title: Vec T-86/17: Žaloba podaná 10. februára 2017 – Le Pen/Parlament

text:
               3.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 104/61

         Žaloba podaná 10. februára 2017 – Le Pen/Parlament
   (Vec T-86/17)
   (2017/C 104/85)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Marine Le Pen (Saint-Cloud, Francúzsko) (v zastúpení: M. Ceccaldi a J.-P. Le Moigne, avocats)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie generálneho tajomníka Európskeho parlamentu datované z 5. decembra 2016 a prijaté podľa zmeneného rozhodnutia Predsedníctva Európskeho parlamentu 2009/C 159/01 z 19. mája a 9. júla 2008„o vykonávacích pravidlách k Štatútu poslancov Európskeho parlamentu“, ktorým sa určuje pohľadávka voči žalobkyni vo výške 298 497,87 eura predstavujúca neoprávnené vyplatené sumy v rámci asistentskej výpomoci v Parlamente a odôvodňuje jej vrátenie a poveruje príslušný povoľujúci úradník na jej vymáhanie podľa článku 68 vykonávacích pravidiel k Štatútu poslancov Európskeho parlamentu a článkov 66, 78, 79 a 80 rozpočtového nariadenia,

               —

               zrušil oznámenie o dlhu č. 2016-1560 zo 6. decembra 2016, ktorým sa informuje žalobkyňa, že bola voči nej určená pohľadávka vo výške 298 497,87 eura na základe rozhodnutia generálneho tajomníka z 5. decembra 2016, povinnosť vrátiť neoprávnené vyplatené sumy v súvislosti asistentskou výpomocou v Parlamente, a uplatnenie článku 68 vykonávacích pravidiel k Štatútu poslancov Európskeho parlamentu a článkov 66, 78, 79 a 80 rozpočtového nariadenia,

               —

               uložil Európskemu parlamentu povinnosť nahradiť trovy konania,

               —

               uložil Európskemu parlamentu povinnosť vrátiť pani Le Penovej nahraditeľné výdavky predstavujúce sumu 50 000 eur.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dvanásť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na nedostatku právomoci autora aktu. Žalobkyňa sa domnieva, že rozhodnutie generálneho tajomníka Európskeho parlamentu datované z 5. decembra 2016 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) patrí do pôsobností Predsedníctva Európskeho parlamentu a že signatár rozhodnutia nemal nijaké poverenie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na nedostatku odôvodnenia napadnutého rozhodnutia, hoci táto požiadavka je stanovená článkom 41 Charty základných práv Európskej únie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod sa zakladá na porušení podstatných formálnych náležitostí, lebo napadnuté rozhodnutie sa opiera o správu z vyšetrovania Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF), ktoré bolo ukončené 26. júla 2016, ktorá žalobkyni údajne nebola doručená. Žalobkyňa teda nebola vypočutá a platne nemohla využiť svoje obranné prostriedky, pretože generálny tajomník jej odmietol zaslať dokumenty, na ktorých spočíva napadnuté rozhodnutie.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na skutočnosti, že generálny tajomník Európskeho parlamentu osobne nepreskúmal spis. Podľa žalobkyne údajne len zohľadnil správu OLAF-u a osobne vôbec nepreskúmal jej situáciu.

               5.

               Piaty žalobný dôvod sa zakladá na neexistencii skutkových okolnosti uvádzaných na podporu napadnutého rozhodnutia, ako aj s ním súvisiaceho oznámenia o dlhu (ďalej len „napadnuté akty“), lebo prijaté skutočnosti nie sú správne.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod sa zakladá na presunutí dôkazného bremena. Žalobkyňa v tejto súvislosti usudzuje, že jej neprináleží preukázať prácu svojej asistentskej výpomoci v Parlamente, ale že naopak príslušným orgánom prináleží preukázať opak.

               7.

               Siedmy žalobný dôvod sa zakladá na porušení zásady proporcionality, lebo suma požadovaná od žalobkyne nie je odôvodnená ani podrobne, ani z hľadiska metodiky výpočtu a predpokladá, že asistentská výpomoc v Parlamente nikdy pre žalobkyňu nepracovala.

               8.

               Ôsmy žalobný dôvod sa zakladá na prekročení právomoci, pretože napadnuté akty boli prijaté s cieľom zbaviť žalobkyňu, poslankyňu Európskeho parlamentu, prostriedkov na výkon jej mandátu.

               9.

               Deviaty žalobný dôvod sa zakladá na zneužití konania. Žalobkyňa sa domnieva, že generálny tajomník údajne preto, aby jej nemusel zaslať správu OLAF-u, ktorou disponoval, protiprávne posunul žiadosť o zaslanie tejto správy OLAF-u, ktorý ju nezaslal.

               10.

               Desiaty žalobný dôvod sa zakladá na diskriminačnom zaobchádzaní a existencii fumus persecutionis, lebo situácia týkajúca sa tohto sporu sa týka výlučne žalobkyne a jej strany.

               11.

               Jedenásty žalobný dôvod sa zakladá na narušení nezávislosti poslanca a dôsledkoch neexistencie imperatívneho mandátu. Napadnuté akty mali jednoznačne za cieľ zabrániť slobodnému výkonu poslaneckého mandátu žalobkyne tým, že ju zbavia potrebných finančných prostriedkov na plnenie jej úloh. Poslancovi okrem iného nemôže generálny tajomník pod hrozbou finančného postihu uložiť príkazy k tomu, ako má vykonávať svoj mandát.

               12.

               Dvanásty žalobný dôvod sa zakladá na nedostatku nezávislosti OLAF-u, pretože tento orgán údajne neposkytuje nijakú záruku nestrannosti a bezúhonnosti a podlieha Európskej komisii.


title: vec T-277/09: Žaloba podaná 16. júla 2009 — Trasys/Komisia

text:
               10.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/5

         Žaloba podaná 16. júla 2009 — Trasys/Komisia
   (vec T-277/09)
   2009/C 244/08
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Trasys (Woluwe-Saint-Lambert, Belgicko) (v zastúpení: M. Martens a P. Hermant, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie oznámené žalobcovi listom z 9. júna 2009, ktorým sa zamietla žalobcova ponuka na položky C a E vo výberovom konaní č. 10017 a zákazka sa pridelila úspešným uchádzačom,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   V prejednávanej veci sa žalobca domáha zrušenia rozhodnutí žalovanej, ktorými zamietla jeho ponuku na položky C a E predloženú v rámci verejného obstarávania na podporu Úradu pre publikácie a jeho jednotky CORDIS pri poskytovaní publikačných a komunikačných služieb (1), a v ktorých zároveň pridelila zákazku úspešnému uchádzačovi.
   Na podporu svojho návrhu žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.
   Po prvé žalobca tvrdí, že žalovaná porušila zásadu transparentnosti stanovenú v článkoch 100 a 89 ods. 1 nariadenia o rozpočtových pravidlách (2), keď neprimerane obmedzila prístup k základným informáciám, a v dôsledku toho pripravila žalobcu o možnosť riadne pochopiť metódu použitú pri hodnotení ponúk a dôvody, pre ktoré bola jeho ponuka zamietnutá.
   Po druhé žalobca tvrdí, že jeho ponuka bola hodnotená na základe takej metodológie, ktorá je v rozpore so zásadami stanovenými v článku 89 ods. 1 nariadenia o rozpočtových pravidlách, akými sú zásady rovnosti zaobchádzania a transparentnosti.
   Po tretie žalobca tvrdí, že podklady verejného obstarávania neboli dostatočne jasné a verejný obstarávateľ podal posledné vysvetlenia príliš neskoro a žalobca preto nemohol pripraviť svoju ponuku a prihliadnuť na spôsob, akým sa bude vykonávať hodnotenie.
   Po štvrté žalobca tvrdí, že jeho ponuka bola podrobená nenáležitému a neprimeranému hodnoteniu zo strany verejného obstarávateľa, čo viedlo k chybnému posúdeniu v konečnom rozhodnutí.

      (1)  Ú. v. EÚ 2008/S 242-321376.

      (2)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 248, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 74).


title: Vec T-351/08: Žaloba podaná 25. augusta 2008 – Mantratzen Concord/ÚHVT – Barranco Schnitzler a Barranco Rodriguez (MATRATZEN CONCORD)

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/45

         Žaloba podaná 25. augusta 2008 – Mantratzen Concord/ÚHVT – Barranco Schnitzler a Barranco Rodriguez (MATRATZEN CONCORD)
   (Vec T-351/08)
   (2008/C 285/84)
   Jazyk žaloby: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Matratzen Concord GmbH (Kolín, Nemecko) (v zastúpení: J. Albrecht, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom: Pablo Barranco Schnitzler (Sant Just Desvern, Španielsko) a Mariano Barranco Rodriguez (Sant Just Desvern)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie (druhého odvolacieho senátu) žalovaného z 30. mája 2008 (vec R 1034/2007-2),

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania, vrátane trov, ktoré vznikli v priebehu odvolacieho konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „MATRATZEN CONCORD“ pre výrobky zaradené do tried 10, 20 a 24 (prihláška č. 3 355 369).

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: Pablo Barranco Schnitzler a Mariano Barranco Rodriguez.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národná slovná ochranná známka „MATRATZEN“ pre výrobky zaradené do triedy 20.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie prihlášky ochrannej známky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94, pretože medzi kolidujúcimi ochrannými známkami neexistuje pravdepodobnosť zámeny a porušenie článku 43 ods. 2 nariadenia, pretože nebol predložený žiadny dôkaz o tom, že namietaná ochranná známka je skutočne používaná.


title: Vec T-229/12: Žaloba podaná 25. mája 2012 — Advance Magazine Publishers/ÚHVT — Eduardo López Cabré (VOGUE)

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/27

         Žaloba podaná 25. mája 2012 — Advance Magazine Publishers/ÚHVT — Eduardo López Cabré (VOGUE)
   (Vec T-229/12)
   2012/C 227/46
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Advance Magazine Publishers, Inc. (New York, USA) (v zastúpení: C Aikens, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Eduardo López Cabré (Barcelona, Španielsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 26. marca 2012 (R 1170/2011-4),

               —

               subsidiárne vyhovel námietke iba v rozsahu, v akom sa týka týchto tovarov: dáždniky, slnečníky a príslušenstvo dáždnikov a slnečníkov, a

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania vynaložených žalobkyňou.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „VOGUE“ pre tovary služby zaradené do tried 3, 9, 14, 16, 18, 21, 24, 26, 28, 35, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44 a 45 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 4 023 041.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka Spoločenstva a národná slovná ochranná známka „VOGUE“ a národná obrazová ochranná známka „VOGUE moda en lluvia“ pre tovary zaradené do triedy 18.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec F-71/13: Žaloba podaná 15. júla 2013 — ZZ/EEA

text:
               21.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 274/32

         Žaloba podaná 15. júla 2013 — ZZ/EEA
   (Vec F-71/13)
   2013/C 274/53
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Orlandi, J.-N. Louis, D. Abreu Caldas, advokáti)

      Žalovaná: Európska environmentálna agentúra (EEA)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie zamietnutia žiadosti žalobcu o začatie administratívneho vyšetrovania na účely preukázania alebo spresnenia skutočností týkajúcich sa obťažovania

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie orgánu oprávneného uzatvárať pracovné zmluvy, ktorým sa zamietla jeho žiadosť o začatie administratívneho vyšetrovania na účely preukázania alebo spresnenia skutočností týkajúcich sa obťažovania,

               —

               zaviazať EEA na náhradu trov konania.


title: Vec C-429/14: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. februára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – Air Baltic Corporation AS/Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnyba (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Letecká doprava — Montrealský dohovor — Články19, 22 a 29 — Zodpovednosť leteckého dopravcu v prípade meškania v medzinárodnej preprave cestujúcich — Zmluva o preprave uzatvorená zamestnávateľom cestujúcich — Škoda spôsobená omeškaním — Škoda spôsobená zamestnávateľovi)

text:
               25.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/9

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) zo 17. februára 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos Aukščiausiasis Teismas – Litva) – Air Baltic Corporation AS/Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnyba
   (Vec C-429/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Letecká doprava - Montrealský dohovor - Články19, 22 a 29 - Zodpovednosť leteckého dopravcu v prípade meškania v medzinárodnej preprave cestujúcich - Zmluva o preprave uzatvorená zamestnávateľom cestujúcich - Škoda spôsobená omeškaním - Škoda spôsobená zamestnávateľovi))
   (2016/C 145/09)
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Air Baltic Corporation AS

      Žalovaný: Lietuvos Respublikos specialiųjų tyrimų tarnyba

      Výrok rozsudku

   Dohovor o zjednotení niektorých pravidiel pre medzinárodnú leteckú dopravu uzavretý v Montreale 28. mája 1999 a schválený Európskym spoločenstvom rozhodnutím Rady 2001/539/ES z 5. apríla 2001, a najmä jeho články 19, 22 a 29, sa má vykladať v tom zmysle, že letecký dopravca, ktorý uzatvoril zmluvu o medzinárodnej preprave so zamestnávateľom osôb prepravovaných ako cestujúcich, akým je zamestnávateľ v spore vo veci samej, je na základe tejto zmluvy zodpovedný voči tomuto zamestnávateľovi za škodu spôsobenú omeškaním letov, ktorými cestovali jeho zamestnanci, spočívajúcu v dodatočných výdavkoch vynaložených uvedeným zamestnávateľom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 421, 24.11.2014.


title: Vec F-50/11: Žaloba podaná 19. apríla 2011 — ZZ/Parlament

text:
               25.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 186/36

         Žaloba podaná 19. apríla 2011 — ZZ/Parlament
   (Vec F-50/11)
   2011/C 186/69
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ZZ (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: P. Nelissen Grade a G. Leblanc, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia menovacieho orgánu udeliť žalobkyni jediný bod za zásluhy v rámci hodnotenia za rok 2009

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 20. januára 2011, ktorým bola sťažnosť žalobkyne zamietnutá,

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu z 11. mája 2010, oznámené žalobkyni 27. mája 2010, o udelení žalobkyni jediného bodu za zásluhy v rámci hodnotenia za rok 2009,

               —

               oznámiť menovaciemu orgánu účinky zrušenia napadnutých rozhodnutí,

               —

               priznať žalobkyni sumu 2 000 eur z dôvodu náhrady nemajetkovej ujmu, ktorá jej bola spôsobená,

               —

               zaviazať Európsky parlament na náhradu trov konania.


title: Vec C-37/08: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  3. septembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal VAT and Duties Tribunal, London — Spojené kráľovstvo) — RCI Europe/Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs (Šiesta smernica o DPH — Miesto daňovej povinnosti — Poskytovanie služieb súvisiacich s nehnuteľným majetkom — Poskytovanie služieb spočívajúcich v uľahčení výmeny práv na užívanie rekreačných nehnuteľností medzi držiteľmi týchto práv)

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/15

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 3. septembra 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal VAT and Duties Tribunal, London — Spojené kráľovstvo) — RCI Europe/Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs
   (Vec C-37/08) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Miesto daňovej povinnosti - Poskytovanie služieb súvisiacich s nehnuteľným majetkom - Poskytovanie služieb spočívajúcich v uľahčení výmeny práv na užívanie rekreačných nehnuteľností medzi držiteľmi týchto práv)
   2009/C 267/25
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   VAT and Duties Tribunal, London

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: RCI Europe

      Žalovaný: Her Majesty’s Commissioners of Revenue and Customs

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — VAT and Duties Tribunal, London — Výklad článku 9 ods. 2 písm. a) a článku 26 smernice 77/388/EHS: Šiesta smernica Rady zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Určenie miesta daňovej povinnosti — Poskytovanie služieb spočívajúcich v uľahčení výmeny práv na užívanie rekreačnej nehnuteľnosti, členmi systému založeného zdaniteľnou osobou na uvedený účel, za práva iných držiteľov

      Výrok rozsudku

   Článok 9 ods. 2 písm. a) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa má vykladať v tom zmysle, že miestom poskytovania služieb združením, ktorého činnosť spočíva v tom, že medzi svojimi členmi organizuje výmenu ich práv na časovo obmedzené užívanie rekreačných nehnuteľností určených na bývanie, za čo toto združenie ako protihodnotu vyberá od svojich členov poplatky za zápis, ročné členské príspevky, ako aj poplatky za výmenu, je miesto, kde sa nachádza nehnuteľnosť, na ktorú má dotknutý člen právo na časovo obmedzené užívanie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 92, 12.4.2008.


title: Vec C-471/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Efeteio Athinon (Grécko) 21. novembra 2006 – Farmakemporiki Anonymi Etaireia Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton/GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton

text:
               27.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 20/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Efeteio Athinon (Grécko) 21. novembra 2006 – Farmakemporiki Anonymi Etaireia Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton/GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   (Vec C-471/06)
   (2007/C 20/06)
   Jazyk konania: gréčtina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Efeteio Athinon
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Farmakemporiki Anonymi Etaireia Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton

      Žalovaná: GlaxoSmithKline Anonymi Emporiki Viomichaniki Etairia Farmakeftikon Proïonton
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Tvorí odmietnutie podniku s dominantným postavením úplne uspokojiť objednávky veľkoobchodníkov s farmaceutickými výrobkami vyvolané jeho úmyslom obmedziť ich vývoznú činnosť, a tým aj obmedziť škodu spôsobovanú súbežným obchodovaním ipso facto, zneužitie v zmysle článku 82 ES? Je odpoveď na túto otázku ovplyvnená skutočnosťou, že súbežné obchodovanie je výnosné obzvlášť pre veľkoobchodníkov z dôvodu rozličných cien, ktoré vyplývajú zo štátneho zásahu v členských štátoch Európskej únie, alebo inak povedané, skutočnosťou, že na trhu s farmaceutickými výrobkami neprevažujú neobmedzené podmienky hospodárskej súťaže, ale prevažuje režim, ktorý je vo veľkom rozsahu regulovaný zásahom štátu? Nakoniec je povinnosťou vnútroštátneho úradu uplatniť pravidlá hospodárskej súťaže Spoločenstva rovnako na trhy fungujúce podľa pravidiel hospodárskej súťaže, ako aj na trhy, na ktorých je takéto konanie ovplyvnené zásahom štátu?

               2.

               Za okolností, že Súdny dvor rozhodne, že obmedzenie súbežného obchodovania z vyššie uvedených dôvodov neznamená zneužitie postavenia vždy, keď je uskutočňované podnikom s dominantným postavením, ako je potom možné hodnotiť prípadné zneužitie?

         Osobitne:

               2.1.

               Je možné považovať za vhodné kritérium percentuálne vyjadrenie, o ktoré je presiahnutá bežná vnútroštátna spotreba a/alebo strata utrpená podnikom s dominantným postavením v porovnaní s jeho celkovým obratom a celkovými ziskami? V prípade kladnej odpovede, akým spôsobom je možné určiť výšku percentuálneho prekročenia a výšku straty – pri strate ide o percentuálne vyjadrenie vo vzťahu k obratu a celkovým ziskom – ktoré možno považovať za zneužitie?

               2.2.

               Je na mieste zvoliť prístup založený na vyvažovaní záujmov, a ak áno, aké záujmy by sa mali brať do úvahy pri tomto porovnávaní?
               Zvlášť:

                           a)

                           Je odpoveď ovplyvnená skutočnosťou, že pacient – konečný spotrebiteľ – má zo súbežného obchodovania obmedzenú finančnú výhodu?

                           b)

                           Treba zobrať do úvahy záujmy orgánov sociálneho zabezpečenia pri lacnejších liekoch a ak áno, v akom rozsahu?

               2.3.

               Aké ďalšie kritériá a prístupy sú považované za vhodné v prejednávanej veci?


title: Vec C-165/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Roma  27. marca 2006  – Leasys SpA/Agenzia Entrate Ufficio Roma 7

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria provinciale di Roma 27. marca 2006 – Leasys SpA/Agenzia Entrate Ufficio Roma 7
   (Vec C-165/06)
   (2006/C 154/14)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Commissione tributaria provinciale di Roma
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Leasys SpA

      Žalovaný: Agenzia Entrate Ufficio Roma 7
   Prejudiciálna otázka
   Má sa článok 33 smernice 77/388/EHS (1) (zmenený a doplnený smernicou 91/680/EHS (2)) vykladať v tom zmysle, že zakazuje, aby podliehala regionálnej dani z výrobnej činnosti (IRAP) čistá hodnota výroby vyplývajúca z výkonu zvyčajnej nezávislej činnosti určenej na výrobu alebo výmenu tovarov alebo na poskytovanie služieb?

      (1)  Ú. v. ES L 145, 13.6.1977; s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23.

      (2)  Ú. v. ES L 376, 31.12.1991; s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 160.


title: Korigendum k oznámeniu v Úradnom vestníku vo veci T-159/09 ( Ú. v. EÚ C 153, 4.7.2009, s. 44 )

text:
               29.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/52

         Korigendum k oznámeniu v Úradnom vestníku vo veci T-159/09
   (
         Úradný vestník Európskej únie C 153 zo 4. júla 2009, s. 44
      )
   2009/C 205/95
   Oznámenie v Ú. v. EÚ vo veci T-159/09, Biofrescos/Komisia, má znieť takto:

         „Žaloba podaná 21. apríla 2009 — Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares, L.da/Komisia Európskych spoločenstiev
         (vec T-159/09)
         2009/C 193/67
         Jazyk konania: portugalčina

            Účastníci konania

            Žalobkyňa: Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares, Lda (Linda-a-Velha, Portugalsko) (v zastúpení: A. Magalhâes e Menezes, advokát)

            Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

            Návrhy žalobkyne

                     —

                     zrušiť rozhodnutie Komisie K(2009) 72 v konečnom znení zo 16. januára 2009, ktorým sa zamieta žiadosť žalobkyne o oslobodenie od dovozného cla vo výške 41 271,09 eur a ktorým sa žalobkyni nariaďuje, aby predmetné clo dodatočne zaplatila.

            Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

         Žalobkyňa v období od septembra 2003 do februára 2005 doviezla viacero zásielok mrazených kreviet z Indonézie, pre ktoré požiadala o oslobodenie od dovozného cla podľa článku 220 ods. 2 písm. b), článku 236 a článku 239 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva. (1)

         Žalobkyňa tvrdí, že Komisia sa v každom prípade dopustila porušenia uvedených ustanovení, keďže: po prvé sa nevyjadrila ku všetkým argumentom, ktorých sa žalobkyňa vo svojej žiadosti o oslobodenie od dovozného cla dovolávala; po druhé uviedla nedostatočné, nepravdivé a nezrozumiteľné odôvodnenie; po tretie nesprávne interpretovala chybu samotných indonézskych orgánov; a na koniec, po štvrté, považovala za preukázané fakty, ktoré v skutočnosti neboli preukázané a v súvislosti s ktorými dôkazné bremeno neprináležalo žalobkyni, ale príslušným orgánom, ktoré sa predmetného konania zúčastnili.

      (1)  Ú. v. ES L 97, s. 38.“


title: Vec C-14/12 P: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z  30. mája 2013 — Sheilesh Shah, Akhil Shah/Three-N-Products Private Ltd, Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) [Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie (ES) č. 40/94 — Článok 8 ods. 1 písm. b) — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva AYUURI NATURAL — Námietka majiteľa skorších slovných a obrazových ochranných známok Spoločenstva AYUR — Zjavne neprípustné a zjavne nedôvodné odvolanie]

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/43

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 30. mája 2013 — Sheilesh Shah, Akhil Shah/Three-N-Products Private Ltd, Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-14/12 P) (1)

   (Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Článok 8 ods. 1 písm. b) - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva AYUURI NATURAL - Námietka majiteľa skorších slovných a obrazových ochranných známok Spoločenstva AYUR - Zjavne neprípustné a zjavne nedôvodné odvolanie)
   2013/C 225/73
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Sheilesh Shah, Akhil Shah (v zastúpení: M. Chapple, barrister)

      Ďalší účastníci konania: Three-N-Products Private Ltd (v zastúpení: C. Jäger, advokátka), Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Botis a D. Walicka, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozhodnutiu Všeobecného súdu (piata komora) z 10. novembra 2011, THREE-N-PRODUCTS PRIVATE/ÚHVT — SHAH (AYUURI NATURAL) (T-313/10), ktorým Všeobecný súd zrušil rozhodnutie R 1005/2009-4 štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 1. júna 2010, ktorým bolo zrušené rozhodnutie námietkového oddelenia, ktoré zamietlo zápis slovnej ochrannej známky „AYUURI NATURAL“ pre tovary zaradené do tried 3 a 5 v rámci námietky podanej majiteľom obrazovej a slovnej ochrannej známky Spoločenstva obsahujúcej slovný prvok „AYUR“ pre výrobky zaradené do tried 3 a 5 — Výklad a uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Sheilesh Shah a Akhil Shah sú povinní nahradiť trovy konania.

               3.

               Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 73, 10.3.2012.


title: Vec C-322/09 P: Odvolanie podané 12. augusta 2009 NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) z  9. júna 2009 vo veci T-152/06, NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               26.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 233/12

         Odvolanie podané 12. augusta 2009 NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) z 9. júna 2009 vo veci T-152/06, NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-322/09 P)
   2009/C 233/21
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB (v zastúpení: M. Merola a L. Armati, avvocati)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil napadnutý rozsudok v celom rozsahu,

               —

               vyhlásil žalobu, ktorú podala Destination Stockholm vo veci T-152/06, za prípustnú a dôvodnú, a vyhovel tak návrhom, ktoré predložila na prvom stupni,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

         Podporne, aby:

               —

               zrušil napadnutý rozsudok v celom rozsahu a vyhlásil žalobu, ktorú podala Destination Stockholm vo veci T-152/06 za prípustnú,

               —

               vrátil vec Súdu prvého stupňa na posúdenie merita veci,

               —

               rozhodol, že o trovách konania na prvom stupni a o trovách odvolacieho konania bude rozhodnuté neskôr.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka tvrdí, že Súd prvého stupňa v napadnutom rozsudku:

               —

               nesprávne uplatnil článok 230 ES, keď zjavne skreslil obsah spornej korešpondencie, úmysel autora a dôkazy, ktoré mu boli predložené,

               —

               nesprávne klasifikoval stanovisko Komisie týkajúce sa zlučiteľnosti sporných opatrení ako predbežné a použil na to kontradiktórne odôvodnenie,

               —

               odkázal nevhodne na článok 88 ods. 1 ES, keď sa domnieval, že Komisia zamietla žiadosť o odporučenie vhodných opatrení,

               —

               nesprávne uplatnil články 4, 10, 13 a článok 20 ods. 2 nariadenia č. 659/1999 (1), najmä tým, že rozhodol, že klasifikácia sporných opatrení Komisiou ako existujúcej pomoci, zamedzuje napadnutiu zamietnutia sťažnosti.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, 27.3.1999, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).


title: Vec C-666/13: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  20. novembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf – Nemecko) – Rohm Semiconductor/Hauptzollamt Krefeld (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Colná únia — Colné zaradenie — Spoločný colný sadzobník — Kombinovaná nomenklatúra — Položky 8541 a 8543 — Moduly slúžiace na vysielanie a prijímanie údajov na krátku vzdialenosť — Podpoložky 8543 89 95 a 8543 90 80 — Pojem časti alebo súčasti elektrických strojov, prístrojov a zariadení)

text:
               26.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 26/7

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 20. novembra 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf – Nemecko) – Rohm Semiconductor/Hauptzollamt Krefeld
   (Vec C-666/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Colná únia - Colné zaradenie - Spoločný colný sadzobník - Kombinovaná nomenklatúra - Položky 8541 a 8543 - Moduly slúžiace na vysielanie a prijímanie údajov na krátku vzdialenosť - Podpoložky 8543 89 95 a 8543 90 80 - Pojem časti alebo súčasti elektrických strojov, prístrojov a zariadení))
   (2015/C 026/09)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Rohm Semiconductor GmbH

      Žalovaný: Hauptzollamt Krefeld

      Výrok rozsudku

               1.

               Kombinovaná nomenklatúra nachádzajúca sa v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1832/2002 z 1. augusta 2002, sa má vykladať v tom zmysle, že na moduly, z ktorých je každý jeden tvorený vzájomným prepojením diódy vyžarujúcej svetlo, fotodiódy a niekoľkých ďalších polovodičových zariadení a môžu sa používať ako infračervené vysielače/prijímače, pokiaľ sú napájané elektrinou zo zariadení, do ktorých sú zabudované, sa vzťahuje položka 8543 tejto nomenklatúry.

               2.

               Kombinovaná nomenklatúra nachádzajúca sa v prílohe I nariadenia č. 2658/87, zmeneného a doplneného nariadením č. 1832/2002, sa má vykladať v tom zmysle, že moduly, ako sú tie, o ktoré ide vo veci samej, zabudované do zariadení, pričom pre ich mechanické alebo elektrické fungovanie nie sú nevyhnutné, nepredstavujú časti alebo súčasti v zmysle podpoložky 8543 90 80 tejto nomenklatúry, ale že na tieto moduly sa vzťahuje podpoložka 8543 89 95 uvedenej nomenklatúry týkajúca sa iných elektrických strojov a prístrojov alebo zariadení, ktoré majú individuálne funkcie a nie sú špecifikované alebo zahrnuté inde v kapitole 85 tejto nomenklatúry.

      (1)  Ú. v. EÚ C 85, 22.3.2014.


title: Vec T-636/15: Žaloba podaná 13. novembra 2015 – Infratel Italia a i./Komisia

text:
               18.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/49

         Žaloba podaná 13. novembra 2015 – Infratel Italia a i./Komisia
   (Vec T-636/15)
   (2016/C 016/59)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Infrastrutture e telecomunicazioni per l’Italia SpA (Infratel Italia SpA) (Rím, Taliansko), Ericsson telecomunicazioni SpA (Rím, Taliansko), Italdata SpA (Avellino, Taliansko), Linea Com Srl (Cremona, Taliansko) (v zastúpení: G. M. Roberti, I. Perego, M. S. Serpone a M. Serpone, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil v celom rozsahu alebo čiastočne rozhodnutie,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba sa týka zrušenia rozhodnutia obsiahnutého v liste Európskej komisie z 28. augusta 2015 (ref. č. Ares [2015] 3551496), Termination of grant agreement 621078 project VIRGO.

   Na podporu svojej žaloby, žalobkyne uvádzajú štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení práva na obhajobu, zásady riadnej správy vecí verejných, článkov 41 a 48 Charty a článku 135 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. V. EÚ L 298, s. 1) a článku 208 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie (Ú. v. EÚ L 362, s. 1) a na porušení povinnosti odôvodnenia.

                           —

                           Komisia nevypočula žalobkyne pred prijatím rozhodnutia, ktorým vypovedala dohodu o grante a nariadila vrátenie súm prijatých z dôvodu predbežného financovania. Komisia porušila právo žalobkýň na obhajobu, článok 135 nariadenia č. 966/2012 a článok 208 nariadenia č. 1268/2012 a články 41 a 48 Charty. Komisia okrem toho založila rozhodnutie len na posudkoch externých znalcov, keď odkázala na tieto posudky, pričom rozhodnutie samostatne neodôvodnila. Komisia tak porušila zásadu riadnej správy vecí verejných a povinnosť poskytnúť primerané odôvodnenie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nesprávnom posúdení, na porušení povinnosti odôvodnenia a zásady nediskriminácie a článku 135 nariadenia č. 966/2012 a článku 208 nariadenia č. 1268/2012.

                           —

                           Posúdenie Komisie a posudky jej externých znalcov, na ktorých sa zakladalo rozhodnutie, sú výsledkom nesprávnych skutkových a právnych posúdení a nie sú podložené koherentným a primeraným odôvodnením. Komisia tiež porušila článok 135 ods. 3 a 4 nariadenia č. 966/2012.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na nesprávnom posúdení a porušení zásady proporcionality, zásady riadnej správy vecí verejných a povinnosti odôvodnenia, článku 135 nariadenia č. 966/2012 a článku 208 nariadenia č. 1268/2012, ako aj Guide to Financial Issues relating to ICT PSP Grant Agreement.

                           —

                           Komisia nesprávne posúdila skutočnosť, že deliverables (výstupy) v rámci projektu neboli všetky rovnakého významu, čím porušila povinnost riadnej správy vecí verejných a pravidlá v uvedenej oblasti stanovevené v Guide to Financial Issues relating to ICT PSP Grant Agreement). Komisia v tomto ohľade neuviedla ani žiadne konkrétne a primerané odôvodnenie.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení článku 135 nariadenia č. 966/2012 a článku 208 nariadenia č. 1268/20122 a zásady proporcionality, ako aj povinnosti odôvodnenia.

                           —

                           Komisia vydala príkaz na vymáhanie celej sumy predbežného financovania, pričom nezohľadnila význam projektu pre politiky Únie a skutočnosť, že práca vykonaná konzorciom mohla byť opätovne využitá. Komisia tým porušila článok 135 nariadenia č. 966/2012 a článok 208 nariadenia č. 1268/2012, ako aj zásadu proporcionality.


title: Vec C-422/08: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z  18. júna 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2004/35/ES — Environmentálna zodpovednosť — Prevencia a odstraňovanie environmentálnych škôd — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/22

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 18. júna 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika
   (Vec C-422/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2004/35/ES - Environmentálna zodpovednosť - Prevencia a odstraňovanie environmentálnych škôd - Neprebratie v stanovenej lehote)
   2009/C 180/37
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: U. Wölker a B. Schöfer, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika (v zastúpení: E. Riedl, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Neprijatie predpisov potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/35/ES z 21. apríla 2004 o environmentálnej zodpovednosti pri prevencii a odstraňovaní environmentálnych škôd (Ú. v. EÚ L 143, s. 56; Mim. vyd. 15/008, s. 357) v stanovenej lehote

      Výrok rozsudku

               1.

               Rakúska republika si tým, že v stanovenej lehote neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/35/ES z 21. apríla 2004 o environmentálnej zodpovednosti pri prevencii a odstraňovaní environmentálnych škôd, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2.

               Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008.


title: Vec C-384/08: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  11. marca 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Taliansko) — Attanasio Group Srl/Comune di Carbognano (Články 43 ES a 48 ES — Regionálna právna úprava stanovujúca minimálne povinné vzdialenosti medzi cestnými čerpacími stanicami pohonných hmôt — Právomoc Súdneho dvora a prípustnosť návrhu na začatie prejudiciálneho konania — Sloboda usadiť sa — Obmedzenie)

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/11

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 11. marca 2010 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Taliansko) — Attanasio Group Srl/Comune di Carbognano
   (Vec C-384/08) (1)

   (Články 43 ES a 48 ES - Regionálna právna úprava stanovujúca minimálne povinné vzdialenosti medzi cestnými čerpacími stanicami pohonných hmôt - Právomoc Súdneho dvora a prípustnosť návrhu na začatie prejudiciálneho konania - Sloboda usadiť sa - Obmedzenie)
   2010/C 113/14
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Attanasio Group Srl

      Žalovaná: Comune di Carbognano
   Za účasti: Felgas Petroli Srl

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Zlučiteľnosť vnútroštátnej právnej úpravy stanovujúcej minimálne povinné vzdialenosti medzi cestnými čerpacími stanicami pohonných hmôt s článkami 43 ES, 48 ES, 49 ES a 56 ES a so zásadami Spoločenstva o hospodárskej súťaži a zákaze diskriminácie

      Výrok rozsudku

   Článok 43 ES v spojení s článkom 48 ES sa má vykladať tak, že vnútroštátna právna úprava, akou je úprava dotknutá vo veci samej, ktorá stanovuje minimálne povinné vzdialenosti medzi cestnými čerpacími stanicami pohonných hmôt, predstavuje obmedzenie slobody usadiť sa zaručenej Zmluvou ES. Za takých okolností, akými sú okolnosti v spore vo veci samej, toto obmedzenie zjavne nemožno odôvodniť cieľmi bezpečnosti cestnej premávky, ochrany zdravia a životného prostredia, ani racionalizáciou služby poskytovanej spotrebiteľom, pričom je úlohou vnútroštátneho súdu overiť túto skutočnosť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 22.11.2008.


title: Vec T-65/17: Žaloba podaná 1. februára 2017 – Westbrae Natural/EUIPO – Kaufland Warenhandel (COCONUT DREAM)

text:
               20.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/32

         Žaloba podaná 1. februára 2017 – Westbrae Natural/EUIPO – Kaufland Warenhandel (COCONUT DREAM)
   (Vec T-65/17)
   (2017/C 086/42)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Westbrae Natural, Inc. (Delaware, Spojené štáty) (v zastúpení: D. McFarland, barrister)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Kaufland Warenhandel GmbH & Co. KG (Neckarsulm, Nemecko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „COCONUT DREAM“ – prihláška č. 13 599 501.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 2. novembra 2016 vo veci R 182/2016-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 3. marca 2005 vo veci C-499/03 P: Peter Biegi Nahrunsgmittel GmbH proti Komisii Európskych spoločenstiev (Odvolanie — Spoločná colná tarifa — Dodatočné vyrubenie cla — Vzdanie sa práva na vyrubenie cla — Podmienky — Článok 220 ods. 2 písm. b) (EHS) nariadenia č. 2913/92 — Omyl colných orgánov — Zistiteľný omyl — Kombinovaná nomenklatúra — Poznámky — Charakter záväznosti)

text:
               30.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 106/8

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (šiesta komora)
   z 3. marca 2005
   vo veci C-499/03 P: Peter Biegi Nahrunsgmittel GmbH proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Odvolanie - Spoločná colná tarifa - Dodatočné vyrubenie cla - Vzdanie sa práva na vyrubenie cla - Podmienky - Článok 220 ods. 2 písm. b) (EHS) nariadenia č. 2913/92 - Omyl colných orgánov - Zistiteľný omyl - Kombinovaná nomenklatúra - Poznámky - Charakter záväznosti)
   (2005/C 106/14)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-499/03 P, predmetom ktorej je odvolanie podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora, ktoré podal dňa 25. novembra 2003 Peter Biegi Nahrunsgmittel GmbH so sídlom v Francfort-sur-Main (Nemecko), Commonfood Handelsgesellschaft für Agrar-Produkte mbH, so sídlom v Langen (Nemecko), (v zastúpení: K. Landry a L. Harings, advokáti), ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: X. Lewis a J. Schieferer), Súdny dvor (šiesta komora), v zložení: predseda šiestej komory A. Borg Barthet, sudcovia J.-P. Puissochet a J. Malenovský (spravodajca), generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 3. marca 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Rozsudok Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev zo 17. septembra 2003 Biegi Nahrungsmittel a Commonfood/Komisia (T-309/01 a T-239/02) sa ruší.

               2)

               Rozhodnutie Komisie C (2001) 2533 zo 14. augusta 2001 (REC 4/00), ktorým sa nariaďuje dodatočné zapísanie do účtovnej evidencie dovozných ciel splatných obchodnou spoločnosťou Peter Biegi Nahrungsmittel GmbH v sume 218 605,64 DEM, sa ruší.

               3)

               Rozhodnutie Komisie C (2002) 857 z 5. marca 2002 (REC 4/01), ktorým sa nariaďuje dodatočné zapísanie do účtovnej evidencie dovozných ciel splatných obchodnou spoločnosťou Commonfood Handelsgesellschaft für Agrar-Produkte mbH v sume 222 116,06 DEM, sa ruší.

               4)

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 21, 24.1.2004


title: Vec T-610/17: Žaloba podaná 6. septembra 2017 – ICL-IP Terneuzen a ICL Europe Coöperatief/Komisia

text:
               23.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/30

         Žaloba podaná 6. septembra 2017 – ICL-IP Terneuzen a ICL Europe Coöperatief/Komisia
   (Vec T-610/17)
   (2017/C 357/39)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: ICL-IP Terneuzen, BV (Terneuzen, Holandsko) a ICL Europe Coöperatief UA (Amsterdam, Holandsko) (v zastúpení: R. Cana a E. Mullier, advokátky)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrh

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú,

               —

               zrušil nariadenie Komisie (EÚ) 2017/999 z 13. júna 2017, ktorým sa mení príloha XIV k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH) (Ú. v. EÚ L 150, 2017, s. 7), a to v rozsahu, v akom sa ním zahŕňa nPB do prílohy XIV nariadenia REACH,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy tohto konania a

               —

               nariadil akékoľvek iné alebo ďalšie opatrenie na účely spravodlivého rozhodnutia sporu.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu žaloby žalobkyne uvádzajú šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Európska komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď nezohľadnila všetky relevantné skutočnosti a porušila zásadu riadnej správy vecí verejných.

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že Európska komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď starostlivo a nestranne neprihliadla na relevantné informácie, ktoré žalobkyne predložili Európskej komisii a ktoré preukazovali, že predmetná látka nespĺňa kritériá prioritizácie a zahrnutia do prílohy XIV nariadenia REACH. Ak by podľa žalobkýň Európska komisia tieto informácie zohľadnila, predmetná látka by získala nižšie alebo podobné skóre ako iné látky, ktorým nebola udelená priorita v rovnakom cykle prioritizácie, a predmetná látka by nebola napadnutým nariadením zahrnutá do prílohy XIV nariadenia REACH.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté nariadenie porušuje článok 55 nariadenia REACH a je v rozpore s cieľom nariadenia REACH týkajúcim sa konkurencieschopnosti, a že narúša právo obchodovať.

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že napadnuté nariadenie odporuje cieľom konkurencieschopnosti nariadenia REACH a predovšetkým jeho hlavy VII týkajúcej sa autorizácie, čím ovplyvňuje konkurencieschopnosť žalobkýň a bráni právam žalobkýň na obchodovanie tým, že udeľuje prioritu predmetnej látke napriek informácii, ktorá preukazuje, že predmetná látka nespĺňa kritériá prioritizácie a zahrnutia do prílohy XIV.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že Európska komisia porušila právo žalobkýň na obranu a svoju povinnosť odôvodnenia.

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že Európska komisia porušila ich právo na obranu a svoju povinnosť odôvodnenia, keď neuviedla dôvody, prečo predmetnú látku „zoskupila“ s trichlóretylénom napriek skutočnosti, že Európska chemická agentúra výslovne uznala (v Usmernení k prístupu prioritizácie), že v prípade, že sa zohľadňujú faktory ako „zoskupovanie“, ktoré nie sú súčasťou formálnych kritérií článku 58 ods. 3, dôvody prioritizácie sa musia jasne vyjadriť a musia byť v súlade s úlohou a účelom kroku odporúčania v procese autorizácie.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté nariadenie porušuje legitímne očakávania žalobkýň.

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že prijatie napadnutého nariadenia porušuje ich legitímne očakávania, keďže nie je v súlade s usmernením k prioritizácii. Žalobkyne konkrétne tvrdia, že prioritizácia a zahrnutie nPB do prílohy XIV porušuje ich legitímne očakávania, že kritérium objemu a úvahy týkajúce sa zoskupovania sa budú uplatňovať tak, ako sú uvedené v Usmernení k prístupu prioritizácie a v Usmernení k všeobecnému prístupu.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté nariadenie porušuje zásadu proporcionality.

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že Európska komisia mala v napadnutom nariadení považovať za primerané odložiť zahrnutie nPB do prílohy XIV, a že by to bolo menej obmedzujúce, keďže žalobkyne by nemuseli znášať dôsledky zahrnutia do prílohy XIV už teraz, ale až vtedy, keď by bol nPB správne zahrnutý do prílohy XIV na základe skutočnej vysokej relatívnej priority.

               6.

               Šiesty žalobný dôvod založený na tvrdení, že napadnuté nariadenie porušuje zásadu rovnakého zaobchádzania a nediskriminácie.

                           —

                           Žalobkyne tvrdia, že napadnuté nariadenie porušuje zásadu rovnakého zaobchádzania a nediskriminácie, keď s predmetnou látkou zaobchádza inak – jej zahrnutím do prílohy XIV nariadenia REACH – ako s inými látkami, vrátane žlte antimónu a olova. Podľa žalobkýň boli obe látky v porovnateľnej situácii: obe sa považovali za súčasť toho istého cyklu prioritizácie, obe dosiahli (alebo mali dosiahnuť) celkové skóre 17 na účely prioritizácie a v oboch prípadoch posudzovanie ich priority zahŕňalo úvahy o zoskupovaní. Žalobkyne však tvrdia, že ECHA a Európska komisia s nimi zaobchádzala rozdielne, keďže predmetná látka bola odporúčaná a neskôr zahrnutá do prílohy XIV, zatiaľ čo žlť antimónu a olova nebola odporúčaná na zahrnutie, a teda nebola zahrnutá do prílohy XIV.


title: Vec C-120/09: Žaloba podaná 1. apríla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/28

         Žaloba podaná 1. apríla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-120/09)
   2009/C 141/50
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. van Beek a J.-B. Laignelot, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Belgické kráľovstvo si tým, že nezabezpečilo prebratie článku 2 písmen f), j) a k) a prílohy III, bodu 4, písm. c) smernice Rady 1999/31/ES z 26. apríla 1999 o skládkach odpadov (1) do valónskeho práva, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby Európska komisia uvádza dva žalobné dôvody.
   Na jednej strane Komisia žalovanému vytýka, že do právneho poriadku regiónu Valónsko neboli prebraté pojmy „podzemná skládka“, „skládkový plyn“ a „eluát“, uvádzané ustanoveniami článku 2 písm. f), j) a k) smernice 1999/31/ES o skládkach odpadov. Komisia zdôrazňuje dôležitosť týchto pojmov, ktoré, keďže sú kľúčovými pojmami pre uplatnenie smernice, sú tiež uvedené v iných ustanoveniach prijatých na základe a za uplatnenia tejto smernice.
   Na druhej strane žalobkyňa uvádza skutočnosť, že valónske právo neobsahuje žiadne ustanovenie týkajúce sa kritických úrovní, od ktorých je možné vyvodiť záver, že skládka má závažné nepriaznivé účinky na kvalitu podzemnej vody. Ustanovenie bodu 4, písm. c) prílohy III smernice, ktoré uvádza vypracovanie takýchto ustanovení má kľúčový význam pre zabezpečenie efektívnej kontroly kvality podzemnej vody a v dôsledku toho, pre zabezpečenie ochrany životného prostredia, ktorá predstavuje hlavný cieľ smernice.

      (1)  Ú. v. ES L 182, s. 1; Mim. vyd. 15/004, s. 228.


title: Vec T-445/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 4. marca 2009 – Associazione italiana del risparmio gestito a Fineco Asset Management/Komisia ( Štátna pomoc — Schéma štátnej pomoci zavedená talianskymi orgánmi v prospech niektorých podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov špecializovaných na akcie spoločností s nízkou alebo strednou kapitalizáciou — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom — Žaloba o neplatnosť — Priama a osobná dotknutosť — Prípustnosť — Povinnosť odôvodnenia — Selektívny charakter opatrenia — Povinnosť vymáhania )

text:
               18.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/24

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 4. marca 2009 – Associazione italiana del risparmio gestito a Fineco Asset Management/Komisia
   (Vec T-445/05) (1)

   („Štátna pomoc - Schéma štátnej pomoci zavedená talianskymi orgánmi v prospech niektorých podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov špecializovaných na akcie spoločností s nízkou alebo strednou kapitalizáciou - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom - Žaloba o neplatnosť - Priama a osobná dotknutosť - Prípustnosť - Povinnosť odôvodnenia - Selektívny charakter opatrenia - Povinnosť vymáhania“)
   2009/C 90/38
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Associazione italiana del risparmio gestito (Rím, Taliansko) a Fineco Asset Management SpA (Rím) (v zastúpení: G. Escalar, G. Cipolla a V. Giordano, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: V. Di Bucci a E. Righini, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia Komisie 2006/38/ES zo 6. septembra 2005, ktorým sa vyhlasuje schéma štátnej pomoci za nezlučiteľnú so spoločným trhom, ktorú má Taliansko v úmysle zaviesť v prospech niektorých podnikov kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov špecializovaných na družbu akcií spoločností s nízkou alebo strednou kapitalizáciou kótovaných na regulovaných trhoch (Ú. v. EÚ L 268, 2006, s. 1)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobcovia sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 48, 25.2.2006.


title: Vec F-93/10: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  25. mája 2011 — AL/Parlament

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/43

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 25. mája 2011 — AL/Parlament
   (Vec F-93/10) (1)

   2011/C 232/79
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci v dôsledku urovnania sporu zmierom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 328, 4.12.2010, s. 61.


title: Vec T-461/08: Žaloba podaná 6. októbra 2008 – Evropaïki Dynamiki/EIB

text:
               24.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/30

         Žaloba podaná 6. októbra 2008 – Evropaïki Dynamiki/EIB
   (Vec T-461/08)
   (2009/C 19/57)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Korogiannakis a P. Katsimani, advokáti)

      Žalovaná: Európska investičná banka
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Európskej investičnej banky, ktorým bolo rozhodnuté o neúspechu žalobcovej ponuky a uzavretí zmluvy s úspešným záujemcom,

               —

               zaviazať Európsku investičnú banku na náhradu škody vo výške 1 940 000 eur, ktorá žalobcovi vznikla v súvislosti s dotknutým verejným obstarávaním,

               —

               zaviazať Európsku investičnú banku na náhradu trov konania, ako aj ďalších trov a výdavkov vynaložených v súvislosti s podaním tejto žaloby aj v prípade, že predmetná žaloba bude zamietnutá.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Svojou žalobou podanou podľa článkov 230 ES a 235 ES žalobca na jednej strane žiada zrušiť rozhodnutie Európskej investičnej banky z 26. júla 2008, ktorým bola zamietnutá jeho ponuka podaná v rámci otvoreného konania „EIB – Pomoc pri údržbe, podpore a rozvoji systému ‚Loans Front Office‘ (SERAPIS) v Európskej investičnej banke“ (Ú. v. EÚ 2007/S 176-215155), a na druhej strane požaduje náhradu škody.
   Žalobca tvrdí, že výsledok verejného obstarávania mu nebol oznámený a iba náhodou sa dozvedel, že oznámenie o zadaní zákazky bolo uverejnené v Úradnom vestníku (1)26. júla 2008. Žalobca uvádza, že žalovaná prijatím sporného rozhodnutia porušila zásadu transparentnosti a rovnakého zaobchádzania a príslušné ustanovenia pravidiel EIB týkajúcich sa verejného obstarávania a právo ES v oblasti verejného obstarávania. Ďalej tvrdí, že žalovaná si tým, že mu neoznámila rozhodnutie o udelení zákazky, neposkytla dostatočné odôvodnenie svojho rozhodnutia uzavrieť zmluvu s iným záujemcom, stanovila kritériá vedúce k nerovnakému zaobchádzaniu, zamenila výberové kritériá a kritériá na zadanie zákazky, použila diskriminačný hodnotiaci vzorec v pomere 75 %/25 %, nesplnila svoju povinnosť zabezpečiť nenarušenú hospodársku súťaž, pričom opakovane porušila povinnosť transparentnosti a rovnakého zaobchádzania.
   Žalobca okrem toho požaduje, aby Súd prvého stupňa, pokiaľ rozhodne, že žalovaná porušila právo Spoločenstva v oblasti verejného obstarávania a/alebo zásadu zákonnej transparentnosti a rovnakého zaobchádzania, zaviazal EIB na náhradu škody vo výške 50 % z 3 880 000 eur (1 940 000 eur), čo je čiastka zodpovedajúca odhadovanému hrubému zisku z vyššie uvedeného verejného obstarávania v prípade, ak by bola zmluva uzavretá so žalobcom.
   Žalobca ďalej žiada, aby Súd prvého stupňa zaviazal žalovanú na náhradu trov konania žalobcu aj v prípade, ak zamietne žalobu podľa článku 87 ods. 3 písm. b) Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa, keďže zastáva názor, že musel začať toto konanie na Súde prvého stupňa v dôsledku toho, že žalovaná nesprávne posúdila jeho ponuku a neuviedla dôvody a včas ho neinformovala o dôvodoch, prečo vybrala úspešného záujemcu.

      (1)  Ú. v. EÚ 2008/S 144-192307.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. júla 2004 vo veci T-117/02, Grupo El Prado Cervera, SL proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Ochranná známka spoločenstva — Konanie o námietkach — Prihláška na slovnú ochrannú známku spoločenstva „CHUFAFIT“ — Skoršia vnútroštátna slovná a obrazová ochranná známka CHUFI“ — Pravdepodobnosť zámeny — Pravdepodobnosť spájania — Článok 8 odsek 1 písmeno b) nariadenia (ES) č. 40/94)

text:
               25.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/18

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   zo 6. júla 2004
   vo veci T-117/02, Grupo El Prado Cervera, SL proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (1)

   (Ochranná známka spoločenstva - Konanie o námietkach - Prihláška na slovnú ochrannú známku spoločenstva „CHUFAFIT“ - Skoršia vnútroštátna slovná a obrazová ochranná známka CHUFI“ - Pravdepodobnosť zámeny - Pravdepodobnosť spájania - Článok 8 odsek 1 písmeno b) nariadenia (ES) č. 40/94)
   (2004/C 239/36)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci T-117/02, Grupo El Prado Cervera, SL, so sídlom vo Valencii (Španielsko), v zastúpení: P. Koch Moreno, advokát, proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), (splnomocnení zástupcovia: J. F. Crespo Carrillo a G. Schneider), za účasti vedľajšieho účastníka konania pred Súdom prvého stupňa – druhého účastníka v konaní pred odvolacím senátom ÚHVT - Helene Debuschewitz a iní, ako dedičia po Johann Debuschewitz, s bydliskom v Rösrath-Forsbach (Nemecko), v zastúpení: E. Krings, advokát, predmetom ktorej je zrušenie rozhodnutia prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo dňa 12. februára 2002 (vec R 798/2001-1), týkajúceho sa konania o námietkach medzi Grupo El Prado Cervera, SL a J. Debuschewitz - Súd prvého stupňa (prvá komora), v zložení: predseda B. Vesterdorf, sudcovia P. Mengozzi a M. E. Martins Ribeiro; tajomník: I. Natsinas, referent, vyhlásil dňa 6. júla 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 156 z 29.6.2002


title: Vec C-330/12: Žaloba podaná 9. júla 2012 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               22.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/23

         Žaloba podaná 9. júla 2012 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-330/12)
   2012/C 287/43
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Hetsch, L. Nicolae a J. Hottiaux, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika

      Návrhy

   Komisia navrhuje:

               —

               určiť, že Poľská republika si tým, že neprijala zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/140/ES, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice 2002/21/ES o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby, 2002/19/ES o prístupe a prepojení elektronických komunikačných sietí a príslušných zariadení a 2002/20/ES o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (1) alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, porušila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 5 tejto smernice,

               —

               uložiť Poľskej republike podľa článku 260 ods. 3 ZFEÚ z dôvodu porušenia povinnosti oznámiť opatrenia na prebratie smernice 2009/140/ES zaplatiť penále vo výške 56 095,20 eura denne odo dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci,

               —

               zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice uplynula 25. mája 2011.

      (1)  Ú. v. EÚ L 337, s. 37.


title: Vec T-445/07: Rozsudok Všeobecného súdu z  27. júna 2012 — Berning & Söhne/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Trhy so zipsami a s ‚inými druhmi zapínadiel‘ ako aj so zošívačkami — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Koordinované zvyšovanie cien, stanovenie minimálnych cien, rozdelenie zákazníkov a trhov a výmena iných obchodných informácií — Dôkaz — Právo na obranu — Jediné a pokračujúce porušenie — Premlčanie — Pokuty — Dĺžka trvania a závažnosť porušenia — Poľahčujúce okolnosti — Rovnosť zaobchádzania — Primeranosť“ )

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/12

         Rozsudok Všeobecného súdu z 27. júna 2012 — Berning & Söhne/Komisia
   (Vec T-445/07) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Trhy so zipsami a s ‚inými druhmi zapínadiel‘ ako aj so zošívačkami - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Koordinované zvyšovanie cien, stanovenie minimálnych cien, rozdelenie zákazníkov a trhov a výmena iných obchodných informácií - Dôkaz - Právo na obranu - Jediné a pokračujúce porušenie - Premlčanie - Pokuty - Dĺžka trvania a závažnosť porušenia - Poľahčujúce okolnosti - Rovnosť zaobchádzania - Primeranosť)
   2012/C 243/21
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Berning & Söhne GmbH & Co. KG (Wuppertal, Nemecko) (v zastúpení: P. Niggemann a K. Gaßner, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Mojzesowicz a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   V prvom rade návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 4257 v konečnom znení z 19. septembra 2007 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] (vec COMP/E-1/39.168 — PO/tvrdý galantérny tovar: uzávery) a subsidiárne návrh na zníženie výšky pokuty uloženej žalobkyni uvedeným rozhodnutím

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Berning & Söhne GmbH & Co. KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 37, 9.2.2008.


title: Vec T-9/15: Žaloba podaná 9. januára 2015 – Ball Europe/ÚHVT – Crown Hellas Can

text:
               16.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 89/32

         Žaloba podaná 9. januára 2015 – Ball Europe/ÚHVT – Crown Hellas Can
   (Vec T-9/15)
   (2015/C 089/39)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Ball Europe GmbH (Zürich, Švajčiarsko) (v zastúpení: A. Renck, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Crown Hellas Can SA (Atény, Grécko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Majiteľ sporného dizajnu: žalobkyňa.

      Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva č. 230 990-0006.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu ÚHVT z 8. septembra 2014 vo veci R 1408/2012-3.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil žalovanému, a v prípade formálneho vstupu do konania aj ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom, povinnosť nahradiť trovy konania, vrátanie trov konania vynaložených žalobkyňou.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 25 ods. 1 písm. b) v spojení s článkom 6 nariadenia č. 6/2002,

               —

               porušenie článku 62 nariadenia č. 6/2002.


title: Vec C-553/08: Odvolanie podané 16. decembra 2008 : Powerserv Personalservice GmbH, predtým Manpower Personalservice GmbH proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z  15. októbra 2008 vo veci T-405/05, Powerserv Personalservice GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/19

         Odvolanie podané 16. decembra 2008: Powerserv Personalservice GmbH, predtým Manpower Personalservice GmbH proti rozsudku Súdu prvého stupňa (piata komora) z 15. októbra 2008 vo veci T-405/05, Powerserv Personalservice GmbH/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-553/08)
   (2009/C 69/35)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Powerserv Personalservice GmbH, predtým Manpower Personalservice GmbH (v zastúpení: B. Kuchar, Rechtsanwältin)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Manpower Inc.
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie Súdu prvého stupňa z 15. októbra 2008 vo veci T-405/05 a vyhlásiť ochrannú známku CTM 76059 za neplatnú pre všetky tovary a služby,

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie Súdu prvého stupňa z 15. októbra 2008 vo veci T-405/05 v rozsahu, v akom sa týka dôkazu nadobudnutej rozlišovacej spôsobilosti ochrannej známky CTM 76059, ktorý nebol vykonaný, a vec vrátil,

               —

               v každom prípade zaviazal ÚHVT a majiteľa ochrannej známky CTM, aby znášali svoje vlastné trovy konania a nahradili trovy konania odvolateľky v konaní pred odvolacím senátom ÚHVT, pred Súdom prvého stupňa a pred Súdnym dvorom.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Uvedené odvolanie bolo podané proti rozsudku Súdu prvého stupňa, ktorým bola zamietnutá žaloba odvolateľky o neplatnosť rozhodnutia štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ďalej len „ÚHVT“) z 22. júla 2005 o vyhlásení ochrannej známky Spoločenstva „MANPOWER“ za neplatnú. Súd rozhodol, že ochranná známka Spoločenstva „MANPOWER“ je opisná pre zapísané tovary a služby len v Spojenom kráľovstve, Írsku, Nemecku a v Rakúsku a potvrdil rozhodnutie odvolacieho senátu, podľa ktorého sporná ochranná známka v členských štátoch, v ktorých je opisná, nadobudla používaním rozlišovaciu spôsobilosť.
   Ako odvolacie dôvody sú uvedené porušenia článku 51 ods. 1 písm. a) a článok 51 ods. 2 v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. c) a článkom 7 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke Spoločenstva.
   Na rozdiel od názoru Súdu prvého stupňa je znak „MANPOWER“ – ako správne posúdil odvolací senát ÚHVT – opisný aj v Holandsku, Švédsku a vo Fínsku, ako aj okrem iného vo všetkých ďalších členských štátoch, ktorá patrili do Spoločenstva pred 1. májom 2004. Keby Súd prvého stupňa posúdil skutočnosť, že podľa štatistiky Komisie Európskych Spoločenstiev 47 % relevantných osôb v Spoločenstve hovorí po anglicky, musel by dospieť k záveru, že slovná ochranná známka „MANPOWER“ je opisná okrem v Nemecku a Rakúsku aj v ďalších členských štátoch, najmä v Holandsku, Švédsku, Fínsku a v Dánsku. Čo sa týka ďalších štátov, ktoré boli súčasťou Spoločenstva pred 1. májom 2004, Súd prvého stupňa nezohľadnil, že relevantná časť celkového obyvateľstva disponovala na základe povinného školského vzdelania v každom z týchto členských štátov dostatočnými znalosťami anglického jazyka, aby zmysluplne pochopila základné slová, akými sú slová „MAN“ a „POWER“ a tým aj slovo „MANPOWER“ ako opisné s ohľadom na tovary a služby majiteľky ochrannej známky. Nielenže Súd prvého stupňa neponúkol odôvodnenie pre to, prečo sa obyvateľom mimo Spojeného kráľovstva a Írska nemajú uznať základné znalosti anglického jazyka, ale navyše sa dostáva do rozporu so svojou doterajšou judikatúrou, podľa ktorej vychádzal aj pri celkovom obyvateľstve mimo Spojeného kráľovstva a Írska z určitých základných vedomostí anglického jazyka v súvislosti s vnímaním ochrannej známky.
   V súvislosti z dôkazom rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním rozhodol Súd prvého stupňa právne nesprávne v tom rozsahu, v akom rozšíril príslušnú skupinu verejnosti v porovnaní s rozhodnutím odvolacieho senátu, bez toho, aby nanovo vyhodnotil predložené dôkazy dosiahnutej rozlišovacej spôsobilosti. Aj keby sa prijal názor Súdu, že sa dôkaz všeobecnej známosti môže podať len pre Spojené kráľovstvo, Írsko, Nemecko a Rakúsko, mal by v tomto bode s ohľadom na rozšírenie skupiny verejnosti zrušiť rozhodnutie odvolacieho senátu a vrátiť vec odvolaciemu senátu. Súd prvého stupňa aj právne nesprávne potvrdil názor odvolacieho senátu týkajúceho sa „spillover-efektu“ prípadnej všeobecnej známosti predmetnej slovnej ochrannej známky zo Spojeného kráľovstva na Írsko, hoci sa nemôže vychádzať z „efektu prelievania“ všeobecnej známosti ochrannej známky ani z jedného členského štátu na druhý, ani z tovaru alebo služby na iný tovar alebo službu.


title: Vec T-415/06 P: Odvolanie podané 29. decembra 2006 : De Smedt proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  19. októbra 2006 vo veci F-59/05, De Smedt/Komisia

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/43

         Odvolanie podané 29. decembra 2006: De Smedt proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 19. októbra 2006 vo veci F-59/05, De Smedt/Komisia
   (Vec T-415/06 P)
   (2007/C 42/75)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľka: Elisabeth De Smedt (Wezembeek-Oppem, Belgicko) (v zastúpení: L. Vogel a R. Kechiche, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť v plnom rozsahu napadnutý rozsudok druhej komory Súdu pre verejnú službu z 19. októbra 2006, oznámený doporučeným listom z 19. októbra 2006, ktorým bola zamietnutá žaloba podaná 8. júla 2005 odvolateľkou,

               —

               rozhodnúť v prospech odvolateľky o návrhoch v uvedenej žalobe, podanej odvolateľkou 8. júla 2005,

               —

               zaviazať žalovanú a vedľajšieho účastníka konania na náhradu trov konania podľa článku 87 ods. 2 rokovacieho poriadku, vrátane nutných výdavkov, ktoré vznikli v súvislosti s konaním, a najmä náklady na vytvorenie adresy na účely doručovania, cestovné náklady a výdavky spojené s pobytom a odmeny advokátov podľa článku 91 písm. b) rokovacieho poriadku.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Rozsudkom z 19. októbra 2006, ktorého zrušenie sa navrhuje v tomto odvolaní, Súd prvého stupňa zamietol žalobu podanú odvolateľkou, ktorej predmetom bolo na jednej strane zrušenie rozhodnutia Komisie z 21. marca 2005 o zaradení a odmene odvolateľky, bývalej pomocnej zamestnankyne najatej ako zmluvná zamestnankyňa, ako aj na druhej strane návrh na náhradu škody.
   Na podporu svojho návrhu na zrušenie uvedeného rozsudku odvolateľka uvádza dva odvolacie dôvody, z ktorých prvý dôvod je založený na porušení článku 80 ods. 3 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov (PZOZ) (1), ako aj na zjavnom nesprávnom posúdení. Odvolateľka tvrdí, že zamietnutím prvého žalobného dôvodu z dôvodu, že Komisia bola povinná dodržiavať plán, ktorý bol stanovený podľa nariadenia č. 723/2004 (2) na nahradenie predchádzajúceho štatútu pomocných zamestnancov novým štatútom zmluvných zamestnancov Súd pre verejnú službu umožnil Komisii, aby nedodržala všetky prípravné postupy týkajúce sa prijímania zmluvných zamestnancov, čím porušila článok 80 ods. 3 PZOZ.
   Druhý odvolací dôvod je založený na porušení zásady zákazu diskriminácie, na nedostatku odôvodnenia a nedostatku odpovedania na písomné podania odvolateľky v rámci zamietnutia druhého žalobného dôvodu pôvodnej žaloby, ktorý bol založený na diskriminačnej situácii, v akej bola odvolateľka nútená pracovať v porovnaní s inými osobami, ktoré vykonávali rovnaké funkcie ako odvolateľka na rovnakom oddelení Komisie. Odvolateľka tvrdí, že Súd pre verejnú službu neposkytol dostatočnú odpoveď na jej výklad v tejto súvislosti a zamietol žalobný dôvod prostredníctvom abstraktnej formulácie.

      (1)  Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov (PZOZ) boli stanovené článkom 3 nariadenia Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 z 29. februára 1968, ktorým sa ustanovuje Služobný poriadok a podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 56, s. 1).

      (2)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 723/2004 z 22. marca 2004, ktorým sa mení a dopĺňa Služobný poriadok zamestnancov Európskych spoločenstiev a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev (Ú. v. EÚ L 124, s. 1; Mim. vyd. 01/002, s. 130).


title: Vec T-271/05: Žaloba podaná 8. júla 2005: Miriam Arana de la Cal proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               17.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 229/31

         Žaloba podaná 8. júla 2005: Miriam Arana de la Cal proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-271/05)
   (2005/C 229/67)
   Jazyk konania: francúzština
   Miriam Arana de la Cal, bydliskom v Saint-Gilles (Belgicko), v zastúpení: Lucas Vogel, advokát, podala 8. júla 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie prijaté 21. marca 2005 orgánom oprávneným uzatvárať zmluvy (OOUZ), ktorým bola zamietnutá žiadosť, prehodnotená na sťažnosť, podaná žalobkyňou 30. novembra 2004 proti rozhodnutiu stanovujúcemu zaradenie a odmenu žalobkyne ako zmluvnej zamestnankyne podľa ustanovení zmluvy, ktorá nadobudla účinnosť 16. septembra 2004,

               —

               ak to bude nevyhnutné, zrušil taktiež uvedené pôvodné rozhodnutie, ktorým bolo stanovené zaradenie a odmena žalobkyne ako zmluvnej zamestnankyne podľa dohody, ktorá nadobudla účinnosť 16. septembra 2004,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu škody vo výške 25 000 eur s výslovnou výhradou neskoršieho zvýšenia, zníženia alebo upresnenia,

               —

               zaviazal žalovanú nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú zhodné so žalobnými dôvodmi a hlavnými tvrdeniami, na ktoré sa odvoláva vo veci T-253/05, Fernandez Tunon/Komisia.


title: Vec C-145/10: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  1. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien — Rakúsko) — Eva-Maria Painer/Standard VerlagsGmbH, Axel Springer AG, Süddeutsche Zeitung GmbH, Spiegel-Verlag Rudolf Augstein GmbH & Co KG, Verlag M. DuMont Schauberg Expedition der Kölnischen Zeitung GmbH & Co KG [Súdna právomoc v občianskych veciach — Nariadenie (ES) č. 44/2001 — Článok 6 bod 1 — Pluralita žalovaných — Smernica 93/98/EHS — Článok 6 — Ochrana fotografií — Smernica 2001/29/ES — Článok 2 — Rozmnožovanie — Použitie portrétnej fotografie ako vzoru pre vytvorenie fantómového obrazu — Článok 5 ods. 3 písm. d) — Výnimky a obmedzenia týkajúce sa citácií — Článok 5 ods. 3 písm. e) — Výnimky a obmedzenia na účely verejnej bezpečnosti — Článok 5 ods. 5]

text:
               4.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/7

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 1. decembra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien — Rakúsko) — Eva-Maria Painer/Standard VerlagsGmbH, Axel Springer AG, Süddeutsche Zeitung GmbH, Spiegel-Verlag Rudolf Augstein GmbH & Co KG, Verlag M. DuMont Schauberg Expedition der Kölnischen Zeitung GmbH & Co KG
   (Vec C-145/10) (1)

   (Súdna právomoc v občianskych veciach - Nariadenie (ES) č. 44/2001 - Článok 6 bod 1 - Pluralita žalovaných - Smernica 93/98/EHS - Článok 6 - Ochrana fotografií - Smernica 2001/29/ES - Článok 2 - Rozmnožovanie - Použitie portrétnej fotografie ako vzoru pre vytvorenie fantómového obrazu - Článok 5 ods. 3 písm. d) - Výnimky a obmedzenia týkajúce sa citácií - Článok 5 ods. 3 písm. e) - Výnimky a obmedzenia na účely verejnej bezpečnosti - Článok 5 ods. 5)
   2012/C 32/11
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Handelsgericht Wien

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Eva-Maria Painer

      Žalovaní: Standard VerlagsGmbH, Axel Springer AG, Süddeutsche Zeitung GmbH, Spiegel-Verlag Rudolf Augstein GmbH & Co KG, Verlag M. DuMont Schauberg Expedition der Kölnischen Zeitung GmbH & Co KG

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Handelsgericht Wien — Výklad článku 6 bodu 1 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42), článku 1 ods. 1, článku 5 ods. 3 písm. d) a e), ako aj článku 5 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230) — Zverejnenie fotografií vo viacerých periodikách bez súhlasu autora a bez riadnej citácie — Príslušnosť súdu na rozhodovanie o viacerých žalobách podaných pre porušenie toho istého autorského práva proti viacerým žalovaným, ktoré sa opierajú o prevažne totožné právne predpisy dvoch členských štátov — Odôvodnenie porušenia autorského práva dôvodmi verejnej bezpečnosti

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 6 bod 1 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach treba vykladať v tom zmysle, že samotná skutočnosť, že žaloby podané proti viacerým žalovaným z dôvodu obsahovo totožného porušenia autorského práva, ktoré spočívajú na vnútroštátnych právnych základoch, ktoré sa v členských štátoch líšia, nebráni uplatneniu tohto ustanovenia. Vnútroštátnemu súdu prináleží, aby s ohľadom na všetky materiály v spise posúdil existenciu rizika, že v oddelených konaniach budú vydané nezlučiteľné rozhodnutia.

               2.

               Článok 6 smernice Rady 93/98/EHS z 29. októbra 1993 o zosúladení lehoty ochrany autorského práva a niektorých príbuzných práv treba vykladať v tom zmysle, že fotografickému portrétu môže byť podľa tohto ustanovenia priznaná ochrana autorským právom za podmienky, ktorej splnenie prináleží overiť vnútroštátnemu súdu v každom jednotlivom prípade, že táto fotografia je duševným výtvorom autora, ktorý odráža jeho osobnosť a ktorý je výrazom jeho slobodných a tvorivých rozhodnutí pri realizácii tejto fotografie. Akonáhle overí, že predmetný fotografický portrét dosahuje úroveň diela, nie je jeho ochrana menšia, než ochrana, ktorá je priznaná všetkým ostatným dielam, vrátane fotografických diel.

               3.

               Článok 5 ods. 3 písm. e) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti s ohľadom na článok 5 ods. 5 tejto smernice treba vykladať v tom zmysle, že také médium, ako je vydavateľ tlače, nesmie z vlastného podnetu použiť dielo chránené autorským právom a odvolávať sa pritom na cieľ verejnej bezpečnosti. Nemožno však vylúčiť, že by tento vydavateľ tlače mohol sporadicky prispievať k plneniu cieľa verejnej bezpečnosti tým, že by zverejnil fotografiu hľadanej osoby. Je potrebné vyžadovať, aby táto iniciatíva jednak súvisela s rozhodnutím prijatým alebo s konaním vedeným príslušnými vnútroštátnymi orgánmi, ktoré smerujú k zaisteniu verejnej bezpečnosti, a jednak aby bola vykonaná po dohode a koordinovane s uvedenými orgánmi, aby sa zabránilo riziku, že bude v rozpore s opatreniami prijatými týmito orgánmi bez toho, aby bola nevyhnutná konkrétna, aktuálna a výslovná výzva bezpečnostných orgánov smerujúca k zverejneniu fotografie na účely pátrania.

               4.

               Článok 5 ods. 3 písm. d) smernice 2001/29 s ohľadom na článok 5 ods. 5 tejto smernice sa má vykladať v tom zmysle, že skutočnosť, že tlačová správa, v ktorej sa cituje dielo alebo iný predmet ochrany, nie je literárnym dielom chráneným autorským právom, nebráni uplatneniu tohto ustanovenia.

               5.

               Článok 5 ods. 3 písm. d) smernice 2001/29 s ohľadom na článok 5 ods. 5 tejto smernice treba vykladať v tom zmysle, že jeho uplatnenie je podmienené povinnosťou, aby bol uvedený zdroj, vrátane mena autora citovaného diela či iného predmetu ochrany, alebo interpretujúceho výkonného umelca. Pokiaľ však meno nebolo uvedené v súlade s článkom 5 ods. 3 písm. e) smernice 2001/29, treba považovať uvedenú povinnosť za splnenú, hoci je uvedený len zdroj.

      (1)  Ú. v. EÚ C 148, 5.6.2010.


title: Vec T-249/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 25. novembra 2015 – Masafi/ÚHVT – Hd1 (masafi) („Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva masafi — Skoršia národná slovná ochranná známka masafi — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               18.1.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 16/32

         Rozsudok Všeobecného súdu z 25. novembra 2015 – Masafi/ÚHVT – Hd1 (masafi)
   (Vec T-249/14) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva masafi - Skoršia národná slovná ochranná známka masafi - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 016/39)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Masafi Co. LLC (Dubaj, Spojené arabské emiráty) (v zastúpení: G. Hinarejos Mulliez, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Hd1 Ltd (Huddersfield, Spojené kráľovstvo)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. februára 2014 (vec R 1131/2013-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Hd1 Limited a Masafi Co. LLC

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Masafi Co. LLC znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT).

      (1)  Ú. v. EÚ C 235, 21.7.2014.


title: Vec T-93/13: Žaloba podaná 15. februára 2013 — Spojené kráľovstvo/ECB

text:
               20.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 114/38

         Žaloba podaná 15. februára 2013 — Spojené kráľovstvo/ECB
   (Vec T-93/13)
   2013/C 114/61
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: K. Beal, QC, a E. Jenkinson, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               čiastočne zrušil rozhodnutie Európskej centrálnej banky z 11. decembra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie ECB/2007/7 o podmienkach TARGET2-ECB (ECB/2012/31) (Ú. v. EÚ L 13, 2013, s. 8),

               —

               čiastočne zrušil usmernenie Európskej centrálnej banky z 5. decembra 2012 o Transeurópskom automatizovanom expresnom systéme hrubého vyrovnania platieb v reálnom čase (TARGET2) (ECB/2012/27) (Ú. v. EÚ L 30, 2013, s. 1),

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza sedem žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na skutočnosti, že Európska centrálna banka (ďalej len „ECB“) nemá buď vôbec právomoc uverejniť sporné akty alebo alternatívne nemá túto právomoc, pokiaľ nevyhlási taký legislatívny nástroj, akým je nariadenie, ktoré prijala buď Rada alebo subsidiárne samotná ECB.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že sporné akty buď de iure alebo de facto stanovujú podmienku sídla, ktorú musí spĺňať centrálny zmluvný zúčtovací systém (ďalej len „CCP“), ktorý chce vykonávať zúčtovacie operácie v mene euro, v rámci ktorých denné obchody presiahnu určitý objem. Ďalej alebo alternatívne obmedzujú alebo bránia vykonávaniu a/alebo rozsahu služieb alebo kapitálu, ktoré môžu byť poskytované CCP so sídlom v členských štátoch, ktoré nie sú členmi eurozóny. Sporné akty sú v rozpore so všetkými alebo s niektorými z článkov 48 ZFEÚ, 56 ZFEÚ a/alebo 63 ZFEÚ v rozsahu, v akom:

                           —

                           CCP so sídlom v takých členských štátoch, ktoré nie sú členmi eurozóny, akým je Spojené kráľovstvo, budú musieť svoje administratívne a riadiace ústredia presunúť do členských štátov, ktoré sú členmi eurozóny. Takisto budú musieť byť opätovne založené ako právnické osoby, ktoré uznáva vnútroštátny právny poriadok iného členského štátu,

                           —

                           v prípade, že také CCP nezmenia svoje sídlo podľa požiadaviek, bude im zamedzený prístup na finančné trhy členských štátov eurozóny, a to buď na základe rovnakých podmienok ako v prípade CCP zriadených v týchto členských štátoch alebo v celom rozsahu,

                           —

                           také CCP, ktoré nie sú rezidentmi, nebudú mať nárok na zariadenia, ktoré ponúka ECB alebo národné centrálne banky (ďalej len „NCB“) eurozóny, a to buď na základe rovnakých podmienok alebo v celom rozsahu, a

                           —

                           v dôsledku toho bude takým CCP obmedzená alebo úplne zakázaná možnosť ponúkať zúčtovacie služby v mene euro zákazníkom v rámci Únie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že sporné akty sú v rozpore s článkami 101 ZFEÚ a/alebo 102 ZFEÚ v spojení s článkom 106 ZFEÚ a článkom 13 ZEÚ, keďže:

                           —

                           v skutočnosti požadujú, aby všetky zúčtovacie operácie uskutočnené v mene euro a presahujúce určitú hraničnú hodnotu boli vykonané CCP, ktoré boli zriadené v členskom štáte eurozóny,

                           —

                           v skutočnosti vedie ECB a/alebo eurozónu a/alebo NCB k tomu, aby CCP zriadeným v členských štátoch, ktoré nie sú členmi eurozóny, neposkytovali menové rezervy v mene euro, ak prekročili hraničnú hodnotu stanovenú v rozhodnutí.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že požiadavka uložená CCP zriadeným v členských štátoch, ktoré nie sú členmi eurozóny, spočívajúca v tom, aby zmenili svoju právnu povahu a sídlo, je prejavom priamej alebo nepriamej diskriminácie na základe štátnej príslušnosti. Takisto je to v rozpore so všeobecnou zásadou Únie, a to zásadou rovnosti, keďže CCP so sídlom v inom členskom štáte sú podrobené rozdielnemu zaobchádzaniu bez akéhokoľvek objektívneho dôvodu.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že sporné akty sú v rozpore s relevantnými ustanoveniami nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 648/2012 zo 4. júla 2012 o mimoburzových derivátoch, centrálnych protistranách a archívoch obchodných údajov (Ú. v. EÚ L 201, s. 1).

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že sporný akt porušuje všetky alebo niektoré z článkov II, XI, XVI a XVII Všeobecnej dohody o obchode a službách (GATS).

               7.

               Siedmy žalobný dôvod je založený na tom, že bez ohľadu na dôkazné bremeno v súvislosti s neexistenciou odôvodnenia takého obmedzenia verejným záujmom (bremeno spočíva na ECB, aby mohla, ak sa tak rozhodne, uplatniť vo svojom prípade výnimku), Spojené kráľovstvo tvrdí, že akákoľvek ochrana verejného poriadku, na ktorú poukázala ECB, nevyhovela požiadavkám proporcionality, keďže existujú menej reštriktívne prostriedky zabezpečenia kontroly finančných inštitúcií so sídlom v rámci Únie, avšak mimo eurozóny.


title: Vec C-545/07: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  5. marca 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofiyski gradski sad – Bulharsko) – Apis-Hristovich EOOD/Lakorda AD (Smernica 96/9/ES — Právna ochrana databáz — Právo sui generis — Získanie, overenie alebo prezentácia obsahu databázy — Extrakcia — Podstatná časť obsahu databázy — Elektronická databáza oficiálnych právnych údajov)

text:
               1.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/7

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 5. marca 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofiyski gradski sad – Bulharsko) – Apis-Hristovich EOOD/Lakorda AD
   (Vec C-545/07) (1)

   (Smernica 96/9/ES - Právna ochrana databáz - Právo sui generis - Získanie, overenie alebo prezentácia obsahu databázy - Extrakcia - Podstatná časť obsahu databázy - Elektronická databáza oficiálnych právnych údajov)
   2009/C 102/10
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sofiyski gradski sad

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Apis-Hristovich EOOD

      Žalovaná: Lakorda AD

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Mestský súd v Sofii – Smernica Európskeho parlamentu a Rady 96/9/ES z 11. marca 1996 o právnej ochrane databáz (Ú. v. ES L 77, s. 20; Mim. vyd. 13/015, s. 459) – Pojmy extrakcia a utilizácia – Databáza právnych údajov týkajúcich sa legislatívy a judikatúry v členskom štáte

      Výrok rozsudku

               1.

               Vymedzenie pojmov „trvalý transfer“ a „dočasný transfer“ v zmysle článku 7 smernice Európskeho parlamentu a Rady 96/9/ES z 11. marca 1996 o právnej ochrane databáz spočíva v kritériu dĺžky doby uchovania materiálov extrahovaných z chránenej databázy na inom nosiči, než je nosič tejto databázy. Okamihom, v ktorom došlo k extrakcii v zmysle tohto článku 7 z chránenej databázy, ktorá je prístupná elektronickými prostriedkami, je okamih, v ktorom boli prenesené materiály uložené na iný nosič, než je nosič tejto databázy. Tento pojem extrakcia je nezávislý od cieľa sledovaného osobou, ktorá sa dopustila dotknutého konania, od prípadných zmien obsahu takto prenesených materiálov, ktoré vykonala táto osoba, ako aj od prípadných rozdielov v štrukturálnej organizácii dotknutých databáz.
               Okolnosť, že fyzické a technické vlastnosti, ktorými sa vyznačuje obsah chránenej databázy jedného zostavovateľa, sú obsiahnuté aj v databáze iného zostavovateľa, možno vykladať ako indíciu toho, že došlo k extrakcii v zmysle článku 7 smernice 96/9, ibaže by takú zhodu bolo možné vysvetliť inými skutočnosťami než transferom medzi oboma dotknutými databázami. Skutočnosť, že materiály získané zostavovateľom databázy zo zdrojov, ktoré nie sú prístupné verejnosti, sa nachádzajú aj v databáze iného zostavovateľa, nestačí ako taká na preukázanie existencie takej extrakcie, ale môže predstavovať jej indíciu.
               Povaha počítačových programov použitých na správu dvoch elektronických databáz nepredstavuje kritérium na posúdenie toho, či došlo k extrakcii v zmysle článku 7 smernice 96/9.

               2.

               Článok 7 smernice 96/9 sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ ide o celý súbor materiálov zahŕňajúci samostatné podskupiny, rozsah materiálov, ktoré boli údajne extrahované a/alebo reutilizované z jednej z týchto podskupín, musí byť na účely posúdenia toho, či došlo k extrakcii a/alebo reutilizácii kvantitatívne vyhodnotenej podstatnej časti obsahu databázy v zmysle tohto článku, porovnaný s rozsahom celého obsahu tejto podskupiny, pokiaľ táto podskupina predstavuje ako taká databázu spĺňajúcu podmienky na poskytnutie ochrany právom sui generis. V opačnom prípade a pokiaľ uvedený súbor predstavuje takú chránenú databázu, musí byť porovnaný rozsah materiálov, ktoré boli údajne extrahované a/alebo reutilizované z jednotlivých podskupín tohto súboru, s rozsahom celého obsahu tohto súboru.
               Okolnosť, že materiály, ktoré boli údajne extrahované a/alebo reutilizované z databázy chránenej právom sui generis, získal jej zostavovateľ zo zdrojov, ktoré nie sú prístupné verejnosti, môže mať, v závislosti od rozsahu ľudských, technických alebo finančných prostriedkov vynaložených týmto zostavovateľom na zhromaždenie dotknutých materiálov z takých zdrojov, dosah na kvalifikáciu týchto materiálov ako kvalitatívne podstatnej časti obsahu dotknutej databázy v zmysle článku 7 smernice 96/9.
               Skutočnosť, že časť materiálov obsiahnutých v databáze má oficiálny charakter a je prístupná verejnosti, nezbavuje vnútroštátny súd povinnosti, aby na účely posúdenia, či došlo k extrakcii a/alebo reutilizácii podstatnej časti obsahu uvedenej databázy, overil, či materiály, ktoré boli údajne extrahované a/alebo reutilizované z tejto databázy, tvoria kvantitatívne prípadne kvalitatívne podstatnú časť celého obsahu tejto databázy v rozsahu, v ktorom z hľadiska ich získania, overenia alebo prezentácie predstavujú významný ľudský, technický alebo finančný vklad.

      (1)  Ú. v. EÚ C 51, 23.2.2008.