title: Vec C-215/17: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 14. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovinsko) – Nova Kreditna Banka Maribor d.d./Republika Slovenija (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Aproximácia právnych predpisov — Opakované použitie informácií verejného sektora — Smernica 2003/98/ES — Článok 1 ods. 2 písm. c) tretia zarážka — Prudenciálne požiadavky na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti — Nariadenie (EÚ) č. 575/2013 — Zverejňovanie informácií úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami — Článok 432 ods. 2 — Výnimky z povinnosti zverejnenia — Obchodné informácie považované za interné alebo dôverné — Uplatniteľnosť — Úverové inštitúcie, v ktorých má štát väčšinový podiel — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca verejnú povahu určitých obchodných informácií držaných uvedenými inštitúciami)

text:
               14.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/10

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 14. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovinsko) – Nova Kreditna Banka Maribor d.d./Republika Slovenija
      (Vec C-215/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Aproximácia právnych predpisov - Opakované použitie informácií verejného sektora - Smernica 2003/98/ES - Článok 1 ods. 2 písm. c) tretia zarážka - Prudenciálne požiadavky na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti - Nariadenie (EÚ) č. 575/2013 - Zverejňovanie informácií úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami - Článok 432 ods. 2 - Výnimky z povinnosti zverejnenia - Obchodné informácie považované za interné alebo dôverné - Uplatniteľnosť - Úverové inštitúcie, v ktorých má štát väčšinový podiel - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca verejnú povahu určitých obchodných informácií držaných uvedenými inštitúciami))
      (2019/C 16/11)
      Jazyk konania: slovinčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Vrhovno sodišče Republike Slovenije

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Nova Kreditna Banka Maribor d.d.

         Žalovaná: Republika Slovenija

         Výrok rozsudku

      Článok 1 ods. 2 písm. c) tretia zarážku smernice 2003/98/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 17. novembra 2003 o opakovanom použití informácií verejného sektora a článok 432 ods. 2 nariadenia č. 648/2012 Európskeho parlamentu a Rady z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 sa majú vykladať v tom zmysle, že sa nevzťahujú na vnútroštátnu právnu úpravu, o akú ide vo veci samej, ktorá ukladá banke, ktorá bola pod dominantným vplyvom verejnoprávneho subjektu, povinnosť poskytnúť údaje týkajúce sa zmlúv o poskytovaní poradenských služieb, právnych služieb, služieb autorov diel duševného vlastníctva a iných služieb duševnej tvorivej činnosti, ktoré uzavrela v období, počas ktorého bola pod týmto dominantným vplyvom, bez pripustenia výnimky z dôvodu zachovania obchodného tajomstva tejto banky, a teda nebránia takejto vnútroštátnej právnej úprave.

         (1)  Ú. v. EÚ C 213, 3.7.2017.


title: Vec T-650/18: Žaloba podaná 29. októbra 2018 – Reaktor Group/EUIPO (REAKTOR)

text:
               14.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/56

      Žaloba podaná 29. októbra 2018 – Reaktor Group/EUIPO (REAKTOR)
      (Vec T-650/18)
      (2019/C 16/67)
      Jazyk konania: fínština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Reaktor Group Oy (Helsinki, Fínsko) (v zastúpení: L. Laaksonen, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie REAKTOR – prihláška č. 13 752 522

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 27. augusta 2018 vo veci R 2626/2017-2

         Návrh

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 27. augusta 2018 vo veci R 2626/2017-2 v rozsahu, v akom druhý odvolací senát v tomto rozhodnutí odmietol prihlášku č. 13752522 ochrannej známky Európskej únie REAKTOR pre určité tovary a služby tried 9, 41 a 42 podľa článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia 2017/1001, a v celom rozsahu povolil prihlášku ochrannej známky REAKTOR pre všetky prihlasované tovary a služby na uverejnenie a zápis,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré jej vznikli v konaní o žalobe pred Všeobecným súdom a v konaní pred odvolacím senátom (vrátane nákladov vynaložených na právne zastupovanie).

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia 2017/1001.


title: Vec C-502/17: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 8. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret – Dánsko) – C&D Foods Acquisition ApS/Skatteministeriet (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) — Plánovaný prevod podielov poddcérskej spoločnosti — Výdavky súvisiace s poskytnutím služieb využitých na účely tohto prevodu — Neuskutočnený prevod — Žiadosť o odpočítanie dane zaplatenej na vstupe — Pôsobnosť DPH)

text:
               14.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/23

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 8. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vestre Landsret – Dánsko) – C&D Foods Acquisition ApS/Skatteministeriet
      (Vec C-502/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Plánovaný prevod podielov poddcérskej spoločnosti - Výdavky súvisiace s poskytnutím služieb využitých na účely tohto prevodu - Neuskutočnený prevod - Žiadosť o odpočítanie dane zaplatenej na vstupe - Pôsobnosť DPH))
      (2019/C 16/28)
      Jazyk konania: dánčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Vestre Landsret

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: C&D Foods Acquisition ApS

         Žalovaný: Skatteministeriet

         Výrok rozsudku

      Články 2, 9, ako aj 168 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa majú vykladať v tom zmysle, že taká transakcia plánovaného, ale neuskutočneného prevodu akcií, o akú ide vo veci samej, ktorej priamy a výlučný dôvod nespočíva v zdaniteľnej ekonomickej činnosti dotknutej spoločnosti alebo ktorá nepredstavuje priame, trvalé a nevyhnutné pokračovanie tejto ekonomickej činnosti, nespadá do pôsobnosti dane z pridanej hodnoty.

         (1)  Ú. v. EÚ C 347, 16.10.2016.


title: Vec T-665/18: Žaloba podaná 12. novembra 2018 – Soundio/EUIPO – E-Plus Mobilfunk (Vibble)

text:
               14.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/57

      Žaloba podaná 12. novembra 2018 – Soundio/EUIPO – E-Plus Mobilfunk (Vibble)
      (Vec T-665/18)
      (2019/C 16/68)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Soundio A/S (Drammen, Nórsko) (v zastúpení: N. Köster a J. Albers, lawyers)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: E-Plus Mobilfunk GmbH (Düsseldorf, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu vo vzťahu k ochrannej známke Vibble – medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 1 290 194

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 4. septembra 2018 vo veci R 721/2018-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 2017/1001.


title: Vec C-238/17: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus miesto apylinkės teismas – Litva) – UAB „Renerga“/AB „Energijos skirstymo operatorius“, AB „Lietuvos energijos gamyba“ (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2009/72/ES — Článok 3 ods. 2, 6 a 15 a článok 36 písm. f) — Vnútorný trh s elektrickou energiou — Hypotetická povaha prejudiciálnych otázok — Neprípustnosť návrhu na začatie prejudiciálneho konania)

text:
               14.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/10

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 14. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus miesto apylinkės teismas – Litva) – UAB „Renerga“/AB „Energijos skirstymo operatorius“, AB „Lietuvos energijos gamyba“
      (Vec C-238/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2009/72/ES - Článok 3 ods. 2, 6 a 15 a článok 36 písm. f) - Vnútorný trh s elektrickou energiou - Hypotetická povaha prejudiciálnych otázok - Neprípustnosť návrhu na začatie prejudiciálneho konania))
      (2019/C 16/12)
      Jazyk konania: litovčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Vilniaus miesto apylinkės teismas

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: UAB „Renerga“

         Žalovaní: AB „Energijos skirstymo operatorius“, AB „Lietuvos energijos gamyba“

         za účasti: UAB „BALTPOOL“, Lietuvos Respublikos Vyriausybė, Achema AB, Achemos Grupė UAB

         Výrok rozsudku

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vilniaus miesto apylinkės teismas (Okresný súd mesta Vilnius, Litva) svojím rozhodnutím z 11. apríla 2017, je neprípustný.

         (1)  Ú. v. EÚ C 231, 17.7.2017.


title: Vec T-667/18: Žaloba podaná 9. novembra 2018 – Pinto Teixeira/ESVČ

text:
               14.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/58

      Žaloba podaná 9. novembra 2018 – Pinto Teixeira/ESVČ
      (Vec T-667/18)
      (2019/C 16/69)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: José Manuel Pinto Teixeira (Oeiras, Portugalsko) (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, avocats)

         Žalovaná: Európska služba pre vonkajšiu činnosť

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Menovacieho orgánu z 21. februára 2018, ktorým sa mu nepovolilo vykonávať externú činnosť podľa článku 16 služobného poriadku,

                  —

                  uložil ESVČ povinnosť uhradiť trovy konania a sumu 10 000 eur ako náhradu škody za spôsobenú morálnu ujmu.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 16 služobného poriadku úradníkov Európskej únie, pretože napadnuté rozhodnutia bolo vydané po uplynutí lehoty 30 pracovných dní od doručenia oznámenia žalobcu o úmysle vykonávať pracovnú činnosť po jeho odchode zo služby.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na zjavnom nesprávnom posúdení, ktoré má za následok nezákonnosť napadnutého rozhodnutia, pretože zamýšľaná pracovná činnosť zjavne nesúvisela s činnosťou, ktorú žalobca vykonával počas posledných troch rokov služby a ani nebola v nesúlade so záujmami ESVČ.


title: Vec C-247/17: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 13. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus – Fínsko) – konanie týkajúce sa postupu vydania Denisa Daugeviciusa (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Občianstvo Európskej únie — Články 18 a 21 ZFEÚ — Žiadosť tretej krajiny, adresovaná členskému štátu, ktorá sa týka vydania občana Únie, štátneho príslušníka iného členského štátu, ktorý využil svoje právo na voľný pohyb v prvom z týchto členských štátov — Žiadosť o vydanie na účely výkonu trestu odňatia slobody, a nie na účely trestného stíhania — Zákaz vydania vzťahujúci sa iba na vlastných štátnych príslušníkov — Obmedzenie voľného pohybu — Odôvodnenie založené na zabránení beztrestnosti — Proporcionalita)

text:
               14.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/11

      Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 13. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein oikeus – Fínsko) – konanie týkajúce sa postupu vydania Denisa Daugeviciusa
      (Vec C-247/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Občianstvo Európskej únie - Články 18 a 21 ZFEÚ - Žiadosť tretej krajiny, adresovaná členskému štátu, ktorá sa týka vydania občana Únie, štátneho príslušníka iného členského štátu, ktorý využil svoje právo na voľný pohyb v prvom z týchto členských štátov - Žiadosť o vydanie na účely výkonu trestu odňatia slobody, a nie na účely trestného stíhania - Zákaz vydania vzťahujúci sa iba na vlastných štátnych príslušníkov - Obmedzenie voľného pohybu - Odôvodnenie založené na zabránení beztrestnosti - Proporcionalita))
      (2019/C 16/13)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Korkein oikeus

         Účastník konania pred vnútroštátnym súdom

      Denis Raugevicius

         Predmet veci

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Korkein oikeus (Najvyšší súd, Fínsko) z 12. mája 2017 a doručený Súdnemu dvoru 16. mája 2017, ktorý súvisí s konaním týkajúcim sa postupu vydania

         Výrok rozsudku

      Články 18 a 21 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že v prípade žiadosti tretej krajiny o vydanie občana Európskej únie, ktorý využil svoje právo na voľný pohyb, na účely výkonu trestu odňatia slobody, a nie trestného stíhania, dožiadaný členský štát, ktorého vnútroštátne právo zakazuje vydávanie vlastných štátnych príslušníkov mimo Únie na účely výkonu trestu a stanovuje možnosť vykonať takýto trest uložený v zahraničí na svojom území, je povinný zabezpečiť pre občana Únie, ktorý má trvalé bydlisko na jeho území, rovnaké zaobchádzanie, ako priznáva v oblasti vydávania vlastným štátnym príslušníkom

         (1)  Ú. v. EÚ C 239, 24.7.2017.


title: Vec T-671/18: Žaloba podaná 15. novembra 2018 – ZU/Komisia

text:
               14.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/58

      Žaloba podaná 15. novembra 2018 – ZU/Komisia
      (Vec T-671/18)
      (2019/C 16/70)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: ZU (v zastúpení: C. Bernard-Glanz, lawyer)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie vedúceho oddelenia pre služobný postup a mobilitu na riaditeľstve pre ľudské zdroje B v rámci generálneho riaditeľstva pre ľudské zdroje (DG HR) Komisie, ktoré bolo prijaté 12. októbra 2018, o preložení žalobcu späť na generálne riaditeľstvo OLAF,

                  —

                  zrušil rozhodnutie vedúceho oddelenia kontaktné stredisko 4 na riaditeľstve HR.AMC v rámci DG HR Komisie, ktoré bolo prijaté 29. októbra 2018, ktorým sa dátum jeho nástupu stanovil predbežne na 1. decembra 2018,

                  —

                  v prípade potreby zrušil spoločne s vyššie uvedenými rozhodnutiami aj očakávané rozhodnutie menovacieho orgánu o zamietnutí žalobcovej sťažnosti,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nedostatočnej transparentnosti postupu preloženia, na porušení článku 25 služobného poriadku a na nedostatočnom odôvodnení, na porušení žalobcovho práva na obranu proti nútenému preloženiu a na porušení článku 41 Listiny základných práv Európskej únie a práva byť vypočutý.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení záujmu služby a na porušení zásady riadnej správy veci verejných.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na nezohľadnení kľúčových skutočností proti okamžitému preloženiu žalobcu na OLAF, na porušení zásady riadnej správy veci verejných a na nezohľadnení ochrany interných oznamovateľov podľa článku 22a služobného poriadku.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti konať s náležitou starostlivosťou.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na zneužití právomoci.


title: Vec C-257/17: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 7. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State – Holandsko) – C, A/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Právomoc Súdneho dvora — Smernica 2003/86/ES — Právo na zlúčenie rodiny — Článok 15 — Odmietnutie udeliť samostatné povolenie na pobyt — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca povinnosť zložiť skúšku z občianskej integrácie)

text:
               14.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/12

      Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 7. novembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Raad van State – Holandsko) – C, A/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
      (Vec C-257/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Právomoc Súdneho dvora - Smernica 2003/86/ES - Právo na zlúčenie rodiny - Článok 15 - Odmietnutie udeliť samostatné povolenie na pobyt - Vnútroštátna právna úprava stanovujúca povinnosť zložiť skúšku z občianskej integrácie))
      (2019/C 16/14)
      Jazyk konania: holandčina.

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Raad van State

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: C, A

         Žalovaný: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Súdny dvor má na základe článku 267 ZFEÚ právomoc podať výklad článku 15 smernice Rady 2003/86/ES z 22. septembra 2003 o práve na zlúčenie rodiny v situáciách, o aké ide vo veciach samých, v ktorých má vnútroštátny súd rozhodnúť o udelení samostatného povolenia na pobyt štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, ktorý je rodinným príslušníkom občana Európskej únie, ktorý nevyužil svoje právo na voľný pohyb, ak bolo toto ustanovenie vyhlásené za priamo a bezpodmienečne uplatniteľné na takéto situácie na základe vnútroštátneho práva.

                  2.

                  Článok 15 ods. 1 a 4 smernice 2003/86 nebráni vnútroštátnej právnej úprave umožňujúcej zamietnuť žiadosť o samostatné povolenie na pobyt podanú štátnym príslušníkom tretej krajiny, ktorý má dlhšie ako päť rokov pobyt na území členského štátu na účely zlúčenia rodiny, z dôvodu, že nepreukázal zloženie skúšky z občianskej integrácie týkajúcej sa jazyka a znalostí o spoločnosti tohto členského štátu, ak konkrétne spôsoby povinnosti zložiť túto skúšku nejdú nad rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie cieľa spočívajúceho v uľahčení integrácie štátnych príslušníkov tretích krajín.

                  3.

                  Článok 15 ods. 1 a 4 smernice 2003/86 nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že samostatné povolenie na pobyt možno udeliť až odo dňa podania žiadosti o toto povolenie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 269, 14.8.2017.


title: Vec T-271/10 OST: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. septembra 2018 – H/Rada („Konanie — Opomenutie rozhodnúť o trovách konania“)

text:
               14.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/45

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. septembra 2018 – H/Rada
      (Vec T-271/10 OST) (1)

      ((„Konanie - Opomenutie rozhodnúť o trovách konania“))
      (2019/C 16/55)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: H (v zastúpení: M. Velardo, avocat)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. Vitro a F. Naert, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh smerujúci k náprave opomenutia rozhodnúť o trovách konania v rozsudku z 11. apríla 2018, H/Rada (T-271/10 RENV, EU:T:2018:180)

         Výrok

                  1.

                  Bod 174 rozsudku z 11. apríla 2018, H/Rada (T-271/10 RENV, EU:T:2018:180), znie:
                  „Podľa článku 134 ods. 1 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Podľa článku 133 rokovacieho poriadku v spojení s článkom 219 rokovacieho poriadku sa však o trovách konania na Všeobecnom súde a o trovách odvolacieho konania rozhodne v rozsudku alebo uznesení, ktorým sa konanie končí. Inými slovami podľa článku 134 ods. 3 uvedeného rokovacieho poriadku, ak mali účastníci konania úspech len v časti predmetu konania, každý z nich znáša svoje vlastné trovy konania. Ak sa to však zdá oprávnené vzhľadom na okolnosti prípadu, Všeobecný súd môže rozhodnúť, že účastník konania znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť časť trov konania druhého účastníka. Za okolností prejednávanej veci treba rozhodnúť, že na jednej strane Rada znáša svoje vlastné trovy konania a ja povinná nahradiť trovy konania žalobkyne až do vyhlásenia rozsudku o odvolaní, avšak len tie, ktoré sa týkajú otázky prípustnosti žaloby, a na druhej strane žalobkyňa znáša všetky svoje ostatné trovy konania a je povinná nahradiť všetky ostatné trovy konania vynaložené Radou pred a po uvedenom vyhlásení.“

                  2.

                  Bod 2 výroku rozsudku z 11. apríla 2018, H/Rada (T-271/10 RENV, EU:T:2018:180), znie:
                  „Rada znáša svoje vlastné trovy konania a ja povinná nahradiť trovy konania H až do vyhlásenia rozsudku z 19. júla 2016, H/Rada a Komisia (C-455/14 P, EU:C:2016:569), avšak len tie, ktoré boli vynaložené v súvislosti s prípustnosťou žaloby. H znáša všetky svoje ostatné trovy konania a je povinná nahradiť všetky ostatné trovy konania vynaložené Radou pred a po uvedenom vyhlásení.“

                  3.

                  H a Rada znášajú svoje vlastné trovy konania súvisiace s týmto návrhom.

         (1)  Ú. v. EÚ C 221, 14.8.2010.


title: Vec T-621/17 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 12. októbra 2018 – Taminco/EFSA („Predbežné opatrenie — Prípravky na ochranu rastlín — Nariadenie (ES) č. 1107/2009 — Uverejnenie záverov skúmania vykonaného EFSA o opätovnom preskúmaní schválenia účinnej látky tirám — Žiadosť o dôverné zaobchádzanie s určitými časťami — Zamietnutie poskytnutia dôverného zaobchádzania — Návrh na nariadenie predbežných opatrení — Neexistencia naliehavosti“)

text:
               14.1.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/46

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 12. októbra 2018 – Taminco/EFSA
      (Vec T-621/17 R)
      ((„Predbežné opatrenie - Prípravky na ochranu rastlín - Nariadenie (ES) č. 1107/2009 - Uverejnenie záverov skúmania vykonaného EFSA o opätovnom preskúmaní schválenia účinnej látky tirám - Žiadosť o dôverné zaobchádzanie s určitými časťami - Zamietnutie poskytnutia dôverného zaobchádzania - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Neexistencia naliehavosti“))
      (2019/C 16/56)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Taminco BVBA (Gent, Belgicko) (v zastúpení: C. Mereu a M. Grunchard, advokáti)

         Žalovaný: Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (v zastúpení: D. Detken a S. Gabbi, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci R. van der Hout a C. Wagner, advokáti)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Európska komisia (v zastúpení: G. Koleva a I. Nagglis, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu rozhodnutia EFSA z 18. júla 2017, ktorým sa zamietajú žiadosti o dôverné zaobchádzanie predložené v rámci žiadosti o obnovenie schválenia účinnej látky tirám

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  Uznesenie z 19. septembra 2017 vydané vo veci T-621/17 R sa zrušuje.

                  3.

                  O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-347/18 RII: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 25. októbra 2018 – Laboratoire Pareva/Komisia („Predbežného opatrenie — Nariadenie (EÚ) č. 528/2012 — Biocídne výrobky — Účinná látka PHMB (1415; 4.7) — Zamietnutie schválenia — Návrh na nariadenie predbežných opatrení — Nový návrh — Neexistencia nových skutočností — Neprípustnosť“)

text:
               4.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/72

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 25. októbra 2018 – Laboratoire Pareva/Komisia
      (Vec T-347/18 RII)
      ((„Predbežného opatrenie - Nariadenie (EÚ) č. 528/2012 - Biocídne výrobky - Účinná látka PHMB (1415; 4.7) - Zamietnutie schválenia - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Nový návrh - Neexistencia nových skutočností - Neprípustnosť“))
      (2019/C 44/95)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Laboratoire Pareva (Saint-Martin-de-Crau, Francúzsko) (v zastúpení: K. Van Maldegem a S. Englebert, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: R. Lindenthal a K. Mifsud-Bonnici, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ jednak na odklad výkonu vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2018/613 z 20. apríla 2018, ktorým sa schvaľuje PHMB (1415; 4.7) ako existujúca účinná látka na použitie v biocídnych výrobkoch typu 2 a 4 (Ú. v. EÚ L 102, 2018, s. 1) a jednak na prijatie akéhokoľvek iného primeraného opatrenia

         Výrok

                  1.

                  Návrh na vydanie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konaniach sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-422/17: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 19. decembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny – Poľsko) – Szef Krajowej Administracji Skarbowej/Skarpa Travel sp. z o.o. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Harmonizácia daňových predpisov — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 2006/112/ES — Zdaniteľná udalosť — Osobitná úprava pre cestovné kancelárie — Články 65 a 308 — Prirážka cestovnej kancelárie — Určenie prirážky — Platby na účet pred poskytnutím služby cestovného ruchu cestovnou kanceláriou — Skutočné náklady cestovnej kancelárie)

text:
               18.2.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/12

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 19. decembra 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny – Poľsko) – Szef Krajowej Administracji Skarbowej/Skarpa Travel sp. z o.o.
      (Vec C-422/17) (1)

      ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Harmonizácia daňových predpisov - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Zdaniteľná udalosť - Osobitná úprava pre cestovné kancelárie - Články 65 a 308 - Prirážka cestovnej kancelárie - Určenie prirážky - Platby na účet pred poskytnutím služby cestovného ruchu cestovnou kanceláriou - Skutočné náklady cestovnej kancelárie))
      (2019/C 65/14)
      Jazyk konania: poľština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Naczelny Sąd Administracyjny

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Szef Krajowej Administracji Skarbowej

         Žalovaná: Skarpa Travel sp. z o.o.

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Články 65 a 306 až 310 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, zmenenej smernicou Rady 2010/45/EÚ z 13. júla 2010, sa majú vykladať v tom zmysle, že v prípade, že cestovná kancelária, na ktorú sa vzťahuje osobitná právna úprava v týchto článkoch 306 až 310, prijme platbu na účet za služby v cestovnom ruchu, ktoré poskytne cestujúcemu, daňová povinnosť na daň z pridanej hodnoty (DPH) vzniká podľa článku 65 v okamihu prijatia tejto platby pod podmienkou, že v tomto okamihu sú služby v cestovnom ruchu, ktoré sa majú poskytnúť, presne určené.

                  2.

                  Článok 308 smernice 2006/112, zmenenej smernicou 2010/45, sa má vykladať v tom zmysle, že prirážka cestovnej kancelárie a v dôsledku toho jej základ dane tvorí rozdiel medzi celkovou sumou bez dane z pridanej hodnoty (DPH), ktorú zaplatí cestujúci, a skutočnými nákladmi vynaloženými na vstupe cestovnou kanceláriou z titulu dodania tovaru a poskytnutia služieb inými zdaniteľnými osobami, ak tieto transakcie priamo slúžia v prospech zákazníka. Ak výška platby na účet zodpovedá celkovej cene služby v cestovnom ruchu alebo podstatnej časti tejto ceny a cestovnej kancelárii ešte nevznikli žiadne skutočné náklady alebo len obmedzená časť celkových individuálnych nákladov na túto službu, alebo ak skutočné individuálne náklady cestovnej kancelárie na cestu nemožno určiť v čase zaplatenia platby na účet, prirážka sa môže určiť na základe odhadu celkových skutočných nákladov, ktoré kancelária bude v konečnom dôsledku znášať. V súvislosti s týmto odhadom musí cestovná kancelária prípadne vziať do úvahy náklady, ktoré už skutočne vynaložila v okamihu prijatia platby na účet. Na účely výpočtu prirážky sa celkové skutočne predpokladané náklady odpočítajú od celkovej ceny za cestu a základ DPH, ktorý sa má zaplatiť v okamihu prijatia platby na účet, sa vypočíta vynásobením sumy tejto platby percentom, ktoré predstavuje takto určená očakávaná prirážka v celkovej cene za cestu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 357, 23.10.2017.


title: Vec T-655/17: Žaloba podaná 25. septembra 2017 – Inditex/EUIPO – Ansell (ZARA TANZANIA ADVENTURES)

text:
               27.11.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/47

         Žaloba podaná 25. septembra 2017 – Inditex/EUIPO – Ansell (ZARA TANZANIA ADVENTURES)
   (Vec T-655/17)
   (2017/C 402/62)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Arteixo. Španielsko) (v zastúpení: G. Marín Raigal, G. Macías Bonilla, P. López Ronda, E. Armero Lavie, lawyers)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Zainab Ansell (Moshi, Tanzania) a Roger Ansell (Moshi)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovné prvky „ZARA TANZANIA ADVENTURES“ – prihláška č. 8 320 591.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 5. júla 2017 v spojených veciach R 2330/2011-2 a R 2369/2011-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               čiastočne zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 5. júla 2017 v spojených veciach R 2330/2011-2 a R 2369/2011-2, predovšetkým pokiaľ ide o povolenie zápisu ochrannej známky Európskej únie č. 8 320 591 pre sporné služby zaradené do tried 39 a 43,

               —

               rozhodol, že trovy tohto konania znáša žalovaný (EUIPO) a vedľajší účastník konania a trovy konania pred námietkovým oddelením EUIPO a druhým odvolacím senátom znáša vedľajší účastník.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-434/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 13. októbra 2017 – Sensi Vigne & Vini/EUIPO – El Grifo (CONTADO DEL GRIFO) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie CONTADO DEL GRIFO — Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie EL GRIFO — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 2017/1001]“)

text:
               27.11.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/30

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. októbra 2017 – Sensi Vigne & Vini/EUIPO – El Grifo (CONTADO DEL GRIFO)
   (Vec T-434/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie CONTADO DEL GRIFO - Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie EL GRIFO - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 2017/1001]“))
   (2017/C 402/38)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sensi Vigne & Vini Srl (Lamporecchio, Taliansko) (v zastúpení: pôvodne F. Caricato, neskôr M. Cartella a B. Cartella, avocats)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: El Grifo, SA (San Bartolomé de Lanzarote, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 25. mája 2016 (vec R 2218/2015-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami El Grifo a Sensi Vigne & Vini

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Sensi Vigne & Vini Srl je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 350, 26.9.2016.


title: Vec T-878/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2017 – Karelia/EUIPO (KARELIA) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie KARELIA — Absolútny dôvod zamietnutia — Opisný charakter — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               27.11.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/32

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 6. októbra 2017 – Karelia/EUIPO (KARELIA)
   (Vec T-878/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie KARELIA - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“))
   (2017/C 402/42)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ino Karelia (Kalamata, Grécko) (v zastúpení: M. Karpathakis, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 19. septembra 2016 (vec R 1562/2015-5), týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia KARELIA ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pani Ino Karelia je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 38, 6.2.2017.


title: Korigendum k oznámeniu v Úradnom vestníku vo veci T-499/17 (Ú. v. EÚ C 330, 2.10.2017)

text:
               27.11.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/56

         Korigendum k oznámeniu v Úradnom vestníku vo veci T-499/17
   (
         Úradný vestník Európskej únie C 330 z 2. októbra 2017
      )
   (2017/C 402/74)
   Oznámenie v Úradnom vestníku vo veci T-499/17, Esfera Capital Agencia de Valores/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií má znieť takto:

      Žaloba podaná 4. augusta 2017 – Global Sistematic Investment Sicav/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
      (Vec T-499/17)
      (2017/C 330/22)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Global Sistematic Investment Sicav, SL (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: E. Pastor Palomar, F. Arroyo Romero a N. Subuh Falero, advokáti)

         Žalované: Európska komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií zo 7. júna 2017 (SRB/EES/2017/08) adresované FROB, ktorým sa schvaľuje program riešenia krízových situácií banky Banco Popular Español,

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie (EÚ) 2017/1246 zo 7. júna 2017, ktorým sa schvaľuje program riešenia krízových situácií banky Banco Popular Español, a

                  —

                  v súlade s ustanovením článku 340 ZFEÚ uznal mimozmluvnú zodpovednosť Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií a Komisie a zaviazal ich na zaplatenie náhrady škody vzniknutej žalobkyni.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Dôvody a hlavné tvrdenia v tejto veci sú podobné dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedenými vo veciach T-478/17, Mutualidad de la Abogacía y Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-483/17, García Suárez a i./Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-484/17, Fidesban a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií a T-497/17, Sáchez del Valle y Calatrava Real State 2015/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií.
      Žalobkyňa sa najmä odvoláva na zneužitie právomoci v predmetnej veci.


201711170421555822017/C 412/357362015TC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL20171019252511Vec T-736/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 19. októbra 2017 – Aldi/EUIPO – Sky (SKYLITe) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie skylite — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie SKY — Dôkaz o používaní skoršej ochrannej známky — Článok 15 ods. 1 a článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Pravidlo 22 ods. 2 nariadenia (ES) č. 2868/1995 — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)
 ---documentbreak--- C4122017SK2510120171019SK0035251251Rozsudok Všeobecného súdu z 19. októbra 2017 – Aldi/EUIPO – Sky (SKYLITe)
   (Vec T-736/15) (
         1
      )
   „(„Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie skylite — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie SKY — Dôkaz o používaní skoršej ochrannej známky — Článok 15 ods. 1 a článok 42 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 — Pravidlo 22 ods. 2 nariadenia (ES) č. 2868/1995 — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)“2017/C 412/35Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Nemecko) (v zastúpení: N. Lützenrath, U. Rademacher, C. Fürsen a N. Bertram, avocats)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: H. O’Neill, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Sky plc (Isleworth, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: J. Barry, solicitor)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 20. októbra 2015 (vec R 2771/2014-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Sky a Aldi

      Výrok rozsudku

            1.

            Žaloba sa zamieta.

            2.

            Aldi GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 90, 7.3.2016.


201711170481555692017/C 412/526892017TC41220171204SK01SKINFO_JUDICIAL20171005363721Vec T-689/17: Žaloba podaná 5. októbra 2017 – Top Cable/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
 ---documentbreak--- C4122017SK3610120171005SK0052361372Žaloba podaná 5. októbra 2017 – Top Cable/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
   (Vec T-689/17)2017/C 412/52Jazyk konania: španielčina
      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Top Cable, S.A. (Rubí, Španielsko) (v zastúpení: R. Vallina Hoset a A. Sellés Marco, advokáti)

      Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

            —

            určil mimozmluvnú zodpovednosť Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií [SRB] a uložil jej povinnosť nahradiť škodu, ktorá vznikla žalobkyni, spôsobenú všetkými konaniami a činnosťami SRB, ktoré ju pripravili o dlhopisy a cenné papiere banky BANCO POPULAR ESPAÑOL S.A., ktoré vlastnila,

            —

            nariadil Jednotnej rade pre riešenie krízových situácií uhradiť žalobkyni sumu 52000000 eur ako náhradu spôsobenej škody (ďalej len „vymáhateľná suma“),

            —

            rozhodol, že vymáhateľná suma sa zvyšuje o kompenzačné úroky od 7. júna 2017 až do vyhlásenia rozsudku, ktorým sa rozhodne v tejto veci,

            —

            rozhodol, že vymáhateľná suma sa zvýši o príslušné úroky z omeškania od dňa vyhlásenia tohto rozsudku až do úplného zaplatenia vymáhateľnej sumy v sadzbe stanovenej Európskou centrálnou bankou pre hlavné operácie refinancovania, zvýšenej o dva percentuálne body,

            —

            zaviazal Jednotnú radu pre riešenie krízových situácií na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné ako dôvody a hlavné tvrdenia uvedené vo veci T-659/17, Vallina Fonseca/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií.


title: Vec T-679/17: Žaloba podaná 3. októbra 2017 – Grupo Villar Mir/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

text:
               11.12.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 424/48

         Žaloba podaná 3. októbra 2017 – Grupo Villar Mir/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
   (Vec T-679/17)
   (2017/C 424/71)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Grupo Villar Mir, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: M. Romero Rey a I. Salama Salama, advokáti)

      Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               v súlade s článkom 263 ZFEÚ zrušil rozhodnutie SRB/EES/2017/08 Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií zo 7. júna 2017 o prijatí opatrení na riešenie krízovej situácie v prípade banky Banco Popular Español, S.A.,

               —

               v súlade s článkom 340 ods. 2 ZFEÚ a článkom 41 ods. 3 Charty základných práv Európskej únie uložil Jednotnej rade pre riešenie krízových situácií, aby žalobkyni zaplatila náhradu vzniknutej škody, ktorej presná výška bude určená neskôr, kedy budú známe všetky požadované informácie a najmä predbežná správa spoločnosti Deloitte a správy nezávislých expertov v súlade s nariadením EÚ 806/2014, pričom sa zabezpečí prístup k požadovaným informáciám,

               —

               v súlade s článkami 133 a 134 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu zaviazať Jednotnú radu pre riešenie krízových situácií na náhradu trov tohto konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia v tejto veci sú podobné dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedenými vo veciach T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-483/17, García Suárez a i./Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-484/17, Fidesban a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-497/17, Sáchez del Valle a Calatrava Real State 2015/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií.


title: Vec C-523/17 P: Odvolanie podané 30. augusta 2017: L’Oréal proti uzneseniu Všeobecného súdu (prvá komora) z 26. júna 2017 vo veci T-180/16, L’Oréal/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

text:
               11.12.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 424/18

         Odvolanie podané 30. augusta 2017: L’Oréal proti uzneseniu Všeobecného súdu (prvá komora) z 26. júna 2017 vo veci T-180/16, L’Oréal/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
   (Vec C-523/17 P)
   (2017/C 424/26)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: L’Oréal (v zastúpení: T. de Haan a P. Péters, avocats)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Guinot

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť uznesenie Všeobecného súdu Európskej únie z 26. júna 2017 vo veci T-180/16, EU:T:2017:451,

               —

               vrátiť vec na Všeobecný súd Európskej únie a

               —

               o trovách konania rozhodnúť neskôr; subsidiárne uložiť Úradu povinnosť nahradiť trovy konania odvolateľky týkajúce sa tak odvolacieho konania, ako aj prvostupňového konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Podľa odvolateľky Všeobecný súd skreslil skutkové okolnosti a argumentáciu, ktorú uviedla v konaní pred ním, a porušil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (1).

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, 2009, s. 1).


title: Vec T-331/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 26. októbra 2017 – Hello Media Group/EUIPO – Hola (#hello media group) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie #hello media group — Skoršie obrazové a slovné ochranné známky Európskej únie HELLO! — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               11.12.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 424/31

         Rozsudok Všeobecného súdu z 26. októbra 2017 – Hello Media Group/EUIPO – Hola (#hello media group)
   (Vec T-331/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie #hello media group - Skoršie obrazové a slovné ochranné známky Európskej únie HELLO! - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“))
   (2017/C 424/44)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Hello Media Group, SL (Madrid, Španielsko), ktorej bola umožnená zámena za Hello Media, SL (v zastúpení: A. Alejos Cutuli, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Hola, SL (Madrid) (v zastúpení: F. Arroyo Álvarez de Toledo, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 21. apríla 2016 (vec R 2012/2015-2), týkajúcemu sa námietkového konania medzi Hola a Hello Media

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Hello Media Group, SL, je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 296, 16.8.2016.


title: Vec C-534/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 11. septembra 2017 – Ursula Kaufmann a Viktor Schay/TUIfly GmbH

text:
               11.12.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 424/20

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Amtsgericht Hannover (Nemecko) 11. septembra 2017 – Ursula Kaufmann a Viktor Schay/TUIfly GmbH
   (Vec C-534/17)
   (2017/C 424/30)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Amtsgericht Hannover

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Ursula Kaufmann, Viktor Schay

      Žalovaná: TUIfly GmbH

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 (1) s prihliadnutím na odôvodnenie 15 vykladať v tom zmysle, že prevádzkujúci letecký dopravca sa môže od svojej povinnosti platiť náhradu oslobodiť iba s odvolaním sa na také mimoriadne okolnosti, ktoré nastali až v deň letu alebo môžu aj mimoriadne okolnosti, ktoré nastali už v predchádzajúci deň, odôvodniť zrušenie alebo veľké meškanie letu v nasledujúci deň?

               2.

               Ak môžu aj mimoriadne okolnosti, ktoré nastali už v predchádzajúci deň, odôvodniť zrušenie alebo veľké meškanie letu v nasledujúci deň, má sa článok 5 ods. 3 nariadenia č. 261/2004 vykladať v tom zmysle, že prevádzkujúci letecký dopravca je v rámci primeraných opatrení, ktoré musí uskutočniť na účely zabránenia mimoriadnym okolnostiam, povinný už vopred vykonať príslušné opatrenia pre takéto nepredvídateľné udalosti a v každom prípade mať na svojom domovskom letisku k dispozícii v primeranom rozsahu náhradné lietadlá?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91; Ú. v. ES L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec T-727/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. februára 2018 – Repower/EUIPO – repowermap.org (REPOWER) („Ochranná známka Európskej únie — Rozhodnutie odvolacieho senátu, ktorým bolo predchádzajúce rozhodnutie zrušené — Článok 80 nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 103 nariadenia (EÚ) 2017/1001) — Všeobecná právna zásada umožňujúca zrušenie nezákonného správneho aktu“)

text:
               9.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/17

         Rozsudok Všeobecného súdu z 21. februára 2018 – Repower/EUIPO – repowermap.org (REPOWER)
   (Vec T-727/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Rozhodnutie odvolacieho senátu, ktorým bolo predchádzajúce rozhodnutie zrušené - Článok 80 nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 103 nariadenia (EÚ) 2017/1001) - Všeobecná právna zásada umožňujúca zrušenie nezákonného správneho aktu“))
   (2018/C 123/23)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Repower AG (Brusio, Švajčiarsko) (v zastúpení: R. Kunz-Hallstein a H. P. Kunz-Hallstein, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carillo, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: repowermap.org (Bern, Švajčiarsko) (v zastúpení: P. González Bueno Catalán de Ocón, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 3. augusta 2016 [vec R 2311/2014-5 (REV)], týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi repowermap.org a spoločnosťou Repower

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Repower AG a repowermap.org.

      (1)  Ú. v. EÚ C 462, 12.12.2016.


title: Vec C-703/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Wien (Rakúsko) 15. decembra 2017 – Adelheid Krah/Universität Wien

text:
               9.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 123/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Wien (Rakúsko) 15. decembra 2017 – Adelheid Krah/Universität Wien
   (Vec C-703/17)
   (2018/C 123/10)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Wien

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Adelheid Krah

      Žalovaná: Universität Wien

      Prejudiciálne otázky

   Otázka 1:
   Má sa právo Únie, najmä článok 45 ZFEÚ, článok 7 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 492/2011 (1) z 5. apríla 2011 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Únie a článok 20 a nasl. Charty základných práv vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave, podľa ktorej predchádzajúce obdobia služby člena vysokoškolského pedagogického zboru Universität Wien, ktoré sú relevantné z odborného hľadiska, sú započítateľné iba v celkovom rozsahu troch, resp. štyroch rokov bez ohľadu na to, či tieto obdobia odpracoval na Universität Wien alebo na iných tuzemských alebo zahraničných univerzitách alebo v porovnateľných inštitúciách?
   Otázka 2:
   Odporuje voľnému pohybu pracovníkov podľa článku 45 ods. 2 ZFEÚ a článku 7 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 492/2011 z 5. apríla 2011 o slobode pohybu pracovníkov v rámci Únie systém odmeňovania, ktorý nestanovuje započítanie predchádzajúcich období služby, ktoré sú relevantné z odborného hľadiska, v plnom rozsahu, zároveň však dĺžku trvania zamestnania u toho istého zamestnávateľa spája s vyššou odmenou?

      (1)  Ú. v. EÚ L 141, 2011, s. 1.


title: Rozsudok Súdu z 21. decembra 2017 vo veci E-5/17 – Merck Sharp & Dohme Corp. &/Islandský patentový úrad (Einkaleyfastofan) [Nariadenie (EHS) č. 1768/92 – Liečivá – Dodatkové ochranné osvedčenie – Osvedčenie s negatívnou dobou platnosti)

text:
               12.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 130/3

         ROZSUDOK SÚDU
   z 21. decembra 2017
   vo veci E-5/17
   Merck Sharp & Dohme Corp. &/Islandský patentový úrad (Einkaleyfastofan)

      [Nariadenie (EHS) č. 1768/92 – Liečivá – Dodatkové ochranné osvedčenie – Osvedčenie s negatívnou dobou platnosti)

   (2018/C 130/03)
   Vo veci E-5/17 Merck Sharp & Dohme Corp./Islandský patentový úrad (Einkaleyfastofan) – ŽIADOSŤ o výklad článkov nariadenia Rady (EHS) č. 1768/92 z 18. júna 1992 o vytvorení dodatkového ochranného osvedčenia na liečivá na Súd EZVO podaná najvyšším islandským súdom (Hæstiréttur Íslands) podľa článku 34 Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu, Súd EZVO v zložení Carl Baudenbacher, predseda, Per Christiansen (sudca spravodajca) a Páll Hreinsson, sudcovia, vyniesol 21. decembra 2017 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
   Nariadením (EHS) č. 1768/92 sa povoľuje vydávanie dodatkového ochranného osvedčenia, ak obdobie, ktoré uplynulo medzi dňom podania prihlášky základného patentu a dňom prvého povolenia na uvedenie na trh v EHP je kratšie ako päť rokov. Tento záver nie je ovplyvnený skutočnosťou, že rozhodnutie spoločného výboru o začlenení nariadenia (ES) č. 1901/2006 a nariadenia (ES) č. 469/2009 do Dohody o EHP nenadobudlo účinnosť.


title: Vec T-97/18: Žaloba podaná 16. februára 2018 – DeepMind Technologies/EUIPO (STREAMS)

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/33

         Žaloba podaná 16. februára 2018 – DeepMind Technologies/EUIPO (STREAMS)
   (Vec T-97/18)
   (2018/C 134/47)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: DeepMind Technologies Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: T. St Quintin, barrister, K. Gilbert a G. Lodge, solicitors)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „STREAMS“ – prihláška č. 15 166 176.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 27. novembra 2017 vo veci R 35/2017-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil napadnuté rozhodnutie z dôvodu porušenia článku 7 nariadenia č. 2017/1001,

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie na tom istom základe,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 nariadenia č. 2017/1001.


title: Vec C-103/16: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 22. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Španielsko) – Jessica Porras Guisado/Bankia SA a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sociálna politika — Smernica 92/85/EHS — Opatrenia na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok — Článok 2 písm. a) — Článok 10 body 1 až 3 — Zákaz prepustenia pracovníčky počas obdobia od začiatku tehotenstva do konca materskej dovolenky — Pôsobnosť — Výnimočné prípady nesúvisiace so stavom tehotných pracovníčok — Smernica 98/59/ES — Hromadné prepúšťanie — Článok 1 ods. 1 písm. a) — Dôvody, ktoré sa nevzťahujú na jednotlivých príslušných zamestnancov — Tehotná pracovníčka prepustená v rámci hromadného prepúšťania — Dôvod prepustenia — Prednostné právo pracovníčok naďalej pracovať — Prednosť preradenia)

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/3

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 22. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Cataluña – Španielsko) – Jessica Porras Guisado/Bankia SA a i.
   (Vec C-103/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Sociálna politika - Smernica 92/85/EHS - Opatrenia na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok - Článok 2 písm. a) - Článok 10 body 1 až 3 - Zákaz prepustenia pracovníčky počas obdobia od začiatku tehotenstva do konca materskej dovolenky - Pôsobnosť - Výnimočné prípady nesúvisiace so stavom tehotných pracovníčok - Smernica 98/59/ES - Hromadné prepúšťanie - Článok 1 ods. 1 písm. a) - Dôvody, ktoré sa nevzťahujú na jednotlivých príslušných zamestnancov - Tehotná pracovníčka prepustená v rámci hromadného prepúšťania - Dôvod prepustenia - Prednostné právo pracovníčok naďalej pracovať - Prednosť preradenia))
   (2018/C 134/04)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Jessica Porras Guisado

      Žalované: Bankia SA, Sección Sindical de Bankia de CCOO, Sección Sindical de Bankia de UGT, Sección Sindical de Bankia de ACCAM, Sección Sindical de Bankia de SATE, Sección Sindical de Bankia de CSICA, Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

      za účasti: Ministerio Fiscal

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 10 bod 1 smernice Rady 92/85/EHS z 19. októbra 1992 o zavedení opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok (desiata samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS) sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá umožňuje prepustenie tehotnej pracovníčky z dôvodu hromadného prepúšťania v zmysle článku 1 bodu 1 písm. a) smernice Rady 98/59/ES z 20. júla 1998 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa hromadného prepúšťania.

               2.

               Článok 10 bod 2 smernice 92/85 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá umožňuje zamestnávateľovi prepustiť tehotnú pracovníčku v rámci postupu hromadného prepúšťania, pričom sa jej uvedú len dôvody tohto hromadného prepúšťania, pokiaľ sú uvedené objektívne kritériá, ktoré boli použité na určenie pracovníkov, ktorí budú prepustení.

               3.

               Článok 10 bod 1 smernice 92/85 sa má vykladať v tom zmysle, že toto ustanovenie bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá v zásade nezakazuje prepustenie tehotnej pracovníčky, pracovníčky krátko po pôrode alebo dojčiacej pracovníčky v rámci preventívnej ochrany, a ktorá v prípade, že je toto prepustenie protiprávne, stanovuje len jeho neplatnosť v rámci reparačnej ochrany.

               4.

               Článok 10 bod 1 smernice 92/85 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá v prípadoch hromadného prepúšťania v zmysle smernice 98/59 nestanovuje v prospech tehotných pracovníčok, pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok prednostné právo naďalej pracovať, ani prednostné právo byť preradenými na iné pracovné miesto, ktoré by sa uplatnili pred takýmto prepustením, bez toho, aby však bola vylúčená možnosť, že by členské štáty zaručili tehotným pracovníčkam, pracovníčkam krátko po pôrode alebo dojčiacim pracovníčkam vyššiu úroveň ochrany.

      (1)  Ú. v. EÚ C 165, 10.5.2016.


title: Vec C-658/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim (Poľsko) 24. novembra 2017 – WB

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/12

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim (Poľsko) 24. novembra 2017 – WB
   (Vec C-658/17)
   (2018/C 134/16)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Okręgowy w Gorzowie Wielkopolskim

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

   WB

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 46 ods. 3 písm. b) v spojení s článkom 39 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 650/2012 o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí a prijatí a výkone verejných listín v dedičských veciach a o zavedení európskeho osvedčenia o dedičstve (1) vykladať v tom zmysle, že potvrdenie o rozhodnutí v dedičskej veci podľa vzoru uvedeného v prílohe 1 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 1329/2014 z 9. decembra 2014, ktorým sa stanovujú tlačivá uvedené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 650/2012 (2), možno vydať aj v súvislosti s rozhodnutiami, ktoré potvrdzujú postavenie dediča, ale ktoré nepodliehajú (ani čiastočne) vykonateľnosti?

               2.

               Má sa článok 3 ods. 1 písm. g) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 650/2012 vykladať v tom zmysle, že sa má osvedčenie o dedičstve, ktoré notár spíše na základe nesporného návrhu všetkých účastníkov konania o osvedčení dedičstva a ktoré má právne účinky právoplatného súdneho rozhodnutia o potvrdení nadobudnutia dedičstva, akým je osvedčenie o dedičstve spísané poľským notárom, považovať za rozhodnutie v zmysle týchto ustanovení?
               A teda, má sa článok 3 ods. 2 prvá veta nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 650/2012 vykladať v tom zmysle, že notár, ktorý spíše takéto osvedčenie o dedičstve, sa má považovať za súd v zmysle tohto posledného uvedeného ustanovenia?

               3.

               Má sa článok 3 ods. 2 druhá veta nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 650/2012 vykladať v tom zmysle, že oznámenie, ktoré v súlade s článkom 79 nariadenia vykonal členský štát, má informatívny charakter, a nie je podmienkou pre uznanie predstaviteľa právnického povolania s právomocou rozhodovať v dedičských veciach, ktorý namiesto súdu vykonáva funkcie justičných orgánov v zmysle článku 3 ods. 2 prvej vety nariadenia, ak spĺňa podmienky stanovené v tomto poslednom uvedenom ustanovení?

               4.

               V prípade zápornej odpovede na prvú, druhú alebo tretiu otázku: Má sa článok 3 ods. 1 písm. i) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 650/2012 vykladať v tom zmysle, že uznanie vnútroštátneho procesného nástroja, ktorým sa osvedčuje dedičstvo, akým je poľský akt osvedčenia o dedičstve, za rozhodnutie v zmysle článku 3 ods. 1 písm. g) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 650/2012, vylučuje jeho uznanie za verejnú listinu?

               5.

               V prípade kladnej odpovede na štvrtú otázku: Má sa článok 3 ods. 1 písm. i) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 650/2012 vykladať v tom zmysle, že akt osvedčenia o dedičstve, ktorý spíše notár na základe nesporného návrhu všetkých účastníkov konania o osvedčení dedičstva, akým je akt osvedčenia o dedičstve spísaný poľským notárom, sa považuje za verejnú listinu v zmysle tohto ustanovenia?

      (1)  Ú. v. EÚ L 201, 2012, s. 107.

      (2)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 1329/2004 z 9. decembra 2014, ktorým sa stanovujú tlačivá uvedené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 650/2012 o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí a prijatí a výkone verejných listín v dedičských veciach a o zavedení európskeho osvedčenia o dedičstve (Ú. v. EÚ L 359, 2014, s. 30).


title: Vec C-326/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 21. februára 2018 – LL/Európsky parlament (Odvolanie — Žaloba o neplatnosť — Článok 263 šiesty odsek ZFEÚ — Prípustnosť — Lehota na podanie žaloby — Počítanie lehôt — Bývalý poslanec Európskeho parlamentu — Rozhodnutie týkajúce sa vymáhania príspevku na asistenta poslanca Parlamentu — Vykonávacie pravidlá k štatútu poslancov Parlamentu — Článok 72 — Konanie o sťažnosti v rámci Parlamentu — Oznámenie rozhodnutia spôsobujúceho ujmu — Doporučená poštová zásielka nevyzdvihnutá jej adresátom)

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/4

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 21. februára 2018 – LL/Európsky parlament
   (Vec C-326/16 P) (1)

   ((Odvolanie - Žaloba o neplatnosť - Článok 263 šiesty odsek ZFEÚ - Prípustnosť - Lehota na podanie žaloby - Počítanie lehôt - Bývalý poslanec Európskeho parlamentu - Rozhodnutie týkajúce sa vymáhania príspevku na asistenta poslanca Parlamentu - Vykonávacie pravidlá k štatútu poslancov Parlamentu - Článok 72 - Konanie o sťažnosti v rámci Parlamentu - Oznámenie rozhodnutia spôsobujúceho ujmu - Doporučená poštová zásielka nevyzdvihnutá jej adresátom))
   (2018/C 134/05)
   Jazyk konania: litovčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: LL (v zastúpení: J. Petrulionis, advokatas)

      Ďalší účastník konania: Európsky parlament (v zastúpení: G. Corstens a S. Toliušis, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Uznesenie Všeobecného súdu z 19. apríla 2016, LL/Parlament (T-615/15, neuverejnené, EU:T:2016:432), sa zrušuje.

               2.

               Vec sa vracia na ďalšie konanie Všeobecnému súdu Európskej únie, aby rozhodol vo veci samej.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 343, 19.9.2016.


title: Vec T-764/17: Žaloba podaná 22. novembra 2017 – Autoridad Portuaria de Vigo/Komisia

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/21

         Žaloba podaná 22. novembra 2017 – Autoridad Portuaria de Vigo/Komisia
   (Vec T-764/17)
   (2018/C 134/29)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Autoridad Portuaria de Vigo (Vigo, Španielsko) (v zastúpení: J. Costas Alonso, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil korigendum nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 z 29. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú osobitné hygienické predpisy pre potraviny živočíšneho pôvodu (Ú. v. EÚ L 139, 2004, s. 55; Mim. vyd. 03/045, s. 14), uverejnené v
                     Úradnom vestníku Európskej únie L 243 z 2[1]. septembra 2017,

               —

               zrušil korigendum nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 z 29. apríla 2004, ktorým sa ustanovujú osobitné predpisy na organizáciu úradných kontrol produktov živočíšneho pôvodu určených na ľudskú spotrebu (Ú. v. EÚ L 139, 2004, s. 206; Mim. vyd. 03/045, s. 75), uverejnenú v
                     Úradnom vestníku Európskej únie L 243 z 21. septembra 2017.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza, že:

               1.

               je dôležité upozorniť na implicitný súhlas Komisie s tým, že členské štáty v konkrétnych prípadoch, ako sú kontajnery s mrazenými produktmi rybolovu z Číny, rozdielne uplatňujú pravidlá pre dovoz tovaru živočíšneho pôvodu, čo má negatívny vplyv na riadnu hospodársku súťaž medzi členskými štátmi;

               2.

               najzávažnejší problém sa zistil v súvislosti s dovozom tovaru živočíšneho pôvodu a požiadavkou tzv. „dvojitého záznamu“ plavidiel zásobujúcich podniky v tretích štátoch;

               3.

               prevádzkovateľ potravinárskeho podniku, ktorý dováža živočíšne produkty z oblastí mimo Únie, môže dovážať produkty rybolovu z tretieho štátu len vtedy, ak je na zozname uvedený tak tento tretí štát, z ktorého pochádza produkt, ako aj prevádzkareň, z ktorej bol produkt odoslaný a v ktorej sa vyrobil alebo bol pripravený.


title: Vec T-98/18: Žaloba podaná 20. februára 2018 – Multifit Tiernahrungs/EUIPO (MULTIFIT)

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/33

         Žaloba podaná 20. februára 2018 – Multifit Tiernahrungs/EUIPO (MULTIFIT)
   (Vec T-98/18)
   (2018/C 134/48)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Multifit Tiernahrungs GmbH (Krefeld, Nemecko) (v zastúpení: N. Weber, Rechtsanwalt, a L. Thiel, Rechtsanwältin)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „MULTIFIT“ – prihláška č. 15 996 291.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 15. novembra 2017 vo veci R 846/2017-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001.


title: Vec T-99/18: Žaloba podaná 19. februára 2018 – Stamatopoulos/ENISA

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/34

         Žaloba podaná 19. februára 2018 – Stamatopoulos/ENISA
   (Vec T-99/18)
   (2018/C 134/49)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Grigorios Stamatopoulos (Atény, Grécko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Žalovaná: Agentúra Európskej únie pre sieťovú a informačnú bezpečnosť (ENISA)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie personálneho oddelenia ENISA z 25. júla 2017, ktorým bola zamietnutá kandidatúra žalobcu na pracovné miesto vedúceho oddelenia pre finančné záležitosti a verejné obstarávanie v ENISA, podaná v nadväznosti na oznámenie o voľnom pracovnom mieste „ENISA-TA16-AD-2017-03“, a aby Agentúra opätovne posúdila kandidatúru žalobcu, a to spravodlivým a transparentným spôsobom,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť nemajetkovú ujmu, ktorá žalobcovi vznikla v dôsledku nezákonnosti napadnutého aktu, vo výške päť tisíc (5 000) eur a

               —

               rozhodol, že žalovaná znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobcovi.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Žalobca svojím prvým žalobným dôvodom tvrdí, že napadnutý akt porušuje povinnosť odôvodnenia, ktorá prináleží žalovanej, pretože neposkytuje dostatočné odôvodnenie týkajúce sa zamietnutia jeho kandidatúry. Hoci ENISA oznámila žalobcovi počet bodov, ktoré dosiahol pre každé hodnotiace kritérium, ako aj jeho celkový počet bodov, hodnotenie všetkých kandidátov bolo porovnávacej povahy a body udelené jednotlivým žiadateľom teda boli výsledkom takejto porovnávacej analýzy. Žalobca tvrdí, že vzhľadom na skutočnosť, že mu ENISA neposkytla konkrétne odôvodnenie vzťahujúce sa na body, ktoré mu boli udelené pre jednotlivé kritériá, vrátane komparatívnych výhod úspešných kandidátov, ktorí postúpili do kola pohovorov a testov, nesplnila si povinnosť uviesť dostatočné odôvodnenia, ktoré by umožnilo žalobcovi overiť, či akt, ktorý uchádzačovi spôsobuje ujmu, je dôvodný a či je účelné začať konanie na Všeobecnom súde, a následne to neumožňuje Všeobecnému súdu vykonať preskúmanie zákonnosti tohto aktu.

               2.

               Žalobca svojím druhým žalobným dôvodom tvrdí, že pri hodnotení jeho schopností výberovou komisiou došlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu, najmä pokiaľ ide o hodnotenie výberových kritérií: „Vysoko vyvinuté organizačné schopnosti, presnosť, schopnosť analyzovať, zhromažďovať a sumarizovať zložité finančné informácie“, „Vynikajúce zručnosti v oblasti vyjednávania a riešenia problémov“, „Vynikajúca schopnosť riadiť ľudí a riešiť konflikty“, „Vynikajúca schopnosť komunikovať v anglickom jazyku ústne aj písomne“, a „Schopnosť zostať efektívny pri veľkom pracovnom zaťažení a dôsledne dodržiavať programové lehoty bez ohľadu na zmeny, ku ktorým dochádza v pracovnom prostredí“.

               3.

               Žalobca svojím tretím žalobným dôvodom tvrdí, že napadnutý akt je v rozpore so zásadami rovnosti zaobchádzania a transparentnosti. Je tomu tak preto, že hranica bodov stanovená výberovou komisiou pre postup kandidátov do kola pohovorov a testov bola stanovená svojvoľným a protiprávnym spôsobom. Žalobca tvrdí, že oznámenie o voľnom pracovnom mieste neobsahovalo žiadne podmienky, pokiaľ ide o zverejnenie dátumu, kedy bude táto hranica bodov na postup stanovená a aké kritériá zohľadní výberová komisia na jej stanovenie. Výberová komisia preto nikdy neuviedla žiadne odôvodnenie, na akom základe stanovila túto hranicu na postup, a kandidátom túto hranicu na postup oznámila až po skončení hodnotenia.

               4.

               Napokon so zreteľom na uvedené nezákonnosti sa žalobca domáha náhrady nemajetkovej ujmy, ktorú utrpel z dôvodu účasti v chybnom a protiprávnom konaní, ako aj z dôvodu nedostatku odôvodnenia zamietnutia jeho kandidatúry, čo možno považovať len za úplný nedostatok rešpektu k jeho osobe a ľahostajnosť k právu na riadnu správu vecí verejných s ohľadom na neho.


title: Vec T-77/18: Žaloba podaná 12. februára 2018 – VE/ESMA

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/26

         Žaloba podaná 12. februára 2018 – VE/ESMA
   (Vec T-77/18)
   (2018/C 134/37)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: VE (v zastúpení: L. Levi a N. Flandin, lawyers)

      Žalovaný: Európsky orgán pre cenné papiere a trhy (ESMA)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               zrušil hodnotiaci posudok žalobcu za rok 2016 v rozsahu, v akom ním bol žalobcov výkon označený za „neuspokojivý“,

               —

               zároveň v prípade potreby zrušil rozhodnutie ESMA zo 6. novembra 2017, ktorým bola zamietnutá sťažnosť žalobcu,

               —

               priznal žalobcovi náhradu nemajetkovej ujmy, ktorá mu vznikla, určenú ex aequo et bono na 10 000 eur, a

               —

               uložil ESMA povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na protiprávnosti spočívajúcej v tom, že príručka pre hodnotenie bola prijatá orgánom ESMA bez toho, aby bola predtým predložená výboru zamestnancov v súlade s článkom 110 služobného poriadku.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 43 ods. 1 služobného poriadku a príručky pre hodnotenie, ktoré spočíva v tom, že žalovaný sa dopustil zjavne nesprávneho posúdenia v niekoľkých bodoch:

                           —

                           zjavne nesprávne posúdenie v súvislosti s hlavnými činnosťami žalobcu z hľadiska kritérií „výkonnosti“, „spôsobilosti“ a „správania“, a

                           —

                           zjavne nesprávne posúdenie žalovaného, pokiaľ ide o ďalšie činnosti žalobcu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti konať s náležitou starostlivosťou a zásady riadnej správy so zreteľom na zdravotné problémy žalobcu, neposkytnutí zodpovedajúcich odporúčaní žalobcovi, nepriaznivých pracovných podmienkach a neexistencii zodpovedajúcich školení.


title: Vec C-396/16: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 22. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovinsko) – T – 2, družba za ustvarjanje, razvoj in trženje elektronskih komunikacij in opreme, d.o.o. (v konkurze)/Republika Slovenija (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 2006/112/ES — Články 184 a 185 — Úprava odpočítania dane zaplatenej na vstupe — Zmena vo faktoroch, ktoré boli použité pri určení výšky odpočítania — Pojem „celkovo alebo čiastočne nezaplatené transakcie“ — Vplyv právoplatného rozhodnutia o potvrdení vyrovnania)

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/7

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 22. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Vrhovno sodišče Republike Slovenije – Slovinsko) – T – 2, družba za ustvarjanje, razvoj in trženje elektronskih komunikacij in opreme, d.o.o. (v konkurze)/Republika Slovenija
   (Vec C-396/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Články 184 a 185 - Úprava odpočítania dane zaplatenej na vstupe - Zmena vo faktoroch, ktoré boli použité pri určení výšky odpočítania - Pojem „celkovo alebo čiastočne nezaplatené transakcie“ - Vplyv právoplatného rozhodnutia o potvrdení vyrovnania))
   (2018/C 134/08)
   Jazyk konania: slovinčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Vrhovno sodišče Republike Slovenije

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: T – 2, družba za ustvarjanje, razvoj in trženje elektronskih komunikacij in opreme, d.o.o. (v konkurze)

      Žalovaná: Republika Slovenija

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 185 ods. 1 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že zníženie záväzkov dlžníka, ktoré vyplýva z právoplatného potvrdenia vyrovnania, predstavuje zmenu vo faktoroch, ktoré boli použité pri určení výšky odpočítanej dane v zmysle tohto ustanovenia.

               2.

               Článok 185 ods. 2 prvý pododsek smernice 2006/112 sa má vykladať v tom zmysle, že zníženie záväzkov dlžníka vyplývajúce z právoplatného potvrdenia vyrovnania nepredstavuje celkovo alebo čiastočne nezaplatenú transakciu, pri ktorej nemožno vykonať úpravu pôvodne uplatneného odpočítania dane, keďže toto zníženie je definitívne, čo však musí overiť vnútroštátny súd.

               3.

               Článok 185 ods. 2 druhý pododsek smernice 2006/112 sa má vykladať v tom zmysle, že na účely vykonania možnosti stanovenej v tomto ustanovení členský štát nemusí výslovne stanoviť povinnosť vykonať úpravu odpočítaní v prípade celkovo alebo čiastočne nezaplatených transakcií.

      (1)  Ú. v. EÚ C 335, 12.9.2016.


title: Vec C-698/17 P: Odvolanie podané 13. decembra 2017: Toni Klement proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 10. októbra 2017 vo veci T-211/14 RENV, Toni Klement/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/13

         Odvolanie podané 13. decembra 2017: Toni Klement proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 10. októbra 2017 vo veci T-211/14 RENV, Toni Klement/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
   (Vec C-698/17 P)
   (2018/C 134/17)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Toni Klement (v zastúpení: J. Weiser, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Návrhy odvolateľa

   Odvolateľ navrhuje

               1.

               zrušiť napadnutý rozsudok Všeobecného súdu z 10. októbra 2017 vo veci T-211/14 RENV a

               2.

               uložiť odporcovi povinnosť nahradiť trovy konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľ založil svoje odvolanie v podstate na troch odvolacích dôvodoch.
   V rámci prvého odvolacieho dôvodu odvolateľ tvrdí, že odôvodnenie týkajúce sa posúdenia rozlišovacej spôsobilosti predmetnej trojrozmernej ochrannej známky je nedostatočné. Napadnutý rozsudok neobsahuje žiadne odôvodnenie, prečo by mala mať predmetná trojrozmerná ochranná známka osobitne vysoký stupeň rozlišovacej spôsobilosti, hoci jej tvar je čisto technicky podmienený. V tomto ohľade je odôvodnenie rozsudku v podstatnej otázke nejasné a nezrozumiteľné, a preto je postihnuté nesprávnym právnym posúdením.
   V rámci druhého odvolacieho dôvodu odvolateľ tvrdí, že odôvodnenie napadnutého rozsudku týkajúce sa rozlišovacej spôsobilosti napadnutej ochrannej známky je, pokiaľ ide o používanie pripojeného slovného prvku „Bullerjan“, protirečivé a nedostatočné. V napadnutom rozsudku nie je vysvetlené, aký stupeň rozlišovacej spôsobilosti Všeobecný súd priradil pripojenému slovnému prvku. Bez určenia rozlišovacej spôsobilosti pripojeného prvku nemožno posúdiť, či mal tento prvok vplyv na rozlišovaciu spôsobilosť predmetnej ochrannej známky. Napadnutý rozsudok je okrem toho v tejto časti protirečivý. Všeobecný súd totiž na jednej strane vychádzal z toho, že tento slovný prvok môže uľahčiť určenie obchodného pôvodu tovaru, ale na druhej strane konštatoval, že tento prvok nemá vplyv na rozlišovaciu spôsobilosť predmetnej trojrozmernej ochrannej známky. Uľahčenie určenia obchodného pôvodu a neexistencia vplyvu na rozlišovaciu spôsobilosť sa predsa navzájom vylučujú.
   V rámci tretieho odvolacieho dôvodu odvolateľ tvrdí, že na účely posúdenia rozlišovacej spôsobilosti napadnutej trojrozmernej ochrannej známky bolo uplatnené nesprávne právne kritérium. Na účely posúdenia stupňa rozlišovacej spôsobilosti trojrozmernej ochrannej známky sa musí porovnať chránený tvar s tvarmi, ktoré existujú na trhu. Všeobecný súd však svoje odôvodnenie nezaložil na existujúcich tvaroch, ale na „tvare pece vo všeobecnosti“. Takýto priemerný tvar pece však neexistuje.


title: Vec T-79/18: Žaloba podaná 9. februára 2018 – Bekat/EUIPO – Borbet (ARBET)

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/27

         Žaloba podaná 9. februára 2018 – Bekat/EUIPO – Borbet (ARBET)
   (Vec T-79/18)
   (2018/C 134/38)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Arif Oliver Bekat (Esslingen, Nemecko) (v zastúpení: P. Kohl, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Borbet GmbH (Hallenberg, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobca.

      Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky ARBET – prihláška č. 14 320 915.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 6. decembra 2017 vo veci R 1117/2017-4.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a odvolanie vedľajšieho účastníka konania z 26. mája 2017 proti rozhodnutiu námietkového oddelenia z 30. marca 2017,

               —

               uložil vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov odvolacieho konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001.


title: Spojené veci C-398/16 a C-399/16: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 22. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – X BV (C-398/16), X NV (C-399/16)/Staatssecretaris van Financiën (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Články 49 a 54 ZFEÚ — Sloboda usadiť sa — Daňová právna úprava — Daň z príjmu právnických osôb — Výhody spojené s vytvorením daňovej jednotky — Vylúčenie cezhraničných skupín)

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/7

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 22. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – X BV (C-398/16), X NV (C-399/16)/Staatssecretaris van Financiën
   (Spojené veci C-398/16 a C-399/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Články 49 a 54 ZFEÚ - Sloboda usadiť sa - Daňová právna úprava - Daň z príjmu právnických osôb - Výhody spojené s vytvorením daňovej jednotky - Vylúčenie cezhraničných skupín))
   (2018/C 134/09)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: X BV (C-398/16), X NV (C-399/16)

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 49 a 54 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, podľa ktorej materská spoločnosť usadená v členskom štáte nemôže odpočítať úroky z úveru poskytnutého spriaznenou spoločnosťou s cieľom financovania kapitálového vkladu do dcérskej spoločnosti usadenej v inom členskom štáte, hoci, keby bola dcérska spoločnosť usadená v tom istom členskom štáte, materská spoločnosť by mohla mať nárok na toto odpočítanie tak, že by s ňou vytvorila integrovanú daňovú jednotku.

               2.

               Články 49 a 54 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia takej vnútroštátnej právnej úprave, o akú ide vo veci samej, podľa ktorej materská spoločnosť usadená v členskom štáte nie je oprávnená odpočítať od svojho celkového zisku stratu vyplývajúcu zo zmeny výmenného kurzu, v súvislosti s hodnotou jej podielov v dcérskej spoločnosti usadenej v inom členskom štáte, keď podľa tejto istej právnej úpravy nepodlieha dani symetricky zisk vyplývajúci z týchto zmien.

      (1)  Ú. v. EÚ C 371, 10.10.2016.


title: Vec C-727/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny w Kielcach (Poľsko) 29. decembra 2017 – ECO-WIND Construction S.A. z siedzibą w Warszawie/Samorządowe Kolegium Odwoławcze w Kielcach

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny w Kielcach (Poľsko) 29. decembra 2017 – ECO-WIND Construction S.A. z siedzibą w Warszawie/Samorządowe Kolegium Odwoławcze w Kielcach
   (Vec C-727/17)
   (2018/C 134/19)
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Kielcach

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: ECO-WIND Construction S.A. z siedzibą w Warszawie

      Žalovaný: Samorządowe Kolegium Odwoławcze w Kielcach

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 1 ods. 1 písm. f) smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/1535 z 9. septembra 2015, ktorou sa stanovuje postup pri poskytovaní informácií v oblasti technických predpisov a pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti (Ú. v. EÚ L 241, 2015, s. 1) vykladať tak, že v prípade zákonného ustanovenia, ktoré zavádza obmedzenie umiestnenia veterných elektrární stanovením minimálneho odstupu medzi elektrárňou a obytnou budovou alebo budovou so zmiešaným účelovým určením, ktorá slúži takisto na bývanie, a to tak, že minimálny odstup sa musí rovnať alebo presahovať desaťnásobok výšky veternej elektrárne meranej od úrovne zeme po najvyšší bod stavby vrátane jej technických súčastí, predovšetkým rotora s lopatkami rotora, ide o „technický predpis“, ktorého návrh sa podľa článku 5 ods. 1 tejto smernice musí oznámiť Komisii?

               2.

               Má sa článok 15 ods. 2 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu (Ú. v. EÚ, L 376, 2006, s. 36) vykladať tak, že v prípade zákonného ustanovenia, ktoré zavádza obmedzenie umiestnenia veterných elektrární stanovením minimálneho odstupu medzi elektrárňou a obytnou budovou alebo budovou so zmiešaným účelovým určením, ktorá slúži takisto na bývanie, a to tak, že minimálny odstup sa musí rovnať alebo musí presahovať desaťnásobok výšky veternej elektrárne meranej od úrovne zeme po najvyšší bod stavby vrátane jej technických súčastí, predovšetkým rotora s lopatkami rotora, ide o taký predpis, ktorý začatie alebo výkon poskytovania služby podriaďuje územnému obmedzeniu, predovšetkým vo forme obmedzení na základe určitej minimálnej vzdialenosti medzi poskytovateľmi služby, a ktorý podľa článku 15 ods. 7 tejto smernice musia členské štáty oznámiť Komisii?

               3.

               Má sa článok 3 ods. 1 prvá veta a článok 13 ods. 1 prvý pododsek smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES (Ú. v. L 140, 2009, s. 16 v znení neskorších predpisov) vykladať tak, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá zavádza obmedzenie umiestnenia veterných elektrární zavedením minimálneho odstupu medzi elektrárňou a obytnou budovou alebo budovou so zmiešaným účelovým určením, ktorá slúži takisto na bývanie, a to tak, že minimálny odstup sa musí rovnať alebo musí presahovať desaťnásobok výšky veternej elektrárne meranej od úrovne zeme po najvyšší bod stavby vrátane jej technických súčastí, predovšetkým rotora s lopatkami rotora?


title: Vec T-82/18: Žaloba podaná 13. februára 2018 – Husky CZ/EUIPO – Husky of Tostock (HUSKY)

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/27

         Žaloba podaná 13. februára 2018 – Husky CZ/EUIPO – Husky of Tostock (HUSKY)
   (Vec T-82/18)
   (2018/C 134/39)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Husky CZ s.r.o. (Praha, Česká republika) (v zastúpení: L. Lorenc, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Husky of Tostock Ltd (Woodbridge, Spojené kráľovstvo)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie „HUSKY“ v modrej, čiernej a bielej farbe – prihláška č. 4 442 431.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 18. januára 2018 vo veci R 812/2017-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               Odvolací senát riadne nezohľadnil tvrdenia a dôkazy predložené žalobkyňou a preto dospel k nesprávnemu záveru o tom, na akých skorších právach bola námietka založená.


title: Vec C-9/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Karlsruhe (Nemecko) 4. januára 2018 – v trestnom konaní proti Detlefovi Meynovi

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/15

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Karlsruhe (Nemecko) 4. januára 2018 – v trestnom konaní proti Detlefovi Meynovi
   (Vec C-9/18)
   (2018/C 134/20)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Karlsruhe

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Obžalovaný: Detlef Meyn

      Prejudiciálna otázka

   Existuje povinnosť uznávania podľa článku 2 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2006/126/ES z 20. decembra 2006 o vodičských preukazoch (1) – tretia smernica o vodičských preukazoch (ďalej len „SVP“) – aj po výmene vodičského preukazu zo strany členského štátu Európskej únie uskutočnenej bez vykonania skúšky vodičskej spôsobilosti, ak predchádzajúci vodičský preukaz nepodlieha uznávacej povinnosti (tu: predchádzajúci vodičský preukaz bol vydaný iným členským štátom Európskej únie na základe výmeny vodičského preukazu tretieho štátu, článok 11 ods. 6 tretia veta SVP)?

      (1)  Ú. v. EÚ L 403, 2006, s. 18.


title: Vec T-51/18: Žaloba podaná 30. januára 2018 – Kleani/Súdny dvor

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/22

         Žaloba podaná 30. januára 2018 – Kleani/Súdny dvor
   (Vec T-51/18)
   (2018/C 134/31)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Efterpi Kleani (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: S. Tassi, advokátka)

      Žalovaný: Súdny dvor Európskej únie

      Návrh

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Súdneho dvora z 23. novembra 2017 (značka 20172046) o odmietnutí ponuky žalobkyne, ktorú predložila v súvislosti s oznámením o vyhlásení verejného obstarávania týkajúceho sa externých prekladateľov 2017/S 002-001564 pre grécky jazyk.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobkyňa uvádza, že k napadnutému rozhodnutiu nebol priložený presný súbor kritérií na zistenie úrovne kvality prekladov požadovaných v rámci verejného obstarávania ani žiadny korekčný hárok či porovnávacia správa, ktoré by mohli odôvodniť, prečo podľa názoru žalovaného skúšobný preklad predložený žalobkyňou nedosiahol vyžadovanú minimálnu úroveň. Žalobkyňa v tomto ohľade tvrdí, že napadnuté rozhodnutie nebolo riadne odôvodnené a že výberové konanie bolo netransparentné.


title: Vec T-83/18: Žaloba podaná 9. februára 2018 – CH/Parlament

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/28

         Žaloba podaná 9. februára 2018 – CH/Parlament
   (Vec T-83/18)
   (2018/C 134/40)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: CH (v zastúpení: C. Bernard-Glanz a A. Tymen, avocats)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil túto žalobu za prípustnú,

               —

               zaviazal žalovaného na predloženie záverov Výboru APA, zápisníc z výpovede svedkov vypočutých Výborom APA, a spisu oznámeného Predsedovi Európskeho parlamentu podľa článku 10 rokovacieho poriadku Výboru APA,

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie, a v rozsahu, v akom je to potrebné, aj rozhodnutie o zamietnutí sťažnosti,

               —

               uložil žalovanému povinnosť zaplatiť sumu vo výške 68 500 eur ako náhradu rôznej nemajetkovej ujmy žalobcu,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 41 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“), článku 25 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie (ďalej len „služobný poriadok“) a povinnosti uviesť odôvodnenie, zásady riadnej správy vecí verejných, práva byť vypočutý a práv na obranu, povinnosti náležitej starostlivosti, ktorým sa vyznačuje rozhodnutie napadnuté v prejednávanej veci, konkrétne rozhodnutie Európskeho parlamentu o zamietnutí žiadosti žalobcu o pomoc.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení, porušení článku 31 Charty, článku 12a služobného poriadku, článku 24 služobného poriadku a povinnosti náležitej starostlivosti.