title: Vec C-124/21 P: Odvolanie podané 26. februára 2021: International Skating Union proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá rozšírená komora) zo 16. decembra 2020 vo veci T-93/18, International Skating Union/Európska komisia

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/19

      Odvolanie podané 26. februára 2021: International Skating Union proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá rozšírená komora) zo 16. decembra 2020 vo veci T-93/18, International Skating Union/Európska komisia
      (Vec C-124/21 P)
      (2021/C 163/25)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: International Skating Union (v zastúpení: J.-F. Bellis, advokát)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Mark Jan Hendrik Tuitert, Niels Kerstholt, European Elite Athletes Association

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie vo veci Skating Union/Komisia (vec T-93/18) v rozsahu v akom bola zamietnutá žaloba odvolateľky,

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie z 8. decembra 2017 vo veci AT/40208 – Pravidlá Medzinárodnej korčuliarskej únie na určovanie oprávnenosti a

                  —

                  uložil Komisii a vedľajším účastníkom prvostupňového konania povinnosť znášať trovy tohto konania a konania pred Všeobecným súdom.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Prvý odvolací dôvod: Všeobecný súd porušil článok 263 ZFEÚ a judikatúru Súdneho dvora týkajúcu sa článku 101 ZFEÚ, keď rozhodol, že Pravidlá Medzinárodnej korčuliarskej únie na určovanie oprávnenosti obmedzujú hospodársku súťaž na základe cieľa.
      Časť 1: Všeobecný súd neskúmal žiadne z tvrdení odvolateľky, ktorými napádala posúdenie Komisie týkajúce sa skutočností na podporu záveru o obmedzovaní hospodárskej súťaže na základe cieľa, ako sa uvádza v rozhodnutí Komisie z 8. decembra 2017 vo veci AT/40208 – Pravidlá Medzinárodnej korčuliarskej únie na určovanie oprávnenosti (ďalej len „sporné rozhodnutie“).
      Všetky tvrdenia odvolateľky, ktorými napáda posúdenie skutočností zo strany Komisie na podporu záveru v článku 1 sporného rozhodnutia o tom, že Medzinárodná korčuliarska únia porušila článok 101 ZFEÚ tým, že „prijala a uplatnila“ pravidlá oprávnenosti, boli buď nesprávne vykladané, takže sa stali neúčinnými alebo irelevantnými, alebo boli jednoducho ignorované.
      Časť 2: Všeobecný súd zmenil definíciu obmedzenia hospodárskej súťaže o ktoré ide vo veci, pričom porušil svoju povinnosť nenahrádzať posúdenie Komisie svojím vlastným posúdením a nesprávne klasifikoval skutočnosti, ktoré Komisia uviedla v oddiele 8.5 sporného rozhodnutia, ako relevantné pre záver o obmedzovaní hospodárskej súťaže na základe cieľa, v rozpore s judikatúrou Súdneho dvora týkajúcou sa článku 101 ZFEÚ.
      Namiesto preskúmania záveru o porušení, tak ako ho uvádza sporné rozhodnutie, Všeobecný súd vytvoril nové obmedzenie hospodárskej súťaže na základe cieľa odvodené z: 1) abstraktného znenia Pravidiel Medzinárodnej korčuliarskej únie na určovanie oprávnenosti oddeleného od akéhokoľvek skúmania ako sa v praxi uplatňujú a 2) skutočností uvádzaných Komisiou v oddiele 8.5 sporného rozhodnutia, ktoré nie sú súčasťou záveru o obmedzení hospodárskej súťaže na základe cieľa v rozhodnutí (oddiel 8.3).
      Časť 3: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia v jeho analýze štyroch prvkov na ktorých Komisia založila záver o tom, že Pravidlá Medzinárodnej korčuliarskej únie na určovanie oprávnenosti sú na základe cieľa obmedzením hospodárskej súťaže.
      Obsah pravidiel oprávnenosti: O údajnom obmedzujúcom cieli pravidiel nemožno z úrovne sankcií, ktorými sa vynucujú, urobiť žiadny záver. Zo sankcií vyplývajú nepriaznivé účinky na hospodársku súťaž iba ak je odmietnutie povoliť podujatie neodôvodnené. Úroveň sankcií ako taká nehovorí nič o obsahu pravidiel.
      Ciele Pravidiel Medzinárodnej korčuliarskej únie na určovanie oprávnenosti: Zo svojho uznania, že systém predchádzajúceho povolenia Medzinárodnej korčuliarskej únie sleduje legitímny cieľ, mal Všeobecný súd vyvodiť záver, že Pravidlá Medzinárodnej korčuliarskej únie na určovanie oprávnenosti nemôžu obmedziť hospodársku súťaž na základe cieľa.
      Právny a ekonomický kontext Pravidiel Medzinárodnej korčuliarskej únie na určovanie oprávnenosti: Všeobecný súd nesprávne vykladá judikát Cartes Bancaires (C-67/13), keď za irelevantnú považuje skutočnosť, že všetky krasokorčuliarske podujatia tretích strán boli zo strany Medzinárodnej korčuliarskej únie schválené z dôvodu, že neexistovali „interakcie“ medzi trhom krasokorčuľovania a relevantným trhom rýchlokorčuľovania.
      Úmysel Medzinárodnej korčuliarskej únie obmedziť hospodársku súťaž: Skutočnosť, že úmysel nie je nevyhnutným faktorom v analýze „na základe cieľa“ neumožňuje Všeobecnému súdu zamietnuť ako neúčinné tvrdenie odvolateľky spochybňujúce posúdenie skutočností zo strany Komisie uvedené v odôvodneniach 175 – 178 sporného rozhodnutia, z ktorého Komisia vychádzala pri závere, že Medzinárodná korčuliarska únia porušila článok 101 ZFEÚ prijatím a uplatňovaním pravidiel oprávnenosti.
      Druhý odvolací dôvod: Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď sa nevenoval štvrtému žalobnému dôvodu žaloby odvolateľky o tom, že rozhodnutie Medzinárodnej korčuliarskej únie neschváliť podujatie Dubai Icederby 2014 nepatrí do pôsobnosti článku 101 ZFEÚ, pretože toto rozhodnutie sledovalo legitímny cieľ v súlade s etickým kódexom Medzinárodnej korčuliarskej únie, ktorý zakazuje všetky formy podpory stávkovania.
      Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď skreslil žalobný dôvod odvolateľky ako zahŕňajúci abstraktnú diskusiu o legitímnosti cieľa ochrany integrity rýchlokorčuľovania. Tento žalobný dôvod napádal odmietnutie Komisie uznať platnosť etických obáv Medzinárodnej korčuliarskej únie týkajúcich sa konceptu rýchlokorčuliarskych súťaží kombinovaných so stávkovaním na mieste, ktoré sa malo uskutočniť na podujatí v Dubaji. Všeobecný súd ignoroval dôkazy predložené odvolateľkou, najmä správu o diskusii v rámci Kórejskej národnej asociácie odmietajúcej tento koncept vzhľadom na vysoké riziko manipulácií, čím teda boli potvrdené etické obavy Medzinárodnej korčuliarskej únie. Dubai Icederby je iba tretie rýchlokorčuliarske skupinové podujatie, ktoré nebolo schválené podľa systému predchádzajúceho povolenia Medzinárodnej korčuliarskej únie.


title: Vec C-127/21 P: Odvolanie podané 26. februára 2021: American Airlines, Inc. proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá rozšírená komora) zo 16. decembra 2020 vo veci T-430/18, American Airlines/Komisia

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/21

      Odvolanie podané 26. februára 2021: American Airlines, Inc. proti rozsudku Všeobecného súdu (prvá rozšírená komora) zo 16. decembra 2020 vo veci T-430/18, American Airlines/Komisia
      (Vec C-127/21 P)
      (2021/C 163/26)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: American Airlines, Inc. (v zastúpení: J.-P. Poitras, avocat, J. Ruiz Calzado, abogado, J. Wileur, avocat)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Delta Air Lines, Inc.

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil napadnutý rozsudok,

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie C(2017) 2788 final z 30. apríla 2018,

                  —

                  subsidiárne, ak to bude potrebné, vrátil vec Všeobecnému súdu na rozhodnutie v súlade s rozsudkom Súdneho dvora,

                  —

                  rozhodol, že Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a uložil jej povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli odvolateľke tak v tomto konaní, ako aj v konaní pred Všeobecným súdom,

                  —

                  prijal akékoľvek ďalšie opatrenia, ktoré považuje za vhodné.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza jediný odvolací dôvod založený na tom, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď prijal nesprávny právny výklad Komisie, podľa ktorého kritérium „riadneho využitia“ uvedené v bode 1.10 záväzkov týkajúcich sa koncentrácie spoločností American a US Airways (ďalej len „záväzky“) znamená len „neexistenciu zneužitia“, v dôsledku čoho rozsudok nesprávne potvrdil rozhodnutie Komisie C(2017) 2788 final z 30. apríla 2018, ktorým sa spoločnosti Delta Air Lines priznávajú prednostné práva (vec M.6607 US Airways/American Airlines).
      Tento odvolací dôvod sa skladá z troch častí:

                  1.

                  V prvej časti sa odvolateľka sústredí na správny právny prístup pri výklade kritéria „riadneho využitia“ na účel priznania prednostných práv podľa bodu 1.10 záväzkov a preukazuje, že Všeobecný súd sa vo svojom výklade dopustil nesprávneho právneho posúdenia.

                  2.

                  V druhej časti odvolateľka preukazuje, že Všeobecný súd sa dopustil ďalšieho nesprávneho právneho posúdenia, keď prijal analýzu Komisie, podľa ktorej „riadne využitie“ znamená len „neexistenciu zneužitia“, čím nesprávne pripustil možnosť spoločnosti Delta nevyužívať 470 prevádzkových intervalov.

                  3.

                  V tretej časti odvolateľka uvádza dodatočné nesprávne právne posúdenia, ktorými je rozsudok zaťažený, pokiaľ ide o výklad bodu 1.9 záväzkov, konkrétne o výraz „spôsobom, ktorý je v súlade s ponukou“, a ktoré sa zakladajú na právnej analýze tlačiva RM zaťaženej vadami.


title: Vec C-144/21: Žaloba podaná 5. marca 2021 – Európsky parlament/Európska komisia

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/22

      Žaloba podaná 5. marca 2021 – Európsky parlament/Európska komisia
      (Vec C-144/21)
      (2021/C 163/27)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Európsky parlament (v zastúpení: L. Visaggio, C. Ionescu Dima, M. Menegatti, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Európska komisia

         Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil článok 1 ods. 1 a 2 a články 2, 3, 4, 5, 7, 9 a 10 vykonávacieho rozhodnutia Komisie C(2020) 8797 z 18. decembra 2020, ktorým sa čiastočne udeľuje autorizácia na určité použitia oxidu chrómového podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 (1) (Chemservice GmbH a i.), a to v rozsahu, v akom sa týkajú autorizácií na použitie 2, 4 a 5 (a použitie 1 vo vzťahu k úprave zmesí na použitia 2, 4 a 5) s číslami REACH/20/18/0 až REACH/20/18/27,

                  —

                  subsidiárne, zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie C(2020) 8797 z 18. decembra 2020 v celom rozsahu,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jediný žalobný dôvod založený na tom, že napadnuté rozhodnutie bolo prijaté v rozpore s požiadavkami stanovenými v článku 60 ods. 4 a 7 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006, a teda musí byť zrušené v rozsahu, v akom sa týka autorizácie na použitia 2, 4 a 5 (a použitie 1 vo vzťahu k úprave zmesí na použitia 2, 4 a 5) s číslami REACH/20/18/0 až REACH/20/18/27. Subsidiárne, za predpokladu, že by Súdny dvor dospel k záveru, že autorizácie na použitie 6 s číslami REACH/20/18/28 až REACH/20/18/34 podľa napadnutého rozhodnutia sú s autorizáciami na iné použitia tak neoddeliteľne spojené, že autorizácie udelené na použitia 2, 4 a 5 (a použitie 1 vo vzťahu k úprave zmesí na použitia 2, 4 a 5) nie je možné od napadnutého rozhodnutia oddeliť, žalobkyňa sa domnieva, že toto rozhodnutie treba zrušiť v celom rozsahu.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Ú. v. EÚ L 396, 2006, s. 1).


title: Vec T-245/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. marca 2021 – ViaSat/Komisia („Žaloba na nečinnosť a o neplatnosť – Elektronické komunikačné siete a služby – Harmonizované využívanie frekvenčného spektra 2 GHz – Celoeurópske systémy poskytujúce mobilné satelitné služby (MSS) – Smernica 2007/98/ES – Harmonizovaný postup výberu prevádzkovateľov – Povolenia pre vybraných prevádzkovateľov – Rozhodnutie č. 626/2008/ES – Výzva konať – Neexistencia výzvy – Vyjadrenie Komisie – Neprípustnosť – Odmietnutie konať – Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou – Neprípustnosť – Právomoc Komisie“)

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/23

      Rozsudok Všeobecného súdu z 10. marca 2021 – ViaSat/Komisia
      (Vec T-245/17) (1)

      („Žaloba na nečinnosť a o neplatnosť - Elektronické komunikačné siete a služby - Harmonizované využívanie frekvenčného spektra 2 GHz - Celoeurópske systémy poskytujúce mobilné satelitné služby (MSS) - Smernica 2007/98/ES - Harmonizovaný postup výberu prevádzkovateľov - Povolenia pre vybraných prevádzkovateľov - Rozhodnutie č. 626/2008/ES - Výzva konať - Neexistencia výzvy - Vyjadrenie Komisie - Neprípustnosť - Odmietnutie konať - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Neprípustnosť - Právomoc Komisie“)
      (2021/C 163/28)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: ViaSat, Inc. (Carlsbad, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: E. Righini, J. Ruiz Calzado, P. de Bandt, M. Gherghinaru a L. Panepinto, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: G. Braun, L. Nicolae a V. Di Bucci, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalobkyňu: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. Bulterman, splnomocnená zástupkyňa), Eutelsat SA (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: L. de la Brosse a C. Barraco-David, advokáti)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: EchoStar Mobile Ltd (Dublin, Írsko) (v zastúpení: A. Robertson, QC), Inmarsat Ventures Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: C. Spontoni, B. Amory, É. Barbier de La Serre, advokáti, a A. Howard, barrister)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 265 ZFEÚ na určenie, že Komisia protiprávne neprijala určité opatrenia v rámci harmonizovaného uplatňovania pravidiel v oblasti poskytovania mobilných satelitných služieb (MSS) vo frekvenčnom pásme 2 GHz, a subsidiárne návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie listov Komisie zo 14. a z 21. februára 2017, ktorými odpovedala na výzvu konať podanú žalobkyňou

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  ViaSat, Inc., znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

                  3.

                  Eutelsat SA, Holandské kráľovstvo, EchoStar Mobile Ltd a Inmarsat Ventures Ltd znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 213, 3.7.2017.


title: Vec T-539/18: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. marca 2021 – Ayuntamiento de Quart de Poblet/Komisia („Rozhodcovská doložka – Rámcový program pre konkurencieschopnosť a inovácie (2007 – 2013) – Zmluvy ‚Highly scalable Deployment model of Inclusive E-GOvern‘ (DIEGO) a ‚Speeding Every European Digital‘ (SEED) – Oznámenia o dlhu – Oprávnené výdavky – Odôvodnenie výdavkov – Spoľahlivosť výkazov úloh venovaných projektom“)

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/24

      Rozsudok Všeobecného súdu z 10. marca 2021 – Ayuntamiento de Quart de Poblet/Komisia
      (Vec T-539/18) (1)

      („Rozhodcovská doložka - Rámcový program pre konkurencieschopnosť a inovácie (2007 – 2013) - Zmluvy ‚Highly scalable Deployment model of Inclusive E-GOvern‘ (DIEGO) a ‚Speeding Every European Digital‘ (SEED) - Oznámenia o dlhu - Oprávnené výdavky - Odôvodnenie výdavkov - Spoľahlivosť výkazov úloh venovaných projektom“)
      (2021/C 163/29)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Ayuntamiento de Quart de Poblet (Quart de Poblet, Španielsko) (v zastúpení: B. Sanchis Piqueras a J. A. Rodríguez Pellitero, avocats)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Estrada de Solà a M. Ilkova, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh založený na článku 272 ZFEÚ, ktorého predmetom je v podstate konštatovanie neexistencie zmluvných pohľadávok, ktoré má údajne Komisia voči žalobcovi na základe dohôd o podpore DIEGO a SEED

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Ayuntamiento de Quart de Poblet znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 427, 26.11.2018.


title: Vec T-693/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. marca 2021 – Kerry Luxembourg/EUIPO – Ornua (KERRYMAID) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie KERRYMAID – Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie Kerrygold – Relatívny dôvod zamietnutia – Zemepisné označenie – Dominantný prvok – Pokojná koexistencia – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 – Časová pôsobnosť právnej úpravy“)

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/24

      Rozsudok Všeobecného súdu z 10. marca 2021 – Kerry Luxembourg/EUIPO – Ornua (KERRYMAID)
      (Vec T-693/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie KERRYMAID - Skoršia obrazová ochranná známka Európskej únie Kerrygold - Relatívny dôvod zamietnutia - Zemepisné označenie - Dominantný prvok - Pokojná koexistencia - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Časová pôsobnosť právnej úpravy“)
      (2021/C 163/30)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Kerry Luxembourg Sàrl (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: F. Traub, avocat a I. Connor, solicitor)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: H. O’Neill a S. Hanne, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Ornua Co-operative Ltd (Dublin, Írsko) (v zastúpení: E. Armijo Chávarri a A. Sanz Cerralbo, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 23. júla 2019 (vec R 2473/2013-5), týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Kerry Luxembourg a Ornua

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Kerry Luxembourg znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) a Ornua Co-operative Ltd.

         (1)  Ú. v. EÚ C 413, 9.12.2019.


title: Vec T-694/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. marca 2021 – FI/Komisia („Verejná služba – Úradníci – Pozostalý manželský partner – Pozostalostný dôchodok – Články 18, 19 a 20 prílohy VIII služobného poriadku – Podmienky oprávnenosti – Dĺžka manželstva – Námietka protiprávnosti – Rovnosť zaobchádzania – Proporcionalita“)

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/25

      Rozsudok Všeobecného súdu z 10. marca 2021 – FI/Komisia
      (Vec T-694/19) (1)

      („Verejná služba - Úradníci - Pozostalý manželský partner - Pozostalostný dôchodok - Články 18, 19 a 20 prílohy VIII služobného poriadku - Podmienky oprávnenosti - Dĺžka manželstva - Námietka protiprávnosti - Rovnosť zaobchádzania - Proporcionalita“)
      (2021/C 163/31)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: FI (v zastúpení: F. Moyse, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. Mongin a T. Bohr, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Európsky parlament (v zastúpení: J. Van Pottelberge a J. Steele, splnomocnení zástupcovia), Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bauer a R. Meyer, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ, ktorého predmetom je zrušenie rozhodnutí Komisie z 8. marca a 1. apríla 2019 o žiadosti žalobcu o priznanie pozostalostného dôchodku

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutia Európskej komisie z 8. marca a 1. apríla 2019, ktorými sa zamieta žiadosť FI o priznanie pozostalostného dôchodku sa zrušujú.

                  2.

                  Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil FI.

                  3.

                  Európsky parlament a Rada Európskej únie znášajú každý svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 25.11.2019.


title: Vec T-809/19: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. februára 2021 – Liga Nacional de Fútbol Profesional/EUIPO (El Clasico) („Ochranná známka Európskej únie – Medzinárodný zápis s vyznačením Európskej únie – Obrazová ochranná známka El Clasico – Absolútne dôvody zamietnutia zápisu – Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti – Opisný charakter – Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti získanej používaním – Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) a ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) a ods. 3 nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/25

      Rozsudok Všeobecného súdu z 24. februára 2021 – Liga Nacional de Fútbol Profesional/EUIPO (El Clasico)
      (Vec T-809/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Medzinárodný zápis s vyznačením Európskej únie - Obrazová ochranná známka El Clasico - Absolútne dôvody zamietnutia zápisu - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Opisný charakter - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti získanej používaním - Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) a ods. 3 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) a ods. 3 nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2021/C 163/32)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Liga Nacional de Fútbol Profesional (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: C. Casas Feu a C. J. Riesco Losa, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: S. Palmero Cabezas a A. Crawcour, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 1. októbra 2019 (vec R 1966/2018-2), týkajúcemu sa medzinárodného zápisu s vyznačením Európskej únie pre obrazovú ochrannú známku El Clasico

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Liga Nacional de Fútbol Profesional je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 27, 27.1.2020.


title: Vec T-56/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. februára 2021 – Bezos Family Foundation/EUIPO – SNCF Mobilités (VROOM) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie VROOM – Skoršia národná slovná ochranná známka POP & VROOM – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/26

      Rozsudok Všeobecného súdu z 24. februára 2021 – Bezos Family Foundation/EUIPO – SNCF Mobilités (VROOM)
      (Vec T-56/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie VROOM - Skoršia národná slovná ochranná známka POP & VROOM - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2021/C 163/33)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Bezos Family Foundation (Seattle, Washington, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Klett, M. Schaffner a M. Lambert Maillard, avocats)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Folliard-Monguiral a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: SNCF Mobilités, établissement public à caractère industriel et commercial (Saint-Denis, Francúzsko)

         Predmet veci

      Žaloba proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 20. novembra 2019 (vec R 1288/2019-5), týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťou SNCF Mobilités a Bezos Family Foundation

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Bezos Family Foundation je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 87, 16.3.2020.


title: Vec T-61/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 24. februára 2021 – Sonova/EUIPO – Digitmarket (B-Direct) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Medzinárodný zápis s vyznačením Európskej únie – Slovná ochranná známka B-Direct – Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie bizdirect – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/27

      Rozsudok Všeobecného súdu z 24. februára 2021 – Sonova/EUIPO – Digitmarket (B-Direct)
      (Vec T-61/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Medzinárodný zápis s vyznačením Európskej únie - Slovná ochranná známka B-Direct - Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie bizdirect - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2021/C 163/34)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sonova AG (Stäfa, Švajčiarsko) (v zastúpení: A. Sabellek, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: R. Manea a A. Söder, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Digitmarket – Sistemas de lnformação SA (Maia, Portugalsko)

         Predmet veci

      Žaloba proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 28. novembra 2019 (vec R 88/2019-1), týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Digitmarket – Sistemas de Informação a Sonova

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Sonova AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 87, 16.3.2020.


               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/27

      Rozsudok Všeobecného súdu z 10. marca 2021 – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (HAUZ LONDON)
      (Vec T-66/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie HAUZ LONDON - Staršia slovná ochranná známka Európskej únie HOUZZ - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2021/C 163/35)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Hauz 1929 Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: N. Lyberis, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: V. Ruzek, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Houzz, Inc. (Palo Alto, Kalifornia, Spojené štáty)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 19. novembra 2019 (vec R 884/2019-5), týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Houzz a Hauz 1929

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Hauz 1929 Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 95, 23.3.2020.


title: Vec T-67/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. marca 2021 – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (HAUZ NEW YORK) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie HAUZ NEW YORK – Staršia slovná ochranná známka Európskej únie HOUZZ – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/28

      Rozsudok Všeobecného súdu z 10. marca 2021 – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (HAUZ NEW YORK)
      (Vec T-67/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie HAUZ NEW YORK - Staršia slovná ochranná známka Európskej únie HOUZZ - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2021/C 163/36)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Hauz 1929 Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: N. Lyberis, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: V. Ruzek, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Houzz, Inc. (Palo Alto, Kalifornia, Spojené štáty)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 19. novembra 2019 (vec R 886/2019-5), týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Houzz a Hauz 1929

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Hauz 1929 Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 95, 23.3.2020.


title: Vec T-68/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. marca 2021 – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (HAUZ EST 1929) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie HAUZ EST 1929 – Staršia slovná ochranná známka Európskej únie HOUZZ – Relatívny dôvod zamietnutia – Pravdepodobnosť zámeny – Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/28

      Rozsudok Všeobecného súdu z 10. marca 2021 – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (HAUZ EST 1929)
      (Vec T-68/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie HAUZ EST 1929 - Staršia slovná ochranná známka Európskej únie HOUZZ - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“)
      (2021/C 163/37)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Hauz 1929 Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: N. Lyberis, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: V. Ruzek, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Houzz, Inc. (Palo Alto, Kalifornia, Spojené štáty)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 19. novembra 2019 (vec R 885/2019-5), týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Houzz a Hauz 1929

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Hauz 1929 Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 95, 23.3.2020.


title: Vec T-71/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. marca 2021 – Puma/EUIPO – CAMäleon (PUMA-System) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie PUMA-System – Staršie obrazové ochranné známky Európskej únie PUMA – Relatívny dôvod zamietnutia – Poškodenie dobrého mena – Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/29

      Rozsudok Všeobecného súdu z 10. marca 2021 – Puma/EUIPO – CAMäleon (PUMA-System)
      (Vec T-71/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie PUMA-System - Staršie obrazové ochranné známky Európskej únie PUMA - Relatívny dôvod zamietnutia - Poškodenie dobrého mena - Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)
      (2021/C 163/38)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Puma SE (Herzogenaurach, Nemecko) (v zastúpení: P. González-Bueno Catalán de Ocón, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája, a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: CAMäleon Productionsautomatisierung GmbH (Dettenhausen, Nemecko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 27. novembra 2019 (vec R 404/2019-1) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Puma a CAMäleon Produktionsautomatisierung

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 27. novembra 2019 (vec R 404/2019-1) sa zrušuje v rozsahu, v akom odvolací senát zamietol odvolanie podané spoločnosťou Puma SE v časti, v ktorej prihláška slovného označenia PUMA-System ako ochrannej známky Európskej únie označuje tovary a služby patriace do tried 7, 9, 16 a 42 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb na účely zápisu ochranných známok z 15. júna 1957, v revidovanom a doplnenom znení, zodpovedajúce pre každú z týchto tried nasledujúcemu opisu:

                              —

                              v triede 7: „elektrické skrutkovače“;

                              —

                              v triede 9: „počítačový hardvér“, „počítače“, „zariadenia na spracovanie údajov a počítače“, „počítačové periférne zariadenia“, „periférne zariadenia prispôsobené na použitie s počítačmi“, „magnetické a optické nosiče údajov“, „počítačové tlačiarne“, „tepelné detektory“ a „nástroje na meranie“;

                              —

                              v triede 16: „katalógy týkajúce sa počítačového softvéru“, „operačné manuály pre počítačový softvér“, „operačné manuály pre počítačový softvér“, „návody na používanie počítačov, mobilných telefónov a vreckových počítačov“ a „knihy“;

                              —

                              v triede 42: „aktualizácia a údržba počítačového softvéru a programov“, „konfigurácia počítačového hardvéru pomocou softvéru“, „konfigurácia počítačových sietí pomocou softvéru“, „konfigurovanie počítačového softvéru“, „poradenstvo v oblasti počítačového hardvéru a softvéru“ a „služby technickej podpory pre počítačový softvér“.

                  2.

                  V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

                  3.

                  Puma a EUIPO znášajú každý svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 114, 6.4.2020.


title: Vec T-99/20: Rozsudok Všeobecného súdu z 10. marca 2021 – Golvabia Innovation/EUIPO (MaxWear) („Ochranná známka Európskej únie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie MaxWear – Absolútny dôvod zamietnutia – Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti – Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“))

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/30

      Rozsudok Všeobecného súdu z 10. marca 2021 – Golvabia Innovation/EUIPO (MaxWear)
      (Vec T-99/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie MaxWear - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001“))
      (2021/C 163/39)
      Jazyk konania: švédčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Golvabia Innovation AB (Anderstorp, Švédsko) (v zastúpení: D. Thorbjörnsson, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: T. von Schantz a J. Crespo Carrillo, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 19. decembra 2019 (vec R 888/2019- 1) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia MaxWear ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Golvabia Innovation AB je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 129, 20.4.2020.


title: Vec T-728/18: Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. marca 2021 – Brand IP Licensing/EUIPO – Facebook (lovebook) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Späťvzatie prihlášky – Zastavenie konania“)

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/30

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. marca 2021 – Brand IP Licensing/EUIPO – Facebook (lovebook)
      (Vec T-728/18) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Späťvzatie prihlášky - Zastavenie konania“)
      (2021/C 163/40)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Brand IP Licensing Ltd (Tortola, Britské panenské ostrovy) (v zastúpení: J. MacKenzie, solicitor)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: L. Rampini a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Facebook, Inc. (Menlo Park, Kalifornia, Spojené štáty) (v zastúpení: Y. Zhou, solicitor)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 2. októbra 2018 (vec R 2279/2017-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Facebook a Brand IP Licensing

         Výrok

                  1.

                  Konanie o žalobe sa zastavuje.

                  2.

                  Brand IP Licensing Ltd a Facebook, Inc. znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

         (1)  Ú. v. EÚ C 54, 11.2.2019.


title: Vec T-587/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 23. februára 2021 – Frutas Tono/EUIPO – Agrocazalla (Marién) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Vedľajšie účastníctvo ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom – Vyjadrenie k žalobe predložené po lehote – Nepovolenie vedľajšieho účastníctva podľa článku 173 ods. 1 rokovacieho poriadku – Zrušenie staršej slovnej ochrannej známky, na ktorej bolo založené napadnuté rozhodnutie – Zastavenie konania“)

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/31

      Uznesenie Všeobecného súdu z 23. februára 2021 – Frutas Tono/EUIPO – Agrocazalla (Marién)
      (Vec T-587/19) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Vedľajšie účastníctvo ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom - Vyjadrenie k žalobe predložené po lehote - Nepovolenie vedľajšieho účastníctva podľa článku 173 ods. 1 rokovacieho poriadku - Zrušenie staršej slovnej ochrannej známky, na ktorej bolo založené napadnuté rozhodnutie - Zastavenie konania“)
      (2021/C 163/41)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Frutas Tono, SL (Benifairó de la Valldigna, Španielsko) (v zastúpení: A. Cañizares Doménech, avocate)v

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Agrocazalla, SL (Lorca, Španielsko)

         Predmet veci

      Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 25. júna 2019 (vec R 171/2018-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Agrocazalla a Frutas Tono

         Výrok

                  1.

                  Spoločnosti Agrocazalla, SL sa nepovoľuje vstup do konania.

                  2.

                  Spoločnosť Agrocazalla, SL znáša svoje vlastné trovy konania.

                  3.

                  Konanie o žalobe sa zastavuje.

                  4.

                  Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 363, 28.10.2019.


title: Vec T-885/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 5. marca 2021 – Aquind a i./Komisia („Žaloba o neplatnosť – Energia – Transeurópske energetické infraštruktúry – Nariadenie (EÚ) č. 347/2013 – Delegovanie právomoci na Komisiu – Článok 290 ZFEÚ – Delegovaný akt, ktorým sa mení zoznam projektov spoločného záujmu Únie – Povaha aktu počas lehoty, v ktorej môžu Parlament a Rada vyjadriť svoje pripomienky – Akt, ktorý nemožno napadnúť žalobou – Zjavná neprípustnosť“)

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/32

      Uznesenie Všeobecného súdu z 5. marca 2021 – Aquind a i./Komisia
      (Vec T-885/19) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Energia - Transeurópske energetické infraštruktúry - Nariadenie (EÚ) č. 347/2013 - Delegovanie právomoci na Komisiu - Článok 290 ZFEÚ - Delegovaný akt, ktorým sa mení zoznam projektov spoločného záujmu Únie - Povaha aktu počas lehoty, v ktorej môžu Parlament a Rada vyjadriť svoje pripomienky - Akt, ktorý nemožno napadnúť žalobou - Zjavná neprípustnosť“)
      (2021/C 163/42)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Aquind Ltd (Wallsend, Spojené kráľovstvo), Aquind Energy Sàrl, (Luxemburg, Luxembursko), Aquind SAS (Rouen, Francúzsko) (v zastúpení: S. Goldberg, C. Davis, J. Bille, solicitors, a E. White, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: O. Beynet, Y. Marinova a B. De Meester, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: J. Möller, D. Klebs, S. Heimerl a S. Costanzo, splnomocnení zástupcovia), Španielske kráľovstvo (v zastúpení: J. Ruiz Sánchez, splnomocnený zástupca), Francúzska republika (v zastúpení: A.-L. Desjonquères, C. Mosser a A. Daniel, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2020/389 z 31. októbra 2019, ktorým sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 347/2013, pokiaľ ide o zoznam projektov spoločného záujmu pre Úniu (Ú. v. EÚ L 74, 2020, s. 1)

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

                  2.

                  Aquind Ltd, Aquind Energy Sàrl a Aquind SAS znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii, vrátane trov súvisiacich s konaním o nariadenie predbežného opatrenia.

                  3.

                  Spolková republika Nemecko, Španielske kráľovstvo a Francúzska republika znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 68, 2.3.2020.


title: Vec T-132/20: Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. marca 2021 – NEC OncoImmunity/EASME („Žaloba o neplatnosť – Rámcový program pre výskum a inovácie ‚Horizont 2020‘ (2014 – 2020) – Dohoda o grante – Výpoveď – Akt prijatý čisto v zmluvnom rámci, od ktorého je neoddeliteľný – Neprípustnosť – Nariadenie (EÚ) č. 1290/2013 – Strata postavenia SME“)

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/32

      Uznesenie Všeobecného súdu zo 4. marca 2021 – NEC OncoImmunity/EASME
      (Vec T-132/20) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Rámcový program pre výskum a inovácie ‚Horizont 2020‘ (2014 – 2020) - Dohoda o grante - Výpoveď - Akt prijatý čisto v zmluvnom rámci, od ktorého je neoddeliteľný - Neprípustnosť - Nariadenie (EÚ) č. 1290/2013 - Strata postavenia SME“)
      (2021/C 163/43)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: NEC OncoImmunity AS (Oslo, Nórsko) (v zastúpení: T. Nordby, R. Bråthen a O. Brouwer, advokáti)

         Žalovaná: Výkonná agentúra pre malé a stredné podniky (v zatúpení: G. Niddam a A. Galea, splnomocení zástupcovia, za právnej pomoci D. Waelbroeck a A. Duron, advokáti)

         Predmet veci

      V prvom rade návrh podľa článku 263 ZFEÚ na zrušenie údajného rozhodnutia obsiahnutého v liste EASME č. Ares (2019) 7905893 z 23. decembra 2019, ktorým bola vypovedaná dohoda o grante uzavretá v rámci rámcového programu pre výskum a inovácie „Horizont 2020“ (2014 – 2020), a subsidiárne návrh podľa článku 272 ZFEÚ na konštatovanie porušenia podmienok uvedenej dohody

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  NEC OncoImmunity AS je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 11.5.2020.


title: Vec T-135/20: Uznesenie Všeobecného súdu z 26. februára 2021 – Vulkano Research and Development/EUIPO– Ega (EGA Master) („Ochranná známka Európskej únie – Konanie o výmaze – Späťvzatie návrhu na výmaz – Zastavenie konania“)

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/33

      Uznesenie Všeobecného súdu z 26. februára 2021 – Vulkano Research and Development/EUIPO– Ega (EGA Master)
      (Vec T-135/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Konanie o výmaze - Späťvzatie návrhu na výmaz - Zastavenie konania“)
      (2021/C 163/44)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Vulkano Research and Development, SL (Vitoria-Gasteiz, Španielsko) (v zastúpení: V. Wellens a C. Schellekens, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka a V. Ruzek, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Ega sp. z o.o. sp.k (Starogard Gdański, Poľsko) (v zastúpení: K. Błach Morysińska a K. Dobrowolski, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu EUIPO z 13. decembra 2019 (vec R 1038/2018-1), týkajúcemu sa konania o výmaze medzi Ega a Vulkano Research and Development

         Výrok

                  1.

                  Konanie sa zastavuje.

                  2.

                  Vulkano Research and Development, SL a Ega sp. z o.o. sp.k. znášajú svoje vlastné trovy konania a každý z nich je povinný nahradiť polovicu trov konania, ktoré vynaložil Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO).

         (1)  Ú. v. EÚ C 161, 11.5.2020.


title: Vec T-251/20: Uznesenie Všeobecného súdu z 8. marca 2021 – KG/Parlament („Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody – Verejná služba – Dôchodok – Uplatnenie opravného koeficientu pri stanovení práv na dôchodok – Nezaujatie stanoviska k žiadosti žalobcu – Neexistencia aktu spôsobujúceho ujmu – Neprípustnosť“)

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/34

      Uznesenie Všeobecného súdu z 8. marca 2021 – KG/Parlament
      (Vec T-251/20) (1)

      („Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody - Verejná služba - Dôchodok - Uplatnenie opravného koeficientu pri stanovení práv na dôchodok - Nezaujatie stanoviska k žiadosti žalobcu - Neexistencia aktu spôsobujúceho ujmu - Neprípustnosť“)
      (2021/C 163/45)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: KG (v zastúpení: S. Rodrigues a A. Champetier, advokáti)

         Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: T. Lazian a I. Terwinghe, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 270 ZFEÚ, jednak na zrušenie listu Parlamentu z 30. augusta 2019, ktorým Parlament odmietol prijať rozhodnutie týkajúce sa uplatnenia opravného koeficientu pri budúcom stanovení práv žalobcu na dôchodok, ako aj rozhodnutia o zamietnutí sťažnosti podanej proti uvedenému listu, a jednak na náhradu nemajetkovej ujmy, ktorú žalobca údajne z tohto dôvodu utrpel

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  KG je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 247, 27.7.2020.


title: Vec T-437/20: Uznesenie Všeobecného súdu z 25. februára 2021 – Ultrasun/EUIPO (ULTRASUN) („Žaloba o neplatnosť – Ochranná známka Európskej únie – Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ULTRASUN – Absolútny dôvod zamietnutia – Opisný charakter – Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Žaloba zjavne bez akéhokoľvek právneho základu“)

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/34

      Uznesenie Všeobecného súdu z 25. februára 2021 – Ultrasun/EUIPO (ULTRASUN)
      (Vec T-437/20) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Ochranná známka Európskej únie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie ULTRASUN - Absolútny dôvod zamietnutia - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001 - Žaloba zjavne bez akéhokoľvek právneho základu“)
      (2021/C 163/46)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ultrasun AG (Zurich, Švajčiarsko) (v zastúpení: A. von Mühlendahl a H. Hartwig, avocats)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: E. Markakis, splnomocnený zástupca)

         Predmet veci

      Žaloba proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 27. apríla 2020 (vec R 1453/2019-4) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia ULTRASUN ako ochrannej známky Európskej únie

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Spoločnosť Ultrasun AG je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 279, 24.8.2020.


title: Vec T-655/20 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 23. februára 2021 – Symrise/ECHA („Predbežné opatrenie – REACH – 2-etylhexyl salicylát – Kontrola súladu zápisov – Povinnosť predložiť určité informácie, ktoré si vyžadujú pokusy na zvieratách – Návrh na nariadenie predbežných opatrení – Neexistencia naliehavosti“)

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/35

      Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 23. februára 2021 – Symrise/ECHA
      (Vec T-655/20 R)
      („Predbežné opatrenie - REACH - 2-etylhexyl salicylát - Kontrola súladu zápisov - Povinnosť predložiť určité informácie, ktoré si vyžadujú pokusy na zvieratách - Návrh na nariadenie predbežných opatrení - Neexistencia naliehavosti“)
      (2021/C 163/47)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Symrise AG (Holzminden, Nemecko) (v zastúpení: R. Cana, E. Mullier a H. Widemann, advokáti)

         Žalovaná: Európska chemická agentúra (v zastúpení: W. Broere, N. Knight a M. Heikkilä, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na nariadenie predbežných opatrení jednak na odklad vykonania rozhodnutia A-010-2018 odvolacej rady ECHA z 18. augusta 2020, týkajúceho sa dokumentácie žalobkyne na zápis 2-etylhexyl salicylátu a jednak na nariadenie predĺženia lehoty uloženej na oznámenie výsledkov pokusov o dobu odkladu

         Výrok

                  1.

                  Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

                  2.

                  O trovách konania bude rozhodnuté neskôr.


title: Vec T-7/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 10. marca 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – Kassl (STUDIO KASSL) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Späťvzatie prihlášky – Zastavenie konania“)

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/35

      Uznesenie Všeobecného súdu z 10. marca 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – Kassl (STUDIO KASSL)
      (Vec T-7/21) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Späťvzatie prihlášky - Zastavenie konania“)
      (2021/C 163/48)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J. L. Rivas Zurdo, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. F. Crespo Carrillo, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Kassl Holding BV (Amsterdam, Holandsko)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 29. októbra 2020 (vec R 880/2020-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi El Corte Inglés a Kassl

         Výrok

                  1.

                  Konanie sa zastavuje.

                  2.

                  Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 62, 22.2.2021.


title: Vec T-727/20: Žaloba podaná 7. decembra 2020 – Kirimova/EUIPO

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/36

      Žaloba podaná 7. decembra 2020 – Kirimova/EUIPO
      (Vec T-727/20)
      (2021/C 163/49)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Nigar Kirimova (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: A. Parassina, advokátka)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie výkonného riaditeľa EUIPO z 30. septembra 2020,

                  —

                  nariadil, aby EUIPO udelil žalobkyni výnimku z požiadavky štátnej príslušnosti podľa článku 120 ods. 4 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 zo 14. júna 2017 o ochrannej známke Európskej únie (1) (ďalej len „EUTMR“),

                  —

                  nariadil, aby EUIPO zapísal žalobkyňu do zoznamu oprávnených zástupcov podľa článku 120 EUTMR,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Svojou žalobou sa žalobkyňa domáha zrušenia rozhodnutia výkonného riaditeľa EUIPO č. ER 93419 – 2020 z 30. septembra 2020, týkajúceho sa žiadosti žalobkyne o zápis do zoznamu oprávnených zástupcov podľa článku 120 EUTMR a o udelenie výnimky podľa článku 120 ods. 4 písm. b) EUTMR.
      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení zásady právnej istoty.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 120 ods. 4 EUTMR z dôvodu, keďže tento článok nebol vyložený a uplatnený vo svetle základných zásad EÚ a základnej zásady zákazu diskriminácie.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásady riadnej správy vecí verejných prostredníctvom zneužitia diskrečnej právomoci.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení článkov 94 a 97 EUTMR prostredníctvom porušenia práva byť vypočutá.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na nesprávnom posúdení dôkazov na podporu veci.

         (1)  Ú. v. EÚ L 154, 2017, s. 1.


title: Vec T-33/21: Žaloba podaná 22. januára 2021 – Rumunsko/Komisia

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/37

      Žaloba podaná 22. januára 2021 – Rumunsko/Komisia
      (Vec T-33/21)
      (2021/C 163/50)
      Jazyk konania: rumunčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Rumunsko (v zastúpení: E. Gane a L. Bațagoi, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  čiastočne zrušil vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2020/1734 z 18. novembra 2020, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (1), pokiaľ ide o výdavky v celkovej výške 18 717 475,08 eura, ktoré vznikli akreditovanej rumunskej platobnej agentúre, boli deklarované v rámci EPFRV a ktoré predstavujú 25 %paušálne opravy uplatnené na platby vykonané v rokoch 2017, 2018 a 2019 v rámci položky 215, podpoložky 1a Národného programu rozvoja vidieka (NPRV) 2007 – 2013,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom výkone právomoci Komisie pri vylúčení sumy z financovania Únie na základe článku 52 nariadenia č. 1306/2013 v rozpore s článkami 76 až 78 nariadenia č. 1605/2002, článkom 40 ods. 3 nariadenia č. 1698/2005, článkom 12 ods. 6 a 7 nariadenia č. 907/2014, ako aj zásadami právnej istoty, legitímnej dôvery a riadnej správy vecí verejných.

                              —

                              Po prijatí metodiky výpočtu platieb v rámci podopoložky 1a a výsledku tejto metodiky prijatím vykonávacieho rozhodnutia C(2012) 3529 final, ktorým sa schvaľuje revízia programu rozvoja vidieka pre Rumunsko na programové obdobie 2007-2013, bola Komisia povinná prevziať zodpovednosť v prípade, že by sa na základe následných auditov zistilo, že tieto platby sú v rozpore s článkom 40 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1698/2005.

                              —

                              Okrem toho Komisia na základe vykonaných auditov dospela k nesprávnemu záveru, že metodika výpočtu platieb v rámci podpoložky 1a vedie k nadmerným náhradám pre príjemcov, čím porušila článok 40 ods. 3 nariadenia č. 1698/2005.

                              —

                              Komisia nesprávne uplatnila článok 12 ods. 6 a 7 nariadenia č. 907/2014, ako aj svoje vlastné usmernenia k výpočtu finančných opráv pri rozhodovaní o dôvode uplatnenia opráv a o druhu týchto opráv.

                              —

                              Napadnuté rozhodnutie je v rozpore so zásadou legitímnej dôvery, keďže Komisia prijatím vykonávacieho rozhodnutia C(2012) 3529 final vytvorila legitímne očakávania rumunských orgánov, ako aj príjemcov, pokiaľ ide o správnosť metodiky výpočtu platieb v rámci podpoložky 1a a jej výsledok.

                              —

                              Komisia svojím konaním vo forme rozdielnych stanovísk a neskorej odpovede rumunským orgánom na situáciu, ktorú sama spôsobila, porušila zásady právnej istoty a riadnej správy vecí verejných.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                              —

                              Komisia v súvislosti s podpoložkou 1a neodôvodnila dostatočným a náležitým spôsobom, čím údajne chybná metodika výpočtu predstavuje situáciu napĺňajúcu predpoklady upravené v článku 12 ods. 6 a 7 nariadenia č. 907/2014, t. j. nezrovnalosť v zmysle usmernení Komisie k výpočtu finančných opráv, a neodôvodnila ani svoju zmenu stanoviska k právnej kvalifikácii údajne chybnej metodiky výpočtu.

         (1)  Ú. v. EÚ L 390, 2020, s. 10.


title: Vec T-81/21: Žaloba podaná 3. februára 2021 – Sistem ecologica/Komisia

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/38

      Žaloba podaná 3. februára 2021 – Sistem ecologica/Komisia
      (Vec T-81/21)
      (2021/C 163/51)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa:„Sistem ecologica“ production, trade and services d.o.o. Srbac (Srbac, Bosna a Hercegovina) (v zastúpení: D. Diris, D. Rjabynina a C. Kocks, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil za protiprávne neprijatie opatrení zo strany OLAF-u vo vzťahu k nej, podľa relevantných pravidiel, konkrétne skutočnosť, že jej neoznámil rozhodnutie o začatí preverovaní alebo vyšetrovaní, ktoré sa jej individuálne týkajú, neinformoval ju o preverovaniach alebo vyšetrovaniach, do ktorých mohla byť osobne zapojená a neumožnil jej vyjadriť stanovisko ku všetkým skutočnostiam, ktoré sa jej týkajú predtým, než dospel k individuálnym záverom vyplývajúcim z týchto preverovaní alebo vyšetrovaní;

                  —

                  zrušil rozhodnutie OLAF-u z 25. novembra 2020 o zamietnutí žiadosti žalobkyne o prístup k vyšetrovaciemu spisu;

                  —

                  zrušil rozhodnutie OLAF-u z 25. novembra 2020 o posúdení pripomienok žalobkyne zo 16. októbra 2020 ako sťažností;

                  —

                  zrušil rozhodnutie OLAF-u z 27. novembra 2020 o zamietnutí sťažností žalobkyne zo 16. októbra 2020;

                  —

                  zrušil rozhodnutie OLAF-u z 8. decembra 2020 o ukončení vyšetrovania, ktoré sa jej týkalo;

                  —

                  zrušil rozhodnutie OLAF-u z 21. decembra 2020 o tom, že sťažnosti žalobkyne zo 14. decembra 2020 sa neposudzujú ako sťažnosti;

                  —

                  rozhodol, že informácie a súvisiace údaje a všetky relevantné dôkazy predložené vnútroštátnym orgánom nepredstavujú prípustné dôkazy, okrem iného správa OLAF-u zo 16. januára 2020, oznámenie z 9. júna 2020 a záverečná správa z 8. decembra 2020;

                  —

                  rozhodol, že všetky vyšetrovacie postupy v rámci vyšetrovania vedeného v dôsledku uvedených rozhodnutí sú protiprávne;

                  —

                  rozhodol, že všetky závery prijaté v rámci týchto vyšetrovaní sú protiprávne;

                  —

                  rozhodol, že všetky informácie poskytnuté vnútroštátnym orgánom sú protiprávne, okrem iného oznámenie z 9. júna 2020 a záverečná správa z 8. decembra 2020;

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť žalobkyni sumu 3 026 388,74 eur za spôsobenú škodu predbežne odhadnutú spolu s úrokmi v sadzbe 8 % ročne od 15. júna 2020 až do úplného zaplatenia, v dôsledku protiprávneho konania OLAF-u a ujmy spôsobenej na profesijnej činnosti žalobkyne a jej dobrom mene;

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štrnásť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod sa zakladá na porušení zásad transparentnosti a nezávislosti vyšetrovania OLAF-u.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod sa zakladá na porušení zásady nestrannosti.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod sa zakladá na porušení výsady zákazu sebaobviňovania.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na porušení práva na informácie podľa článku 7 ods. 2 nariadenia (EÚ, Euratom) 883/2013. (1)

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod sa zakladá na porušení práva na vypočutie pred prijatím obmedzujúcich opatrení.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod sa zakladá porušení práva na prezumpciu neviny.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod sa zakladá na porušení zásad dôvernosti a ochrany údajov podľa článku 10 nariadenia (EÚ, Euratom) 883/2013.

                  8.

                  Ôsmy žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 41 ods. 2 písm. b) Charty: porušenie práva žalobkyne na prístup k spisu a zásady riadnej správy vecí verejných.

                  9.

                  Deviaty žalobný dôvod sa zakladá na porušení nariadenia (ES) 1049/2001. (2)

                  10.

                  Desiaty žalobný dôvod sa zakladá na porušení zásady náležitej starostlivosti.

                  11.

                  Jedenásty žalobný dôvod sa zakladá na porušení povinnosti odôvodnenia.

                  12.

                  Dvanásty žalobný dôvod sa zakladá na porušení práva žalobkyne na obranu.

                  13.

                  Trinásty žalobný dôvod sa zakladá na zrušení rozhodnutí OLAF-u.

                  14.

                  Štrnásty žalobný dôvod sa zakladá na mimozmluvnej zodpovednosti OLAF-u za škodu spôsobenú žalobkyni.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 883/2013 z 11. septembra 2013 o vyšetrovaniach vykonávaných Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF), ktorým sa zrušuje nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a nariadenie Rady (Euratom) č. 1074/1999 (Ú. v. EÚ L 248, 2013, s. 1).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec T-101/21: Žaloba podaná 5. februára 2021 – Primagra/Komisia

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/39

      Žaloba podaná 5. februára 2021 – Primagra/Komisia
      (Vec T-101/21)
      (2021/C 163/52)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Primagra a.s. (Milín, Česká republika) (v zastúpení: S. Sobolová a O. Billard, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil zákaz poskytovania grantov uložený listom žalovanej z 22. októbra 2020, ARES (2020) 5759350,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že žalovaná porušila základné práva žalobkyne tak priamo, ako aj nepriamo, pretože žalobkyňa počas vyšetrovania, ktoré predchádzalo prijatiu napadnutého aktu, nikdy nemala možnosť uplatniť svoje právo byť vypočutá.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná nemá právomoc vykonať audit konkrétnych grantov a rozhodovať o konkrétnych žiadostiach o poskytnutie grantov pochádzajúcich z Európskych štrukturálnych a investičných fondov, keďže je oprávnená preskúmať len všeobecný súlad systémov riadenia a kontroly, ktoré členské štáty vykonávajú, ale nemá nijakú právomoc na vykonanie hĺbkového auditu a rozhodovanie o konkrétnych žiadostiach o grant podaných individuálnymi spoločnosťami.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná nemá právomoc vykladať a uplatňovať vnútroštátne právo členských štátov, pretože jej právomoci sú striktne obmedzené zásadou prenesenia právomocí stanovenou v článkoch 5 a 13 Zmluvy o Európskej únii, na tom, že každá výnimka z tejto zásady sa musí posudzovať reštriktívne, a na tom, že zo zásady prenesenia právomoci v spojení s ustanoveniami Zmlúv jasne vyplýva, že žalovaná nemá právomoc uplatňovať vnútroštátne právo členského štátu. Ustanovenia českého práva, na ktoré sa odvoláva žalovaná, v žiadnom prípade nemôžu byť predmetom kontroly z hľadiska nariadenia č. 1303/2013 (1), ktoré je právnym základom postupu auditu, ktorý predchádzal prijatiu napadnutého aktu.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná nepreukázala obsah českého práva a dopustila sa nesprávneho posúdenia pri jeho výklade a uplatňovaní. Žalovaná namiesto toho, aby preukázala obsah českého práva, ako to vyžaduje judikatúra Súdneho dvora, poskytla zjavne nesprávny výklad českého práva, a to najmä § 4c zákona o konflikte záujmov tým, že úmyselne ignorovala judikatúru českých súdov, ako aj konečné, záväzné a vykonateľné rozhodnutie českých orgánov týkajúce sa predmetu postupu auditu, ktorý viedol k prijatiu napadnutého aktu.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že žalovaná sa tiež dopustila nesprávneho posúdenia pri výklade a uplatňovaní práva Únie, pretože nesprávne dospela k záveru, že došlo k porušeniu článku 61 rozpočtového nariadenia (2), a nezohľadnila skutočnosť, že české predpisy o konfliktoch záujmov sú v rozpore so základnými zásadami práva Únie.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1303/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa stanovujú spoločné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde, Európskom poľnohospodárskom fonde pre rozvoj vidieka a Európskom námornom a rybárskom fonde a ktorým sa stanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde, Kohéznom fonde a Európskom námornom a rybárskom fonde, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 1083/2006 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 320).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) 2018/1046 z 18. júla 2018 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, o zmene nariadení (EÚ) č. 1296/2013, (EÚ) č. 1301/2013, (EÚ) č. 1303/2013, (EÚ) č. 1304/2013, (EÚ) č. 1309/2013, (EÚ) č. 1316/2013, (EÚ) č. 223/2014, (EÚ) č. 283/2014 a rozhodnutia č. 541/2014/EÚ a o zrušení nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (Ú. v. EÚ L 193, 2018, s. 1).


title: Vec T-134/21: Žaloba podaná 3. marca 2021 – Malacalza Investimenti e Malacalza/ECB

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/41

      Žaloba podaná 3. marca 2021 – Malacalza Investimenti e Malacalza/ECB
      (Vec T-134/21)
      (2021/C 163/53)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Malacalza Investimenti Srl (Janov, Taliansko) a Vittorio Malacalza (Janov) (v zastúpení: L. Boggio, S. Carbone a A. D’Angelo, advokáti)

         Žalovaná: Európska centrálna banka

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  uložil Európskej centrálnej banke povinnosť nahradiť škodu:

                  —

                  v prospech spoločnosti Malacalza Investimenti s.r.l. vo výške 870 525 670 eur alebo v inej vyššej alebo nižšej sume, ktorú súd určí ako spravodlivú,

                  —

                  v prospech spoločnosti Vittoria Malacalza vo výške 4 546 022 eur alebo v inej vyššej alebo nižšej sume, ktorú súd určí ako spravodlivú,

                  —

                  uložil povinnosť nahradiť trovy konania žalobcov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Predmetom tejto veci je žaloba podľa článkov 268 a 340 ZFEÚ o náhradu škody spôsobenej žalobcom sériou konaní ECB, ktoré sa týkali výkonu jej funkcie dohľadu nad Banca Carige S.p.A. (Carige) a ktoré spočívali tak v nečinnosti, ako aj v aktívnom škodlivom konaní.
      Na podporu svojej žaloby žalobcovia uvádzajú nasledujúce žalobné dôvody.

                  1.

                  Najskôr sa Európskej centrálnej banke (ECB) vytýka, že prispela k vytvoreniu obrazu o situácii a vyhliadkach banky, v očakávaní ktorého akcionári investovali značné prostriedky do nadobudnutia a upísania akcií banky Carige a financovania zvýšenia základného imania, a následne toto očakávanie zmarila správaním a vydaním protichodných opatrení, uložením neodôvodnených, neprimeraných a v iných ohľadoch protiprávnych opatrení, ktoré sú súčasťou celkového protiprávneho a škodlivého konania. V tejto súvislosti žalobcovia okrem iného a najmä uvádzajú: i) vyvolanú dôveru v situáciu banky Carige v dôsledku zavŕšenia zvýšenia základného imania v rokoch 2014 a 2015; ii) následné zmarenie tejto dôvery v dôsledku konania a opatrení ECB; iii) nezákonnosť týchto opatrení a protiprávnosť celkového konania, ktorého sa týkajú; iv) vyvolanú dôveru v situáciu banky Carige v dôsledku zavŕšenia zvýšenia základného imania v roku 2017; vi) nezákonnosť týchto opatrení a protiprávnosť celkového konania, ktorého sa týkajú; vii) nezákonnosť opatrení ECB – ktoré spôsobili závažnú škodu v podobe straty hodnoty akcií akcionárov banky Carige – ktoré si údajne vyžadovali postúpenie pohľadávok z nevýhodných úverov, neodôvodneným a neprimeraným spôsobom a v rozsahu, ktorý je v rozpore so zásadou rovnakého zaobchádzania a ďalšími zásadami.

                  2.

                  Tiež sa vytýka, že ECB neoprávnene ovplyvňovala procesy riadenia banky a zasahovala do nich, pričom uprednostňovala autokratické riadenie zo strany poverených správcov v rozpore s pravidlami práva obchodných spoločností a bežným vedením kolektívneho správneho orgánu, aby zabezpečila vykonanie uložených nesprávnych opatrení, čím znemožnila reagovať na nesprávne a škodlivé postupy riadenia, ako aj prispela k oslabeniu banky.

                  3.

                  ECB tiež údajne prispela k vytvoreniu podmienok, ktoré tento samotný orgán stanovil ako základ pre svoje nezákonné rozhodnutie o zavedení mimoriadnej správy nad bankou, a že týmto a následným konaním prispela k nezákonnému zvýšeniu základného imania s vylúčením prednostných práv, o ktorom sa rozhodlo v roku 2019 a ktoré spôsobilo značnú stratu hodnotu akcií akcionárov banky.

                  4.

                  Dôvody zodpovednosti ECB sa týkajú všeobecného ustanovenia uvedeného v článku 340 ods. 2 a 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) a rozporu konania a opatrení ECB z rôznych hľadísk s povinnosťami vyplývajúcimi z jej funkcií dohľadu, vrátane zabezpečenia riadneho a obozretného riadenia bánk, a porušenia zásad ochrany majetku, proporcionality, riadnej správy vecí verejných, rovnosti, nestrannosti a rovnakého zaobchádzania, transparentnosti, dobrej viery a ochrany legitímnej dôvery, najmä vzhľadom na články 17, 20 a 41 Charty základných práv Európskej únie, článok 5 ods. 4 Zmluvy o EÚ a článok 16 Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (Ú. v. EÚ L 287, 2013, s. 63).

                  5.

                  Čo sa týka konkrétne žalobcu Vittoria Malacalzu ako bývalého člena predstavenstva viceprezidenta banky Carige, uvádzajú sa udalosti a dôvody konkrétne sa týkajúce jeho funkcie.


title: Vec T-144/21: Žaloba podaná 11. marca 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – Rimex Trading (UNK UNIK)

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/42

      Žaloba podaná 11. marca 2021 – El Corte Inglés/EUIPO – Rimex Trading (UNK UNIK)
      (Vec T-144/21)
      (2021/C 163/54)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: El Corte Inglés, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: J.L. Rivas Zurdo, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Rimex Trading (Sofía, Bulharsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie UNK UNIK – prihláška č. 17 940 710

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 10. decembra 2020 vo veci R 2889/2019-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa zamietnutím odvolania osoby, ktorá podala námietky, potvrdzuje rozhodnutie námietkového oddelenia o zamietnutí námietok B 3 069 013 a o zápise (obrazovej) ochrannej známky Európskej únie č. 17 940 710 UNK UNIK, a

                  —

                  uložil protistrane povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 2 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-147/21: Žaloba podaná 12. marca 2021 – Gugler France/EUIPO – Gugler (GUGLER)

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/43

      Žaloba podaná 12. marca 2021 – Gugler France/EUIPO – Gugler (GUGLER)
      (Vec T-147/21)
      (2021/C 163/55)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Gugler France (Les Auxons, Francúzsko) (v zastúpení: A. Grolée, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Alexander Gugler (Maxdorf, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie GUGLER – ochranná známka Európskej únie č. 3 324 902

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásení neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 9. decembra 2020 vo veci R 893/2020-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  vyhlásil neplatnosť ochrannej známky Európskej únie č. 3 324 902 na základe článku 51 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94,

                  —

                  uložil EUIPO a/alebo Alexandrovi Guglerovi povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Gugler France, pred EUIPO a Všeobecným súdom.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 51 ods. 1 písm. b) nariadenia rady (ES) č. 40/94.


title: Korigendum k oznámeniu v úradnom vestníku vo veci C-518/20 (Ú. v. EÚ C 19, 18.1.2021)

text:
               3.5.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 163/44

      Korigendum k oznámeniu v úradnom vestníku vo veci C-518/20
      (
            Úradný vestník Európskej únie C 19 z 18. januára 2021
         )
      (2021/C 163/56)
      Text oznámenia vo veci C-518/20 sa nahrádza týmto textom:

               „Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht (Nemecko) 16. októbra 2020 – XP/Fraport AG Frankfurt Airport Services Worldwide
               (Vec C-518/20)
               (2021/C 19/24)
               Jazyk konania: nemčina

                  Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

               Bundesarbeitsgericht

                  Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

                  Navrhovateľ v konaní o opravnom prostriedku ‚Revision‘: XP

                  Odporkyňa v konaní o opravnom prostriedku ‚Revision‘: Fraport AG Frankfurt Airport Services Worldwide

                  Prejudiciálne otázky

                           1.

                           Bránia článok 7 smernice 2003/88 (1) a článok 31 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie takému výkladu vnútroštátnej právnej úpravy, akou je § 7 ods. 3 Bundesurlaubsgesetz (Spolkový zákon o dovolenkách), v dôsledku ktorého doteraz nesplnený nárok na platenú dovolenku za kalendárny rok u zamestnanca, u ktorého v priebehu dovolenkového roka zo zdravotných dôvodov nastal úplný pokles schopnosti vykonávať zárobkovú činnosť, ktorý by však bol mohol – aspoň čiastočne – dovolenku vyčerpať ešte predtým, ako u neho nastal úplný pokles schopnosti vykonávať zárobkovú činnosť, v prípade jeho nepretržite trvajúcej práceneschopnosti zanikne po uplynutí 15 mesiacov od konca dovolenkového roka aj v prípade, že zamestnávateľ zamestnanca náležite nevyzval a nepoučil, čím mu fakticky znemožnil realizáciu jeho nároku na dovolenku?

                           2.

                           V prípade kladnej odpovede na prvú otázku: Je za týchto predpokladov v prípade naďalej trvajúceho úplného poklesu schopnosti vykonávať zárobkovú činnosť vylúčené aj prepadnutie nároku niekedy neskôr?“

         (1)  Smernica 2003/88/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o niektorých aspektoch organizácie pracovného času (Ú. v. EÚ L 299, 2003, s. 9; Mim. vyd. 05/004, s. 381).


title: Vec T-221/20: Uznesenie Všeobecného súdu z 23. apríla 2021 – Target Brands/EUIPO – The a.r.t. company b&s (art class) („Ochranná známka Európskej únie – Námietkové konanie – Zrušenie napadnutého rozhodnutia – Zánik predmetu konania – Zastavenie konania“)

text:
               21.6.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 242/46

      Uznesenie Všeobecného súdu z 23. apríla 2021 – Target Brands/EUIPO – The a.r.t. company b&s (art class)
      (Vec T-221/20) (1)

      („Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Zrušenie napadnutého rozhodnutia - Zánik predmetu konania - Zastavenie konania“)
      (2021/C 242/65)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Target Brands Inc. (Minneapolis, Minnesota, Spojené štáty) (v zastúpení: A. Norris, barrister)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: H. O’Neill, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: The a.r.t. company b&s, SA (Quel, Španielsko) (v zastúpení: J. Villamor Muguerza, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 7. februára 2020 (vec R 1596/2019-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami The a.r.t. company b&s a Target Brands

         Výrok

                  1.

                  Konanie o žalobe sa zastavuje.

                  2.

                  Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Target Brands Inc.

         (1)  Ú. v. EÚ C 201, 15.6.2020.


title: Vec T-304/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 15. februára 2022 – eSlovensko Bratislava/Komisia („Žaloba o neplatnosť – Finančné ustanovenia – Program Únie na podporu bezpečnejšieho používania internetu – Označenie žalovaného – Neprípustnosť“)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/37

      Uznesenie Všeobecného súdu z 15. februára 2022 – eSlovensko Bratislava/Komisia
      (Vec T-304/21) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Finančné ustanovenia - Program Únie na podporu bezpečnejšieho používania internetu - Označenie žalovaného - Neprípustnosť“)
      (2022/C 171/49)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: eSlovensko Bratislava (Bratislava, Slovensko) (v zastúpení: B. Fridrich, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Estrada de Solà a S. Romoli, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie Ares(2021) 1953853 z 30. marca 2021 o vypovedaní dohody o grante uzavretej so žalobkyňou na projekt 2015-SK-IA-0038 („Slovak Safer Internet Centre IV“)

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  eSlovensko Bratislava je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 320, 9.8.2021.


title: Vec C-421/20: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 3. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemecko) – Acacia Srl/Bayerische Motoren Werke AG (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Duševné vlastníctvo – Dizajny Spoločenstva – Nariadenie (ES) č. 6/2002 – Článok 82 ods. 5 – Žaloba podaná na súdoch členského štátu, na ktorého území došlo ku skutkom porušenia alebo hrozilo, že k nim dôjde – Vedľajšie návrhy k žalobe pre porušenie – Uplatniteľné právo – Článok 88 ods. 2 – Článok 89 ods. 1 písm. d) – Nariadenie (ES) č. 864/2007 – Rozhodné právo pre mimozmluvné záväzky (Rím II) – Článok 8 ods. 2 – Krajina, na území ktorej došlo k porušeniu práva duševného vlastníctva)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/11

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 3. marca 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Düsseldorf – Nemecko) – Acacia Srl/Bayerische Motoren Werke AG
      (Vec C-421/20) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Duševné vlastníctvo - Dizajny Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 6/2002 - Článok 82 ods. 5 - Žaloba podaná na súdoch členského štátu, na ktorého území došlo ku skutkom porušenia alebo hrozilo, že k nim dôjde - Vedľajšie návrhy k žalobe pre porušenie - Uplatniteľné právo - Článok 88 ods. 2 - Článok 89 ods. 1 písm. d) - Nariadenie (ES) č. 864/2007 - Rozhodné právo pre mimozmluvné záväzky (Rím II) - Článok 8 ods. 2 - Krajina, na území ktorej došlo k porušeniu práva duševného vlastníctva)
      (2022/C 171/13)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Oberlandesgericht Düsseldorf

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Acacia Srl

         Žalovaná: Bayerische Motoren Werke AG

         Výrok rozsudku

      Článok 88 ods. 2 a článok 89 ods. 1 písm. d) nariadenia Rady (ES) č. 6/2002 z 12. decembra 2001 o dizajnoch spoločenstva, ako aj článku 8 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 864/2007 z 11. júla 2007 o rozhodnom práve pre mimozmluvné záväzky (RÍM II), sa majú vykladať v tom zmysle, že súdy pre dizajn Spoločenstva, na ktorých bola podaná žaloba pre porušenie práv na základe článku 82 ods. 5 nariadenia č. 6/2002, týkajúca sa skutkov porušenia, ku ktorým došlo alebo hrozilo, že k nim dôjde, na území jedného členského štátu, musia preskúmať vedľajšie návrhy uvedené v tejto žalobe domáhajúce sa priznania náhrady škody, poskytnutia informácií, predloženia dokumentov a účtovníctva, ako aj odovzdania výrobkov, ktoré predstavujú porušenie, s cieľom zničiť ich na základe práva členského štátu, na území ktorého došlo ku skutkom údajného porušenia dizajnu Spoločenstva alebo na ktorom hrozí takéto porušenie, ktoré sa v prípade žaloby podanej podľa tohto článku 82 ods. 5 zhoduje s právom členského štátu, v ktorom sa tieto súdy nachádzajú.

         (1)  Ú. v. EÚ C 433, 14.12.2020.


title: Vec T-425/21: Uznesenie Všeobecného súdu z 15. februára 2022 – eSlovensko Bratislava/Komisia („Žaloba o neplatnosť – Finančné ustanovenia – Program Únie na podporu bezpečnejšieho používania internetu – Nedodržanie formálnych náležitostí – Neprípustnosť“)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/37

      Uznesenie Všeobecného súdu z 15. februára 2022 – eSlovensko Bratislava/Komisia
      (Vec T-425/21) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Finančné ustanovenia - Program Únie na podporu bezpečnejšieho používania internetu - Nedodržanie formálnych náležitostí - Neprípustnosť“)
      (2022/C 171/50)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: eSlovensko Bratislava (Bratislava, Slovensko) (v zastúpení: B. Fridrich, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Estrada de Solà a S. Romoli, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie C(2020) 7415 final z 21. októbra 2020, ktorým sa mení vykonávacie rozhodnutie C(2018) 6712 o výbere a poskytnutí grantov v rámci Nástroja na prepájanie Európy v odvetví telekomunikácií

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  eSlovensko Bratislava je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 431, 25.10.2021.


title: Vec T-1/21: Rozsudok Všeobecného súdu z 2. marca 2022 – Fabryki Mebli „Forte“/EUIPO – Bog-Fran (Meuble) („Dizajn Spoločenstva – Konanie o výmaze – Zapísaný dizajn Spoločenstva zobrazujúci nábytok – Dôvod výmazu – Nedostatok osobitého charakteru – Článok 6 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002 – Sprístupnenie skoršieho dizajnu verejnosti – Článok 7 ods. 1 nariadenia (ES) č. 6/2002 – Rozhodnutie prijaté v nadväznosti na zrušenie skoršieho rozhodnutia Všeobecným súdom – Právoplatnosť“)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/29

      Rozsudok Všeobecného súdu z 2. marca 2022 – Fabryki Mebli „Forte“/EUIPO – Bog-Fran (Meuble)
      (Vec T-1/21) (1)

      („Dizajn Spoločenstva - Konanie o výmaze - Zapísaný dizajn Spoločenstva zobrazujúci nábytok - Dôvod výmazu - Nedostatok osobitého charakteru - Článok 6 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 6/2002 - Sprístupnenie skoršieho dizajnu verejnosti - Článok 7 ods. 1 nariadenia (ES) č. 6/2002 - Rozhodnutie prijaté v nadväznosti na zrušenie skoršieho rozhodnutia Všeobecným súdom - Právoplatnosť“)
      (2022/C 171/37)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Fabryki Mebli „Forte“ S.A. (Ostrów Mazowiecka, Poľsko)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Ivanauskas, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Bog-Fran sp. z o.o. sp.k. (Varšava, Poľsko) (v zastúpení: M. Mikosza a E. Guissart, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 28. októbra 2020 (vec R 595/2020-3), ktoré sa týkalo konania o výmaze medzi spoločnosťami Bog-Fran a Fabryki Mebli „Forte“

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Fabryki Mebli „Forte“ S.A. znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) a spoločnosti Bog-Fran sp. z o.o. sp.k.

         (1)  Ú. v. EÚ C 62, 22.2.2021.


title: Spojené veci C-167/19 P a C-171/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 10. marca 2022 – Európska komisia/Freistaat Bayern a i. (Odvolanie – Štátna pomoc – Pomoc v prospech nemeckého mliekarenského odvetvia – Financovanie kontrol akosti mlieka – Článok 108 ods. 2 ZFEÚ – Rozhodnutie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania – Nariadenie (ES) č. 659/1999 – Článok 6 ods. 1 – Povinnosť Európskej komisie zhrnúť v tomto rozhodnutí relevantné skutkové a právne okolnosti – Rozsah – Práva dotknutých osôb zúčastniť sa na správnom konaní – Porušenie podstatnej formálnej náležitosti – Dôsledky na zákonnosť konečného rozhodnutia)

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/2

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 10. marca 2022 – Európska komisia/Freistaat Bayern a i.
      (Spojené veci C-167/19 P a C-171/19 P) (1)

      (Odvolanie - Štátna pomoc - Pomoc v prospech nemeckého mliekarenského odvetvia - Financovanie kontrol akosti mlieka - Článok 108 ods. 2 ZFEÚ - Rozhodnutie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania - Nariadenie (ES) č. 659/1999 - Článok 6 ods. 1 - Povinnosť Európskej komisie zhrnúť v tomto rozhodnutí relevantné skutkové a právne okolnosti - Rozsah - Práva dotknutých osôb zúčastniť sa na správnom konaní - Porušenie podstatnej formálnej náležitosti - Dôsledky na zákonnosť konečného rozhodnutia)
      (2022/C 171/02)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann, P. Němečková a T. Maxian Rusche, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Freistaat Bayern (Nemecko) (v zastúpení: U. Soltész a H. Weiß, Rechtsanwälte) (C-167/19 P), Interessengemeinschaft privater Milchverarbeiter Bayerns eV, Genossenschaftsverband Bayern eV, Verband der Bayerischen Privaten Milchwirtschaft eV (v zastúpení: C. Bittner a N. Langhans, Rechtsanwälte) (C-171/19 P)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolania sa zamietajú.

                  2.

                  Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 131, 8.4.2019.


title: Vec C-119/22: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Markkinaoikeus (Fínsko) 17. februára 2022 – Teva B.V. a Teva Finland Oy/Merck Sharp & Dohme Corp.

text:
               25.4.2022

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Markkinaoikeus (Fínsko) 17. februára 2022 – Teva B.V. a Teva Finland Oy/Merck Sharp & Dohme Corp.
      (Vec C-119/22)
      (2022/C 171/25)
      Jazyk konania: fínčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Markkinaoikeus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Teva B.V. a Teva Finland Oy

         Žalovaná: Merck Sharp & Dohme Corp.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Aké kritériá sa uplatnia pri rozhodovaní o otázke, či pre výrobok už nebolo udelené dodatkové ochranné osvedčenie v zmysle článku 3 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 (1) zo 6. mája 2009 o dodatkovom ochrannom osvedčení pre liečivá („DOO“)?

                  2.

                  Má sa vychádzať z predpokladu, že posúdenie podmienky stanovenej v článku 3 písm. c) nariadenia DOO sa líši od posúdenia podmienky upravenej v článku 3 písm. a) tohto nariadenia, a v prípade kladnej odpovede, akým spôsobom?

                  3.

                  Majú sa úvahy týkajúce sa výkladu článku 3 písm. a) nariadenia DOO uvedené v rozsudkoch Súdneho dvora C-121/17 (2) a C-650/17 (3) považovať za relevantné pre posúdenie podmienky upravenej v článku 3 písm. c) nariadenia DOO a v prípade kladnej odpovede, akým spôsobom? V tomto ohľade sa odkazuje predovšetkým na úvahy uvedené v citovaných rozsudkoch v súvislosti s článkom 3 písm. a) nariadenia DOO o:

                              —

                              rozhodujúcom význame patentových nárokov, ako aj

                              —

                              o posúdení prípadu z odborného hľadiska a s prihliadnutím na stav techniky v čase predloženia základného patentu alebo v deň vzniku priority.

                  4.

                  Sú pojmy „samotná podstata vynálezcovskej činnosti“, „ústredná vynálezcovská činnosť“ a/alebo „predmet vynálezu“ základného patentu relevantné pre výklad článku 3 písm. c) nariadenia DOO a v prípade, ak sa niektoré alebo všetky z týchto pojmov považujú za relevantné, ako sa majú tieto pojmy chápať na účely výkladu článku 3 písm. c) nariadenia DOO? Existuje v súvislosti s uplatnením uvedených pojmov rozdiel v tom, či ide o výrobok, ktorý pozostáva z jedinej účinnej látky (takzvaný „mono-výrobok“) alebo o výrobok, ktorý tvorí kombinácia účinných látok (takzvaný kombinovaný výrobok) a v prípade kladnej odpovede, v akej súvislosti? Ako sa má posledná uvedená otázka posudzovať v prípade, keď základný patent obsahuje na jednej strane patentový nárok k mono-výrobku a na druhej strane patentový nárok ku kombinovanému výrobku, pričom posledný uvedený patentový nárok sa vzťahuje na kombináciu účinných látok, ktorú tvorí zmes účinnej látky mono- výrobku a jednej alebo viacerých účinných látok v závislosti od známeho stavu techniky?

         (1)  Ú. v. EÚ L 152, 2009, s. 1.

         (2)  Rozsudok Súdneho dvora z 25. júla 2018 (Teva UK Ltd a i./Gilead Sciences Inc., C-121/17, EU:C:2018:585).

         (3)  Rozsudok Súdneho dvora z 30. apríla 2020 (Royalty Pharma Collection Trust/Deutsches Patent- und Markenamt, C-650/17, EU:C:2020:327).