title: Vec C-37/12 P: Odvolanie podané 26. januára 2012 : Saupiquet proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z  24. novembra 2011 vo veci T-131/10, Saupiquet/Komisia

text:
               24.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/17

         Odvolanie podané 26. januára 2012: Saupiquet proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 24. novembra 2011 vo veci T-131/10, Saupiquet/Komisia
   (Vec C-37/12 P)
   2012/C 89/26
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Saupiquet SAS (v zastúpení: R. Ledru, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť v celom rozsahu rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie (piata komora) z 24. novembra 2011 vo veci T-131/10, Saupiquet/Komisia,

               —

               vyhovieť v celom rozsahu návrhom tohoto odvolania a návrhom predloženým v prvostupňovom konaní spoločnosťou Saupiquet,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka na podporu svojho odvolania po prvé uvádza porušenie základných zásad rovnosti zaobchádzania a nediskriminácie a v dôsledku toho článkov 2 a 9 Zmluvy o Európskej únii a článku 8 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ako aj článkov 20 a 21 Charty základných práv Všeobecným súdom.
   Po druhé odvolateľka Všeobecnému súdu vytýka porušenie článku 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ktorá priznáva Únii právomoci, a najmä výhradnú právomoc v colnej oblasti.
   Po tretie odvolateľka poukazuje na porušenie článkov 247 a 247a Colného kódexu spoločenstva. (1)

   Po štvrté a nakoniec odvolateľka poukazuje na porušenie článku 7 nariadenia Rady č. 975/2003. (2)

   Na rozdiel od toho, čo tvrdí Všeobecný súd, zo spoločného uplatnenia citovaných predpisov totiž vyplýva, že Komisia je zodpovedná za negatívne dôsledky vyplývajúce zo zatvorenia colných úradov v niektorých členských štátoch v nedeľu a musí prijať opatrenia potrebné na zmiernenie uvedených dôsledkov.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 975/2003 z 5. júna 2003, ktorým sa otvára a ustanovuje správa colnej kvóty pre dovozy konzervovaných tuniakov patriacich pod číselné znaky KN 1604 14 11, 1604 14 18 a 1604 20 70 (Ú. v. ES L 141, s. 1; Mim. vyd. 02/013, s. 419).


title: Vec T-507/12: Žaloba podaná 20. novembra 2012 — Slovinsko/Komisia

text:
               2.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/19

         Žaloba podaná 20. novembra 2012 — Slovinsko/Komisia
   (Vec T-507/12)
   2013/C 32/30
   Jazyk konania: slovinčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Slovinská republika (v zastúpení: V. Klemenc, državna pravobranilka, a A. Grum, pomočnica državne pravobranilke)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 19. októbra 2012 o opatreniach v prospech podniku ELAN d.o.o., SA.26379 (C-13/2010) (ex NN 17/2010), ktoré Komisia oznámila Slovinsku listom č. SG-Greffe(2012) D/14375 z 20. septembra 2012, v ktorom okrem iného v článku 2 rozhodla, že Slovinsko neoprávnene vykonalo v roku 2008 opatrenia štátnej pomoci v prospech spoločnosti Elan vo forme rekapitalizácie vo výške 10 miliónov eur v rozpore s článkom 108 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, čo je dôvod, prečo Slovinsko musí požadovať vrátenie pomoci jej príjemcom, a

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod: v napadnutom rozhodnutí Komisia nesprávne uplatnila článok 107 ods. 1 ZFEÚ a článok 345 ZFEÚ a dopustila sa podstatného procesného pochybenia, keďže nesprávne posúdila skutkové okolnosti a nedostatočne alebo nesprávne odôvodnila dotknuté rozhodnutie, pokiaľ ide o otázku, či je možné pripísať opatrenia rekapitalizácie v roku 2008 Slovinskej republike.
               Žalobkyňa zastáva názor, že Komisia dospela v rozpore s ustanoveniami článku 107 ods. 1 ZFEÚ a článku 345 ZFEÚ k záveru, že je možné pripísať Slovinskej republike konanie spoločníkov spoločnosti Elan v rámci jej rekapitalizácie v roku 2008. Komisia odôvodnila svoj záver skutočnosťou, že štát ako vlastník menuje dozornú radu, čo je argument, ktorým Komisia podľa názoru žalobkyne popiera duálny systém konania štátnych podnikov.
               Odôvodnenie napadnutého rozhodnutia je nedostatočné — a síce bez relevantných a dostatočných dôvodov — a chybné, pretože Komisia argumentuje, že existujú riadne dôkazy o úzkom zapojení štátu do rozhodovacieho procesu kapitálovej spoločnosti (Kapitalska družba, KAD) a poradenskej a správcovskej spoločnosti (Družba za svetovanje in upravljanje, DSU), pričom sú jej tvrdenia založené iba na nedôveryhodných dôkazoch a dôkazoch typu „hear say“. Napadnuté rozhodnutie nie je odôvodnené aj čo sa týka ostatných spoločníkov spoločnosti Elan, ktorým Komisia vytýka iba paralelné konanie. Podľa názoru žalobkyne indície zmienené Komisiou v napadnutom rozhodnutí v nijakom prípade nepredstavujú indikátory, ktoré by v súlade s judikatúrou Súdneho dvora a Všeobecného súdu naznačovali, že štátne orgány sú zapojené do prijatia opatrenia rekapitalizácie spoločnosti Elan v roku 2008.

               2.

               Druhý žalobný dôvod: Komisia nesprávne použila v napadnutom rozhodnutí článok 107 ods. 1 ZFEÚ a dopustila sa podstatného procesného pochybenia, keďže nesprávne posúdila skutkové okolnosti a nedostatočne alebo nesprávne odôvodnila dotknuté rozhodnutie, pokiaľ ide o záver, že opatrenie rekapitalizácie spoločnosti Elan v roku 2008 nebolo vykonané podľa zásady súkromného investovania v trhovom hospodárstve, a spoločnosti Elan tak bola poskytnutá selektívna výhoda.
               Žalobkyňa vo svojej žalobe tvrdí, že opatrenie rekapitalizácie spoločnosti Elan v roku 2008 bolo vykonané v súladu so zásadou súkromného investovania v trhovom hospodárstve vzhľadom na to, že spoločníci pri rozhodovaní o opatrení rekapitalizácie vychádzali z hodnotenia podniku, pričom riadne zohľadnili zhoršenie obchodných výsledkov spoločnosti Elan najviac v zimnej sezóne 2007/2008, takže aj v prvom štvrťroku 2008. Zhoršenie obchodov v roku 2008 nebolo natoľko drastické, aby ovplyvnilo dôveryhodnosť odhadu hodnoty podniku. Spoločníci prijali svoje dlhodobé rozhodnutie ako akcionári o podniku, ktorý mal iba dočasné ťažkosti, avšak ktorý bol dlhodobo schopný nielen prežiť, ale aj znovu vytvárať zisk. Komisia v napadnutom rozhodnutí dostatočne neobjasnila, prečo selektívne zohľadnila odhad hodnoty podniku, a konala tak svojvoľne.


title: Vec C-486/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Nemecko) 4. novembra 2014 – trestné konanie proti Piotr Kossowski

text:
               19.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Nemecko) 4. novembra 2014 – trestné konanie proti Piotr Kossowski
      (Vec C-486/14)
      (2015/C 016/28)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      Piotr Kossowski

         Ďalší účastník konania: Generalstaatsanwaltschaft Hamburg

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Platia aj naďalej výhrady vyjadrené zmluvnými stranami pri ratifikácii SVD (1) podľa článku 55 ods. 1 písm. a) SVD – konkrétne výhrada Spolkovej republiky Nemecko vyjadrená pri uložení ratifikačnej listiny k písmenu a) nebyť viazaná článkom 54 SVD „keď predmetom rozsudku vynesenom v zahraničí bol čin celkom alebo čiastočne spáchaný na tamojšom území“ – aj po zavedení schengenského acquis do právneho rámca Únie prostredníctvom Schengenského protokolu k Amsterdamskej zmluve z 2. októbra 1997 zachovaného v platnosti Schengenským protokolom k Lisabonskej zmluve; ide pri týchto výnimkách o proporcionálne obmedzenia článku 50 Charty v zmysle článku 52 ods. 1 Charty (2)?

                  2.

                  V prípade, ak by tomu tak nebolo:
                  Má sa zákaz dvojitého trestu, resp. dvojitého stíhania, uvedený v článku 54 SVD a článku 50 Charty, vykladať v tom zmysle, že bráni trestnému stíhaniu obvineného v členskom štáte – v tomto prípade v Spolkovej republike Nemecko –, pokiaľ voči tomuto obvinenému bolo trestné stíhanie v inom členskom štáte – v tomto prípade v Poľskej republike – zo strany prokuratúry – bez uloženia sankcií za spáchaný čin a bez uskutočnenia podrobnejšieho vyšetrovania – zo skutkových dôvodov v dôsledku nedostatočného preukázania podozrenia zo spáchania trestného činu zastavené a môže byť obnovené len v prípade, že sa objavia podstatné, predtým neznáme okolnosti avšak bez toho, aby takéto nové okolnosti v danom prípade konkrétne existovali?

         (1)  Dohovor, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda zo 14. júna 1985 uzatvorená medzi vládami štátov hospodárskej únie Beneluxu, Nemeckej spolkovej republiky a Francúzskej republiky o postupnom zrušení kontrol na ich spoločných hraniciach (Ú v ES L 239, 2000, s 19; Mim. vyd. 19/002, s. 9).

         (2)  Charta základných práv Európskej únie (Ú. v. EÚ C 326, 2014, s. 391).


title: Vec C-464/05: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  25. októbra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Hasselt – Belgicko) – Maria Geurts, Dennis Vogten/Administratie van de BTW, registratie en domeinen, Belgische Staat (Články 43 ES a 56 ES — Vnútroštátna daňová právna úprava — Dedičské dane — Rodinná spoločnosť — Oslobodenie od dane — Podmienky — Zamestnanie určitého počtu pracovníkov v jednom regióne jedného členského štátu)

text:
               22.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/11

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 25. októbra 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Hasselt – Belgicko) – Maria Geurts, Dennis Vogten/Administratie van de BTW, registratie en domeinen, Belgische Staat
   (Vec C-464/05) (1)

   (Články 43 ES a 56 ES - Vnútroštátna daňová právna úprava - Dedičské dane - Rodinná spoločnosť - Oslobodenie od dane - Podmienky - Zamestnanie určitého počtu pracovníkov v jednom regióne jedného členského štátu)
   (2007/C 315/17)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Rechtbank van eerste aanleg te Hasselt
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Maria Geurts, Dennis Vogten

      Žalovaný: Administratie van de BTW, registratie en domeinen, Belgische Staat
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Rechtbank van eerste aanleg te Hasselt – Výklad článkov 43 ES a 56 ES – Dedičské konanie začaté v regióne určitého členského štátu, pričom dedičstvo zahŕňa akcie rodinnej spoločnosti so sídlom v inom členskom štáte a pohľadávky voči tejto spoločnosti – Stanovenie oslobodenia od dedičskej dane v prípade, ak uvedená spoločnosť zamestnávala najmenej päť zamestnancov na plný pracovný úväzok v tomto regióne počas troch rokov predchádzajúcich úmrtiu
   Výrok rozsudku
   V prípade neexistencie uspokojivého odôvodnenia článku 43 ES odporuje taká právna úprava určitého členského štátu v oblasti dedičských daní, ktorá vylučuje z oslobodenia od týchto daní stanoveného pre rodinné podniky tie podniky, ktoré počas troch rokov predchádzajúcich dňu úmrtia poručiteľa zamestnávali aspoň piatich pracovníkov v inom členskom štáte, hoci takéto oslobodenie priznáva v prípade, že takíto pracovníci boli zamestnaní v regióne prvého uvedeného členského štátu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 74, 25.3.2006.


title: Vec T-536/13: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. apríla 2015 – Microsoft/ÚHVT – Softkinetic Software (KINECT)

text:
               22.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/42

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. apríla 2015 – Microsoft/ÚHVT – Softkinetic Software (KINECT)
   (Vec T-536/13) (1)

   (2015/C 205/56)
   Jazyk konania: angličtina
   Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 377, 21.12.2013.


title: Vec T-241/14 P: Odvolanie podané 22. apríla 2014 : Jean-Pierre Bodson a i. proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  12. februára 2014 vo veci F-83/12, Bodson a i./EIB

text:
               14.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 223/18

         Odvolanie podané 22. apríla 2014: Jean-Pierre Bodson a i. proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 12. februára 2014 vo veci F-83/12, Bodson a i./EIB
   (Vec T-241/14 P)
   2014/C 223/23
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Jean-Pierre Bodson (Luxemburg, Luxembursko), Dalila Bundy (Cosnes-et-Romain, Francúzsko), Didier Dulieu (Roussy-le-Village, Francúzsko), Marie-Christel Heger (Nospelt, Luxembursko), Evangelos Kourgias (Senningerberg, Luxembursko), Manuel Sutil (Luxembursko), Patrick Vanhoudt (Gonderange, Luxembursko) a Henry von Blumenthal (Bergem, Luxembursko) (v zastúpení: L. Levi, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európska investičná banka

      Návrhy

   Odvolatelia navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie z 12. februára 2014 vo veci F-83/12,

               —

               a v dôsledku toho vyhovel ich návrhom z prvostupňového konania a zároveň:

                           —

                           zrušil rozhodnutia o uplatnení prémie pre odvolateľov podľa nového systému výkonnosti, ako vyplýva z rozhodnutia správnej rady zo 14. decembra 2010 a rozhodnutí predstavenstva z 9. novembra 2010 a 16. novembra 2011, pričom osobitné rozhodnutie o uplatnení sa nachádza na výplatných listinách za apríl 2012, s ktorými boli dotknuté osoby oboznámené najskôr 22. apríla 2012,

                           —

                           zároveň,

                                       —

                                       zaviazal žalovanú na zaplatenie platového rozdielu vyplývajúceho z rozhodnutia správnej rady zo 14. decembra 2010 a rozhodnutí predstavenstva z 9. novembra 2010 a 16. novembra 2011 v porovnaní s uplatnením predchádzajúceho systému prémií; tento platový rozdiel sa musí navýšiť o úroky z omeškania, ktoré začali plynúť 22. apríla 2012 až do úplného splatenia, pričom tieto úroky sú stanovené na úrovni úrokovej sadzby ECB zvýšenej o 3 body,

                                       —

                                       zaviazal žalovanú na zaplatenie náhrady škody za spôsobenú ujmu vzniknutú v dôsledku straty kúpnej sily, pričom táto ujma sa posúdi ex aequo et bono a náhrada sa predbežne stanoví na 1,5 % mesačnej odmeny každého žalobcu,

                           —

                           v prípade, ak to žalovaná nevykoná spontánne na základe opatrení na zabezpečenie priebehu konania, požiadal ju o predloženie týchto dokumentov:

                                       —

                                       zápisnice zo stretnutia správnej rady EIB z 13. decembra 2011,

                                       —

                                       projektov vypracovaných oddelením ľudských zdrojov z 22. júna 2011 (RH/P&O/2011-119), 20. októbra 2011 (RH/P&O/2011-74) a 25. januára 2012,

                           —

                           zaviazal žalovanú na náhradu všetkých trov konania,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu všetkých trov prvostupňového a druhostupňového konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania odvolatelia uvádzajú päť odvolacích dôvodov.

               1.

               Prvý odvolací dôvod je založený na vade konania, keďže Súd pre verejnú službu zamietol vykonať opatrenia na zabezpečenie priebehu konania, ktoré požadovali odvolatelia.

               2.

               Druhý odvolací dôvod je založený na porušení rozdielu medzi povahou pracovného pomeru na dobu určitú a povahou pracovného pomeru úradníka, porušení základných podmienok pracovného pomeru, porušení právnej klasifikácie Memoranda o porozumení, skreslení spisu a porušení povinnosti odôvodnenia zo strany súdu.

               3.

               Tretí odvolací dôvod je založený na porušení nadobudnutých práv a legitímnej dôvery, ako aj porušení povinnosti odôvodnenia.

               4.

               Štvrtý odvolací dôvod je založený na porušení zásad právnej istoty, zákazu retroaktivity a predvídateľnosti, ako aj na porušení povinnosti starostlivosti a povinnosti odôvodnenia.

               5.

               Piaty odvolací dôvod je založený na porušení kontroly zjavne nesprávneho posúdenia a skreslení spisu.


title: Vec C-503/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber) (Spojené kráľovstvo) 4. decembra 2009 — Lucy Stewart/Secretary of State for Work and Pensions

text:
               13.2.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber) (Spojené kráľovstvo) 4. decembra 2009 — Lucy Stewart/Secretary of State for Work and Pensions
   (Vec C-503/09)
   2010/C 37/28
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Upper Tribunal (Administrative Appeals Chamber)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolateľka: Lucy Stewart

      Odporca: Secretary of State for Work and Pensions

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je dávka s vlastnosťami dávky pri krátkodobej práceneschopnosti v mladosti na účely nariadenia 1408/71 (1) nemocenskou dávkou alebo dávkou v invalidite?

               2.

               Ak sa dávka v prvej otázke považuje za nemocenskú dávku:

                           a)

                           Je osoba, ako je matka dovolateľky, ktorá na základe odchodu do dôchodku definitívne ukončila pracovný pomer alebo samostatnú zárobkovú činnosť, napriek tomu na účely článku 19 „zamestnanou osobou“ z dôvodu svojho predchádzajúceho pracovného pomeru alebo samostatnej zárobkovej činnosti, alebo obsahujú články 27 až 34 (dôchodcovia) uplatniteľné predpisy?

                           b)

                           Je osoba, ako je otec dovolateľky, ktorý od roku 2001 nebol v pracovnom pomere alebo samostatne zárobkovo činnou osobou, napriek tomu na účely článku 19 „zamestnanou osobou“ z dôvodu svojho predchádzajúceho pracovného pomeru alebo samostatnej zárobkovej činnosti?

                           c)

                           Má sa dovolateľka na účely článku 28 považovať za „dôchodcu“ na základe priznania dávky získanej podľa článku 95b nariadenia č. 1408/71, napriek skutočnostiam, že: i) spomínaná dovolateľka nebola nikdy zamestnanou osobou podľa článku 1 písm. a) nariadenia č. 1408/71; ii) dovolateľka nedosiahla daným štátom stanovený vek odchodu do dôchodku; a iii) dovolateľka patrí do osobnej pôsobnosti nariadenia č. 1408/71 iba ako člen rodiny?

                           d)

                           Ak dôchodca patrí do pôsobnosti článku 28 nariadenia č. 1408/71, môže člen rodiny tohto dôchodcu, ktorý s ním vždy býval v tom istom štáte, žiadať podľa článku 28 ods. 1 v spojení s článkom 29, peňažnú nemocenskú dávku od príslušnej inštitúcie stanovenej článkom 28 ods. 2, podľa ktorého je táto dávka (ak na ňu vznikne oprávnenie) vyplácaná členovi rodiny (a nie je vyplácaná dôchodcovi)?

                           e)

                           Pokiaľ je [vzhľadom na odpovede na otázky a) až d) uvedené vyššie] uplatniteľná podmienka vnútroštátneho práva sociálneho zabezpečenia, ktorá obmedzuje prvé nadobudnutie nároku na nemocenskú dávku na osoby, ktoré zavŕšili požadované obdobie pobytu v minulosti v príslušnom členskom štáte v rámci stanoveného skoršieho obdobia, je táto podmienka zlučiteľná s ustanoveniami článkov 19 a/alebo 28 nariadenia č. 1408/71?

               3.

               V prípade, že odpoveď na prvú otázku je taká, že táto dávka sa má považovať za dávku v invalidite, znamená znenie článku 10 nariadenia č. 1408/71 odkazujúce na dávky „nadobudnuté podľa právnych predpisov jedného alebo viacerých členských štátov“, že členské štáty sú podľa nariadenia č. 1408/71 naďalej oprávnené stanoviť podmienky prvého nadobudnutia týchto dávok v invalidite, ktoré sú založené na bydlisku v členskom štáte alebo na preukázaní požadovaných období pobytu v minulosti v členskom štáte, takže dovolateľka nemôže najskôr uplatňovať nárok na túto dávku v inom členskom štáte?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. Vyd. 05/001, s. 35).


title: Vec T-241/03: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo  17. mája 2006  – Marcuccio/Komisia ( Úradníci — Preloženie — Služobný byt — Rozhodnutie o presťahovaní osobných vecí žalobcu — Žaloba o neplatnosť — Žaloba na náhradu škody — Akt spôsobujúci ujmu — Neprípustnosť )

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/32

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 17. mája 2006 – Marcuccio/Komisia
   (Vec T-241/03) (1)

   („Úradníci - Preloženie - Služobný byt - Rozhodnutie o presťahovaní osobných vecí žalobcu - Žaloba o neplatnosť - Žaloba na náhradu škody - Akt spôsobujúci ujmu - Neprípustnosť“)
   (2006/C 178/59)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: L. Garofalo, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. De March a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)
   Predmet veci
   Jednak návrh na zrušenie oznámenia z 15. októbra 2002 týkajúceho sa presťahovanie osobných vecí žalobcu z jeho niekdajšieho služobného bytu v Angole, jednak návrh na náhradu údajnej škody spôsobenej žalobcovi vydaním tohto oznámenia
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Žalobca znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 200, 23.8.2003.


title: Vec C-265/08: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  20. apríla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Taliansko) — Federutility, Assogas, Libarna Gas spa, Collino Commercio spa, Sadori gas spa, Egea Commerciale, E.On Vendita srl, Sorgenia spa/Autorità per l’energia elettrica e il gas (Smernica 2003/55/ES — Vnútorný trh so zemným plynom — Zásah štátu týkajúci sa cien dodávok zemného plynu po 1. júli 2007 — Povinnosti služby vo verejnom záujme uložené podnikom pôsobiacim v plynárenskom sektore)

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/6

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 20. apríla 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Taliansko) — Federutility, Assogas, Libarna Gas spa, Collino Commercio spa, Sadori gas spa, Egea Commerciale, E.On Vendita srl, Sorgenia spa/Autorità per l’energia elettrica e il gas
      (Vec C-265/08) (1)

      (Smernica 2003/55/ES - Vnútorný trh so zemným plynom - Zásah štátu týkajúci sa cien dodávok zemného plynu po 1. júli 2007 - Povinnosti služby vo verejnom záujme uložené podnikom pôsobiacim v plynárenskom sektore)
      (2010/C 161/07)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Federutility, Assogas, Libarna Gas spa, Collino Commercio spa, Sadori gas spa, Egea Commerciale, E.On Vendita srl, Sorgenia spa

         Žalovaná: Autorità per l’energia elettrica e il gas

         Predmet veci

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Výklad článku 3 ods. 2 a článku 23 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/55/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa ruší smernica 98/30/ES (Ú. v. EÚ L 176, s. 57; Mim. vyd. 012/02, s. 230) — Vnútroštátny právny predpis upravujúci určenie ceny dodávok zemného plynu domácnostiam

         Výrok rozsudku

      Článok 3 ods. 2 a článok 23 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/55/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa ruší smernica 98/30/ES, nebránia vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide v prejednávanej veci, ktorá umožňuje určiť úroveň ceny dodávky zemného plynu po 1. júli 2007 definíciou „referenčnej ceny“, o akú ide v prejednávanej veci, pod podmienkou, že tento zásah:

                  —

                  sleduje všeobecný hospodársky záujem, ktorým je zachovanie ceny dodávky zemného plynu koncovému odberateľovi na primeranej úrovni vo vzťahu k snahe členských štátov nájsť rovnováhu, pričom sa zohľadní situácia v sektore so zemným plynom, medzi cieľom liberalizácie a cieľom potrebnej ochrany koncového odberateľa, ktoré sleduje smernica 2003/55,

                  —

                  môže byť na ujmu slobodnému určovaniu cien dodávok zemného plynu po 1. júli 2007 iba pod podmienkou, že je to potrebné na uskutočnenie takéhoto cieľa všeobecného hospodárskeho záujmu, a v dôsledku toho počas nutne časovo obmedzeného obdobia, a

                  —

                  je jasne definovaný, transparentný, nediskriminačný, overiteľný a zaručuje rovnosť prístupu plynárenských spoločností Európskej únie k spotrebiteľom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 236, 13.9.2008.


title: Vec C-342/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal do Trabalho de Viseu (Portugalsko) 18. júla 2012 — Worten — Equipamentos para o Lar, S.A./ACT — Autoridade para as Condições de Trabalho

text:
               29.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal do Trabalho de Viseu (Portugalsko) 18. júla 2012 — Worten — Equipamentos para o Lar, S.A./ACT — Autoridade para as Condições de Trabalho
   (Vec C-342/12)
   2012/C 295/37
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal do Trabalho de Viseu

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Worten — Equipamentos para o Lar, S.A.

      Žalovaný: ACT — Autoridade para as Condições de Trabalho

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 2 smernice 95/46/ES (1) vykladať v tom zmysle, že register pracovného času, t. j. údaj o čase, kedy jednotliví pracovníci začínajú a končia pracovnú zmenu, ako aj údaj o prestávkach alebo čase, ktorý nie je do pracovného času zahrnutý, musí byť zahrnutý pod pojem osobné údaje?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, má Portugalsko podľa článku 17 ods. 1 smernice 95/46/ES povinnosť stanoviť primerané technické a organizačné opatrenia na ochranu osobných údajov pred náhodným alebo nezákonným poškodením alebo náhodnou stratou, zmenou, neoprávneným prezradením alebo sprístupnením, najmä pokiaľ spracovanie obsahuje prenos údajov v sieti?

               3.

               Rovnako v prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, ak členský štát neprijme žiadne opatrenia na vykonanie článku 17 ods. 1 smernice 95/46/ES a ak zamestnávateľ zodpovedný za spracovanie týchto údajov prijme systém obmedzeného prístupu k takýmto údajom, ktorý neumožňuje automatický prístup príslušného vnútroštátneho orgánu na účely kontroly pracovných podmienok, má sa zásada prednosti práva Európskej únie vykladať v tom zmysle, že členský štát nemôže sankcionovať zamestnávateľa za uvedené konanie?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, s. 31; Mim. vyd. 13/015, s. 355).


title: Vec F-82/14: Žaloba podaná 15. augusta 2014 – ZZ/Európska komisia

text:
               3.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 388/32

         Žaloba podaná 15. augusta 2014 – ZZ/Európska komisia
   (Vec F-82/14)
   2014/C 388/42
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: M. Cornacchia, avvocatto)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o vylúčení žalobcu z výberového konania EPSO/AST/126/2012 z dôvodu, že neinformoval komisiu, že mal príbuzenský vzťah s jedným z členov komisie

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie z 15. mája 2014, ktorým komisia vo všeobecnom výberovom konaní EPSO/AST/126/2012 prostredníctvom listu EPSO a v štádiu žiadosti o preskúmanie z 31. januára 2014 podanej žalobcom potvrdila vylúčenie žalobcu z výberového konania EPSO/AST/126/2012,

               —

               uložiť Európskej komisii povinnosť nahradiť nemajetkovú ujmu žalobcu z dôvodu rozhodnutia uvedeného v bode A) a odhadnutú ex aequo et bono na sumu 3  000 eur,

               —

               zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-14/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofija-grad (Bulharsko) 10. januára 2013 — Gena Ivanova Čolakova/Osmo rajonno upravlenie pri Stolična direkcija na vătrešnite raboti

text:
               16.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Sofija-grad (Bulharsko) 10. januára 2013 — Gena Ivanova Čolakova/Osmo rajonno upravlenie pri Stolična direkcija na vătrešnite raboti
   (Vec C-14/13)
   2013/C 79/16
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen săd Sofija-grad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Gena Ivanova Čolakova

      Žalovaný: Osmo rajonno upravlenie pri Stolična direkcija na vătrešnite raboti

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 21 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v spojení s jej článkami 67 a 72 a pri zohľadnení obmedzení voľného pohybu občanov Únie na území členských štátov, ktoré sú na základe platného práva Európskej únie prípustné, vykladať v tom zmysle, že nebráni takému vnútroštátnemu právnemu predpisu členského štátu, o aký ide v konaní vo veci samej, a to článku 63 ods. 1 bodu 5 Zakon za ministerstvoto na vătrešnite raboti (zákon o ministerstve vnútra), podľa ktorého sú policajné orgány oprávnené nariadiť zadržanie príslušníka členského štátu až na dobu 24 hodín, na účel zistenia jeho totožnosti prostredníctvom kontroly, ktorý sa neodvoláva na niektorý v tomto členskom štáte zákonom upravený dôvod vykonania kontroly policajným orgánom na účel zistenia totožnosti a ani sa výslovne neodvoláva na odhaľovanie alebo predchádzanie trestnej činnosti, páchania priestupkov, udržiavanie verejného poriadku, alebo zabezpečovanie vnútornej bezpečnosti?

               2.

               Vyplýva z článku 52 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie vykladaného ako obmedzenie práva vyplývajúceho z článku 6 a článku 45 ods. 1 Charty a v súlade so zásadou Únie týkajúcou sa ochrany pred svojvoľným alebo neprimeraným zásahom do osobnej slobody fyzických osôb, že vnútroštátny právny predpis, o aký ide v konaní vo veci samej, a to článok 63 ods. 1 bod 5 Zakon za ministerstvoto na vătrešnite raboti o možnosti zadržať osobu policajnými orgánmi až na 24 hodín — v prípade, že sa jej totožnosť nedá zistiť prostredníctvom zákonom upravených spôsobov — môže byť uplatnený, pričom je toto zadržanie prípustné za týchto podmienok:

               3.

                           a)

                           v prípadoch, keď sa totožnosť nedá zistiť preukazom totožnosti, prostredníctvom inej osoby so zistenou totožnosťou alebo iným spoľahlivým spôsobom, závisí nariadenie tohto opatrenia od úvahy policajných orgánov;

                           b)

                           predpis neupravuje posúdenie potreby zistenia totožnosti; taktiež neupravuje posúdenie správania sa danej osoby alebo otázky, či je pri zohľadnení konkrétnych okolností potrebný výkon nejakého zákonom upraveného oprávnenia policajných orgánov;

                           c)

                           zisťovanie totožnosti sa netýka výslovne prípadov, v ktorých zákon pripúšťa vykonať opatrenie na zistenie totožnosti osoby; zistenie totožnosti je možné aj prostredníctvom jednoduchej rešerše v informačnom systéme alebo iným spoľahlivým spôsobom, ktorý sa nezakladá na uvedených opatreniach na zistenie totožnosti;

                           d)

                           súdne preskúmanie oprávneného uplatnenia uvedeného právneho predpisu sa uskutočňuje len pri splnení podmienok v ňom upravených, pretože je uplatnenie uvedeného oprávnenia vecou voľnej úvahy?


title: Vec T-142/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  11. júla 2013 — Aventis Pharmaceuticals/ÚHVT — Fasel (CULTRA) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva CULTRA — Skoršie národné slovné ochranné známky SCULPTRA — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/29

         Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júla 2013 — Aventis Pharmaceuticals/ÚHVT — Fasel (CULTRA)
   (Vec T-142/12) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva CULTRA - Skoršie národné slovné ochranné známky SCULPTRA - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2013/C 252/47
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aventis Pharmaceuticals, Inc. (Bridgewater, Spojené štáty) (v zastúpení: R. Gilbey, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: F. Mattina, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Fasel Srl (Bologna, Taliansko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 26. januára 2012 (vec R 2478/2010-1) týkajúca sa námietkového konania medzi Aventis Pharmaceuticals, Inc. a Fasel Srl

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 26. januára 2012 (vec R 2478/2010-1) sa zrušuje.

               2.

               Žaloba sa vo zvyšnej časti zamieta.

               3.

               ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré Aventis Pharmaceuticals, Inc. vynaložila v konaniach pred Všeobecným súdom a odvolacím senátom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 9.6.2012.


title: Vec C-337/05: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  8. apríla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Verejné zmluvy na dodanie tovaru — Smernice 77/62/EHS a 93/36/EHS — Uzavretie zmlúv bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania — Nevyhlásenie verejného obstarávania — Helikoptéry značky Agusta a Agusta Bell)

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 128/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 8. apríla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-337/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Verejné zmluvy na dodanie tovaru - Smernice 77/62/EHS a 93/36/EHS - Uzavretie zmlúv bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania - Nevyhlásenie verejného obstarávania - Helikoptéry značky Agusta a Agusta Bell)
   (2008/C 128/03)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: D. Recchia a X. Lewis, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika (v zastúpení: I. M. Braguglia, splnomocnený zástupca, G. Fiengo, advokát)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Smernica Rady 93/36/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania dodania tovaru (Ú. v. ES L 199, s. 1; Mim. vyd. 06/002, s. 110) a smernica Rady 77/62/EHS z 21. decembra 1976 – Nepreukázanie existencie dôvodov umožňujúcich obstarávateľovi uzatvoriť zmluvy na dodanie tovaru v rokovacom konaní bez zverejnenia – Helikoptéry „Agusta“ a „Agusta Bell“ získané pre potreby lesnej stráže, pobrežnej stráže, karabinierov, atď.
   Výrok rozsudku

               1.

               Talianska republika si tým, že zaviedla už dlhodobo uplatňovaný postup spočívajúci v uzatváraní priamych zmlúv so spoločnosťou Agusta SpA na dodávku helikoptér značky Agusta a Agusta Bell pre potreby viacerých vojenských a civilných jednotiek bez akéhokoľvek oznámenia o vyhlásení verejného obstarávania a najmä nedodržaním postupov stanovených v smernici Rady 93/36/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania dodania tovaru, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 97/52/EHS z 13. októbra 1997, a predtým v smernici Rady 77/62/EHS z 21. decembra 1976 o koordinácii postupov verejného obstarávania dodania tovaru [neoficiálny preklad], zmenenej a doplnenej smernicou Rady 80/767/EHS z 22. júla 1980 a smernicou Rady 88/295/EHS z 22. marca 1988, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z týchto smerníc.

               2.

               Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 281, 12.11.2005.


title: Vec C-238/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif (Luxembursko) 22. mája 2015 – Maria do Céu Bragança Linares Verruga, Jacinto Manuel Sousa Verruga, André Angelo Linares Verruga/Ministre de l’Enseignement supérieur et de la recherche

text:
               3.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 254/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal administratif (Luxembursko) 22. mája 2015 – Maria do Céu Bragança Linares Verruga, Jacinto Manuel Sousa Verruga, André Angelo Linares Verruga/Ministre de l’Enseignement supérieur et de la recherche
   (Vec C-238/15)
   (2015/C 254/12)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal administratif

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Maria do Céu Bragança Linares Verruga, Jacinto Manuel Sousa Verruga, André Angelo Linares Verruga

      Žalovaný: Ministre de l’Enseignement supérieur et de la recherche

      Prejudiciálna otázka

   Je podmienka uložená vo vzťahu k študentom, ktorí nie sú rezidentmi Luxemburského veľkovojvodstva, článkom 2a zákona z 22. júna 2000 o štátnej finančnej podpore na vysokoškolské štúdium, [tak] ako bola doplnená zákonom z 19. júla 2013, bez zohľadnenia akéhokoľvek iného kritéria väzby, a síce že ide o deti pracovníkov zamestnaných alebo vykonávajúcich pracovnú činnosť v Luxembursku počas nepretržitého obdobia minimálne piatich rokov v čase podania žiadosti o finančnú podporu, odôvodnená úvahami politiky v oblasti vzdelávania a rozpočtovej politiky sledovaných Luxemburskom, a je vhodná, respektíve primeraná sledovanému cieľu, teda snahe podporiť zvýšenie pomeru osôb, ktoré sú držiteľmi vysokoškolského diplomu a zároveň zabezpečiť, aby sa tieto osoby po tom, čo využili možnosť ponúkanú systémom podpory na financovanie ich štúdia, prípadne štúdia v zahraničí, vrátili do Luxemburska, aby použili takto získané vedomosti na rozvoj ekonomiky tohto členského štátu?


title: Vec C-78/09 P: Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z  24. septembra 2009 — Compagnie des bateaux mouches SA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Jean-Noël Castanet (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Slovná ochranná známka BATEAUX MOUCHES — Zamietnutie zápisu — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti)

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/18

         Uznesenie Súdneho dvora (ôsma komora) z 24. septembra 2009 — Compagnie des bateaux mouches SA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Jean-Noël Castanet
   (Vec C-78/09 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Slovná ochranná známka BATEAUX MOUCHES - Zamietnutie zápisu - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti)
   2010/C 24/29
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Compagnie des bateaux mouches SA (v zastúpení: G. Barbaut, advokát)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral, splnomocnený zástupca), Jean-Noël Castanet (v zastúpení: J.-P. Sulzer, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa (siedma komora) z 10. decembra 2008, Bateaux mouches/ÚHVT (T-365/06), ktorým Súd prvého stupňa zamietol žalobu podanú odvolateľkou proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 7. septembra 2006 týkajúcemu sa konania o neplatnosť slovnej ochrannej známky Spoločenstva „BATEAUX MOUCHES“ — Porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a článku 3 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146) — Nesprávny výklad kritérií vyplývajúcich z judikatúry Súdneho dvora — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti

      Výrok uznesenia

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Compagnie des bateaux mouches SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 102, 1.5.2009.


               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/60

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. januára 2016 – Premo/ÚHVT – Prema Semiconductor (PREMO)
   (Vec T-440/14) (1)

   (2016/C 098/77)
   Jazyk konania: angličtina
   Predseda štvrtej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 315, 15.9.2014.


title: Vec C-641/11: Žaloba podaná 14. decembra 2011 — Európska komisia/Talianska republika

text:
               25.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 58/5

         Žaloba podaná 14. decembra 2011 — Európska komisia/Talianska republika
   (Vec C-641/11)
   2012/C 58/06
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Rozet a L. Pignataro, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Talianska republika si tým, že ponechala návrh kritéria prednosti poskytovanej uchádzačom s bydliskom v provincii Bolzano počas najmenej dvoch rokov, ako to stanovuje článok 12 dekrétu prezidenta Talianskej republiky č. 752/1976, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 45 ZFEÚ a článku 3 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 492/2011 (1) z 5. apríla 2011 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Únie,

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia vo svojej žalobe vytýka návrh kritéria prednosti poskytovanej uchádzačom s bydliskom v provincii Bolzano (Trentino Alto Adige) počas najmenej dvoch rokov, čo je kritérium, ktoré je v rozpore s povinnosťami, ktoré vyplývajú z článku 45 ZFEÚ a článku 3 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 492/2011. Komisia totiž uvádza, že podľa judikatúry Súdneho dvora článok 45 ZFEÚ v oblasti rovnosti zaobchádzania zakazuje nielen zjavnú diskrimináciu založenú na štátnom občianstve, ale aj akúkoľvek skrytú diskrimináciu, ktorá použitím iných rozlišovacích kritérií vedie k rovnakému výsledku (pozri najmä rozsudok Súdneho dvora z 26. marca 1996, C-237/94, O’Flynn, Zb. s. 2617, bod 17). Týka sa to najmä opatrenia rozdielnosti založenej na bydlisku.
   Talianske orgány vo svojom odôvodnenom stanovisku zo 6. augusta 2010 pripustili, že „klauzula týkajúca sa bydliska uvedená v článku 12 dekrétu prezidenta Talianskej republiky č. 752/1976 môže obsahovať prvky nepriamej diskriminácie a byť tak v rozpore s článkom 45 ZFEÚ“ a že „na vyriešenie tohto problému bude znenie tohto článku zmenené“. Keďže však Komisia dodnes neobdržala žiadnu informáciu ohľadom dotknutej zmeny, domnieva sa, že podmienka bydliska uvedená v článku 12 dekrétu prezidenta Talianskej republiky č. 752/1976 je stále v platnosti.

      (1)  Ú. v. EÚ L 141, s. 1.


title: Rozsudok súdu z 24. septembra 2014 vo veci E-5/14 – Dozorný úrad EZVO/Islandská republika (Nesplnenie záväzkov štátu EHP – Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc)

text:
               23.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 131/8

         ROZSUDOK SÚDU
   z 24. septembra 2014
   vo veci E-5/14
   Dozorný úrad EZVO/Islandská republika
   (Nesplnenie záväzkov štátu EHP – Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc)
   (2015/C 131/08)
   Vo veci E-5/14, Dozorný úrad EZVO/Islandská republika – ŽIADOSŤ o vyhlásenie, že Islandská republika tým, že v stanovenej lehote neprijala ani Dozornému úradu EZVO bezodkladne neoznámila opatrenia potrebné na transpozíciu aktu uvedeného v kapitole V bode 32ff prílohy XX k Dohode o Európskom hospodárskom spoločenstve („Dohoda o EHP“), konkrétne smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode, si nesplnila svoje záväzky vyplývajúce z článku 40 uvedenej smernice a z článku 7 Dohody o EHP, Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen a Páll Hreinsson (sudca spravodajca), sudcovia, vyniesol 24. septembra 2014 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Súd EZVO týmto:

               1.

               vyhlasuje, že Islandská republika tým, že neprijala opatrenia potrebné na transpozíciu aktu uvedeného v kapitole V bode 32ff prílohy XX k Dohode o Európskom hospodárskom spoločenstve (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc) v znení prispôsobenom Dohode o EHP prostredníctvom protokolu 1 k tejto dohode, si nesplnila svoje záväzky vyplývajúce z článku 40 uvedeného aktu a článku 7 Dohody o EHP;

               2.

               nariaďuje Islandskej republike uhradiť trovy tohto konania.


title: Vec T-211/08: Žaloba podaná 4. júna 2008 – Putters International/Komisia

text:
               2.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 197/31

         Žaloba podaná 4. júna 2008 – Putters International/Komisia
   (Vec T-211/08)
   (2008/C 197/54)
   Jazyk konania: holandčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Putters International NV (Cargovil, Belgicko) (v zastúpení: K. Platteau, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť článok 1 rozhodnutia v rozsahu, v akom sa v ňom rozhodlo, že žalobkyňa porušila článok 81 ods. 1 ES, keďže ona a iné podniky určili priamo alebo nepriamo ceny pre medzinárodné sťahovacie služby v Belgicku, rozdelili si časť tohto trhu a zmanipulovali konanie na predkladanie ponúk v rámci verejného obstarávania,

               —

               zrušiť článok 2 rozhodnutia v rozsahu, v akom jej bola uložená peňažná pokuta 3 955 000 eur,

               —

               v prípade, že to Súd prvého stupňa považuje za vhodné, uložiť žalobkyni v rámci jeho neobmedzenej právomoci vo veci ukladania pokút podľa článku 229 ES a článku 31 nariadenia č. 1/2003 peňažnú pokutu, ktorá je podstatne nižšia než suma peňažnej pokuty, ktorú určila Komisia,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa požaduje zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 926 v konečnom znení z 11. marca 2008 týkajúceho sa konania podľa článku 81 Zmluvy ES (vec COMP/38.543 – Medzinárodné sťahovacie služby).
   Po prvé Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keďže určila, že sa žalobkyňa zúčastnila na komplexnom a upevnenom karteli, ktorý sa snažil určiť v Belgicku priamo alebo nepriamo ceny pre medzinárodné sťahovacie služby, rozdeliť časť tohto trhu medzi účastníkov kartelu a zmanipulovať konanie na predkladanie ponúk v rámci verejného obstarávania. V skutočnosti sa žalobkyňa podieľala iba na praktikách, ktoré sa týkali komisií a predstieraných ponúk, a aj to iba sporadicky.
   Po druhé Komisia porušila zásadu proporcionality a rovnosti zaobchádzania, keďže pri výpočte základnej sumy peňažnej pokuty použila celkový obrat medzinárodných sťahovacích služieb bez zohľadnenia počtu a druhu porušení právnych predpisov, ktorých sa žalobkyňa dopustila, a bez zohľadnenia ich účinku na relevantnom trhu.
   Po tretie Komisia porušila zásadu proporcionality a rovnosti zaobchádzania, keď pri výpočte peňažnej pokuty bez zohľadnenia úlohy účastníkov konania v karteli a druhu praktík, na ktorých sa podieľala, nerozlišovala medzi účastníkmi konania, ale všetkým priradila rovnakú percentuálnu sadzbu, pokiaľ ide o závažnosť porušenia a dodatočnú peňažnú sumu slúžiacu na odradenie od takýchto porušovaní predpisov.
   Po štvrté Komisia porušila zásadu proporcionality a rovnosti zaobchádzania, keď uložila účastníkovi konania, ktorý rovnako ako žalobkyňa hral iba vedľajšiu úlohu, najvyššiu prípustnú peňažnú pokutu.
   Napokon po piate žalobkyňa namieta voči Komisii, že porušila zásady legitímneho očakávania a rovnosti zaobchádzania a dopustila sa zjavne nesprávneho posúdenia, keďže neuznala žiadne poľahčujúce okolnosti v prospech žalobkyne.


title: Vec F-18/14: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  30. apríla 2014 – Lecolier/Komisia

text:
               24.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 421/65

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 30. apríla 2014 – Lecolier/Komisia
   (Vec F-18/14)
   2014/C 421/100
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.


title: Vec T-471/08: Žaloba podaná 23. októbra 2008 – Toland/Parlament

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/37

         Žaloba podaná 23. októbra 2008 – Toland/Parlament
   (Vec T-471/08)
   (2009/C 32/72)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Ciarán Toland (Dublin, Írsko) (v zastúpení: A. Burke, solicitor, E. Regan, SC)

      Žalovaný: Európsky parlament
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie poslankyne a podpredsedníčky Kancelárie Európskeho parlamentu Dianny Wallisovej A(2008) 10636 z 11. augusta 2008 určené Ciaránovi Tolandovi, ktorým bol žalobcovi zamietnutý prístup k správe Oddelenia pre vnútorný audit Európskeho parlamentu o vnútornom audite č. 06/02 z 9. januára 2008 nazvanej „Audit príspevkov na asistenta“,

               —

               nariadiť Európskemu parlamentu sprístupniť žalobcovi správu Oddelenia pre vnútorný audit Európskeho parlamentu o vnútornom audite č. 06/02 z 9. januára 2008 nazvanú „Audit príspevkov na asistenta“,

               —

               zaviazať Európsky parlament na náhradu trov konania žalobcu.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Dňa 11. júna 2008 sa žalobca obrátil na Európsky parlament so žiadosťou o prístup k výročnej správe Oddelenia pre vnútorný audit Parlamentu za rok 2006, vrátane 16 správ o audite uvedených v bode 24 rezolúcie Európskeho parlamentu z 22. apríla 2008. Listom z 23. júna 2008 bol žalobcovi čiastočne povolený prístup k jednej z týchto správ, a to k správe Oddelenia pre vnútorný audit č. 07/01 a podľa článku 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1) zaslal žalobca opakovanú žiadosť o úplný prístup k 16 správam o audite. Listom z 11. augusta 2008, o ktorom sa žalobca dozvedel 20. augusta 2008, podpredsedníčka Európskeho parlamentu povolila v odpovedi na žiadosť prístup ku 13 požadovaným správam o vnútornom audite, čiastočný prístup k dvom ďalším správam a zamietla prístup k jednej z týchto správ.
   Žalobca svojou žalobou podanou podľa článku 230 ES a v súlade s nariadením (ES) č. 1049/2001 navrhuje čiastočne zrušenie rozhodnutia A(2008) 10636 z 11. augusta 2008 v rozsahu, v akom bol žalobcovi zamietnutý prístup k správe Oddelenia pre vnútorný audit č. 06/02 nazvanej „Audit príspevkov na asistenta“.
   Žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie obsahuje zjavne nesprávne právne a skutkové posúdenie, je disproporcionálne a je neodôvodnené tým, že:

               a)

               nedostatočne právne odôvodňuje zamietnutie prístupu,

               b)

               odvoláva sa na mieru voľnej úvahy, ktorou nedisponuje vzhľadom na legislatívne ustanovenia,

               c)

               neuvádza legitímne dôvody zamietnutia prístupu podľa článku 4 ods. 2 tretej zarážky alebo článku 4 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1049/2001,

               d)

               nebolo preskúmané, či všeobecný záujem verejnosti by mohol prevážiť nad dôvodmi zamietnutia prístupu,

               e)

               podpredsedníčka nepreskúmala, či záujmy demokracie, otvorenosti a transparentnosti predstavujú všeobecný záujem verejnosti, ktorý prevažuje nad dôvodmi zamietnutia,

               f)

               bolo uznané, že správa o vnútornom audite odporúča zavedenie akčných plánov v rámci výkonu správy a legislatívneho procesu, alebo tým, že sa neuznalo, že záujmy demokracie, otvorenosti a transparentnosti pri výkone správy a v legislatívnom procese sú záležitosťou účasti občanov, ktorá predstavuje všeobecný záujem verejnosti na sprístupnení.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES, 2001, L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec C-335/12: Žaloba podaná 13. júla 2012 — Európska komisia/Portugalská republika

text:
               6.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/14

         Žaloba podaná 13. júla 2012 — Európska komisia/Portugalská republika
   (Vec C-335/12)
   2012/C 303/27
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: A. Caeiros, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Portugalská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že tým, že portugalské orgány po pristúpení Portugalskej republiky k Európskemu spoločenstvu neposkytli čiastku 785 078,50 eura zodpovedajúcu poplatkom za nadbytočné zásoby nevyvezeného cukru, si Portugalská republika nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 10 ES, článku 254 aktu o pristúpení (1), článku 7 rozhodnutia 85/257/EHS Euratom (2), článkov 4, 7 a 8 nariadenia (EHS) č. 579/86 (3), článku 2 nariadenia (EHS) č. 1697/79 (4) a článkov 2, 11 a 17 nariadenia (EHS, Euratom) č. 1552/89 (5),

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa informácií poskytnutých portugalskými orgánmi podnik William Hinton & Sons nepredložil dôkazy o tom, že vyviezol prebytočné zásoby cukru, ktoré vlastnil. Dňa 3. decembra 1990 oznámili tieto orgány podniku, že má zaplatiť dodatočnú čiastku 785 078,50 eura. Dotknutý podnik podal proti tomuto rozhodnutiu odvolanie na Supremo Tribunal Administrativo (ďalej len „STA“), ktorý položil Súdnemu dvoru niekoľko prejudiciálnych otázok. Súdny dvor vydal dňa 11. októbra 2001 uznesenie vo veci C-30/00 (6), William Hinton & Sons, v ktorom uviedol, že tieto otázky „boli podané v rámci sporu medzi William Hinton & Sons Lda… a Fazenda Pública vo veci vymáhania… poplatku za prebytočné zásoby cukru, ktoré má spoločnosť William Hinton“. Dňa 8. mája 2002 zrušil STA príkaz na zaplatenie dodatočnej čiastky z dôvodu, že oznámenie uvedenej čiastky bolo vykonané v čase, keď už bola čiastka premlčaná.
   Z neskoršej judikatúry Súdneho dvora, a konkrétne z rozsudkov zo 7. decembra 2004, Koninklijke Coöperatie Cosun/Komisia (T-240/02, Zb. s. II-4237), a z 26. októbra 2006, Koninklijke Coöperatie Cosun/Komisia (C-68/05 P, Zb. s. I-10367), je zrejmé, že vyššie uvedená čiastka 785 078,50 eura nemôže byť kvalifikovaná ako „poplatok“, ako to bolo v rozsudku Súdneho dvora vo veci William Hinton & Sons, ale môže byť stále kvalifikovaná ako „vlastný zdroj“ Spoločenstva.
   Hoci sa táto judikatúra týka vybratia poplatku podľa článku 3 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 2670/81 (7) z dôvodu, že dané množstvo cukru C nebolo vyvezené mimo Spoločenstva, nič to nemení na tom, že skutočnosť vedúca k vzniku uvedeného poplatku je v zásade totožná so skutočnosťou vedúcou k vzniku povinnosti zaplatiť čiastku stanovenú v článku 7 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 579/86, ktorá je v prejednávanej veci dotknutá. Toto ustanovenie stanovuje zaplatenie poplatku v určitej výške za množstvo cukru prekračujúce zásobu prevádzanú do nasledujúceho obdobia, ktoré nebolo vyvezené zo Spoločenstva z dôvodu, že podľa článku 5 ods. 2 tohoto nariadenia sa toto množstvo považuje za uvoľnené na vnútorný trh Spoločenstva.
   Podľa článku 2 rozhodnutia 85/257 sú príjmy pochádzajúce z dávok a ďalších poplatkov stanovených v rámci spoločnej organizácie trhu s cukrom vlastnými zdrojmi.
   Z článku 254 aktu o pristúpení vyplýva, že vyššie uvedená čiastka patrí do rámca spoločnej organizácie trhu s cukrom. Toto ustanovenie uvádza, že zásoby výrobkov, ktoré mala Portugalská republika na svoje náklady odstrániť, sú zásoby, ktoré prekračujú množstvá, ktoré možno považovať za obvyklú zásobu prevádzanú do nasledujúceho obdobia, a že „pojem obvyklá zásoba prevádzaná do nasledujúceho obdobia je definovaný pre každý výrobok podľa kritérií a cieľov každej spoločnej organizácie trhu“, preto musí byť v prípade cukru „pojem obvyklá zásoba prevádzaná do nasledujúceho obdobia“ definovaná podľa kritérií a cieľov spoločnej organizácie trhu s cukrom. Právna úprava Spoločenstva týkajúca sa odstraňovania zásob cukru je súčasťou spoločnej organizácie trhu s cukrom.
   Na základe článku 258 ods. 3 aktu o pristúpení stanovilo nariadenie (EHS) č. 3771/85 (8)„všeobecné vykonávacie pravidlá k článku 254 aktu o pristúpení“, definovalo pojem „výrobky, ktoré sa nachádzajú na portugalskom území vo voľnom obehu“, uviedlo, že „vykonávacie pravidla [k nemu]“ budú prijaté „postupom stanoveným… v článkoch zodpovedajúcich článkom iných nariadení o spoločnej organizácii poľnohospodárskych trhov“, a stanovilo, že „vykonávacie pravidlá… zahŕňajú najmä…: … pravidlá odstraňovania prebytočných zásob výrobkov“ a že tieto vykonávacie pravidlá „môžu stanoviť: …výber poplatku v prípade, že dotknutá osoba nedodržiava pravidlá pre odstraňovanie prebytočných zásob výrobkov“.
   Komisia prijala nariadenie č. 579/86 z 28. februára 1986, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá týkajúce sa zásob výrobkov v sektore cukru nachádzajúcich sa k 1. marcu 1986 v Španielsku a v Portugalsku [neoficiálny preklad], na základe nariadenia č. 3771/85 a nariadenia (EHS) č. 1785/81 o spoločnej organizácii trhu v odvetví cukru. Skutočnosť, že nariadenie o spoločnej organizácii trhu v odvetví cukru bolo jedným z právnych základov nariadenia č. 579/86, ukazuje, že pravidlá stanovené v tomto nariadení, a teda vyššie uvedená čiastka, sú súčasťou spoločnej organizácie trhu s cukrom.
   Vyššie uvedená čiastka 785 078,50 eura môže byť kvalifikovaná ako „vlastný zdroj“ Spoločenstva v zmysle článku 2 prvého odseku písm. a) rozhodnutia 85/257, keďže ide o príjem pochádzajúci z „ďalších poplatkov stanovených v rámci spoločnej organizácie trhu v odvetví cukru“, ktorý vyplýva zo zvláštneho režimu, ktorý zaviedla Portugalská republika v dobe pristúpenia tohto členského štátu, a teda čiastku, ktorá mala byť vybraná portugalskými orgánmi na základe článku 7 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 579/86.
   Nariadenie č. 3771/85 uvádza vo svojom článku 1, že „stanovuje všeobecné vykonávacie pravidlá k článku 254 aktu o pristúpení“, a v článku 3 ods. 1 písm. b) druhej zarážke spresňuje, že „za výrobky vo voľnom obehu na portugalskom území sa považujú: …výrobky… dovezené do Portugalska, pri ktorých boli v Portugalsku splnené dovozné náležitosti a zaplatené clá a poplatky s rovnocenným účinkom a pri ktorých nedošlo k plnému ani čiastočnému vráteniu týchto ciel a poplatkov“. Článok 3 ods. 1 písm. b) druhá zarážka nariadenia č. 3771/85 uvádza všetky „výrobky dovezené do Portugalska“, teda vrátane výrobkov pochádzajúcich z iných členských štátov.
   V dôsledku toho by pri výpočte zásob cukru vo voľnom pohybe na portugalskom území dňa 1. marca 1986 mohol a mal byť zohľadnený cukor pochádzajúci z Dánska. Portugalské orgány zastávajú názor, že aj keď by Dánsko malo byť za okolností prejednávanej veci považované za tretiu krajinu, nemalo by byť množstvo cukru (796 821 kg) dovezeného na základe „Bilhete de Importação č. 246“ zohľadnené na účely výpočtu týchto zásob, keďže predmetný cukor nebol dňa 1. marca 1986 vo voľnom obehu.
   Komisia nezdieľa tento názor, keďže Tribunal Tributário de Segunda Instância rozhodol vo svojom rozsudku z 26. marca 1996, že zo skutkových zistení vyplýva, že cukor bol colne vybavený dňa 27. februára 1986 a že k tomuto dátumu bolo povolené jeho prepustenie do voľného obehu a poskytnutie na spotrebu.
   Rozhodnutie 85/257 a rozhodnutia, ktoré ho potom nahradili, ako aj nariadenie č. 1552/89, ktoré definuje podmienky, za ktorých sú „vlastné zdroje“ poskytované Komisii, nepodmieňujú toto poskytnutie zahrnutím týchto vlastných zdrojov do rozpočtu Spoločenstva. Cieľom článkov 371 a 372 aktu o pristúpení je prispôsobiť použitie rozhodnutia 85/257 zvláštnej situácii vyplývajúcej z pristúpenia Portugalska a tieto ustanovenia nepredstavujú prekážku toho, aby príjmy pochádzajúce z čiastky stanovenej v článku 7 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 579/86, teda v prejednávanej veci čiastka 785 078,50 eura, boli kvalifikované ako vlastné zdroje.
   Kvalifikácia čiastky ako vlastného zdroja Spoločenstva vyplýva z právnych predpisov Spoločenstva, a najmä rozhodnutia 85/257, a preto nie je jej kvalifikácia uvedená členskými štátmi relevantná.
   Podľa judikatúry nie je potrebné preukázať, že strata vlastných zdrojov bola spôsobená omylom niektorého z vnútroštátnych orgánov. Stačí uviesť, že po vydaní právoplatného rozhodnutia STA bolo konštatované, že dlžníkovi nebolo uložené zaplatenie cla a že táto okolnosť priamo súvisí s oneskoreným konaním portugalských orgánov v roku 1990. Súdny dvor potvrdil toto stanovisko Komisie vo svojom rozsudku z 15. novembra 2005, Komisia/Dánsko (C-392/02, Zb. s. I-9811).
   Rozsudok STA z 8. mája 2002 potvrdzuje, že stanovisko Komisie je právne opodstatnené, keďže čiastka dlhu nebola dlžníkovi oznámená včas, a to v lehote troch rokov, a že poplatok teda nemohol byť odvedený a v dôsledku toho nemohli byť Komisii poskytnuté vlastné zdroje.

      (1)  Akt o podmienkach pristúpenia Španielskeho kráľovstva a Portugalskej republiky a o úpravách zmlúv (Ú. v. ES L 302, 1985, s. 23).

      (2)  Rozhodnutie Rady 85/257/EHS, Euratom zo 7. mája 1985 o systéme vlastných zdrojov Spoločenstiev (Ú. v. ES L 128, s. 15).

      (3)  Nariadenie Komisie (EHS) č. 579/86 z 28. februára 1986, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá týkajúce sa zásob výrobkov v sektore cukru nachádzajúcich sa k 1. marcu 1986 v Španielsku a v Portugalsku [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 57, s. 21).

      (4)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1697/79 z 24. júla 1979 o dodatočnom vyberaní dovozných alebo vývozných ciel, ktorých zaplatenie nebolo od deklaranta požadované, za tovary deklarované v colnom režime, na ktorý sa vzťahuje povinnosť zaplatiť takéto clo [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 197, s. 1).

      (5)  Nariadenie Rady (EHS, Euratom) č. 1552/89 z 29. mája 1989, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 88/376/EHS, Euratom o systéme vlastných zdrojov Spoločenstiev [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 155, s. 1).

      (6)  Zb. s. I-7511.

      (7)  Nariadenie Komisie (EHS) č. 2670/81 zo 14. septembra 1981 ustanovujúce podrobné vykonávacie pravidlá pre výrobu cukru, ktorá presahuje kvótu (Ú. v. ES L 262, s. 14; Mim. vyd. 03/005, s. 85).

      (8)  Nariadenie Rady (EHS) č. 3771/85 z 20. decembra 1985 o zásobách poľnohospodárskych výrobkov nachádzajúcich sa v Portugalsku [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 362, s. 21).


title: Vec T-317/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  24. novembra 2010 — Concord Power Nordal/Komisia ( Žaloba o neplatnosť — Vnútorný trh so zemným plynom — Článok 22 smernice 2003/55/ES — List Komisie žiadajúci regulačný orgán zmeniť jeho rozhodnutie o priznaní výnimky — Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou — Neprípustnosť )

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/39

         Uznesenie Všeobecného súdu z 24. novembra 2010 — Concord Power Nordal/Komisia
   (Vec T-317/09) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Vnútorný trh so zemným plynom - Článok 22 smernice 2003/55/ES - List Komisie žiadajúci regulačný orgán zmeniť jeho rozhodnutie o priznaní výnimky - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť)
   2011/C 30/71
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Concord Power Nordal GmbH (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: C. von Hammerstein, C.-S. Schweer a C. Wünschmann, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Wilms, O. Beynet a B. Schima, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: OPAL NEL Transport GmbH (Kassel, Nemecko) (v zastúpení: U. Quack a O. Fleischmann, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia údajne obsiahnutého v liste Komisie z 12. júna 2009 adresovaného Bundesnetzagentur (nemecký regulačný orgán) na základe článku 22 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2003/55/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa ruší smernica 98/30/ES (Ú. v. ES L 176, s. 57; Mim. vyd. 12/002, s. 230)

      Výrok

               1.

               Nie je potrebné rozhodnúť o žiadostiach o dôverné zaobchádzanie, ktoré predložila Concord Power Nordal GmbH.

               2.

               Žaloba sa zamieta.

               3.

               Concord Power Nordal GmbH znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Komisie.

               4.

               OPAL NEL Transport GmbH znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 267, 7.11.2009.


title: Vec T-187/11 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 14. júla 2011 — Trabelsi a i./Rada ( „Predbežné opatrenie — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia voči určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu v Tunisku — Zmrazenie finančných prostriedkov — Návrh na odklad výkonu a nariadenie predbežných opatrení — Neexistencia naliehavosti“ )

text:
               24.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/22

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu zo 14. júla 2011 — Trabelsi a i./Rada
   (Vec T-187/11 R)
   (Predbežné opatrenie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia voči určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu v Tunisku - Zmrazenie finančných prostriedkov - Návrh na odklad výkonu a nariadenie predbežných opatrení - Neexistencia naliehavosti)
   2011/C 282/46
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Mohamed Trabelsi (Paríž, Francúzsko), Ines Lejri (Paríž), Moncef Trabelsi (Paríž), Selima Trabelsi (Paríž) a Tarek Trabelsi (Paríž) (v zastúpení: pôvodne A. Metzker, neskôr A. Tekari, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. Vitro a G. Étienne, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Rady 2011/79/SZBP zo 4. februára 2011, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2011/72/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu v Tunisku (Ú. v. EÚ L 31, s. 40)

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania bude rozhodnuté neskôr.


title: Vec C-246/12 P: Odvolanie podané 18. mája 2012 : Ellinika Nafpigeia AE proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z  15. marca 2012 vo veci T-391/08, Ellinika Nafpigeia/Európska komisia

text:
               7.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/9

         Odvolanie podané 18. mája 2012: Ellinika Nafpigeia AE proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 15. marca 2012 vo veci T-391/08, Ellinika Nafpigeia/Európska komisia
   (Vec C-246/12 P)
   2012/C 200/16
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Ellinika Nafpigeia AE (v zastúpení: I. Drosos a B. Karagiannis, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia

      Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok Všeobecného súdu T-391/08,

               —

               zrušiť článok 1 ods. 2, články 2, 3, 5, 6, článok 8 ods. 2, články 9, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 18 a 19 pôvodne napadnutého rozhodnutia Komisie z 2. júla 2008, ktoré sa týka pomocí C 16/04 (ex NN 29/04, CP 71/02 a CP 133/05), ktoré boli poskytnuté Gréckom v prospech spoločnosti Ellinika Nafpigia A.E,

               —

               subsidiárne zrušiť napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom sa týka opatrení Ε12b, Ε13a, Ε13b, Ε14, Ε16 a Ε17 v pôvodne napadnutom rozhodnutí, a rovnako tak pôvodne napadnuté rozhodnutie,

               —

               subsidiárne zrušiť napadnutý rozsudok v rozsahu, v akom sa týka opatrení E7 v pôvodne napadnutom rozhodnutí, a rovnako tak pôvodne napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania, ktoré odvolateľovi vznikli v konaní pred Všeobecným súdom a Súdnym dvorom.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Prvým odvolacím dôvodom odvolateľ tvrdí, že je napadnutý rozsudok zaťažený nesprávnym výkladom a uplatnením článku 346 ZFEÚ, čo znamená, že musí byť zrušený v plnom rozsahu, pokiaľ ide o všetky jeho časti a výrok alebo o niektoré z nich, ktoré sú uvedené v odvolaní. Druhým odvolacím dôvodom odvolateľ tvrdí, že je napadnutý rozsudok zaťažený nesprávnym výkladom a uplatnením článku 348 ZFEÚ, čo znamená, že musí byť zrušený v plnom rozsahu, pokiaľ ide o všetky jeho časti a výrok alebo o niektoré z nich, ktoré sú uvedené v odvolaní. Tretím odvolacím dôvodom odvolateľ tvrdí, že napadnutým rozsudkom bol nesprávne zamietnutý jeho žalobný dôvod založený na porušení jeho procesných práv pôvodne napadnutým rozhodnutím, čo je pochybenie, ktoré znamená, že napadnutý rozsudok musí byť zrušený v rozsahu, ktorý je uvedený v odvolaní.


title: Výmaz veci T-310/99

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/44

         Výmaz veci T-310/99 (1)

   (2004/C 228/102)

      (Jazyk konania: holandština)

   Uznesením z 11. mája 2004, predseda druhej rozšírenej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-310/99, Strijbos en zoon B.V., ktorého v konaní podporuje Holandské kráľovstvo, proti Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. ES C 63 zo 4.3.2000


title: Vec T-237/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. decembra 2011 — Vuitton Malletier/ÚHVT — Friis Group International (vyobrazenie zámku) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Rozlišovacia spôsobilosť — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním — Článok 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009“ ]

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/23

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. decembra 2011 — Vuitton Malletier/ÚHVT — Friis Group International (vyobrazenie zámku)
   (Vec T-237/10) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Rozlišovacia spôsobilosť - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním - Článok 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009)
   2012/C 32/45
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Louis Vuitton Malletier (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, M. Boletto a E. Gavuzzi, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Friis Group International ApS (Kodaň, Dánsko) (v zastúpení: C. Type Jardorf, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 24. februára 2010 (vec R 1590/2008-1) týkajúcemu sa konania o neplatnosť medzi Friis Group International ApS a Louis Vuitton Malletier

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie prvého odvolacie senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 24. februára 2010 (vec R 1590/2008-1) sa zrušuje v rozsahu, v akom vyhlásil za neplatnú ochrannú známku Spoločenstva č. 3693116 pre tovary zaradené do triedy 14 „šperky vrátane prsteňov, príveskov na kľúče, praciek a náušníc, manžetových gombíkov, náramkov, príveskov, brošní, náhrdelníkov, spôn na viazanky, ozdobných ihlíc, medailónov; hodinárske výrobky a iné časomerné zariadenia a nástroje vrátane hodiniek, púzdier na hodinky, budíkov; luskáčiky z drahých kovov, ich zliatin alebo nimi pokryté, svietniky z drahých kovov, ich zliatin alebo nimi pokryté“ a pre tovary zaradené do triedy 18 „koža a imitácie kože“ a „dáždniky“.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Louis Vuitton Malletier, Friis Group International ApS a ÚHVT znášajú svoje vlastné trovy konania, ktoré im vznikli v priebehu konania na Všeobecnom súde.

      (1)  Ú. v. EÚ C 209, 31.7.2010.


title: Vec T-388/13: Rozsudok Všeobecného súdu z  26. februára 2015 – Costa Crociere/ÚHVT – Guerlain (SAMSARA) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SAMSARA — Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva SAMSARA — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009“ )

text:
               13.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/27

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. februára 2015 – Costa Crociere/ÚHVT – Guerlain (SAMSARA)
   (Vec T-388/13) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SAMSARA - Skoršia slovná ochranná známka Spoločenstva SAMSARA - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2015/C 118/35)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Costa Crociere SpA (Janov, Taliansko) (v zastúpení: A. Vanzetti, S. Bergia a G. Sironi, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Guerlain SA (Levallois-Perret, Francúzsko) (v zastúpení: C. Costa a M. Baccarelli, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 13. mája 2013 (vec R 2049/2011-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Guerlain SA a Costa Crociere SpA

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Costa Crociere SpA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 298, 12.10.2013.


title: Vec T-351/07: Žaloba podaná 13. septembra 2007 – SOMM/ÚHVT

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/30

         Žaloba podaná 13. septembra 2007 – SOMM/ÚHVT
   (Vec T-351/07)
   (2007/C 283/55)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobca: SOMM s.r.l. (San Mauro T.se, Taliansko) (v zastúpení: M. Ferro, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 28. júna 2007 v konaní R 1653/2006-1 týkajúcom sa prihlášky ochrannej známky Spoločenstva č. 4 837 746,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: trojrozmerná ochranná známka opísaná takto: „trojrozmerný celok tvorený z viacerých trubiek navzájom od seba vzdialených a usporiadaných, prudko sa zužujúcich a ohýbajúcich, pričom každá z nich je na jednej strane pripevnená k prevažne vertikálnemu základu a na druhej strane tvorí mimoriadne voľnú líniu, mierne naklonenú do výšky, viacerých kovových trúbkovitých prvkov navzájom od seba vzdialených a navzájom paralelných, pripevnených na mierne naklonené línie vyššie uvedených trubiek, a zo sieťového tieniaceho krytu pripevneného na uvedené trúbkovité prvky, pričom všetko spolu tvorí tieniacu striešku“; prihláška č. 4 837 746 pre výrobky patriace do tried 6 a 19.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: nesprávne určenie príslušnej skupiny verejnosti a relevantného odvetvia, ako aj získania rozlišovacej spôsobilosti predmetnej ochrannej známky podľa článku 7 ods. 3 nariadenia (ES) o ochrannej známke Spoločenstva.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 12. apríla 2005 vo veci C-61/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Zmluva ESAE — Pôsobnosť — Vojenské zariadenia — Zdravotná ochrana — Likvidácia jadrového reaktora — Zneškodňovanie rádioaktívneho odpadu)

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/3

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   z 12. apríla 2005
   vo veci C-61/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Zmluva ESAE - Pôsobnosť - Vojenské zariadenia - Zdravotná ochrana - Likvidácia jadrového reaktora - Zneškodňovanie rádioaktívneho odpadu)
   (2005/C 132/06)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-61/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: L. Ström a X. Lewis) proti Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska, (splnomocnení zástupcovia: P. Ormond a C. Jackson, za právnej pomoci D. Wyatt, QC a R. Plender, S. Tromans), ktorého v konaní podporuje: Francúzska republika (splnomocnení zástupcovia: R. Abraham, G. de Bergues a E. Puisais), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 141 AE podaná 14. februára 2003, Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda veľkej komory V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas (spravodajca), R. Silva de Lapuerta a A. Borg Barthet, sudcovia N. Colneric, S. von Bahr, J. N. Cunha Rodrigues, P. Kūris, E. Juhász, G. Arestis a M. Ilešič, generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: H. von Holstein, zástupca tajomníka, vyhlásil dňa 12. apríla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Žaloba sa zamieta.

               2)

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

               3)

               Francúzska republika znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 101, 26.4.2003


title: Vec T-181/15: Žaloba podaná 13. apríla 2015 – Sopra Steria Group/Parlament

text:
               10.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/28

         Žaloba podaná 13. apríla 2015 – Sopra Steria Group/Parlament
   (Vec T-181/15)
   (2015/C 262/38)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sopra Steria Group SA (Annecy-le-Vieux, Francúzsko) (v zastúpení: A. Verlinden, R. Martens a J. Joossen, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu z neznámeho dátumu o začatí rokovacieho konania bez uverejnenia oznámenia o zákazke na NPE-15.8,

               —

               zrušil akékoľvek rozhodnutie, ktoré by Európsky parlament mohol prijať vo vzťahu k ďalšiemu priebehu tohto rokovacieho konania bez uverejnenia oznámenia o zákazke NPE-15.8,

               —

               vyhlásil, že zmluva/zmluvy, ktoré by sa mohli uzavrieť na základe rokovacieho konania bez uverejnenia oznámenia o zákazke na NPE-15.8, je (sú) neplatné,

               —

               rozhodol, že Európsky parlament má znášať trovy konania vrátane nákladov na právne služby, ktoré vznikli žalobkyni.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobkyňa uvádza jediný žalobný dôvod, ktorým sa dovoláva porušenia článku 102 Finančného nariadenia, článku 103 Finančného nariadenia, článku 104 ods. 2 Finančného nariadenia a článku 134 ods. 1 písm. c) Vykonávacích pravidiel, čím spochybňuje rozhodnutie z neznámeho dátumu o začatí rokovacieho konania bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o zákazke.
   Podľa žalobkyne Európsky parlament nesprávne a nezákonne využil rokovacie konanie bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o zákazke, pričom treba poznamenať, že toto konanie bolo osobitným konaním, použitie ktorého muselo byť právne odôvodnené (tiež vzhľadom na povinnosť Európskeho parlamentu zabezpečiť, že všetky verejné zákazky sa zadávajú na základe čo možno najširšej súťaže, pozri článok 102 ods. 2 Finančného nariadenia). Žalobkyňa uvádza, že Európsky parlament nepodal takéto odôvodnenie a tiež neexistovali žiadne dôvody pre mimoriadnu naliehavosť, ktoré by boli spôsobené nepredvídateľnými udalosťami nezávislými od Európskeho parlamentu [aké sa vyžadujú na uplatnenie článku 134 ods. 1 písm. c) Vykonávacích pravidiel].


title: Vec C-434/11: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 14. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Alba — Rumunsko) — Corpul Național al Polițiștilor/Ministerul Administrației și Internelor (MAI), Inspectoratul General al Poliției Române (IGPR), Inspectoratul de Poliție al Județului Alba (IPJ) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Charta základných práv Európskej únie — Prípustnosť vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá stanovuje zníženie platov viacerých kategórii verejných činiteľov — Nevykonanie práva Únie — Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               10.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/13

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) zo 14. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Alba — Rumunsko) — Corpul Național al Polițiștilor/Ministerul Administrației și Internelor (MAI), Inspectoratul General al Poliției Române (IGPR), Inspectoratul de Poliție al Județului Alba (IPJ)
   (Vec C-434/11) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Charta základných práv Európskej únie - Prípustnosť vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá stanovuje zníženie platov viacerých kategórii verejných činiteľov - Nevykonanie práva Únie - Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora)
   2012/C 73/22
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunalul Alba

      Účastníci konania

      Žalobca: Corpul Național al Polițiștilor

      Žalovaní: Ministerul Administrației și Internelor (MAI), Inspectoratul General al Poliției Române (IGPR), Inspectoratul de Poliție al Județului Alba (IPJ)

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunalul Alba — Výklad článku 17 ods. 1, článkov 20 a 21 Charty základných práv Európskej únie — Prípustnosť vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá stanovuje zníženie platov viacerých kategórii verejných činiteľov — Porušenie práva na vlastníctvo a zásad rovnosti zaobchádzania a zákazu diskriminácie

      Výrok

   Súdny dvor Európskej únie zjavne nie je príslušný odpovedať na otázky, ktoré položil Tribunalul Alba (Rumunsko) svojím rozhodnutím z 28. júla 2011.

      (1)  Ú. v. EÚ C 331, 12.11.2011.


title: Vec T-415/03: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  19. októbra 2005  – Cofradía de pescadores de  San Pedro  de Bermeo a i./Rada ( Rybolov — Uchovávanie zdrojov mora — Relatívna stabilita rybárskych činností každého členského štátu — Výmena kvót rybolovu — Prevod časti kvóty lovu sardel pridelenej Portugalskej republike na Francúzsku republiku — Zrušenie ustanovení povoľujúcich tento prevod — Zníženie skutočných príležitostí na rybolov pre Španielske kráľovstvo — Mimozmluvná zodpovednosť Spoločenstva — Právny predpis priznávajúci práva jednotlivcom — Existencia škody )

text:
               24.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/20

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 19. októbra 2005 – Cofradía de pescadores de „San Pedro“ de Bermeo a i./Rada
   (Vec T-415/03) (1)

   („Rybolov - Uchovávanie zdrojov mora - Relatívna stabilita rybárskych činností každého členského štátu - Výmena kvót rybolovu - Prevod časti kvóty lovu sardel pridelenej Portugalskej republike na Francúzsku republiku - Zrušenie ustanovení povoľujúcich tento prevod - Zníženie skutočných príležitostí na rybolov pre Španielske kráľovstvo - Mimozmluvná zodpovednosť Spoločenstva - Právny predpis priznávajúci práva jednotlivcom - Existencia škody“)
   (2005/C 330/49)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Cofradía de pescadores de „San Pedro“ de Bermeo (Bermeo, Španielsko), a ďalší žalobcovia, ktorých mená sú uvedené v prílohe k rozsudku (v zastúpení: E. Garayar Gutiérrez, G. Martínez-Villaseñor, A. García Castillo a M. Troncoso Ferrer, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Balta a F. Florindo Gijón, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci konania, ktorí podporujú žalovanú: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne T. van Rijn a S. Pardo Quintillán, neskôr T. van Rijn a F. Jimeno Fernández, splnomocnení zástupcovia) a Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues a A. Colomb, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Žaloba o náhradu škody smerujúca k získaniu náhrady škody, ktorú údajne utrpeli žalobcovia v dôsledku toho, že Rada schválila prevod časti kvóty na sardely určenej pre Portugalskú republiku na Francúzsku republiku
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobcovia znášajú svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania Rady.

               3.

               Francúzska republika a Komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 47, 21.2.2004.


title: Vec C-444/06: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  3. apríla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 89/665/EHS — Verejné zmluvy na dodanie tovaru a zhotovenie prác — Postupy preskúmavania v rámci verejného obstarávania)

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 128/12

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 3. apríla 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-444/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 89/665/EHS - Verejné zmluvy na dodanie tovaru a zhotovenie prác - Postupy preskúmavania v rámci verejného obstarávania)
   (2008/C 128/18)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: X. Lewis, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci C. Fernandez Vicién a I. Moreno-Tapia Rivas, abogados)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: F. Díez Moreno, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článku 2 ods. 1 písm. a) a b) smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác (Ú. v. ES L 395, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 246) – Vnútroštátna právna úprava, ktorá nie je v súlade so smernicou
   Výrok rozsudku

               1.

               Španielske kráľovstvo si tým, že nestanovilo povinnú lehotu, v ktorej má obstarávateľ oznámiť rozhodnutie o zadaní zákazky všetkým uchádzačom a tým, že nestanovilo povinnú čakaciu dobu medzi zadaním zákazky a uzavretím zmluvy, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 2 ods. 1 písm. a) a b) smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť dve tretiny všetkých trov konania. Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť zostávajúcu tretinu trov konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 326, 30.12.2006.


title: Vec C-374/13 P: Odvolanie podané 1. júla 2013 : Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z  25. apríla 2013 vo veci T-284/11, Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               31.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 252/23

         Odvolanie podané 1. júla 2013: Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 25. apríla 2013 vo veci T-284/11, Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-374/13 P)
   2013/C 252/38
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Metropolis Inmobiliarias y Restauraciones, SL (v zastúpení: J. Carbonell Callicó, abogado)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok Všeobecného súdu z 25. apríla 2013 vo veci T-284/11 a v dôsledku toho vyhovel prihláške ochrannej známky Spoločenstva č. 7112113 „METROINVEST“ týkajúcej sa rôznych služieb zaradených do triedy 36,

               —

               uložil ďalšiemu účastníkovi povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka uvádza jediný odvolací dôvod založený na:

               —

                     porušení článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009

                   (1)

         Tento odvolací dôvod sa skladá zo štyroch častí:

               —

               nesprávne posúdenie, ktorého sa dopustili Všeobecného súdu a ÚHVT pri porovnávaní označení,

               —

               Všeobecný súd nezohľadnil príslušnú judikatúru týkajúcu sa všeobecného posúdenia pravdepodobnosti zámeny,

               —

               nedostatok súladu s inými rozhodnutiami ÚHVT, ktoré sa týkali rovnakých prvkov a súvisiacich ochranných známok,

               —

               nerušená koexistencia medzi inými ochrannými známkami, ktoré obsahujú slovo METRO v rámci rôznych tried a takisto triedy 36.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-536/13: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 13. mája 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – „Gazprom“ OAO (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Pôsobnosť — Rozhodcovské konanie — Vylúčenie — Uznanie a výkon cudzích rozhodcovských rozhodnutí — Súdny príkaz vydaný rozhodcovským súdom nachádzajúcim sa v členskom štáte — Súdny príkaz, ktorý bráni v začatí alebo pokračovaní v konaní na súde iného členského štátu — Právomoc súdov členského štátu odmietnuť uznanie rozhodcovského rozhodnutia — Newyorský dohovor)

text:
               20.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/8

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 13. mája 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – „Gazprom“ OAO
   (Vec C-536/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Pôsobnosť - Rozhodcovské konanie - Vylúčenie - Uznanie a výkon cudzích rozhodcovských rozhodnutí - Súdny príkaz vydaný rozhodcovským súdom nachádzajúcim sa v členskom štáte - Súdny príkaz, ktorý bráni v začatí alebo pokračovaní v konaní na súde iného členského štátu - Právomoc súdov členského štátu odmietnuť uznanie rozhodcovského rozhodnutia - Newyorský dohovor))
   (2015/C 236/10)
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa:„Gazprom“ OAO

      Za účasti: Lietuvos Respublika

      Výrok rozsudku

   Nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby súd členského štátu uznal a vykonal rozhodcovské rozhodnutie, ktoré zakazuje účastníkovi konania, aby si uplatnil niektoré nároky pred súdom tohto členského štátu, alebo tomu, aby uznanie a výkon takého rozhodnutia odmietol, keďže toto nariadenie neupravuje uznávanie a výkon rozhodcovského rozhodnutia vydaného rozhodcovským súdom jedného členského štátu v inom členskom štáte.

      (1)  Ú. v. EÚ C 377, 21.12.2013.