8.2008.


title: Vec C-264/16 P: Odvolanie podané 12. mája 2016: Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd, Schenker International (H.K.) Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 29. februára 2016 vo veci T-267/12, Deutsche Bahn AG a iní/Európska komisia

text:
               4.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/25

         Odvolanie podané 12. mája 2016: Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd, Schenker International (H.K.) Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 29. februára 2016 vo veci T-267/12, Deutsche Bahn AG a iní/Európska komisia
   (Vec C-264/16 P)
   (2016/C 243/26)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľky: Deutsche Bahn AG, Schenker AG, Schenker China Ltd, Schenker International (H.K.) Ltd (v zastúpení: F. Montag, Rechtsanwalt, F. Hoseinian, avocat, M. Eisenbarth, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateliek

   Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 29. februára 2016 vo veci T-267/12, Deutsche Bahn AG a i./Európska komisia,

               —

               zrušil článok 1 ods. 2 písm. g), článok 1 ods. 3 písm. a), článok 1 ods. 3 písm. b) a článok 1 ods. 4 písm. h) rozhodnutia Komisie z 28. marca 2012 vo veci COMP/39462 – Špedičné služby (ďalej len „rozhodnutie“) alebo vrátil vec Všeobecnému súdu,

               —

               zrušil alebo znížil pokuty stanovené v článku 2 ods. 2 písm. g), článku 2 ods. 3 písm. a), článku 2 ods. 3 písm. b) a článku 2 ods. 4 písm. h) rozhodnutia alebo vrátil vec Všeobecnému súdu, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľky na podporu svojho odvolania uvádzajú päť odvolacích dôvodov:

               1.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že dospel k záveru, že Komisia bola oprávnená vychádzať zo žiadosti spoločnosti Deutsche Post o oslobodenie od pokuty, že zásada zákazu dvojitého zastúpenia nebola porušená a že Komisia nebola povinná skúmať prípadné porušenie uvedenej zásady.

               2.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že vyložil článok 1 nariadenia č. 141/62 (1) tak, že sa nepoužije na konanie týkajúce sa „systému predbežných vyhlásení“.

               3.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že dospel k záveru, že Komisia neporušila článok 41 Charty základných práv Európskej únie, zásadu riadnej správy vecí verejných a povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), keď rozhodla, že spoločnosť The Brink’s Company nie je spolu so spoločnosťou Schenker China Ltd. (právny nástupca spoločnosti BAX Global Ltd. (UK)) spoločne a nerozdielne zodpovedná za konanie týkajúce sa „korekčného faktora pre čínsku menu“.

               4.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že skreslil obsah rozhodnutia, prekročil právomoc, ktorú mu priznáva článok 264 ZFEÚ, a nezvážil všetky okolnosti pri uplatnení zásady proporcionality, keď dospel k záveru, že Komisia pri výpočte pokút neporušila článok 23 nariadenia č. 1/2003 (2), zásadu proporcionality a zásadu, že trest musí zodpovedať protiprávnemu konaniu.

               5.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že potvrdil sadzby Komisie pre zníženie pokút podľa Oznámenia o zhovievavosti z roku 2006 (3). Všeobecný súd skreslil obsah rozhodnutia a porušil práva odvolateliek na spravodlivý proces.

      (1)  EHS: Nariadenie Rady č. 141, ktorým sa doprava vyníma z pôsobnosti nariadenia č. 17 (Ú. v. 1962, 124, s. 2751).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).

      (3)  Oznámenie Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v kartelových prípadoch (Ú. v. EÚ C 298, s. 17).


title: Vec T-643/16: Žaloba podaná 11. septembra 2016 – Gamaa Islamya Egypte/Rada

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/50

         Žaloba podaná 11. septembra 2016 – Gamaa Islamya Egypte/Rada
   (Vec T-643/16)
   (2016/C 419/66)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Gamaa Islamya Egypte (Egypt) (v zastúpení: L. Glock, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2016/1136 z 12. júla 2016, ktorým sa aktualizuje zoznam osôb, skupín a subjektov, na ktoré sa vzťahujú články 2, 3 a 4 spoločnej pozície 2001/931/SZBP o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom, a ktorým sa zrušuje rozhodnutie (SZBP) 2015/2430 (Ú. v. EÚ L 188, 2016, s. 21), v rozsahu, v akom sa týka Gama’a al-Islamiyya,

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2016/1127 z 12. júla 2016, ktorým sa vykonáva článok 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2580/2001 o určitých obmedzujúcich opatreniach zameraných proti určitým osobám a subjektom s cieľom boja proti terorizmu, a ktorým sa zrušuje vykonávacie nariadenie (EÚ) 2015/2425 (Ú. v. EÚ L 188, 2016, s. 1) v rozsahu, v akom sa týka Gama’a al-Islamiyya,

               —

               zaviazal Radu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza osem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 1 ods. 5 spoločnej pozície Rady 2001/931 SZBP z 27. decembra 2001 o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 344, 2001, s. 93; ďalej len „spoločná pozícia 2001/931“).

               2.

               Dôvod žalobný je založený na porušení článku 1 ods. 4 spoločnej pozície 2001/931.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na údajných pochybeniach Komisie v súvislosti s vecnou stránkou skutočností vytýkaných žalobkyni.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení Rady, pokiaľ ide o povahu žalobkyne ako „teroristickej skupiny“.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článku 1 ods. 6 spoločnej pozície 2001/931.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na porušení práva na obhajobu a práva na účinnú súdnu ochranu.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod je založený na nedostatku overenia odôvodnenia.


title: Vec T-482/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  11. apríla 2011 — Departement Gers/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Životné prostredie a ochrana zdravia ľudí — Geneticky modifikované potraviny a krmivá — Neexistencia osobnej dotknutosti — Neprípustnosť“ )

text:
               11.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 173/12

         Uznesenie Všeobecného súdu z 11. apríla 2011 — Departement Gers/Komisia
   (Vec T-482/10) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Životné prostredie a ochrana zdravia ľudí - Geneticky modifikované potraviny a krmivá - Neexistencia osobnej dotknutosti - Neprípustnosť)
   2011/C 173/27
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Departement Gers (Francúzsko) (v zastúpení: S. Mabile a J.-P. Mignard, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Bianchi a L. Pignataro, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2010/432/EÚ z 28. júla 2010, ktorým sa podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 povoľuje uvádzať na trh produkty, ktoré obsahujú geneticky modifikovanú kukuricu 1507x59122 (DAS-Ø15Ø7-1xDAS-59122-7), sú z nej zložené alebo vyrobené (Ú. v. EÚ L 202, s. 11)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Departement Gers znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Európskej komisie.

               3.

               O návrhoch na vstup vedľajšieho účastníka do konania, ktoré podali Európsky parlament, Rada Európskej únie, región Centre, región Pikardia, departement Haute-Garonne, región Bretónsko, región Poitou-Charentes, región Provence-Alpes-Côte d’Azur, región Burgundsko, región Midi-Pyrénées, región Auvergne, región Pays de la Loire, región Rhône-Alpes, departement Côtes d’Armor, región Île de France a región Nord-Pas-de-Calais, nie je potrebné rozhodnúť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 346, 18.12.2010.


title: Vec C-475/08: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  3. decembra 2009 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2003/55/ES — Vnútorný trh so zemným plynom — Konečné určenie správcov siete — Rozhodnutie o udelení výnimky novým významným plynárenským infraštruktúram z uplatnenia niektorých ustanovení tejto smernice — Povinnosť uverejnenia, konzultácie a oznámenia)

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/14

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 3. decembra 2009 — Európska komisia/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-475/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2003/55/ES - Vnútorný trh so zemným plynom - Konečné určenie správcov siete - Rozhodnutie o udelení výnimky novým významným plynárenským infraštruktúram z uplatnenia niektorých ustanovení tejto smernice - Povinnosť uverejnenia, konzultácie a oznámenia)
   2010/C 24/22
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Patakia a B. Schima, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: C. Pochet, splnomocnený zástupca, J. Scalais a O. Vanhulst, advokáti)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie všetkých ustanovení nevyhnutných na dosiahnutie súladu s článkami 7, 11, 18, v spojení s článkom 25 ods. 2, ako aj s článkom 22 ods. 3 písm. d) a e) a s článkom 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/55/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa ruší smernica 98/30/ES (Ú. v. EÚ L 176, s. 57; Mim. vyd. 12/002, s. 230) — Neustanovenie správcov prepravných a distribučných sietí skvapalneného zemného plynu — Absencia povinnosti uverejniť rozhodnutie o udelení výnimky novým významným plynárenským infraštruktúram z uplatnenia smernice — Absencia povinnosti konzultácie iných členských štátov alebo iných regulačných orgánov, ktorých sa týkajú prípady prepojenia týchto infraštruktúr

      Výrok rozsudku

               1.

               Belgické kráľovstvo si tým, že nepristúpilo ku konečnému určeniu správcov prepravných zariadení, zásobníkov a zariadení pre skvapalnený zemný plyn podľa článku 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/55/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa ruší smernica 98/30/ES, a neprebralo článok 22 ods. 3 písm. d) a e) tejto smernice, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z týchto ustanovení.

               2.

               Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 32, 7.2.2009.


title: Vec F-89/12: Žaloba podaná 21. augusta 2012 — ZZ/Komisia

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/33

      Žaloba podaná 21. augusta 2012 — ZZ/Komisia
      (Vec F-89/12)
      (2012/C 331/62)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Rodrigues, A. Blot a A. Tymen, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Predmet a opis sporu

      Zrušenie rozhodnutia Komisie o odmietnutí nového zaradenia žalobcu

         Návrhy žalobcu

                  —

                  zrušiť rozhodnutie prijaté 10. mája 2012 riaditeľom riaditeľstva D Generálneho riaditeľstva ľudských zdrojov a bezpečnosti a doručené žalobcovi oznámením z 11. mája 2012, ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobcu z 25. januára 2012,

                  —

                  v prípade potreby zrušiť rozhodnutie z 21. novembra 2011, ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobcu s dátumom 29. júna 2011,

                  —

                  nariadiť žalovanej, aby prijala potrebné opatrenia na nápravu, aby bolo voči žalobcovi obnovené dodržiavanie zásady rovnocennosti pracovných miest,

                  —

                  zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-119/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Sibiu (Rumunsko) 6. marca 2017 – Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean/OTP BAAK NYRT prostredníctvom OTPBANK SA prostredníctvom Sucursala Sibiu a OTP BAAK NYRT prostredníctvom OTPBANK SA

text:
               6.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Sibiu (Rumunsko) 6. marca 2017 – Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean/OTP BAAK NYRT prostredníctvom OTPBANK SA prostredníctvom Sucursala Sibiu a OTP BAAK NYRT prostredníctvom OTPBANK SA
   (Vec C-119/17)
   (2017/C 178/08)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunalul Sibiu

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean

      Žalované: OTP BAAK NYRT prostredníctvom OTPBANK SA prostredníctvom Sucursala Sibiu, OTP BAAK NYRT prostredníctvom OTPBANK SA

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno článok 4 ods. 1 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (1), spolu so zásadou „in dubio pro consumer“, vyplývajúcou z článku 5 odseku 1 druhej vety tejto smernice, a judikatúrou súdov Únie vykladať v tom zmysle, že v súvislosti s podmienkami zmluvy o bankovom úvere:

                           —

                           ktorými sa dlžníkovi poskytuje peňažná suma vyjadrená v určitej mene (cudzej mene), pričom dlžníka zaväzujú, aby požičanú sumu vrátil v rovnakej mene (cudzej mene), z okolností sprevádzajúcich uzavretie a plnenie zmluvy však vyplýva, že úver sa v skutočnosti sprístupnil v úplne inej mene a že účtovaná mena sa použila iba virtuálne na účely výpočtu,

                           —

                           ktoré celé riziko posilnenia vonkajšej a/alebo vnútornej hodnoty účtovanej meny (cudzej meny), ktorá sa virtuálne použila, prenášajú v plnom rozsahu na dlžníka (spotrebiteľa), hoci prijal platbu v inej mene, ktorú reálne spotreboval,

                           —

                           ktoré transparentne nevysvetľujú, ako konkrétne funguje výmenný mechanizmus virtuálne použitej účtovanej meny, tak, aby spotrebiteľ mohol na základe zrozumiteľných kritérií posúdiť finančné dôsledky vyplývajúce z podpísania zmluvy,

                           —

                           ktoré vedú k peňažnému záväzku spotrebiteľa, ktorý je v rámci splátok úveru povinný zaplatiť sumy vyplývajúce z rozdielu medzi splátkami vypočítanými v účtovanej mene, ktorá sa dlžníkovi virtuálne ponúkla, a splátkami vypočítanými v mene platby, ktorá sa skutočne spotrebovala,

                     môže existovať riziko ich nekalého charakteru?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku, aké sú kritériá, ktoré má vnútroštátny súd uplatniť na účely analýzy tohto prípadného nekalého charakteru vo vzťahu k skutkovým okolnostiam, opísaným v prvej prejudiciálnej otázke?

               3.

               Možno predpokladať, že zmluvné podmienky opísané v prvej prejudiciálnej otázke nie sú súčasťou hlavného predmetu zmluvy o úvere?

      (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec F-72/05: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 1. marca 2007 – Fardoom a Ashbrook/Komisia (Úradníci — Náhrada nákladov — Výdavky na služobnú cestu — Zamietnutie podpísania cestovných príkazov požadovaných v rámci činnosti odborov — Záujem na konaní — Neprípustnosť)

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/54

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 1. marca 2007 – Fardoom a Ashbrook/Komisia
   (Vec F-72/05) (1)

   (Úradníci - Náhrada nákladov - Výdavky na služobnú cestu - Zamietnutie podpísania cestovných príkazov požadovaných v rámci činnosti odborov - Záujem na konaní - Neprípustnosť)
   (2007/C 82/114)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Mohammad Reza Fardoom (Roodt-sur-Syre, Luxembursko) a Michael Ashbrook (Strassen, Luxembursko) (v zastúpení: pôvodne G. Bounéou a F. Frabetti, neskôr F. Frabetti, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Berscheid a V. Joris, advokáti)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia Komisie nepodpísať cestovné príkazy požadované žalobcami v rámci ich činnosti v odboroch
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 229, 17.9.2005, s. 37 (vec najskôr zapísaná pod číslom T-291/05 na Súde prvého stupňa Európskych spoločenstiev, neskôr postúpená Súdu pre verejnú službu Európskej únie uznesením z 15.12.2005).


title: Vec C-534/12 P: Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z  5. decembra 2013 — Luigi Marcuccio/Európska komisia [Odvolanie — Žaloba, ktorej predmetom je návrh na obnovu konania — Uznesenie Všeobecného súdu Európskej únie, ktorým sa žaloba vyhlasuje za neprípustnú — Pridelenie — Zmena miesta pridelenia delegácie v Luande (Angola) do Bruselu (Belgicko) — Rozhodnutie o zbalení a presťahovaní osobných vecí odvolateľa v jeho neprítomnosti — Dôsledky neskoršieho rozsudku Všeobecného súdu]

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/22

         Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 5. decembra 2013 — Luigi Marcuccio/Európska komisia
   (Vec C-534/12 P) (1)

   (Odvolanie - Žaloba, ktorej predmetom je návrh na obnovu konania - Uznesenie Všeobecného súdu Európskej únie, ktorým sa žaloba vyhlasuje za neprípustnú - Pridelenie - Zmena miesta pridelenia delegácie v Luande (Angola) do Bruselu (Belgicko) - Rozhodnutie o zbalení a presťahovaní osobných vecí odvolateľa v jeho neprítomnosti - Dôsledky neskoršieho rozsudku Všeobecného súdu)
   2014/C 52/38
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Luigi Marcucio (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a G. Grattinara, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 11. septembra 2012, Marcuccio/Komisia (T-241/03 REV), ktorým Všeobecný súd zamietol návrh na obnovu konania proti uzneseniu Všeobecného súdu zo 17. mája 2006, Marcuccio/Komisia (T-241/03) — Porušenie článku 64 ods. 4 prvého pododseku a článku 127 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu — Porušenie článku 44 ods. 1 a 2 Štatútu Súdneho dvora — Porušenie článku 47 Charty základných práv Európskej Únie

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Pán Luigi Marcuccio je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 71, 9.3.2013.


title: Vec T-210/12: Žaloba podaná 18. mája 2012 — Viasat Broadcasting UK/Komisia

text:
               14.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/12

         Žaloba podaná 18. mája 2012 — Viasat Broadcasting UK/Komisia
   (Vec T-210/12)
   2012/C 209/20
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Viasat Broadcasting UK Ltd (West Drayton, Middlesex, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: S. Kalsmose-Hjelmborg a M. Honoré, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 20. apríla 2011 o štátnej pomoci C 19/09, ktorú Dánsko zamýšľa poskytnúť v súvislosti s reštrukturalizáciou spoločnosti TV 2 Danmark A/S,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobca uvádza jeden žalobný dôvod, ktorým v podstate poukazuje na to, že Európska komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď do svojho hodnotenia nezahrnula pomoc poskytnutú TV 2 Danmark A/S prostredníctvom ôsmych regionálnych vysielacích staníc.
   V tejto súvislosti žalobca uvádza, že bezplatné vysielanie poskytované regionálnymi vysielacími stanicami, ktoré sú financované licenčnými poplatkami, predstavuje štátnu pomoc v prospech TV 2 Danmark A/S v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Navyše sa pripomína, že podľa licencie na výkon služby vo verejnom záujme vystavenej pre TV 2 Danmark A/S ministerstvom kultúry si TV 2 Danmark A/S ponecháva zisky z reklám vygenerované „reklamnými blokmi“ v regionálnom vysielaní.
   Žalobca ďalej uvádza, že tým, že sa neprihliadalo na štátnu pomoc poskytnutú TV 2 Danmark A/S prostredníctvom regionálnych vysielacích staníc, žalovaná neposúdila finančnú situáciu TV 2 Danmark A/S vo svetle celého spektra príjmov, ako takých.
   Kvôli tejto vade žalobca tvrdí, že celé posúdenie plánu reštrukturalizácie vykonané žalovanou vychádza z mylných predpokladov týkajúcich sa finančnej situácie TV 2 Danmark A/S. Žalobca preto uvádza, že žalovaná nebola v postavení, aby potvrdila, že podmienky stanovené v jej vlastných usmerneniach (1) boli splnené.
   V dôsledku toho žalobca namieta, že žalovaná nesplnila kritériá definované samotnou Komisiou v usmerneniach Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach a nakoniec v článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ, keď posudzovala záchrannú a reštrukturalizačnú pomoc pre TV 2 Danmark A/S.

      (1)  Usmernenia Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach (Ú. v. EÚ C 244, 2004, s. 2).


title: Vec T-210/08: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júna 2011 — Verhuizingen Coppens/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Trh medzinárodných sťahovacích služieb v Belgicku — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Určenie cien — Rozdelenie trhu — Manipulovanie verejných obchodných súťaží — Jediné a nepretržité porušenie — Dôkazné bremeno“ )

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/25

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júna 2011 — Verhuizingen Coppens/Komisia
   (Vec T-210/08) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Trh medzinárodných sťahovacích služieb v Belgicku - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Určenie cien - Rozdelenie trhu - Manipulovanie verejných obchodných súťaží - Jediné a nepretržité porušenie - Dôkazné bremeno)
   2011/C 226/50
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Verhuizingen Coppens NV (Bierbeek, Belgicko) (v zastúpení: J. Stuyck a I. Buelens, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouquet a S. Noë, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 926 v konečnom znení z 11. marca 2008 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38.543 — Medzinárodné sťahovacie služby) a subsidiárne zrušenie alebo zníženie peňažnej pokuty uloženej žalobkyni

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 písm. i) a článok 2 písm. k) rozhodnutia Komisie K(2008) 926 v konečnom znení z 11. marca 2008, týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38.543 — Medzinárodné sťahovacie služby) sa zrušujú.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 197, 2.8.2008.


title: Vec T-114/11: Žaloba podaná 25. februára 2011 — Giordano/Komisia

text:
               7.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/23

         Žaloba podaná 25. februára 2011 — Giordano/Komisia
   (Vec T-114/11)
   2011/C 139/43
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Jean-François Giordano (Sète, Francúzsko) (v zastúpení: D. Rigeade a J. Jeanjean, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               rozhodol, že vydaním nariadenia Komisie Európskych spoločenstiev č. 530/2008 z 12. júna 2008 bola Jeanovi-Françoisovi GIORDANOVI spôsobená škoda,

               —

               uložil Komisii Európskych spoločenstiev povinnosť zaplatiť Jeanovi-Françoisovi GIORDANOVI čiastku vo výške päťstoštyridsaťdvatisíc päťsto deväťdesiatštyri eur (542 594 €) z titulu náhrady škody a úroky, spolu s úrokmi vo výške stanovenej právnymi predpismi a kapitalizáciou uvedených úrokov,

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 7 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002 z 20. decembra 2002 o ochrane a trvalo udržateľnom využívaní zdrojov rybného hospodárstva v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu (1) a na zjavne nesprávnom posúdení, keďže iba vážne ohrozenie zachovania vodných zdrojov umožňuje Komisii prijať mimoriadne opatrenia. Žalobca uvádza, že Komisia nepreukazuje, že v priebehu rybárskeho hospodárskeho roku 2008 týkajúceho sa tuniaka modroplutvého došlo k lovu nad rámec kvóty.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na porušení práva na výkon a prevádzkovanie podnikateľskej činnosti v rozpore s článkom 15 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie, keďže nariadením č. 530/2008 bola obmedzená činnosť žalobcu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na porušení zásady právnej istoty, keďže nariadením č. 530/2008 bol stanovený zákaz lovu tuniaka modroplutvého od 16. júna 2008, hoci vo Francúzsku bol tento lov povolený až do 30. júna 2008.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na porušení zásady legitímnej dôvery, keďže žalobca legitímne veril, vzhľadom na to, že lov tuniaka modroplutvého bol vo Francúzsku pôvodne povolený až do 30. júna 2008, že bude môcť svoju rybársku činnosť vykonávať až do 30. júna 2008.

               5.

               Piaty žalobný dôvod sa zakladá na porušení vlastníckeho práva, keďže nariadenie č. 530/2008 malo pre žalobcu za následok povinné ukončenie rybolovu tuniaka modroplutvého, hoci disponoval povolením na rybolov, ktoré mu udelilo Ministerstvo poľnohospodárstva a rybolovu na obdobie od 1. apríla 2008 do 30. júna 2008 — povolenie, ktoré je neoddeliteľnou súčasťou hospodárskeho záujmu žalobcu. Žalobca uvádza, že:

                           —

                           utrpel vážnu hospodársku stratu spojenú s jeho podnikateľskou činnosťou, keďže ulovený tuniak modroplutvý predstavuje „majetok“ v zmysle článku 1 prvého protokolu k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, a

                           —

                           ide o virtuálnu pohľadávku, keďže v súvislosti s ňou žalobca prejavil legitímne očakávanie.

      (1)  Ú. v. ES L 358, s. 59; Mim. vyd. 04/005, s. 460.


title: Vec T-338/08: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júna 2012 — Stichting Natuur en Milieu a Pesticide Action Network Europe/Komisia [ „Životné prostredie — Nariadenie (ES) č. 1367/2006 — Maximálne hladiny rezíduí pesticídov — Žiadosť o vnútorné preskúmanie — Zamietnutie — Opatrenie individuálneho určenia — Platnosť — Aarhuský dohovor“ ]

text:
               21.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/16

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. júna 2012 — Stichting Natuur en Milieu a Pesticide Action Network Europe/Komisia
   (Vec T-338/08) (1)

   (Životné prostredie - Nariadenie (ES) č. 1367/2006 - Maximálne hladiny rezíduí pesticídov - Žiadosť o vnútorné preskúmanie - Zamietnutie - Opatrenie individuálneho určenia - Platnosť - Aarhuský dohovor)
   2012/C 217/32
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Stichting Natuur en Milieu (Utrecht, Holandsko) a Pesticide Action Network Europe (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: B. Kloostra a A. van den Biesen, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne B. Burggraaf a S. Schønberg, neskôr B. Burggraaf a P. Oliver, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Poľská republika (v zastúpení: pôvodne M. Dowgielewicz, neskôr M. Szpunar, splnomocnení zástupcovia) a Rada Európskej únie (v zastúpení: K. Michoel a B. Driessen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutí Komisie z 1. júla 2008, ktorými sa zamietajú ako neprípustné žiadosti žalobcov o preskúmanie nariadenia Komisie (ES) č. 149/2008 z 29. januára 2008, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 ustanovením príloh II, III a IV, v ktorých sa stanovujú maximálne hladiny rezíduí pre produkty uvedené v jeho prílohe I (Ú. v. EÚ L 58, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutia Komisie z 1. júla 2008, ktorými boli ako neprípustné zamietnuté žiadosti Stichting Natuur en Milieu a Pesticide Action Network Europe o vnútorné preskúmanie nariadenia Komisie (ES) č. 149/2008 z 29. januára 2008, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 ustanovením príloh II, III a IV, v ktorých sa stanovujú maximálne hladiny rezíduí pre produkty uvedené v jeho prílohe I, sa zrušujú.

               2.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Stichting Natuur en Milieu a Pesticide Action Network Europe.

               3.

               Poľská republika a Rada Európskej únie znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008.


title: Vec T-130/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 31. januára 2017 – Coesia/EUIPO (Zobrazenie okrúhleho tvaru tvoreného dvomi priečnymi a symetrickými čiarami červenej farby) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška ochrannej známky Európskej únie zobrazujúca okrúhly tvar tvorený dvomi priečnymi a symetrickými čiarami červenej farby — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Povinnosť posúdiť rozlišovaciu spôsobilosť ochrannej známky vzhľadom na jej vnímanie relevantnou skupinou verejnosti“)

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 31. januára 2017 – Coesia/EUIPO (Zobrazenie okrúhleho tvaru tvoreného dvomi priečnymi a symetrickými čiarami červenej farby)
   (Vec T-130/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška ochrannej známky Európskej únie zobrazujúca okrúhly tvar tvorený dvomi priečnymi a symetrickými čiarami červenej farby - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Povinnosť posúdiť rozlišovaciu spôsobilosť ochrannej známky vzhľadom na jej vnímanie relevantnou skupinou verejnosti“))
   (2017/C 078/41)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Coesia SpA (Bologna, Taliansko) (v zastúpení S. Rizzo, splnomocnený zástupca)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 26. januára 2016 (vec R 1933/2015-2) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia zobrazujúceho okrúhly tvar tvorený dvomi priečnymi a symetrickými čiarami červenej farby

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 26. januára 2016 (vec R 1933/2015-2) sa zrušuje.

               2.

               EUIPO je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 10.5.2016.


title: Vec C-397/06: Žaloba podaná 22. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Estónska republika

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/26

         Žaloba podaná 22. septembra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Estónska republika
   (Vec C-397/06)
   (2006/C 281/42)
   Jazyk konania: estónčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Enegren a H. Kundla)

      Žalovaná: Estónska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že neoznámením všetkých zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou 2002/14/ES (1) Európskeho parlamentu a Rady z 11. marca 2002, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre informovanie a porady so zamestnancami v Európskom spoločenstve, si Estónska republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Estónsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 23. marca 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 80, s. 29; Mim. vyd. 05/004, s. 219.


title: Vec T-566/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. septembra 2012 — Ertmer/ÚHVT — Caterpillar (erkat) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Spoločenstva erkat — Skoršie slovné a obrazové ochranné známky Spoločenstva a skoršie slovné a obrazové národné ochranné známky CAT — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Poškodenie dobrého mena — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Povinnosť odôvodnenia“ ]

text:
               20.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 319/8

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. septembra 2012 — Ertmer/ÚHVT — Caterpillar (erkat)
   (Vec T-566/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva erkat - Skoršie slovné a obrazové ochranné známky Spoločenstva a skoršie slovné a obrazové národné ochranné známky CAT - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Poškodenie dobrého mena - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 - Povinnosť odôvodnenia)
   2012/C 319/12
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Jutta Ertmer (Tastungen, Nemecko) (v zastúpení: A. von Mühlendahl a C. Eckhartt, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Caterpillar, Inc. (Peoria, Illinois, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Renck, V. von Bomhard a E. Nicolás Gómez, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. septembra 2010 (vec R 270/2010-1) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Caterpillar, Inc. a pani Jutta Ertmer

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 7. septembra 2010 (vec R 270/2010-1) sa zrušuje.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               ÚHVT a Caterpillar, Inc. sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 19.2.2011


title: Vec T-437/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. septembra 2016 – Spojené kráľovstvo/Komisia („Záručná sekcia EPUZF — EPZF a EPFRV — Výdavky vylúčené z financovania — Integrovaný systém spravovania a kontroly — Zníženia a vylúčenia z dôvodu nedodržania pravidiel krížového plnenia — Paušálna finančná oprava, o ktorej rozhodla Komisia podľa vnútorných usmernení prijatých v tejto oblasti — Dôkazné bremeno — Výklad prílohy II k nariadeniu (ES) č. 73/2009“)

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/12

         Rozsudok Všeobecného súdu z 28. septembra 2016 – Spojené kráľovstvo/Komisia
   (Vec T-437/14) (1)

   ((„Záručná sekcia EPUZF - EPZF a EPFRV - Výdavky vylúčené z financovania - Integrovaný systém spravovania a kontroly - Zníženia a vylúčenia z dôvodu nedodržania pravidiel krížového plnenia - Paušálna finančná oprava, o ktorej rozhodla Komisia podľa vnútorných usmernení prijatých v tejto oblasti - Dôkazné bremeno - Výklad prílohy II k nariadeniu (ES) č. 73/2009“))
   (2016/C 410/14)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: M. Holt a J. Kraehling, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci V. Wakefielf, barrister)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Skelly a D. Triantafyllou, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcu: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. Bulterman a B. Koopman, splnomocnené zástupkyne)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ smerujúci k zrušeniu deviatich riadkov v prílohe k vykonávaciemu rozhodnutiu Komisie 2014/191/EÚ zo 4. apríla 2014, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 104, 2014, s. 43) pokiaľ ide o položku nachádzajúcu sa v prílohe rozhodnutia, ktorá sa týka finančných úprav uplatnených na výdavky Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska v Škótsku v priebehu finančných rokov 2008, 2009 a 2010 vo výške 5 606 459,48 eura z dôvodu nesúladu uvedených výdavkov s pravidlami Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znáša svoje vlastné trovy konania a je povinné nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

               3.

               Holandské kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania

      (1)  Ú. v. EÚ C 282, 25.8.2014.


title: Vec C-337/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Rüsselsheim (Nemecko) 14. júla 2014 – Elvira Mandl, Helmut Mandl/Condor Flugdienst GmbH

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/42

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Rüsselsheim (Nemecko) 14. júla 2014 – Elvira Mandl, Helmut Mandl/Condor Flugdienst GmbH
   (Vec C-337/14)
   2014/C 315/68
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Elvira Mandl, Helmut Mandl

      Žalovaná: Condor Flugdienst GmbH

      Prejudiciálna otázka

   Musí prevádzkujúci letecký dopravca na to, aby si mohol uplatniť možnosť byť oslobodený od povinnosti stanovenej v článku 5 ods. 3 nariadenia [č. 261/2004] (1), doložiť a preukázať, že prijal všetky primerané opatrenia na zabránenie očakávaným následkom mimoriadnych okolností v podobe zrušenia alebo veľkého meškania letu alebo že nemal k dispozícii žiadne takéto primerané opatrenie?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec T-154/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  25. októbra 2007 – Lo Giudice/Komisia ( Verejná služba — Úradníci — Psychické obťažovanie — Návrh na zrušenie — Povinnosť poskytnúť pomoc — Povinnosť odôvodnenia — Legitímna dôvera — Článok 24 Služobného poriadku — Povinnosť starostlivosti — Prípustnosť — Návrh na náhradu škody )

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/40

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 25. októbra 2007 – Lo Giudice/Komisia
   (Vec T-154/05) (1)

   („Verejná služba - Úradníci - Psychické obťažovanie - Návrh na zrušenie - Povinnosť poskytnúť pomoc - Povinnosť odôvodnenia - Legitímna dôvera - Článok 24 Služobného poriadku - Povinnosť starostlivosti - Prípustnosť - Návrh na náhradu škody“)
   (2007/C 297/82)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Carmela Lo Giudice (Grimbergen, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne F. Frabetti a G. Bounéou, neskôr F. Frabetti, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a H. Kraemer, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   V podstate, na jednej strane, návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým bola skonštatovaná neexistencia psychického obťažovania, a na druhej strane návrh na náhradu škody smerujúci k náhrade údajne utrpenej psychickej ujmy
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 25.6.2005.


title: Vec C-199/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van koophandel Brussel (Belgicko) 28. apríla 2011 — Európska únia, v zastúpení: Európska Komisia/Otis NV a i.

text:
               23.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 219/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van koophandel Brussel (Belgicko) 28. apríla 2011 — Európska únia, v zastúpení: Európska Komisia/Otis NV a i.
   (Vec C-199/11)
   2011/C 219/03
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank van koophandel Brussel

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

   Žalobkyňa: Európska únia, v zastúpení: Európska Komisia
   Žalované:

               Otis NV

               Kone Belgium NV

               Schindler NV

               ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV

               General Technic-Otis Sàrl

               Kone Luxembourg Sàrl

               Schindler Sàrl

               ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl

      Prejudiciálne otázky

               1a)

               Zmluva v článku 282, teraz v článku [3]35, stanovuje, že Úniu zastupuje Komisia; — Jednak článok 335 ZFEÚ a jednak články 103 a 104 rozpočtových pravidiel stanovujú, že dotknuté inštitúcie v administratívnych otázkach, ktoré sa týkajú ich fungovania, zastupujú Úniu s možným následkom, že tieto inštitúcie, či už výlučne, alebo nie, môžu vystupovať pred súdom; — je nepochybné, že dosiahnutie vyplatenia privysokej ceny zo strany dodávateľov atď. ako dôsledok vytvorenia kartelu spadá pod pojem „podvod“; — v belgickom práve platí zásada lex specialis generalibus derogat; — v prípade, že táto právna zásada je uplatniteľná aj v práve Únie, neprislúcha, dotknutým inštitúciám vyvinúť iniciatívu na podanie žalôb (okrem prípadov, v ktorých bola samotná Komisia obstarávateľom)?

               1b)

               (Subsidiárne položená otázka) Nemala mať Komisia prinajmenšom splnomocnenie inštitúcií na zastupovanie, aby mohla na súde zastávať ich záujmy?

               2a)

               Článok 47 Charty základných práv Európskej únie a článok 6 ods. 1 Európskeho dohovoru o ľudských právach zaručujú všetkým osobám právo na spravodlivý proces a s tým súvisiacu zásadu, že nikto nemôže byť sudcom vo vlastnej veci. Je zlučiteľné s touto zásadou, že Komisia v prvej fáze vystupuje ako verejný obstarávateľ a za vytýkané správanie, teda vytvorenie kartelu ako porušenie článku 81 [ES], teraz článku 101 [ZFEÚ], ukladá sankciu po tom, ako v tomto konaní sama viedla vyšetrovanie, aby následne v druhej fáze pripravila konanie o náhradu škody na vnútroštátnom súde a rozhodla o podaní žaloby, zatiaľ čo ten istý člen Komisie nesie zodpovednosť za obidve záležitosti, ktoré sú spojené, a to o to viac, že sa vnútroštátny súd, ktorému bola vec predložená, nemôže odchýliť od rozhodnutia o uložení sankcie?

               2b)

               (Subsidiárne položená otázka) V prípade kladnej odpovede na otázku 2a), keď teda ide o nezlučiteľnosť, akým spôsobom môže v takom prípade podľa práva Únie poškodený (Komisia a/alebo inštitúcie a/alebo Únia) v dôsledku protiprávneho konania (vytvorenie kartelu) uplatniť svoj nárok na náhradu škody, ktorý je tiež základným právom?


title: Vec T-702/15: Žaloba podaná 3. decembra 2015 – BikeWorld/Komisia

text:
               22.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 68/30

         Žaloba podaná 3. decembra 2015 – BikeWorld/Komisia
   (Vec T-702/15)
   (2016/C 068/39)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: BikeWorld GmbH (St. Ingbert, Nemecko) (v zastúpení: J. Jovy, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 1. októbra 2014 v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               odložil výkon tohto rozhodnutia proti žalobkyni až do vydania rozhodnutia o tejto žalobe (článok 278 ZFEÚ).

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Predmetnou žalobou sa žalobkyňa domáha čiastočného zrušenia rozhodnutia Komisie C (2014) 3634 final z 1. októbra 2014 o štátnej pomoci poskytnutej Nemeckom v prospech Nürburgring (SA.31550 [2012/C] [ex 2012/N]).
   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa v zásade uvádza tieto žalobné dôvody.

               1.

               Žalobkyňa nie je totožná so stranami, ktoré sa zúčastnili na konaní, v ktorom bolo vydané napadnuté rozhodnutie. Nie je teda pasívne legitimovaná

               2.

               Žalobkyňa sa nezúčastnila na konaní, v ktorom bolo vydané napadnuté rozhodnutie. Tým bolo porušené jej právo byť vypočutá.

               3.

               Súčasní spoločníci nemajú nič spoločné s pôvodnými spoločníkmi/majiteľmi z obdobia udelenia pôžičiek.

               4.

               Rozhodnutie neumožňuje dosiahnutie cieľa vrátenia, a to „zabránenie konkurenčným výhodám jednej osoby“, pretože žalobkyňa nekonkuruje žiadnej osobe a ani od poskytnutia poslednej pôžičky nikomu nekonkurovala.

               5.

               Žalobkyňa jasne vyhlásila, že je pripravená zlikvidovať a zrušiť svoju spoločnosť, ak to bude potrebné na vyhnutie sa hroziacej insolventnosti, ktorá by nepochybne nastala, ak by musela uskutočniť akúkoľvek platbu v rámci vrátenia pomoci.


title: Vec T-206/12: Žaloba podaná 16. mája 2012 — GRE/ÚHVT — Villiger Söhne (LIBERTE american blend)

text:
               14.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/11

         Žaloba podaná 16. mája 2012 — GRE/ÚHVT — Villiger Söhne (LIBERTE american blend)
   (Vec T-206/12)
   2012/C 209/18
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Kloster Lehnin, Nemecko) (v zastúpení: I. Memmler a S. Schulz, Rechtsanwältinen)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Villiger Söhne GmbH (Waldshut-Tiengen, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 1. marca 2012 vo veci R 411/2001-1,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „LIBERTE american blend“ pre tovary zaradené do triedy 34 — prihláška č. 7481328.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: Villiger Söhne GmbH.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka „LA LIBERTAD“ a obrazová ochranná známka „La LIBERTAD“ pre tovary zaradené do tried 14 a 34.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 1. júla 2004 v spojených veciach C-361/02 a 362/02 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Dioikitiko Efeteio Peisaros): Elliniko Dimosio proti Nikolaosu Tsapalosovi a Konstantinosu Diamantakisovi (Smernica 76/308/EHS — Vzájomná pomoc pri vymáhaní ciel — Aplikácia na pohľadávky vzniknuté pred nadobudnutím účinnosti smernice)

text:
               28.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/4

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (tretia komora)
   z 1. júla 2004
   v spojených veciach C-361/02 a 362/02 (návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný Dioikitiko Efeteio Peisaros): Elliniko Dimosio proti Nikolaosu Tsapalosovi a Konstantinosu Diamantakisovi (1)

   (Smernica 76/308/EHS - Vzájomná pomoc pri vymáhaní ciel - Aplikácia na pohľadávky vzniknuté pred nadobudnutím účinnosti smernice)
   (2004/C 217/06)
   Jazyk konania: gréčtina
   V spojených veciach C-361/02 a 362/02, ktorých predmetom je návrh podaný Súdnemu dvoru v súlade s článkom 234 ES Dioikitiko Efeteio Peisaros (Grécko) na začatie konania o prejudiciálnej otázke, ktorá vyplynula z konania vedeného pred týmto vnútroštátnym súdom, ktoré sa začalo na návrh Elliniko Dimosio proti Nikolaosu Tsapalosovi a Konstantinosu Diamantakisovi, týkajúcej sa výkladu článku 1 smernice Rady 76/308/EHS zo dňa 15. marca 1976 o vzájomnej pomoci pri refundácii pohľadávok vyplývajúcich z činností, ktoré tvoria časť systému financovania Poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu a o poľnohospodárskych poplatkoch a clách, a týkajúce sa dane z pridanej hodnoty a určitých spotrebných daní (Ú.v. L 73, s. 18), v znení aktu o podmienkach pristúpenia Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho kráľovstva a úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia (Ú.v. 1994, C 241, s. 21) Súdny dvor (tretia komora), v zložení: predseda komory: A. Rosas, sudcovia: R. Schintgen (spravodajca) a N. Colneric, generálny advokát: J. Kokott, tajomník: M. Múgica Arzamendi, hlavná referentka, vyhlásil dňa 1. júla 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Smernica Rady 76/308/EHS zo dňa 15. marca 1976 o vzájomnej pomoci pri refundácii pohľadávok vyplývajúcich z činností, ktoré tvoria časť systému financovania Poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu a o poľnohospodárskych poplatkoch a clách, a týkajúce sa dane z pridanej hodnoty a určitých spotrebných daní, v znení aktu o podmienkach pristúpenia Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho kráľovstva a úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia, musí byť vykladaná tak, že sa vzťahuje na colné pohľadávky, ktoré vznikli v členskom štáte a vyplývajú z určitého titulu vydaného takýmto členským štátom pred vstupom uvedenej smernice do platnosti v inom členskom štáte, v ktorom sídli dožiadaný orgán.

      (1)  Ú.v. ES C 305 zo dňa 7.12.2002.


title: Vec T-441/04: Žaloba podaná dňa 2. novembra 2004: Jean-Claude Heyraud proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               8.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/45

         Žaloba podaná dňa 2. novembra 2004: Jean-Claude Heyraud proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-441/04)
   (2005/C 6/88)
   Jazyk konania: francúzština
   Jean-Claude Heyraud, bydliskom v Bruseli, v zastúpení: Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis a Etienne Marchal, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal 2. novembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie, ktorým bol schválený zoznam úradníkov povýšených do platovej triedy A3, v rámci „druhej časti postupu“ v súvislosti s hodnotiacim obdobím 2003 a ktorým bola zamietnutá prihláška žalobcu;

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca v tejto veci, úradník v platovej triede A4, namieta proti tomu, že orgán poverený menovaním zamietol jeho povýšenie do vyššej platovej triedy v rámci „druhej časti postupu“ v súvislosti s hodnotiacim obdobím 2003.
   Na podporu svojich tvrdení uvádza, že došlo k porušeniu článku 45 Služobného poriadku a tiež zásady nediskriminácie.
   V tejto súvislosti uvádza, že Komisia pristúpila k „štandardizácii“ bodov za zásluhy prideľovaných generálnymi riaditeľstvami a oddeleniami úradníkom v platovej kategórii A4, ktorí boli predbežne zaradení ako spôsobilí na povýšenie za tým účelom, aby sa vykonalo hodnotenie predpísané Služobným poriadkom, a to porovnaním zásluh. V druhej časti postupu sa má stanoviť štandardizovaná známka ako priemerná hodnota bodov za zásluhy pridelených úradníkom v platovej triede A4 spôsobilým na povýšenie do platovej triedy A3.
   Komisiou použitý spôsob nebol správny, pretože výpočet priemeru sa môže uskutočniť iba pokiaľ je dostatočný počet spôsobilých úradníkov. Nakoľko však je žalobca vo svojom oddelení jediným úradníkom v platovej triede A4 spôsobilým na povýšenie v druhej časti postupu hodnotenia za rok 2003, bola mu pridelená štandardizovaná známka 100 a to nezávisle od jeho zásluh a osobitných kritérií používaných v jeho oddelení na stanovenie bodov za zásluhy.


title: Vec C-261/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Arbeitsgericht Regensburg zo dňa 16. júna 2004 vo veci Gerhard Schmidt proti Sennebogen Maschinenfabrik GmbH

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/21

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Arbeitsgericht Regensburg zo dňa 16. júna 2004 vo veci Gerhard Schmidt proti Sennebogen Maschinenfabrik GmbH
   (Vec C-261/04)
   (2004/C 228/41)
   Arbeitsgericht Regensburg uznesením zo 16. júna 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci Gerhard Schmidt proti Sennebogen Maschinenfabrik GmbH, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 21. júna 2004.
   Arbeitsgericht Regensburg žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               a)

               Má sa doložka 8 odsek 3 rámcovej dohody (smernica Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (1)) vykladať v tom zmysle, že v rámci jej prebratia do vnútroštátneho práva zakazuje zhoršenie znížením veku zo 60 na 58 rokov?

               b)

               Má sa doložka 5 odsek 1 rámcovej dohody (smernica Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá, ako tu sporná, neobsahuje žiadne obmedzenia v zmysle troch alternatív odseku 1?

               c)

               Má sa článok 6 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (2) vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá, ako tu sporná, pripúšťa časové ohraničenie pracovných zmlúv so zamestnancami nad 52 rokov, na rozdiel od zásady potreby vecného dôvodu, bez existencie vecného dôvodu?

               d)

               V prípade, že bude niektorá z troch predložených otázok kladne zodpovedaná: vnútroštátny sudca nemá aplikovať vnútroštátnu právnu úpravu, ktorá je v rozpore s právom spoločenstva a potom platí všeobecná zásada vnútroštátneho práva, podľa ktorej je časové obmedzenie prípustné len z vecného dôvodu?

      (1)  Ú. v. ES L 175, s. 43

      (2)  Ú. v. ES L 303, s. 16


title: Vec T-298/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  18. januára 2012 — Ghost Brand/ÚHVT — Procter & Gamble International Operations (GHOST)

text:
               17.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/26

         Uznesenie Všeobecného súdu z 18. januára 2012 — Ghost Brand/ÚHVT — Procter & Gamble International Operations (GHOST)
   (Vec T-298/11) (1)

   2012/C 80/45
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 238, 13.8.2011.


title: Vec C-302/09: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 6. októbra 2011 — Európska komisia/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Štátna pomoc — Pomoc poskytnutá podnikom usadeným na území Benátok a Chioggie — Zníženie sociálnych dávok — Vymáhanie)

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/3

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 6. októbra 2011 — Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-302/09) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Štátna pomoc - Pomoc poskytnutá podnikom usadeným na území Benátok a Chioggie - Zníženie sociálnych dávok - Vymáhanie)
   2011/C 347/03
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci a E. Righini, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: G. Palmieri, splnomocnený zástupca, a G. Aiello, avvocato dello Stato)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie opatrení potrebných na dosiahnutie súladu s článkami 2, 5 a 6 rozhodnutia Komisie 2000/394/ES z 25. novembra 1999 týkajúceho sa pomoci v prospech podnikov usadených na území Benátok a Chioggie stanovenej zákonmi č. 30/1997 a 206/1995, ktorými sa zaviedlo zníženie sociálnych dávok [oznámeného pod číslom K(1999) 4268] [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 150, s. 50), v stanovenej lehote

      Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že neprijala v stanovených lehotách všetky opatrenia potrebné na vymáhanie pomoci poskytnutej na základe režimu pomoci, ktorý bol vyhlásený za protiprávny a nezlučiteľný so spoločným trhom rozhodnutím Komisie 2000/394/ES z 25. novembra 1999 týkajúcim sa pomoci v prospech podnikov usadených na území Benátok a Chioggie stanovenej zákonmi č. 30/1997 a 206/1995, ktorými sa zaviedlo zníženie sociálnych dávok od jej príjemcov, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 5 tohto rozhodnutia.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 256, 24.10.2009.


title: Vec C-103/10: Žaloba podaná 24. februára 2010 — Európska komisia/Portugalská republika

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/31

         Žaloba podaná 24. februára 2010 — Európska komisia/Portugalská republika
   (Vec C-103/10)
   2010/C 113/48
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Oliver a P. Andrade, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika porušila svoje povinnosti vyplývajúce z článku 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/121/ES (1) z 18. decembra 2006, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 67/548/EHS o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok s cieľom prispôsobiť ju nariadeniu (ES) č. 1907/2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemických látok (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice uplynula 1. júna 2008.

      (1)  Ú. v. EÚ L 396, s. 855.


title: Vec C-261/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bacău (Rumunsko) 30. mája 2014 – Județul Bacău/Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice

text:
               1.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bacău (Rumunsko) 30. mája 2014 – Județul Bacău/Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice
   (Vec C-261/14)
   2014/C 292/20
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Bacău

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Județul Bacău

      Žalovaný: Ministerul Dezvoltării Regionale și Administrației Publice

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 98 ods. 2 druhá veta nariadenia (ES) č. 1083/2006 (1) vykladať tak, že finančné opravy členských štátov sú, v prípade, že sa uplatnili na spolufinancované náklady štrukturálnych fondov z dôvodu porušenia pravidiel v oblasti verejného obstarávania, správne opatrenia v zmysle článku 4 nariadenia (ES) č. 2988/95 (2) alebo tak, že ide o správne sankcie v zmysle článku 5 písm. c) tohto nariadenia?

               2.

               V prípade odpovede na prvú otázku v tom zmysle, že finančné opravy predstavujú správne sankcie, vzťahuje sa na daný prípad zásada retroaktívneho uplatnenia menej prísnej sankcie podľa článku 2 ods. 2 druhej vety nariadenia (ES) č. 2988/95?

               3.

               V prípade odpovede na prvú otázku v tom zmysle, že finančné opravy predstavujú správne sankcie, bráni v prípade, že sa sankcie uplatnili na spolufinancované náklady štrukturálnych fondov z dôvodu porušenia pravidiel v oblasti verejného obstarávania, článok 2 ods. 2 nariadenia (ES) č. 2988/95 v spojení s článkom 98 ods. 2 druhou vetou nariadenia (ES) č. 1083/2006, tomu, aby členský štát uplatnil finančné opravy na základe vnútroštátneho právneho predpisu, ktorý nadobudol účinnosť neskôr, ako malo dôjsť k údajnému porušeniu pravidiel v oblasti verejného obstarávania?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 z 11. júla 2006, ktorým sa ustanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde a Kohéznom fonde a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1260/1999 (Ú. v. EÚ L 210, s. 25).

      (2)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, s. 1; Mim. vyd. 01/001, s. 340).


title: Vec C-152/11: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 6. decembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht München — Nemecko) — Johann Odar/Baxter Deutschland GmbH (Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní — Smernica 2000/78/ES — Zákaz akejkoľvek diskriminácie na základe veku a zdravotného postihnutia — Odstupné v prípade prepustenia — Sociálny plán stanovujúci zníženie výšky odstupného vyplácaného zdravotne postihnutým pracovníkom)

text:
               26.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/6

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 6. decembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Arbeitsgericht München — Nemecko) — Johann Odar/Baxter Deutschland GmbH
   (Vec C-152/11) (1)

   (Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní - Smernica 2000/78/ES - Zákaz akejkoľvek diskriminácie na základe veku a zdravotného postihnutia - Odstupné v prípade prepustenia - Sociálny plán stanovujúci zníženie výšky odstupného vyplácaného zdravotne postihnutým pracovníkom)
   2013/C 26/11
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Arbeitsgericht München

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Johann Odar

      Žalovaná: Baxter Deutschland GmbH

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Arbeitsgericht München — Výklad článku 1, článku 6 ods. 1 druhého pododseku písm. a) a článku 16 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79) — Vnútroštátna právna úprava, ktorá umožňuje vylúčiť nárok na dávky stanovený podnikovým sociálnym plánom v prípade pracovníkov patriacich do vekovej skupiny, ktorej zanedlho vznikne nárok na starobný dôchodok — Zákaz akejkoľvek diskriminácie na základe veku alebo zdravotného postihnutia

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 2 ods. 2 a článok 6 ods. 1 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia právnej úprave spadajúcej pod podnikový systém sociálneho zabezpečenia, ktorá stanovuje, že v prípade pracovníkov tohto podniku starších ako 54 rokov a prepustených z prevádzkových dôvodov sa na rozdiel od bežnej metódy výpočtu, ktorá zohľadňuje najmä počet odpracovaných rokov v podniku, výška odstupného, na ktorý majú nárok, vypočíta na základe najskoršieho možného odchodu do dôchodku, takže odstupné vyplatené týmto pracovníkom je nižšie než odstupné vyplývajúce z uplatnenia tejto bežnej metódy, pričom sa však rovná minimálne polovici výšky odstupného vypočítaného na základe tejto bežnej metódy.

               2.

               Článok 2 ods. 2 smernice 2000/78 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave spadajúcej pod podnikový systém sociálneho zabezpečenia, ktorá stanovuje, že v prípade pracovníkov tohto podniku starších ako 54 rokov a prepustených z prevádzkových dôvodov sa na rozdiel od bežnej metódy výpočtu, ktorá zohľadňuje najmä počet odpracovaných rokov v podniku, výška odstupného, na ktorý majú nárok, vypočíta na základe najskoršieho možného odchodu do dôchodku, takže odstupné vyplatené týmto pracovníkom je nižšie než odstupné vyplývajúce z uplatnenia tejto bežnej metódy, pričom sa však rovná minimálne polovici výšky odstupného vypočítaného na základe tejto bežnej metódy, a ktorá na účely tohto iného výpočtu zohľadňuje možnosť poberať predčasný starobný dôchodok vyplácaný z dôvodu zdravotného postihnutia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 204, 9.7.2011.


title: Vec T-485/09: Žaloba podaná 3. decembra 2009 — Francúzsko/Komisia

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/41

         Žaloba podaná 3. decembra 2009 — Francúzsko/Komisia
   (Vec T-485/09)
   2010/C 37/57
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Francúzska republika (v zastúpení: E. Belliard, G. de Bergues, B. Cabouat a R. Loosli-Surrans, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie 2009/726/ES z 24. septembra 2009 o dočasných ochranných opatreniach, ktoré prijalo Francúzsko v súvislosti s dovozom na jeho územie mlieka a mliečnych produktov pochádzajúcich z chovu, v ktorom bol potvrdený prípad scrapie,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Francúzska vláda sa svojou žalobou podľa článku 263 ZFEÚ domáha, aby Všeobecný súd zrušil rozhodnutie Komisie 2009/726/ES z 24. septembra 2009 o dočasných ochranných opatreniach, ktoré prijalo Francúzsko v súvislosti s dovozom na jeho územie mlieka a mliečnych produktov pochádzajúcich z chovu, v ktorom bol potvrdený prípad scrapie (1).
   Napadnuté rozhodnutie nariaďuje Francúzsku pozastaviť uplatňovanie dočasných ochranných opatrení, ktoré prijalo v nadväznosti na uverejnenie nových vedeckých stanovísk o riziku nákazy človeka scrapiou prostredníctvom konzumácie mlieka a mliečnych produktov pochádzajúcich z nakazených stád oviec a kôz, na účely zákazu dovozu na jeho územie mlieka a mliečnych produktov určených na ľudskú spotrebu pochádzajúcich z chovu, v ktorom bol potvrdený prípad scrapie.
   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza, že napadnuté rozhodnutie musí byť zrušené z dôvodu porušenia zásady obozretnosti, pokiaľ ide tak o hodnotenie, ako aj riadenie rizika.
   Žalobkyňa tvrdí, že Komisia porušila zásadu obozretnosti v štádiu hodnotenia rizika tým, že nevzala do úvahy pretrvávajúcu vedeckú neistotu v súvislosti s rizikom prenosu TSE (transmisívne spongiformné encefalopatie) — mimo BSE — na človeka.
   Podľa názoru žalobkyne Komisia tiež porušila zásadu obozretnosti v štádiu riadenia rizika tým, že neprijala žiadne opatrenie na obmedzenie rizika vystavenia osôb scrapii.

      (1)  Ú. v. EÚ L 258, s. 27.


title: Vec C-220/15: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 27. októbra 2016 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Voľný pohyb tovaru — Smernica 2007/23/ES — Uvádzanie pyrotechnických výrobkov na trh — Článok 6 — Voľný pohyb pyrotechnických výrobkov, ktoré spĺňajú požiadavky smernice — Vnútroštátna právna úprava, ktorá podmieňuje uvedenie pyrotechnických výrobkov na trh splnením dodatočných požiadaviek — Povinnosť predchádzajúceho ohlásenia na vnútroštátnom orgáne oprávneného preskúmať a meniť návody na použitie pyrotechnických výrobkov)

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/16

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 27. októbra 2016 – Európska komisia/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-220/15) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Voľný pohyb tovaru - Smernica 2007/23/ES - Uvádzanie pyrotechnických výrobkov na trh - Článok 6 - Voľný pohyb pyrotechnických výrobkov, ktoré spĺňajú požiadavky smernice - Vnútroštátna právna úprava, ktorá podmieňuje uvedenie pyrotechnických výrobkov na trh splnením dodatočných požiadaviek - Povinnosť predchádzajúceho ohlásenia na vnútroštátnom orgáne oprávneného preskúmať a meniť návody na použitie pyrotechnických výrobkov))
   (2017/C 006/19)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: D. Kukovec a C. Becker, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze, J. Möller a K. Petersen, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Spolková republika Nemecko si tým, že nad rámec požiadaviek stanovených smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/23/ES z 23. mája 2007 o uvádzaní pyrotechnických výrobkov na trh a napriek predchádzajúcemu posudzovaniu zhody pyrotechnických výrobkov jednak stanovila, že tieto výrobky pred svojím uvedením na trh podliehajú konaniu stanovenému v § 6 ods. 4 Erste Verordnung zum Sprengstoffgesetz (prvé nariadenie k zákonu o výbušných látkach), v znení zákona z 25. júla 2013, a jednak, že Bundesanstalt für Materialforschung und -prüfung (Spolkový výskumný a skúšobný ústav pre materiály, Nemecko) má na základe tohto ustanovenia právomoc kontrolovať návody na použitie týchto výrobkov a v prípade potreby ich zmeniť, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 6 ods. 1 tejto smernice.

               2.

               Spolková republika Nemecko je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 228, 13.7.2015.


title: Vec T-392/06: Žaloba podaná 20. decembra 2006 – Union Investment Privatfonds/ÚHVT – Unicre-Cartão International De Crédito (unibanco)

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/31

         Žaloba podaná 20. decembra 2006 – Union Investment Privatfonds/ÚHVT – Unicre-Cartão International De Crédito (unibanco)
   (Vec T-392/06)
   (2007/C 42/54)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Union Investment Privatfonds GmbH (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: H. Keller, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Unicre-Cartão International De Crédito, S.A.
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu,

               —

               vyhovieť námietke proti zápisu slovnej/obrazovej ochrannej známky „Unibanco“, opierajúcej sa o ochranné známky UniFLEXIO, UniZERO a UniVARIO, a

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Unicre-Cartão International De Crédito, S.A.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „unibanco“ pre služby zaradené do tried 36 a 38 (prihláška č. 1 871 896).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: nemecké obrazové ochranné známky „UniFLEXIO“ a „UniVARIO“ pre služby tried 35 a 36, nemecká obrazová ochranná známka „UniZERO“ pre služby triedy 36.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie procesných práva žalobkyne z dôvodu nezohľadnenia dôkazov o používaní ochranných známok s prvkom „Uni“, ktoré predložila žalobkyňa.


title: Vec C-205/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Szombathelyi Városi Bíróság (Maďarská republika) 8. júna 2009 — trestné konanie proti Emilovi Eredicsovi a i.

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Szombathelyi Városi Bíróság (Maďarská republika) 8. júna 2009 — trestné konanie proti Emilovi Eredicsovi a i.
   (Vec C-205/09)
   2009/C 205/34
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Szombathelyi Városi Bíróság

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Emil Eredics a i.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Tento súd sa usiluje v ním vedenom trestnom konaní zistiť, či „iná ako fyzická osoba“ patrí pod pojem „obeť“ v zmysle článku 1 písm. a) rámcového rozhodnutia Rady č. 2001/220/SVV z hľadiska povinnosti podpory sprostredkovania medzi obeťou a páchateľom trestného činu v trestných veciach zakotvenej v článku 10 rámcového rozhodnutia, a tiež žiada o spresnenie a doplnenie rozsudku vyhláseného Súdnym dvorom 28. júna 2007 vo veci Dell’Orto, C-467/05.

               2.

               Tento súd sa usiluje zistiť, pokiaľ ide o článok 10 ods. 1 rámcového rozhodnutia Rady č. 2001/220/SVV, podľa ktorého „každý členský štát vynaloží úsilie na podporu sprostredkovania v trestných prípadoch pri trestných činoch, ktoré považuje za potrebné [vhodné — neoficiálny preklad] pre takýto druh opatrenia“, či je možné vykladať pojem „trestné činy“ v tom zmysle, že sa týkajú všetkých trestných činov, ktorých skutková podstata vymedzená zákonom je v zásade obdobná.

               3.

               Možno výraz „každý členský štát vynaloží úsilie na podporu sprostredkovania v trestných prípadoch...“ uvedený v článku 10 ods. 1 rámcového rozhodnutia č. 2001/220/SVV vykladať v tom zmysle, že vytvorenie podmienok sprostredkovania medzi páchateľom a obeťou je možné prinajmenšom až do prijatia prvostupňového súdneho rozhodnutia, teda že požiadavka uznania skutkových zistení v priebehu súdneho konania, po skončení vyšetrovania je pod podmienkou splnenia ďalších požiadaviek v súlade s povinnosťou podpory sprostredkovania?

               4.

               Pokiaľ ide o článok 10 ods. 1 rámcového rozhodnutia č. 2001/220/SVV, tento súd sa pýta, či z formulácie, podľa ktorej „každý členský štát vynaloží úsilie na podporu sprostredkovania v trestných prípadoch pri trestných činoch, ktoré považuje za potrebné [vhodné — neoficiálny preklad] pre takýto druh opatrenia“ vyplýva zaručenie všeobecného prístupu k možnosti sprostredkovania v trestných veciach, s výhradou predchádzajúceho splnenia podmienok stanovených zákonom, bez možnosti výkladu. Teda ak treba na otázku odpovedať kladne, je existencia podmienky, podľa ktorej „berúc do úvahy povahu trestného činu, spôsob jeho spáchania a osobu obvineného, možno upustiť od súdneho konania alebo sa javí dôvodným predpoklad, že súd bude môcť vziať do úvahy účinnú ľútosť pri určovaní trestu“, zlučiteľná s ustanoveniami (požiadavkami) citovaného článku 10?


title: Vec T-64/13: Žaloba podaná 4. februára 2013 — ANKO/Komisia

text:
               23.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/27

         Žaloba podaná 4. februára 2013 — ANKO/Komisia
   (Vec T-64/13)
   2013/C 86/46
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atény, Grécko) (v zastúpení: B. Christianos, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že nie je povinná vrátiť z dôvodu úhrady bez právneho dôvodu sumu, ktorú jej zaplatila Komisia za projekt DOC@HAND,

               —

               určil, že nie je povinná uhradiť Komisii paušálnu náhradu škody za projekt DOC@HAND, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba podaná podľa článku 272 ZFEÚ sa týka ručenia Komisie zo zmluvy č. 508015 týkajúcej sa vykonania projektu „Knowledge Sharing and Decision Support for Healthcare Professionals“ (DOC@HAND). Žalobkyňa uvádza najmä, že Komisia porušila svoje zmluvné povinnosti, zásadu dobrej viery, zákaz zneužitia práv a zásadu proporcionality, keď žiadala vrátenie žalobkyni vyplatených súm, hoci žalobkyňa svoje zmluvné povinnosti splnila.
   Z uvedeného dôvodu nie je povinná vrátiť z dôvodu úhrady bez právneho dôvodu ani celú sumu, ktorú jej zaplatila Komisia za projekt DOC@HAND, ani uhradiť Komisii paušálnu náhradu škody(liquidated damages) za tento projekt.


title: Vec C-574/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Düsseldorf (Nemecko) 16. novembra 2011 — Novartis AG/Actavis Deutschland GmbH & Co KG, Actavis Ltd.

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Düsseldorf (Nemecko) 16. novembra 2011 — Novartis AG/Actavis Deutschland GmbH & Co KG, Actavis Ltd.
   (Vec C-574/11)
   2012/C 32/24
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Novartis AG

      Žalované: Actavis Deutschland GmbH & Co KG, Actavis Ltd.

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa články 4 a 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 (1) vykladať tak, že sa ochrana dodatkového ochranného osvedčenia, ktoré bolo udelené na jedinú účinnú látku (v danom prípade: valsartan), vzťahuje na vyhotovenie, ktoré obsahuje zmes účinných zložiek liečiva, ktorá obsahuje túto jedinú účinnú látku (v danom prípade: valsartan + hydrochlorotiazid)?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá (kodifikované znenie) (Ú. v. EÚ L 152, s. 1).


title: Vec T-260/17: Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. júla 2017 – Bank of New York Mellon/EUIPO – Nixen Partners (NEXEN PULSE)

text:
               18.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 309/41

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 7. júla 2017 – Bank of New York Mellon/EUIPO – Nixen Partners (NEXEN PULSE)
   (Vec T-260/17) (1)

   (2017/C 309/56)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 221, 10.7.2017.


title: Vec T-161/06: Rozsudok Všeobecného súdu z  25. októbra 2012 — Arbos/Komisia ( „Žaloba o náhradu škody — Program ‚Kultúra 2000‘ — Dotácie priznané v rámci projektu — Žiadosti o vyplatenie rôznych súm — Článok 44 ods. 1 písm. c) rokovacieho poriadku — Neprípustnosť“ )

text:
               8.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 379/21

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. októbra 2012 — Arbos/Komisia
   (Vec T-161/06) (1)

   (Žaloba o náhradu škody - Program ‚Kultúra 2000‘ - Dotácie priznané v rámci projektu - Žiadosti o vyplatenie rôznych súm - Článok 44 ods. 1 písm. c) rokovacieho poriadku - Neprípustnosť)
   2012/C 379/35
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater (Klagenfurt, Rakúsko) (v zastúpení: H. Karl, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne L. Pignataro-Nolin a I. Kaufmann-Bühler, neskôr L. Pignataro-Nolin a W. Mölls, a napokon W. Mölls a D. Roussanov, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba, ktorej cieľom je zaviazať Komisiu jednak uhradiť sumu 38 585,42 eura zvýšenú o úroky vo výške 12 % od 1. januára 2001, ako aj sumu 27 618,91 eura zvýšenú o úroky vo výške 12 % od 1. marca 2003, a jednak uhradiť trovy právneho zastúpenia v konaní pred podaním žaloby vo výške 26 459,38 eura bez DPH

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Arbos, Gesellschaft für Musik und Theater znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006.


title: Vec T-512/09: Žaloba podaná 21. decembra 2009 — Rusal Armenal/Rada

text:
               27.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/28

         Žaloba podaná 21. decembra 2009 — Rusal Armenal/Rada
   (Vec T-512/09)
   2010/C 80/49
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rusal Armenal ZAO (v zastúpení: B. Evtimov, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť nariadenie Rady (ES) č. 925/2009 z 24. septembra 2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitých hliníkových fólií s pôvodom v Arménsku, Brazílii a Čínskej ľudovej republike v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobkyňa domáha zrušenia nariadenia Rady (ES) č. 925/2009 z 24. septembra 2009, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitých hliníkových fólií s pôvodom v Arménsku, Brazílii a Čínskej ľudovej republike (ďalej len „napadnuté nariadenie“) v rozsahu, v akom sa jej týka (Ú. v. EÚ L 262, s. 1).
   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa predkladá päť žalobných dôvodov na zrušenie, z ktorých jeden sa zakladá na námietke nezákonnosti.
   Na základe prvého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že Komisia a Rada porušili článok 2 ods. 1 až 6 základného nariadenia (1) a článok 2.1 a 2.2 Dohody o vykonávaní článku VI GATT z roku 1994 (ďalej len „antidumpingová dohoda“ alebo „ADA“), keď stanovili normálnu hodnotu žalobkyne na základe údajov z obdobnej tretej krajiny, a tým dospeli k zásadne nesprávnym záverom o dumpingu, kumulácii, ujme a príčinnej súvislosti, pokiaľ ide o dovoz z Arménska. Podľa žalobkyne Rada a Komisia mali stanoviť normálnu hodnotu žalobkyne na základe jej vlastných údajov týkajúcich sa Arménska, nie na základe článku 2 ods. 7 základného nariadenia.
   Žalobkyňa ďalej tvrdí, že na účely preskúmania dôvodnosti prvého žalobného dôvodu smerujúceho k zrušeniu, by Súdny dvor mal subsidiárne vyhlásiť podľa článku 277 ZFEÚ (predtým článok 241 ES), že článok 2 ods. 7 základného nariadenia sa voči žalobkyni neuplatňuje v rozsahu, v akom slúžil ako právny základ pre analogickú metodológiu, ktorá sa použila na stanovenie normálnej hodnoty v napadnutom nariadení. Žalobkyňa sa odvoláva na námietku nezákonnosti, pretože tvrdí, že má nárok na súdne preskúmanie uplatnenia článku 2 ods. 7 a bola dotknutá závermi o normálnej hodnote v napadnutom nariadení, ktoré sa právne zakladajú na článku 2 ods. 7 základného nariadenia. Toto nariadenie by sa podľa žalobkyne malo vyhlásiť za neaplikovateľné na tom základe, že jeho uplatnenie voči žalobkyni je porušením ustanovení 2.1 a 2.2 antidumpingovej dohody, ktorú EÚ mala v úmysle implementovať ako multilaterálne záväzky do práva EÚ, a ktoré sú súčasťou Zmlúv, na ktorých EÚ stojí a sú záväzné pre Radu a Komisiu podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora.
   Na základe druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že aj keby sa pripustilo, že inštitúcie neporušili článok 2 ods. 1 až 6 základného nariadenia a antidumpingovej dohody, dopustili sa porušenia článku 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia a protiprávne neposkytli žalobkyni trhovohospodársky prístup (ďalej len „THP“) a dopustili sa viacerých zjavne nesprávnych posúdení v rámci uplatnenia článku 2 ods. 7 písm. c).
   Na základe tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa uvádza, že inštitúcie porušili článok 3 ods. 4 základného nariadenia a dopustili sa zjavne nesprávneho posúdenia, keď nevyčlenili Arménsko z údajného dumpingového dovozu a v tejto súvislosti nezohľadnili dôkladnú reorganizáciu arménskej výrobnej činnosti v rokoch 2004 až 2006 a kvalitatívne problémy dotknutých arménskych výrobkov počas obnovenia a opätovného prepracovania výrobných operácií v roku 2007 počas obdobia prešetrovania.
   Na základe štvrtého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že Komisia svojimi úvahami a odôvodnením pre zamietnutie cenovej ponuky žalobkyne a súčasným prijatím ponuky od brazílskeho vyvážajúceho výrobcu za podobných okolností porušila základnú právnu zásadu rovnosti zaobchádzania/zákazu diskriminácie a dopustila sa zjavného nesprávneho posúdenia.
   Na základe piateho žalobného dôvodu žalobkyňa uvádza, že Komisia porušila základnú zásadu riadnej správy vecí verejných, ktorá existuje v práve EÚ, a tým porušila základnú procesnú požiadavku, keď verejne a priamo odkázala na žalobkyňu a na prebiehajúce dotknuté antidumpingové prešetrovanie a údajne vyvolala zaujatosť u inštitúcií zodpovedných za antidumpingové prešetrovanie, ktorá viedla k uloženiu antidumpingových opatrení v súvislosti s jej vývozom.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 56, 1996, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 45).