title: Vec C-462/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 20. novembra 2006 – Glaxosmithkline a Laboratoires Glaxosmithkline/Jean-Pierre Rouard

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/45

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation (Francúzsko) 20. novembra 2006 – Glaxosmithkline a Laboratoires Glaxosmithkline/Jean-Pierre Rouard
   (Vec C-462/06)
   (2006/C 326/92)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Cour de cassation
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Dovolatelia: Glaxosmithkline a Laboratoires Glaxosmithkline

      Odporca: Jean-Pierre Rouard
   Prejudiciálna otázka
   Uplatní sa pravidlo osobitnej právomoci zakotvené v článku 6 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (1), podľa ktorého možno osobu s bydliskom na území členského štátu žalovať, „ak ide o jedného z viacerých žalovaných, na súde podľa bydliska ktoréhokoľvek zo žalovaných za predpokladu, že nároky sú navzájom tak súvisiace, že je vhodnejšie o nich konať a rozhodnúť spoločne, a tak predísť možnosti nezlučiteľných rozsudkov vydaných v samostatných konaniach“, na spor začatý na návrh zamestnanca na súde členského štátu proti dvom spoločnostiam patriacim do tej istej skupiny, z ktorých jedna, teda tá, ktorá zamestnala dotknutého zamestnanca v rámci skupiny a neskôr ho odmietla znova prijať, má sídlo v tomto členskom štáte a druhá, pre ktorú táto osoba naposledy pracovala v tretích krajinách a ktorá mu dala výpoveď, má sídlo v inom členskom štáte, keď sa navrhovateľ odvoláva na ustanovenie pracovnej zmluvy s cieľom preukázať, že obe odporkyne boli jeho spoločnými zamestnávateľmi, od ktorých požaduje odstupné z dôvodu výpovede, alebo či vylučuje pravidlo podľa článku 18 ods. 1 nariadenia, podľa ktorého sa vo veciach individuálnych pracovných zmlúv právomoc určuje podľa oddielu 5 kapitoly II, uplatnenie článku 6 ods. 1, a preto sa proti každej z týchto spoločností musí začať konanie na súde členského štátu, v ktorom má sídlo?

      (1)  Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42.


title: Vec T-653/16: Žaloba podaná 19. septembra 2016 – Malta/Komisia

text:
               21.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 428/18

         Žaloba podaná 19. septembra 2016 – Malta/Komisia
   (Vec T-653/16)
   (2016/C 428/20)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Maltská republika (v zastúpení: A. Buhagiar, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 13. júla 2016, ktoré bolo prijaté podľa nariadenia (ES) č. 1049/2001 (1) a týkalo sa žiadosti o prístup verejnosti k dokumentom zaregistrovaným pod číslom GESTDEM 2015/5711,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nedodržaní procesných lehôt stanovených v nariadení č. 1049/2001.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tom, že so žiadosťou o prístup k dokumentom sa nesprávne zaobchádzalo ako s novou žiadosťou.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na neoprávnenom rozšírení pôsobnosti žiadosti o prístup k dokumentom v potvrdzujúcom štádiu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tom, že žalovaná zahrnula do napadnutého rozhodnutia dokumenty, ktoré mali byť oznámené tretej strane a ktorých zverejnenie by porušilo článok 113 nariadenia č. 1224/2009 (2).

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1224/2009 z 20. novembra 2009, ktorým sa zriaďuje systém kontroly Spoločenstva na zabezpečenie dodržiavania pravidiel spoločnej politiky v oblasti rybného hospodárstva a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES) č. 811/2004, (ES) č. 768/2005, (ES) č. 2115/2005, (ES) č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES) č. 509/2007, (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007, (ES) č. 1300/2008, (ES) č. 1342/2008 a ktorým sa zrušujú nariadenia (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES) č. 1966/2006 (Ú. v. EÚ L 343, s. 1).


title: Vec C-483/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 11. septembra 2015 – Autorità Garante della Concorrenza e del mercato/Albini & Pitigliani SpA

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 11. septembra 2015 – Autorità Garante della Concorrenza e del mercato/Albini & Pitigliani SpA
   (Vec C-483/15)
   (2015/C 381/24)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Autorità Garante della Concorrenza e del mercato

      Žalovaná: Albini & Pitigliani SpA

      Prejudiciálna otázka

   Bráni zásada proporcionality, ktorou sa má riadiť proces určovania výšky sankcií – tak, ako sa uvádza v článku 49 Charty základných práv Európskej únie – takému výkladu článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (1), ktorý potvrdila Európska komisia prostredníctvom usmernení k metóde stanovenia pokút (2006/C 201/02) a tiež príslušnej, aj vnútroštátnej aplikačnej praxi – podľa ktorej sa výška pokuty ukladanej podnikom, ktoré porušili zákaz dohôd obmedzujúcich hospodársku súťaž, počíta tak, že na základnú výšku pokuty vyplývajúcu zo započítania rôznych faktorov, ktoré treba zohľadniť podľa legislatívy EÚ, sa uplatnia ďalšie okolnosti, a to v každom prípade pred znížením pokuty na hranicu 10 % z obratu, s tým rizikom, že uplatnenie poľahčujúcich okolností na základnú výšku pokuty nebude mať v konečnom dôsledku účinok vedúci k prispôsobeniu sankcie, na ktorý sú však tieto okolnosti určené, a to prostredníctvom úpravy príslušnej výšky pokuty v závislosti od charakteristík konkrétneho prípadu?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


               22.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 360/6

         Žaloba Dozorného úradu EZVO proti Nórskemu kráľovstvu, podaná 19. júna 2012
   (Vec E-6/12)
   2012/C 360/05
   Dňa 19. júna 2012 podal Dozorný úrad EZVO zastúpený Xavierom Lewisom a Fionou M. Cloarecovou, splnomocnenými zástupcami Dozorného úradu EZVO, rue Belliard 35, 1040 Brusel, Belgium na Súd EZVO žalobu proti Nórskemu kráľovstvu.
   Dozorný úrad EZVO žiada, aby Súd EZVO vyhlásil, že:

               1.

               Ponechaním v účinnosti administratívnej praxe neposudzovať skutočnosť, či je dieťa žijúce spoločne s jedným rodičom mimo územia Nórska, závislé najmä na rodičovi žijúcom v Nórsku oddelene od uvedeného prvého rodiča, Nórske kráľovstvo porušuje článok 1 písm. f) zarážku i) druhú vetu v spojení s článkom 76 aktu uvedeného v bode 1 prílohy VI k Dohode o EHP [nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci Spoločenstva, v znení zmien a doplnení] v znení prispôsobenom dohode o EHP prostredníctvom jej protokolu 1.

               2.

               Nórske kráľovstvo znáša súdne trovy.

      Právna a skutková podstata veci a právne odôvodnenie:

               —

               V kapitole 7 nariadenia (EHS) č. 1408/71 sa upravuje koordinácia poskytovania rodinných dávok pri cezhraničných prípadoch.

               —

               V článku 1 písm. f) zarážka i) nariadenia (EHS) č. 1408/71 je pojem „rodinný príslušník“ vymedzený takto: „znamená akúkoľvek osobu definovanú alebo uznanú za rodinného príslušníka alebo označenú za člena domácnosti právnymi predpismi, podľa ktorých sa poskytujú dávky (…); ak však uvedené právne predpisy považujú za rodinného príslušníka alebo člena domácnosti len osobu, ktorá žije v spoločnej domácnosti so zamestnancom alebo samostatne zárobkovo činnou osobou alebo študentom, táto podmienka sa považuje za splnenú, ak je dotknutá osoba závislá najmä na tejto osobe. (…)“.

               —

               Dozorný úrad EZVO uvádza, že podľa článku 4 ods. 1 písm. h) nariadenia (EHS) č. 1408/71 sú rodinnými dávkami dávky umožňujúce jednému z rodičov venovať sa výchove malého dieťaťa, sú odmenou za vykonávanie tejto výchovy, sú určené na pokrytie iných nákladov spojených so starostlivosťou a výchovou dieťaťa a prípadne na zmiernenie finančných strát vyplývajúcich zo straty príjmu následkom odchodu zo zamestnania.

               —

               Dozorný úrad EZVO tvrdí, že účelom článkov 73 a 74 nariadenia (EHS) č. 1408/71 je zaručiť, aby rodinným príslušníkom zamestnancov s bydliskom v inom štáte EHP boli poskytované rodinné dávky stanovené v uplatniteľných právnych predpisoch štátu, do ktorého sociálneho systému tento zamestnanec patrí.

               —

               Dozorný úrad EZVO uvádza, že administratívna prax, podľa ktorej pri cezhraničných prípadoch nórske orgány (konkrétne nórsky orgán práce a sociálnych vecí) posudzujú, či rodič pracujúci v Nórsku má v obdobiach, počas ktorých v Nórsku nepracuje, hlavné bydlisko u svojej rodiny žijúcej v inom štáte EHP, a neposudzujú, či dieťa je závislé najmä na rodičovi pracujúcom v Nórsku, je porušovaním článku 1 písm. f) zarážky i) druhej vety v spojení s článkom 76 nariadenia (EHS) č. 1408/71.


title: Vec F-89/07: Žaloba podaná 6. septembra 2007 – Kuchta/ECB

text:
               10.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/71

         Žaloba podaná 6. septembra 2007 – Kuchta/ECB
   (Vec F-89/07)
   (2007/C 269/130)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Jan Kuchta (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: B. Karthaus, advokát)

      Žalovaná: Európska centrálna banka
   Návrhy žalobcu

               —

               zaviazať žalovanú, aby zaplatila žalobcovi náhradu škody vo výške 1,00 euro,

               —

               vyhlásiť neplatnosť rozhodnutia určenému žalobcovi o annual salary & bonus review (ASBR) za rok 2006 z 31. decembra 2006,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu mimosúdnych trov právneho sporu.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žaloba smeruje proti porušeniu právnych predpisov týkajúcich sa ochrany údajov, pretože hodnotenie žalobcu za rok 2006 bolo bez jeho vedomia poskytnuté v úplnom rozsahu jeho novému nadriadenému.
   Navyše žalobca v súvislosti s konaním annual salary & bonus review (ASBR) namieta porušenie zásady rovnakého zaobchádzania a nedostatok riadneho vypočutia Výboru zamestnancov žalovanej k vykonaniu ASBR žalobcu v roku 2006.


title: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 16. decembra 2004 vo veci C-358/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Ochrana pracovníkov — Bezpečnosť a zdravie pracovníkov — Ručná manipulácia s bremenami, pri ktorej pracovníkom hrozí riziko)

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/4

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   zo 16. decembra 2004
   vo veci C-358/03: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Ochrana pracovníkov - Bezpečnosť a zdravie pracovníkov - Ručná manipulácia s bremenami, pri ktorej pracovníkom hrozí riziko)
   (2005/C 82/08)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-358/03, Komisia Európskych spoločenstiev, (splnomocnení zástupcovia: D. Martin a H. Kreppel) proti Rakúskej republike (splnomocnený zástupca: E. Riedl), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 19. augusta 2003, Súdny dvor (štvrtá komora), v zložení: predseda štvrtej komory K. Lenaerts, sudcovia N. Colneric (spravodajkyňa), J. N. Cunha Rodrigues, generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 16. decembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Rakúska republika tým, že v spolkovej krajine Korutánsko neprijala všetky zákony, iné predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Rady 90/269/EHS z 29. mája 1990 o minimálnych požiadavkách na bezpečnosť a ochranu zdravia pri ručnej manipulácii s bremenami, pri ktorej pracovníkom hrozí riziko najmä poškodenia chrbta (štvrtá samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS), si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice.

               2)

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3)

               Komisia Európskych spoločenstiev a Rakúska republika znášajú vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 264, 1.11.2003


title: Vec C-679/15: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 25. januára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg – Nemecko) – Ultra-Brag AG/Hauptzollamt Lörrach (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Colná únia — Vznik colného dlhu z dôvodu nezákonného dovozu tovaru — Pojem dlžník — Zamestnanec právnickej osoby zodpovedný za nezákonný dovoz — Určenie, či ide o podvodné konanie alebo hrubú nedbanlivosť)

text:
               13.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/5

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 25. januára 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Baden-Württemberg – Nemecko) – Ultra-Brag AG/Hauptzollamt Lörrach
   (Vec C-679/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Colná únia - Vznik colného dlhu z dôvodu nezákonného dovozu tovaru - Pojem dlžník - Zamestnanec právnickej osoby zodpovedný za nezákonný dovoz - Určenie, či ide o podvodné konanie alebo hrubú nedbanlivosť))
   (2017/C 078/06)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Finanzgericht Baden-Württemberg

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Ultra-Brag AG

      Žalovaný: Hauptzollamt Lörrach

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 202 ods. 3 prvá zarážka nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1791/2006 z 20. novembra 2006, sa má vykladať v tom zmysle, že právnickú osobu, ktorej zamestnanec, ktorý nie je jej zákonným zástupcom, je zodpovedný za nezákonný dovoz tvaru na colné územie Únie, možno považovať za dlžníka colného dlhu, ktorý vznikol pri tomto dovoze, ak tento zamestnanec doviezol predmetný tovar v súlade s úlohami, ktorými bol poverený svojím zamestnávateľom a plnil príkazy, ktoré mu boli na tieto účely dané ďalším zamestnancom tohto zamestnávateľa oprávneným tak konať v rámci svojich úloh, a konal teda v rámci svojich právomocí v mene a na účet svojho zamestnávateľa.

               2.

               Článok 212a nariadenia č. 2913/92, zmeneného a doplneného nariadením č. 1791/2006, sa má vykladať v tom zmysle, že pri posudzovaní, či konanie zamestnávateľa, právnickej osoby, vykazuje znaky podvodného konania alebo hrubej nedbanlivosti v zmysle tohto článku, treba zohľadniť nielen konanie samotného zamestnávateľa, ale treba mu pripísať aj konanie zamestnanca alebo zamestnancov, ktorí sú v súlade s rozsahom úloh, ktorými ich poveril ich zamestnávateľ, takže konali v rámci svojich jednotlivých právomocí v mene a na účet zamestnávateľa, zodpovední za nezákonný dovoz tovaru.

      (1)  Ú. v. EÚ C 111, 29.3.2016.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. októbra 2004 vo veci C-402/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (Nesplnenie povinnosti členského štátu — Smernice 89/48/EHS a 92/51/EHS — Uznávanie diplomov — Prístupu k povolaniu sociálneho pedagóga vo verejných nemocniciach a miestnej verejnej službe — Pojem „regulované povolanie“ — Pracovná skúsenosť — Článok 39 ES)

text:
               4.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 300/13

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   zo 7. októbra 2004
   vo veci C-402/02: Komisia Európskych spoločenstiev proti Francúzskej republike (1)

   (Nesplnenie povinnosti členského štátu - Smernice 89/48/EHS a 92/51/EHS - Uznávanie diplomov - Prístupu k povolaniu sociálneho pedagóga vo verejných nemocniciach a miestnej verejnej službe - Pojem „regulované povolanie“ - Pracovná skúsenosť - Článok 39 ES)
   (2004/C 300/26)
   Jazyk konania: francúzština
   Vo veci C-402/02, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: M. Patakia a D. Martin) proti Francúzskej republike (splnomocnení zástupcovia: G. de Bergues a A. Colomb), predmetom ktorej je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES podaná 12. novembra 2002, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda komory: C. W. A. Timmermans (spravodajca), sudcovia: C. Gulmann, J.-P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues a F. Macken, generálny advokát: A. Tizzano, súdny tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 7. októbra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Francúzska republika si nesplnila svoje povinnosti vyplývajúce zo smernice Rady 89/48/EHS z 21. decembra 1988 o všeobecnom systéme uznávania vysokoškolských diplomov vydaných po ukončení minimálne trojročného odborného vzdelávania a prípravy a zo smernice Rady 92/51/EHS z 18. júna 1992 o druhom všeobecnom systéme uznávania odborného vzdelania a prípravy, ktorou sa dopĺňa smernica 89/48/EHS, ako aj z článku 39 ES, a to tým, že nezačala konanie o vzájomnom uznávaní diplomov ohľadne prístupu k povolaniu sociálneho pedagóga vo verejných nemocniciach a miestnej verejnej službe, zodpovedajúce požiadavkám tejto smernice, a tým že ponechala v platnosti vnútroštátnu právnu úpravu ako aj prax výboru pre uznávanie diplomov, ktorá nezohľadňuje pracovné skúsenosti zahraničných pracovníkov.

               2)

               Francúzskej republike je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 323 z 21.12.2002


title: Vec T-275/12: Žaloba podaná 15. júna 2012 — FC Dynamo-Minsk/Rada

text:
               18.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 250/17

         Žaloba podaná 15. júna 2012 — FC Dynamo-Minsk/Rada
   (Vec T-275/12)
   2012/C 250/32
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Football Club „Dynamo-Minsk“ ZAO (Minsk, Bielorusko) (v zastúpení: D. O’Keeffe, solicitor a B. Evtimov, advokát)

      Žalovaná: Rada Európske únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 265/2012 z 23. marca 2012, ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 87, s. 37) v rozsahu, v akom sa týka žalobcu,

               —

               zrušil vykonávacie rozhodnutia Rady 2012/171/SZBP z 23. marca 2012, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2010/639/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (Ú. v. EÚ L 87, s. 95) v rozsahu, v akom sa týka žalobcu,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že napadnuté opatrenia sú postihnuté nesprávnym právnym posúdením a zjavne nesprávnym posúdením skutkového stavu, pretože pri ukladaní reštriktívnych opatrení žalobcovi, ktorý je európskym profesionálnym futbalovým klubom s významným postavením v športe a kultúre, Rada nezobrala do úvahy špecifickú povahu športu a/alebo základné právo na kultúrnu rozmanitosť.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že napadnuté opatrenia porušujú povinnosť dostatočne odôvodniť zaradenie žalobcu na zoznam osôb a subjektov, na ktorých sa vzťahujú reštriktívne opatrenia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na skutočnosti, že napadnuté opatrenia porušujú právo na obhajobu a právo na spravodlivý proces, pretože neumožňujú žalobcovi účinne uplatniť jeho právo na obhajobu vrátane práva byť vypočutý. Vzhľadom na úzke prepojenie práva na obhajobu a práva na účinné súdne preskúmanie došlo tiež k porušeniu práva žalobcu na účinné preskúmanie rozhodnutia súdom.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na skutočnosti, že napadnuté opatrenia porušujú vlastnícke právo, pretože bezdôvodne zasahujú do žalobcovej schopnosti fungovať ako európsky profesionálny futbalový klub a plniť svoje spoločenské, vzdelávacie a kultúrne funkcie.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na skutočnosti, že napadnuté rozhodnutia porušujú zásadu proporcionality, osobitne pokiaľ ide o žalobcovo vlastnícke právo a jeho právo na kultúrnu rozmanitosť, pretože mu neposkytujú žiadne záruky na to, aby mohol pokračovať vo vykonávaní svojich športových a kultúrnych funkcií ako európsky profesionálny futbalový klub.


title: Vec T-684/15 P: Rozsudok Všeobecného súdu z 22. septembra 2016 – Weissenfels/Parlament („Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Mimozmluvná zodpovednosť — Nestrannosť Súdu pre verejnú službu — Osobné údaje“)

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 22. septembra 2016 – Weissenfels/Parlament
   (Vec T-684/15 P) (1)

   ((„Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Mimozmluvná zodpovednosť - Nestrannosť Súdu pre verejnú službu - Osobné údaje“))
   (2016/C 410/26)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Roderich Weissenfels (Fribourg-en-Brisgau, Nemecko) (v zastúpení: G. Maximini, advokát)

      Ďalší účastník konania: Európsky parlament (v zastúpení: J. Steele a S. Seyr, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 24. septembra 2015, Weissenfels/Parlament (F-92/14, EU:F:2015:110), a smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta

               2.

               Roderich Weissenfels je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 59, 15.2.2016.


title: Vec C-266/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. apríla 2016 – Central Bank of Iran/Rada Európskej únie (Odvolanie — Reštriktívne opatrenia voči Iránskej islamskej republike — Zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov — Kritérium založené na materiálnej, logistickej alebo finančnej podpore iránskej vlády — Finančné služby centrálnej banky)

text:
               13.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/20

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 7. apríla 2016 – Central Bank of Iran/Rada Európskej únie
      (Vec C-266/15 P) (1)

      ((Odvolanie - Reštriktívne opatrenia voči Iránskej islamskej republike - Zoznam osôb a subjektov, na ktoré sa vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a ekonomických zdrojov - Kritérium založené na materiálnej, logistickej alebo finančnej podpore iránskej vlády - Finančné služby centrálnej banky))
      (2016/C 211/25)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Central Bank of Iran (v zastúpení: M. Lester a Z. Al-Rikabi, barristers)

         Ďalší účastník konania: Rada Európskej únie (v zastúpení: V. Piessevaux a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Central Bank of Iran znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Radou Európskej únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 294, 7.9.2015.


title: Vec C-115/10: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  9. júna 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság — Maďarská republika) — Bábolna Mezőgazdasági Termelő, Fejlesztő és Kereskedelmi Zrt./Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve [Spoločná poľnohospodárska politika — Nariadenie (ES) č. 1782/2003 — Doplnková štátna priama pomoc — Podmienky priznania]

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/6

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 9. júna 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Bíróság — Maďarská republika) — Bábolna Mezőgazdasági Termelő, Fejlesztő és Kereskedelmi Zrt./Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
   (Vec C-115/10) (1)

   (Spoločná poľnohospodárska politika - Nariadenie (ES) č. 1782/2003 - Doplnková štátna priama pomoc - Podmienky priznania)
   2011/C 226/10
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Bíróság

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Bábolna Mezőgazdasági Termelő, Fejlesztő és Kereskedelmi Zrt.

      Žalovaný: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Fővárosi Bíróság — Výklad článku 1 ods. 4 nariadenia Rady (EHS) č. 3508/92 z 27. novembra 1992, ktorým sa stanovuje integrovaný systém spravovania a kontroly určitých schém poskytovania pomoci v Spoločenstve (Ú. v. ES L 355, s. 1; Mim. vyd. 03/013, s. 223), článku 1 a článku 10 písm. a) nariadenia Rady (ES) č. 1259/1999 zo 17. mája 1999, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá pre schémy priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. ES L 160, s. 113; Mim. vyd. 03/025, s. 424) — Vnútroštátna právna úprava vynímajúca z doplnkovej vnútroštátnej pomoci závisiacej od systému jednotnej platby na plochu výrobcov, ktorí sú v likvidácii — Možnosť členských štátov zaviesť pre poskytovanie doplnkovej vnútroštátnej pomoci také podmienky, ktoré nie sú pre poskytovanie príslušnej pomoci Spoločenstva stanovené

      Výrok rozsudku

   Nariadenie Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001, zmenené a doplnené rozhodnutím Rady 2004/281/ES z 22. marca 2004, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá vylučuje, aby právnické osoby, ktoré vykonávajú poľnohospodársku činnosť na území dotknutého členského štátu, získali doplnkovú štátnu pomoc v prípade, že sú v likvidácii, ak podmienka neexistencie takejto likvidácie nebola predtým Európskou komisiou povolená.

      (1)  Ú. v. EÚ C 134, 22.5.2010.


20150731014616662015/C 270/242992015CJC27020150817SK01SKINFO_JUDICIAL20150619192021Vec C-299/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgicko) 19. júna 2015 – Daniele Striani a i., RFC. Seresien ASBL/Union Européenne des Sociétés de Football Association (UEFA), Union Royale Belge des Sociétés de Football – Association (URBSFA)
 ---documentbreak--- C2702015SK1910120150619SK0024191202Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgicko) 19. júna 2015 – Daniele Striani a i., RFC. Seresien ASBL/Union Européenne des Sociétés de Football Association (UEFA), Union Royale Belge des Sociétés de Football – Association (URBSFA)
   (Vec C-299/15)2015/C 270/24Jazyk konania: francúzština
      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal de première instance de Bruxelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Daniele Striani a i., RFC. Seresien ASBL

      Žalovaní: Union Européenne des Sociétés de Football Association (UEFA), Union Royale Belge des Sociétés de Football – Association (URBSFA)

      Prejudiciálne otázky

            1.

            Má sa článok 101 ZFEÚ (alebo článok 102 ZFEÚ) vykladať v tom zmysle, že pravidlo UEFA nazývané „požiadavka finančnej rovnováhy“ alebo „break-even rule“ porušuje toto ustanovenie práva Spoločenstva tým, že vedie k vzniku obmedzení hospodárskej súťaže (alebo k zneužitiu dominantného postavenia), najmä k obmedzeniu „z hľadiska cieľa“, akým je obmedzenie práva investovať, ktoré sú buď protisúťažné „z hľadiska cieľa“, alebo odporujú samotnej podstate dosahovania cieľov UEFA – čiže dlhodobej finančnej stability futbalového klubu a etickej bezchybnosti športových súťaží UEFA – alebo, subsidiárne, ktoré nie sú primerané dosahovaniu týchto cieľov?

            2.

            Majú sa články 63, 56 a 45 ZFEÚ (a články 15 a 16 Charty základných práv EÚ) vykladať v tom zmysle, že pravidlo UEFA nazývané „požiadavka finančnej rovnováhy“ alebo „break-even rule“ porušuje tieto ustanovenia práva Spoločenstva tým, že vytvára prekážky voľného pohybu (kapitálu, služieb, pracovníkov), ktoré nie sú v súlade s dosahovaním cieľov UEFA, čiže dlhodobej finančnej stability futbalového klubu a etickej bezchybnosti športových súťaží UEFA (a ktoré teda nie sú odôvodnené „naliehavými dôvodmi všeobecného záujmu“) alebo, subsidiárne, ktoré nie sú primerané dosahovaniu týchto cieľov?

            3.

            Majú sa rôzne ustanovenia práva Spoločenstva uvedené vyššie (alebo niektoré z nich) vykladať v tom zmysle, že články 65 a 66 pravidiel UEFA nazývaných „Pravidlá UEFA týkajúce sa klubového licenčného systému a finančnej fair play“ porušujú tieto ustanovenia (alebo niektoré z nich) tým, že pravidlo UEFA – aj v prípade, že obmedzenia/prekážky, ktoré vytvára, majú priamy vzťah s ochranou športovej integrity medziklubových súťaží UEFA – je neprimerané a/alebo diskriminačné v rozsahu, v akom uprednostňuje vyplatenie určitých veriteľov a zároveň znevýhodňuje vyplatenie nechránených veriteľov a agentov hráčov?


title: Vec C-122/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Írsko) 9. marca 2017 – David Smith/Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Írsko, Attorney General

text:
               15.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/22

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Írsko) 9. marca 2017 – David Smith/Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Írsko, Attorney General
   (Vec C-122/17)
   (2017/C 151/29)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca v konaní na prvom stupni: David Smith

      Žalovaní v konaní na prvom stupni: Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Írsko, Attorney General

      Prejudiciálne otázky

   Ak: –

               i)

               príslušné ustanovenia vnútroštátneho práva stanovujú vylúčenie povinného poistenia motorových vozidiel, pokiaľ ide o osoby, pre ktoré neboli v mechanicky poháňanom vozidle zabezpečené žiadne upevnené sedadlá;

               ii)

               príslušná poistná zmluva stanovuje, že krytie sa bude vzťahovať na cestujúcich, ktorí cestujú na upevnenom sedadle, pričom dané poistenie v čase nehody vskutku predstavovalo schválené poistenie na účely príslušného vnútroštátneho práva;

               iii)

               príslušné vnútroštátne ustanovenia stanovujúce takéto vylúčenie z krytia už boli v skoršom rozhodnutí Súdneho dvora [Farrell/Whitty, (C-356/05, EU:C:2007:229)] vyhlásené za nezlučiteľné s právom Únie a z tohto dôvodu bolo potrebné upustiť od ich uplatňovania, a

               iv)

               znenie vnútroštátnych ustanovení neumožňuje výklad, ktorý je v súlade s požiadavkami práva Únie,
               potom v spore medzi súkromnými osobami a súkromnou poisťovňou, ktorý sa týka nehody motorového vozidla, ku ktorej došlo v roku 1999 a ktorá mala za následok vážnu ujmu na zdraví cestujúceho, ktorý necestoval na upevnenom sedadle, ak vnútroštátny súd, so súhlasom účastníkov konania, pribral súkromnú poisťovňu a štát na stranu žalovaných, je vnútroštátny súd popri neuplatnení príslušných ustanovení vnútroštátneho práva taktiež povinný upustiť od uplatnenia doložky o vylúčení zodpovednosti zakotvenej v zmluve o poistení motorového vozidla alebo inak vylúčiť možnosť poisťovateľa dovolávať sa doložky o vylúčení zodpovednosti, ktorá platila v rozhodnom čase, aby sa poškodená osoba mohla následne domáhať náhrady priamo od poisťovne na základe tejto poistky? Prípadne, predstavoval by takýto výsledok v podstate formu horizontálneho priameho účinku smernice voči súkromnej osobe spôsobom, ktorý právo Únie zakazuje?


title: Vec T-153/06: Žaloba podaná  13. júna 2006  – European Association of Euro-Pharmaceutical Companies/Komisia

text:
               29.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/38

         Žaloba podaná 13. júna 2006 – European Association of Euro-Pharmaceutical Companies/Komisia
   (Vec T-153/06)
   (2006/C 178/68)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: European Association of Euro-Pharmaceutical Companies (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: W. Rehmann, M. Hartmann-Rüppel, lawyers)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť žalobu o neplatnosť za prípustnú,

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie D/201953 z 10. apríla 2006 o zamietnutí troch sťažností EAEPC proti GlaxoSmithKline za porušenie článku 82 ES,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca navrhuje zrušiť rozhodnutie Komisie vo veciach COMP/38.181, 38.274 a 38.275 – EAEPC/Glaxo Greece (Imigran, Lamictal, Severent) týkajúcich sa troch sťažností žalobcu, ktorý tvrdil, že grécka dcérska spoločnosť spoločnosti GlaxoSmithKline porušila článok 82 ES tým, že odmietla dodať tri výrobky Imigran, Lamictal a Severent gréckym farmaceutickým veľkoobchodníkom, a tým obmedzila paralelný obchod. Sporné rozhodnutie informuje sťažovateľa, že grécky orgán hospodárskej súťaže vo veci koná a zamieta sťažnosti podľa článku 13 nariadenia Rady č. 1/2003 (1).
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza, že Komisia porušila svoju povinnosť odôvodnenia. Podľa žalobcu jednoduchý odkaz na znenie článku 13 nariadenia č. 1/2003 nepostačuje na to, aby žalobca mohol zhodnotiť, či Komisia zohľadnila všetky skutočnosti a okolnosti a súdu vykonať svoju právomoc kontroly.
   Žalobca okrem toho uvádza, že Komisia porušila článok 211 a 85 ES a nariadenie č. 1/2003 tým, že neprevzala naspäť od gréckeho orgánu hospodárskej súťaže podľa článku 11 ods. 6 nariadenia č. 1/2003. Podľa žalobcu Komisia nevzala do úvahy, že vnútroštátne konanie trvá príliš dlho na to, aby sa dosiahol postačujúci výsledok, že sťažnosti poukázali na nové a základné otázky práva hospodárskej súťaže ES a týkali sa problémov, ktoré existujú vo viac ako jednom členskom štáte a že Komisia musí zabezpečiť efektívnu vynutiteľnosť práva hospodárskej súťaže ES.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Text s významom pre EHP) (Ú. v. EÚ L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205)


title: vec T-306/09: Žaloba podaná 30. júla 2009 — Val’hor/Komisia

text:
               10.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/12

         Žaloba podaná 30. júla 2009 — Val’hor/Komisia
   (vec T-306/09)
   2009/C 244/20
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Val’hor (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: V. Ledoux a B. Néouze, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobkyňa domáha zrušenia rozhodnutia Komisie K(2008) 7846 v konečnom znení (1) z 10. decembra 2008, v ktorom Komisia konštatovala, že rámcová schéma opatrení, ktoré chcú prijať francúzske poľnohospodárske medziprofesijné organizácie, spočívajúcich v technickej pomoci, podpore výroby a predaja kvalitných poľnohospodárskych produktov, výskumu a vývoja, ako aj propagácie v prospech prvovýrobcov a podnikov pôsobiacich v oblasti spracovania a predaja poľnohospodárskych produktov, financovaných dobrovoľnými príspevkami, ktoré sa na základe medziministerského výnosu stávajú povinnými a vyberajú sa od členov týchto medziprofesijných organizácií, predstavuje štátnu pomoc zlučiteľnú so spoločným trhom.
   Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvádzané žalobkyňou sú v zásade zhodné alebo podobné so žalobnými dôvodmi a hlavnými tvrdeniami uvádzanými v rámci veci T-293/09, CNIEL/Komisia, a T-302/09, CNIPT/Komisia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 116, 2009, s. 14.


title: Vec C-215/11: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  13. decembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy we Wrocławiu — Poľsko) — Iwona Szyrocka/Siger Technologie GmbH [Nariadenie (ES) č. 1896/2006 — Európske konanie o platobnom rozkaze — Návrh na vydanie rozkazu, ktorý nespĺňa formálne požiadavky stanovené vnútroštátnou právnou úpravou — Taxatívna povaha požiadaviek, ktoré musí spĺňať návrh — Možnosť požadovať úroky až do zaplatenia istiny]

text:
               9.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 13. decembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sąd Okręgowy we Wrocławiu — Poľsko) — Iwona Szyrocka/Siger Technologie GmbH
   (Vec C-215/11) (1)

   (Nariadenie (ES) č. 1896/2006 - Európske konanie o platobnom rozkaze - Návrh na vydanie rozkazu, ktorý nespĺňa formálne požiadavky stanovené vnútroštátnou právnou úpravou - Taxatívna povaha požiadaviek, ktoré musí spĺňať návrh - Možnosť požadovať úroky až do zaplatenia istiny)
   2013/C 38/04
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sąd Okręgowy we Wrocławiu

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Iwona Szyrocka

      Žalovaný: Siger Technologie GmbH

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Sąd Okręgowy we Wrocławiu — Výklad článkov 4, 7, 8, 9 a 26 Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1896/2006 z 12. decembra 2006, ktorým sa zavádza európske konanie o platobnom rozkaze (Ú. v. L 399, s. 1) — Návrh na vydanie európskeho platobného rozkazu, ktorý nespĺňa ani formálne požiadavky stanovené nariadením, ani formálne požiadavky stanovené vnútroštátnym právom — Právo uplatniteľné na konanie o doplnenie alebo opravu návrhu — Možnosť uplatniť úroky z pohľadávky od dátumu splatnosti do dátumu zaplatenia

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1896/2006 z 12. decembra 2006, ktorým sa zavádza európske konanie o platobnom rozkaze, sa má vykladať v tom zmysle, že vyčerpávajúcim spôsobom upravuje všetky požiadavky, ktoré musí spĺňať návrh na vydanie európskeho platobného rozkazu.
               Vnútroštátny súd je v zmysle článku 25 predmetného nariadenia a okrem požiadaviek stanovených v tomto článku naďalej oprávnený určiť výšku súdneho poplatku spôsobmi stanovenými jeho vnútroštátnym právom pod podmienkou, že tieto spôsoby nebudú nevýhodnejšie ako spôsoby stanovené pre vnútroštátne žaloby a prakticky neznemožnia alebo nadmerne nesťažia výkon práv priznaných právnym poriadkom Únie.

               2.

               Článok 4 a článok 7 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 1896/2006 sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia tomu, aby navrhovateľ v návrhu na vydanie európskeho platobného rozkazu požadoval úroky počítané od dátumu splatnosti do zaplatenia istiny.

               3.

               Ak sa odporcovi ukladá povinnosť zaplatiť navrhovateľovi úroky počítané do zaplatenia istiny, je vnútroštátny súd naďalej oprávnený zvoliť si konkrétne spôsoby vyplnenia tlačiva európskeho platobného rozkazu uvedeného v prílohe V nariadenia č. 1896/2006 za predpokladu, že takto vyplnené tlačivo odporcovi umožní jednak odlíšiť bez akýchkoľvek pochybností rozhodnutie, podľa ktorého má zaplatiť úroky počítané do zaplatenia istiny, a jednak jasne určiť úrokovú sadzbu, ako aj dátum, od ktorého sa požadujú úroky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 219, 23.7.2011.


title: Vec T-31/06: Žaloba podaná  24. januára 2006  – Procter & Gamble/ÚHVT

text:
               8.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/34

         Žaloba podaná 24. januára 2006 – Procter & Gamble/ÚHVT
   (Vec T-31/06)
   (2006/C 86/70)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Procter & Gamble Company (Cincinnati, USA) (v zastúpení: G. Kuipers, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT zo 16. novembra 2005 (vec R 1183/2004-1), ktoré bolo oznámené P&G listom z 23. novembra 2005 v rozsahu, v akom v ňom bolo zistené, že ochranná známka nespĺňa podmienky stanovené v článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94, a

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: Trojrozmerná ochranná známka v podobe štvorcovej tablety bielej farby s fialovým kvetinovým vzorom s piatimi lupienkami pre tovary v triede 3 (pracie a bieliace prípravky a iné pracie prostriedky; čistiace, leštiace, hladiace a abrazívne prípravky; prípravky na umývanie, čistenie a starostlivosť o riad; mydlá) – prihláška č. 1 683 457
   Rozhodnutie prieskumového pracovníka: Zamietnutie prihlášky
   Rozhodnutie odvolacieho senátu: Zamietnutie odvolania

      Dôvody žaloby: Porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94.


title: Vec F-47/10: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 14. septembra 2011 — Hecq/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Sociálne zabezpečenie — Choroba z povolania — Články 73 a 78 služobného poriadku — Platnosť stanoviska lekárskej komisie — Odmietnutie uznať čiastočnú trvalú invaliditu)

text:
               10.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 362/24

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) zo 14. septembra 2011 — Hecq/Komisia
   (Vec F-47/10) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Sociálne zabezpečenie - Choroba z povolania - Články 73 a 78 služobného poriadku - Platnosť stanoviska lekárskej komisie - Odmietnutie uznať čiastočnú trvalú invaliditu)
   2011/C 362/40
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: André Hecq (Chaumont-Gistoux, Belgicko) (v zastúpení: L. Vogel, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a D. Martin, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J.-L. Fagnart, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutí Komisie, ktorými sa žalobcovi odmieta uznať trvalá čiastočná invalidita v zmysle článku 73 služobného poriadku a ktorými sa zaväzuje na náhradu časti lekárskych výdavkov a odmien, ktoré vznikli v súvislosti s prácou lekárskej komisie

      Výrok rozsudku

               1.

               Konanie o návrhoch smerujúcich k zrušeniu rozhodnutí Európskej komisie zo 7. septembra 2009 v rozsahu, v akom ukladajú A. Hecqovi povinnosť nahradiť výdavky a odmeny lekára, ktorého ustanovil na účely svojho zastupovania v rámci lekárskej komisie, ako aj polovicu výdavkov a odmien tretieho lekára lekárskej komisie ustanoveného po vzájomnej dohode, sa zastavuje.

               2.

               Návrhy smerujúce k zrušeniu rozhodnutí zo 7. septembra 2009 v rozsahu, v akom sa nimi A. Hecqovi odmieta uznať miera trvalej invalidity, sa zamietajú ako nedôvodné.

               3.

               A. Hecq znáša všetky trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 221, 14.8.2010, s. 61.


title: Vec F-40/09: Žaloba podaná 7. apríla 2009 — Časta/Komisia

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/51

         Žaloba podaná 7. apríla 2009 — Časta/Komisia
   (Vec F-40/09)
   2009/C 153/99
   Jazyk konania: čeština

      Účastníci konania

      Žalobca: Radek Časta (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Tahotná, advokátka)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet a opis sporu

   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia EPSO nepripustiť žalobcu k ústnym skúškam všeobecného výberového konania EPSO/AD/107/07-LAW z dôvodu nedodržania podmienky týkajúcej sa praxe v dĺžke troch rokov na pracovné miesto riadiaceho pracovníka. Na druhej strane uloženie povinnosti žalovanému zaplatiť žalobcovi spôsobenú majetkovú a nemajetkovú ujmu

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie menovacieho orgánu č. R/45715/08 z 22. decembra 2008,

               —

               uložiť žalovanému povinnosť zaplatiť žalobcovi z titulu náhrady majetkovej a nemajetkovej ujmy sumu 20 000 eur zvýšenú o úroky z omeškania od 9. júna 2008 do 15. dní po nadobudnutí právoplatnosti rozsudku,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.


title: Vec C-246/15 P: Odvolanie podané 28. mája 2015: Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) zo 17. marca 2015 vo veci T-89/09, Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG/Európska komisia

text:
               20.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/31

         Odvolanie podané 28. mája 2015: Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá komora) zo 17. marca 2015 vo veci T-89/09, Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG/Európska komisia
   (Vec C-246/15 P)
   (2015/C 236/42)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG (v zastúpení: J. Heithecker, J. Ylinen, Rechtsanwälte)

      Ďalší účastníci konania: Európska komisia, krajina Hesensko

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje

               —

               zrušiť druhý bod výroku napadnutého rozsudku v rozsahu, v akom zamieta tretí žalobný dôvod týkajúci sa investičnej dotácie a predaja štátneho pozemku,

               —

               zrušiť tretí až piaty bod výroku napadnutého rozsudku,

               —

               zaviazať Komisiu a krajinu Hesensko na náhradu trov odvolacieho konania.

         Odvolateľka okrem toho zotrváva na návrhoch podaných v prvom stupni a navrhuje

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie C(2008)6017 v konečnom znení z 21. októbra 2008, štátna pomoc N 512/2007 – Nemecko, Abalon Hardwood Hessen GmbH v rozsahu, v akom toto rozhodnutie konštatuje, že oznámená regionálna pomoc predstavuje existujúcu pomoc v zmysle článku 1 písm. b) bodu ii) nariadenia (ES) č. 659/1999,

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie C(2008)6017 v konečnom znení z 21. októbra 2008, štátna pomoc N 512/2007 – Nemecko, Abalon Hardwood Hessen GmbH v rozsahu, v akom toto rozhodnutie konštatuje, že predaj štátneho pozemku nepredstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 ES,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu všetkých trov prvostupňového konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Toto odvolanie sa týka podmienok, za ktorých môže Komisia v rámci sťažnosti v oblasti štátnej pomoci zamietnuť námietky uplatnené priamym konkurentom príjemcu štátnej pomoci bez začatia konania vo veci formálneho zisťovania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ.
   Odvolateľka zastáva názor, že Všeobecný súd mal v napadnutom rozsudku vyhovieť tretiemu žalobnému dôvodu, ktorým sa namietalo nezačatie konania vo veci formálneho zisťovania, nielen – ako sa stalo – vo vzťahu k oznámenému opatreniu o poskytnutí záruk, ale aj pokiaľ ide o ďalšie oznámené opatrenia, investičnú dotáciu a predaj štátneho pozemku.
   Odvolateľka uvádza 5 odvolacích dôvodov:

               1.

               Pokiaľ ide o investičnú dotáciu, Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že rozhodol, že rozhodnutie zo 6. decembra 2007 nie je pre preskúmanie tretieho žalobného dôvodu relevantné, pretože Komisia napriek riadne vykonanému zisťovaniu v rámci správneho konania nemohla o existencii tohto rozhodnutia vedieť, a navyše, toto rozhodnutie nemohlo mať vplyv na výsledok zisťovania Komisie.

               2.

               Všeobecný súd sa dopustil zjavne nesprávneho posúdenia a viacerých ďalších nesprávnych právnych posúdení tým, že rozhodol, že znalecký posudok hodnoty štátneho pozemku predaného príjemcovi štátnej pomoci uvádzal, že budovy nachádzajúce sa na pozemku sú bezcenné.

               3.

               Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že konštatoval, že Komisia v správnom konaní oprávnene vychádzala z toho, že suma vo výške 1 4 00  000 eur, ktorá sa odpočítala od kúpnej ceny stanovenej znaleckým posudkom, zodpovedala trhovej cene demolácie všetkých budov nachádzajúcich sa na časti pozemku predanej príjemcovi štátnej pomoci.

               4.

               Všeobecný súd sa dopustil viacerých nesprávnych právnych posúdení pri preskúmaní článku 4 bodu 6 zmluvy o predaji pozemku, podľa ktorého príjemca štátnej pomoci musí vykonať demoláciu všetkých budov nachádzajúcich sa na pozemku a musí predajcovi pozemku štátnu pomoc vrátiť, ak do desiatich rokov od prevodu pozemku nevykoná demoláciu vôbec alebo len sčasti alebo sa ukáže, že náklady na demoláciu sú nižšie ako vyššie uvedená suma 1 4 00  000 eur.

               5.

               Všeobecný súd neprávom zaviazal odvolateľku na čiastočnú náhradu trov konania, pretože žaloba bola opodstatnená v troch z piatich oznámených opatreniach pomoci a odvolateľka podala žalobu týkajúcu sa dvoch ďalších opatrení pomoci len z toho dôvodu, že ani dokumenty, ktoré jej boli poskytnuté počas správneho konania, ani rozhodnutie Komisie, neobsahovali podrobné informácie týkajúce sa týchto opatrení.


title: Vec T-651/16: Žaloba podaná 14. septembra 2016 – Crocs/EUIPO – Gifi Diffusion (Footwear)

text:
               7.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 410/23

         Žaloba podaná 14. septembra 2016 – Crocs/EUIPO – Gifi Diffusion (Footwear)
   (Vec T-651/16)
   (2016/C 410/33)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Crocs, Inc. (Niwot, Colorado, Spojené štáty) (v zastúpení: J. Guise. D. Knight, L. Cassidy, H. Seymour, solicitors, M. Berger, N. Hadjadj Cazier, H. Haouideg, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Gifi Diffusion (Villeneuve-sur-Lot, Francúzsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Majiteľ sporného dizajnu: žalobkyňa.

      Dotknutý sporný dizajn: dizajn Spoločenstva „Footwear“ – dizajn Spoločenstva č. 257 001-0001.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO zo 6. júna 2016 vo veci R 853/2014-3.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie a rozhodol, že uverejnenie na internetovej stránke nepredstavuje uverejnenie v zmysle článku 7, potvrdil zapísaný sporný dizajn Spoločenstva a zamietol návrh na vyhlásenie neplatnosti,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 63 ods. 1 nariadenia č. 6/2002,

               —

               porušenie článku 7 nariadenia č. 6/2002.


title: Vec C-275/09: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. marca 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State van België — Belgicko) — Brussels Hoofdstedelijk Gewest a i./Vlaams Gewest (Smernica 85/337/EHS — Posudzovanie vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie — Letiská so základnou dĺžkou štartovacej dráhy 2100 metrov a viac — Pojem „stavba“ — Predĺženie povolenia prevádzky)

text:
               7.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/4

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 17. marca 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Raad van State van België — Belgicko) — Brussels Hoofdstedelijk Gewest a i./Vlaams Gewest
   (Vec C-275/09) (1)

   (Smernica 85/337/EHS - Posudzovanie vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie - Letiská so základnou dĺžkou štartovacej dráhy 2 100 metrov a viac - Pojem „stavba“ - Predĺženie povolenia prevádzky)
   2011/C 139/05
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Raad van State van België

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Brussels Hoofdstedelijk Gewest, P. De Donder, F. De Becker, K. Colenbie, P. Hutsebaut, B. Kockaert, VZW Boreas, F. Petit, S. de Burbure de Wezembeek, L. Van Dessel

      Žalovaný: Vlaams Gewest

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Raad van State van België — Výklad prílohy I bodu 7 písm. a) smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (Ú. v. ES L 175, s. 40; Mim. vyd. 015/001, s. 248) — Stavba letiska so základnou dĺžkou štartovacej dráhy 2 100 metrov a viac — Pojem „stavba“

      Výrok rozsudku

   Článok 1 ods. 2 druhá zarážka a bod 7 prílohy I smernice Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 97/11/ES z 3. marca 1997, sa majú vykladať v tom zmysle, že:

               —

               predĺženie existujúceho povolenia na prevádzku letiska nemôže byť bez realizácie stavieb alebo fyzických zásahov meniacich fyzickú realitu dotknutého miesta kvalifikované ako „projekt“ alebo „stavba“ v zmysle týchto ustanovení,

               —

               vnútroštátny súd však musí určiť na základe uplatniteľnej vnútroštátnej právnej úpravy a po prípadnom zohľadnení kumulatívneho účinku viacerých prác a fyzických zásahov vykonaných od nadobudnutia účinnosti tejto smernice, či je toto povolenie súčasťou viacetapového povoľovacieho konania, ktorého cieľom je v konečnom dôsledku realizácia činností predstavujúcich projekt v zmysle bodu 13 prvej zarážky prílohy II v spojení s bodom 7 prílohy I tejto smernice. Pokiaľ nedošlo k vykonaniu posúdenia vplyvov takýchto prác alebo fyzických zásahov na životné prostredie v etape predchádzajúcej povoľovaciemu konaniu, prináleží vnútroštátnemu súdu, aby zabezpečil potrebný účinok smernice tým, že dohliadne, aby sa takéto posudzovanie uskutočnilo aspoň v etape udelenia povolenia na prevádzku.

      (1)  Ú. v. EÚ C 267, 7.11.2009.


title: Vec T-186/07: Žaloba podaná 29. mája 2007 – Ashoka/ÚHVT (DREAM IT, DO IT!)

text:
               21.7.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 170/34

         Žaloba podaná 29. mája 2007 – Ashoka/ÚHVT (DREAM IT, DO IT!)
   (Vec T-186/07)
   (2007/C 170/67)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Ashoka (Arlington, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Link a A. Jaeger-Lenz, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) z 15. marca 2007 (vec R 635/2006-1),

               —

               zaviazať ÚHVT na náhradu vlastných trov konania a trov konania, ktoré vznikli žalobcovi.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: slovná ochranná známka „DREAM IT, DO IT!“ pre služby zaradené v triedach 35, 36, 41 a 45 – prihláška č. 3 844 792.

      Rozhodnutie prieskumového pracovníka: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 40/94 z dôvodu, že prihlasovaná ochranná známka bude vnímaná príslušnou skupinou verejnosti ako viažuca sa k špecifickému podniku, pretože sa nestala obvyklou v bežnom jazyku a ani v obchodných zvyklostiach ako označenie služieb, na ktoré sa vzťahuje.


title: Vec T-301/10: Rozsudok Všeobecného súdu z  19. marca 2013 — in ’t Veld/Komisia [ „Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty týkajúce sa návrhu medzinárodnej obchodnej dohody o boji proti falšovaniu (ACTA) — Dokumenty týkajúce sa rokovaní — Zamietnutie prístupu — Výnimka týkajúca sa ochrany verejného záujmu v oblasti medzinárodných vzťahov — Zjavne nesprávne posúdenie — Proporcionalita — Povinnosť odôvodnenia“ ]

text:
               4.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/14

         Rozsudok Všeobecného súdu z 19. marca 2013 — in ’t Veld/Komisia
   (Vec T-301/10) (1)

   (Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty týkajúce sa návrhu medzinárodnej obchodnej dohody o boji proti falšovaniu (ACTA) - Dokumenty týkajúce sa rokovaní - Zamietnutie prístupu - Výnimka týkajúca sa ochrany verejného záujmu v oblasti medzinárodných vzťahov - Zjavne nesprávne posúdenie - Proporcionalita - Povinnosť odôvodnenia)
   2013/C 129/26
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sophie in ’t Veld (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: O. W. Brouwer a J. Blockx, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne C. Hermes a C. ten Dam, neskôr C. Hermes a F. Clotuche-Duvieusart, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie SG.E.3/HP/psi — Ares (2010) 234950 zo 4. mája 2010 v rozsahu, v akom zamieta prístup k niektorým dokumentom týkajúcim sa návrhu medzinárodnej obchodnej dohody o boji proti falšovaniu (ACTA)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie SG.E.3/HP/psi — Ares (2010) 234950 zo 4. mája 2010 sa zrušuje v rozsahu, v akom zamieta prístup k dokumentom č. 21 a 25 zo zoznamu pripojeného k tomuto rozhodnutiu, ako aj v rozsahu, v akom utajuje tieto časti ďalších dokumentov z tohto zoznamu:

                           —

                           v dokumente č. 45 na strane 2 pod nadpisom „Participants“ poslednú vetu v druhom odseku,

                           —

                           v dokumente č. 47 na strane 1 pod nadpisom „Participants“ poslednú vetu v druhom odseku,

                           —

                           v dokumente č. 47 na strane 2 pod nadpisom „1. Digital Environment (including Internet)“ poslednú vetu v druhom odseku,

                           —

                           v dokumente č. 48 na strane 2 v bode 4 poslednú časť vety.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Sophie in ’t Veld znáša polovicu svojich vlastných trov konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania Európskej komisie.

               4.

               Komisia znáša polovicu svojich vlastných trov konania a je povinná nahradiť polovicu trov konania pani in ’t Veld.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 25.9.2010.


title: Vec C-356/04: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  19. septembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van koophandel Brussel – Belgicko) – Lidl Belgium GmbH & Co. KG/Etablissementen Franz Colruyt NV (Smernice 84/450/EHS a 97/55/ES — Klamlivá reklama — Porovnávacia reklama — Podmienky prípustnosti — Porovnanie všeobecnej úrovne cien uplatňovaných obchodnými reťazcami — Porovnanie cien sortimentu výrobkov)

text:
               18.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/7

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 19. septembra 2006 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van koophandel Brussel – Belgicko) – Lidl Belgium GmbH & Co. KG/Etablissementen Franz Colruyt NV
   (Vec C-356/04) (1)

   (Smernice 84/450/EHS a 97/55/ES - Klamlivá reklama - Porovnávacia reklama - Podmienky prípustnosti - Porovnanie všeobecnej úrovne cien uplatňovaných obchodnými reťazcami - Porovnanie cien sortimentu výrobkov)
   (2006/C 281/12)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Rechtbank van koophandel Brussel
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Lidl Belgium GmbH & Co. KG

      Žalovaný: Etablissementen Franz Colruyt NV
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Rechtbank van koophandel Brussel – Výklad článku článku 3 a ods. 1 písm. a), b) a c) smernice Rady 84/450/EHS z 10. septembra 1984 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa klamlivej reklamy (Ú. v. ES L 250, s. 17; Mim. vyd. 15/001, s. 227) zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 97/55/ES zo 6. októbra 1997 (Ú. v. ES L 290, s. 18; Mim. vyd. 15/003, s. 365) – Porovnávacia reklama – Porovnanie všeobecnej úrovne cien zadávateľa reklamy s cenami jeho súťažiteľov bez uvedenia informácie, ktoré výrobky boli z hľadiska ich ceny porovnávané
   Výrok rozsudku

               1.

               Podmienka prípustnosti porovnávacej reklamy stanovená v článku 3 a ods. 1 písm. b) smernice Rady 84/450/EHS z 10. septembra 1984 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa klamlivej reklamy, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 97/55/ES zo 6. októbra 1997, sa má vykladať v tom zmysle, že s ňou nie je v rozpore, ak sa porovnávacia reklama vzťahuje hromadne na sortimenty výrobkov bežnej spotreby predávané dvoma konkurenčnými obchodnými reťazcami, pokiaľ obidva tieto sortimenty pozostávajú z jednotlivých výrobkov, ktoré vnímané v pároch individuálne spĺňajú podmienku porovnateľnosti stanovenú v tomto ustanovení.

               2.

               Podmienka stanovená v článku 3 a ods. 1 písm. c) smernice 84/450 zmenenej a doplnenej smernicou 97/55, že reklama „objektívne porovnáva“ vlastnosti príslušných tovarov, sa má vykladať v tom zmysle, že nevyžaduje, aby v prípade porovnávania cien sortimentu porovnateľných výrobkov bežnej spotreby, ktoré predávajú konkurenčné obchodné reťazce, alebo porovnávania všeobecnej úrovne cien nimi uplatňovaných na dotknutý sortiment porovnateľných výrobkov, ktoré predávajú, boli porovnávané výrobky a ceny tak zadávateľa reklamy, ako aj všetkých ostatných súťažiteľov zahrnutých do porovnania, výslovne a taxatívne vymenované v reklame.

               3.

               Článok 3 a ods. 1 písm. c) smernice 84/450 zmenenej a doplnenej smernicou 97/55 sa má vykladať v tom zmysle, že „kontrolovateľnými“ vlastnosťami tovarov, ktoré predávajú dva konkurenčné obchodné reťazce, v zmysle tohto ustanovenia sú:

                           —

                           ceny týchto tovarov,

                           —

                           všeobecná úroveň cien uplatňovaných obchodnými reťazcami na ich sortimenty porovnateľných výrobkov a výška ročne dosiahnuteľných úspor spotrebiteľom podľa toho, či nakupuje tieto výrobky prevažne v jednom alebo v inom obchodnom reťazci, pokiaľ sú dotknuté tovary skutočne súčasťou sortimentu porovnateľných výrobkov, na základe ktorých sa určila uvedená všeobecná úroveň cien.

               4.

               Článok 3 a ods. 1 písm. c) smernice 84/450 zmenenej a doplnenej smernicou 97/55 sa má vykladať v tom zmysle, že vlastnosť uvedená v porovnávacej reklame spĺňa podmienku kontrolovateľnosti stanovenú v tomto ustanovení, ak zadávateľ reklamy v prípade, že porovnávané údaje, o ktoré sa opiera tvrdenie o určitej vlastnosti, nie sú uvedené v tejto reklame, informuje adresátov tejto reklamy, kde a ako sa môžu s týmito údajmi ľahko oboznámiť s cieľom skontrolovať ich správnosť, ako aj príslušnú vlastnosť, alebo ak nemajú potrebnú odbornosť, aby ich nechali skontrolovať.

               5.

               Článok 3 a ods. 1 písm. a) smernice 84/450 zmenenej a doplnenej smernicou 97/55 sa má vykladať v tom zmysle, že porovnávacia reklama, ktorá vyzdvihuje nižšiu všeobecnú úroveň cien zadávateľa reklamy vo vzťahu k jeho hlavným súťažiteľom, hoci porovnanie sa vzťahuje na vzorku výrobkov, môže byť klamlivá, ak reklama:

                           —

                           neuvádza, že porovnanie sa týka len tejto vzorky a nie všetkých výrobkov zadávateľa reklamy,

                           —

                           neidentifikuje použité prvky porovnávania alebo neuvádza zdroj informácií, na základe ktorého je možná takáto identifikácia, alebo

                           —

                           obsahuje hromadný odkaz na rozdiel v úsporách, ktoré môže spotrebiteľ dosiahnuť svojimi nákupmi bežnej spotreby prevažne u zadávateľa reklamy než u jeho súťažiteľov bez konkretizácie všeobecnej úrovne cien uplatňovaných každým týmto súťažiteľom, a výšku úspor dosiahnuteľných nákupmi prevažne u zadávateľa reklamy a nie u iných súťažiteľov.

      (1)  Ú. v. EÚ C 273, 6.11.2004.


title: Vec C-365/07: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Taliansko) 2. augusta 2007 – Simesa SpA/Ministero della Salute, Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) a iní

text:
               20.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 247/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio (Taliansko) 2. augusta 2007 – Simesa SpA/Ministero della Salute, Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) a iní
   (Vec C-365/07)
   (2007/C 247/17)
   Jazyk konania: taliančina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Simesa SpA

      Žalovaní: Ministero della Salute, Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) a iní
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Po predpokladoch obsiahnutých v článkoch 2 a 3 (1) smernice 89/105/ES, ktoré formujú vzťah medzi verejnými inštitúciami členského štátu a farmaceutickými podnikmi tak, že stanovenie ceny lieku alebo zvýšenie jeho ceny prislúcha podnikom, ale v rozsahu schválenom zo strany príslušných orgánov, teda na základe spolupôsobenia podnikov a orgánov poverených vykonávaním kontroly farmaceutických výdavkov, sa v článku 4 ods. 1 stanovuje, že: „zmrazenie cien všetkých liekov alebo niektorých kategórií liekov“, čo predstavuje opatrenie všeobecnej povahy, ktoré aspoň raz do roka podlieha preskúmaniu, či s ohľadom na makroekonomické podmienky v členskom štáte je jeho pokračovanie odôvodnené.
               Toto ustanovenie priznáva príslušným orgánom 90-dňovú lehotu, v rámci ktorej majú zabezpečiť oznámenie o prípadných zvýšeniach alebo zníženiach cien, ktoré sa uskutočňujú.
               Požaduje sa objasniť interpretáciu tohto ustanovenia v časti, ktorá sa týka „prípadných predpokladaných znížení cien“, jednak, či sa má rozumieť v tom zmysle, že okrem všeobecného opatrenia, ktoré predstavuje zmrazenie cien všetkých alebo niektorých kategórií liekov, sa pripúšťa aj ďalšie všeobecné opatrenie, ktoré predstavuje zníženie cien všetkých a niektorých kategórií liekov, a tiež či sa toto uvedené „prípadné zníženie“ má týkať výlučne liekov, na ktoré už bolo uvalené zmrazenie cien;

               2.

               požaduje sa objasniť, či článok 4 ods. 1 v časti, kde sa ukladá príslušným orgánom členského štátu v prípade zmrazenia cien preskúmať najmenej raz za rok, či makroekonomické podmienky odôvodňujú pokračovanie zmrazenia cien, sa môže interpretovať v tom zmysle, že ak sa pripúšťa zníženie cien, s ohľadom na odpoveď na prvú otázku, či je možné uskutočniť toto opatrenie aj opakovane v priebehu jedného roka a opakovať ho po dobu viacerých rokov (počnúc rokom 2002 až do 2010);

               3.

               či v zmysle uvedeného článku 4, s ohľadom na odôvodnenia, ktoré sa týkajú primárneho cieľa opatrení týkajúcich sa kontroly cien liekov, ktorých účelom je „podporovanie verejného zdravia cestou zabezpečenia dostupnosti liekov a prijateľných cien a požiadavky zamedzenia rozdielom medzi takýmito opatreniami, ktoré môžu brzdiť alebo deformovať obchod s liekmi vo vnútri spoločenstva“, je možné považovať opatrenia, ktoré sa odvolávajú iba na „odhadované“ ekonomické hodnoty výdavkov, a nie na „overené“, za zlučiteľné s právom Spoločenstva (otázka sa týka obidvoch prípadov);

               4.

               musia byť požiadavky spojené s dodržiavaním maximálnych povolených výdavkov na lieky, ktorých stanovenie je v právomoci každého členského štátu, viazané na jeden výdavok na liek alebo je možné tvrdiť, že údaje o iných zdravotníckych výdavkoch patria do právomoci členských štátov;

               5.

               či zásady transparentnosti a účasti podnikov, ktorých sa týkajú opatrenia zmrazenia cien alebo všeobecného zníženia cien liekov, ktoré vyplývajú zo smernice sa majú interpretovať v tom zmysle, že je vždy a v každom prípade potrebné predpokladať možnosť udelenia výnimky zo stanovenej ceny (článok 4 ods. 2 smernice) a existenciu konkrétneho žiadateľa o výnimku a následnú povinnosť odôvodniť prípadné zamietnutie.

      (1)  Smernica Rady 89/105/EHS z 21. decembra 1988, ktorá sa týka transparentnosti opatrení upravujúcich stanovovanie cien humánnych liekov a ich zaraďovanie do vnútroštátnych systémov zdravotného poistenia (Ú. v. ES L 40, s. 8; Mim. vyd. 05/001, s 345).


title: Vec T-273/13: Žaloba podaná 17. mája 2013 — Sarafraz/Rada

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/48

         Žaloba podaná 17. mája 2013 — Sarafraz/Rada
   (Vec T-273/13)
   2013/C 207/79
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Mohammad Sarafraz (Teherán, Irán) (v zastúpení: T. Walter, Rechtsanwalt)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil nariadenie Rady (EÚ) č. 206/2013 z 11. marca 2013, ktorým sa vykonáva článok 12 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 359/2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Iráne v rozsahu, v akom sa týka pána Mohammada Sarafraza,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení práva žalobcu na obhajobu

                           —

                           Rada porušila právo žalobcu na účinnú právnu ochranu a najmä požiadavku odôvodnenia tým, že neposkytla žiadne dostatočné odôvodnenie pre zaradenie žalobcu do prílohy napadnutého vykonávacieho nariadenia,

                           —

                           Rada porušila právo žalobcu byť vypočutý tým, že žalobcovi neposkytla možnosť, ktorá je upravená v článku 12 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 359/2011 (1), prijať k zaradeniu do sankčného zoznamu stanovisko a tým iniciovať preskúmanie zo strany Rady.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na neexistencii základu pre zaradenie žalobcu do sankčného zoznamu

                           —

                           z dôvodov uvedených Radou pre zaradenie žalobcu do sankčného zoznamu sa nedá zistiť, o aký právny základ sa Rada presne opiera,

                           —

                           Rada sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia skutkových okolností tým, že zaradila žalobcu do zoznamu v prílohe sporného vykonávacieho nariadenia,

                           —

                           obzvlášť nemôže jediný konkrétny dôvod uvedený Radou v sankčnom zozname odôvodniť zaradenie žalobcu do sankčného zoznamu.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady dvojitého potrestania (ne bis in idem)

                           —

                           jediný konkrétny dôvod uvedený Radou pre zaradenie žalobcu do sankčného zoznamu bol už sankcionovaný britským dozorným orgánom nad médiami,

                           —

                           Rada netvrdí, že by napriek, resp. po tejto sankcii došlo k ďalším porušeniam práv, ktoré by odôvodňovali zaradenie do sankčného zoznamu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení základných práv žalobcu na slobodné vysielanie, resp. slobodu prejavu, slobodu pohybu a práva vlastniť majetok

                           —

                           zaradenie žalobcu do sankčného zoznamu predstavuje neodôvodnený a neprimeraný zásah do jeho slobody vysielania a prejavu, ktorý smeruje predovšetkým k tomu, aby sa zabránilo žalobcovi, resp. prevádzkovateľovi vysielania, ktorého žalobca riadi, pri podávaní jeho správ z a do Európy,

                           —

                           zaradenie žalobcu do sankčného zoznamu predstavuje neodôvodnený a neprimeraný zásah do ďalších chránených základných práv (práva vlastniť majetok, slobodnej voľby povolania, slobody pohybu).

      (1)  Nariadenie Rady (EÚ) č. 359/2011 z 12. apríla 2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu v Iráne (Ú. v. EÚ L 100, s. 1).


title: Vec T-199/17: Žaloba podaná 29. marca 2017 – QD/EUIPO

text:
               22.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/38

         Žaloba podaná 29. marca 2017 – QD/EUIPO
   (Vec T-199/17)
   (2017/C 161/54)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: QD (v zastúpení: H. Tettenborn, lawyer)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie EUIPO z 2. júna 2016, ktoré bolo žalobcovi oznámené 3. júna 2016, o odmietnutí druhého obnovenia jeho zmluvy dočasného zamestnanca podľa článku 2 písm. f) PZOZ a

               —

               zaviazal EUIPO na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza šesť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na porušení príslušných ustanovení služobného poriadku a PZOZ, konkrétne článku 110 služobného poriadku a článku 2 písm. f) a článku 8 PZOZ.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že EUIPO porušil svoju povinnosť zachovávať lojálnosť a povinnosť starostlivosti.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že EUIPO porušil zásadu riadnej správy vecí verejných (Článok 41 ods. 1, 2 a 3 Charty základných práv Európskej únie).

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že EUIPO porušil požiadavky nariadenia 45/2001 (1), konkrétne článok 27 ods. 1 a ods. 2 písm. b).

               6.

               Šiesty žalobný dôvod je založený na tom, že EUIPO porušil legitímna dôveru žalobcu.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 008, 2001, s. 1; Mim. vyd. 13/026, s. 102).


title: Vec T-454/10: Žaloba podaná 30. septembra 2010 — Anicav/Komisia

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/39

         Žaloba podaná 30. septembra 2010 — Anicav/Komisia
   (Vec T-454/10)
   ()
   2010/C 328/66
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav) (Neapol, Taliansko) (v zastúpení: J. da Cruz Vilaça, S. Estima Martins a S. Carvalho de Soussa, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť ustanovenia článku 52 a prílohy VIII nariadenia Komisie (ES) č. 1580/2007 (1) zmeneného a doplneného nariadením Komisie (EU) č. 687/2010 (2); a

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou žalobkyňa na základe článku 263 ZFEÚ navrhuje čiastočné zrušenie nariadenia Komisie (ES) č. 1580/2007 zmeneného a doplneného nariadením Komisie (EÚ) č. 687/2010.
   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa tieto žalobné dôvody:

               Po prvé žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (ďalej len „nariadenie o jednotnej SOT“) (Ú. v. EÚ L 299, s. 1).

               Napadnuté opatrenie tým, že i) nezahrnulo spracovateľské činnosti do prílohy VIII nariadenia Komisie č. 1580/2007 a tým, že ii) nevylúčilo prípravné činnosti, baliace činnosti a činnosti po spracovaní z hodnoty predanej výroby výrobkov určených na spracovanie, porušuje nariadenie jednotnej SOT v rozsahu, v ktorom toto nariadenie stanovuje, že ustanovenia týkajúce sa organizácií výrobcov a konkrétne poskytnutia pomoci, sa môžu uplatňovať len na výrobky v rámci spoločnej organizácie trhov v sektore ovocia a zeleniny.

               Po druhé žalobkyňa tvrdí, že napadnuté opatrenie porušuje zásadu zákazu diskriminácie; napadnuté opatrenie tým, že poskytuje organizáciám výrobcov pomoc týkajúcu sa priemyselných operácií uskutočnených tiež súkromnými podnikmi, porušuje zásadu zákazu diskriminácie, ktorá zakazuje, aby sa s porovnateľnými situáciami zaobchádzalo odlišne, ibaže by takéto zaobchádzanie bolo objektívne odôvodnené.

               Nakoniec žalobkyňa tvrdí, že napadnuté opatrenie porušuje zásadu proporcionality; napadnuté opatrenie tým, že poskytuje organizáciám výrobcov pomoc týkajúcu sa priemyselných operácií uskutočnených tiež súkromnými podnikmi, porušuje zásadu proporcionality v rozsahu, v ktorom prekračuje mieru nevyhnutnú na dosiahnutie predpokladaného cieľa spoločnej poľnohospodárskej politiky týkajúceho sa vertikálnej integrácie organizácií výrobcov.

      (1)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1580/2007 z 21. decembra 2007, ktorým sa ustanovujú vykonávacie pravidlá pre nariadenia Rady (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96 a (ES) č. 1182/2007 v sektore ovocia a zeleniny (Ú. v. EÚ L 350, s. 1).

      (2)  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 687/2010 z 30. júla 2010, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1580/2007, ktorým sa ustanovujú vykonávacie pravidlá pre nariadenia Rady (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96 a (ES) č. 1182/2007 v sektore ovocia a zeleniny (Ú. v. EÚ L 199, s. 12).


title: Vec T-511/08: Uznesenie Všeobecného súdu z  13. apríla 2010 — Unity OSG FZE/Rada

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/56

      Uznesenie Všeobecného súdu z 13. apríla 2010 — Unity OSG FZE/Rada
      (Vec T-511/08) (1)

      (2010/C 161/90)

         Jazyk konania: angličtina

      Predsedníčka druhej komory nariadila výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 32, 7.2.2009.


title: Vec C-520/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 18. novembra 2014 – Gemeente Borsele, Staatssecretaris van Financiën

text:
               16.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/5

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 18. novembra 2014 – Gemeente Borsele, Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-520/14)
   (2015/C 056/06)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovatelia: Gemeente Borsele, Staatssecretaris van Financiën

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Treba článok 2 ods. 1 písm. c) a článok 9 ods. 1 smernice 2006/112/ES (1) vykladať v tom zmysle, že v súvislosti s prepravou žiakov podľa takej právnej úpravy, ako je právna úprava opísaná v prejednávanom rozsudku, treba obec považovať za zdaniteľnú osobu v zmysle tejto smernice?

               2.

               Treba pri odpovedi na túto otázku zohľadniť právnu úpravu ako celok alebo sa má toto posúdenie uskutočniť samostatne pre každú prepravnú službu?

               3.

               Ak platí táto druhá možnosť: Musí sa v takom prípade rozlišovať podľa toho, či ide o prepravu žiakov na vzdialenosť od 6 do 20 kilometrov, resp. na vzdialenosť viac ako 20 kilometrov?

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).


title: Vec T-103/06: Rozsudok Všeobecného súdu z  13. apríla 2010 — Esotrade/ÚHVT — Segura Sánchez (YoKaNa) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva YoKaNa — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva a skoršia národná obrazová ochranná známka YOKONO — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Podobnosť označení — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“ ]

text:
               5.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/26

         Rozsudok Všeobecného súdu z 13. apríla 2010 — Esotrade/ÚHVT — Segura Sánchez (YoKaNa)
   (Vec T-103/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva YoKaNa - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva a skoršia národná obrazová ochranná známka YOKONO - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Podobnosť označení - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009]“)
   2010/C 148/45
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Esotrade, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. de Rivera Lamo de Espinosa a J. E. Astiz Suárez, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. García Murillo a O. Montalto, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT: Antonio Segura Sánchez (Alicante, Španielsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 10. januára 2006 (vec R 217/2004-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Antoniom Segura Sánchezom a Esotrade, SA

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 121, 20.5.2006.


title: Vec C-109/09: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  10. marca 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht — Nemecko) — Deutsche Lufthansa AG/Gertraud Kumpan (Pracovné zmluvy na dobu určitú — Smernica 1999/70/ES — Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní — Úloha vnútroštátneho súdu)

text:
               7.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 139/2

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 10. marca 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht — Nemecko) — Deutsche Lufthansa AG/Gertraud Kumpan
   (Vec C-109/09) (1)

   (Pracovné zmluvy na dobu určitú - Smernica 1999/70/ES - Rovnosť zaobchádzania v zamestnaní a povolaní - Úloha vnútroštátneho súdu)
   2011/C 139/02
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesarbeitsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Deutsche Lufthansa AG

      Žalovaná: Gertraud Kumpan

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesarbeitsgericht — Výklad na jednej strane článku 1, článku 2 ods. 1 a článku 6 ods. 1 smernice Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní (Ú. v. ES L 303, s. 16; Mim. vyd. 05/004, s. 79) a na strane druhej doložky 5 bodu 1 prílohy smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368) — Zákaz diskriminácie na základe veku — Vnútroštátna právna úprava umožňujúca uzavretie pracovnej zmluvy na dobu určitú pod jedinou podmienkou, že pracovník dosiahol vek 58 rokov — Zlučiteľnosť tejto úpravy s vyššie uvedenými ustanoveniami — Právne následky prípadnej nezlučiteľnosti

      Výrok rozsudku

   Doložka 5 bod 1 rámcovej dohody o pracovných zmluvách na dobu určitú uzavretá 18. marca 1999, ktorá tvorí prílohu smernice Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP, sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „objektívna úzka väzba na predchádzajúcu pracovnú zmluvu na dobu neurčitú s tým istým zamestnávateľom“ stanovený v § 14 ods. 3 zákona o práci na dobu určitú a o pracovných zmluvách na dobu určitú (Gesetz über Teilzeitarbeit und befristete Arbeitsverträge) z 21. decembra 2000, sa má uplatňovať na prípady, v ktorých zmluve na dobu určitú nepredchádzala bezprostredne zmluva na dobu neurčitú uzavretá s tým istým zamestnávateľom, a ak medzi oboma zmluvami uplynulo obdobie niekoľkých rokov, pričom počas celého tohto obdobia pôvodný pracovnoprávny vzťah existoval v súvislosti s tou istou činnosťou a s tým istým zamestnávateľom prostredníctvom neprerušenej série zmlúv na dobu určitú. Vnútroštátny súd je povinný vykladať príslušné ustanovenia vnútroštátneho práva v maximálnej možnej miere v súlade s touto doložkou 5 bodom 1.

      (1)  Ú. v. EÚ C 141, 20.6.2009.


title: Vec T-153/15 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 20. mája 2015 – Hamcho a Hamcho International/Rada („Predbežné opatrenie — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii — Zmrazenie finančných prostriedkov a obmedzenie vstupu na územie Únie a tranzitu cezeň — Návrh na odklad výkonu — Nedodržanie formálnych náležitostí — Neprípustnosť“)

text:
               6.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 221/20

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 20. mája 2015 – Hamcho a Hamcho International/Rada
   (Vec T-153/15 R)
   ((„Predbežné opatrenie - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Sýrii - Zmrazenie finančných prostriedkov a obmedzenie vstupu na územie Únie a tranzitu cezeň - Návrh na odklad výkonu - Nedodržanie formálnych náležitostí - Neprípustnosť“))
   (2015/C 221/28)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Mohamad Hamcho (Damask, Sýria) a Hamcho International (Damask) (v zastúpení: A. Boesch, D. Amaudruz a M. Ponsard, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Predmet veci

   Návrh na odklad výkonu opatrení uložených žalobcom na základe vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) 2015/108 z 26. januára 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 36/2012 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Sýrii (Ú. v. EÚ L 20, s. 2) a vykonávacieho rozhodnutia Rady (SZBP) 2015/117 z 26. januára 2015, ktorým sa vykonáva rozhodnutie 2013/255/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Sýrii (Ú. v. EÚ L 20, s. 85)

      Výrok

               1.

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec T-505/09: Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. septembra 2010 — Carlyle/ÚHVT — MRP Consult (CAFE CARLYLE)

text:
               23.10.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/66

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 6. septembra 2010 — Carlyle/ÚHVT — MRP Consult (CAFE CARLYLE)
      (Vec T-505/09) (1)

      ()
      (2010/C 288/121)
      Jazyk konania: angličtina
      Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 51, 27.2.2010.


title: Vec T-503/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 3. mája 2016 – Aranynektár/EUIPO – Naturval Apícola (Natür-bal) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Natür-bal — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie NATURVAL — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               20.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 222/18

         Rozsudok Všeobecného súdu z 3. mája 2016 – Aranynektár/EUIPO – Naturval Apícola (Natür-bal)
   (Vec T-503/15) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie Natür-bal - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie NATURVAL - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 222/21)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aranynektár Termékgyártó és Kereskedelmi KFT (Dunavarsány, Maďarsko) (v zastúpení: I. Molnár, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: S. Palmero Cabezas, splnomocnená zástupkyňa)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Naturval Apícola, SL (Monserrat, Španielsko) (v zastúpení: I. Valdelomar Serrano, D. Gabarre Armengol, G. Hinarejos Mulliez, E. Bayo de Gispert, J. Rodríguez Fuensalida, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 17. júna 2015 (vec R 1158/2014-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Naturval Apícola a Aranynektár Termékgyártó és Kereskedelmi

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Aranynektár Termékgyártó és Kereskedelmi KFT je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 354, 26.10.2015.


title: Vec T-251/11: Žaloba podaná 18. mája 2011 — Rakúsko/Komisia

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/30

         Žaloba podaná 18. mája 2011 — Rakúsko/Komisia
   (Vec T-251/11)
   2011/C 232/55
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rakúska republika (v zastúpení: C. Pesendorfer, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje:

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie K(2011) 1363 v konečnom znení z 8. marca 2011 o štátnej pomoci č. C 24/2009 poskytnutej Rakúskom pre energeticky náročné podniky podľa zákona o zelenej elektrickej energii,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod: nesprávne uplatnenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ — neexistencia štátnej pomoci
               Podľa názoru žalobkyne nepredstavuje obmedzenie nákladov pre energeticky náročné podniky, ktoré je upravené v § 22 písm. c) rakúskeho zákona o zelenej elektrickej energii, BGBl. I č. 114/2008 (ďalej len „ÖSG“), štátnu pomoc, lebo neboli použité „štátne prostriedky“.

               2.

               Druhý žalobný dôvod: nesprávne uplatnenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ — neexistujúca selektívnosť
               Podľa názoru žalobkyne neexistuje ani selektívnosť de iure, ani selektívnosť de facto. Ak by sa aj vychádzalo z predpokladu, že § 22 písm. c) ÖSG vedie k odklonu od referenčného rámca, zdá sa, že tento odklon je odôvodnený logikou a vnútornou štruktúrou systému podpory zelenej elektrickej energie.

               3.

               Tretí žalobný dôvod: nesprávne uplatnenie článku 107 ods. 1 ZFEÚ — zneužitie právomoci
               Ak by sa plánované opatrenie aj napriek uvedenému pokladalo za štátnu pomoc, podľa názoru žalobkyne by patrilo do pôsobnosti usmernení Spoločenstva v oblasti štátnej pomoci na ochranu životného prostredia: v každom prípade treba vyvodiť analógiu medzi oznámeným poskytnutím kompenzácie podľa § 22 písm. c) ÖSG a pravidlami pre skúmanie úľav na energetických daniach upravených právom Spoločenstva podľa kapitoly 4 usmernení; systém kompenzácií by sa teda na základe takejto analógie musel schváliť. Okrem analogického uplatnenia usmernení by do úvahy prichádzala aj analógia s článkom 25 všeobecného nariadenia o skupinových výnimkách.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod: rozdielne zaobchádzanie Európskej komisie so skutkovými okolnosťami, ktoré sú z hľadiska hospodárskej súťaže rovnaké
               Podľa názoru žalobkyne sa vynára otázka, z akého dôvodu sa so situáciami, ktoré sú z hľadiska hospodárskej súťaže porovnateľné — v tomto ohľade sa poukazuje na porovnateľnosť ÖSG s nemeckým zákonom o obnoviteľných zdrojoch energie najmä vzhľadom na ekonomické a konkurenčné účinky — zaobchádzalo zjavne rozdielne. Uvedené je zrejme v rozpore so všeobecnou zásadou rovnosti zaobchádzania.


title: Vec T-49/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. júla 2006 – Hassan/Rada a Komisia ( Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia prijaté proti osobám a subjektom spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Qaida a Talibanom — Zmrazenie prostriedkov — Základné práva — Ius cogens — Súdna kontrola — Žaloba o neplatnosť a náhradu škody )

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/36

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. júla 2006 – Hassan/Rada a Komisia
   (Vec T-49/04) (1)

   („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia prijaté proti osobám a subjektom spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Qaida a Talibanom - Zmrazenie prostriedkov - Základné práva - Ius cogens - Súdna kontrola - Žaloba o neplatnosť a náhradu škody“)
   (2006/C 224/77)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Faraj Hassan (Brixton, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: E. Grieves, barrister, a H. Miller, solicitor)

      Žalovaní: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Marquardt a E. Finnegan, splnomocnení zástupcovia) a Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Enegren a C. Brown, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie nariadenia Rady (ES) č. 881/2002 z 27. mája 2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Qaida a Talibanom, a ruší nariadenie Rady (ES) č. 467/2001, ktoré zakazuje vývoz určitého tovaru a služieb do Afganistanu, posilňuje zákaz letov a rozširuje zmrazenie finančných prostriedkov a ďalších finančných zdrojov vo vzťahu k Talibanu v Afganistane (Ú. v. ES L 139, s. 9; Mim. vyd. 18/001, s. 294), zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES) č. 2049/2003 z 20. novembra 2003, ktorým sa dvadsiaty piaty raz mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 881/2002 (Ú .v. ES L 303, s. 20; Mim. vyd. 18/002, s. 219) na jednej strane a návrh na náhradu škody na druhej strane
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 94, 17.4.2004.