title: Vec T-212/20: Žaloba podaná 17. apríla 2020 – Gaz-System/ACER

text:
               8.6.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/39

      Žaloba podaná 17. apríla 2020 – Gaz-System/ACER
      (Vec T-212/20)
      (2020/C 191/53)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Operator Gazociągów Przesylowych Gaz-System S.A. (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: E. Buczkowska, M. Trepka, advokáti)

         Žalovaná: Agentúra Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie odvolacej rady ACER č. A-006-2019 zo 7. februára 2020,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom výklade článku 28 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 2019/942 (1), keď odvolacia rada ACER nevykonala úplné a podrobné preskúmanie rozhodnutia ACER č. 10/2019. Toto nedôvodné samoobmedzenie, ktorého sa údajne odvolacia rada ACER dopustila, malo priamy dopad na výrokovú časť napadnutého rozhodnutia.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na vychádzaní z nesprávneho predpokladu, že ACER neporušila zásadu transparentnosti zakotvenú v článku 15 ZFEÚ, článku 41 Charty základných práv Európskej únie, článku 37 ods. 3 nariadenia (EÚ) 2017/459 (2) a článku 6 ods. 4 nariadenia (EÚ) 2019/942, hoci ACER (i) svojvoľne zmenila požiadavky týkajúce sa kritérií technickej kvality, ktoré musia predložené ponuky spĺňať a (ii) zvolila si možnosť opakovania konania, ktoré viedlo k určeniu platformy od samého začiatku, bez uvedenia odôvodnenia tejto zmeny a voľby.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na nesprávnom predpoklade, že ACER neporušila zásadu rovnakého zaobchádzania, keď požiadavky na prípadovú štúdiu v úlohe B(i) a B(ii) stanovila svojvoľne spôsobom, ktorý zvýhodňoval platformy neplniace základné požiadavky v čase, keď boli predložené ponuky.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod založený na vychádzaní z nesprávneho predpokladu, že ACER neporušila zásadu transparentnosti zakotvenú v článku 15 ZFEÚ, článku 41 ods. 1 a článku 41 ods. 2, písm. c) Charty, keď konala svojvoľne a neposkytla vysvetlenie požiadaviek prípadovej štúdie, čo ovplyvnilo prípravu ponúk rezervačnými platformami, predtým ako boli ponuky predložené.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod založený na nesprávnom predpoklade, že rozhodnutie ACER 10/2019 bolo riadne odôvodnené a preto zjavne neporušilo článok 296 ZFEÚ, článok 41 ods. 2 písm. c) a článok 47 Charty, hoci odôvodnenie tam uvádzané neumožňuje zrekonštruovať dôvody, ktoré ACER viedli k výberu platformy RBP a značne sťažuje možnosť žalobkyne napadnúť toto rozhodnutie.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/942 z 5. júna 2019, ktorým sa zriaďuje Agentúra Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (Ú. v. EÚ L 158, 2019, s. 22).

         (2)  Nariadenie Komisie (EÚ) 2017/459 zo 16. marca 2017, ktorým sa stanovuje sieťový predpis o mechanizmoch prideľovania kapacity v plynárenských prepravných sieťach a ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 984/2013 (Ú. v. EÚ L 72, 2017, s. 1).


title: Vec C-14/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Taliansko) 8. januára 2021 – Sea Watch E.V./Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Capitaneria di Porto di Palermo

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Taliansko) 8. januára 2021 – Sea Watch E.V./Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Capitaneria di Porto di Palermo
      (Vec C-14/21)
      (2021/C 98/10)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Sea Watch E.V.

         Žalovaný: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Capitaneria di Porto di Palermo

         Prejudiciálne otázky

                  A.

                  Zahŕňa rozsah pôsobnosti smernice 2009/16/ES (1) – čiže možno PSC [Port State Control, kontrolu lodí prístavným štátom] uplatniť aj na loď –, ktorú síce klasifikačný orgán vlajkového štátu klasifikuje ako nákladnú, v skutočnosti však výlučne a systematicky vykonáva neobchodnú činnosť, ako je tzv. činnosť SAR [search and rescue, pátracia a záchranná činnosť] [akú na základe svojho štatútu vykonávajú SW (MVO Sea Watch E.V.) a SW4 (loď Sea Watch 4)]?
                  V prípade, že… Súdny dvor dospeje k záveru, že… rozsah pôsobnosti smernice 2009/16/ES sa vzťahuje aj na lode [ktoré v skutočnosti nevykonávajú obchodnú činnosť], bráni takýto výklad predmetnej smernice právnej úprave, ako je vnútroštátna právna úprava podľa článku 3 [legislatívneho dekrétu] č. 53/2011, ktorým sa do talianskeho práva prebral článok 3 smernice 2009/16/ES a v ktorého odseku 1 [t. j. v článku 3 ods. 1 uvedeného legislatívneho dekrétu] sa naopak rozsah pôsobnosti PSC vymedzuje tak, že sa obmedzuje iba na lode používané na obchodné účely, čím sa vylučujú nielen jachty, ale aj nákladné lode, ktoré v skutočnosti nevykonávajú – čiže nepoužívajú sa na – obchodnú činnosť.
                  Možno, napokon, dôvodne predpokladať, že rozsah pôsobnosti predmetnej smernice sa v časti, ktorá sa v dôsledku zmien smernice z roku 2017 týka aj osobných lodí, vzťahuje na nákladné lode, ktoré systematicky vykonávajú tzv. činnosť SAR, pokiaľ ide o ľudí ohrozených na mori, čím by sa preprava osôb zachránených na mori z dôvodu ohrozenia ich života postavila na roveň osobnej dopravy?

                  B.

                  Môže skutočnosť, že loď prepravila omnoho viac osôb, než sa uvádza v osvedčení o bezpečnostnom vybavení, hoci aj v dôsledku vykonávania tzv. činnosti SAR – alebo že predmetnej lodi sa v každom prípade týka osvedčenie o bezpečnostnom vybavení vzťahujúce sa na omnoho menej osôb, než daná loď skutočne prepravila – oprávnene predstavovať prvoradý faktor podľa prílohy I časti II bodu 2A alebo neočakávaný faktor podľa prílohy I časti II bodu 2B, na ktoré odkazuje článok 11 smernice 2009/16/ES?

                  C.

                  Môže a/alebo má právomoc podrobnejšej inšpekcie PSC podľa článku 13 smernice 2009/16/ES, pokiaľ ide o lode plaviace sa pod vlajkou členského štátu, zahŕňať aj právomoc overiť, akú skutočnú činnosť konkrétna loď vykonáva, a to bez ohľadu na činnosť, pre ktorú vlajkový štát a príslušný klasifikačný orgán udelili danej lodi osvedčenie o klasifikácii a následné osvedčenia o bezpečnosti, a z tohto dôvodu právomoc preskúmať, či takáto loď má osvedčenia a či vo všeobecnosti spĺňa podmienky a/alebo požiadavky, stanovené v predpisoch prijatých na medzinárodnej úrovni v oblasti bezpečnosti, prevencie znečisťovania a životných a pracovných podmienok na lodi, a v prípade kladnej odpovede možno uvedenú právomoc vykonávať aj vo vzťahu k lodi, ktorá v skutočnosti systematicky vykonáva tzv. činnosť SAR?

                  D.

                  Ako sa má vykladať pravidlo 1 [presnejšie článok 1] písm. b) dohovoru SOLAS – na ktorý sa výslovne odkazuje v článku 2 smernice 2009/16/ES a v súvislosti s ktorým je z tohto dôvodu, na účely a v rámci PSC potrebné zabezpečiť jednotný výklad v rámci Únie –, v časti, kde sa stanovuje, že „b. Zmluvné vlády sa zaväzujú vydať všetky potrebné zákony, vyhlášky, príkazy a nariadenia a prijať všetky ostatné nevyhnutné opatrenia na účely úplného vykonania celého dohovoru s cieľom zabezpečiť, aby bola loď z hľadiska bezpečnosti osôb spôsobilá na prevádzku, pre ktorú je určená“; konkrétne v súvislosti s posúdením spôsobilosti lode na prevádzku, pre ktorú je určená, ktoré sú prístavné štáty povinné vykonať prostredníctvom inšpekcií PSC, majú sa ako výlučný parameter preskúmania zohľadniť iba požiadavky stanovené na základe klasifikácie a príslušných osvedčení o bezpečnosti v držbe dotknutého prevádzkovateľa lode, ktoré získal v závislosti od činnosti deklarovanej na teoretickej úrovni, alebo možno naopak prihliadnuť aj na činnosť, na ktorú sa konkrétna loď v skutočnosti používa?
                  Majú správne orgány prístavných štátov z tohto dôvodu, aj v súvislosti s vyššie uvedeným medzinárodným parametrom, nielen právomoc overiť súlad palubného vybavenia a zariadenia s požiadavkami stanovenými v osvedčeniach vydaných vlajkovým štátom a vyplývajúcimi z teoretickej klasifikácie lode, ale aj oprávnenie posúdiť zhodu osvedčení s príslušným palubným vybavením a zariadením, ktoré sa na lodi nachádza v závislosti od jej skutočne vykonávanej činnosti, ktorá nijako nesúvisí s činnosťou uvedenou v osvedčení o klasifikácii.
                  Rovnaké úvahy je potrebné zohľadniť v súvislosti s bodom 1.3.1 uznesenia IMO A.1138(31) – Procedures of Port State Control, 2019, prijatého 4. decembra 2019, a to v časti, v ktorej sa stanovuje, že „Under the provisions of the relevant conventions set out in section 1.2 above, the Administration (i.e. the Government of the flag State) is responsible for promulgating laws and regulations and for taking all other steps which may be necessary to give the relevant conventions full and complete effect so as to ensure that, from the point of view of safety of life and pollution prevention, a ship is fit for the service for which it is intended and seafarers are qualified and fit for their duties)“.

                  E.

                  Na záver, v prípade potvrdenia právomoci prístavného štátu overiť držbu osvedčení a splnenie podmienok a/alebo požiadaviek na základe činnosti, pre ktorú je loď v skutočnosti určená:

                              1.

                              môže prístavný štát, ktorý vykonal inšpekciu PSC, vyžadovať držbu osvedčení a splnenie podmienok a/alebo požiadaviek týkajúcich sa bezpečnosti a prevencie znečisťovania mora, ktoré majú dodatočný charakter v porovnaní s osvedčeniami a podmienkami, ktoré už prevádzkovateľ lode má a spĺňa a ktoré sa týkajú skutočne vykonávanej činnosti, najmä v prípade, ak sa loď zaoberá tzv. činnosťou SAR, a to s cieľom zabrániť zadržaniu lode;

                              2.

                              v prípade kladnej odpovede na otázku uvedenú v bode 1, možno požiadavku na držbu dodatočných osvedčení a splnenie dodatočných podmienok a/alebo požiadaviek, než sú osvedčenia a podmienky, ktoré už prevádzkovateľ lode má a spĺňa, a ktoré sa týkajú skutočne vykonávanej činnosti, najmä v prípade, ak sa loď zaoberá tzv. činnosťou SAR, uplatňovať s cieľom zabrániť zadržaniu lode iba v prípade existencie jasného a spoľahlivého právneho rámca na úrovni medzinárodného práva a/alebo práva [Únie] vo veci klasifikácie tzv. činnosti SAR a príslušných osvedčení a podmienok a/alebo požiadaviek v oblasti bezpečnosti a prevencie znečisťovania mora;

                              3.

                              v prípade zápornej odpovede na otázku uvedenú v bode 2, má sa požiadavka na držbu dodatočných osvedčení a splnenie dodatočných podmienok a/alebo požiadaviek, než sú osvedčenia a podmienky, ktoré už prevádzkovateľ lode má a spĺňa a ktoré sa týkajú skutočne vykonávanej činnosti, najmä v prípade, ak sa loď zaoberá tzv. činnosťou SAR, uplatňovať na základe vnútroštátnych právnych predpisov vlajkového štátu a/alebo v rámci právnych predpisov prístavného štátu a je na tieto účely nevyhnutná právna úprava zákonom, alebo je vhodná aj právna úprava prostredníctvom podzákonného predpisu alebo dokonca prostredníctvom správneho aktu všeobecného charakteru;

                              4.

                              v prípade kladnej odpovede na otázku uvedenú v bode 3, je prístavný štát pri inšpekcii PSC povinný uviesť presné a konkrétne vnútroštátne ustanovenia (identifikované v zmysle bodu č. 3) zákona, podzákonného predpisu alebo správneho aktu všeobecného charakteru, na základe ktorých sa majú určiť podmienky a/alebo technické požiadavky v oblasti bezpečnosti a prevencia znečisťovania mora, ktoré musí loď podliehajúca inšpekcii PSC spĺňať na účely vykonávania tzv. činnosti SAR, a aké nápravy/zmeny sa presne vyžadujú na zabezpečenie súladu s vyššie uvedenou právnou úpravou;

                              5.

                              v prípade neexistencie právnej úpravy prístavného štátu a/alebo vlajkového štátu na úrovni zákona, podzákonného predpisu alebo správneho aktu všeobecného charakteru, môže správny orgán prístavného štátu v konkrétnom prípade uviesť podmienky a/alebo technické požiadavky v oblasti bezpečnosti, prevencie znečisťovania mora a ochrany života a práce na palube, ktoré musí loď podliehajúca inšpekcii PSC spĺňať na účely vykonávania tzv. činnosti SAR;

                              6.

                              v prípade zápornej odpovede na otázky uvedené v bodoch č. 4 a 5, možno tzv. činnosť SAR v prípade neexistencie konkrétnych pokynov vlajkového štátu v danej oblasti považovať za dočasne povolenú, čiže za činnosť, ktorej nie je možné brániť vydaním príkazu na zadržanie, ak loď podliehajúca inšpekcii PSC spĺňa vyššie uvedené podmienky a/alebo požiadavky týkajúce sa inej prevádzkovej kategórie (konkrétne nákladnej lode), čo vlajkový štát aj v konkrétnom prípade potvrdil?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/16/ES z 23. apríla 2009 o štátnej prístavnej kontrole (Ú. v. EÚ L 131, 2009, s. 57).


title: Vec C-15/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Taliansko) 8. januára 2021 – Sea Watch E.V./Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Capitaneria di Porto di Porto Empedocle

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/11

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Taliansko) 8. januára 2021 – Sea Watch E.V./Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Capitaneria di Porto di Porto Empedocle
      (Vec C-15/21)
      (2021/C 98/11)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Sea Watch E.V.

         Žalovaný: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Capitaneria di Porto di Porto Empedocle

         Prejudiciálne otázky

                  A.

                  Zahŕňa rozsah pôsobnosti smernice 2009/16/ES (1) – čiže možno PSC [Port State Control, kontrolu lodí prístavným štátom] uplatniť aj na loď –, ktorú síce klasifikačný orgán vlajkového štátu klasifikuje ako nákladnú, v skutočnosti však výlučne a systematicky vykonáva neobchodnú činnosť, ako je tzv. činnosť SAR [search and rescue, pátracia a záchranná činnosť] [akú na základe svojho štatútu vykonávajú SW (MVO Sea Watch E.V.) a SW4 (loď Sea Watch 4)]?
                  V prípade, že… Súdny dvor dospeje k záveru, že… rozsah pôsobnosti smernice 2009/16/ES sa vzťahuje aj na lode [ktoré v skutočnosti nevykonávajú obchodnú činnosť], bráni takýto výklad predmetnej smernice právnej úprave, ako je vnútroštátna právna úprava podľa článku 3 [legislatívneho dekrétu] č. 53/2011, ktorým sa do talianskeho práva prebral článok 3 smernice 2009/16/ES a v ktorého odseku 1 [t. j. v článku 3 ods. 1 uvedeného legislatívneho dekrétu] sa naopak rozsah pôsobnosti PSC vymedzuje tak, že sa obmedzuje iba na lode používané na obchodné účely, čím sa vylučujú nielen jachty, ale aj nákladné lode, ktoré v skutočnosti nevykonávajú – čiže nepoužívajú sa na – obchodnú činnosť.
                  Možno, napokon, dôvodne predpokladať, že rozsah pôsobnosti predmetnej smernice sa v časti, ktorá sa v dôsledku zmien smernice z roku 2017 týka aj osobných lodí, vzťahuje na nákladné lode, ktoré systematicky vykonávajú tzv. činnosť SAR, pokiaľ ide o ľudí ohrozených na mori, čím by sa preprava osôb zachránených na mori z dôvodu ohrozenia ich života postavila na roveň osobnej dopravy?

                  B.

                  Môže skutočnosť, že loď prepravila omnoho viac osôb, než sa uvádza v osvedčení o bezpečnostnom vybavení, hoci aj v dôsledku vykonávania tzv. činnosti SAR – alebo že predmetnej lodi sa v každom prípade týka osvedčenie o bezpečnostnom vybavení vzťahujúce sa na omnoho menej osôb, než daná loď skutočne prepravila – oprávnene predstavovať prvoradý faktor podľa prílohy I časti II bodu 2A alebo neočakávaný faktor podľa prílohy I časti II bodu 2B, na ktoré odkazuje článok 11 smernice 2009/16/ES?

                  C.

                  Môže a/alebo má právomoc podrobnejšej inšpekcie PSC podľa článku 13 smernice 2009/16/ES, pokiaľ ide o lode plaviace sa pod vlajkou členského štátu, zahŕňať aj právomoc overiť, akú skutočnú činnosť konkrétna loď vykonáva, a to bez ohľadu na činnosť, pre ktorú vlajkový štát a príslušný klasifikačný orgán udelili danej lodi osvedčenie o klasifikácii a následné osvedčenia o bezpečnosti, a z tohto dôvodu právomoc preskúmať, či takáto loď má osvedčenia a či vo všeobecnosti spĺňa podmienky a/alebo požiadavky, stanovené v predpisoch prijatých na medzinárodnej úrovni v oblasti bezpečnosti, prevencie znečisťovania a životných a pracovných podmienok na lodi, a v prípade kladnej odpovede možno uvedenú právomoc vykonávať aj vo vzťahu k lodi, ktorá v skutočnosti systematicky vykonáva tzv. činnosť SAR?

                  D.

                  Ako sa má vykladať pravidlo 1 [presnejšie článok 1] písm. b) dohovoru SOLAS – na ktorý sa výslovne odkazuje v článku 2 smernice 2009/16/ES a v súvislosti s ktorým je z tohto dôvodu, na účely a v rámci PSC potrebné zabezpečiť jednotný výklad v rámci Únie –, v časti, kde sa stanovuje, že „b. Zmluvné vlády sa zaväzujú vydať všetky potrebné zákony, vyhlášky, príkazy a nariadenia a prijať všetky ostatné nevyhnutné opatrenia na účely úplného vykonania celého dohovoru s cieľom zabezpečiť, aby bola loď z hľadiska bezpečnosti osôb spôsobilá na prevádzku, pre ktorú je určená“; konkrétne v súvislosti s posúdením spôsobilosti lode na prevádzku, pre ktorú je určená, ktoré sú prístavné štáty povinné vykonať prostredníctvom inšpekcií PSC, majú sa ako výlučný parameter preskúmania zohľadniť iba požiadavky stanovené na základe klasifikácie a príslušných osvedčení o bezpečnosti v držbe dotknutého prevádzkovateľa lode, ktoré získal v závislosti od činnosti deklarovanej na teoretickej úrovni, alebo možno naopak prihliadnuť aj na činnosť, na ktorú sa konkrétna loď v skutočnosti používa?
                  Majú správne orgány prístavných štátov z tohto dôvodu, aj v súvislosti s vyššie uvedeným medzinárodným parametrom, nielen právomoc overiť súlad palubného vybavenia a zariadenia s požiadavkami stanovenými v osvedčeniach vydaných vlajkovým štátom a vyplývajúcimi z teoretickej klasifikácie lode, ale aj oprávnenie posúdiť zhodu osvedčení s príslušným palubným vybavením a zariadením, ktoré sa na lodi nachádza v závislosti od jej skutočne vykonávanej činnosti, ktorá nijako nesúvisí s činnosťou uvedenou v osvedčení o klasifikácii.
                  Rovnaké úvahy je potrebné zohľadniť v súvislosti s bodom 1.3.1 uznesenia IMO A.1138(31) – Procedures of Port State Control, 2019, prijatého 4. decembra 2019, a to v časti, v ktorej sa stanovuje, že „Under the provisions of the relevant conventions set out in section 1.2 above, the Administration (i.e. the Government of the flag State) is responsible for promulgating laws and regulations and for taking all other steps which may be necessary to give the relevant conventions full and complete effect so as to ensure that, from the point of view of safety of life and pollution prevention, a ship is fit for the service for which it is intended and seafarers are qualified and fit for their duties)“.

                  E.

                  Na záver, v prípade potvrdenia právomoci prístavného štátu overiť držbu osvedčení a splnenie podmienok a/alebo požiadaviek na základe činnosti, pre ktorú je loď v skutočnosti určená:

                              1.

                              môže prístavný štát, ktorý vykonal inšpekciu PSC, vyžadovať držbu osvedčení a splnenie podmienok a/alebo požiadaviek týkajúcich sa bezpečnosti a prevencie znečisťovania mora, ktoré majú dodatočný charakter v porovnaní s osvedčeniami a podmienkami, ktoré už prevádzkovateľ lode má a spĺňa a ktoré sa týkajú skutočne vykonávanej činnosti, najmä v prípade, ak sa loď zaoberá tzv. činnosťou SAR, a to s cieľom zabrániť zadržaniu lode;

                              2.

                              v prípade kladnej odpovede na otázku uvedenú v bode 1, možno požiadavku na držbu dodatočných osvedčení a splnenie dodatočných podmienok a/alebo požiadaviek, než sú osvedčenia a podmienky, ktoré už prevádzkovateľ lode má a spĺňa, a ktoré sa týkajú skutočne vykonávanej činnosti, najmä v prípade, ak sa loď zaoberá tzv. činnosťou SAR, uplatňovať s cieľom zabrániť zadržaniu lode iba v prípade existencie jasného a spoľahlivého právneho rámca na úrovni medzinárodného práva a/alebo práva [Únie] vo veci klasifikácie tzv. činnosti SAR a príslušných osvedčení a podmienok a/alebo požiadaviek v oblasti bezpečnosti a prevencie znečisťovania mora;

                              3.

                              v prípade zápornej odpovede na otázku uvedenú v bode 2, má sa požiadavka na držbu dodatočných osvedčení a splnenie dodatočných podmienok a/alebo požiadaviek, než sú osvedčenia a podmienky, ktoré už prevádzkovateľ lode má a spĺňa a ktoré sa týkajú skutočne vykonávanej činnosti, najmä v prípade, ak sa loď zaoberá tzv. činnosťou SAR, uplatňovať na základe vnútroštátnych právnych predpisov vlajkového štátu a/alebo v rámci právnych predpisov prístavného štátu a je na tieto účely nevyhnutná právna úprava zákonom, alebo je vhodná aj právna úprava prostredníctvom podzákonného predpisu alebo dokonca prostredníctvom správneho aktu všeobecného charakteru;

                              4.

                              v prípade kladnej odpovede na otázku uvedenú v bode 3, je prístavný štát pri inšpekcii PSC povinný uviesť presné a konkrétne vnútroštátne ustanovenia (identifikované v zmysle bodu č. 3) zákona, podzákonného predpisu alebo správneho aktu všeobecného charakteru, na základe ktorých sa majú určiť podmienky a/alebo technické požiadavky v oblasti bezpečnosti a prevencia znečisťovania mora, ktoré musí loď podliehajúca inšpekcii PSC spĺňať na účely vykonávania tzv. činnosti SAR, a aké nápravy/zmeny sa presne vyžadujú na zabezpečenie súladu s vyššie uvedenou právnou úpravou;

                              5.

                              v prípade neexistencie právnej úpravy prístavného štátu a/alebo vlajkového štátu na úrovni zákona, podzákonného predpisu alebo správneho aktu všeobecného charakteru, môže správny orgán prístavného štátu v konkrétnom prípade uviesť podmienky a/alebo technické požiadavky v oblasti bezpečnosti, prevencie znečisťovania mora a ochrany života a práce na palube, ktoré musí loď podliehajúca inšpekcii PSC spĺňať na účely vykonávania tzv. činnosti SAR;

                              6.

                              v prípade zápornej odpovede na otázky uvedené v bodoch č. 4 a 5, možno tzv. činnosť SAR v prípade neexistencie konkrétnych pokynov vlajkového štátu v danej oblasti považovať za dočasne povolenú, čiže za činnosť, ktorej nie je možné brániť vydaním príkazu na zadržanie, ak loď podliehajúca inšpekcii PSC spĺňa vyššie uvedené podmienky a/alebo požiadavky týkajúce sa inej prevádzkovej kategórie (konkrétne nákladnej lode), čo vlajkový štát aj v konkrétnom prípade potvrdil?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/16/ES z 23. apríla 2009 o štátnej prístavnej kontrole (Ú. v. EÚ L 131, 2009, s. 57).


title: Vec C-20/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Frankfurt am Main (Nemecko) 13. januára 2021 – JW, HD, XS/LOT Polish Airlines

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/13

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Frankfurt am Main (Nemecko) 13. januára 2021 – JW, HD, XS/LOT Polish Airlines
      (Vec C-20/21)
      (2021/C 98/12)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Frankfurt am Main

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: JW, HD, XS

         Žalovaná: LOT Polish Airlines

         Prejudiciálna otázka

      Má sa článok 7 bod 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (1) vykladať v tom zmysle, že v prípade letu, ktorý sa vyznačuje jedinou potvrdenou rezerváciou pre celú trasu letu rozdeleného na dva alebo viacero úsekov, môže byť miestom plnenia v zmysle tohto ustanovenia miesto príletu prvého úseku letu, ak dopravu na týchto úsekoch letu vykonávajú dvaja rôzni leteckí dopravcovia a ak sa žaloba o zaplatenie náhrady podaná na základe nariadenia č. 261/2004 (2) zakladá na meškaní prvého úseku letu a smeruje proti leteckému dopravcovi zodpovednému za tento prvý úsek letu?

         (1)  Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 1.

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-31/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 19. januára 2021 – Eurocostruzioni Srl/Regione Calabria

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 19. januára 2021 – Eurocostruzioni Srl/Regione Calabria
      (Vec C-31/21)
      (2021/C 98/13)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Corte suprema di cassazione

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Eurocostruzioni Srl

         Žalovaný: Regione Calabria

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Vyžaduje nariadenie Komisie (ES) č. 1685/2000 z 28. júla 2000, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 1260/1999 (1) s ohľadom na uplatniteľnosť výdavkov pre činnosti spolufinancované štrukturálnymi fondmi a najmä jeho príloha, pravidlo č. 1, bod 2, odsek 2.1, pokiaľ ide o „doklady o výdavku“, aby dôkaz o platbe vykonanej konečnými príjemcami bol každopádne doložený potvrdenými prijatými faktúrami vrátane prípadu, keď financovanie bolo udelené príjemcovi na účely stavby nehnuteľnosti s vlastným materiálom, zariadeniami a pracovnou silou alebo môže existovať výnimka okrem tej, ktorá bola výslovne stanovená pre prípad, keď sa takéto doloženie nedá dodržať a sa vyžaduje predloženie dokladov rovnakej preukaznej hodnoty?

                  2.

                  Aký sa má správne vykladať výraz „účtovné doklady s rovnocennou dôkaznou hodnotou“?

                  3.

                  Konkrétne, bránia uvedené ustanovenia nariadenia vnútroštátnej a regionálnej právnej úprave a následným správnym vykonávacím opatreniam, ktoré v prípade, že financovanie bolo poskytnuté príjemcovi na účely stavby budovy s vlastným materiálom, prostriedkami a pracovnou silou, stanovujú systém kontroly výdavkov, ktoré sú predmetom financovania verejnou správou pozostávajúci z:

                              a)

                              predbežného vyčíslenia prác na základe regionálneho cenníka týkajúceho sa verejných prác a v prípade položiek, ktoré nie sú v ňom uvedené, platné trhové ceny odhadnuté projektantom,

                              b)

                              dodatočného vyúčtovania s predložením účtovných záznamov týkajúcich sa prác vrátane stavebného denníku a účtovníckeho záznamu, ktoré musia byť riadne podpísané na každej strane vedúcim prác a podnikom, príjemcom príspevku, a kontroly a správy o kontrole na základe jednotkových cien uvedených v bode a) vykonanej kolaudačnou komisiou vymenovanou príslušným regionálnym orgánom?

         (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1260/1999 z 21. júna 1999 o všeobecných ustanoveniach o štrukturálnych fondoch (Ú. v. ES L 161, 1999, s. 1; Mim. vyd. 14/001, s. 31).


title: Vec C-34/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Wiesbaden (Nemecko) 20. januára 2021 – Hauptpersonalrat der Lehrerinnen und Lehrer beim Hessischen Kultusministerium

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/15

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Wiesbaden (Nemecko) 20. januára 2021 – Hauptpersonalrat der Lehrerinnen und Lehrer beim Hessischen Kultusministerium
      (Vec C-34/21)
      (2021/C 98/14)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Hauptpersonalrat der Lehrerinnen und Lehrer beim Hessischen Kultusministerium

         Žalovaný: Minister des Hessischen Kultusministeriums

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 88 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2016/679 (1), vykladať v tom zmysle, že právny predpis musí na to, aby bol konkrétnejším pravidlom na zabezpečenie ochrany práv a slobôd pri spracúvaní osobných údajov zamestnancov v súvislosti so zamestnaním v zmysle článku 88 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2016/679, spĺňať požiadavky kladené na také pravidlá podľa článku 88 ods. 2 tohto nariadenia?

                  2.

                  Ak vnútroštátny predpis zjavne nespĺňa požiadavky podľa článku 88 ods. 2 nariadenia 2016/679, možno ho napriek tomu ešte uplatniť?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov) (Ú. v. EÚ L 119, 4.5.2016, s. 1).


title: Vec C-35/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varchoven kasacionen sad (Bulharsko) 19. januára 2021 – „Konservinvest“ OOD/„Bulkons Parvomaj“ OOD

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/15

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varchoven kasacionen sad (Bulharsko) 19. januára 2021 – „Konservinvest“ OOD/„Bulkons Parvomaj“ OOD
      (Vec C-35/21)
      (2021/C 98/15)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Varchoven kasacionen sad

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa:„Konservinvest“ OOD

         Žalovaný:„Bulkons Parvomaj“ OOD

         Prejudiciálna otázka

      Pripúšťa článok 9 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 (1) z 21. novembra 2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny, mimo prípadov prechodnej ochrany upravených v tomto ustanovení, vnútroštátny systém zápisu a ochrany zemepisných označení pre poľnohospodárske výrobky a potraviny, ktoré spadajú pod toto nariadenie, a dovoľuje toto ustanovenie členským štátom uplatňovať iné, súbežne účinné predpisy na vnútroštátnej úrovni (podobné súbežnému systému pre ochranné známky), ktoré upravujú spory týkajúce sa porušení práva k takému zemepisnému označeniu medzi miestnymi obchodníkmi, ktorí vyrábajú a uvádzajú na trh poľnohospodárske výrobky a potraviny spadajúce pod nariadenie č. 1151/2012 v rámci členského štátu, v ktorom bolo zemepisné označenie zapísané?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 z 21. novembra 2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny, Ú. v. EÚ L 343, 2012, s. 1.


title: Vec C-42/21 P: Odvolanie podané 27. januára 2021: Lietuvos geležinkeliai AB proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá rozšírená komora) z 18. novembra 2020 vo veci T-814/17, Lietuvos geležinkeliai/Komisia

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/16

      Odvolanie podané 27. januára 2021: Lietuvos geležinkeliai AB proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá rozšírená komora) z 18. novembra 2020 vo veci T-814/17, Lietuvos geležinkeliai/Komisia
      (Vec C-42/21 P)
      (2021/C 98/16)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Lietuvos geležinkeliai AB (v zastúpení: W. Deselaers, K. Apel, P. Kirst, Rechtsanwälte)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Orlen Lietuva AB

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil napadnutý rozsudok v celom rozsahu alebo čiastočne v rozsahu, v akom tento rozsudok zamietol žalobu odvolateľky o neplatnosť rozhodnutia Komisie C(2017) 6544 final z 2. októbra 2017 (vec AT.39813 – Baltská železničná doprava) (1),

                  —

                  zrušil rozhodnutie v celom rozsahu alebo čiastočne,

                  —

                  subsidiárne, zrušil alebo znížil pokutu uloženú spoločnosti Lietuvos geležinkeliai, a

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy tohto konania a konania na Všeobecnom súde.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza štyri dôvody.
      Po prvé, Všeobecný súd nesprávne vyložil a v dôsledku toho nesprávne uplatnil judikatúru Súdneho dvora, podľa ktorej podnik v dominantnom postavení na trhu musí poskytnúť prístup k infraštruktúre iba v prípade, že odmietnutie je spôsobilé odstrániť akúkoľvek konkurenciu na trhu podnikom, ktorý žiada o prístup, odmietnutie nemožno odôvodniť objektívnymi dôvodmi a samotný prístup je pre žiadateľa nevyhnutný na výkon jeho činnosti.
      Po druhé, odstránenie železničnej trate v dĺžke 19 kilometrov, ktorá spája Mažeikiai na severozápade Litvy s lotyšskými hranicami (ďalej len „železničná trať“) a ku ktorému došlo „pod veľkým časovým tlakom bez overenie, či sú k dispozícii potrebné finančné prostriedky“, nie je zneužitím dominantného postavenia na trhu.
      Všeobecný súd sa po tretie dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že konštatoval, že odstránenie železničnej trate bolo spôsobilé obmedziť hospodársku súťaž.
      Všeobecný súd si po štvrté sám odporoval, keď pri rozhodovaní o pokute a o jej výške vychádzal z úmyslu odvolateľky skresliť hospodársku súťaž, hoci konštatoval, že vytýkané porušenie nespočíva na úmysle, stratégii na skreslenie hospodárskej súťaže alebo neexistencii dobrej viery odvolateľky.

         (1)  Zhrnutie rozhodnutia Komisie z 2. októbra 2017 týkajúceho sa konania podľa článku 102 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Vec AT.39813 – Baltská železničná doprava) [oznámené pod číslom C(2017) 6544] (Ú. v. EÚ C 383, 2017, s. 7).


title: Vec C-600/20 P: Odvolanie podané 10. novembra 2020: Anne-Marie Klose proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 9. septembra 2020 vo veci T-81/20, Anne-Marie Klose/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/2

      Odvolanie podané 10. novembra 2020: Anne-Marie Klose proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 9. septembra 2020 vo veci T-81/20, Anne-Marie Klose/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      (Vec C-600/20 P)
      (2021/C 98/02)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Anne-Marie Klose (v zastúpení: I. Seher, Rechtsanwältin)

         Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      Uznesením z 11. februára 2021 Súdny dvor Európskej únie (komora príslušná prijímať odvolania) rozhodol, že odvolanie sa neprijíma a odvolateľka znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-640/20 P: Odvolanie podané 23. novembra 2020: PV proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 30. januára 2020 v spojených veciach T-786/16 a T-224/18, PV/Komisia

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/2

      Odvolanie podané 23. novembra 2020: PV proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 30. januára 2020 v spojených veciach T-786/16 a T-224/18, PV/Komisia
      (Vec C-640/20 P)
      (2021/C 98/03)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: PV (v zastúpení: D. Birkenmaier, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľa

                  —

                  zrušiť rozsudok z 30. januára 2020 v spojených veciach T-786/16 a T-224/18,

                  —

                  rozhodnúť v tejto veci, ako aj v spojených veciach T-786/16 a T-224/18, ako to uvádza článok 170 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora,

                  —

                  uložiť ďalšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania vo veci C-111/20 P, ako aj všetky ostatné náklady súvisiace s konaniami vo veciach T-786/16, T-224/18, T-224/18 R1 a T-224/18 R2.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

                  1.

                  Prvý odvolací dôvod je spojený s nesprávnym výkladom článkov 72 a 270 ZFEÚ, článku 23 Služobného poriadku a názorom Všeobecného súdu, že Služobný poriadok je výlučný zdroj práva na rozhodovanie o sporoch medzi úradníkmi a ich inštitúciou;

                  2.

                  Druhý odvolací dôvod je spojený s porušením článku 4 ZEÚ a článku 41 Charty, ako aj článku 11a Služobného poriadku;

                  3.

                  Tretí odvolací dôvod je spojený s porušením všeobecnej právnej zásady fraus omnia corrumpit a článku 36 Štatútu Súdneho dvora;

                  4.

                  Štvrtý odvolací dôvod je spojený so zamietnutím článkov 1, 3, 4, 31 a 41 Charty, ako aj článkov 1e a 12a Služobného poriadku;

                  5.

                  Piaty odvolací dôvod sa týka použitia „nesprávnych úvah“, nesprávneho výkladu článku 59 bodu 1 odsekov 3 a 5 Služobného poriadku, ako aj porušenia interného rozhodnutia Komisie 92-2004 zo 6. júla 2014;

                  6.

                  Šiesty odvolací dôvod je spojený s vedomými chybami pri uplatňovaní zásady výnimky z nevykonateľnosti v synalagmatických vzťahoch;

                  7.

                  Siedmy odvolací dôvod uvádza porušenie článku 41 Charty, článku 25 Služobného poriadku, ako aj vedomé opomenutia spojené s podvodnou spreneverou sumy 21 593,64 eura nevyplatenej mzdy zo strany PMO;

                  8.

                  Ôsmy odvolací dôvod je spojený s nedbanlivosťou spôsobenou skreslením dôsledkov spojených so zrušením prvého disciplinárneho konania CMS 13/087;

                  9.

                  Deviaty odvolací dôvod je spojený s porušením článku 15 Charty;

                  10.

                  Desiaty odvolací dôvod, uvádzaný subsidiárne, je spojený s porušením a rozhodnutím ultra petita.


title: Vec C-643/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Veszprémi Törvényszék (Maďarsko) 30. novembra 2020 – ENERGOTT Fejlesztő és Vagyonkezelő Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/3

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Veszprémi Törvényszék (Maďarsko) 30. novembra 2020 – ENERGOTT Fejlesztő és Vagyonkezelő Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága
      (Vec C-643/20)
      (2021/C 98/04)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Veszprémi Törvényszék

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: ENERGOTT Fejlesztő és Vagyonkezelő Kft.

         Žalovaný: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 90 ods. 1 a 2 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) (ďalej len „smernica o DPH“) –najmä s prihliadnutím na rozsudok z 23. novembra 2017, Di Maura (C-246/16) (2) a uznesenie z 29. januára 2020, Porr Építési Kft. (C-292/19) (3) – ako aj zásady práva Únie efektívnosti a ekvivalencie, vykladať v tom zmysle, že členské štáty nemôžu, pokiaľ ide o vrátenie DPH z pohľadávok, ktoré sa stali definitívne nevymožiteľnými, stanoviť ako začiatok plynutia lehoty premlčania skorší dátum pred dátumom, kedy sa pohľadávka, ktorá je predmetom žiadosti o vrátenie DPH, stane nevymožiteľnou?

                  2.

                  Má sa článok 90 ods. 1 a 2 a článok 273 smernice o DPH – s prihliadnutím na rozsudok z 23. novembra 2017, Di Maura (C-246/16) a uznesenie z 29. januára 2020, Porr Építési Kft. (C-292/19) – ako aj zásady práva Únie efektívnosti a ekvivalencie, ako aj daňovú neutralitu vykladať v tom zmysle, že týmto ustanoveniam a zásadám odporuje prax členského štátu pri uplatnení práva, podľa ktorého, pri vrátení DPH z pohľadávok, ktoré sa stali definitívne nevymožiteľnými, orgán presadzovania práva v členskom práve ukladá zdaniteľným osobám ako podmienku na vrátenie DPH okrem uplatnenia dotknutej pohľadávky v likvidačnom konaní, aj vykonanie iných úkonov na účely vymoženia sumy ich pohľadávky?

                  3.

                  Má sa článok 90 ods. 1 a 2 a článok 273 smernice o DPH – s prihliadnutím na rozsudok z 23. novembra 2017, Di Maura (C-246/16) a uznesenie z 29. januára 2020, Porr Építési Kft. (C-292/19) – ako aj zásady práva Únie efektívnosti a ekvivalencie, ako aj daňovú neutralitu vykladať v tom zmysle, že (týmto ustanoveniam a zásadám) odporuje prax členského štátu pri uplatnení práva, podľa ktorého v prípade nezaplatenia, spoločnosť poskytujúca služby musí okamžite ukončiť poskytovanie týchto služieb, pretože v prípade, ak by tak neurobila a naďalej by poskytovala dotknuté služby, by nebolo možné domáhať sa vrátenia DPH z príslušných pohľadávok, ktoré sa stali definitívne nevymožiteľnými, napriek skutočnosti, že tieto pohľadávky sa stali nevymožiteľné neskôr?

                  4.

                  Má sa článok 90 ods. 1 a 2 a článok 273 smernice o DPH – s prihliadnutím na rozsudok z 23. novembra 2017, Di Maura (C-246/16) a uznesenie z 29. januára 2020, Porr Építési Kft. (C-292/19) – ako aj zásady práva Únie efektívnosti a ekvivalencie, ako aj daňovú neutralitu vykladať v tom zmysle, že (týmto ustanoveniam a zásadám) odporuje skutočnosť, že podmienky uvedené v otázkach 2 až 4 boli stanovené bez akéhokoľvek právneho základu orgánom presadzovania práva v členskom štáte v nadväznosti na citované uznesenie Porr Építési Kft., a že všetky tieto podmienky nie sú pre zdaniteľnú osobu jednoznačné skôr, než sa pohľadávky stali definitívne nevymožiteľnými?

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.

         (2)  EU:C:2017:887.

         (3)  EU:C:2020:89.


title: Vec C-670/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Ráckevei Járásbíróság (Maďarsko) 8. decembra 2020 – EP a i./ERSTE Bank Hungary Zrt

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/4

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Ráckevei Járásbíróság (Maďarsko) 8. decembra 2020 – EP a i./ERSTE Bank Hungary Zrt
      (Vec C-670/20)
      (2021/C 98/05)
      Jazyk konania: maďarčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Ráckevei Járásbíróság

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: EP, TA, FV a TB

         Žalovaná: ERSTE Bank Hungary Zrt

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  S ohľadom na výklad článku 4 ods. 2 smernice 93/13/EHS o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (1) podaný v rozsudku Andriciuc a i., C-186/16 (2) možno považovať za jasnú a zrozumiteľnú zmluvnú podmienku týkajúcu sa kurzového rizika, ktorá bez výslovného uvedenia, že práve dlžník výlučne a v plnej miere znáša spomínané kurzové riziko, obsahuje iba vyhlásenie dlžníka, podľa ktorého daný dlžník „si je plne vedomý prípadného rizika vyplývajúceho z transakcie a najmä zo skutočnosti, že pohyby predmetnej cudzej meny vo vzťahu k maďarskému forintu môžu zvýšiť alebo znížiť náklady na splácanie úveru v maďarských forintoch[“]?

                  2.

                  Vyššie uvedená zmluvná podmienka je v súlade s požiadavkou uvedenou v rozsudku Andriciuc a i., C-186/16, podľa ktorej spotrebiteľ musí byť schopný posúdiť aj potenciálne významné ekonomické dôsledky prevzatia kurzového rizika pre jeho finančné záväzky, s ohľadom na skutočnosť, že dokument s názvom [„]Informácia o všeobecných rizikách financovania v cudzej mene[“], ktorý spotrebiteľ podpísal v čase uzavretia zmluvy, rovnakým spôsobom odkazuje na výhody a nevýhody pohybov výmenného kurzu, poukazujúc na to – ako informovala aj Maďarská banková federácia –, že existuje typová tendencia stability kurzu a že z dlhodobého hľadiska sa výhody a nevýhody kompenzujú?

                  3.

                  Vyššie uvedená zmluvná podmienka je v súlade s požiadavkou uvedenou v rozsudku Andriciuc a i., C-186/16, podľa ktorej spotrebiteľ musí byť schopný posúdiť aj potenciálne významné ekonomické dôsledky prevzatia kurzového rizika pre jeho finančné záväzky, ak ani v zmluve a ani v informačnom dokumente podpísanom v čase uzatvorenia zmluvy sa výslovne alebo implicitne neuvádza, že zvýšenie mesačných splátok úveru môže byť značné alebo môže v skutočnosti dosiahnuť ľubovoľnú výšku?

                  4.

                  S ohľadom na výklad článku 4 ods. 2 smernice 93/13/EHS o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách podaný v rozsudku Andriciuc a i., C-186/16 možno považovať za jasnú a zrozumiteľnú zmluvnú podmienku týkajúcu sa kurzového rizika, ak sa v nej výslovne neuvádza, že práve spotrebiteľ výlučne a v plnej miere znáša riziko výmenného kurzu, pokiaľ zo zmluvných podmienok výslovne nevyplýva, že zvýšenie mesačných splátok úveru môže byť značné alebo môže v skutočnosti dosiahnuť ľubovoľnú výšku?

                  5.

                  Vyhlásenie spotrebiteľa v tomto zmysle, ktoré je sformulované všeobecne a je obsiahnuté v štandardnej zmluvnej podmienke, samo osebe postačuje na určenie, že informácia o riziku výmenného kurzu je v súlade s požiadavkou uvedenou v rozsudku Andriciuc a i., C-186/16, podľa ktorej informácia má priemernému spotrebiteľovi umožniť posúdiť aj potenciálne významné ekonomické dôsledky prenosu kurzového rizika pre jeho finančné záväzky, pokiaľ ani žiadne ustanovenie zmluvy a ani informačný [dokument] nepodporujú takýto záver?

                  6.

                  Je možné sa vzhľadom na znenie rozsudku Andriciuc a i., C-186/16 domnievať, že výklad uskutočnený Kúria (Najvyšší súd), podľa ktorého „skutočnosť, že žalovaná strana poskytla informácie o riziku výmenného kurzu, sama osebe znamená, že žalobkyňa mala reálne počítať s daným rizikom“, je v súlade s článkom 4 ods. 2 smernice 93/13/EHS o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách?

         (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).

         (2)  Rozsudok z 20. septembra 2017, Andriciuc a i., C-186/16, EU:C:2017:703.


title: Vec C-673/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal tribunal judiciaire d’Auch (Francúzsko) 9. decembra 2020 – EP/Préfet du Gers, Institut National de la Statistique et des Études Économiques

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/5

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal tribunal judiciaire d’Auch (Francúzsko) 9. decembra 2020 – EP/Préfet du Gers, Institut National de la Statistique et des Études Économiques
      (Vec C-673/20)
      (2021/C 98/06)
      Jazyk konania: francúzština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      tribunal judiciaire d’Auch

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: EP

         Žalovaní: Préfet du Gers, Institut National de la Statistique et des Études Économiques

         Ďalší účastník konania: Marie de Thoux

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa článok 50 Zmluvy o Európskej únii a dohoda o vystúpení Spojeného kráľovstva z Európskej únie vykladať tak, že rušia európske občianstvo britských štátnych príslušníkov, ktorí pred koncom prechodného obdobia vykonávali svoje právo na voľný pohyb a slobodu usadiť sa na území iného členského štátu, najmä tých, ktorí bývajú na území iného členského štátu už viac ako pätnásť rokov a vzťahuje sa na nich britský zákon nazývaný „15 year rule“, čo ich tak zbavuje akéhokoľvek volebného práva?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede, treba na spojenie článkov 2, 3, 10, 12 a 127 dohody o vystúpení, bodu 6 jej preambuly a článkov 18, 20 a 21 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, hľadieť tak, že povoľuje týmto britským štátnym príslušníkom, aby si zachovali bez výnimky právo na európske občianstvo, ktoré mali pred vystúpením ich krajiny z Európskej únie?

                  3.

                  V prípade zápornej odpovede na druhú otázku, nie je dohoda o vystúpení čiastočne neplatná v rozsahu, v akom porušuje zásady tvoriace identitu Európskej únie, a najmä články 18, 20 a 21 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ako aj články 39 a [40] Charty základných práv Európskej únie, a nerešpektuje zásadu proporcionality, pretože neobsahuje ustanovenie, ktoré by im umožňovalo zachovať si tieto práva bez výnimky?

                  4.

                  V každom prípade nie je článok 127 ods. 1 písm. b) dohody o vystúpení čiastočne neplatný v rozsahu, v akom porušuje články 18, 20 a 21 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ale aj články 39 a 40 Charty základných práv Európskej únie, pretože zbavuje občanov Únie, ktorí vykonávali svoje právo na voľný pohyb a slobodu usadiť sa v Spojenom kráľovstve, práva voliť a byť volený vo voľbách do orgánov samosprávy obcí v tejto krajine, a v prípade, že Všeobecný súd a Súdny dvor zdieľajú ten istý výklad týchto článkov ako francúzska Štátna rada, vzťahuje sa toto porušenie na štátnych príslušníkov Spojeného kráľovstva, ktorí vykonávali svoje právo na voľný pohyb a svoju slobodu usadiť sa na území iného členského štátu už viac ako 15 rokov a na ktorých sa vzťahuje britský zákon nazývaný „15 year rule“, čo ich takto zbavuje akéhokoľvek volebného práva?


title: Vec C-675/20 P: Odvolanie podané 11. decembra 2020: Colin Brown proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 5. októbra 2020 vo veci T-18/19, Brown/Komisia

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/6

      Odvolanie podané 11. decembra 2020: Colin Brown proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 5. októbra 2020 vo veci T-18/19, Brown/Komisia
      (Vec C-675/20 P)
      (2021/C 98/07)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Colin Brown (v zastúpení: I. Van Damme, advocaat)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia a Rada Európskej únie

         Návrhy odvolateľa

      Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil napadnutý rozsudok o ponechaní napadnutého rozhodnutia (1),

                  —

                  na základe celého spisu, ktorý má k dispozícii, dospel k záveru, že napadnuté rozhodnutie treba zrušiť, a nariadil, aby nárok odvolateľa na príspevok na expatriáciu a na náhradu cestovných výdavkov bol obnovený s účinnosťou od 1. decembra 2017 a aby príspevky, ktoré neboli vyplatené v období od 1. decembra 2017 a dňom obnovenia nároku odvolateľa, mu boli vyplatené s úrokmi, a

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy odvolacieho konania a konania na Všeobecnom súde.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Prvý odvolací dôvod je založený na skutočnosti, že Všeobecný súd nesprávne vyložil článok 4 ods. 1 písm. a) prílohy VII služobného poriadku v súvislosti s povolením alebo požiadavkou odňatia nároku úradníka na príspevok na expatriáciu z dôvodu nadobudnutia štátneho občianstva štátu, na ktorého území sa nachádza miesto výkonu práce, pokiaľ nedošlo k zmene miesta výkonu práce úradníka.
      Druhý odvolací dôvod je založený na skutočnosti, že uplatnenie článku 4 ods. 1 písm. b) prílohy VII služobného poriadku na odvolateľa v rozsudku Všeobecného súdu a v napadnutom rozhodnutí Komisie vedie k bezdôvodnej diskriminácii.

         (1)  Rozhodnutie Úradu pre správu a úhradu individuálnych nárokov z 19. marca 2018, ktorým sa žalobcovi odňali príspevok na expatriáciu a náhrada cestovných výdavkov od 1. decembra 2017.


title: Vec C-701/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 22. decembra 2020 – Avis Autovermietung Gesellschaft mbH/Verein für Konsumenteninformation

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/7

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) 22. decembra 2020 – Avis Autovermietung Gesellschaft mbH/Verein für Konsumenteninformation
      (Vec C-701/20)
      (2021/C 98/08)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberster Gerichtshof

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Avis Autovermietung Gesellschaft mbH

         Žalovaný: Verein für Konsumenteninformation

         Prejudiciálna otázka

      Bránia ustanovenia kapitoly VIII, a najmä článok 80 ods. 1 a 2, ako aj článok 84 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES (všeobecné nariadenie o ochrane údajov (1)) (ďalej len „všeobecné nariadenie“) vnútroštátnej právnej úprave, ktorá okrem intervenčných právomocí dozorných orgánov poverených dozorom nad vykonávaním nariadenia a možností právnej ochrany dotknutých osôb, priznáva na jednej strane konkurentom a na druhej strane združeniam, subjektom a komorám oprávneným podľa vnútroštátnych právnych predpisov právo odvolávať sa voči porušiteľovi práv na rozpor s ustanoveniami všeobecného nariadenia nezávisle od porušenia konkrétnych práv jednotlivých dotknutých osôb a bez poverenia dotknutej osoby, podaním žaloby na civilné súdy, ktorá sa opiera o zákaz nekalých obchodných praktík alebo porušenie zákona na ochranu spotrebiteľov alebo zákaz používania neúčinných všeobecných obchodných podmienok?

         (1)  Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 1.


title: Vec C-46/21 P: Odvolanie podané 27. januára 2021: Agentúra Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 18. novembra 2020 vo veci T-735/18, Aquind/ACER

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/17

      Odvolanie podané 27. januára 2021: Agentúra Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá komora) z 18. novembra 2020 vo veci T-735/18, Aquind/ACER
      (Vec C-46/21 P)
      (2021/C 98/17)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Agentúra Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ACER) (v zastúpení: P. Martinet, E. Tremmel, splnomocnení zástupcovia, B. Creve, advokat)

         Ďalší účastník konania: Aquind Ltd

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  úplne alebo čiastočne zrušil napadnutý rozsudok,

                  —

                  ak dospeje k záveru, že to stav veci umožňuje, zamietol žalobu v prvom stupni ako nedôvodnú,

                  —

                  subsidiárne vrátil vec Všeobecnému súdu, aby rozhodol vo veci v súlade s rozsudkom Súdneho dvora,

                  —

                  uložil spoločnosti Aquind Ltd povinnosť nahradiť trovy konania o odvolaní a trovy konania na Všeobecnom súde.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Všeobecný súd v napadnutom rozsudku vyhovel štvrtému a deviatemu žalobnému dôvodu žalobkyne a na tomto základe zrušil rozhodnutie odvolacej rady ACER A-001-2018, zamietol zostávajúcu časť žaloby a uložil ACER povinnosť nahradiť trovy konania. V tomto odvolaní ACER tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nasledujúcich nesprávnych právnych posúdení:

                  1.

                  Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia týkajúceho sa intenzity preskúmania vykonávaného odvolacou radou ACER, a to jednak všeobecne, a jednak v tomto prípade, pokiaľ ide o pochybenia pri posúdení komplexných okolností technickej a hospodárskej povahy.

                  2.

                  Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia z hľadiska výkladu článku 17 ods. 1 písm. b) nariadenia 714/2009. (1)

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 z 13. júla 2009 o podmienkach prístupu do sústavy pre cezhraničné výmeny elektriny, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1228/2003 (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 15).


title: Vec C-60/21: Žaloba podaná 1. februára 2021 – Európska komisia/Belgické kráľovstvo

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/18

      Žaloba podaná 1. februára 2021 – Európska komisia/Belgické kráľovstvo
      (Vec C-60/21)
      (2021/C 98/18)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: W. Roels a V. Uher, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaný: Belgické kráľovstvo

         Návrhy žalobkyne

      Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  určil, že Belgické kráľovstvo si tým, že ponechalo v platnosti ustanovenia, podľa ktorých:

            je platiteľom renty, ktorí nie sú rezidentmi v Belgicku a ktorí poberajú v tomto štáte menej než 75 % príjmu zo svojej zárobkovej činnosti, odopreté odpočítať výživné alebo kapitál predstavujúci toto výživné a doplnkový dôchodok zo zdaniteľného príjmu, pričom nemôžu uplatniť ten istý odpočet vo svojom členskom štáte pobytu z dôvodu ich nízkeho príjmu zdaniteľného v tomto štáte,
      nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 45 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) a článku 28 Dohody o Európskom hospodárskom priestore (EHS), a

                  —

                  uložil Belgickému kráľovstvu povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Komisia na podporu svojej žaloby uvádza jediný žalobný dôvod, ktorý sa zakladá na tvrdení, že dotknutá právna úprava môže odradiť daňovníkov nerezidentov vykonávať voľný pohyb pracovníkov stanovený článkom 45 ZFEÚ a článkom 28 Dohody o EHP.
      Daňovníkovi nerezidentovi, ktorého príjem z jeho zdaniteľnej zárobkovej činnosti je v Belgicku nižší než 75 % a ktorý si nemôže účinne uplatniť odpočet výživného vo svojom štáte pobytu z dôvodu nedostatočného príjmu zo zárobkovej činnosti v tomto členskom štáte, je totiž belgickou právnou úpravou odopreté, aby si uplatnil akýkoľvek odpočet týchto rent. Z judikatúry Súdneho dvora a najmä z jeho rozsudku z 10. mája 2012 vo veci C-39/10, Komisia/Estónsko, pritom vyplýva, že v podobnom prípade prislúcha štátu zamestnania zohľadniť osobnú a rodinnú situáciu daňovníka nerezidenta.


title: Vec T-110/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2021 – Kazembe Musonda/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike – Zmrazenie finančných prostriedkov – Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb – Povinnosť odôvodnenia – Právo byť vypočutý – Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch – Zjavne nesprávne posúdenie – Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení – Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života – Prezumpcia neviny – Proporcionalita – Námietka protiprávnosti“)

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/19

      Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2021 – Kazembe Musonda/Rada
      (Vec T-110/19) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov - Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb - Povinnosť odôvodnenia - Právo byť vypočutý - Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch - Zjavne nesprávne posúdenie - Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení - Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života - Prezumpcia neviny - Proporcionalita - Námietka protiprávnosti“)
      (2021/C 98/19)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Jean-Claude Kazembe Musonda (Lubumbashi, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile, S. Van Overmeire a M.-C. Cadilhac, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie jednak rozhodnutia Rady (SZBP) 2018/1940 z 10. decembra 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 314, 2018, s. 47), a jednak vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2018/1931 z 10. decembra 2018, ktorým sa vykonáva článok 9 nariadenia (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 314, 2018, s. 1), a to v rozsahu, v ktorom sa tieto akty týkajú žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Pán Jean-Claude Kazembe Musonda je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 139, 15.4.2019.


title: Vec T-111/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2021 – Boshab/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike – Zmrazenie finančných prostriedkov – Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb – Povinnosť odôvodnenia – Právo byť vypočutý – Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch – Zjavne nesprávne posúdenie – Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení – Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života – Právo vlastniť majetok – Prezumpcia neviny – Proporcionalita – Námietka protiprávnosti“)

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/20

      Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2021 – Boshab/Rada
      (Vec T-111/19) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov - Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb - Povinnosť odôvodnenia - Právo byť vypočutý - Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch - Zjavne nesprávne posúdenie - Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení - Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života - Právo vlastniť majetok - Prezumpcia neviny - Proporcionalita - Námietka protiprávnosti“)
      (2021/C 98/20)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Évariste Boshab (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile, S. Van Overmeire a M.-C. Cadilhac, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie jednak rozhodnutia Rady (SZBP) 2018/1940 z 10. decembra 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 314, 2018, s. 47), a jednak vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2018/1931 z 10. decembra 2018, ktorým sa vykonáva článok 9 nariadenia (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 314, 2018, s. 1), a to v rozsahu, v ktorom sa tieto akty týkajú žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Pán Évariste Boshab je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 139, 15.4.2019.


title: Vec T-113/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2021 – Kampete/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike – Zmrazenie finančných prostriedkov – Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb – Povinnosť odôvodnenia – Právo byť vypočutý – Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch – Zjavne nesprávne posúdenie – Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení – Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života – Prezumpcia neviny – Proporcionalita – Námietka protiprávnosti“)

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/20

      Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2021 – Kampete/Rada
      (Vec T-113/19) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov - Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb - Povinnosť odôvodnenia - Právo byť vypočutý - Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch - Zjavne nesprávne posúdenie - Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení - Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života - Prezumpcia neviny - Proporcionalita - Námietka protiprávnosti“)
      (2021/C 98/21)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Ilunga Kampete (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile, S. Van Overmeire a M.-C. Cadilhac, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie jednak rozhodnutia Rady (SZBP) 2018/1940 z 10. decembra 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 314, 2018, s. 47), a jednak vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2018/1931 z 10. decembra 2018, ktorým sa vykonáva článok 9 nariadenia (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 314, 2018, s. 1), a to v rozsahu, v ktorom sa tieto akty týkajú žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Pán Ilunga Kampete je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 139, 15.4.2019.


title: Vec T-116/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2021 – Kande Mupompa/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike – Zmrazenie finančných prostriedkov – Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb – Povinnosť odôvodnenia – Právo byť vypočutý – Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch – Zjavne nesprávne posúdenie – Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení – Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života – Právo vlastniť majetok – Prezumpcia neviny – Proporcionalita – Námietka protiprávnosti“)

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/21

      Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2021 – Kande Mupompa/Rada
      (Vec T-116/19) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov - Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb - Povinnosť odôvodnenia - Právo byť vypočutý - Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch - Zjavne nesprávne posúdenie - Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení - Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života - Právo vlastniť majetok - Prezumpcia neviny - Proporcionalita - Námietka protiprávnosti“)
      (2021/C 98/22)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Alex Kande Mupompa (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile, S. Van Overmeire a M.-C. Cadilhac, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie jednak rozhodnutia Rady (SZBP) 2018/1940 z 10. decembra 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 314, 2018, s. 47), a jednak vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2018/1931 z 10. decembra 2018, ktorým sa vykonáva článok 9 nariadenia (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 314, 2018, s. 1), a to v rozsahu, v ktorom sa tieto akty týkajú žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Pán Alex Kande Mupompa je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 139, 15.4.2019.


title: Vec T-118/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2021 – Amisi Kumba/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike – Zmrazenie finančných prostriedkov – Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb – Povinnosť odôvodnenia – Právo byť vypočutý – Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch – Zjavne nesprávne posúdenie – Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení – Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života – Prezumpcia neviny – Proporcionalita – Námietka protiprávnosti“)

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/22

      Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2021 – Amisi Kumba/Rada
      (Vec T-118/19) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov - Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb - Povinnosť odôvodnenia - Právo byť vypočutý - Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch - Zjavne nesprávne posúdenie - Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení - Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života - Prezumpcia neviny - Proporcionalita - Námietka protiprávnosti“)
      (2021/C 98/23)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Gabriel Amisi Kumba (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile, S. Van Overmeire a M.-C. Cadilhac, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie jednak rozhodnutia Rady (SZBP) 2018/1940 z 10. decembra 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 314, 2018, s. 47), a jednak vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2018/1931 z 10. decembra 2018, ktorým sa vykonáva článok 9 nariadenia (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 314, 2018, s. 1), a to v rozsahu, v ktorom sa tieto akty týkajú žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Pán Gabriel Amisi Kumba je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 139, 15.4.2019.


title: Vec T-119/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2021 – Mutondo/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike – Zmrazenie finančných prostriedkov – Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb – Povinnosť odôvodnenia – Právo byť vypočutý – Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch – Zjavne nesprávne posúdenie – Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení – Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života – Prezumpcia neviny – Proporcionalita – Námietka protiprávnosti“)

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/23

      Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2021 – Mutondo/Rada
      (Vec T-119/19) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov - Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb - Povinnosť odôvodnenia - Právo byť vypočutý - Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch - Zjavne nesprávne posúdenie - Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení - Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života - Prezumpcia neviny - Proporcionalita - Námietka protiprávnosti“)
      (2021/C 98/24)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Kalev Mutondo (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile, S. Van Overmeire a M.-C. Cadilhac, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie jednak rozhodnutia Rady (SZBP) 2018/1940 z 10. decembra 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 314, 2018, s. 47), a jednak vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2018/1931 z 10. decembra 2018, ktorým sa vykonáva článok 9 nariadenia (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 314, 2018, s. 1), a to v rozsahu, v ktorom sa tieto akty týkajú žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Pán Kalev Mutondo je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 139, 15.4.2019.


title: Vec T-120/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2021 – Numbi/Rada Európskej únie („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike – Zmrazenie finančných prostriedkov – Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb – Povinnosť odôvodnenia – Právo byť vypočutý – Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch – Zjavne nesprávne posúdenie – Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení – Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života – Prezumpcia neviny – Proporcionalita – Námietka protiprávnosti“)

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/23

      Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2021 – Numbi/Rada Európskej únie
      (Vec T-120/19) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov - Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb - Povinnosť odôvodnenia - Právo byť vypočutý - Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch - Zjavne nesprávne posúdenie - Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení - Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života - Prezumpcia neviny - Proporcionalita - Námietka protiprávnosti“)
      (2021/C 98/25)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: John Numbi (Kinshasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile, S. Van Overmeire a M.-C. Cadilhac, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie jednak rozhodnutia Rady (SZBP) 2018/1940 z 10. decembra 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 314, 2018, s. 47), a jednak vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2018/1931 z 10. decembra 2018, ktorým sa vykonáva článok 9 nariadenia (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 314, 2018, s. 1), a to v rozsahu, v ktorom sa tieto akty týkajú žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Pán John Numbi je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 139, 15.4.2019.


title: Vec T-122/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2021 – Ramazani Shadary/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike – Zmrazenie finančných prostriedkov – Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch osôb, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia – Povinnosť odôvodnenia – Právo byť vypočutý – Dôkaz o opodstatnenosti zápisu a ponechaní na zoznamoch – Zjavne nesprávne posúdenie – Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení – Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života – Prezumpcia neviny – Primeranosť – Námietka protiprávnosti“)

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/25

      Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2021 – Ramazani Shadary/Rada
      (Vec T-122/19) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov - Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch osôb, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia - Povinnosť odôvodnenia - Právo byť vypočutý - Dôkaz o opodstatnenosti zápisu a ponechaní na zoznamoch - Zjavne nesprávne posúdenie - Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení - Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života - Prezumpcia neviny - Primeranosť - Námietka protiprávnosti“)
      (2021/C 98/27)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Emmanuel Ramazani Shadary (Kinšasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile, S. Van Overmeire a M.-C. Cadilhac, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Rady (SZBP) 2018/1940 z 10. decembra 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 314, 2018, s. 47), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2018/1931 z 10. decembra 2018, ktorým sa vykonáva článok 9 nariadenia (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 314, 2018, s. 1), v rozsahu, v akom sa tieto akty týkajú žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Pán Emmanuel Ramazani Shadary je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 139, 15.4.2019.


title: Vec T-123/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2021 – Kanyama/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike – Zmrazenie finančných prostriedkov – Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb – Povinnosť odôvodnenia – Právo byť vypočutý – Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch – Zjavne nesprávne posúdenie – Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení – Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života – Prezumpcia neviny – Proporcionalita – Námietka protiprávnosti“)

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/26

      Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2021 – Kanyama/Rada
      (Vec T-123/19) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov - Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb - Povinnosť odôvodnenia - Právo byť vypočutý - Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch - Zjavne nesprávne posúdenie - Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení - Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života - Prezumpcia neviny - Proporcionalita - Námietka protiprávnosti“)
      (2021/C 98/28)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Célestin Kanyama (Kinšasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile, S. Van Overmeire a M.-C. Cadilhac, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie jednak rozhodnutia Rady (SZBP) 2018/1940 z 10. decembra 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 314, 2018, s. 47), a jednak vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2018/1931 z 10. decembra 2018, ktorým sa vykonáva článok 9 nariadenia (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 314, 2018, s. 1), a to v rozsahu, v ktorom sa tieto akty týkajú žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Pán Célestin Kanyama je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 139, 15.4.2019.


title: Vec T-124/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2021 – Ilunga Luyoyo/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike – Zmrazenie finančných prostriedkov – Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb – Povinnosť odôvodnenia – Právo byť vypočutý – Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch – Zjavne nesprávne posúdenie – Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení – Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života – Prezumpcia neviny – Proporcionalita – Námietka protiprávnosti“)

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/26

      Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2021 – Ilunga Luyoyo/Rada
      (Vec T-124/19) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté vzhľadom na situáciu v Konžskej demokratickej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov - Ponechanie mena žalobcu na zoznamoch dotknutých osôb - Povinnosť odôvodnenia - Právo byť vypočutý - Dôkaz o dôvodnosti zápisu a ponechania na zoznamoch - Zjavne nesprávne posúdenie - Pretrvávanie skutkových a právnych okolností, ktoré viedli k prijatiu reštriktívnych opatrení - Právo na rešpektovanie súkromného a rodinného života - Prezumpcia neviny - Proporcionalita - Námietka protiprávnosti“)
      (2021/C 98/29)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kinšasa, Konžská demokratická republika) (v zastúpení: T. Bontinck, P. De Wolf, A. Guillerme a T. Payan, advokáti)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: J.-P. Hix, H. Marcos Fraile, S. Van Overmeire a M.-C. Cadilhac, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie jednak rozhodnutia Rady (SZBP) 2018/1940 z 10. decembra 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 314, 2018, s. 47), a jednak vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2018/1931 z 10. decembra 2018, ktorým sa vykonáva článok 9 nariadenia (ES) č. 1183/2005, ktorým sa zavádzajú určité osobitné reštriktívne opatrenia namierené proti osobám, ktoré porušujú zbrojné embargo voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 314, 2018, s. 1), a to v rozsahu, v ktorom sa tieto akty týkajú žalobcu

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Pán Ferdinand Illunga Luyoyo je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 139, 15.4.2019.


title: Vec T-258/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2021 – Klymenko/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika – Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu na Ukrajine – Zmrazenie finančných prostriedkov – Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov – Ponechanie mena žalobcu na zozname – Povinnosť Rady overiť, či rozhodnutie orgánu tretieho štátu bolo prijaté pri dodržaní práva na obhajobu a práva na účinnú súdnu ochranu“)

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/27

      Rozsudok Všeobecného súdu z 3. februára 2021 – Klymenko/Rada
      (Vec T-258/20) (1)

      („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté s ohľadom na situáciu na Ukrajine - Zmrazenie finančných prostriedkov - Zoznam osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa uplatňuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov - Ponechanie mena žalobcu na zozname - Povinnosť Rady overiť, či rozhodnutie orgánu tretieho štátu bolo prijaté pri dodržaní práva na obhajobu a práva na účinnú súdnu ochranu“)
      (2021/C 98/30)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Oleksandr Viktorovyč Klymenko (Moskva, Rusko) (v zastúpení: M. Phelippeau, advokátka)

         Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: A. Vitro a P. Mahnič, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Rady (SZBP) 2020/373 z 5. marca 2020, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 71, 2020, s. 10), a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2020/370 z 5. marca 2020, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 71, 2020, s. 1), v rozsahu, v akom tieto akty ponechávajú meno žalobcu na zozname osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahujú tieto reštriktívne opatrenia

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2020/373 z 5. marca 2020, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine, a vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2020/370 z 5. marca 2020, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine, sa zrušujú v rozsahu, v akom bolo meno pána Oleksandra Viktorovyča Klymenka ponechané na zozname osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahujú tieto reštriktívne opatrenia.

                  2.

                  Účinky článku 1 rozhodnutia 2020/373 sa voči pánovi Klymenkovi zachovajú do uplynutia lehoty na podanie odvolania stanovenej v článku 56 prvom odseku Štatútu Súdneho dvora Európskej únie, alebo, ak sa odvolanie podá v tejto lehote, do zamietnutia odvolania.

                  3.

                  Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 222, 6.7.2020.


title: Vec T-352/18: Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. februára 2021 – Germann Avocats/Komisia („Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody – Verejné zákazky na služby – Postup verejného obstarávania – Pokračovanie štúdie postupov odborov v oblasti nediskriminácie a rozmanitosti – Zamietnutie ponuky uchádzača – Kritériá hodnotenia ponúk – Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne bez právneho základu a čiastočne zjavne neprípustná“)

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/28

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. februára 2021 – Germann Avocats/Komisia
      (Vec T-352/18) (1)

      („Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody - Verejné zákazky na služby - Postup verejného obstarávania - Pokračovanie štúdie postupov odborov v oblasti nediskriminácie a rozmanitosti - Zamietnutie ponuky uchádzača - Kritériá hodnotenia ponúk - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne bez právneho základu a čiastočne zjavne neprípustná“)
      (2021/C 98/31)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Germann Avocats LLC (Ženeva, Švajčiarsko) (v zastúpení: C. Giannakopoulos a N. Skandamis, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Estrada de Solà a A. Katsimerou, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci R. van Melsen, advokát)

         Predmet veci

      Jednak návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie o zamietnutí ponuky žalobkyne v rámci verejného obstarávania JUST/2017/RDIS/FW/EQUA/0042 [„Pokračovanie štúdie postupov odborov v oblasti nediskriminácie a rozmanitosti“ (2017/S 215-446067)] a jednak návrh podľa článku 268 ZFEÚ na náhradu škody, ktorá bola údajne spôsobená žalobkyni vzhľadom na prijatie uvedeného rozhodnutia

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Germann Avocats LLC je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 301, 27.8.2018.


title: Vec T-35/21: Žaloba podaná 22. januára 2021 – SFD/EUIPO – Allmax Nutrition (ALLNUTRITION DESIGNED FOR MOTIVATION)

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/28

      Žaloba podaná 22. januára 2021 – SFD/EUIPO – Allmax Nutrition (ALLNUTRITION DESIGNED FOR MOTIVATION)
      (Vec T-35/21)
      (2021/C 98/32)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: SFD S.A. (Opole, Poľsko) (v zastúpení: T. Grucelski, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Allmax Nutrition Inc. (North York, Ontario, Kanada)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie ALLNUTRITION DESIGNED FOR MOTIVATION – prihláška č. 15 971 435

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 28. októbra 2020 vo veci R 511/2020-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  zamietol námietku,

                  —

                  uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania pred odvolacím senátom povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-38/21: Žaloba podaná 19. januára 2021 – Inivos a Inivos/Komisia

text:
               22.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/29

      Žaloba podaná 19. januára 2021 – Inivos a Inivos/Komisia
      (Vec T-38/21)
      (2021/C 98/33)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Inivos Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) a Inivos BV (Rotterdam, Holandsko) (v zastúpení: R. Martens a L. Hoet, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie z neznámeho dňa začať rokovacie konanie bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o verejnom obstarávaní na kúpu maximálne 200 dezinfekčných robotov,

                  —

                  zrušil rozhodnutie z neznámeho dňa o pridelení Rámcovej zmluvy týkajúcej sa dezinfekčných robotov pre európske nemocnice (Covid-19) spoločnosti UVD Robots APS/Kompaï Robotics & Teamnet,

                  —

                  zrušil rozhodnutie z 19. novembra 2020 o uzavretí Rámcovej zmluvy týkajúcej sa dezinfekčných robotov pre európske nemocnice (Covid-19) so spoločnosťou UVD Robots APS/Kompaï Robotics & Teamnet,

                  —

                  určil, že Rámcová zmluva týkajúca sa dezinfekčných robotov pre európske nemocnice (Covid-19) a najmä uzavreté zmluvy č. FW 00103506 a č. FW-00103507 sú neplatné,

                  —

                  určil, že žalovaná je povinná poskytnúť náhradu v dôsledku straty príležitosti,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane trov konania vzniknutých žalobkyni.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná porušila článok 160 ods. 1 a 2 finančného nariadenia a prílohu 1 kapitolu 1 oddiel 2 bod 11 finančného nariadenia v súvislosti s porušením zásady riadnej správy, keďže žalovaná nesprávne začala rokovacie konanie bez predchádzajúceho uverejnenia oznámenia o verejnom obstarávaní na kúpu maximálne 200 dezinfekčných robotov, čím sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná porušila na jednej strane článok 61, článok 160 ods. 1 a článok 167 ods. 1 finančného nariadenia v spojení so všeobecnými zásadami Únie týkajúcimi sa transparentnosti, rovnosti a zákazu diskriminácie a na druhej strane článok 41 Charty základných práv Európskej únie, keďže žalovaná a úspešný uchádzač (UVD Robots APS) majú konflikt záujmov, čo vedie k závažnej nezrovnalosti, ktorá spôsobuje, že uzavretá rámcová zmluva je neplatná.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná porušila článok 160 ods. 3 finančného nariadenia, keďže pridelenie Rámcovej zmluvy týkajúcej sa dezinfekčných robotov pre európske nemocnice (Covid-19) spoločnosti UVD Robots APS narúša hospodársku súťaž.