title: Vec C-276/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 17. mája 2016 – Prequ’ Italia Srl/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

text:
               22.8.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 17. mája 2016 – Prequ’ Italia Srl/Agenzia delle Dogane e dei Monopoli
   (Vec C-276/16)
   (2016/C 305/18)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľka: Prequ’ Italia Srl

      Odporca: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

      Prejudiciálna otázka

   Bráni všeobecná zásada práva Únie týkajúca sa kontradiktórnosti konania talianskej vnútroštátnej právnej úprave (predmetným predpisom v oblasti práva daní a poplatkov), pokiaľ v prospech platiteľa, ktorého colná správa pred vydaním rozhodnutia o vyrubení dane nevypočula, nestanovuje odklad vykonateľnosti tohto rozhodnutia a to ako prirodzený následok napadnutia tohto aktu?


title: Vec T-122/09: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. februára 2011 — Zhejiang Xinshiji Foods a Hubei Xinshiji Foods/Rada [ „Dumping — Dovoz upravených alebo konzervovaných citrusových plodov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike — Práva na obhajobu — Povinnosť odôvodnenia — Zásada riadnej správy vecí verejných — Článok 15 ods. 2 a článok 20 ods. 4 a 5 nariadenia (ES) č. 384/96 [teraz článok 15 ods. 2 a článok 20 ods. 4 a 5 nariadenia (ES) č. 1225/2009]“ ]

text:
               2.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/21

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. februára 2011 — Zhejiang Xinshiji Foods a Hubei Xinshiji Foods/Rada
   (Vec T-122/09) (1)

   (Dumping - Dovoz upravených alebo konzervovaných citrusových plodov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike - Práva na obhajobu - Povinnosť odôvodnenia - Zásada riadnej správy vecí verejných - Článok 15 ods. 2 a článok 20 ods. 4 a 5 nariadenia (ES) č. 384/96 [teraz článok 15 ods. 2 a článok 20 ods. 4 a 5 nariadenia (ES) č. 1225/2009])
   2011/C 103/37
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd (Liuao Town, Sanmen County, Čína); a Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd (Dangyang City, Čína) (v zastúpení: F. Carlin, barrister, A. MacGregor, solicitor, N. Niejahr a Q. Azau, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix a R. Szostak, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci pôvodne G. Berrisch a G. Wolf, neskôr G. Berrisch, advokáti)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Európska komisia (v zastúpení: H. van Vliet a C. Clyne, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Čiastočné zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 1355/2008 z 18. decembra 2008, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitých upravených alebo konzervovaných citrusových plodov (najmä mandarínok atď.) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 350, s. 35), v časti týkajúcej sa žalobkýň

      Výrok rozsudku

               1.

               Nariadenie Rady (ES) č. 1355/2008 z 18. decembra 2008, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo uložené na dovoz určitých upravených alebo konzervovaných citrusových plodov (najmä mandarínok atď.) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, sa zrušuje v časti, v ktorej sa týka Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd a Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd.

               2.

               Zhejiang Xinshiji Foods a Hubei Xinshiji Foods znášajú polovicu svojich trov konania.

               3.

               Rada Európskej únie znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania vynaložených Zhejiang Xinshiji Foods a Hubei Xinshiji Foods.

               4.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 141, 20.6.2009.


title: Vec C-138/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  12. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof — Rakúsko) — Compass-Datenbank GmbH/Rakúska republika (Hospodárska súťaž — Článok 102 ZFEÚ — Pojem „podnik“ — Údaje z obchodného registra uložené v databáze — Zhromažďovanie a poskytovanie týchto údajov za poplatok — Dôsledok nepovolenia opakovaného použitia uvedených údajov zo strany orgánov verejnej moci — Právo „sui generis“ stanovené v článku 7 smernice 96/9/ES)

text:
               22.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/11

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 12. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof — Rakúsko) — Compass-Datenbank GmbH/Rakúska republika
   (Vec C-138/11) (1)

   (Hospodárska súťaž - Článok 102 ZFEÚ - Pojem „podnik“ - Údaje z obchodného registra uložené v databáze - Zhromažďovanie a poskytovanie týchto údajov za poplatok - Dôsledok nepovolenia opakovaného použitia uvedených údajov zo strany orgánov verejnej moci - Právo „sui generis“ stanovené v článku 7 smernice 96/9/ES)
   2012/C 287/17
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberster Gerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Compass-Datenbank GmbH

      Žalovaná: Rakúska republika

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Oberster Gerichtshof — Výklad článku 102 ZFEÚ — Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje za nahliadnutie do obchodného registra (Firmenbuch) poplatok a zakazuje akékoľvek obchodné využitie tohto registra — Pojem hospodárska činnosť — Zneužitie dominantného postavenia — Rozsah doktríny o základných zariadeniach (essentiel facilities doctrine)

      Výrok rozsudku

   Činnosť orgánu verejnej moci spočívajúca jednak v ukladaní údajov, ktoré sú podniky povinné oznamovať na základe zákonnej povinnosti, do databázy, a jednak v umožnení záujemcom nahliadnuť do nej a/alebo vyhotovovať z nej výpisy, nie je hospodárskou činnosťou, a preto tento orgán verejnej moci nemožno v rámci tejto činnosti považovať za podnik v zmysle článku 102 ZFEÚ. Skutočnosť, že nahliadnutie a/alebo vyhotovenie výpisov sa uskutočňuje za poplatok, ktorý je stanovený zákonom a neurčuje ho, či už priamo, alebo nepriamo, predmetný subjekt, nemôže viesť k zmene právneho posúdenia uvedenej činnosti. Navyše taký orgán verejnej moci nevykonáva hospodársku činnosť ani v prípade, že zakáže akékoľvek iné použitie takto zhromaždených a uverejnených údajov s odvolaním sa na ochranu sui generis, ktorá sa mu ako autorovi predmetnej databázy priznáva na základe článku 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 96/9/ES z 11. marca 1996 o právnej ochrane databáz, alebo na akékoľvek iné právo duševného vlastníctva, a nemožno ho teda v rámci tejto činnosti považovať za podnik v zmysle článku 102 ZFEÚ.

      (1)  Ú. v. EÚ C 186, 25.6.2011.


title: Vec C-273/15: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 26. mája 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa – Lotyšsko) – ZS „Ezernieki“/Lauku atbalsta dienests (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Poľnohospodárstvo — Európsky poľnohospodársky usmerňovací a záručný fond — Nariadenia (ES) č. 1257/1999 a 817/2004 — Podpora rozvoja vidieka — Náhrada neoprávnených platieb — Zväčšenie nahlásenej plochy počas päťročného obdobia plnenia záväzku presahujúce stanovený limit — Nahradenie pôvodného záväzku novým záväzkom — Nedodržanie povinnosti príjemcom spočívajúcej v predložení ročnej žiadosti o vyplatenie pomoci — Vnútroštátna právna úprava vyžadujúca vrátenie akejkoľvek pomoci vyplatenej na viacročné obdobie — Zásada proporcionality — Články 17 a 52 Charty základných práv Európskej únie)

text:
               18.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/10

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 26. mája 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa – Lotyšsko) – ZS „Ezernieki“/Lauku atbalsta dienests
   (Vec C-273/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Poľnohospodárstvo - Európsky poľnohospodársky usmerňovací a záručný fond - Nariadenia (ES) č. 1257/1999 a 817/2004 - Podpora rozvoja vidieka - Náhrada neoprávnených platieb - Zväčšenie nahlásenej plochy počas päťročného obdobia plnenia záväzku presahujúce stanovený limit - Nahradenie pôvodného záväzku novým záväzkom - Nedodržanie povinnosti príjemcom spočívajúcej v predložení ročnej žiadosti o vyplatenie pomoci - Vnútroštátna právna úprava vyžadujúca vrátenie akejkoľvek pomoci vyplatenej na viacročné obdobie - Zásada proporcionality - Články 17 a 52 Charty základných práv Európskej únie))
   (2016/C 260/13)
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākā tiesa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: ZS „Ezernieki“

      Žalovaný: Lauku atbalsta dienests

      Výrok rozsudku

   Článok 71 ods. 2 nariadenia Komisie (ES) 817/2004 z 29. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na uplatňovanie nariadenia Rady (ES) 1257/1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), sa má vzhľadom na cieľ nariadenia Rady (ES) č. 1257/1999 zo 17. mája 1999 o podpore rozvoja vidieka z Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) a ktorým sa menia a rušia niektoré nariadenia, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1783/2003 z 29. septembra 2003, a nariadenia č. 817/2004, na zásadu proporcionality a články 17 a 52 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, podľa ktorej príjemca pomoci, ktorá mu bola poskytnutá ako protiplnenie za jeho agro-environmentálne záväzky týkajúce sa viacerých rokov, musí vrátiť v celom rozsahu už vyplatenú pomoc z dôvodu, že nepredložil ročnú žiadosť o vyplatenie tejto pomoci za posledný rok päťročného obdobia plnenia svojich záväzkov jednak preto, lebo toto päťročné obdobie nahradilo predchádzajúce obdobie z dôvodu zväčšenia plochy, ktorú využíva, a jednak preto, lebo tento príjemca si ešte nesplnil svoje povinnosti v súvislosti s využívaním plochy, ktorá bola nahlásená pred týmto zväčšením.

      (1)  Ú. v. EÚ C 262, 10.8.2015.


title: Vec C-139/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 19. marca 2012 — Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona/Generalidad de Cataluña

text:
               16.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 174/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 19. marca 2012 — Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona/Generalidad de Cataluña
   (Vec C-139/12)
   2012/C 174/24
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona

      Odporca: Generalidad de Cataluña

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ukladá smernica Rady 77/388/EHS (1) zo 17. mája (teraz smernica 2006/1[1]2/ES z 28. novembra) v článku 13 časti B písm. d) bode 5 povinnosť uložiť bez oslobodenia daň z pridanej hodnoty na transakcie predaja akcií zdaniteľnou osobou, ktoré zahŕňajú nadobudnutie vlastníctva k nehnuteľnostiam, vzhľadom na výnimku, ktorú stanovuje pre cenné papiere dávajúce ich držiteľovi de jure alebo de facto práva vlastníctva alebo držby nehnuteľného majetku alebo jeho časti?

               2.

               Pripúšťa smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája existenciu noriem, ako je článok 108 Ley del Mercado de Valores (španielsky zákon o trhu s cennými papiermi) 24/1988, ktorý ukladá na nadobudnutie väčšinového podielu na základnom imaní spoločnosti, ktorej majetok tvoria predovšetkým nehnuteľnosti, nepriamu daň, ktorá je odlišná od DPH, nazývanú daň z prevodu majetku bez zohľadnenia skutočnosti, že účastníci transakcie môžu byť podnikateľmi, pričom nie je vylúčený prípad, že ak by došlo k priamemu prevodu nehnuteľností namiesto akcií alebo podielov, transakcia by podliehala DPH?

               3.

               Je so slobodou usadiť sa zaručenou článkom [43] Zmluvy o ES (teraz článok 49 ZFEÚ) a so slobodou pohybu kapitálu upravenou v článku 56 Zmluvy o ES (teraz článok 63 ZFEÚ) zlučiteľná vnútroštátna norma, akou je článok 108 Ley del Mercado de Valores (španielsky zákon o trhu s cennými papiermi) z 28. júla 1988 v znení doplňujúceho ustanovenia 12 zákona 18/1991, ktorým sa zdaňuje nadobudnutie väčšinového podielu na základnom imaní spoločností, ktorých majetok tvoria predovšetkým nehnuteľnosti nachádzajúce sa na území Španielska, a to bez toho, aby umožňoval preukázať, že nadobúdaná spoločnosť vykonáva ekonomickú činnosť?

      (1)  Smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977, šiesta smernica o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Vec C-647/11 P: Odvolanie podané 19. decembra 2011 : Dimos Peramatos proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z  12. októbra 2011 vo veci T-312/07, Dimos Peramatos/Európska komisia

text:
               18.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 49/18

         Odvolanie podané 19. decembra 2011: Dimos Peramatos proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 12. októbra 2011 vo veci T-312/07, Dimos Peramatos/Európska komisia
   (Vec C-647/11 P)
   2012/C 49/30
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Dimos Peramatos (v zastúpení: G. Gerapetritis, avvocato)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu v rozsahu, v akom zamieta žalobu, ktorou sa odvolateľ domáhal, aby bola zrušená akákoľvek jeho povinnosť vrátiť finančné sumy vyplatené v rámci programu LIFE97/ENV/GR/000380, alebo subsidiárne zmeniť napadnuté opatrenie tak, aby mu bola uložená povinnosť zaplatiť sumu 93 795,32 eura, ktorá bola na účely účtovníctva stanovená ako nespôsobilý výdavok, ako to sama Komisia uznala,

               —

               vrátiť vec Všeobecnému súdu na ďalšie konanie,

               —

               uložiť Komisii povinnosť nahradiť trovy konania odvolateľa, a najmä odmeny advokátov.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ na podporu svojho odvolania uvádza dva dôvody:

               1.

               Nesprávny výklad dohody o financovaní uzavretej medzi Dimos Peramatos a Európskou komisiou 17. júla 1997 pod číslom K(97) 1997/29 v konečnom znení, v rámci výkonu činností, ktoré spadajú do programu LIFE a právneho rámca (nariadenie č. 1973/1992), v rozsahu, v akom Všeobecný súd dospel k záveru, že povinnosť uložená touto dohodou obci vysádzať stromy nebola riadne splnená.

               2.

               Nesprávny výklad a porušenie zásad riadnej správy vecí verejných a právnej istoty z dôvodu nedostatočného odôvodnenia napadnutého rozsudku v časti týkajúcej sa povinnosti odôvodniť správne akty, ktoré nepriaznivo zasahujú do právneho postavenia a ktoré sú prijímané inštitúciami Európskej únie.


title: Vec C-86/16 P: Odvolanie podané 12. februára 2016: Kenzo Tsujimoto proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 2. decembra 2015 vo veci T-522/13, Kenzo Tsujimoto/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               12.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 335/28

         Odvolanie podané 12. februára 2016: Kenzo Tsujimoto proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) z 2. decembra 2015 vo veci T-522/13, Kenzo Tsujimoto/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   (Vec C-86/16 P)
   (2016/C 335/37)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Kenzo Tsujimoto (v zastúpení: A. Wenninger-Lenz, M. Ring, Rechtsanwältinnen, W. von der Osten-Sacken, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Kenzo

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu (prvá komora) z 2. decembra 2015 vo veci T-522/13,

               —

               rozhodol v spore s konečnou platnosťou,

               —

               uložil EUIPO a Kenzo S.A. povinnosť nahradiť trovy konania, vrátanie trov konania pred odvolacím senátom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

                     Porušenie článku 76 ods. 2 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva

               Obidve námietky, ktoré podal KENZO S.A., sú založené na článku 8 ods. 5 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva (1). V obidvoch prípadoch odvolací senát zohľadniť dôkazy predložené na podporu námietky založenej na dobrom mene, ktorú podala namietajúca strana v námietkovom konaní vedenom na námietkovom oddelení na účely riadneho používania ochrannej známky. Je nesporné, že dotknuté dokumenty boli podané po uplynutí lehoty na predloženie dôkazov o existencii, platnosti a rozsahu ochrany skoršieho práva podľa pravidla 19 ods. 1 vykonávacieho nariadenia (2). Z pravidla 19 ods. 1 a 2 a z pravidla 20 ods. 1 vykonávacieho nariadenia vyplýva, že námietka podľa článku 8 ods. 5 musí byť zamietnutá, ak namietajúca strana nepreukáže v lehote stanovenej Úradom dobré meno skoršej ochrannej známky. Všeobecný súd však zastáva názor, odvolací senát mal diskrečnú právomoc na to, aby posúdil, či zohľadní dôkazy predložené na podporu dobrého mena, a že odvolací senát túto právomoc stanovil a uplatnil a riadne odôvodnil zohľadnenie uvedených dôkazov. Odvolateľ na druhej strane zastáva názor, že konštatovanie Všeobecného súdu, ktorým túto právomoc odvolaciemu senátu priznal, je postihnuté právnou vadou a predstavuje nesprávne uplatnenie pravidla 19 ods. 1 a 2 a pravidla 20 ods. 1 vykonávacieho nariadenia.
               Odvolateľ si je vedomý toho, že ďalší účastníci konania zastávajú názor, že prípustnosť posúdenia dokumentov, ktoré boli predložené na podporu riadneho používania, sa nemá riadiť pravidlom 20 ods. 1 vykonávacieho nariadenia, ale pravidlom 50 ods. 1 tretím pododsekom tohto vykonávacieho nariadenia, ktoré je osobitným procesným ustanovením pre konanie na odvolacom senáte.
               Aj keby mala byť diskrečná právomoc odvolacieho senátu stanovená podľa pravidla 50 ods. 1 tretieho pododseku vykonávacieho nariadenia, táto právomoc bola odvolacím senátom uplatnená nesprávne a Všeobecný súd nesprávne uplatnil článok 76 ods. 2 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva, keď potvrdil závery odvolacieho senátu o neoddeliteľnosti vzťahu medzi preukázaním použitia a preukázaním dobrého mena, čo považoval za riadne uplatnenie jeho diskrečnej právomoci. Odvolací senát totiž ani nevymedzil rozsah svojej diskrečnej právomoci, t.j. nevymedzil, či je v prejednávanom prípade potrebné túto právomoc uplatniť reštriktívne alebo nie. Ak by odvolací senát uplatnil svoju diskrečnú právomoc správne, mal dospieť k záveru, že táto právomoc musí byť v súlade s rozsudkom z 3. októbra 2013, Rintisch/OHMI (C 120/12 P, EU:C:2013:638), uplatnená reštriktívne. Za daných okolností by teda jediným správnym spôsobom riadneho uplatnenia tejto diskrečnej právomoci bolo nezohľadnenie dokumentov predložených na podporu dobrého mena. Všeobecný súd nezohľadnil skutočnosť, že odvolací senát riadne nevymedzil rozsah svojej diskrečnej právomoci a túto právomoc neuplatnil v príslušnom rozsahu, čím konal v rozpore s článkom 76 ods. 2 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.

               2.

                     Porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva

               Odvolateľ tvrdí, že Všeobecný súd neporovnal ochranné známky „KENZO“ a „KENZO ESTATE“ ako celok, čím konal v rozpore s článkom 8 ods. 5 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva. Okrem toho odvolateľ tvrdí, že nároky týkajúce sa dobrého mena boli Všeobecným súdom potvrdené na základe dokumentov, ktoré by sa nezohľadnili, ak by odvolací senát správne uplatnil právne predpisy a diskrečnú právomoc. Odvolateľ ďalej tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil pochybenia tým, že nevykonal celkové posúdenie, keď dospel k záveru, že v prípade spornej ochrannej známky existuje pravdepodobnosť, že by mohla byť spájaná so skoršou ochrannou známkou a že by mohla neoprávnene ťažiť z dobrého mena skoršej ochrannej známky. Odvolateľ napokon tvrdí, že odvolací senát a Všeobecný súd sa dopustili pochybenia, keď zastávali názor, že odvolateľ nepreukázal „náležitý dôvod“ v zmysle článku 8 ods. 5 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189).


title: Vec F-98/09: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z  27. septembra 2011 — Whitehead/Európska centrálna banka (Verejná služba — Zamestnanci ECB — Výročné/Každoročné preskúmania miezd a prémií — Preskúmanie za rok 2008 — Každoročné hodnotenie — Kritéria posúdenia — Prerokovanie s výborom zamestnancov — Zohľadnenie nemocenskej dovolenky — Stanovenie cieľov)

text:
               19.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 340/36

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 27. septembra 2011 — Whitehead/Európska centrálna banka
   (Vec F-98/09) (1)

   (Verejná služba - Zamestnanci ECB - Výročné/Každoročné preskúmania miezd a prémií - Preskúmanie za rok 2008 - Každoročné hodnotenie - Kritéria posúdenia - Prerokovanie s výborom zamestnancov - Zohľadnenie nemocenskej dovolenky - Stanovenie cieľov)
   2011/C 340/71
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sarah Whitehead (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Európska centrálna banka (v zastúpení: pôvodne F. Feyerbacher a G. Nuvoli, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát, neskôr E. Carlini a G. Nuvoli, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci B. Wägenbaur, advokát)

      Predmet veci

   V prvom rade návrh žalobkyne na zrušenie rozhodnutia ECB, ktorým jej bol priznané zvýšenie platu o dva body na účely Annual Salary and Bonus Review za rok 2008, ako aj návrh na náhradu rozdielu medzi platovým zvýšením, ktoré jej bolo priznané a tým, na ktoré mala údajne nárok. Následne návrh na náhradu spôsobenej nemajetkovej ujmy

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               S. Whitehead znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej centrálnej banke.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010, s. 82.


title: Vec C-87/12: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  8. mája 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour administrative — Luxembursko) — Kreshnik Ymeraga, Kasim Ymeraga, Afijete Ymeraga-Tafarshiku, Kushtrim Ymeraga, Labinot Ymeraga/Ministre du Travail, de l’Emploi et de l’Immigration (Občianstvo Únie — Článok 20 ZFEÚ — Právo na pobyt štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sú rodinnými príslušníkmi občana Únie, ktorý neuplatnil svoje právo na voľný pohyb — Základné práva)

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/27

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 8. mája 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour administrative — Luxembursko) — Kreshnik Ymeraga, Kasim Ymeraga, Afijete Ymeraga-Tafarshiku, Kushtrim Ymeraga, Labinot Ymeraga/Ministre du Travail, de l’Emploi et de l’Immigration
   (Vec C-87/12) (1)

   (Občianstvo Únie - Článok 20 ZFEÚ - Právo na pobyt štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sú rodinnými príslušníkmi občana Únie, ktorý neuplatnil svoje právo na voľný pohyb - Základné práva)
   2013/C 225/44
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour administrative

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Kreshnik Ymeraga, Kasim Ymeraga, Afijete Ymeraga-Tafarshiku, Kushtrim Ymeraga, Labinot Ymeraga

      Žalovaný: Ministre du Travail, de l’Emploi et de l’Immigration

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Cour administrative — Výklad článku 20 ZFEÚ a článkov 20, 21, 24, 33 a 34 Charty základných práv — Občianstvo Únie — Právo na zlúčenie rodiny v prípade európskeho občana uplatnené v prospech jeho rodinných príslušníkov, ktorí sú štátnymi príslušníkmi tretej krajiny, hoci nedošlo ku skutočnému uplatneniu práva na pohyb a pobyt v inom členskom štáte, než je štát, ktorého je štátnym príslušníkom

      Výrok rozsudku

   Článok 20 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby členský štát odmietol štátnemu príslušníkovi tretej krajiny udeliť povolenie na pobyt na svojom území, ak má tento štátny príslušník záujem bývať so svojím rodinným príslušníkom, občanom Európskej únie s bydliskom v tomto členskom štáte, ktorého je štátnym príslušníkom, ktorý ako občan Únie nikdy neuplatnil svoje právo na voľný pohyb, ak takéto odopretie nezbavuje dotknutého občana Únie účinného požívania podstaty práv, ktoré mu priznáva postavenie občana Únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 138, 12.5.2012.


title: Vec T-521/10: Uznesenie Všeobecného súdu z  18. októbra 2011 — Confortel Gestión/ÚHVT — Homargrup (CONFORTEL AQUA 4)

text:
               10.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 362/21

         Uznesenie Všeobecného súdu z 18. októbra 2011 — Confortel Gestión/ÚHVT — Homargrup (CONFORTEL AQUA 4)
   (Vec T-521/10) (1)

   2011/C 362/33
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 29.1.2011.


title: Vec C-561/12: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  5. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Riigikohus — Estónsko) — Nordecon AS, Ramboll Eesti AS/Rahandusministeerium (Verejné zákazky — Rokovacie konanie so zverejnením oznámenia o vyhlásení zadávacieho konania — Možnosť verejného obstarávateľa rokovať o ponukách, ktoré nie sú v súlade so záväznými požiadavkami technických špecifikácií uvedenými v zadávacích podkladoch týkajúcich sa zákazky)

text:
               15.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/16

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 5. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Riigikohus — Estónsko) — Nordecon AS, Ramboll Eesti AS/Rahandusministeerium
   (Vec C-561/12) (1)

   (Verejné zákazky - Rokovacie konanie so zverejnením oznámenia o vyhlásení zadávacieho konania - Možnosť verejného obstarávateľa rokovať o ponukách, ktoré nie sú v súlade so záväznými požiadavkami technických špecifikácií uvedenými v zadávacích podkladoch týkajúcich sa zákazky)
   2014/C 45/28
   Jazyk konania: estónčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Riigikohus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Nordecon AS, Ramboll Eesti AS

      Žalovaný: Rahandusministeerium

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Riigikohus — Výklad článku 30 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132) — Rokovacie konanie so zverejním oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania — Možnosť verejného obstarávateľa, aby rokoval o ponukách, ktoré nezodpovedajú záväzným požiadavkám stanoveným v technických špecifikáciách v súťažných podkladoch — Zmena technických špecifikácií v priebehu rokovaní — Možnosť prispôsobiť verejnú zákazku uchádzačovi predkladajúcemu ponuku, ktorá nezodpovedá týmto technickým špecifikáciám

      Výrok rozsudku

   Článok 30 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby neumožňuje verejnému obstarávateľovi rokovať s uchádzačmi o ponukách, ktoré nespĺňajú záväzné požiadavky stanovené v technických špecifikáciách zákazky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 9.2.2013.


title: Vec C-526/04: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom Cour de cassation, chambre commerciale, financière et économique (Francúzsko) zo 14. decembra 2004, ktorý súvisí s konaním: Laboratoires Boiron SA proti Agence centrale des organismes de sécurité sociale

text:
               19.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom Cour de cassation, chambre commerciale, financière et économique (Francúzsko) zo 14. decembra 2004, ktorý súvisí s konaním: Laboratoires Boiron SA proti Agence centrale des organismes de sécurité sociale
   (Vec C-526/04)
   (2005/C 69/11)
   Jazyk konania: francúzština
   La Cour de cassation, chambre commerciale, financière et économique (Francúzsko) podal rozsudkom zo 14. decembra 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: Laboratoires Boiron SA proti Agence centrale des organismes de sécurité sociale a bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 29. decembra 2004.
   La Cour de cassation, chambre commerciale, financière et économique (Francúzsko) žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Musí sa právo Spoločenstva vykladať v tom zmysle, že farmaceutické laboratórium, ktoré je povinné zaplatiť taký poplatok, ako je poplatok podľa článku 12 zákona č. 97-1994 z 19. decembra 1997 o financovaní systému sociálneho zabezpečenia na rok 1998, sa môže s cieľom vrátenia poplatku odvolať na to, že skutočnosť, že veľkoobchodní dodávatelia nie sú povinní odvádzať takýto poplatok, je štátnou pomocou?

               2.

               Ak je odpoveď na prvú otázku kladná a keďže úspech žiadosti o vrátenie poplatku môže závisieť výlučne na dôkazoch, ktoré predloží jej autor, musí sa právo Spoločenstva vykladať v tom zmysle, že vnútroštátne právne normy, ktoré podmieňujú toto vrátenie dôkazom predloženým autorom žiadosti o tom, že výhoda, ktorú získali veľkoobchodní dodávatelia, presahuje náklady, ktoré znášajú pri vykonávaní povinností verejnej služby, ktoré im vyplývajú z vnútroštátnej legislatívy, alebo dôkazom, že podmienky stanovené Súdnym dvorom v rozsudku z 24. júla 2003 (Altmark) nie sú splnené, predstavujú úpravu dôkazov, v dôsledku ktorej je takmer nemožné alebo mimoriadne zložité dosiahnuť vrátenie takého povinného poplatku, ako je poplatok podľa článku 245-6-1 Zákona o sociálnom zabezpečení, ktorý bol predmetom žiadosti pred príslušnými orgánmi podanej z dôvodu, že oslobodenie od poplatku, z ktorého mali prospech veľkoobchodní dodávatelia, je štátnou pomocou, ktorá nebola oznámená Komisii Európskych spoločenstiev?


title: Vec C-363/12: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  18. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal The Equality Tribunal – Írsko) – Z/A Government Department, the Board of Management of a Community School (Návrh na začatie prejudiciálneho konania  — Sociálna politika  — Smernica 2006/54/ES  — Rovnosť zaobchádzania s pracovníkmi mužského a ženského pohlavia  — Určená matka, ktorá má dieťa vďaka dohode o vynosení dieťaťa náhradnou matkou  — Zamietnutie poskytnutia platenej dovolenky zodpovedajúcej materskej dovolenke alebo dovolenke z dôvodu osvojenia takejto matke  — Dohovor Organizácie Spojených národov o právach osôb so zdravotným postihnutím  — Smernica 2000/78/ES  — Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní  — Zákaz akejkoľvek diskriminácie z dôvodu zdravotného postihnutia  — Určená matka, ktorá nemôže donosiť dieťa  — Existencia zdravotného postihnutia  — Platnosť smerníc 2006/54 a 2000/78)

text:
               12.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/7

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 18. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal The Equality Tribunal – Írsko) – Z/A Government Department, the Board of Management of a Community School
   (Vec C-363/12) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 2006/54/ES - Rovnosť zaobchádzania s pracovníkmi mužského a ženského pohlavia - Určená matka, ktorá má dieťa vďaka dohode o vynosení dieťaťa náhradnou matkou - Zamietnutie poskytnutia platenej dovolenky zodpovedajúcej materskej dovolenke alebo dovolenke z dôvodu osvojenia takejto matke - Dohovor Organizácie Spojených národov o právach osôb so zdravotným postihnutím - Smernica 2000/78/ES - Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní - Zákaz akejkoľvek diskriminácie z dôvodu zdravotného postihnutia - Určená matka, ktorá nemôže donosiť dieťa - Existencia zdravotného postihnutia - Platnosť smerníc 2006/54 a 2000/78))
   2014/C 142/07
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   The Equality Tribunal

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Z

      Žalovaní: A Government Department, the Board of Management of a Community School

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Equality Tribunal (Írsko) – Výklad článkov 4 a 14 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (Ú. v. EÚ L 204, s. 23) – Výklad článku 3 ods. 1 a článku 5 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16, Mim. vyd. 05/004, s. 79) – Biologická matka, ktorá využila náhradné materstvo – Osoba trpiaca telesným postihnutím, ktoré jej bráni v tom, aby porodila dieťa – Nárok na materskú dovolenku

      Výrok rozsudku

               1.

               Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania, najmä jej články 4 a 14, sa má vykladať v tom zmysle, že nejde o diskrimináciu z dôvodu pohlavia, ak sa pracovníčke, ktorá je určenou matkou, ktorá má dieťa vďaka dohode o vynosení dieťaťa náhradnou matkou, zamietne poskytnutie platenej dovolenky zodpovedajúcej materskej dovolenke.
               Postavenie takejto určenej matky, pokiaľ ide o poskytnutie dovolenky z dôvodu osvojenia, nepatrí do pôsobnosti tejto smernice.

               2.

               Smernica Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní, sa má vykladať v tom zmysle, že nejde o diskrimináciu z dôvodu zdravotného postihnutia, ak sa pracovníčke, ktorá nemôže donosiť dieťa a ktorá uzavrela dohodu o vynosení dieťaťa náhradnou matkou, zamietne poskytnutie platenej dovolenky zodpovedajúcej materskej dovolenke alebo dovolenke z dôvodu osvojenia.
               Platnosť tejto smernice nemožno posudzovať s ohľadom na Dohovor Organizácie spojených národov o právach osôb so zdravotným postihnutím, ale uvedená smernica sa má v čo možno najširšej miere vykladať v súlade s týmto dohovorom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 13.10.2012.


title: Vec T-316/05: Žaloba podaná 12. augusta 2005 – Cyperská republika/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               29.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 271/23

         Žaloba podaná 12. augusta 2005 – Cyperská republika/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec T-316/05)
   (2005/C 271/45)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cyperská republika [v zastúpení: Petros Kliridis]

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť nariadenie (ES) č. 832/2005 (1),

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa uvádza rovnaké dôvody a hlavné tvrdenia ako boli predložené vo veci T-300/05.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 832/2005 z 31. mája 2005 o určení nadbytočných množstiev cukru, izoglukózy a fruktózy pre Českú republiku, Estónsko, Cyprus, Lotyšsko, Litvu, Maďarsko, Maltu, Poľsko, Slovinsko a Slovensko, Ú. v. EÚ L 138 z 1. júna 2005, s. 3.


title: Vec T-235/13: Žaloba podaná 23. apríla 2013 — Gopack/Komisia

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/38

         Žaloba podaná 23. apríla 2013 — Gopack/Komisia
   (Vec T-235/13)
   2013/C 171/75
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Gopack (Manosque, Francúzsko) (v zastúpení: J.-M. Leprêtre a N. Chahid-Nouraï, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               s okamžitým účinkom zrušil na základe článku 263 ZFEÚ smernicu Komisie 2013/2/EÚ zo 7. februára 2013, ktorou sa mení a dopĺňa príloha I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov, v rozsahu, v akom sa do zoznamu príkladov obalov pridávajú navíjacie rúrky neslúžiace na priemyselné účely,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza šesť žalobných dôvodov, ktoré sú v podstatnej časti zhodné alebo podobné s dôvodmi uvedenými v rámci veci T-202/13, Group’Hygiène/Komisia.


title: Vec C-285/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 3. júla 2006 – Heinrich Stefan Schneider/Spolková krajina Rheinland-Pfalz

text:
               30.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 237/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) 3. júla 2006 – Heinrich Stefan Schneider/Spolková krajina Rheinland-Pfalz
   (Vec C-285/06)
   (2006/C 237/05)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesverwaltungsgericht
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Heinrich Stefan Schneider

      Žalovaná: Spolková krajina Rheinland-Pfalz
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 47 ods. 2 písm. b) a c) v spojení s časťou B ods. 1 písm. b) piatou zarážkou, č. 3 prílohy VII nariadenia (ES) č. 1493/1999 (1) a článok 23 nariadenia (ES) č. 753/2002 vykladať v tom zmysle, že údaj, ktorý sa vzťahuje na metódu výroby alebo dozrievania alebo kvalitu vína, je prípustný iba ako regulovaná nepovinná informácia podľa časti B ods. 1 písm. b) piatej zarážky prílohy VII nariadenia (ES) č. 1493/1999 pri splnení podmienok stanovených týmto ustanovením a taktiež článok 23 nariadenia (ES) č. 753/2002 (2) a nie ako iný údaj podľa časti B, č. 3 prílohy VII nariadenia (ES) č. 1493/1999?

               2.

               Má sa článok 24 ods. 2 písm. a) nariadenia (ES) č. 753/2002 vykladať v tom zmysle, že o protiprávne napodobňovanie alebo protiprávne vyvolanie predstavy ide iba vtedy, ak k takému konaniu dôjde v jazyku chráneného tradičného pojmu?

               3.

               Má sa článok 24 ods. 2 nariadenia (ES) č. 753/2002 vykladať v tom zmysle, že tradičné pojmy uvedené v prílohe III sú chránené iba vo vzťahu k vínam pochádzajúcim z toho istého členského štátu pôvodu ako chránený tradičný pojem?

      (1)  Ú. v. ES L 179, s. 1; Mim. vyd. 03/026, s. 25.

      (2)  Ú. v. ES L 118, s. 1; Mim. vyd. 03/035, s. 455.


title: Rozsudok Súdneho dvora z  10. decembra 2010 vo veci E-10/10 – Dozorný orgán EZVO proti Nórskemu kráľovstvu (Nesplnenie záväzkov zmluvnou stranou – smernica 2005/36/ES o uznávaní odborných kvalifikácií)

text:
               19.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/5

         ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA
   z 10. decembra 2010
   vo veci E-10/10
   Dozorný orgán EZVO proti Nórskemu kráľovstvu
   (Nesplnenie záväzkov zmluvnou stranou – smernica 2005/36/ES o uznávaní odborných kvalifikácií)
   (2011/C 148/05)
   Vo veci E-10/10 Dozorný orgán EZVO proti Nórskemu kráľovstvu – ŽIADOSTI o vyhlásenie, že neprijatím resp. neoznámením Dozornému orgánu EZVO v predpísanej lehote všetkých opatrení potrebných na úplné vykonanie do vnútroštátneho právneho poriadku právneho predpisu uvedeného v bode 1 prílohy VII k dohode o EHP, t. j. smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií, zmenenej a doplnenej nariadením Komisie (ES) č. 1430/2007 z 5. decembra 2007, ktorým sa menia a dopĺňajú prílohy II a III k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES o uznávaní odborných kvalifikácií, v znení prispôsobenom dohode o EHP prostredníctvom jej protokolu 1, nesplnilo Nórske kráľovstvo svoje povinnosti v rámci prvého odseku čl. 63 uvedenej smernice a v rámci čl. 7 dohody o EHP, Súdny dvor v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Thorgeir Örlygsson a Henrik Bull (sudca-spravodajca), sudcovia, vyniesol 10. decembra 2010 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Súd týmto:

               1.

               Vyhlasuje, že neprijatím v predpísanej lehote všetkých opatrení potrebných na úplné vykonanie do vnútroštátneho právneho poriadku právneho predpisu uvedeného v bode 1 prílohy VII k dohode o EHP, t. j. smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií, zmenenej a doplnenej nariadením Komisie (ES) č. 1430/2007 z 5. decembra 2007, ktorým sa menia a dopĺňajú prílohy II a III k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES o uznávaní odborných kvalifikácií, v znení prispôsobenom dohode o EHP prostredníctvom jej protokolu 1, nesplnilo Nórske kráľovstvo svoje povinnosti v rámci prvého odseku čl. 63 uvedenej smernice a v rámci čl. 7 dohody o EHP.

               2.

               Nariaďuje Nórskemu kráľovstvu uhradiť súdne trovy.


title: Vec T-582/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  9. septembra 2010 — Carpent Languages/Komisia ( „Verejné obstarávanie služieb — Verejné obstarávanie Spoločenstva — Organizovanie schôdzi a konferencií — Zamietnutie ponuky uchádzača — Zadanie zákazky inému uchádzačovi — Povinnosť odôvodnenia — Zjavne nesprávne posúdenie — Rovnosť zaobchádzania“ )

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/37

      Rozsudok Všeobecného súdu z 9. septembra 2010 — Carpent Languages/Komisia
      (Vec T-582/08) (1)

      (Verejné obstarávanie služieb - Verejné obstarávanie Spoločenstva - Organizovanie schôdzi a konferencií - Zamietnutie ponuky uchádzača - Zadanie zákazky inému uchádzačovi - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie - Rovnosť zaobchádzania)
      (2010/C 288/71)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Carpent Languages (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: P. Goergen, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Simon a E. Manhaeve, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci F. Tulkens a V. Ost, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu Komisie z 30. októbra 2008, ktorým bola zamietnutá ponuka predložená žalobkyňou pre časť 4 nazvanú „Poskytnutie tlmočníckych zariadení na zabezpečenie lingvistických potrieb podujatí“ v rámci verejného obstarávania VT/2008/036 (Viacnásobné rámcové zmluvy na poskytovanie služieb organizovania schôdzí a konferencií), ako aj proti rozhodnutiu Komisie zo 17. novembra 2008, ktorým bola zákazka týkajúca sa časti 4 zadaná úspešnému uchádzačovi, a návrh na zaviazanie Komisie na náhradu škody v prípade, že Všeobecný súd vyhovie návrhu na zrušenie rozhodnutia o zamietnutí ponuky žalobkyne

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Carpent Languages SPRL je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 69, 21.3.2009.


title: Vec T-203/16: Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. apríla 2017 – Brancheforeningen for Regulerkraft i Danmark/Komisia („Štátna pomoc — Sťažnosť — Žaloba na nečinnosť — Stanovisko Komisie ukončujúce nečinnosť — Zastavenie konania“)

text:
               6.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/21

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. apríla 2017 – Brancheforeningen for Regulerkraft i Danmark/Komisia
   (Vec T-203/16) (1)

   ((„Štátna pomoc - Sťažnosť - Žaloba na nečinnosť - Stanovisko Komisie ukončujúce nečinnosť - Zastavenie konania“))
   (2017/C 178/28)
   Jazyk konania: dánčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Brancheforeningen for Regulerkraft i Danmark (Ikast, Dánsko) (v zastúpení: N. Gade, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Recchia a S. Maaløe, splnomocnené zástupkyne)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 265 ZFEÚ, ktorého cieľom je konštatovanie, že Komisia protiprávne nedodržala lehoty týkajúce sa dĺžky trvania predbežného preskúmania štátnej pomoci a že po začatí formálneho konania protiprávne nevydala rozhodnutie o sťažnosti, ktorú v súvislosti so štátnou pomocou podala žalobkyňa

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Brancheforeningen for Regulerkraft i Danmark a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 232, 27.6.2016.


title: Vec T-215/07: Uznesenie Súdu prvého stupňa z  13. decembra 2007 – Donnici/Parlament ( Postúpenie veci )

text:
               23.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 51/43

         Uznesenie Súdu prvého stupňa z 13. decembra 2007 – Donnici/Parlament
   (Vec T-215/07) (1)

   („Postúpenie veci“)
   (2008/C 51/80)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Beniamino Donnici (Castrolibero, Taliansko) (v zastúpení: M. Sanino, G. M. Roberti, I. Perego a P. Salvatore, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: H. Krück, N. Lorenz a L. Visaggio, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Európskeho parlamentu z 24. mája 2007 o overení mandátu Beniamino Donnici č. 2007/2121 (REG), ktorým sa vyhlásil za neplatný jeho mandát poslanca Európskeho parlamentu
   Výrok uznesenia

               1.

               Súd prvého stupňa postupuje vec T-215/07 Súdnemu dvoru preto, aby mohol rozhodnúť o návrhu na zrušenie.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne v konaní o veci samej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 183, 4.8.2007.


title: Vec T-476/08: Rozsudok Všeobecného súdu z  15. decembra 2009 — Media-Saturn/ÚHVT (BEST BUY) [ Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva BEST BUY — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009] ]

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/35

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. decembra 2009 — Media-Saturn/ÚHVT (BEST BUY)
   (Vec T-476/08) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva BEST BUY - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
   2010/C 37/47
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Media-Saturn-Holding GmbH (Ingolstadt, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne K. Lewinsky, neskôr C.-R. Haarmann a E. Warnke, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 28. augusta 2008 (vec R 591/2008-4) týkajúcemu sa prihlášky obrazového označenia BEST BUY ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Media-Saturn-Holding GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 327, 20.12.2008.


title: Vec T-77/12: Žaloba podaná 16. februára 2012 — Wahl/ÚHVT — Tenacta Group (bellissima)

text:
               14.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 109/30

         Žaloba podaná 16. februára 2012 — Wahl/ÚHVT — Tenacta Group (bellissima)
   (Vec T-77/12)
   2012/C 109/60
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Wahl GmbH (Unterkirnach, Nemecko) (v zastúpení: T. Kieser, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Tenacta Group SpA (Azzano S. Paolo, Taliansko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje:

               —

               zmeniť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu z 21. novembra 2011 v tom zmysle, že námietka č. B1560781 z 2. novembra 2009 založená na ochrannej známke Spoločenstva č. 004534889 sa zamieta,

               —

               subsidiárne, zmeniť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu z 21. novembra 2011 v tom zmysle, že námietka č. B1560781 z 2. novembra 2009 založená na ochrannej známke Spoločenstva č. 004534889 sa zamieta, pokiaľ ide o zápis prihlasovanej ochrannej známky pre tovary zaradené do triedy 7,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „bellissima“ pre tovary zaradené do tried 7 a 8 (prihláška č. 8 406 704).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: TENACTA GROUP SpA.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: obrazová ochranná známka „bellissima IMETEC“ pre tovary zaradené do tried 9 a 11 (ochranná známka Spoločenstva č. 4 534 889).

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, pretože medzi kolidujúcimi ochrannými známkami neexistuje pravdepodobnosť zámeny.


title: Vec T-688/15 P: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. februára 2017 – Schönberger/Dvor audítorov („Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Povýšenie — Povyšovanie za rok 2011 — Rozhodnutie nepovýšiť žalobcu do platovej triedy AD 13 — Zamietnutie žaloby v prvom stupni, po vrátení veci Všeobecným súdom, ako sčasti zjavne neprípustnej a sčasti zjavne bezdôvodnej — Perspektíva povýšenia“)

text:
               27.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/10

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. februára 2017 – Schönberger/Dvor audítorov
   (Vec T-688/15 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Povýšenie - Povyšovanie za rok 2011 - Rozhodnutie nepovýšiť žalobcu do platovej triedy AD 13 - Zamietnutie žaloby v prvom stupni, po vrátení veci Všeobecným súdom, ako sčasti zjavne neprípustnej a sčasti zjavne bezdôvodnej - Perspektíva povýšenia“))
   (2017/C 095/17)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Peter Schönberger (Luxemburg, Luxembursko) (O. Mader, advokát)

      Ďalší účastník konania: Dvor audítorov Európskej únie (v zastúpení: Í. Ní Riagáin Düro a B. Schäfer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti uzneseniu Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) z 30. septembra 2015, Schönberger/Dvor audítorov (F-14/12 RENV, EU:F:2015:112), na zrušenie tohto uznesenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Peter Schönberger znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Dvora audítorov Európskej únie, ktoré mu vznikli v tomto konaní.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 15.12.2016.


title: Vec C-339/14: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 21. mája 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Nürnberg – Nemecko) – trestné konanie proti Andreasovi Wittmannovi (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2006/126/ES — Vzájomné uznávanie vodičských preukazov — Doba zákazu — Vydanie vodičského preukazu jedným členským štátom pred nadobudnutím účinnosti doby zákazu v členskom štáte obvyklého pobytu — Dôvody odmietnutia uznania platnosti vodičského preukazu vydaného iným členským štátom v členskom štáte obvyklého pobytu)

text:
               20.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/19

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 21. mája 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Nürnberg – Nemecko) – trestné konanie proti Andreasovi Wittmannovi
   (Vec C-339/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2006/126/ES - Vzájomné uznávanie vodičských preukazov - Doba zákazu - Vydanie vodičského preukazu jedným členským štátom pred nadobudnutím účinnosti doby zákazu v členskom štáte obvyklého pobytu - Dôvody odmietnutia uznania platnosti vodičského preukazu vydaného iným členským štátom v členskom štáte obvyklého pobytu))
   (2015/C 236/27)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Nürnberg

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Andreas Wittmann

      Výrok rozsudku

   Článok 11 ods. 4 druhý pododsek smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/126/ES z 20. decembra 2006 o vodičských preukazoch sa musí vykladať v tom zmysle, že opatrenie, ktorým členský štát obvyklého bydliska osoby, vodiča motorového vozidla, ktorému nemôže odobrať jeho vodičský preukaz z toho dôvodu, že tento už bol predmetom rozhodnutia o skoršom odobratí, nariaďuje, aby uvedenej osobe už nemohol byť vydaný nový vodičský preukaz počas určitej doby, sa musí považovať za opatrenie obmedzenia, pozastavenia alebo odobratia vodičského preukazu v zmysle týchto ustanovení s tým následkom, že bráni uznaniu platnosti všetkých vodičských preukazov vydaných iným členským štátom pred uplynutím tejto doby. Okolnosť, že rozsudok vyhlasujúci toto opatrenie sa stal právoplatným po vydaní vodičského preukazu v druhom členskom štáte, je irelevantná, pretože tento vodičský preukaz bol vydaný po vyhlásení tohto rozsudku a dôvody na toto opatrenie existovali v čase vydania uvedeného vodičského preukazu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 372, 20.10.2014.


title: Vec T-278/06: Žaloba podaná 6. októbra 2006 – Spojené kráľovstvo/Komisia

text:
               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/60

         Žaloba podaná 6. októbra 2006 – Spojené kráľovstvo/Komisia
   (Vec T-278/06)
   (2006/C 294/121)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: E. O'Neill, splnomocnená zástupkyňa a H. Mercer, barrister)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť článok 1 rozhodnutia Komisie 2006/554/ES, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky uskutočnené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu v časti, kde sa z financovania Spoločenstva vylučujú výdavky Spojeného kráľovstva v rokoch 2001 – 2004 vo výške 1 351 441,25 GBP v odvetví auditu „Mliečne tuky v potravinárskom priemysle“ z dôvodu „Nedostatočných kontrol kvality vyrobených množstiev“,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania Spojeného kráľovstva.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca navrhuje čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2006/554/ES, ktorým sa z financovania Spoločenstva vylučujú niektoré výdavky uskutočnené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF) (1) a to osobitne časti týkajúcej sa používania mliečnych tukov v potravinárskom priemysle v Spojenom kráľovstve.
   Spor sa týka kontrolných opatrení prijatých žalobcom na základe článku 23 nariadenia Komisie č. 2571/97 (2) (ďalej len „nariadenie Komisie“), ktoré stanovuje opatrenia, ktoré majú členské štáty prijať, okrem iného v súvislosti s výrobou a použitím koncentrovaného masla, pre ktoré je možná dotácia v prípade, že sa koncentrované maslo použije na výrobu určitého pečiva a koláčov.
   Článok 23 ods. 2 nariadenia Komisie upravuje „náhodné“ kontroly výrobcov koncentrovaného masla „počas výroby koncentrovaného masla“ tak, aby sa „každé pridelenie ponuky… kontrolovalo aspoň raz“.
   Komisia sa domnieva, že žalobca neuskutočnil kľúčové kontroly v tom zmysle, že na základe výkladu nariadenia Komisie bol žalobca povinný, potom ako dôjde k výrobe, fyzicky pri každej ponuke v jednej sérii overiť množstvá koncentrovaného masla. Žalobca tvrdí, že to v skutočnosti znamená zabezpečiť, aby každá ponuka bola aspoň dvakrát kontrolovaná. Žalobca uvádza, že Komisia vychádza z koncepcie „fyzickej“ kontroly kvality, ktorá nie je obsiahnutá v nariadení Komisie.
   Žalobca uvádza dva žalobné dôvody:

               a)

               Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia v tom, že napadnuté rozhodnutie je nezákonné podľa článku 7 ods. 4 prvého pododseku nariadenia Rady č. 1258/1999 (3) (ďalej len „nariadenie Rady“) o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky, keďže neexistoval žiaden právny základ na to, aby sa dospelo k záveru, že dotknuté výdavky neboli vynaložené v súlade s pravidlami Spoločenstva upravenými v článku 23 ods. 2 nariadenia Komisie; a

               b)

               Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že vylúčenú výšku výdavkov stanovila v rozpore s článkom 7 ods. 4 štvrtým pododsekom nariadenia Rady.

      (1)  Ú. v. EÚ 2006 L 218, s. 12.

      (2)  Nariadenie Komisie č. 2571/97 z 15. decembra 1997 o predaji masla za znížené ceny a o poskytovaní podpôr na smotanu, maslo a koncentrované maslo používané pri výrobe pekárenských výrobkov, zmrzliny a iných potravín (Ú. v. ES 1997 L 350, s. 3; Mim. vyd. 03/022, s. 147).

      (3)  Nariadenie Rady (ES) č. 1258/1999 zo 17. mája 1999 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. ES 1999 L 160, s. 103; Mim. vyd. 03/025, s. 414).


title: Vec T-164/08: Žaloba podaná 30. apríla 2008 – Taliansko/Komisia a EPSO

text:
               21.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 158/22

         Žaloba podaná 30. apríla 2008 – Taliansko/Komisia a EPSO
   (Vec T-164/08)
   (2008/C 158/36)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Žalovaní: Komisia Európskych spoločenstiev a Európsky úrad pre výber pracovníkov
   Návrh žalobkyne

               —

               zrušiť oznámenie o verejnom výberovom konaní EPSO/AD/125/08 (AD7 a AD9) na vytvorenie rezervy pre budúci nábor 4 (v rámci Komisie) a 9 (v rámci ostatných inštitúcií) lekárov, uverejnené v
                     Úradnom vestníku Európskej únie z 21. februára 2008, C 48 A, v anglickom, francúzskom a nemeckom jazyku.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné žalobným dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedeným vo veci T-117/08, Taliansko/Komisia (1).

      (1)  Zatiaľ neuverejnená v Ú. v. EÚ.


title: Vec T-231/12: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. mája 2013 — Rocket Dog Brands/ÚHVT — Julius-K9 (JULIUS K9) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva JULIUS K9 — Skoršie obrazové ochranné známky Spoločenstva K9 — Relatívny dôvod zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/21

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. mája 2013 — Rocket Dog Brands/ÚHVT — Julius-K9 (JULIUS K9)
   (Vec T-231/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva JULIUS K9 - Skoršie obrazové ochranné známky Spoločenstva K9 - Relatívny dôvod zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 189/43
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rocket Dog Brands LLC (Hayward, Spojené štáty) (v zastúpení: C. Aikens, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: Ó. Mondéjar Ortuño, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Julius-K9 bt (Szigetszentmiklós, Maďarsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 21. marca 2012 (vec R 1124/2011-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Rocket Dog Brands LLC a Julius-K9 bt

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Rocket Dog Brands LLC je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 227, 28.7.2012.


title: Vec C-345/08: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  10. decembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Schwerin — Nemecko) — Krzysztof Pesla/Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern (Voľný pohyb pracovníkov — Článok 39 ES — Zamietnutie prístupu do prípravnej právnej praxe regulovaných právnických povolaní — Uchádzač, ktorý získal diplom z práva v inom členskom štáte — Kritériá na preskúmanie rovnocennosti získaných vedomostí)

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/10

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. decembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Schwerin — Nemecko) — Krzysztof Pesla/Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern
   (Vec C-345/08) (1)

   (Voľný pohyb pracovníkov - Článok 39 ES - Zamietnutie prístupu do prípravnej právnej praxe regulovaných právnických povolaní - Uchádzač, ktorý získal diplom z práva v inom členskom štáte - Kritériá na preskúmanie rovnocennosti získaných vedomostí)
   2010/C 24/16
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Schwerin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Krzysztof Pesla

      Žalovaný: Justizministerium Mecklenburg-Vorpommern

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verwaltungsgericht Schwerin — Výklad článku 39 Zmluvy o ES — Rozhodnutie, ktorým sa zamieta prístup do prípravnej právnej praxe regulovaných právnych profesií adresované kandidátovi, ktorý získal právnický diplom v inom členskom štáte — Kritériá na preskúmanie rovnocennosti vzdelávania

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 39 ES sa má vykladať v tom zmysle, že vedomosti, ktoré treba zohľadniť ako referenčný rámec pri posúdení rovnocennosti vzdelaní po podaní žiadosti o prijatie do prípravnej právnej praxe priamo bez zloženia skúšok stanovených na tento účel, sú tie, ktoré potvrdzuje kvalifikácia vyžadovaná v členskom štáte, kde uchádzač žiada o prijatie do takejto praxe.

               2.

               Článok 39 ES sa má vykladať v tom zmysle, že ak orgány jedného členského štátu preskúmavajú žiadosť štátneho príslušníka iného členského štátu, ktorý žiada o súhlas na prístup k takému praktickému vzdelávaniu, ako je prípravná prax na právnické povolania v Nemecku s cieľom následne vykonávať regulované právnické povolanie, tento samotný článok neukladá povinnosť týmto orgánom, aby v rámci skúmania rovnocennosti, ktoré požaduje právo Spoločenstva, vyžadovali od uchádzača len nižšiu úroveň právnických vedomostí, ako je úroveň vedomostí potvrdená kvalifikáciou, ktorá sa vyžaduje v tomto členskom štáte na prístup k takémuto praktickému vzdelávaniu. Treba však spresniť, že na jednej strane spomínaný článok nebráni tiež zmierneniu požadovanej kvalifikácie a že na druhej strane je tiež dôležité, aby možnosť čiastočného uznania vedomostí potvrdených kvalifikáciami, ktoré preukázala dotknutá osoba, nezostala v praxi jednoducho zdanlivá, pričom je však úlohou vnútroštátneho súdu overiť túto skutočnosť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 11.10.2008.


title: Vec C-329/07: Žaloba podaná 13. júla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika

text:
               8.9.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/29

         Žaloba podaná 13. júla 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-329/07)
   (2007/C 211/54)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: W. Wils, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Francúzska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si tým, že neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva (1), a v každom prípade tým, že ich neoznámila Komisii, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice 2004/48/ES uplynula 29. apríla 2006.

      (1)  Ú. v. EÚ L 157, s. 45; Mim. vyd. 17/002, s. 32, a – korigendum – Ú. v. EÚ L 195, s. 16.


title: Vec C-247/15 P: Odvolanie podané 27. mája 2015: Maxcom Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 19. marca 2015 vo veci T-412/13, Chin Haur Indonesia, PT/Rada Európskej únie

text:
               10.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/8

         Odvolanie podané 27. mája 2015: Maxcom Ltd proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 19. marca 2015 vo veci T-412/13, Chin Haur Indonesia, PT/Rada Európskej únie
   (Vec C-247/15 P)
   (2015/C 262/10)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Maxcom Ltd (v zastúpení: L. Ruessmann, advokát, a J. Beck, solicitor)

      Ďalší účastníci konania: Chin Haur Indonesia, PT, Rada Európskej únie, Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil odvolanie za prípustné a dôvodné,

               —

               zrušil rozhodnutie Všeobecného súdu vo vzťahu k druhej časti prvého žalobného dôvodu,

               —

               zamietol prvý žalobný dôvod žalobkyne v konaní pred Všeobecným súdom v celom jeho rozsahu a

               —

               zaviazal žalobkyňu v konaní pred Všeobecným súdom na náhradu trov konania odvolateľky v odvolacom konaní a v konaní pred Všeobecným súdom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu odvolania odvolateľka uvádza tieto tvrdenia:

               —

               Všeobecný súd zjavne pochybil, keď konštatoval, že podľa článku 13 ods. 1 Základného nariadenia (1) Rada nemohla prijať záver, že žalobkyňa v konaní pred Všeobecným súdom sa podieľala na prekládke na základe skutočností, že (i) žalobkyňa v konaní pred Všeobecným súdom nebola pôvodný indonézsky výrobca a (ii) nevykonávala montážne operácie, ktoré išli nad rámec uvedený v článku 13 ods. 2 Základného nariadenia.

               —

               Alternatívne: zrušenie nariadenia 501/2013 (2) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne v konaní pred Všeobecným súdom, nie je odôvodnené, aj keď by zistenia Rady o prekládke boli nesprávne, keďže Všeobecný súd potvrdil, že žalobkyňa v konaní pred Všeobecným súdom sa zapájala do montáže, ktorá nešla nad rámec uvedený v článku 13 ods. 2 Základného nariadenia a tiež potvrdil existenciu všetkých ostatných kritérií vyžadovaných na udelenie žalobkyni v konaní pred Všeobecným súdom oslobodenia od opatrení proti obchádzaniu.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, s. 51).

      (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 501/2013 z 29. mája 2013, ktorým sa konečné antidumpingové clo uložené vykonávacím nariadením (EÚ) č. 990/2011 na dovoz bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike rozširuje na dovoz bicyklov odosielaných z Indonézie, Malajzie, zo Srí Lanky a z Tuniska bez ohľadu na to, či majú alebo nemajú deklarovaný pôvod v Indonézii, Malajzii, na Srí Lanke a v Tunisku (Ú. v. EÚ L 153, s. 1).


title: Vec T-412/16: Žaloba podaná 31. júla 2016 – Bena Properties/Rada

text:
               3.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 364/19

      Žaloba podaná 31. júla 2016 – Bena Properties/Rada
      (Vec T-412/16)
      (2016/C 364/16)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Bena Properties Co. SA (Damask, Sýria) (v zastúpení: E. Ruchat, advokát)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil žalobu žalobkyne za prípustnú a dôvodnú,

                  —

                  v dôsledku toho zrušil rozhodnutie (SZBP) 2016/850 z 27. mája 2016 a ďalšie akty na jeho vykonanie v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkyne,

                  —

                  uložil Rade Európskej únie povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov, ktoré sú v podstate totožné alebo podobné žalobným dôvodom uvedeným v rámci veci T-411/16, Syriatel Mobile Telecom/Rada.


title: Vec F-60/11: Žaloba podaná 25. mája 2011 — ZZ/ECB

text:
               16.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/35

         Žaloba podaná 25. mája 2011 — ZZ/ECB
   (Vec F-60/11)
   2011/C 211/71
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Predmet a opis sporu

   Zrušiť rozhodnutie ECB, ktoré potvrdilo jej predchádzajúce rozhodnutie o prepustení žalobcu s účinnosťou od 5. augusta 2010 a návrhu na náhradu škody

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie ECB z 23. novembra 2010, ktoré potvrdilo rozhodnutie zo 4. augusta 2010 o prepustení žalobcu, a prípadne zrušiť rozhodnutie z 15. marca 2011 zamietajúce mimoriadne odvolanie,

               —

               následne nariadiť, aby bol žalobca znova zaradený na jeho pracovné miesto s príslušnou publicitou, aby bolo obnovené jeho dobré meno,

               —

               v každom prípade nariadiť náhradu nemajetkovej ujmy utrpenej žalobcom ohodnotenej ex aequo et bono na 20 000 eur,

               —

               zaviazať ECB na náhradu trov konania.


title: Vec C-459/07: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  2. apríla 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz — Rakúsko) — Veli) Elshani/Hauptzollamt Linz (Colný kódex Spoločenstva — Článok 202 a článok 233 prvý odsek písm. d) — Vznik colného dlhu — Nezákonný vstup tovaru — Zaistenie so zhabaním — Zánik colného dlhu — Okamih, v ktorom musí dôjsť k zaisteniu)

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/12

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 2. apríla 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz — Rakúsko) — Veli) Elshani/Hauptzollamt Linz
   (Vec C-459/07) (1)

   (Colný kódex Spoločenstva - Článok 202 a článok 233 prvý odsek písm. d) - Vznik colného dlhu - Nezákonný vstup tovaru - Zaistenie so zhabaním - Zánik colného dlhu - Okamih, v ktorom musí dôjsť k zaisteniu)
   2009/C 141/19
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Veli Elshani

      Žalovaný: Hauptzollamt Linz

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz — Výklad článkov 202 a 233 prvého pododseku písm. d) nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307) — Zánik colného dlhu pri zhabaní tovaru pri jeho nezákonnom dovoze — Zhabanie tovaru v členskom štáte miesta určenia — Zaistenie tovaru — Moment zániku dlhu

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 202 a 233 prvý odsek písm. d) nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2700/2000 zo 16. novembra 2000, musia byť vykladané v tom zmysle, že na to, aby zaistenie tovaru, ktorý nezákonne vstúpil na colné územie Európskeho spoločenstva, spôsobilo zánik colného dlhu, musí k nemu dôjsť predtým, ako tento tovar prekročí prvý colný úrad nachádzajúci sa v rámci tohto územia.

               2.

               Na druhú otázku odpovedať netreba.

      (1)  Ú. v. EÚ C 297, 8.12.2007.


title: Vec C-663/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Oradea (Rumunsko) 27. decembra 2011 — SC Scandic Distilleries SA/Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

text:
               24.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/3

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Oradea (Rumunsko) 27. decembra 2011 — SC Scandic Distilleries SA/Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
   (Vec C-663/11)
   2012/C 89/05
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Oradea

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: SC Scandic Distilleries SA

      Odporca: Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Ide o porušenie európskeho práva (článok 7 a článok 22 smernice 92/12/EHS (1), ako aj odôvodnenia smernice), ak rumunské daňové orgány odmietnu rozhodnúť v prospech žiadosti o vrátenie spotrebnej dane za predpokladu, že:

                           a)

                           obchodník, ktorý žiada o vrátenie spotrebnej dane, preukázal splnenie všetkých technických podmienok ustanovených rumunskými právnymi predpismi potrebných na prijatie žiadosti o vrátenie dane, najmä tých, ktoré sa týkajú: i) dokladu o zaplatení spotrebnej dane v Rumunsku; ii) dokladu o odoslaní výrobkov podliehajúcich spotrebnej dani do iného členského štátu;

                           b)

                           niektoré doklady, ktoré mali byť priložené k žiadosti o vrátenie dane, mohli byť poskytnuté v súlade s požiadavkami rumunského daňového práva (článok 1926 zákona o daniach, bodu 184 vykonávacích ustanovení rozhodnutia vlády č. 44/2004 a prílohy č. 11 hlavy VII zákona o daniach) až po doručení výrobkov podliehajúcich spotrebnej dani do iného členského štátu;

                           c)

                           rumunské daňové predpisy (článok 184 ods. 4 vykonávacích ustanovení s odkazom na článok 135 zákona o daňovom konaní) stanovujú všeobecnú lehotu piatich rokov na podanie akejkoľvek žiadosti o náhradu/vrátenie dane?

               2.

               Má sa článok 22 ods. [2] písm. a) smernice 92/12/EHS vykladať v tom zmysle, že nepodanie žiadosti o vrátenie spotrebnej dane v členskom štáte, v ktorom bola spotrebná daň zaplatená, pred dodaním výrobkov podliehajúcich spotrebnej dani do iného členského štátu, v ktorom sú výrobky určené na spotrebu, znamená stratu nároku obchodníka na vrátenie už zaplatenej spotrebnej dane?

               3.

               V prípade kladnej odpovede na druhú otázku: Je v súlade so zásadou daňovej neutrality rozhodnutie o strate nároku obchodníka na vrátenie spotrebnej dane, ktoré vedie k dvojitému zdaneniu výrobkov podliehajúcich spotrebnej dani (v členskom štáte, v ktorom boli tieto výrobky pôvodne uvedené do daňového voľného obehu, a v členskom štáte, v ktorom sú výrobky určené na spotrebu)?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na druhú otázku: Je v súlade so zásadami ekvivalencie a efektivity extrémne krátka lehota medzi dátumom zaplatenia spotrebnej dane z výrobkov uvedených do daňového voľného obehu v jednom členskom štáte a dátumom odoslania výrobkov podliehajúcich spotrebnej dani do iného členského štátu, v ktorom sú určené na spotrebu? Je z tohto hľadiska významnou skutočnosť, že všeobecná lehota na podanie žiadosti o náhradu/vrátenie dane, poplatku alebo príspevku v uvedenom členskom štáte je podstatne dlhšia?

      (1)  Smernica Rady 92/12/EHS z 25. februára 1992 o všeobecných systémoch pre výrobky podliehajúce spotrebnej dani a o vlastníctve, pohybe a monitorovaní takýchto výrobkov (Ú. v. ES L 76, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 179).


title: Vec T-520/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. novembra 2015 – bd breyton-design/ÚHVT (RACE GTP) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva RACE GTP — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               18.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/33

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. novembra 2015 – bd breyton-design/ÚHVT (RACE GTP)
   (Vec T-520/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva RACE GTP - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 016/41)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: bd breyton-design GmbH (Stockach, Nemecko) (v zastúpení: T. Raab a H. Lauf, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Schifko, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 27. marca 2014 (vec R 1230/2013-1) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia RACE GTP ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               bd breyton-design GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 8.9.2014.


title: Vec T-402/12: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. apríla 2015 – Schlyter/Komisia („Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Článok 4 ods. 2 tretia zarážka — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu cieľov vyšetrovania — Nariadenie (ES) č. 1367/2006 — Článok 6 ods. 1 — Podrobné stanovisko Komisie k návrhu nariadenia týkajúceho sa výročného vyhlásenia o látkach v stave nanočastíc, ktoré francúzske orgány oznámili Komisii podľa ustanovení smernice 98/34/ES — Odmietnutie prístupu“)

text:
               8.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 190/11

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. apríla 2015 – Schlyter/Komisia
   (Vec T-402/12) (1)

   ((„Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Článok 4 ods. 2 tretia zarážka - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu cieľov vyšetrovania - Nariadenie (ES) č. 1367/2006 - Článok 6 ods. 1 - Podrobné stanovisko Komisie k návrhu nariadenia týkajúceho sa výročného vyhlásenia o látkach v stave nanočastíc, ktoré francúzske orgány oznámili Komisii podľa ustanovení smernice 98/34/ES - Odmietnutie prístupu“))
   (2015/C 190/13)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Carl Schlyter (Linköping, Švédsko) (v zastúpení: O. Brouwer a S. Schubert, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Costa de Oliveira, A. Tokár a C. Zadra, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobcu: Fínska republika (v zastúpení: S. Hartikainen, splnomocnený zástupca) a Švédske kráľovstvo, v zastúpení: pôvodne A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, C. Stege, S. Johannesson a H. Karlsson, neskôr A. Falk, C. Meyer-Seitz, U. Persson, E. Karlsson, L. Swedenborg a C. Hagerman, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Francúzska republika (v zastúpení: B. Beaupère-Manokha, D. Colas a F. Fize, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 27. júna 2012, ktorým bol po dobu zastavenia konania odmietnutý prístup k podrobnému stanovisku Komisie k návrhu nariadenia týkajúceho sa obsahu a podmienok predloženia výročného vyhlásenia o látkach v stave nanočastíc (2011/673/F), ktoré jej oznámili francúzske orgány podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998 o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov (Ú. v. ES L 204, s. 37; Mim. vyd. 13/020, s. 337), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 98/48/ES z 20. júla 1998 (Ú. v. ES L 217, s. 18; Mim. vyd. 13/021, s. 8)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Európskej komisie z 27. júna 2012, ktorým bol po dobu zastavenia konania odmietnutý prístup k podrobnému stanovisku Komisie k návrhu nariadenia týkajúceho sa obsahu a podmienok predloženia výročného vyhlásenia o látkach v stave nanočastíc (2011/673/F), ktoré jej oznámili francúzske orgány podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998 o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 98/48/ES z 20. júla 1998, sa zrušuje.

               2.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli C. Schlyterovi.

               3.

               Francúzska republika, Fínska republika a Švédske kráľovstvo znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 343, 10.11.2012.


               5.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/2

         Zoznam slúžiaci na určenie rozhodovacích zložení Súdneho dvora veľkej komory a tretej a šiestej komory od 19. októbra 2004
   (2005/C 31/05)
   Súdny dvor počas schôdze dňa 19. októbra 2004 zostavil zoznam uvedený v článku 11 ter ods. 2 rokovacieho poriadku s cieľom určiť zloženie veľkej komory takto:

               pán Gulmann

               pán Ó Caoimh

               pán La Pergola

               pán Levits

               pán Puissochet

               pán Lõhmus

               pán Schintgen

               pán Klučka

               pani Colneric

               pán Malenovský

               pán von Bahr

               pán Ilešič

               pán Cunha Rodrigues

               pán Borg Barthet

               pani Silva de Lapuerta

               pán Arestis

               pán Lenaerts

               pán Juhász

               pán Schiemannn

               pán Kūris

               pán Makarczyk

         Súdny dvor počas schôdze dňa 19. októbra 2004 zostavil zoznam uvedený v článku 11 quater ods. 2 prvý pododsek rokovacieho poriadku s cieľom určiť zloženie tretej komory takto:

               pán La Pergola

               pán Ó Caoimh

               pán Puissochet

               pán Lõhmus

               pán von Bahr

               pán Malenovský

               pán Borg Barthet

         Súdny dvor počas schôdze dňa 19. októbra 2004 zostavil zoznam uvedený v článku 11 quater ods. 2 druhý pododsek rokovacieho poriadku s cieľom určiť zloženie šiestej komory takto:

               pán La Pergola

               pán Puissochet

               pán von Bahr

               pán Malenovský

               pán Lõhmus

               pán Ó Caoimh


title: Vec T-601/15: Žaloba podaná 22. októbra 2015 – CEVA/Komisia

text:
               21.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 429/28

         Žaloba podaná 22. októbra 2015 – CEVA/Komisia
   (Vec T-601/15)
   (2015/C 429/36)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Centre d’étude et de valorisation des algues SA (CEVA) (Pleubian, Francúzsko) (v zastúpení: E. De Boissieu, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               uložil Komisii povinnosť uhradiť CEVA sumu 59  103,21 eura v súlade s Grant Agreement,

               —

               uložil Komisii povinnosť uhradiť všetky trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou žalobkyňa navrhuje uložiť Komisii povinnosť uhradiť prvú splátku finančného príspevku poskytnutého v rámci vykonania zmluvy SEABIOPLAS a svojej dohody o grante („Grant Agreement“) týkajúcej sa projektu výskumu a technického rozvoja v oblasti „Riasy pochádzajúce z trvalo udržateľnej akvakultúry ako surovina pre biologicky rozložiteľný bioplast“, po započítaní ex offo v rovnakej výške, ktoré uskutočnila žalobkyňa, z dôvodu vymáhania, v súlade so závermi finančného auditu OLAF, súm poskytnutých žalobkyni v rámci zmluvy PROTOP.
   Na podporu tejto žaloby žalobkyňa uvádza v podstate jediný žalobný dôvod založený na nesprávnom posúdení, ktorého sa dopustila Komisia pri vykonaní vymáhania pohľadávky na sumy, ktoré vyplatila žalobkyni. Žalobkyňa v tejto súvislosti v podstate tvrdí, že podmienky započítania neboli splnené. V prvom rade nebola pohľadávka Komisie voči žalobkyni ani istá ani splatná. Ďalej Komisia nedodržala článok 87 ods. 2 o vymáhaní pohľadávok započítaním a článok 88 o vymáhaní v prípade neuskutočnenia dobrovoľnej platby delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie. Nakoniec žalobkyňa tvrdí, že Komisia nemá voči nej žiaden zmluvný nárok. Subsidiárne, ak by sa Všeobecný súd domnieval, že započítanie je dôvodné, žalobkyňa tvrdí, že vymáhanie celej dotácie, ktorú získala, je v rozpore so zásadou proporcionality a predstavuje neodôvodnené obohatenie Komisie.


title: Vec F-68/15: Žaloba podaná 27. apríla 2015 – ZZ/Frontex

text:
               27.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 245/49

         Žaloba podaná 27. apríla 2015 – ZZ/Frontex
   (Vec F-68/15)
   (2015/C 245/60)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Európska agentúra pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie (Frontex)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie hodnotiacej správy žalobcu za rok 2009 a návrh na náhradu nemajetkovej ujmy, ktorá bola údajne spôsobená

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť hodnotiacu správu zo 4. júla 2014 doručenú žalobcovi 12. júla 2014 v rozsahu, v akom táto správa mení a doplňuje pôvodnú správu,

               —

               uložiť Frontex-u povinnosť zaplatiť žalobcovi sumu 4  000 eur ako náhradu ujmy,

               —

               uložiť Frontex-u povinnosť nahradiť trovy konania.


title: Vec C-646/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 15. decembra 2016 – Khadija Jafari, Zainab Jafari

text:
               20.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 53/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgerichtshof (Rakúsko) 15. decembra 2016 – Khadija Jafari, Zainab Jafari
   (Vec C-646/16)
   (2017/C 053/30)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne:: Khadija Jafari, Zainab Jafari

      Žalovaný: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Treba na ponímanie článku 2 písm. m), článkov 12 a 13 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 (1) z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov (prepracované znenie; ďalej len „nariadenie Dublin III“) zohľadniť iné právne akty, ktoré s nariadením Dublin III súvisia, alebo treba týmto ustanoveniam pripísať samostatný význam?

               2.

               Pre prípad, že ustanovenia nariadenia Dublin III treba vykladať nezávisle od iných právnych aktov:

                           a)

                           Treba za okolností prejednávaných prípadov, ktoré sú charakteristické tým, že spadajú do obdobia, kedy boli vnútroštátne orgány najviac involvovaných štátov konfrontované s mimoriadne vysokým počtom osôb žiadajúcich o tranzit cez ich územie, považovať fakticky tolerovaný vstup z iného členského štátu na ich štátne územie, ktorý slúžil výlučne na účel prechodu práve cez tento členský štát a podanie žiadosti o medzinárodnú ochranu v inom členskom štáte, za „vízum“ v zmysle článku 2 písm. m) a článku 12 nariadenia Dublin III?
                           V prípade kladnej odpovede na druhú otázku písm. a):

                           b)

                           Treba s ohľadom na faktické tolerovanie vstupu na účely tranzitu vychádzať z toho, že platnosť „víza“ sa skončila odchodom z príslušného členského štátu?

                           c)

                           Treba s ohľadom na faktické tolerovanie vstupu na účely tranzitu vychádzať z toho, že „vízum“ ešte stále platí, kým nedošlo k odchodu z príslušného členského štátu, alebo sa platnosť „víza“ skončí bez ohľadu na odchod, ktorý sa neuskutočnil, k dátumu, keď žiadateľ s konečnou platnosťou upustí od svojich plánov odcestovať do iného členského štátu?

                           d)

                           Vedie upustenie žiadateľa od plánov vycestovať do členského štátu, ktorý bol pôvodne jeho cieľom, k tomu, že v zmysle článku 12 ods. 5 nariadenia Dublin III možno hovoriť o spáchaní podvodu po vydaní tohto „víza“, takže členský štát, ktorý „vízum“ vydal, nie je zodpovedný?
                           V prípade zápornej odpovede na druhú otázku písm. a):

                           e)

                           Treba výraz „protiprávne prekročil hranicu do členského štátu po súši, mori alebo letecky po príchode z tretej krajiny“ uvedený v článku 13 ods. 1 nariadenia Dublin III chápať v tom zmysle, že za uvedených mimoriadnych okolností prejednávaných prípadov nejde o protiprávne prekročenie vonkajšej hranice?

               3.

               Pre prípad, že ustanovenia nariadenia Dublin III treba vykladať s ohľadom na iné právne akty:

                           a)

                           Treba na posúdenie, či v zmysle článku 13 ods. 1 nariadenia Dublin III ide o „protiprávne prekročenie“ hranice, vziať do úvahy predovšetkým to, či sú podľa Kódexu schengenských hraníc, najmä podľa článku 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 (2) z 15. marca 2006, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (ďalej len „Kódex schengenských hraníc“), ktorý je pre prejednávané prípady relevantný z dôvodu času príchodu, splnené podmienky pre vstup?
                           V prípade zápornej odpovede na tretiu otázku písm. a):

                           b)

                           Ktoré ustanovenia práva Únie treba osobitne zohľadniť pri posudzovaní, či ide o „protiprávne prekročenie“ hranice v zmysle článku 13 ods. 1 nariadenia Dublin III?
                           V prípade kladnej odpovede na tretiu otázku písm. a):

                           c)

                           Treba za okolností prejednávaných prípadov, ktoré sú charakteristické tým, že spadajú do obdobia, kedy boli vnútroštátne orgány najviac involvovaných štátov konfrontované s mimoriadne vysokým počtom osôb žiadajúcich o tranzit cez ich územie, považovať fakticky tolerovaný vstup z iného členského štátu na ich štátne územie bez posúdenia okolností konkrétneho prípadu, ktorý mal slúžiť jedine na účel tranzitu práve cez tento členský štát a na podanie žiadosti o medzinárodnú ochranu v inom členskom štáte, považovať za povolenie vstupu v zmysle článku 5 ods. 4 písm. c) Kódexu schengenských hraníc?
                           V prípade kladnej odpovede na tretiu otázku písm. a) a c):

                           d)

                           Vedie povolenie vstupu podľa článku 5 ods. 4 písm. c) Kódexu schengenských hraníc k tomu, že treba vychádzať z povolenia, ktoré je rovnocenné s vízom v zmysle článku 5 ods. 1 písm. b) tohto kódexu, a teda z „víza“ v zmysle článku 2 písm. m) nariadenia Dublin III, takže pri uplatnení ustanovení na účely určenia zodpovedného členského štátu podľa nariadenia Dublin III treba zohľadniť aj jeho článok 12?
                           V prípade kladnej odpovede na tretiu otázku písm. a), c) a d):

                           e)

                           Treba s ohľadom na faktické tolerovanie vstupu na účely tranzitu vychádzať z toho, že platnosť „víza“ sa skončila odchodom z príslušného členského štátu?

                           f)

                           Treba s ohľadom na faktické tolerovanie vstupu na účely tranzitu vychádzať z toho, že „vízum“ je ešte stále platné, ak ešte nedošlo k odchodu z príslušného členského štátu, alebo sa platnosť „víza“ končí bez ohľadu na neuskutočnený odchod k dátumu, keď žiadateľ s konečnou platnosťou upustí od svojich plánov odcestovať do iného členského štátu?

                           g)

                           Vedie upustenie žiadateľa od plánov vycestovať do členského štátu, ktorý bol pôvodne jeho cieľ, k tomu, že v zmysle článku 12 ods. 5 nariadenia Dublin III možno hovoriť o spáchaní podvodu po vydaní tohto „víza“, takže členský štát, ktorý „vízum“ vydal, nie je zodpovedný?
                           V prípade kladnej odpovede na tretiu otázku písm. a) a c), ale zápornej odpovede na písm. d):

                           h)

                           Treba výraz „protiprávne prekročil hranicu do členského štátu po súši, mori alebo letecky po príchode z tretej krajiny“ uvedený v článku 13 ods. 1 nariadenia Dublin III chápať v tom zmysle, že za uvedených mimoriadnych podmienok prejednávaných prípadov nemožno prekročenie hraníc, ktoré treba kvalifikovať ako povolenie vstupu zmysle článku 5 ods. 4 písm. c) Kódexu schengenských hraníc, považovať za protiprávne prekročenie vonkajšej hranice?

      (1)  Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 31.

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 z 15. marca 2006 , ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc), Ú. v. EÚ L 105, 13.4.2006, s. 1.


title: Vec C-455/15 PPU: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 19. novembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varbergs tingsrätt – Švédsko) – P/Q (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Naliehavé prejudiciálne konanie — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Právomoc, uznávanie a výkon rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností — Nariadenie (ES) č. 2201/2003 — Článok 23 písm. a) — Dôvody neuznania rozsudkov týkajúcich sa rodičovských práv a povinností — Verejný poriadok)

text:
               18.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/13

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 19. novembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varbergs tingsrätt – Švédsko) – P/Q
   (Vec C-455/15 PPU) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Naliehavé prejudiciálne konanie - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Právomoc, uznávanie a výkon rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností - Nariadenie (ES) č. 2201/2003 - Článok 23 písm. a) - Dôvody neuznania rozsudkov týkajúcich sa rodičovských práv a povinností - Verejný poriadok))
   (2016/C 016/15)
   Jazyk konania: švédčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Varbergs tingsrätt

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: P

      Žalovaná: Q

      Výrok rozsudku

   Článok 23 písm. a) nariadenia Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000, sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ s prihliadnutím na najlepší záujem dieťaťa nedošlo k zjavnému porušeniu právnej normy, ktorá je považovaná za podstatnú pre právny poriadok členského štátu, alebo práva, ktoré je v tomto právnom poriadku uznané za základné, toto ustanovenie neumožňuje, aby súd tohto členského štátu, ktorý sa považuje za súd s právomocou rozhodnúť o opatrovníckom práve k dieťaťu, odmietol uznať rozsudok súdu iného členského štátu, ktorý rozhodol o opatrovníckom práve k tomuto dieťaťu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 346, 19.10.2015.