title: Vec T-368/09 P: Odvolanie podané 23. septembra 2009 : Roberto Sevenier proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z  8. júla 2009 vo veci F-62/08, Sevenier/Komisia

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/53

         Odvolanie podané 23. septembra 2009: Roberto Sevenier proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu z 8. júla 2009 vo veci F-62/08, Sevenier/Komisia
   (Vec T-368/09 P)
   2009/C 282/101
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Roberto Sevenier (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: E. Boigelot a L. Defalque, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť uznesenie tretej komory Súdu pre verejnú službu Európskej únie z 8. júla 2009 vydané vo veci F-62/08, Sevenier/Komisia, ktoré bolo odvolateľovi doručené 13. júla 2009,

               —

               vyhovieť návrhom odvolateľa, ktoré predložil Súdu pre verejnú službu Európskej únie,

               —

               zaviazať ďalšieho účastníka konania na náhradu trov konania na oboch stupňoch.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Týmto odvolaním sa odvolateľ domáha zrušenia uznesenia Súdu pre verejnú službu (SVS) z 8. júla 2009 vydaného vo veci Sevenier/Komisia, F-62/08, v ktorom Súd pre verejnú službu odmietol ako zjavne neprípustnú žalobu, ktorou sa odvolateľ domáhal zrušenia rozhodnutia Komisie z 24. septembra 2007 v rozsahu, v akom zamietla jeho návrh smerujúci k späťvzatiu jeho návrhu na odstúpenie z 19. októbra 1983 a k predloženiu jeho prípadu lekárskej komisii.
   Na podporu svojho odvolania uvádza odvolateľ v prvom rade dôvod vychádzajúci z nesprávneho právneho posúdenia, ktorého sa dopustil Súd pre verejnú službu pri výklade pojmu výlučne potvrdzujúceho aktu, keďže Súd pre verejnú službu kvalifikoval explicitné rozhodnutie vydané po implicitnom zamietnutí žiadosti odvolateľa ako výlučne potvrdzujúci akt, napriek tomu, že explicitným rozhodnutím sa vyhovelo čiastočne žiadosti odvolateľa.
   Subsidiárne odvolateľ tvrdí, že Súd pre verejnú službu skreslil a nezohľadnil dokumenty zo spisu a porušil svoju povinnosť uviesť odôvodnenie, keď konštatoval, že žiadna zvláštna okolnosť prejednávaného prípadu neodôvodňuje, aby sa Súd pre verejnú službu odchýlil od ustálenej judikatúry k pojmu výlučne potvrdzujúceho aktu.


title: Vec F-8/11: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 17. júna 2011 — Nieminen/Rada

text:
               27.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/58

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 17. júna 2011 — Nieminen/Rada
   (Vec F-8/11) (1)

   2011/C 252/134
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 26.3.2011, s. 14.


title: Vec T-419/16: Žaloba podaná 28. júla 2016 – Carrera Brands/EUIPO – Autec (Carrera)

text:
               19.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 343/44

         Žaloba podaná 28. júla 2016 – Carrera Brands/EUIPO – Autec (Carrera)
   (Vec T-419/16)
   (2016/C 343/59)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Carrera Brands Ltd (Hongkong, Čínska ľudová republika) (v zastúpení: C. Markowsky, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Autec AG (Norimberg, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Únie „Carrera“– prihláška ochrannej známky Únie č. 4 630 711.

      Konanie pred EUIPO: konanie vo veci zrušenia.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. júna 2016 vo veci R 278/2015-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie v bode 2 výroku rozhodnutia a zmenil ho v tom zmysle, že rozhodnutie zrušovacieho oddelenia z 21. januára 2015 sa zrušuje,

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie týkajúce sa zamietnutia návrhu žalobkyne na prerušenie konania a

               —

               subsidiárne: zmenil ho v tom zmysle, že sa vyhovie návrhu žalobkyne na prerušenie konania z 22. augusta 2014, zopakovanému 21. mája 2015 v odvolacom konaní,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov, ktoré vznikli v priebehu odvolacieho konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 56 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009;

               —

               porušenie pravidla 20 ods. 7 písm. c) nariadenia č. 2868/95.


title: Vec C-388/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus (Fínsko) 5. septembra 2008 – Trestné konanie vedené proti Arturovi Leymannovi a Alekseievovi Pustovarovi

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus (Fínsko) 5. septembra 2008 – Trestné konanie vedené proti Arturovi Leymannovi a Alekseievovi Pustovarovi
   (Vec C-388/08)
   (2008/C 272/23)
   Jazyk konania: fínčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Korkein oikeus
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom
   Arthur Leymann a Aleksei Pustovarov
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Ako sa má vykladať výraz „iný trestný čin… ako ten, pre ktorý bola [osoba] odovzdaná“, použitý v článku 27 ods. 2 rámcového rozhodnutia (1), presnejšie povedané, ktoré kritériá sú rozhodujúce pre posúdenie, či opis skutku, na ktorom je založená obžaloba, sa odlišuje od opisu skutku, pre ktorý bola osoba odovzdaná, do tej miery, že ide „o iný trestný čin“ v zmysle článku 27 ods. 2, v dôsledku čoho sa pre trestné stíhanie vyžaduje súhlas podľa článku 27 ods. 3 písm. g) a článku 27 ods. 4?

               2.

               Má sa článok 27 ods. 2 rámcového rozhodnutia vykladať v tom zmysle, že konanie o udelení súhlasu podľa článku 27 ods. 3 písm. g) a ods. 4 sa má uplatniť v situácii, keď v zatykači, ako aj v konečnej obžalobe sa uvádzal (závažný) trestný čin súvisiaci s omamnými látkami, avšak opis skutku, na ktorom bola obžaloba založená, sa neskôr zmenil do tej miery, že predmetom obžaloby bol iný druh omamnej látky ako druh uvedený v zatykači?

               3.

               Ako sa má vykladať článok 27 ods. 2 rámcového rozhodnutia, podľa ktorého osoby, ktoré boli odovzdané, nie je možné trestne stíhať alebo odsúdiť, ako ani odňať im osobnú slobodu pre iný trestný čin, najmä vo vzťahu ku konaniu o udelení súhlasu upravenému v článku 27 ods. 4, a s ohľadom na ustanovenie článku 27 ods. 3 písm. c), podľa ktorého sa osobitné pravidlo neuplatní, ak trestné stíhanie nemá za následok uloženie opatrenia obmedzujúceho osobnú slobodu?

                           a)

                           Majú sa uvedené ustanovenia v prípadoch, ktoré podliehajú konaniu o udelení súhlasu, vykladať v tom zmysle, že nebránia podaniu obžaloby pre dotknutý trestný čin, súdnemu konaniu alebo vydaniu rozsudku pred získaním súhlasu, ak obvinenému nemá byť pre podozrenie zo spáchania dotknutého skutku uložené žiadne opatrenie odnímajúce alebo obmedzujúce osobnú slobodu?

                           b)

                           Ako sa má posudzovať skutočnosť, že trestné konanie, ktoré má za následok obmedzenie osobnej slobody, sa týka viacerých trestných činov, z ktorých jeden trestný čin podlieha konaniu o udelení súhlasu? Je v tomto prípade potrebné vykladať vyššie uvedené ustanovenia v tom zmysle, že tieto ustanovenia nebránia podaniu obžaloby pre trestný čin, ktorý podlieha konaniu o udelení súhlasu, súdnemu konaniu alebo vydaniu rozsudku pred získaním súhlasu aj vtedy, ak obvinenému bolo v súvislosti so súdnym konaním uložené opatrenie obmedzujúce osobnú slobodu, pokiaľ toto obmedzenie má vzhľadom na zvyšné body obžaloby oporu v zákone?

      (1)  Rámcové rozhodnutie Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi (Ú. v. ES L 190, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 34).


title: Vec T-576/11: Žaloba podaná 10. novembra 2011 — Schenker Customs Agency/Komisia

text:
               28.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 25/56

      Žaloba podaná 10. novembra 2011 — Schenker Customs Agency/Komisia
      (Vec T-576/11)
      (2012/C 25/109)
      Jazyk konania: holandčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Schenker Customs Agency BV (Rotterdam, Holandsko) (v zastúpení: A. Jansen a J. Biermasz, advocaten)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 27. júla 2011 vo veci REM 01/2010,

                  —

                  rozhodol, že odpustenie dodatočne vybraného cla je dôvodné.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobkyňa ako colný zástupca v období od 19. februára 1999 do 19. júla 2001 požiadala vo vlastnom mene celkovo 52 krát o prepustenie výrobku glyfosátu do voľného obehu. Ako krajina pôvodu bol vo všetkých colných vyhláseniach uvedený Taiwan. Z vyšetrovania, ktoré vykonal OLAF, vyplynulo, že uvedený glyfosát nepochádza z Taiwanu, ale z Číny. Tým vznikol antidumpingový colný dlh, ktorý mala vybrať holandská colná správa.
      Žalobkyňa tvrdí, že Európska komisia neprávom rozhodla, že odpustenie dovozného cla je nedôvodné.
      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza šesť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že Európska komisia neoprávnene zastávala názor, že porušenie práv na obranu, oneskorený výber cla a okolnosť, že spoločnosť Schenker nemohla uskutočniť prihlásenie v priamom zastúpení, sú argumenty, ktoré sa týkajú existencie samotného colného dlhu. Podľa žalobkyne tieto argumenty môžu však skutočne predstavovať osobitné okolnosti v zmysle článku 239 nariadenia č. 2913/92 (1) a mali byť teda vecne preskúmané.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že podľa žalobkyne Európska komisia neoprávnene zastávala názor, že vystavenie nesprávnych potvrdení o pôvode obchodnou komorou Taiwanu nemôže predstavovať nijakú osobitnú okolnosť v zmysle článku 239 nariadenia č. 2913/92.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že Európska komisia neoprávnene zastávala názor, že z jej konania v tejto veci nevyplývajú nijaké osobitné okolnosti v zmysle článku 239 nariadenia č. 2913/92. Žalobkyňa tvrdí, že Európska komisia teda účinne nedohliadla na vyšetrovanie podvodu a konanie nekoordinovala.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že Európska komisia neoprávnene zastávala názor, že pokiaľ ide o spoločnosť Schenker, nedošlo na základe konania holandských orgánov k nijakým osobitným okolnostiam. Európska komisia nezohľadnila, že holandské orgány by v prípade vedomosti o podvode s glyfosátom z Taiwanu riadne nekonali.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že Európska komisia ďalej neoprávnene zastávala názor, že žalobkyňa nekonala s náležitou starostlivosťou, akú možno bežne očakávať od colného zástupcu a že odpustenie preto nie je dôvodné. Žalobkyňa zastáva názor, že jej nemožno vytýkať ani podvodné konanie, ani zjavnú nedbanlivosť a poukazuje v tejto súvislosti na rozhodnutie Douanekamer du Gerechtshof Amsterdam z 18. decembra 2008 (pozri bod 5.2.3 rozhodnutia).

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že Európska komisia neoprávnene nepreskúmala všetky relevantné skutočnosti a okolnosti.

         (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004 s. 307).


title: Vec C-377/06: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 29. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/29

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 29. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika
   (Vec C-377/06) (1)

   (2007/C 82/63)

      Jazyk konania: fínčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 261, 28.10.2006.


title: Vec C-191/05: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  13. júla 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 79/409/EHS — Ochrana voľne žijúceho vtáctva — Osobitne chránené územie — Zmena bez vedeckého opodstatnenia)

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/12

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 13. júla 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   (Vec C-191/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 79/409/EHS - Ochrana voľne žijúceho vtáctva - Osobitne chránené územie - Zmena bez vedeckého opodstatnenia)
   (2006/C 224/22)
   Jazyk konania: portugalčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. van Beek a A. Caeiros, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Portugalská republika (v zastúpení: L. Fernandes, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 4 ods. 1 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (Ú. v. ES L 103, s. 1; Mim. vyd. 15/001, s. 98) – Osobitne chránené územie – Zmena bez vedeckého opodstatnenia
   Výrok rozsudku

               1.

               Portugalská republika si tým, že zmenila hranice osobitne chráneného územia „Moura, Mourão, Barrancos“, a tým vylúčila územia, kde sa nachádzajú druhy voľne žijúceho vtáctva, ktorých ochrana odôvodnila vytvorenie uvedeného územia, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 1 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva.

               2.

               Portugalská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 25.6.2005.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 29. apríla 2004 v spojených veciach T-236/01, T-239/01, T-244/01 až T-246/01, T-251/01 a T-252/01, Tokai Carbon Co. Ltd a o., proti Komisii Európskych spoločenstiev (Hospodárska súťaž — Dohoda — Trh s grafitovými elektródami — Určovanie cien a rozdelenie trhov — Výpočet výšky pokút — Kumulovanie sankcií — Pokyny na výpočet výšky pokút — Použiteľnosť — Závažnosť a dĺžka trvania porušenia — Priťažujúce okolnosti — Poľahčujúce okolnosti — Platobná schopnosť — Spolupráca počas správneho konania — Spôsoby platby)

text:
               9.10.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 251/13

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 29. apríla 2004
   v spojených veciach T-236/01, T-239/01, T-244/01 až T-246/01, T-251/01 a T-252/01, Tokai Carbon Co. Ltd a o., proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Hospodárska súťaž - Dohoda - Trh s grafitovými elektródami - Určovanie cien a rozdelenie trhov - Výpočet výšky pokút - Kumulovanie sankcií - Pokyny na výpočet výšky pokút - Použiteľnosť - Závažnosť a dĺžka trvania porušenia - Priťažujúce okolnosti - Poľahčujúce okolnosti - Platobná schopnosť - Spolupráca počas správneho konania - Spôsoby platby)
   (2004/C 251/24)
   Jazyk konania: nemčina a angličtina
   Vo veci T-236/01, T-239/01, T-244/01 až T-246/01, T-251/01 a T-252/01, Tokai Carbon Co. Ltd, so sídlom v Tokyu (Japonsko), v zastúpení: najprv G. Van Gerven, T. Franchoo a M. De Graave, neskôr Van Gerven a Franchoo, advokátky, ktoré si zvolili adresu na doručovanie v Luxembursku, SGL Carbon AG, so sídlom vo Wiesbadene (Nemecko), v zastúpení: M. Klusmann, F. Wiemer a C Canenbley, advokátky, Nippon Carbon Co. Ltd, so sídlom v Tokyu (Japonsko), v zastúpení: H. Gilliams, advokátka, Showa Denko KK, so sídlom v Tokyu (Japonsko), v zastúpení: M. Dollmans, P. Werdmuller, advokátky, a J. Temple-Lang, solicitor, GrafTech International Ltd, predtým UCAR International Inc., so sídlom v Wilmington, Delaware (Spojené štáty), v zastúpení: K. Lasok, QC a B. Hartnett, barrister, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxembursku, SEC Corp., so sídlom v Amagasaki, Hyogo (Japonsko), v zastúpení: K. Platteau, advokátka, The Carbide/Graphite Group Inc., so sídlom v Pittsburghu (Spojené štáty), v zastúpení: najprv M. Seimetz a J. Brücher, neskôr P. Grund, advokátky, ktoré si zvolili adresu na doručovanie v Luxembursku, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: W. Mölls a P. Hellström a vo veci T-246/01 W. Wils, za asistencie: vo veci T-239/01 H.-J. Freund, advokátka a vo veciach T-244/01, T-246/01, T-251/01 a T-252/01 H. J. Flynn a C. Kilroy, barristeri, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxembursku), predmetom ktorej je úplné alebo čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2002/271/ES z 18. júla 2001, týkajúceho sa aplikácie článku 81 Zmluvy ES a článku 53 Dohody EHP – Vec COMP/E-1/36.490 – Grafitové elektródy (Ú. v. ES L 100, 2002, s. 1), Súd prvého stupňa (druhá komora), v zložení: predseda N. J. Forwood, sudcovia J. Pirrung a A. W. H. Meij; tajomník: M. J. Plingers, vyhlásil dňa 29. apríla 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Vo veci T-236/01, Tokai Carbon/Komisia:

                           —

                           výška pokuty uložená žalobcovi podľa článku 3 rozhodnutia 2002/271 sa stanovuje na 12 276 000 eúr;

                           —

                           vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta;

                           —

                           každý účastník konania znáša polovicu vlastných trov konania a polovicu trov konania druhého účastníka konania.

               2.

               Vo veci T-239/01, SGL Carbon/Komisia:

                           —

                           výška pokuty uložená žalobcovi podľa článku 3 rozhodnutia 2002/271 sa stanovuje na 69 114 000 eúr;

                           —

                           vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta;

                           —

                           žalobca znáša sedem osmín vlastných trov konania a sedem osmín trov konania Komisie a Komisia znáša jednu osminu vlastných trov konania a jednu osminu trov konania žalobcu.

               3.

               Vo veci T-244/01, Nippon Carbon/Komisia:

                           —

                           výška pokuty uložená žalobcovi podľa článku 3 rozhodnutia 2002/271 sa stanovuje na 6 274 400 eúr;

                           —

                           vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta;

                           —

                           každý účastník konania znáša polovicu vlastných trov konania a polovicu trov konania druhého účastníka konania.

               4.

               Vo veci T-245/01, Showa Denko/Komisia:

                           —

                           výška pokuty uložená žalobcovi podľa článku 3 rozhodnutia 2002/271 sa stanovuje na 10 440 000 eúr;

                           —

                           vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta;

                           —

                           žalobca znáša tri pätiny vlastných trov konania a tri pätiny trov konania Komisie a Komisia znáša dve pätiny vlastných trov konania a dve pätiny trov konania žalobcu.

               5.

               Vo veci T-246/01, GrafTech International, predtým UCAR International/Komisia:

                           —

                           výška pokuty uložená žalobcovi podľa článku 3 rozhodnutia 2002/271 sa stanovuje na 42 050 000 eúr;

                           —

                           vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta;

                           —

                           žalobca znáša štyri pätiny vlastných trov konania a štyri pätiny trov konania Komisie a Komisia znáša jednu pätinu vlastných trov konania a jednu pätinu trov konania žalobcu.

               6.

               Vo veci T-251/01, SEC Corp./Komisia:

                           —

                           výška pokuty uložená žalobcovi podľa článku 3 rozhodnutia 2002/271 sa stanovuje na 6 138 400 eúr;

                           —

                           vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta;

                           —

                           každý účastník konania znáša polovicu vlastných trov konania a polovicu trov konania druhého účastníka konania.

               7.

               Vo veci T-252/01, The Carbide/Graphite Group/Komisia:

                           —

                           výška pokuty uložená žalobcovi podľa článku 3 rozhodnutia 2002/271 sa stanovuje na 6 480 000 eúr;

                           —

                           vo zvyšnej časti sa žaloba zamieta;

                           —

                           žalobca znáša tri pätiny vlastných trov konania a tri pätiny trov konania Komisie a Komisia znáša dve pätiny vlastných trov konania a dve pätiny trov konania žalobcu.

      (1)  Ú. v. ES C 17 z 19. 1. 2002


title: Vec T-765/15: Žaloba podaná 30. decembra 2015 – BelTechExport/Rada

text:
               22.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 68/44

         Žaloba podaná 30. decembra 2015 – BelTechExport/Rada
   (Vec T-765/15)
   (2016/C 068/56)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: BelTechExport ZAO (Minsk, Bielorusko) (v zastúpení: J. Jerņeva a E. Koškins, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil nariadenie Rady (EÚ) 2015/1948 z 29. októbra 2015, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 284, s. 62) v rozsahu, v akom sa v ňom rozširuje platnosť reštriktívnych opatrení, aj keď dočasne pozastavených, na žalobkyňu,

               —

               zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/1957 z 29. októbra 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2012/642/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 284, s. 149) v rozsahu, v akom sa v ňom rozširuje platnosť reštriktívnych opatrení, aj keď dočasne pozastavených, na žalobkyňu,

               —

               uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté právne akty neposkytujú dostatočné odôvodnenie pre trvalé zapísanie žalobkyne do príslušných príloh a Rada nedodržala ustanovenia článku 296 ods. 2 ZFEÚ, podľa ktorého Rada musí poskytnúť odôvodnenie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté právne akty porušujú právo na obranu a právo na spravodlivé súdne konanie, uvedené v článku 47 Charty základných práv Európskej únie a v článkoch 6 a 13 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd, keďže sa prijali bez toho, aby žalobkyňa mala možnosť účinne uplatniť svoje právo na obhajobu, najmä právo byť vypočutá, a právo na konanie, v rámci ktorého by sa mohla účinne domáhať odstránenia svojho mena zo zoznamu osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že v súvislosti s napadnutými právnymi aktmi došlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu, keďže sa zakladajú na nesprávnom predpoklade, že žalobkyňa, ako významná spoločnosť v bieloruskom odvetví výroby a vývozu zbraní, má prospech z Lukašenkovho režimu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté právne akty porušujú základné vlastnícke právo zakotvené v článku 17 Charty základných práv a článku 1 Protokolu č. 1 EDĽP, a toto porušenie sa nezakladá na presvedčivých dôkazoch, je nedôvodné a neprimerané.


title: Stanovisko 1/08: Stanovisko Súdneho dvora (veľká komora) z  30. novembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev [Stanovisko vydané podľa článku 300 ods. 6 ES — Všeobecná dohoda o obchode so službami (GATS) — Listiny špecifických záväzkov — Uzatváranie dohôd o poskytnutí kompenzačných vyrovnaní za úpravu a zrušenie určitých záväzkov v nadväznosti na pristúpenie nových členských štátov k Európskej únii — Delená právomoc — Právne základy — Spoločná obchodná politika — Spoločná dopravná politika]

text:
               16.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/2

         Stanovisko Súdneho dvora (veľká komora) z 30. novembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev
   (Stanovisko 1/08) (1)

   (Stanovisko vydané podľa článku 300 ods. 6 ES - Všeobecná dohoda o obchode so službami (GATS) - Listiny špecifických záväzkov - Uzatváranie dohôd o poskytnutí kompenzačných vyrovnaní za úpravu a zrušenie určitých záväzkov v nadväznosti na pristúpenie nových členských štátov k Európskej únii - Delená právomoc - Právne základy - Spoločná obchodná politika - Spoločná dopravná politika)
   2011/C 211/02
   Jazyk konania: všetky úradné jazyky

      Účastníci konania

      Navrhovateľka: Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet stanoviska

   Žiadosť o stanovisko — Svetová obchodná organizácia (WTO) — Všeobecná dohoda o obchode so službami (GATS) — Listiny špecifických záväzkov týkajúce sa umožnenia prístupu na trh a poskytnutia národného zaobchádzania — Dohody o úprave a zrušení špecifických záväzkov v nadväznosti na pristúpenie nových členských štátov k Európskej únii, ako aj o kompenzáciách v prospech členov WTO, ktorí sú dotknutí týmito úpravami a zrušeniami — Povaha právomoci (výlučná alebo delená) Spoločenstva na uzatváranie takých dohôd a primerané právne základy — Pôsobnosť spoločnej obchodnej politiky a pôsobnosť spoločnej dopravnej politiky

      Stanovisko

               1.

               Uzatváranie takých dohôd s dotknutými členmi Svetovej obchodnej organizácie v zmysle článku XXI Všeobecnej dohody o obchode so službami (GATS), o aké ide v tejto žiadosti o stanovisko, patrí do delenej právomoci Európskeho spoločenstva a členských štátov.

               2.

               Akt Spoločenstva, ktorým sa uvedené dohody uzatvárajú, musí byť založený tak na článku 133 ods. 1, 5 a ods. 6 druhom pododseku ES, ako aj na článku 71 ES a článku 80 ods. 2 ES v spojení s článkom 300 ods. 2 a ods. 3 prvým pododsekom ES.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 19.7.2008.


title: Vec C-170/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Napoli  30. marca 2006  – Giuseppina Montoro, Michelangelo Liguori/Beth Israel Deaconess Medical Center

text:
               17.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/25

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale di Napoli 30. marca 2006 – Giuseppina Montoro, Michelangelo Liguori/Beth Israel Deaconess Medical Center
   (Vec C-170/06)
   (2006/C 143/45)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale di Napoli
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Giuseppina Montoro, Michelangelo Liguori

      Žalovaný: Beth Israel Deaconess Medical Center
   Prejudiciálna otázka
   Výklad článku 5 ods. 3 Bruselského dohovoru, aby sa určilo, či okrem prípadov viacerých škôd sa môže alebo nemôže na základe kritéria súdu miesta, kde došlo ku skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody, založiť právomoc súdu miesta, kde poškodený nadobudol vedomie o existencii trvajúcej škody vzniknutej v dôsledku konania, ku ktorému došlo v inom štáte.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 14. júla 2005 vo veci C-57/02 P: Compañía española para la fabricación de aceros inoxidables SA (Acerinox) proti Komisii Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Zmluva o ESUO — Dohody obmedzujúce hospodársku súťaž — Prirážka za legovanie — Rovnaké správanie — Zníženie pokuty — Spolupráca počas správneho konania — Právo na obhajobu)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/2

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   zo 14. júla 2005
   vo veci C-57/02 P: Compañía española para la fabricación de aceros inoxidables SA (Acerinox) proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Odvolanie - Zmluva o ESUO - Dohody obmedzujúce hospodársku súťaž - Prirážka za legovanie - Rovnaké správanie - Zníženie pokuty - Spolupráca počas správneho konania - Právo na obhajobu)
   (2005/C 217/04)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-57/02 P, ktorej predmetom je žaloba podľa článku 49 Štatútu ESUO Súdneho dvora, podaná 22. februára 2002, Compañía española para la fabricación de aceros inoxidables SA (Acerinox), so sídlom v Madride (Španielsko), (advokáti: A. Vandencasteele a D. Waelbroeck), ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnený zástupca: A. Whelan, za právnej pomoci J. Flynn, barrister), Súdny dvor (prvá komora), v zložení predseda prvej komory P. Jann, sudcovia A. Rosas, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts a S. von Bahr (spravodajca), generálny advokát: P. Léger, tajomník: R. Grass, vyhlásil 14. júla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 13. decembra 2001, Acerinox/Komisia (T-48/98), sa zrušuje v časti, v ktorej zamietol žalobný dôvod uplatnený Compañía española para la fabricación de aceros inoxidables SA (Acerinox), vychádzajúci z nedostatočného odôvodnenia týkajúceho sa údajnej účasti tejto spoločnosti na dohode obmedzujúcej hospodársku súťaž na španielskom trhu.

               2)

               V zostávajúcej časti sa odvolanie zamieta.

               3)

               Žaloba o neplatnosť podaná Compañía española para la fabricación de aceros inoxidables SA (Acerinox) sa zamieta v časti, v ktorej je založená na žalobnom dôvode vychádzajúcom z pochybenia, ktorého sa dopustila Komisia Európskych spoločenstiev tým, že priznala dôkaznú hodnotu faxu zaslanému 14. januára 1994 spoločnosťou Avesta Sheffield AB svojim pobočkám.

               4)

               La Compañía española para la fabricación de aceros inoxidables SA (Acerinox) je povinná nahradiť trovy konania na tomto stupni. Trovy konania na prvom stupni, ktoré viedlo k napadnutému rozsudku uvedenému v bode 1 výrokovej časti tohto rozsudku, budú znášané podľa podmienok stanovených v bode 3 výrokovej časti napadnutého rozsudku.

      (1)  Ú. v. ES C 109, 4.5.2002


title: Vec T-456/12: Žaloba podaná 17. októbra 2012 — British Telecommunications/Komisia

text:
               8.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 379/27

         Žaloba podaná 17. októbra 2012 — British Telecommunications/Komisia
   (Vec T-456/12)
   2012/C 379/48
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: British Telecommunications plc (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: J. Rivas Andrés a G. van de Walle de Ghelcke, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 12. júna 2012 vo veci Štátna pomoc SA.33540 (2012/N) — Spojené kráľovstvo, Mesto Birmingham — Digital District NGA Network a

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že

                           —

                           Komisia porušila článok 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ a bod 35 usmernení o širokopásmových sieťach (1), keďže neskúmala, či je dobre definovaný cieľ pomoci.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že

                           —

                           Komisia neposudzovala primeranosť navrhovaného opatrenia podľa článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ a bodov 51 a 79 usmernení o širokopásmových sieťach, a že mala začať konanie vo veci formálneho zisťovania.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že

                           —

                           Komisia mala začať konanie vo veci formálneho zisťovania, keďže navrhovaná pomoc má účinky na iných trhoch ako NGA, kde nezlyháva trh, a Komisia ich neanalyzovala.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že

                           —

                           napadnuté rozhodnutie tým, že vyžaduje, aby vybraný subjekt pokrýval „všetky rôzne typy prístupov k sieťam, ktoré by operátori mohli žiadať“, odníma „stimulujúci účinok“ a je nezlučiteľné s usmerneniami o širokopásmových sieťach a s článkom 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že

                           —

                           Komisia porušila článok 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ a usmernenia o širokopásmových sieťach tým, že schválila používanie štátnej pomoci na zdvojenie prenajatých už existujúcich sietí liniek v cieľovej oblasti.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na tvrdení, že

                           —

                           napadnuté rozhodnutie je vzhľadom na to, že vyžaduje, aby nová sieť pokrývala „všetky rôzne typy prístupov k sieťam, ktoré by operátori mohli žiadať“, neprimerané a nekoherentné s právnym rámcom Spoločenstva pre elektronické komunikácie.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod založený na tvrdení, že

                           —

                           napadnuté rozhodnutie obsahuje nesprávne skutkové okolnosti a nesprávne posúdenie, a že Komisia neposkytnutím primeraných dôvodov, na ktorých je založené napadnuté rozhodnutie, porušila svoje povinnosti v súvislosti s predbežným preskúmaním.

      (1)  Oznámenie Komisie — Usmernenia Spoločenstva pre uplatňovanie pravidiel o štátnej pomoci v súvislosti s rýchlym zavádzaním širokopásmových sietí (Ú. v. EÚ C 235, s. 7).


title: Vec C-308/11: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 6. septembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Frankfurt am Main — Nemecko) — Chemische Fabrik Kreussler & Co. GmbH/Sunstar Deutschland GmbH, predtým John O. Butler GmbH (Smernica 2001/83/ES — Humánne lieky — Článok 1 bod 2 písm. b) — Pojem „liek na základe funkcie“ — Definícia pojmu „farmakologický účinok“ )

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/9

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 6. septembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Frankfurt am Main — Nemecko) — Chemische Fabrik Kreussler & Co. GmbH/Sunstar Deutschland GmbH, predtým John O. Butler GmbH
      (Vec C-308/11) (1)

      (Smernica 2001/83/ES - Humánne lieky - Článok 1 bod 2 písm. b) - Pojem „liek na základe funkcie“ - Definícia pojmu „farmakologický účinok“)
      (2012/C 331/13)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberlandesgericht Frankfurt am Main

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Chemische Fabrik Kreussler & Co. GmbH

         Žalovaná: Sunstar Deutschland GmbH, predtým John O. Butler GmbH

         Predmet veci

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Oberlandesgericht Frankfurt am Main — Výklad článku 1 bodu 2 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch (Ú. v. ES L 311, s. 67; Mim. vyd. 13/027, s. 69), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/27/ES z 31. marca 2004 (Ú. v. EÚ L 136, s. 34; Mim. vyd. 13/034, s. 262) — Kvalifikovanie výrobku ako lieku — Ústna voda s 0,12 % chlórhexidínu — Pojem „farmakologický účinok“

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 1 bod 2 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník spoločenstva o humánnych liekoch, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/27/ES z 31. marca 2004, sa má vykladať v tom zmysle, že na účely definovania pojmu „farmakologický účinok“ v zmysle tohto ustanovenia možno zohľadniť definíciu tohto pojmu nachádzajúcu sa v usmernení vypracovanom spoločne úradmi Komisie a príslušnými orgánmi členských štátov o hraniciach medzi smernicou 76/768 o kozmetických výrobkoch a smernicou 2001/83 o liekoch.

                  2.

                  Článok 1 bod 2 písm. b) smernice 2001/83, zmenenej a doplnenej smernicou 2004/27, sa má vykladať v tom zmysle, že na účely posúdenia, či látka má „farmakologický účinok“ v zmysle tohto ustanovenia, nie je potrebné, aby došlo k vzájomnému pôsobeniu medzi molekulami, ktoré ju tvoria, a bunkovou súčasťou tiel užívateľov, ale postačuje vzájomné pôsobenie medzi touto látkou a akoukoľvek bunkovou súčasťou prítomnou v telách užívateľov.

         (1)  Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011.


title: Vec T-574/08: Žaloba podaná 24. decembra 2008 – Syndicat des thoniers méditerranéens a i./Komisia

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/41

         Žaloba podaná 24. decembra 2008 – Syndicat des thoniers méditerranéens a i./Komisia
   (Vec T-574/08)
   (2009/C 69/94)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Syndicat des thoniers méditerranéens a i. (Marseille, Francúzsko) Jean-Luc Buono, Gérard Buono, Marc Carreno, Roger Louis Paul Del Ponte (Balaruc les Bains, Francúzsko), Serge Antoine Di Rocco (Frontignan, Francúzsko), Jean Louis Donnarel, Jean-François Flores, Jean Louis Etienne Jalabert (Sigean, Francúzsko), Jean Gérald Lubrano (Marseille, Francúzsko), Gérald Jean Lubrano (Balaruc les Bains, Francúzsko), Jean Lubrano, Jean Lucien Lubrano, Fabrice Marin, Robert Marin, Hervé Marin, Nicolas Marin, Sébastien Marin, Jean-Marc Penniello, Serge Antoine José Perez (Sorède, Francúzsko) (v zastúpení: C. Bonnefoi, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcov

               —

               uznať zodpovednosť Európskej komisie v rámci dôsledkov výkonu nariadenia Komisie (ES) č. 530/2008 z 12. júna 2008, ktorým sa ustanovujú núdzové opatrenia, pokiaľ ide o lov tuniaka modroplutvého plavidlami s kruhovými záťahovými sieťami v Atlantickom oceáne na východ od 45° západnej dĺžky a v Stredozemnom mori,

               —

               nariadiť zaplatenie náhrady škody zodpovedajúcej dôsledkom tohto uznania zodpovednosti; táto náhrada škody sa odhaduje na základe pripojených dôkazov a je v štádiu stanovovania; je uvedená v eurách:

                           —

                           Buono Jean-Luc a Gérard 323 053 alebo 564 956 (podľa toho, či ide o čiastku pred zdanením alebo po zdanení),

                           —

                           Carreno Marc symbolické 1 euro,

                           —

                           Del Ponte Roger 518 707 alebo 703 707 (podľa toho, či ide o čiastku pred zdanením alebo po zdanení),

                           —

                           Di Rocco Serge 388 047 alebo 634 207 (podľa toho, či ide o čiastku pred zdanením alebo po zdanení),

                           —

                           Donnarel Jean-Louis 351 685,

                           —

                           Flores Jean-François symbolické 1 euro,

                           —

                           Jalabert Jean Louis Etienne 144 643,

                           —

                           Lubrano Jean a Lubrano Jean Lucien 212 358,

                           —

                           Lubrano Jean-Gérald 237 160 alebo 474 320 (podľa toho, či ide o čiastku pred zdanením alebo po zdanení),

                           —

                           Lubrano Gérald 213 588,

                           —

                           Marin Fabrice a Marin Robert 466 665 alebo 610 820 (podľa toho, či ide o čiastku pred zdanením alebo po zdanení),

                           —

                           Marin Hervé, Marin Nicolas, Marin Robert, Marin Sébastien symbolické 1 euro,

                           —

                           Penniello Jean-Marc 624 000,

                           —

                           Perez Serge Antoine 54 645,

               —

               nariadiť zaplatenie náhrady škody STM za nemajetkovú ujmu zodpovedajúcu dôsledkom tohto uznania zodpovednosti v paušálnej sume 30 000 eur, ktorá bude použitá na informovanie členov o práve a právnej úprave Spoločenstva v oblasti rybolovu,

               —

               nariadiť náhradu všetkých nákladov právneho zastúpenia, nákladov konania, nákladov súdneho vykonávateľa, nákladov na zaslanie a poskytnutie fotokópií nevyhnutných pre toto konanie, ktorých výkaz sa poskytne.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobcovia, námorníci – rybári, ako aj ich syndikát, žiadajú o náhradu škody, ktorú utrpeli, ako sa domnievajú, v dôsledku prijatia nariadenia Komisie (ES) č. 530/2008 (1) zakazujúceho rybolov tuniaka modroplutvého v Atlantickom oceáne na východ od 45° západnej dĺžky a v Stredozemnom mori plavidlami s kruhovými záťahovými sieťami plávajúcimi pod vlajkou Grécka, Francúzska, Talianska, Cypru, Malty alebo Španielska alebo registrovanými v týchto členských štátoch.
   Na podporu svojich žalôb uvádzajú žalobcovia určitý počet dôvodov a tvrdení jednotlivo založených na:

               —

               porušení zásad kódexu riadneho úradného postupu pripojeného k rokovaciemu poriadku Komisie, pretože Komisia neuskutočnila stretnutie so Syndicat des thoniers méditerranéens, hoci tak prisľúbila,

               —

               opomenutí odškodniť žalobcov, ktorým sa zakázal rybolov, hoci ich kvóta ešte nebola dosiahnutá,

               —

               na skutočnosti, že opatrenia prijaté Komisiou nepredstavujú riziko vlastné oblasti činnosti, ktoré by žalobcovia mali znášať bez odškodnenia,

               —

               na nedostatku dôkazov o nevyhnutnosti prijatých opatrení, ktoré boli prijaté na základe matematických zovšeobecnení, ktoré nemajú povahu dôkazov,

               —

               na základe skutočnosti, že predmetné opatrenia nie sú založené na vážnej hrozbe,

               —

               na porušení zásady právnej istoty, keďže sporné nariadenie, ktoré ukončilo rybolov tuniaka modroplutvého, bolo prijaté vo veľmi krátkej dobe a zrušilo ustanovenia, ktoré práve začali obdobie rybolovu,

               —

               na základe porušenia základných práv zaručených Chartou základných práv Európskej únie (2), osobitne práva na prácu a vlastníckeho práva.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 530/2008 z 12. júna 2008, ktorým sa ustanovujú núdzové opatrenia, pokiaľ ide o lov tuniaka modroplutvého plavidlami s kruhovými záťahovými sieťami v Atlantickom oceáne na východ od 45° západnej dĺžky a v Stredozemnom mori (Ú. v. EÚ L 155, s. 9).

      (2)  JO 2000, C 364, s. 1.


title: Vec C-373/14 P: Odvolanie podané 31. júla 2014 : Toshiba Corporation proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z  21. mája 2014 vo veci T-519/09, Toshiba Corporation/Európska komisia

text:
               29.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 339/15

         Odvolanie podané 31. júla 2014: Toshiba Corporation proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 21. mája 2014 vo veci T-519/09, Toshiba Corporation/Európska komisia
   (Vec C-373/14 P)
   2014/C 339/18
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Toshiba Corporation (v zastúpení: J. F. MacLennan, solicitor, A. Schulz, Rechtsanwalt, J. Jourdan a P. Berghe, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 21. mája 2014 vo veci T-519/09 Toshiba Corporation/Európska komisia v rozsahu, v akom sa zamietol návrh, ktorý predložila Toshiba, na zrušenie článkov 1 a 2 rozhodnutia Európskej komisie vo veci COMP/39.129 – Výkonové transformátory a zrušil toto rozhodnutie,

               —

               alternatívne vrátil vec Všeobecnému súdu na rozhodnutie v súlade s právnym názorom Súdneho dvora a v každom prípade,

               —

               priznal Toshiba Corporation náhradu jej trov konania vrátane trov konania pred Všeobecným súdom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka napáda rozsudok Všeobecného súdu z 21. mája 2014 vo veci T-519/09 Toshiba Corporation/Európska komisia (ďalej len „napadnutý rozsudok“), v ktorom Toshiba Corporation (ďalej len „Toshiba“) žiadala o zrušenie rozhodnutia Európskej komisie vo veci COMP/39.129 – Výkonové transformátory. V rozsudku, ktorý bol napadnutý odvolaním Všeobecný súd zamietol žalobu spoločnosti Toshiba vo všetkých žalobných dôvodoch a zaviazal spoločnosť Toshiba na náhradu trov konania. V tomto odvolaní Toshiba uvádza, že Všeobecný súd sa dopustil tohto nesprávneho právneho posúdenia:

                  Prvý odvolací dôvod: Toshiba uvádza, že Všeobecný súd uplatnil nesprávne právne posúdenie, keď konštatoval, že japonskí výrobcovia výkonových transformátorov boli potenciálnymi konkurentmi na trhu EHP (1) z dôvodu, že bariéry pre vstup na trh EHP neboli neprekonateľné a (2) z dôvodu existencie gentlemanskej dohody, namiesto overenia, či japonskí výrobcovia mali reálne konkrétne možnosti vstúpiť na trh EHP a či takýto vstup bol ekonomicky schodnou stratégiou. Za absencie potenciálnej konkurencie medzi japonskými a európskymi výrobcami, gentlemanská dohoda nemohla porušiť článok 81 ES a Komisia nemala právomoc konať vo veci. Napadnutý rozsudok a napadnuté rozhodnutie, by preto mali byť vo vzťahu k spoločnosti Toshiba zrušené.

                  Druhý odvolací dôvod: Toshiba uvádza, že Všeobecný súd skreslil obsah listu, v ktorom ďalší účastník konania uviedol, že nebude napádať závery Komisie. Komisia zastávala názor, že list nahradil skoršie tvrdenia tohto účastníka potvrdzujúce, že v EHP nerealizoval žiadne predaje. Ide však o skreslenie dôkazu, ktorým Všeobecný súd prijíma záver, že bariéry pre vstup na trh EHP neboli neprekonateľné. Toshiba preto uvádza, že napadnutý rozsudok a napadnuté rozhodnutie by malo byť zrušené.

                  Tretí odvolací dôvod: Toshiba tvrdí, že Všeobecný súd uviedol kontradiktórne odôvodnenie, uplatnil nesprávne právne posúdenie pre utajenie pred verejnosťou a porušil zásadu osobnej zodpovednosti, keď tvrdenie spoločnosti Toshiba týkajúce sa jej neúčasti na stretnutí v roku 2003 v Zurichu považovala za „neúčinné“. Napadnutý rozsudok a napadnuté rozhodnutie, by preto mali byť zrušené v rozsahu, v akom uvádzajú záver, že spoločnosť Toshiba pokračovala v účasti na gentlemanskej dohode do mája 2003.

                  Štvrtý odvolací dôvod: Toshiba uvádza, že Všeobecný súd nesprávne vyložil článok 18 Pokynov pre ukladanie pokút, keď uplatnil celkové trhové podiely ako náhradu za podiel účastníkov na porušení. Napadnutý rozsudok a napadnuté rozhodnutie by preto mali byť zrušené v rozsahu, v akom sa pokuta spoločnosti Toshiba vypočítala na základe celosvetového trhového podielu spoločnosti Toshiba a pokuta uložená spoločnosti Toshiba by v súlade s tým mala byť znížená.


title: Vec C-451/04: Žaloba podaná dňa 27. októbra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike

text:
               18.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/7

         Žaloba podaná dňa 27. októbra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike
   (Vec C-451/04)
   (2004/C 314/14)
   Komisia Európskych spoločenstiev v zastúpení: C. O'Reilly a A. M. Rouchau-Joët, splnomocnené zástupkyne, ktoré si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 27. októbra 2004 na Súdnom dvore Európskych spoločenstiev žalobu proti Francúzskej republike.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že Francúzska republika tým, že neprijala zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 2001/55/ES z 20. júla 2001 o minimálnych štandardoch na poskytovanie dočasnej ochrany v prípade hromadného prílevu vysídlených osôb a o opatreniach na podporu rovnováhy úsilia medzi členskými štátmi pri prijímaní takýchto osôb a znášaní z toho vyplývajúcich dôsledkov (1) alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila si povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedenej smernice.

               2.

               zaviazal Francúzsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prevzatie smernice do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 31. decembra 2002.

      (1)  Ú. v. ES L 212 zo 7.8.2001, s.12


title: Vec T-741/15: Žaloba podaná 18. decembra 2015 – British Aggregates a i./Komisia

text:
               22.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 68/38

         Žaloba podaná 18. decembra 2015 – British Aggregates a i./Komisia
   (Vec T-741/15)
   (2016/C 068/48)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: British Aggregates Association (Lanark, Spojené kráľovstvo), Tinney Quarries Ltd (St. Johnston, Írsko), MBC Quarries Ltd (Ballybofey, Írsko), Mac Sand Ltd (Stranorlar, Írsko) (v zastúpení: L. Van den Hende, lawyer, a A. White, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 4. augusta 2014 uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie 25. septembra 2015 o schéme štátnej pomoci SA.18859 (11/C) (ex 65/10 NN), ktorú zaviedlo Spojené kráľovstvo – Oslobodenie od dane z kameniva v Severnom Írsku (ex N 2/04),

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že rozhodla, že porušenie článku 110 ZFEÚ, ako aj článku 107 ZFEÚ môžu byť spätne napravené, v dôsledku čoho sa oslobodenie od dane z kameniva v Severnom Írsku stalo zlučiteľným s vnútorným trhom.

               2.

               Druhý žalobný dôvod, subsidiárny k prvému, založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia a nesprávneho posúdenia, keď rozhodla, že opravné opatrenie prijaté Spojeným kráľovstvom bol v súlade so zásadou efektivity a s právom na účinný prostriedok nápravy.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tom, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia tým, že rozhodla, že oslobodenie od dane z kameniva v Severnom Írsku bolo zlučiteľné s usmerneniami o štátnej pomoci na ochranu životného prostredia z roku 2008 (1) a s článkom 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ. Komisia sa najmä dopustila nesprávneho posúdenia tým, že rozhodla, že tretia časť kritéria nevyhnutnosti na základe usmernení o štátnej pomoci na ochranu životného prostredia z roku 2008 bola splnená, konkrétne, či lomy v Severnom Írsku mohli alebo nemohli preniesť na zákazníkov daň z kameniva bez toho, aby to spôsobilo významné zníženie predajov.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že Komisia neuskutočnila skutočne starostlivé a nestranné preskúmanie v súvislosti s otázkou, či retroaktívne opravné opatrenie prijaté Spojeným kráľovstvom bolo zlučiteľné so zásadou efektivity a s právom na účinný prostriedok nápravy a v súvislosti s otázkou, či tretia časť kritéria nevyhnutnosti podľa usmernení o štátnej pomoci na ochranu životného prostredí z roku 2008 bola splnená.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tom, že Komisia v rozpore s článkom 296 ZFEÚ neodôvodnila, prečo retroaktívne opravné opatrenie prijaté Spojeným kráľovstvom bolo zlučiteľné so zásadou efektivity a s právom na účinný prostriedok nápravy a prečo tretia časť kritéria nevyhnutnosti podľa usmernení o štátnej pomoci na ochranu životného prostredia z roku 2008 bola splnená.

      (1)  Usmernenia o štátnej pomoci na ochranu životného prostredia, Ú. v. EÚ C 82, 2008, s. 1.


title: Vec T-534/15: Žaloba podaná 16. septembra 2015 – LG Electronic/ÚHVT – Cyrus Wellness Consulting (Viewty GT)

text:
               9.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 371/38

         Žaloba podaná 16. septembra 2015 – LG Electronic/ÚHVT – Cyrus Wellness Consulting (Viewty GT)
   (Vec T-534/15)
   (2015/C 371/39)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: LG Electronics, Inc. (Soul, Kórejská republika) (v zastúpení: M. Graf, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berlín, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: žalobca.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „Viewty GT“ – ochranná známka Spoločenstva č. 9 017 237.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 12. júna 2015 v spojených veciach R 1937/2014-2 a R 1564/2014-2.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec C-454/09: Žaloba podaná 19. novembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/33

         Žaloba podaná 19. novembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-454/09)
   2010/C 24/60
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Righini a B. Stromsky, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Talianska republika si tým, že neprijala v stanovených lehotách všetky opatrenia nevyhnutné na zrušenie pomoci, o ktorej sa rozhodlo, že je protiprávna a nezlučiteľná so spoločným trhom a s rozhodnutím Komisie č. 2008/697/ES (1) zo 16. apríla 2008 o štátnej pomoci C 13/07 (ex NN 15/06 a N 743/06), ktorú Taliansko poskytlo spoločnosti New Interline [oznámené pod číslom K(2008)1321 zo 17. júna 2008], nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 2, 3 a 4 tohto rozhodnutia a zo Zmluvy ES,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Štyri mesiace po oznámení rozhodnutia uplynula lehota, v rámci ktorej malo Taliansko zrušiť a vymôcť naspäť pomoc vyplatenú protiprávne. Po viac ako roku talianske úrady ešte neprijali opatrenia nevyhnutné na vykonanie rozhodnutia a na vymáhanie pomoci.

      (1)  Ú. v. EÚ L 235, s. 12.


title: Vec T-81/15: Žaloba podaná 20. februára 2015 – Facchinello/ÚHVT – Olimpia Splendid (Synthesis)

text:
               13.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/41

         Žaloba podaná 20. februára 2015 – Facchinello/ÚHVT – Olimpia Splendid (Synthesis)
   (Vec T-81/15)
   (2015/C 118/53)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Danila Facchinello (Molinella, Taliansko) (v zastúpení: F. Torlontano, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Olimpia Splendid SpA (Gualtieri, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva obsahujúca slovný prvok „Synthesis“ – ochranná známka Spoločenstva č. 2 8 71  069.

      Konanie pred ÚHVT: konanie o zrušení.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 21. novembra 2014 vo veci R 2169/2013-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 21. novembra 2014 a vyhlásil ochrannú známku Spoločenstva Synthesis za platnú pre výrobky patriace do triedy 11 (klimatizačné prístroje),

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 51 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 tým, že prvý odvolací senát rozhodol o zrušení ochrannej známky Spoločenstva z dôvodu, že dôvody predložené majiteľkou nie sú spôsobilé na preukázanie riadneho používania tejto ochrannej známky.


title: Vec T-545/13: Žaloba podaná 8. októbra 2013 — Al Matri/Rada

text:
               7.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 359/18

         Žaloba podaná 8. októbra 2013 — Al Matri/Rada
   (Vec T-545/13)
   2013/C 359/35
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Fahed Mohamed Sakher Al Matri (Doha, Katar) (v zastúpení: M. Lester, barrister, a G. Martin, solicitor)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutie Rady 2013/409/SZBP (1) a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 735/2013 (2) v rozsahu, v akom sa týkajú žalobcu, a

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaná sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia v tom, že boli splnené kritériá pre uplatnenie napadnutých opatrení, pokiaľ ide o žalobcu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na porušení žalobcových práv na obhajobu a účinnú súdnu ochranu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na porušení povinnosti odôvodnenia.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na bezdôvodnom a neprimeranom obmedzení žalobcovho vlastníckeho práva a práva podnikať.

      (1)  Vykonávacie rozhodnutie Rady 2013/409/SZBP z 30. júla 2013, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/72/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu v Tunisku (Ú. v. EÚ L 204, s. 52).

      (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 735/2013 z 30. júla 2013, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 101/2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom vzhľadom na situáciu v Tunisku (Ú. v. EÚ L 204, s. 23).


title: Vec C-549/11: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  19. decembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven administrativen săd — Bulharsko) — Direktor na direkcia Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto — grad Burgas pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencia za Prichodite/Orfej Bălgarija EOOD (DPH — Smernica 2006/112/ES — Články 63, 65, 73 a 80 — Zriadenie práva stavby fyzickými osobami v prospech spoločnosti výmenou za stavebné služby poskytnuté touto spoločnosťou uvedeným fyzickým osobám — Zmluva o výmene — Daň z dodania stavebných služieb — Zdaniteľné plnenie — Splatnosť — Vopred vyplatená celková protihodnota — Preddavok — Základ dane plnenia v prípade protihodnoty spočívajúcej v nehnuteľnom majetku alebo službách — Priamy účinok)

text:
               16.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/10

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 19. decembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vărchoven administrativen săd — Bulharsko) — Direktor na direkcia Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto — grad Burgas pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencia za Prichodite/Orfej Bălgarija EOOD
   (Vec C-549/11) (1)

   (DPH - Smernica 2006/112/ES - Články 63, 65, 73 a 80 - Zriadenie práva stavby fyzickými osobami v prospech spoločnosti výmenou za stavebné služby poskytnuté touto spoločnosťou uvedeným fyzickým osobám - Zmluva o výmene - Daň z dodania stavebných služieb - Zdaniteľné plnenie - Splatnosť - Vopred vyplatená celková protihodnota - Preddavok - Základ dane plnenia v prípade protihodnoty spočívajúcej v nehnuteľnom majetku alebo službách - Priamy účinok)
   2013/C 46/18
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vărchoven administrativen săd

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Direktor na direkcia Obžalvane i upravlenie na izpalnenieto — grad Burgas pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencia za Prichodite

      Žalovaný: Orfej Bălgarija EOOD

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Vărchoven administrativen săd — Výklad článkov 63, 65, 73 a 80 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Udalosť, ktorá zakladá daňovú povinnosť k DPH za vykonanie stavebnej práce — Zriadenie práva stavby fyzickými osobami v prospech spoločnosti výmenou za stavebné práce poskytnuté touto spoločnosťou uvedeným fyzickým osobám — Preddavok — Vnútroštátna právna úprava, ktoré stanovuje ako základ dane plnenia v prípade protiplnenia spočívajúceho v tovaroch alebo službách, trhovú hodnotu dodaného tovaru alebo poskytnutých služieb

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 63 a 65 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, sa majú vykladať v tom zmysle, že ak za okolností, o aké ide vo veci samej, je právo stavby zriadené v prospech spoločnosti na účely postavenia budovy za protihodnotu spočívajúcu v poskytnutí stavebných služieb určitých objektov, ktoré sa nachádzajú v tejto budove a ktoré sa uvedená spoločnosť zaväzuje dodať na kľúč osobám, ktoré zriadili toto právo stavby, nebránia tomu, aby vznikla daňová povinnosť k DPH z týchto stavebných služieb už v okamihu, keď bolo zriadené právo stavby, t. j. predtým, než došlo k poskytnutiu týchto služieb, pretože v okamihu zriadenia tohto práva sú už všetky príslušné prvky tohto budúceho poskytnutia služieb známe, a teda predmetné služby sú presne identifikované, a hodnotu uvedeného práva možno vyjadriť v peniazoch, čo prislúcha preskúmať vnútroštátnemu súdu.

               2.

               Za okolností, o aké ide vo veci samej, v ktorých plnenie nie je uskutočnené medzi stranami, ktoré sú vo vzájomnom vzťahu v zmysle článku 80 smernice 2006/112, čo však prislúcha preskúmať vnútroštátnemu súdu, sa majú články 73 a 80 uvedenej smernice vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, podľa ktorej, ak je protihodnota plnenia úplne vyjadrená v tovaroch alebo v službách, základom dane plnenia je trhová hodnota dodaného tovaru alebo poskytnutých služieb.

               3.

               Články 63, 65 a 73 smernice 2006/112 majú priamy účinok.

      (1)  Ú. v. EÚ C 13, 14.1.2012.


title: Vec T-205/04: Žaloba podaná dňa 8. júna 2004: Alessandro Ianniello proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               28.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/26

         Žaloba podaná dňa 8. júna 2004: Alessandro Ianniello proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-205/04)
   (2004/C 217/47)
   Jazyk konania: francúzština
   Alessandro Ianniello, bytom Brusel, v zastúpení: Stéphane Rodrigues a Yola Minatchy, advokátmi, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal 8. júna 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie orgánu povereného menovaním z 18. februára 2004, ktorým odpovedal na sťažnosť pána Alessandro Ianniello a tiež zrušil hodnotenie služobného postupu žalobcu vypracované za obdobie od 1. júla 2001 do 31. decembra 2002;

               —

               stanovil mimozmluvnú zodpovednosť Európskeho spoločenstva za napadnuté rozhodnutie a oneskorené vypracovanie hodnotenia služobného postupu žalobcu za obdobie od 1. júla 2001 do 31. decembra 2002;

               —

               priznal žalobcovi odškodnenie za utrpenú ujmu vo výške 5000 euro;

               —

               zaviazal Komisiu Európskych spoločenstiev nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Táto žaloba je podaná proti rozhodnutiu z 18. februára 2004, ktorým bola zamietnutá žiadosť žalobcu o opätovné posúdenie hodnotenia služobného postupu žalobcu za obdobie od 1. júla 2001 do 1 decembra 2002 a ktorým tiež bolo rozhodnuté, že nie je potrebné začínať administratívne šetrenie ohľadom určitých listín predkladaných Hodnotiacemu výboru s paritným zastúpením Hlavnej správy RELEX.
   Na podporu svojich nárokov žalobca tvrdí, že došlo k porušeniu niektorých podstatných formálnych náležitostí, ako je jeho právo na obhajobu, nestrannosť administratívneho orgánu a povinnosť odôvodňovania aktov.
   Navyše, napadnuté rozhodnutie popiera právo žalobcu na ochranu jeho osobných údajov, povinnosť náležitej starostlivosti a zásada správneho úradného postupu.


title: Vec C-257/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State (Holandsko) 15. mája 2017 – C, A/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               14.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State (Holandsko) 15. mája 2017 – C, A/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Vec C-257/17)
   (2017/C 269/03)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: C, A

      Žalovaný: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má Súdny dvor s ohľadom na článok 3 ods. 3 smernice Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny (Ú. v. EÚ L 251, 2003, s. 12; Mim. vyd. 19/006, s. 224) a rozsudku Nolan (EU:C:2012:638) právomoc odpovedať na prejudiciálne otázky holandského súdu týkajúce sa výkladu ustanovení tejto smernice v právnom spore o práve na pobyt rodinných príslušníkov garanta, ktorý má holandskú štátnu príslušnosť, keď v holandskom právnom poriadku bola táto smernica vyhlásená za priamo a bezpodmienečne uplatniteľnú na uvedených rodinných príslušníkov?

               2.

               Má sa článok 15 ods. 1 a ods. 4 smernice Rady 2003/86/ES vykladať v tom zmysle, že bráni takej vnútroštátnej úprave, o akú ide v konaní vo veci samej, ktorá stanovuje, že žiadosť cudzinca, ktorý má dlhšie ako päť rokov v rámci zlúčenia rodiny legálny pobyt na území členského štátu, možno zamietnuť, pretože cudzinec nesplnil integračné opatrenia, ktoré požaduje vnútroštátne právo?

               3.

               Má sa článok 15 ods. 1 a ods. 4 smernice Rady 2003/86/ES vykladať v tom zmysle, že bráni takej vnútroštátnej úprave, o akú ide v konaní vo veci samej, na základe ktorej možno samostatné povolenie na pobyt vydať najskôr od okamihu podania žiadosti?


title: Vec C-245/05: Uznesenie predsedu štvrtej komory Súdneho dvora z  20. novembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf – Nemecko) – Metro International GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/31

         Uznesenie predsedu štvrtej komory Súdneho dvora z 20. novembra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf – Nemecko) – Metro International GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf
   (Vec C-245/05) (1)

   (2008/C 64/45)

      Jazyk konania: nemčina

   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 205, 20.8.2005.


title: Vec T-626/11: Žaloba podaná 2. decembra 2011 — Sky Deutschland a Sky Deutschland Fernsehen/Komisia

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/26

         Žaloba podaná 2. decembra 2011 — Sky Deutschland a Sky Deutschland Fernsehen/Komisia
   (Vec T-626/11)
   2012/C 49/47
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Sky Deutschland AG (Unterföhring, Nemecko) a Sky Deutschland Fernsehen GmbH & Co. KG (Unterföhring) (v zastúpení: A. Cordewener, F. Kutt a C. Jehke, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú:

               —

               zrušiť rozhodnutie žalovanej z 26. januára 2011 v konaní o štátnej pomoci C 7/2010 (ex CP 250/2006 a NN 5/2010) „zákon o dani z príjmov právnických osôb (KStG), schéma o prevode daňových strát (Sanierungsklausel)“ v celom rozsahu,

               —

               subsidiárne, zrušiť vyššie uvedené rozhodnutie prinajmenšom v rozsahu, v akom toto rozhodnutie nestanovuje v prospech podnikov v pozícii žalobkýň v 1. a 2. rade nijakú výnimku z povinnosti vymáhania vyplývajúcej z článkov 4 a 5 založenú na zásade ochrany legitímnej dôvery, resp. v rozsahu, v akom v prospech takýchto podnikov nestanovuje nijakú prechodnú úpravu,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú v podstate nasledovné žalobné dôvody:

               —

               Žalovaná v napadnutom rozhodnutí nesprávne dospela k záveru, že v prípade „schémy o prevode daňových strát (Sanierungsklausel)“ podľa § 8c ods. 1a nemeckého zákona o dani z príjmov právnických osôb (KStG) ide o nezákonnú štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Žalobkyne v tejto súvislosti okrem iného uvádzajú, že žalovaná nesprávne vychádza z toho predpokladu, že úprava § 8c ods. 1a KStG má selektívnu povahu a predstavuje neodôvodnenú výnimku zo zásady stanovenej v § 8c ods. 1 KStG, podľa ktorej daňové straty právnickej osoby v prípade zmeny vlastníka podielov v tejto spoločnosti za určitých okolností zanikajú. Žalobkyne zastávajú názor, že žalovaná nesprávne považuje právnu úpravu § 8c ods. 1 KStG za vnútroštátny referenčný systém, ktorý je určujúci pre posúdenie štátnej pomoci.

               —

               Relevantný referenčný systém tvorí možnosť priebežného započítania strát, ktorú v zásade poskytuje nemecký právny poriadok, a ktorá vyplýva z takzvanej zásady objektívneho zdanenia čistého zisku. Podľa názoru žalobkýň schéma o prevode daňových strát podľa § 8c ods. 1a KStG len potvrdzuje tento referenčný systém. Okrem toho nemôže byť § 8c ods. 1 KStG určujúcim vnútroštátnym referenčným systémom aj z toho dôvodu, že táto právna úprava je podľa ustanovení nemeckej Ústavy protiústavná.

               —

               Právna úprava § 8c ods. 1 KStG je navyše takzvaným všeobecným opatrením, ktoré môže byť na prospech všetkým stratovým účastníkom hospodárskej súťaže, a na základe ktorého sa nezvýhodňuje iba určitá vymedzená skupina účastníkov trhu. Podľa žalobkýň preto „schéma o prevode daňových strát (Sanierungsklausel)“ nemá selektívnu povahu.

               —

               „Schéma o prevode daňových strát (Sanierungsklausel)“ podľa § 8c ods. 1a KStG je odôvodnená aj na základe povahy a vnútornej štruktúry nemeckého daňového systému, pretože táto právna úprava vymedzuje účinky obmedzenia odpisu strát podľa § 8c ods. 1 KStG. Žalobkyne v tejto súvislosti tvrdia, že § 8c KStG v pôvodnom znení predstavuje príliš široko koncipovanú právnu úpravu predchádzania zneužívaniu, a že dodatočné (a retroaktívne pôsobiace) doplnenie tohto predpisu na základe § 8c ods. 1 KStG vedie len k zúženiu nadbytočnej právnej úpravy §8c ods. 1 KStG a do tej miery obnovuje platnosť všeobecného priebežného odpočtu strát ako relevantného referenčného systému.

               —

               Napokon žalobkyne tvrdia, že majú právo na ochranu legitímnej dôvery, pretože zamietavé rozhodnutie žalovanej nebolo predvídateľné a žalovaná nenapadla ani predchádzajúcu obdobne štruktúrovanú právnu úpravu § 8 ods. 4 KStG v pôvodnom znení, ako ani porovnateľné právne úpravy v ostatných členských štátoch.


title: Vec C-656/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší soud České republiky (Česká republika) 12. decembra 2013 — L/M, R a K

text:
               22.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 85/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší soud České republiky (Česká republika) 12. decembra 2013 — L/M, R a K
   (Vec C-656/13)
   2014/C 85/19
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší soud České republiky

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľka: L

      Odporca: M, R a K

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je potrebné vykladať článok 12 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 2201/2003 (1) z 27. novembra 2003 o súdnej právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (ďalej len „nariadenie Brusel IIa“), tým spôsobom, že zakladá právomoc konať o rodičovskej zodpovednosti aj v prípade, že neprebieha žiadne ďalšie súvisiace konanie (teda „iné konania, než ktoré sú uvedené v odseku 1“)?
               A v prípade kladnej odpovede na prvú otázku:

               2.

               Je potrebné článok 12 ods. 3 nariadenia Brusel IIa vykladať tým spôsobom, že výslovným či iným jednoznačným prijatím právomoci, sa rozumie aj situácia, keď strana, ktorá konanie nezačala, podá samostatný návrh na začatie konania v tej istej veci, avšak vzápätí pri prvom úkone, ktorý jej prislúcha, namieta voči nepríslušnosti súdu v skôr začatom konaní na návrh inej strany?

      (1)  Ú. v. ES L 388, s. 1; Mim. vyd. 19/006, s. 243.


title: Vec T-368/08: Žaloba podaná 26. augusta 2008 – Atlantean/Komisia

text:
               22.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 301/43

         Žaloba podaná 26. augusta 2008 – Atlantean/Komisia
   (Vec T-368/08)
   (2008/C 301/74)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Atlantean Ltd (Killybegs, Írsko) (v zastúpení: M. Fraser, D. Hennessy, solicitors, G. Hogan, SC, E. Regan a C. Toland, barristers)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2008) 3236 z 26. júna 2008 určené Írsku, odpovedajúce na žiadosť Írska týkajúcu sa Atlanteanu,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania vynaložených žalobcom.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   V tejto veci žalobca podáva žalobu o čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 3236 v konečnom znení z 26. júna 2008, ktorým bola zamietnutá žiadosť Írska týkajúca sa plavidla žalobcu Atlantean o zvýšenie kapacity podľa štvrtého viacročného usmerňovacieho programu (MAGP IV) uplatňovaného z dôvodov zvýšenia úrovne bezpečnosti, zdokonalenia plavby na mori, zlepšenia hygieny, kvality produktov a pracovných podmienok na plavidlách dlhších ako 12 m. Prvé rozhodnutie Komisie 2003/245/ES zo 4. apríla 2003 (1), ktorým bola zamietnutá žiadosť Írska, bolo zrušené rozsudkom Súdu prvého stupňa z 13. júna 2006 v rozsahu, v akom sa uplatňuje na plavidlo žalobcu Atlantean (2).
   Žalobca na podporu svojich návrhov uvádza, že napadnuté rozhodnutie nebolo prijaté na základe kritérií stanovených v rozhodnutí Rady 97/413/ES (3), ktoré považuje za vhodný právny základ, ale na základe uplatnenia článku 11 ods. 5 nariadenia Rady č. 2371/2002/ES (4). Žalobca preto tvrdí, že nielen že Komisia nemala právomoc prijať rozhodnutie, ale porušila tiež zásady zákazu retroaktivity, ochrany právnej istoty, ochrany legitímnej dôvery, zákazu diskriminácie, rovnosti zaobchádzania a proporcionality. Žalobca ďalej tvrdí, že Komisia porušila svoju povinnosť odôvodnenia stanovenú v článku 253 ES, ako aj práva žalobcu byť vypočutý a vlastniť majetok. Žalobca tiež uvádza, že Komisia zneužila svoje právomoci, konala mala fides a dopustila sa neospravedlniteľného a zjavného pochybenia vo svojom rozhodnutí. Taktiež tvrdí, že Komisia neprihliadala na obmedzenia jej právomoci voľnej úvahy.
   Okrem toho žalobca tvrdí, že Komisia sa prijatím napadnutého rozhodnutia snažila o zamietnutie súvisiacej žaloby o náhradu škody, ktorú podal žalobca na Súd prvého stupňa, pričom konanie prebieha vo veci T-125/08 (5), a nekonala preto bona fide.

      (1)  Ú. v. EÚ L 90, s. 48.

      (2)  Vec T-192/03, Atlantean Ltd/Komisia Zb. s. II-42.

      (3)  Rozhodnutie Rady z 26. júna 1997 o cieľoch a podrobných pravidlách reštrukturalizácie sektora rybného hospodárstva Spoločenstva na obdobie od 1. januára 1997 do 31. decembra 2001 na účely dosiahnutia trvalo udržateľnej rovnováhy medzi zdrojmi a ich využívaním [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 175, s. 27).

      (4)  Nariadenie Rady (ES) č. 2371/2002 z 20. decembra 2002 o ochrane a trvalo udržateľnom využívaní zdrojov rybného hospodárstva v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu (Ú. v. ES L 358, s. 59; Mim. vyd. 04/005, s. 460).

      (5)  Vec T-125/08, Atlantean Ltd/Komisia, Ú. v. EÚ C 116, s. 28.


title: Vec T-636/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. októbra 2015 – Trekstor/ÚHVT – MSI Technology (MovieStation) („Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Slovná ochranná známka Spoločenstva MovieStation — Absolútne dôvody zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Článok 52 nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 23. októbra 2015 – Trekstor/ÚHVT – MSI Technology (MovieStation)
   (Vec T-636/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Slovná ochranná známka Spoločenstva MovieStation - Absolútne dôvody zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Článok 52 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 414/33)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: TrekStor Ltd (Hong-Kong, Čína) (v zastúpení: O. Spieker a M. Alber, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider a A. Schifko, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: MSI Technology GmbH (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: T. Lieb, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 24. septembra 2013 (vec R 1914/2012-4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi TrekStor Ltd a MSI Technology

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               TrekStor Ltd znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

               3.

               MSI Technology GmbH znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 39, 8.2.2014.


title: Vec F-110/07: Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  12. decembra 2007 – Kerelov/Komisia (Verejná služba — Zjavná neprípustnosť — Článok 44 ods. 1 písm. c) Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa)

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/64

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 12. decembra 2007 – Kerelov/Komisia
   (Vec F-110/07)
   (Verejná služba - Zjavná neprípustnosť - Článok 44 ods. 1 písm. c) Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa)
   (2008/C 64/105)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Georgi Kerelov (Pazardzhik, Bulharsko) (v zastúpení: A. Kerelov, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia EPSO zo 7. februára 2007 o neoznámení informácií a dokumentov vzťahujúcich sa k výberovému konaniu žalobcovi na jednej strane a, na druhej strane, náhrada ujmy, ktorú mal utrpieť
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec T-78/06: Žaloba podaná  24. februára 2006  – Armando Álvarez/Komisia

text:
               20.5.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 121/14

         Žaloba podaná 24. februára 2006 – Armando Álvarez/Komisia
   (Vec T-78/06)
   (2006/C 121/24)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Armando Álvarez, S.A. (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: E. Garayar a A. García Castillo, abogados)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               rozhodnúť o prípustnosti tejto žaloby o neplatnosť,

               —

               zrušiť rozhodnutie K(2005) 2634, konečné znenie, z 30. novembra 20005 vo veci COMP/F/38.354 v rozsahu, v akom sa týka zodpovednosti Armando Álvarez, S.A.,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu všetkých trov konania vzniknutých Armando Álvarez, S.A. v tomto konaní.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Predmetom žaloby je návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2005) 2634, konečné znenie, z 30. novembra 20005 vo veci COMP/F/38.354 – priemyselné vrecia. V napadnutom rozhodnutí Komisia rozhodla, že žalobca spolu s ďalšími podnikmi porušil článok 81 ES tým, že v období od 1992 do 2001 sa zúčastňoval na dohodách a zosúladených postupoch v sektore priemyselných platových vriec v Nemecku, Belgicku, Holandsku, Luxembursku, Španielsku a Francúzsku. Za tieto porušenia uložila Komisia žalobcovi pokutu, pričom tento bol zodpovedný solidárne so spoločnosťou Plásticos Españoles, S.A.
   Na podporu svojich návrhov žalobca uvádza, že Komisia nesprávne posúdila skutkový stav, porušila zásadu prezumpcie neviny a právo žalobcu na obhajobu.


title: Vec F-14/09: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  15. decembra 2010 — Almeida Campos a i./Rada (Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Povyšovanie za rok 2008 — Porovnávacie hodnotenie zásluh referentov na pracovných miestach lingvistov a referentov na všeobecných pracovných miestach referentov)

text:
               5.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/18

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 15. decembra 2010 — Almeida Campos a i./Rada
   (Vec F-14/09) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Povyšovanie za rok 2008 - Porovnávacie hodnotenie zásluh referentov na pracovných miestach lingvistov a referentov na všeobecných pracovných miestach referentov)
   2011/C 38/34
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Ana Maria Almeida Campos (Brusel, Belgicko) a i. (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a É. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer, G. Kimberley, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutí menovacieho orgánu, ktorými nepovýšil žalobkyne do platovej triedy AD 12 v rámci povyšovania za rok 2008, a v prípade, ak je to potrebné, zrušenie rozhodnutí o povýšení úradníkov do tejto platovej triedy v rámci toho istého povyšovania, ktorých mená sú uvedené na zozname povýšených úradníkov uverejnenom v oznámení zamestnancom č. 72/08 z 21. apríla 2008

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutia, ktorými Rada Európskej únie odmietla povýšiť A. M. Almeida Campos, R. Dariol, S. Morello a K. Verstreken do platovej triedy AD 12 v rámci povyšovania za rok 2008, sa zrušujú.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 90, 18.4.2009, s. 40.


title: Vec C-483/07 P: Uznesenie Súdneho dvora zo 17. februára 2009 — Galileo Lebensmittel GmbH & Co. KG/Komisia Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Žaloba o neplatnosť — Vyhradenie si Komisiou domény galileo.eu — Článok 230 štvrtý odsek ES — Rozhodnutie, ktoré sa osobne týka fyzickej alebo právnickej osoby — Zjavne nedôvodná žaloba)

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/15

         Uznesenie Súdneho dvora zo 17. februára 2009 — Galileo Lebensmittel GmbH & Co. KG/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-483/07 P) (1)

   (Odvolanie - Žaloba o neplatnosť - Vyhradenie si Komisiou domény „galileo.eu“ - Článok 230 štvrtý odsek ES - Rozhodnutie, ktoré sa osobne týka fyzickej alebo právnickej osoby - Zjavne nedôvodná žaloba)
   2009/C 220/25
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Galileo Lebensmittel GmbH & Co. KG (v zastúpení: K. Bott, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Braun a E. Montaguti, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 28. augusta 2007, Galileo Lebensmittel/Komisia, T-46/06, ktorým Súd prvého stupňa zamietol ako neprípustnú žalobu o zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým bolo podľa článku 9 nariadenia Komisie (ES) č. 874/2004 z 28. apríla 2004, ktorým sa stanovujú pravidlá verejnej politiky týkajúce sa implementácie a funkcií domény najvyššej úrovne „.eu“ a zásady, ktorými sa riadi registrácia (Ú. v. EÚ L 162, s. 40; Mim. vyd. 13/034, s. 825), vyhradené meno domény „galileo.eu“ ako meno vyhradené na použitie inštitúciami, orgánmi a agentúrami Spoločenstva — Požiadavka byť osobne dotknutý napadnutým rozhodnutím — Porušenie článku 230 štvrtého odseku ES

      Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Galileo Lebensmittel GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 8, 12.1.2008.


title: Vec T-276/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  21. júna 2012 — Kavaklidere-Europe/ÚHVT — Yakult Honsha (Yakut) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Yakut — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva Yakult — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 21. júna 2012 — Kavaklidere-Europe/ÚHVT — Yakult Honsha (Yakut)
   (Vec T-276/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Yakut - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva Yakult - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 227/24
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Kavaklidere-Europe (Schoten, Belgicko) (v zastúpení: pôvodne J. Vercraeye a I. Tytgat, neskôr J. Vercraeye a B. De Vuyst, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Yakult Honsha Kabushiki Kaisha (Tokio, Japonsko) (v zastúpení: M. Edenborough, QC, P. Harris, solicitor, a T. Elias, barrister)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. mája 2009 (vec R 1396/2008-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Yakult Honsha Kabushiki Kaisha a Kavaklidere-Europe

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Kavaklidere Europe je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 244, 10.10.2009.


title: Vec C-51/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Guidice di Pace di Revere (Taliansko) 2. februára 2012 — trestné konanie proti Xiamie Zhu a i.

text:
               31.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Guidice di Pace di Revere (Taliansko) 2. februára 2012 — trestné konanie proti Xiamie Zhu a i.
   (Vec C-51/12)
   2012/C 98/32
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Guidice di Pace di Revere

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Xiamie Zhu, Guo Huo Xia, Xie Fmr Ye, Jian Hui Luo, Ua Zh Th

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bránia články 2, 4, 6, 7, 8 smernice 2008/115/ES (1), vzhľadom na zásady lojálnej spolupráce a potrebného účinku smerníc, možnosti, aby štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, ktorý sa neoprávnene zdržiava v členskom štáte, bol ešte predtým, ako by porušil príkaz na odsun vydaný správnym orgánom uložený peňažný trest, ktorý možno ako trestnú sankciu nahradiť trestom domáceho väzenia, len na základe neoprávneného vstupu a pobytu?

               2.

               Bránia články 2, 15 a 16 smernice 2008/115/ES vzhľadom na zásady lojálnej spolupráce a potrebného účinku smerníc, možnosti, aby členský štát po prijatí smernice prijal právny predpis, ktorý stanovuje, že štátny príslušník tretej krajiny, ktorý sa neoprávnene zdržiava v členskom štáte, sa potrestá peňažným trestom, ktorý možno nahradiť okamžite vykonateľným vyhostením ako trestnou sankciou bez toho, aby bol dodržaný postup a aby boli rešpektované práva cudzinca stanovené v smernici?

               3.

               Bráni zásada lojálnej spolupráce zakotvená v článku 4 ods. 3 ZEÚ vnútroštátnemu ustanoveniu, ktoré bolo prijaté počas lehoty na prebratie smernice s cieľom obísť alebo v každom prípade obmedziť rozsah pôsobnosti smernice a aké opatrenia má prijať súd v prípade, že sa preukáže existencia takéhoto cieľa?

      (1)  Ú. v. EÚ L 348, s. 98.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  8. novembra 2005  vo veci C-443/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Hoge Raad der Nederlanden): Götz Leffler proti Berlin Chemie AG (Súdna spolupráca v občianskych veciach — Doručovanie súdnych a mimosúdnych písomností — Absencia prekladu písomnosti — Následky)

text:
               14.1.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 10/2

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   z 8. novembra 2005
   vo veci C-443/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Hoge Raad der Nederlanden): Götz Leffler proti Berlin Chemie AG (1)

   (Súdna spolupráca v občianskych veciach - Doručovanie súdnych a mimosúdnych písomností - Absencia prekladu písomnosti - Následky)
   (2006/C 10/04)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci C-443/03, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) zo17. októbra 2003 a doručený Súdnemu dvoru 20. októbra 2003, ktorý súvisí s konaním: Götz Leffler proti Berlin Chemie AG, Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas (spravodajca) a J. Malenovský, sudcovia S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts, E. Juhász, G. Arestis, A. Borg Barthet a M. Ilešič, generálna advokátka: C. Stix-Hackl, tajomník: M. Ferreira, hlavná referentka, vyhlásil 8. novembra 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Článok 8 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1348/2000 z 29. mája 2000 o doručovaní súdnych a mimosúdnych písomností v občianskych a obchodných veciach v členských štátoch musí byť vykladaný v tom zmysle, že pokiaľ adresát písomnosti túto písomnosť odmietol z dôvodu, že nie je vyhotovená v úradnom jazyku prijímajúceho členského štátu alebo v jazyku odosielajúceho členského štátu, ktorému tento adresát rozumie, odosielateľ má možnosť napraviť to zaslaním vyžadovaného prekladu.

               2.

               Článok 8 nariadenia č. 1348/2000 je nutné vykladať v tom zmysle, že pokiaľ adresát písomnosti túto písomnosť odmietol z dôvodu, že nie je vyhotovená v úradnom jazyku prijímajúceho členského štátu alebo v jazyku odosielajúceho členského štátu, ktorému tento adresát rozumie, je možné napraviť túto situáciu zaslaním prekladu písomnosti v súlade s podmienkami ustanovenými nariadením č. 1348/2000 a v čo najkratšej lehote.
               Na vyriešenie problémov spojených so spôsobom, akým je potrebné napraviť absenciu prekladu, ktoré nie sú upravené nariadením č. 1348/2000, ako ho vykladá Súdny dvor, prináleží sudcovi vnútroštátneho súdu, aby použil svoje vnútroštátne procesné právo, pričom musí dbať na zaistenie plnej účinnosti uvedeného nariadenia v súlade s jeho účelom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 304, 13.12.2003.


title: Vec C-146/07: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  29. augusta 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Švédske kráľovstvo

text:
               8.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 297/35

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 29. augusta 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Švédske kráľovstvo
   (Vec C-146/07) (1)

   (2007/C 297/67)

      Jazyk konania: švédčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007.


title: Vec C-535/15: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 27. apríla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – Freie und Hansestadt Hamburg/Jost Pinckernelle (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Registrácia, hodnotenie, autorizácia a obmedzovanie chemikálií — Nariadenie (ES) č. 1907/2006 (nariadenie REACH) — Všeobecná povinnosť registrácie a požiadavky týkajúce sa informácií — Nezaregistrované chemikálie — Vývoz nezaregistrovaných chemikálií mimo územia Európskej únie)

text:
               26.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 202/3

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 27. apríla 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht – Nemecko) – Freie und Hansestadt Hamburg/Jost Pinckernelle
   (Vec C-535/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Registrácia, hodnotenie, autorizácia a obmedzovanie chemikálií - Nariadenie (ES) č. 1907/2006 (nariadenie REACH) - Všeobecná povinnosť registrácie a požiadavky týkajúce sa informácií - Nezaregistrované chemikálie - Vývoz nezaregistrovaných chemikálií mimo územia Európskej únie))
   (2017/C 202/04)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Freie und Hansestadt Hamburg

      Žalovaný: Jost Pinckernelle

      za účasti: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

      Výrok rozsudku

   Článok 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES v spojení s článkom 3 bodom 12 tohto nariadenia sa majú vykladať v tom zmysle, že látky, ktoré neboli zaregistrované pri ich dovoze na územie Európskej únie v súlade s uvedeným nariadením, môžu byť vyvezené mimo tohto územia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 7, 11.1.2016.