title: Vec T-529/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 10. septembra 2020 – ADESO/Komisia („Žaloba o neplatnosť – Subvenčné zmluvy týkajúce sa projektov ‚Your Environment is Your Life‘ a ‚Social Safety Net for Poor and Vulnerable Households in Northern Regions of Somalia/Somaliland Phase II‘ – Neoprávnené náklady – Oznámenia o dlhu – Potvrdzujúci list – Povaha napadnuteľného aktu – Zmluvná povaha sporu – Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou – Akt, ktorý patrí do čisto zmluvného rámca, od ktorého je neoddeliteľný – Neprípustnosť“)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/34

      Uznesenie Všeobecného súdu z 10. septembra 2020 – ADESO/Komisia
      (Vec T-529/19) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Subvenčné zmluvy týkajúce sa projektov ‚Your Environment is Your Life‘ a ‚Social Safety Net for Poor and Vulnerable Households in Northern Regions of Somalia/Somaliland Phase II‘ - Neoprávnené náklady - Oznámenia o dlhu - Potvrdzujúci list - Povaha napadnuteľného aktu - Zmluvná povaha sporu - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Akt, ktorý patrí do čisto zmluvného rámca, od ktorého je neoddeliteľný - Neprípustnosť“)
      (2020/C 378/43)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: African Development Solutions (ADESO) (Nairobi, Keňa) (v zastúpení: R. Martens, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Estrada de Solà, M. Ilkova a A. Katsimerou, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na vyhlásenie neplatnosti rozhodnutia Komisie, ktoré bolo obsiahnuté v liste z 10. mája 2019 týkajúcom sa vrátenia určitých súm vyplatených na základe subvenčných zmlúv v súvislosti s projektmi „Your Environment is Your Life“ (FED/2013/313-770) a „Social Safety Net for Poor and Vulnerable Households in Northern Regions of Somalia/Somaliland Phase II“ (FED/2013/316-291)

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

                  2.

                  African Development Solutions (ADESO) je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 357, 21.10.2019.


title: Vec T-645/19: Uznesenie Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – IMG/Komisia („Žaloba o neplatnosť – Spolupráca pri rozvoji – Vykonávanie rozpočtu Únie v nepriamej správe – Vykonanie rozsudku Súdneho dvora – List Komisie, ktorým požaduje predloženie určitých dokumentov – Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou – Prípravný akt – Neprípustnosť – Žaloba o náhradu škody – Úzka súvislosť s návrhmi na zrušenie – Prekážka začatej veci – Neprípustnosť – Nesplnenie formálnych náležitostí – Článok 76 písm. d) rokovacieho poriadku – Zjavná neprípustnosť“)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/35

      Uznesenie Všeobecného súdu z 9. septembra 2020 – IMG/Komisia
      (Vec T-645/19) (1)

      („Žaloba o neplatnosť - Spolupráca pri rozvoji - Vykonávanie rozpočtu Únie v nepriamej správe - Vykonanie rozsudku Súdneho dvora - List Komisie, ktorým požaduje predloženie určitých dokumentov - Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou - Prípravný akt - Neprípustnosť - Žaloba o náhradu škody - Úzka súvislosť s návrhmi na zrušenie - Prekážka začatej veci - Neprípustnosť - Nesplnenie formálnych náležitostí - Článok 76 písm. d) rokovacieho poriadku - Zjavná neprípustnosť“)
      (2020/C 378/44)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: International Management Group (IMG) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi a J.-Y. de Cara, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Baquero Cruz a J. Norris, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh na základe článku 263 ZFEÚ na vyhlásenie neplatnosti listu Komisie z 18. júla 2019, ktorým Komisia v súvislosti s vykonaním rozsudku z 31. januára 2019, International Management Group/Komisia (C-183/17 P a C-184/17 P, EU:C:2019:78), vyzýva žalobkyňu na predloženie určitých dokumentov, a návrh na základe 268 ZFEÚ na náhradu škody, ktorú žalobkyňa utrpela v dôsledku tohto listu a rozhodnutí Komisie, ktoré boli zrušené uvedeným rozsudkom

         Výrok

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  International Management Group (IMG) je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 399, 25.11.2019.


title: Vec T-512/20: Žaloba podaná 14. augusta 2020 – TrekStor/EUIPO – Zagg (Ochranné obaly pre počítačový hardware)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/36

      Žaloba podaná 14. augusta 2020 – TrekStor/EUIPO – Zagg (Ochranné obaly pre počítačový hardware)
      (Vec T-512/20)
      (2020/C 378/46)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: TrekStor GmbH (Lorsch, Nemecko) (v zastúpení: O. Spieker, A. Schönfleisch a N. Willich, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Zagg Inc. (Salt Lake City, Spojené štáty americké)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ sporného dizajnu: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

         Dotknutý sporný dizajn: dizajn Európskej únie č. 1 253 876-0001.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO z 8. júna 2020 vo veci R 294/2019-3.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť vyhlásiť sporný dizajn za neplatný podľa článku 25 ods. 1 písm. f) nariadenia Rady (ES) č. 6/2002.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 25 ods. 1 písm. f) nariadenia Rady (ES) č. 6/2002.


title: Vec T-522/20: Žaloba podaná 11. augusta 2020 – Carpatair/Komisia

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/37

      Žaloba podaná 11. augusta 2020 – Carpatair/Komisia
      (Vec T-522/20)
      (2020/C 378/47)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Carpatair SA (Timiş, Rumunsko) (v zastúpení: J. Rivas Andrés a A. Manzaneque Valverde, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie o štátnej pomoci SA.31662 – C/2011 (ex NN/2011) – ktorú Rumunsko poskytlo pre Timisoara International Airport – Wizz Air,

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť trovy konania žalobkyne,

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom právnom posúdení v napadnutom rozhodnutí, pokiaľ ide o selektívnu povahu leteckej informačnej príručky na rok 2010 (Aeronautical Information Publication, AIP).

                              —

                              Ako uviedli rumunské súdy, zľavy zahrnuté v AIP 2010 predstavujú štátnu pomoc spoločnosti Wizz Air na letisku Timisoara.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení a zjavne nesprávnom právnom posúdení, pokiaľ ide o záver, že dohody medzi riaditeľom letiska a spoločnosťou Wizz Air nepredstavujú nenáležitú výhodu pre túto spoločnosti.

                              —

                              Po prvé správanie riaditeľa letiska nebolo možné porovnať so správaním súkromnoprávneho subjektu v trhovom hospodárstve. Po druhé Komisia nesprávne posúdila dohody ako izolované skutočnosti a ignorovala zásadne relevantné skutočnosti pre kritérium súkromnoprávneho subjektu v trhovom hospodárstve (MEO test). Vývoj predvídateľný v čase uzavretia dohody spôsobil, že nebola výhodná pre riaditeľa letiska v strednodobom horizonte.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení, keďže Komisia porušila povinnosť náležitej starostlivosti, pokiaľ ide o obvinenie žalobkyne z cenovej diskriminácie na letisku Timisoara.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie je dotknuté nesprávnym právnym posúdením, keďže nezohľadňuje štátnu pomoc poskytnutú spoločnosti Wizz Air prostredníctvom znížených bezpečnostných poplatkov.


title: Vec T-540/20: Žaloba podaná 27. augusta 2020 – Jushi Egypt for Fiberglass Industry/Komisia

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/38

      Žaloba podaná 27. augusta 2020 – Jushi Egypt for Fiberglass Industry/Komisia
      (Vec T-540/20)
      (2020/C 378/48)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Jushi Egypt for Fiberglass Industry SAE (Ain Sukhna, Egypt) (v zastúpení: B. Servais a V. Crochet, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) v zmysle návrhu podľa článku 263 ods. 4 ZFEÚ na neplatnosť vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2020/870 z 24. júna 2020, ktorým sa ukladá konečné vyrovnávacie clo a s konečnou platnosťou vyberá predbežné vyrovnávacie clo uložené na dovoz výrobkov z nekonečného skleneného vlákna s pôvodom v Egypte a ktorým sa vyberá konečné vyrovnávacie clo z registrovaného dovozu výrobkov z nekonečného skleneného vlákna s pôvodom v Egypte, v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

                  —

                  uložil žalovanej a prípadnému vedľajšiemu účastníkovi konania podporujúcemu žalovanú povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa päť žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Komisie vyrovnať finančné príspevky, ktoré žalobkyni poskytli čínske verejné orgány, je v rozpore s článkom 2 písm. a) a b), článkom 3 ods. 1 písm. a), článkom 4 ods. 2 a 3 a článkom 28 základného nariadenia a právom egyptskej vlády na obhajobu.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Komisie týkajúce sa poskytnutia pozemkov žalobkyni porušuje jej právo na obhajobu a je v rozpore s článkom 30 základného nariadenia, ako aj s článkom 3 ods. 2, článkom 5 a článkom 6 písm. d) základného nariadenia.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Komisie vyrovnávať režim prirážky z dovozného cla na dovážané materiály používané spoločnosťou Jushi na predaj výrobkov zo skleneného vlákna jej domácemu spojenému zákazníkovi je v rozpore s článkom 3 ods. 1 písm. a) bodom ii), článkom 3 ods. 2 a článkom 5 základného nariadenia.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že rozhodnutie Komisie vyrovnať daňové zaobchádzanie kurzovými stratami je v rozpore s článkom 3 ods. 2 a článkom 4 ods. 2 písm. c) základného nariadenia.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod je založený na tom, že metodika Komisie na určenie rozpätia cenového podhodnotenia vo vzťahu k žalobkyni je v rozpore s článkom 1 ods. 1, článkom 2 písm. d), článkom 8 ods. 1 a 2 a článkom 8 ods. 5 základného nariadenia.


title: Vec T-565/20: Žaloba podaná 10. septembra 2020 – TrekStor/EUIPO – Zagg (Ochranné obaly pre počítačový hardware)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/39

      Žaloba podaná 10. septembra 2020 – TrekStor/EUIPO – Zagg (Ochranné obaly pre počítačový hardware)
      (Vec T-565/20)
      (2020/C 378/50)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: TrekStor GmbH (Bensheim, Nemecko) (v zastúpení: O. Spieker, A. Schönfleisch a N. Willich, advokáti)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Zagg Inc. (Salt Lake City, Utah, Spojené štáty americké)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ sporného dizajnu: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutý sporný dizajn: dizajn Európskej únie č. 1 253 876-0003

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie tretieho odvolacieho senátu EUIPO zo 17. júna 2020 vo veci R 297/2020-3

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť vyhlásiť sporný dizajn za neplatný podľa článku 25 ods. 1 písm. f) nariadenia Rady (ES) č. 6/2002.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 25 ods. 1 písm. f) nariadenia Rady (ES) č. 6/2002.


title: Vec T-569/20: Žaloba podaná 7. septembra 2020 – Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt/Komisia

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/40

      Žaloba podaná 7. septembra 2020 – Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt/Komisia
      (Vec T-569/20)
      (2020/C 378/51)
      Jazyk konania: holandčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt (Helvoirt, Holandsko) (v zastúpení: T. Malfait a A. Croes, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie zo 6. júla 2020, ktorým sa návrh žalobkyne na vnútorné preskúmanie rozhodnutia o uzavretí prípadu CHAP (2019) 2512 na základe článku 2 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1367/2006 považoval za neprípustný,

                  —

                  nariadil vrátenie prípadu Komisii, aby ho vyhlásila za prípustný a vo veci rozhodla,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 1 a článku 9 ods. 2 a 3 Aarhuského dohovoru, článku 216 ZFEÚ, článku 1 ods. 1 písm. d), článku 2 ods. 1 písm. g) a ods. 2, ako aj článku 10 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Spoločenstva (ďalej len „nariadenie č. 1367/2006“).

                              —

                              Komisia v napadnutom rozhodnutí rozhodla, že žiadosť žalobkyne o preskúmanie je neprípustná z dôvodu, že sa žiadosť týka správneho aktu, ktorý vydala Komisia ako dozorný orgán. Takéto správne akty sú v článku 2 ods. 1 písm. g) nariadenia č. 1367/2006 vylúčené z pôsobnosti konania o preskúmaní podľa článku 10 uvedeného nariadenia. Toto rozhodnutie je protiprávne, pretože žiadosť o preskúmanie sa týka rozhodnutia Komisie, ktoré bolo vydané v rámci konania o sťažnosti, v ktorom zaujíma čisto výkladové stanovisko a teda nekoná ako dozorný orgán (ako napr. v konaní o nesplnenie povinnosti). Rozhodnutie teda patrí do vecnej pôsobnosti konania o preskúmaní podľa článku 10 nariadenia č. 1367/2006.

                              —

                              Rozhodnutím o neprípustnosti Komisia porušuje ciele nariadenia č. 1367/2006 a Aarhuského dohovoru, najmä cieľ spočívajúci v zabezpečení účinného prístupu k súdom v záležitostiach životného prostredia.

                              —

                              Subsidiárne: pokiaľ treba predsa vychádzať z toho, že na základe článku 2 ods. 1 písm. g) nariadenia č. 1367/2006 rozhodnutie Komisie po podaní sťažnosti nepatrí do pôsobnosti konania o preskúmanie sťažnosti podľa článku 10 nariadenia č. 1367/2006 (čo tak nie je), treba sa domnievať, že článok 10 v spojení s článkom 2 ods. 1 písm. g) nariadenia č. 1367/2006 porušujú Aarhuský dohovor a z dôvodu protiprávnosti sa majú výnimočne neuplatniť.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 5 Aarhuského dohovoru, článkov 2 a 8 EDĽP, článkov 2 a 7 Charty základných práv Európskej únie, článku 3 ods. 3, článku 9, článku 168 ods. 1 a článku 191 ods. 1 a 2 ZFEÚ, ako aj článkov 6, 7, 23 a príloh III a IV oddielu B smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/50/ES z 21. mája 2008 o kvalite okolitého ovzdušia a čistejšom ovzduší v Európe (ďalej len „smernica 2008/50“).

                              —

                              Komisia v napadnutom rozhodnutí nevykonala hodnotenie a nezohľadnila skutočnosť, že holandské orgány kvalitu ovzdušia pozdĺž frekventovaných ciest, ktoré vedú cez obývané oblasti (ako napr. v Helvoirte), posudzujú zo vzdialenosti väčšej ako desať metrov od krajnice, pričom z tohto dôvodu nie sú na týchto miestach zaznamenané prekročenia limitných hodnôt znečistenia ovzdušia, čo má za následok známe riziká pre verejné zdravie. Tento postup holandských orgánov je v rozpore s prílohou III oddielom C smernice 2008/50, v ktorom je opísané hodnotenie kvality ovzdušia a umiestnenie miest odoberania vzoriek a v ktorom sa najmä stanovuje, že toto hodnotenie sa nemá, pokiaľ je to možné, uskutočniť zo vzdialenosti väčšej ako desať metrov od krajnice.

                              —

                              Komisia nezohľadnila ani skutočnosť, že holandské orgány dotknuté okolie Helvoirt klasifikovali ako oblasť mimo zastavaného územia obce, hoci ide o mestskú časť, a preto bolo uplatnené nesprávne modelovanie. Aj to má za následok, že nebolo zistené žiadne prekročenie limitných hodnôt znečistenia ovzdušia.

                              —

                              Komisia ďalej nezohľadnila ani skutočnosť, že týmto protiprávnym postupom sa nielen nezaznamená prekročenie, ale v dôsledku toho nebol ešte vypracovaný ani plán kvality ovzdušia, hoci holandské orgány boli povinné vypracovať ho na základe článku 23 ods. 1 smernice 2008/50.

                              —

                              Komisia napokon nezohľadnila ani skutočnosť, že holandské orgány týmto protiprávnym postupom porušujú nielen právo každého občana Únie na prístup k správnym informáciám o životnom prostredí, ale aj právo každého občana Únie na život a zdravie.


title: Vec T-583/20: Žaloba podaná 23. septembra 2020 – Italia Wanbao-ACC/Komisia

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/41

      Žaloba podaná 23. septembra 2020 – Italia Wanbao-ACC/Komisia
      (Vec T-583/20)
      (2020/C 378/52)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Italia Wanbao-ACC Srl (Borgo Valbelluna, Taliansko) (v zastúpení: P. Ferrari a F. Filì, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                     v prvom rade

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 15. mája 2020, vec M.8947, Nidec/Whirlpool (Embraco Business), C(2020) 3118 final, uverejnené 14. júla 2020 (Rozhodnutie 2), v rozsahu, v akom sa jej týka,

                  —

                     subsidiárne

                  —

                  zrušil Rozhodnutie 2 v časti, ktorá ukladá vzdanie sa (waiver) zákazu spätného získania podľa bodu 5 Záväzkov v súvislosti s majetkom, patentmi, právami duševného vlastníctva a know-how, právami k technológiám, rozvojovými projektmi, zmluvami a vzťahmi s zákazníkmi a dodávateľmi, zoznamami zákazníkov, ďalšími údajmi, informáciami a osobnými údajmi, ktoré sú pripojené k VSD Série Delta.

                  —

                     V každom prípade

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy tohto konania,

                  —

                  prijal akékoľvek iné opatrenie, ktoré bude považovať za vhodné.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Táto žaloba je podaná proti rozhodnutiu Komisie z 15. mája 2019, ktorým bola z podmienok týkajúcich sa nadobudnutia kontroly nad oddelením chladiacich kompresorov vo vlastníctve spoločnosti Whirlpool Corporation [vec M.8947 – Nidec/Whirlpool (EMBRACO BUSINESS)] vyňatá podmienka „zákazu spätného odkúpenia“, pričom táto podmienka bola uvedená v rozhodnutí z 12. apríla 2019, ktorým bola transakcia vyhlásená za zlučiteľnú s vnútorným trhom, ale toto vyhlásenie bolo predmetom určitých podmienok.
      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý a druhý žalobný dôvod sú založené na nesprávnom uplatnení a výklade právnych noriem, ako aj na skreslení dôkazov

                              —

                              V tejto súvislosti sa argumentuje tým, že zmenu štrukturálnych záväzkov, ako sú dotknuté záväzky, môže Komisia povoliť iba vo výnimočných situáciách, teda ak dôjde k zmenám trhových podmienok, ktoré sú (i) veľkého rozsahu, (ii) trvalej povahy a (iii) nepredvídateľné. Je tiež nevyhnutné, aby (iv) prestal existovať dôvod týkajúci sa hospodárskej súťaže, ktorý viedol k prijatiu záväzkov. Podmienky uvedené v bodoch (i) až (iv) musia byť splnené kumulatívne. V prejednávanej veci nebola splnená žiadna z týchto požiadaviek.

                              —

                              Pokiaľ ide okolnosti týkajúce sa veľkého rozsahu podľa bodu (i) a nedostatku dôvodov týkajúcich sa hospodárskej súťaže v súvislosti so Záväzkami podľa bodu (iv), analýza dôkazných prostriedkov vykonaná Komisiou sa podľa žalobkyne ukázala ako úplne skreslená a výklad a hodnotenie takýchto dôkazov ako zjavne neprimerané.

                  2.

                  Tretí a štvrtý žalobný dôvod sa týkajú nedostatočného vyšetrenia a nedostatočného odôvodnenia, ako aj rozporu s predchádzajúcimi rozhodnutiami.

                              —

                              V tejto súvislosti sa tvrdí, že analýza trhových podielov uvedená v Rozhodnutí sa zameriava iba na údaje o objeme a úplne ignoruje všetko, čo sa týka hodnoty. Tento prístup vedie nielen k čiastočnej analýze, ale je tiež zjavne v rozpore s rozhodnutím Komisie z 12. apríla 2019 vo veci M.8947, C(2019) 2734 final.

                              —

                              Pokiaľ ide o údaje týkajúce sa podielov na trhu, tvrdí sa tiež, že Rozhodnutie sa zdá byť založené výlučne na odhadoch poskytnutých spoločnosťou Nidec, teda jediným účastníkom, ktorý je navyše priamo dotknutou osobou. Komisia mala prinajmenšom zhromaždiť údaje aj od iných podnikov (prostredníctvom žiadostí o informácie, tzv. prieskumu trhu).


title: Vec T-589/20: Žaloba podaná 24. septembra 2020 – Calzaturificio Emmegiemme Shoes/EUIPO – Inticom (MAIMAI MADE IN ITALY)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/43

      Žaloba podaná 24. septembra 2020 – Calzaturificio Emmegiemme Shoes/EUIPO – Inticom (MAIMAI MADE IN ITALY)
      (Vec T-589/20)
      (2020/C 378/53)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Calzaturificio Emmegiemme Shoes Srl (Surano, Taliansko) (v zastúpení: R. Fragalà, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Inticom SpA (Gallarate, Taliansko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie MAIMAI MADE IN ITALY – prihláška č. 11 266 624

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. júla 2020 vo veci R 1874/2018-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  ako o incidenčnej a prejudiciálnej otázke v zmysle článku 256 ods. 3 v spojení s článkom 263 ods. 1 a článkom 267 ods. 1 písm. b), ZFEÚ rozhodol o zákonnosti ustanovenia článku 18 ods. 1 rozhodnutia prezídia odvolacích senátov 2018-9 z 12. novembra 2018, ktoré nestanovuje povinnosť zmeniť zloženie odvolacieho senátu v prípade odvolania proti postúpenému rozhodnutiu o námietkach podaných z dôvodu nesprávneho uplatnenia nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 alebo akejkoľvek právnej normy týkajúcej sa jeho uplatňovania, v rozpore s kogentnými normami zásady „riadnej správy vecí verejných“ a „práva na účinný prostriedok nápravy“, zakotvených v článkoch 41 a 47 Charty základných práv Európskej únie,

                  —

                  v prvom rade a vo veci samej v zmysle článku 72 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 zmeniť a/alebo zrušiť napadnuté rozhodnutie, spolu s postúpením veci inému odvolaciemu senátu alebo rozšírenému rozhodovaciemu zloženiu v zmysle článku 165 ods. 2 a 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001, keďže bolo vyhlásené v rozpore s normami upravujúcimi určenú formu, v rozpore so ZFEÚ, porušením a/alebo nesprávnym uplatnením nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 a delegovaného nariadenia Komisie 2018/625,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  Nezákonnosť článku 18 ods. 1 rozhodnutia prezídia odvolacích senátov 2018-9 z 12. novembra 2018, vzhľadom na rozpor s článkami 41 a 47 Charty základných práv.

                  —

                  Procesné a formálne nedostatky napadnutého rozhodnutia:
                  porušenie článku 24 ods. 1 delegovaného nariadenia Komisie 2018/625 a článku 3 ods. 4 a 5 rozhodnutia prezídia odvolacích senátov 2020-1 z 27. februára 2020, ako aj porušenie zásad spravodlivého a kontradiktóreho procesu podľa článku 47 Charty základných práv,
                  porušenie článku 55 ods. 2, 3 a 4 delegovaného nariadenia Komisie 2018/625 a porušenie zásad spravodlivého a kontradiktóreho procesu podľa článku 47 Charty základných práv,
                  porušenie článku 54 ods. 1 písm. a), b), c) a d) rozhodnutia prezídia odvolacích senátov 2020-1 z 27. februára 2020, a porušenie článku 27 ods. 4 delegovaného nariadenia Komisie 2018/625, ako aj porušenie zásad spravodlivého a kontradiktóreho procesu podľa článku 47 Charty základných práv,
                  porušenie a/alebo nesprávne uplatnenie článku 18 ods. 1 druhého pododseku písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.

                  —

                  Porušenie a/alebo nesprávne uplatnenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001, ako aj článku 10 ods. 2 a 3 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625.


title: Vec T-593/20: Žaloba podaná 28. septembra 2020 – Tirrenia di navigazione/Komisia

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/44

      Žaloba podaná 28. septembra 2020 – Tirrenia di navigazione/Komisia
      (Vec T-593/20)
      (2020/C 378/54)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Tirrenia di navigazione SpA (Rím, Taliansko) (v zastúpení: B. Nascimbene a F. Rossi Dal Pozzo, avvocati)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v časti, ktoré sú označené v žalobe, konkrétne len články 2, 3 a 4,

                  —

                  subsidiárne zrušil články 6 a 7 rozhodnutia, ktoré nariaďujú vymáhať údajnú pomoc s tým, že jej vymáhanie je okamžité a účinné,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Táto žaloba smeruje proti článkom 2, 3 a 4 rozhodnutia C (2020) 1110 final z 2. marca 2020. V tomto rozhodnutí Komisia dospela k záveru, že náhrada za záväzky vyplývajúce zo služieb vo verejnom záujme poskytnutá spoločnosti Tirrenia AS od 2009 a potom jej nadobúdateľovi spoločnosti Compagnia Italiana di Navigazione, za služby prepravy trajektmi v Taliansku je v súlade s pravidlami Európskej únie v oblasti štátnej pomoci.
      Na druhej strane Komisia konštatovala, že ostatné opatrenia prijaté v prospech Tirrenia AS nie sú zlučiteľné s pravidlami Európskej únie v oblasti štátnej pomoci. Komisia okrem toho konštatovala, že náhrada za záväzky vyplývajúce zo služieb vo verejnom záujme poskytnutá od 1992 do 2008 spoločnostiam pôvodnej skupiny Tirrenia (Adriatica, Caremar, Saremar, Siremar a Toremar) je v súlade pravidlami Európskej únie v oblasti štátnej pomoci, s výnimkou osobitnej linky, ktorá bola považovaná za nezlučiteľnú.
      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 a článku 108 ods. 2 ZFEÚ a usmernení o záchrane a reštrukturalizácii z roku 2004.

                              —

                              Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že Komisia sa v napadnutom rozhodnutí dopustila nesprávneho právneho posúdenia pri uplatnení článku 107 ods. 3 písm.b) ZFEÚ a usmernení z roku 2004, keď dospela k záveru, že pomoc priznaná na záchranu Tirrenia AS bola predĺžená protiprávne a nezlučiteľná s vnútorným trhom.

                              —

                              K tomuto bodu žalobkyňa spresňuje, že

                                          a)

                                          reštrukturalizačný plán existoval pred koncom predmetného semestra; tento plán bol „reálny, koherentný a vo veľkom rozsahu“, tak aby obnovil životaschopnosť podniku Tirrenia, ktorý bol v likvidácii, pričom bol úplne a v celosti v realizácii vďaka privatizácii časti podniku Tirrenia;

                                          b)

                                          úplným vrátením jednou platbou celej sumy pomoci na záchranu bol splnený záväzok splatenia pôžičky garantovaný na záver privatizačného postupu použitím súm získaných za cenu za prevodu majetku podniku;

                                          c)

                                          základná zásada, na ktorej spočíva rozhodnutie o záchrane bola dodržaná, pretože umožnila časti podniku Tirrenia zabezpečiť kontinuitu služieb námornej dopravy prostredníctvom dočasného a vratného opatrenia bez veľkého prerušenia základnej služby vo verejnom záujme až do skončenia privatizačného postupu.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 107 ods. 1 a článku 108 ods. 2 ZFEÚ pokiaľ ide o oslobodenie od niektorých daní.

                              —

                              Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že sporné daňové oslobodenie bolo vymedzené všeobecne definovanými podmienkami pre kolektívne konania a že ako to uznáva aj Komisia v napadnutom rozhodnutí, nie je zatiaľ možné stanoviť, či bola splnená podmienka existencie kladného rozdielu medzi aktívami podniku na začiatku mimoriadneho správneho konania a zostatkom aktív na jeho konci.

                              —

                              V tomto zmysle oslobodenie od dane z príjmov právnických osôb úplne závisí od budúcej a neistej udalosti, ktorá doteraz bránila konsolidácii všetkých výhod priznaných Tirrenia AS a má za následok, tak ako uznáva Komisia vo svojom rozhodnutí, že naplnenie tejto výhody v budúcnosti sa javí ako veľmi neisté. V dôsledku toho, vzhľadom na všetky podmienky stanovené vnútroštátnym právom na priznanie predmetnej výhody nemožno tvrdiť, že hypotetická výhoda vyplývajúca z daňového oslobodenia bola priznaná Tirrenia AS. Preto toto oslobodenie nepatrí pod pojem štátna pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ a nepredstavuje štátnu pomoc.

                              —

                              Okrem toho, ak by sa podmienky predmetného oslobodenia od dane naplnili v budúcnosti, možno vysloviť pochybnosti, že sa tak stane počas úplnej likvidácie Tirrenie.

                              —

                              Žalobkyňa spresňuje, že hoci tieto predmetné opatrenia mali konkrétne viesť k výhode, Tirrenia AS sa nezúčastňuje na obchode na vnútornom trhu Únie ani nezastáva nijakú pozíciu na domácom trhu, ktorá by mohla byť zachovaná alebo posilnená a tak znížila šance podnikov usadených v iných členských štátoch preniknúť na taliansky trh.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásad právnej istoty a riadnej správy pokiaľ ide o dĺžku konania.

                              —

                              Žalobkyňa sa domnieva, že kritizované vyšetrovanie trvalo v danej veci neprimerane dlho, pričom boli porušené zásady právnej istoty a riadnej správy.


title: Vec T-596/20: Žaloba podaná 29. septembra 2020 – Roller/EUIPO – Flex Equipos de Descanso (DORMILLO)

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/46

      Žaloba podaná 29. septembra 2020 – Roller/EUIPO – Flex Equipos de Descanso (DORMILLO)
      (Vec T-596/20)
      (2020/C 378/55)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Roller GmbH & Co. KG (Gelsenkirchen, Nemecko) (v zastúpení: W. Zürbig, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Flex Equipos de Descanso, SA (Getafe, Španielsko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa pred Všeobecným súdom

         Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis, v ktorom je označená Európska únia, týkajúci sa obrazovej ochrannej známky DORMILLO – medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 1 410 451

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 26. júna 2020 vo veci R 2846/2019-2

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  zamietol námietku namietateľa v rozsahu, v akom je pre Európsku úniu zamietnutá ochrana medzinárodného zápisu č. 1 410 451, pokiaľ ide o sporné tovary a služby patriace do tried 20, 24 a 35,

                  —

                  poskytol na území Európskej únie ochranu napadnutému medzinárodnému zápisu Dormillo č. 1 410 451, pokiaľ ide o všetky sporné označené tovary a služby,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 72 ods. 2 v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-601/20: Žaloba podaná 29. septembra 2020 – Tirrenia di navigazione/Komisia

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/46

      Žaloba podaná 29. septembra 2020 – Tirrenia di navigazione/Komisia
      (Vec T-601/20)
      (2020/C 378/56)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Tirrenia di navigazione SpA (Rím, Taliansko) (v zastúpení: B. Nascimbene a F. Rossi Dal Pozzo, avvocati)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu v akom sa týka článku 1 ods. 3,

                  —

                  subsidiárne zrušil článok 2 rozhodnutia, ktoré nariaďuje vymáhať údajnú pomoc s tým, že jej vymáhanie je okamžité a účinné,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie z 2. marca 2020 o štátnej pomoci č. C 64/99 (ex NN 68/99) poskytovanej Talianskom námorným spoločnostiam Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar a Toremar (Gruppo Tirrenia) [rozhodnutie (EÚ) 2020/1411] v rozsahu v akom Komisia v jeho článku 1 ods. 3 rozhodla, že pomoc spoločnosti Adriatica v období od januára 1992 do júla 1994 v súvislosti so spojením Brindisi – Korfu – Igumenica – Patras, je nezlučiteľná s vnútorným trhom a protiprávna a v článku 2 nariadila Taliansku vymáhať od príjemcu vrátenie pomoci.
      Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení procesných pravidiel týkajúcich sa premlčania vymáhania protiprávnej a nezlučiteľnej pomoci.

                              —

                              Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že žalovaná porušila článok 17 [nariadenia Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie], podľa ktorého na právomoc Komisie vymáhať pomoc sa vzťahuje premlčacia doba desať rokov. Žalobkyňa tvrdí, že táto premlčacia lehota uplynula.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na nesprávnom uplatnení pravidiel týkajúcich sa štátnej pomoci, nesprávnej kvalifikácii štátnej pomoci ako novej pomoci, nezákonnosti rozhodnutia, ktorým Komisia rozhodla, že ide o novú a nezlučiteľnú pomoc a na porušení povinnosti odôvodnenia a zásady proporcionality.

                              —

                              Žalobkyňa tvrdí, že žalovaná nesprávne kvalifikovala kompenzácie za záväzky vyplývajúce zo služieb vo verejnom záujme (ZSVZ) priznané Adriatica za novú pomoc. Podľa žalobkyne financovanie záväzkov za služby vo verejnom záujme, ktoré vykonávala Adriatica, vyplýva z režimu pomoci, ktorý bol vytvorený v roku 1936, a nasledovné zmeny tohto režimu nezmenili jeho skutočnú povahu tak, aby sa zmenil na nový režim.

                              —

                              Okrem toho, žalovaná nesprávne kvalifikovala kompenzácie ZSVZ priznané Adriatica za obdobie od januára 1992 do júla 1994 v súvislosti so spojením Brindisi – Korfu – Igumenica – Patras za pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom. Žalovaná tvrdí, že nezlučiteľnosť pomoci priznanej Adriatica vyplýva z jej účasti na cenovom karteli, ktorý sa týkal cestovných taríf uplatňovaných na obchodné vozidlá na trase Brindisi – Korfu – Igumenica – Patras.

                              —

                              Pokiaľ ide o druhý žalobný dôvod žalobkyňa sa domnieva, že žalovaná porušila svoju povinnosť odôvodnenia, ktorú jej ukladá článok 296 druhý odsek ZFEÚ a článok 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie. Podľa žalobkyne napadnuté rozhodnutie je postihnuté vadou chýbajúceho odôvodnenia, ktorá bráni Všeobecnému súdu preskúmať jeho zákonnosť.

                              —

                              Žalobkyňa tiež uvádza porušenie zásady proporcionality.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení zásad právnej istoty a riadnej správy pokiaľ ido o dĺžku konania a relevantnosti zásady legitímnej dôvery v danej veci.

                              —

                              Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že celková dĺžka konania, ktoré viedlo k vydaniu rozhodnutia bola neprimerane dlhá a preto zásady právnej istoty a riadnej správy boli porušené. Okrem toho, dĺžka konania mala viesť žalobkyňu k tomu, že sa spoliehala, že opatrenia, ktoré sa jej týkali, nemôžu byť kvalifikované ako nová nezlučiteľná pomoc. Žalobkyňa tvrdí, že v dôsledku toho žalovaná nemôže uložiť vymáhanie pomoci, pretože by to porušilo všeobecné zásady práva Únie.


title: Vec T-53/20: Uznesenie Všeobecného súdu z 18. septembra 2020 – Entreprise commune IMI 2/CHS

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/48

      Uznesenie Všeobecného súdu z 18. septembra 2020 – Entreprise commune IMI 2/CHS
      (Vec T-53/20) (1)

      (2020/C 378/57)
      Jazyk konania: angličtina
      Predsedníčka deviatej komory nariadila výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 114, 6.4.2020.


title: Vec T-334/20: Uznesenie Všeobecného súdu z 8. septembra 2020 – KH/ESVČ

text:
               9.11.2020

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 378/48

      Uznesenie Všeobecného súdu z 8. septembra 2020 – KH/ESVČ
      (Vec T-334/20) (1)

      (2020/C 378/59)
      Jazyk konania: francúzština
      Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 247, 27.7.2020.


title: Vec C-595/18 P: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 27. januára 2021 – The Goldman Sachs Group Inc./Európska komisia, Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl (Odvolanie – Hospodárska súťaž – Kartely – Európsky trh elektrických káblov – Rozdelenie trhu v rámci projektov – Nariadenie (ES) č. 1/2003 – Článok 23 ods. 2 – Pripísateľnosť protiprávneho správania jednej spoločnosti inej spoločnosti – Domnienka skutočného uplatňovania rozhodujúceho vplyvu – Subjekt, ktorý ovláda 100 % hlasovacích práv spojených s akciami inej spoločnosti)

text:
               15.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/5

      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 27. januára 2021 – The Goldman Sachs Group Inc./Európska komisia, Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl
      (Vec C-595/18 P) (1)

      (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Európsky trh elektrických káblov - Rozdelenie trhu v rámci projektov - Nariadenie (ES) č. 1/2003 - Článok 23 ods. 2 - Pripísateľnosť protiprávneho správania jednej spoločnosti inej spoločnosti - Domnienka skutočného uplatňovania rozhodujúceho vplyvu - Subjekt, ktorý ovláda 100 % hlasovacích práv spojených s akciami inej spoločnosti)
      (2021/C 88/04)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: The Goldman Sachs Group Inc. (v zastúpení: A. Mangiaracina, avvocatessa, J. Koponen, advokat)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia (v zastúpení: P. Rossi, C. Sjödin, T. Vecchi a J. Norris, splnomocnení zástupcovia), Prysmian SpA, Prysmian Cavi e Sistemi Srl (v zastúpení: C. Tesauro a L. Armati, avvocati)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  The Goldman Sachs Group Inc. znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

                  3.

                  Prysmian SpA a Prysmian Cavi e Sistemi Srl znášajú svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 445, 10.12.2018.


title: Vec C-764/18: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. januára 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo – Španielsko) – Ayuntamiento de Pamplona/Orange España SAU (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Povolenie na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby – Miestny poplatok za užívanie a využívanie verejného majetku – Smernica 2002/20/ES – Uplatnenie na podniky poskytujúce pevné telefonické služby a služby prístupu k internetu – Pojmy „elektronické komunikačné siete“ a „elektronické komunikačné služby“ – Článok 12 – Správne poplatky – Článok 13 – Poplatky za práva na používanie a práva na inštalovanie zariadení – Pôsobnosť – Obmedzenia výkonu daňovej právomoci členských štátov)

text:
               15.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/6

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. januára 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo – Španielsko) – Ayuntamiento de Pamplona/Orange España SAU
      (Vec C-764/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Povolenie na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby - Miestny poplatok za užívanie a využívanie verejného majetku - Smernica 2002/20/ES - Uplatnenie na podniky poskytujúce pevné telefonické služby a služby prístupu k internetu - Pojmy „elektronické komunikačné siete“ a „elektronické komunikačné služby“ - Článok 12 - Správne poplatky - Článok 13 - Poplatky za práva na používanie a práva na inštalovanie zariadení - Pôsobnosť - Obmedzenia výkonu daňovej právomoci členských štátov)
      (2021/C 88/05)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Supremo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Ayuntamiento de Pamplona

         Žalovaná: Orange España SAU

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (smernica o povolení), zmenená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/140/ES z 25. novembra 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že sa uplatňuje aj na podniky poskytujúce pevné telefonické služby a služby prístupu k internetu.

                  2.

                  Články 12 a 13 smernice 2002/20, zmenenej smernicou 2009/140, sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá podnikom, ktoré sú vlastníkmi infraštruktúry alebo sietí potrebných pre elektronickú komunikáciu a ktoré ich používajú na poskytovanie pevných telefonických služieb a služieb prístupu k internetu, ukladá poplatok, ktorého výška sa určuje výlučne v závislosti od hrubých ročných príjmov týchto podnikov, ktoré získali na území dotknutého členského štátu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 25.3.2019.


title: Spojené veci C-229/19 a C-289/19: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 27. januára 2021 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Gerechtshof te Amsterdam, Gerechtshof Den Haag – Holandsko) – Dexia Nederland BV/XXX (C-229/19), Z (C-289/19) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochrana spotrebiteľa – Smernica 93/13/EHS – Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách – Článok 3 ods. 1, článok 4 ods. 1 a článok 6 ods. 1 – Posúdenie nekalej povahy zmluvných podmienok – Doložka stanovujúca vopred potenciálnu výhodu veriteľa v prípade odstúpenia od zmluvy – Značná nerovnováha medzi zmluvnými stranami v právach a povinnostiach vyplývajúcich zo zmluvy – Dátum, ku ktorému sa má nerovnováha posúdiť – Konštatovanie nekalej povahy podmienky – Dôsledky – Nahradenie nekalej podmienky dispozitívnym ustanovením vnútroštátneho práva)

text:
               15.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/7

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 27. januára 2021 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podali Gerechtshof te Amsterdam, Gerechtshof Den Haag – Holandsko) – Dexia Nederland BV/XXX (C-229/19), Z (C-289/19)
      (Spojené veci C-229/19 a C-289/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Smernica 93/13/EHS - Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách - Článok 3 ods. 1, článok 4 ods. 1 a článok 6 ods. 1 - Posúdenie nekalej povahy zmluvných podmienok - Doložka stanovujúca vopred potenciálnu výhodu veriteľa v prípade odstúpenia od zmluvy - Značná nerovnováha medzi zmluvnými stranami v právach a povinnostiach vyplývajúcich zo zmluvy - Dátum, ku ktorému sa má nerovnováha posúdiť - Konštatovanie nekalej povahy podmienky - Dôsledky - Nahradenie nekalej podmienky dispozitívnym ustanovením vnútroštátneho práva)
      (2021/C 88/07)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátne súdy, ktoré podali návrhy na začatie prejudiciálneho konania

      Gerechtshof te Amsterdam, Gerechtshof Den Haag

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Dexia Nederland BV

         Žalovaní: XXX (C-229/19), Z (C-289/19)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Ustanovenia smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa majú vykladať v tom zmysle, že podmienka nachádzajúca sa v zmluve závislej od budúcej neistej udalosti, uzavretej medzi predajcom alebo dodávateľom a spotrebiteľom, ako sú zmluvy o akciovom lízingu, sa má považovať za nekalú, keď vzhľadom na okolnosti uzatvorenia predmetnej zmluvy a pri posudzovaní ku dňu jej uzavretia táto podmienka môže počas plnenia tejto zmluvy spôsobiť značnú nerovnováhu v právach a povinnostiach strán, a to aj napriek tomu, že k tejto nerovnováhe môže dôjsť len vtedy, ak sa vyskytnú určité okolnosti, alebo že za iných okolností by uvedená podmienka mohla byť dokonca pre spotrebiteľa prospešná. Za týchto okolností vnútroštátnemu súdu prináleží overiť, či zmluvná podmienka stanovujúca vopred výhodu, ktorú má predajca alebo dodávateľ v prípade predčasného ukončenia zmluvy, vzhľadom na okolnosti súvisiace s uzavretím tejto zmluvy, mohla od uzavretia uvedenej zmluvy spôsobiť takúto nerovnováhu.

                  2.

                  Ustanovenia smernice 93/13 sa majú vykladať v tom zmysle, že predajca alebo dodávateľ, ktorý ako predávajúci uložil spotrebiteľovi podmienku, ktorú vnútroštátny súd vyhlásil za nekalú a v dôsledku toho neplatnú, sa nemôže domáhať náhrady škody stanovenej ustanovením vnútroštátneho práva dispozitívnej povahy, ktoré by bolo uplatniteľné v prípade neexistencie uvedenej podmienky, pokiaľ zmluva môže naďalej existovať bez tejto podmienky.

         (1)  Ú. v. EÚ C 187, 3.6.2019.

         Ú. v. EÚ C 280, 19.8.2019.


title: Vec C-361/19: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. januára 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven – Holandsko) – De Ruiter vof/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Spoločná poľnohospodárska politika – Režim podpory pre poľnohospodárov – Nariadenie (EÚ) č. 1306/2013 – Článok 97 ods. 1 a článok 99 ods. 1 – Priame platby – Zníženia a vylúčenia v prípade nedodržania pravidiel krížového plnenia – Určenie roka, ktorý sa má zohľadniť pri výpočte percentuálneho zníženia – Primerané, účinné a odradzujúce sankcie – Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 809/2014 – Článok 73 ods. 4 prvý pododsek písm. a))

text:
               15.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/8

      Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. januára 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven – Holandsko) – De Ruiter vof/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
      (Vec C-361/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločná poľnohospodárska politika - Režim podpory pre poľnohospodárov - Nariadenie (EÚ) č. 1306/2013 - Článok 97 ods. 1 a článok 99 ods. 1 - Priame platby - Zníženia a vylúčenia v prípade nedodržania pravidiel krížového plnenia - Určenie roka, ktorý sa má zohľadniť pri výpočte percentuálneho zníženia - Primerané, účinné a odradzujúce sankcie - Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 809/2014 - Článok 73 ods. 4 prvý pododsek písm. a))
      (2021/C 88/08)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      College van Beroep voor het bedrijfsleven

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: De Ruiter vof

         Žalovaný: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

         Výrok rozsudku

      Článok 97 ods. 1 prvý pododsek a článok 99 ods. 1 prvý pododsek nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008, ako aj článok 73 ods. 4 prvý pododsek písm. a) vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 809/2014 zo 17. júla 2014, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia č. 1306/2013 v súvislosti s integrovaným administratívnym a kontrolným systémom, opatreniami na rozvoj vidieka a krížovým plnením, sa majú vykladať v tom zmysle, že zníženia priamych platieb z dôvodu nedodržania pravidiel krížového plnenia sa vypočítajú na základe platieb, ktoré boli poskytnuté alebo sa majú poskytnúť za rok, v ktorom došlo k tomuto nedodržaniu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 270, 12.8.2019.


title: Vec C-466/19 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 28. januára 2021 – Qualcomm, Inc., Qualcomm Europe, Inc./Európska komisia (Odvolanie – Hospodárska súťaž – Zneužitie dominantného postavenia – Trh s čipovými súpravami pre základné pásmo UMTS – Nariadenie (ES) č. 1/2003 – Článok 18 ods. 3 – Rozhodnutie o žiadosti o informácie – Nevyhnutnosť požadovaných informácií – Primeranosť – Dôkazné bremeno – Výpoveď vo svoj neprospech)

text:
               15.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/10

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 28. januára 2021 – Qualcomm, Inc., Qualcomm Europe, Inc./Európska komisia
      (Vec C-466/19 P) (1)

      (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Zneužitie dominantného postavenia - Trh s čipovými súpravami pre základné pásmo UMTS - Nariadenie (ES) č. 1/2003 - Článok 18 ods. 3 - Rozhodnutie o žiadosti o informácie - Nevyhnutnosť požadovaných informácií - Primeranosť - Dôkazné bremeno - Výpoveď vo svoj neprospech)
      (2021/C 88/10)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Qualcomm, Inc., Qualcomm Europe, Inc. (v zastúpení: M. Pinto de Lemos Fermiano Rato, advokát, M. Davilla, dikigoros)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: H. van Vliet, G. Conte, M. Farley a C. Urraca Caviedes, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Qualcomm Inc. a Qualcomm Europe Inc. sú povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 263, 5.8.2019.


title: Vec C-649/19: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 28. januára 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd – Bulharsko) – trestné konanie proti IR (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Justičná spolupráca v trestných veciach – Smernica 2012/13/EÚ – Články 4 až 7 – Poučenia o právach uvedené v prílohách I a II – Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV – Právo na informácie v trestnom konaní – Poučenie o právach pri zatknutí – Právo na informácie o obvinení – Právo na prístup k spisovému materiálu – Osoba zatknutá na základe európskeho zatykača vo vykonávajúcom členskom štáte)

text:
               15.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/10

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 28. januára 2021 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Specializiran nakazatelen săd – Bulharsko) – trestné konanie proti IR
      (Vec C-649/19) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Justičná spolupráca v trestných veciach - Smernica 2012/13/EÚ - Články 4 až 7 - Poučenia o právach uvedené v prílohách I a II - Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV - Právo na informácie v trestnom konaní - Poučenie o právach pri zatknutí - Právo na informácie o obvinení - Právo na prístup k spisovému materiálu - Osoba zatknutá na základe európskeho zatykača vo vykonávajúcom členskom štáte)
      (2021/C 88/11)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Specializiran nakazatelen săd

         Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

      IR

         za účasti: Spetsializirana prokuratura

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Článok 4, osobitne jeho odsek 3, článok 6 ods. 2 a článok 7 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2012/13/EÚ z 22. mája 2012 o práve na informácie v trestnom konaní sa majú vykladať v tom zmysle, že práva, ktoré sú v nich upravené, sa nevzťahujú na osoby zatknuté na účely výkonu európskeho zatykača.

                  2.

                  Preskúmaním tretej a štvrtej prejudiciálnej otázky sa neodhalila žiadna skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi, zmeneného rámcovým rozhodnutím Rady 2009/299/SVV z 26. februára 2009, vzhľadom na články 6 a 47 Charty základných práv Európskej únie.

         (1)  Ú. v. EÚ C 413, 9.12.2019.


title: Vec C-787/19: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 27. januára 2021 – Európska komisia/Rakúska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom – Dane – Daň z pridanej hodnoty (DPH) – Smernica 2006/112/ES – Články 306 až 310 – Osobitná právna úprava pre cestovné kancelárie – Uplatnenie na všetky typy zákazníkov – Vnútroštátna právna úprava, ktorá vylučuje cestovné služby poskytované zdaniteľným osobám, ktoré ich využívajú na svoje podnikanie – Článok 73 – Základ dane – Určenie základu dane paušálne pre skupiny plnení a pre súbor plnení poskytnutých v určitom zdaňovacom časovom rámci – Nezlučiteľnosť)

text:
               15.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/11

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 27. januára 2021 – Európska komisia/Rakúska republika
      (Vec C-787/19) (1)

      (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Dane - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Články 306 až 310 - Osobitná právna úprava pre cestovné kancelárie - Uplatnenie na všetky typy zákazníkov - Vnútroštátna právna úprava, ktorá vylučuje cestovné služby poskytované zdaniteľným osobám, ktoré ich využívajú na svoje podnikanie - Článok 73 - Základ dane - Určenie základu dane paušálne pre skupiny plnení a pre súbor plnení poskytnutých v určitom zdaňovacom časovom rámci - Nezlučiteľnosť)
      (2021/C 88/12)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Wasmeier a J. Jokubauskaitė, splnomocnení zástupcovia)

         Žalovaná: Rakúska republika (v zastúpení: F. Koppensteiner a A. Posch, splnomocnení zástupcovia)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Rakúska republika si tým, že cestovné služby poskytované zdaniteľným osobám, ktoré ich využívajú na svoje podnikanie, vylučuje z osobitnej právnej úpravy dane z pridanej hodnoty (DPH) uplatniteľnej na cestovné kancelárie, a tým, že cestovným kanceláriám v rozsahu, v akom sa na ne táto osobitná právna úprava uplatňuje, umožňuje, aby základ DPH určili paušálne pre skupiny plnení a pre súbor plnení poskytnutých v určitom zdaňovacom časovom rámci, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 73, 306 až 310 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty.

                  2.

                  Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 413, 9.12.2019.


title: Vec C-266/20 P: Odvolanie podané 15. júna 2020: ZU proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 31. marca 2020 vo veci T-499/19, ZU/ESVČ

text:
               15.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/11

      Odvolanie podané 15. júna 2020: ZU proti rozsudku Všeobecného súdu (siedma komora) z 31. marca 2020 vo veci T-499/19, ZU/ESVČ
      (Vec C-266/20 P)
      (2021/C 88/13)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: ZU (v zastúpení: C. Bernard-Glanz, advokát)

         Ďalší účastník konania: Európska služba pre verejnú činnosť
      Uznesením z 20. januára 2021 Súdny dvor (siedma komora) rozhodol, že odvolanie sa zamieta sčasti ako zjavne neprístupné a sčasti ako zjavne nedôvodné, a že odvolateľ znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-390/20 P: Odvolanie podané 17. augusta 2020: HZ ako konkurzný správca majetku spoločnosti etc-gaming GmbH a OX ako konkurzný správca majetku spoločnosti Casino-Equipment Vermietungs GmbH proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) zo 16. júna 2020 vo veci T-803/19, etc-gaming GmbH a Casino-Equipment Vermietungs GmbH/Európska komisia

text:
               15.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/12

      Odvolanie podané 17. augusta 2020: HZ ako konkurzný správca majetku spoločnosti etc-gaming GmbH a OX ako konkurzný správca majetku spoločnosti Casino-Equipment Vermietungs GmbH proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) zo 16. júna 2020 vo veci T-803/19, etc-gaming GmbH a Casino-Equipment Vermietungs GmbH/Európska komisia
      (Vec C-390/20 P)
      (2021/C 88/14)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: HZ ako konkurzný správca majetku spoločnosti etc-gaming GmbH a OX ako konkurzný správca majetku spoločnosti Casino-Equipment Vermietungs GmbH (v zastúpení: A. Schuster, Rechtsanwalt)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia
      Súdny dvor (šiesta komora) uznesením z 28. januára 2021 zamietol odvolanie ako zjavne nedôvodné a rozhodol, že odvolatelia znášajú svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-404/20 P: Odvolanie podané 25. augusta 2020: Brands Up OÜ proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 25. júna 2020 vo veci T-651/19, Brands Up OÜ/EUIPO

text:
               15.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/12

      Odvolanie podané 25. augusta 2020: Brands Up OÜ proti rozsudku Všeobecného súdu (piata komora) z 25. júna 2020 vo veci T-651/19, Brands Up OÜ/EUIPO
      (Vec C-404/20 P)
      (2021/C 88/15)
      Jazyk konania: fínčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Brands Up OÜ (v zastúpení: M. Welin, asianajaja, a J. Kaulo, luvan saanut oikeudenkäyntiavustaja)

         Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
      Uznesením zo 17. decembra 2020 Súdny dvor (komora príslušná prijímať odvolania) rozhodol, že odvolanie sa neprijíma a Brands Up OÜ znáša svoje vlastné trovy konania.


title: Vec C-652/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Bucureşti (Rumunsko) 2. decembra 2020 – HW, ZF, MZ/Allianz Elementar Versicherungs AG

text:
               15.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Bucureşti (Rumunsko) 2. decembra 2020 – HW, ZF, MZ/Allianz Elementar Versicherungs AG
      (Vec C-652/20)
      (2021/C 88/16)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunalul Bucureşti

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: HW, ZF, MZ

         Žalovaná: Allianz Elementar Versicherungs AG

         Prejudiciálna otázka

      Majú sa ustanovenia článku 11 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 1215/2012 (1) vykladať v tom zmysle, že sa týkajú iba medzinárodnej právomoci členských štátov [Európskej únie] alebo v tom zmysle, že určujú aj vnútroštátnu (miestnu) príslušnosť súdov podľa bydliska oprávneného z poistnej zmluvy?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 1).


title: Vec C-657/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia n.° 1 de Cazalla de la Sierra (Španielsko) 4. decembra 2020 – Caixabank SA/ZN, SD, AH

text:
               15.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/13

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia n.o 1 de Cazalla de la Sierra (Španielsko) 4. decembra 2020 – Caixabank SA/ZN, SD, AH
      (Vec C-657/20)
      (2021/C 88/17)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Juzgado de Primera Instancia n.o 1 de Cazalla de la Sierra

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Oprávnená: Caixabank SA

         Povinní: ZN, SD, AH

         Prejudiciálna otázka

      So zreteľom na práva uvedené v smernici 93/13 (1) a na kritériá stanovené v rozsudkoch Súdneho dvora Európskej únie zo 14. marca 2013 a z 26. marca 2019, podľa ktorých na to, aby sa uplatnila podmienka týkajúca sa predčasnej splatnosti, nesplnenie platobného záväzku musí byť dostatočne závažné vo vzťahu k dobe splácania úveru a k jeho výške, vzniká nasledujúca otázka:
      Je potrebné, aby nesplnenie platobného záväzku bolo súčasne závažné tak vo vzťahu k výške úveru, ako aj k dobe splácania úveru, alebo stačí, aby bolo závažné len vo vzťahu k jednému z týchto kritérií?
      V prípade, ak sa majú vziať do úvahy obe kritériá (doba splácania a výška úveru) a má sa konštatovať, že tieto kritériá musia byť splnené a posudzované spoločne, vznikajú pochybnosti o tom, či vnútroštátne právne predpisy (článok 24 zákona č. 5/19 [upravujúci zmluvy o hypotekárnych úveroch]) a vnútroštátna judikatúra [rozsudok Tribunal Supremo (Najvyšší súd, Španielsko) č. 463/19] vyžadujú posúdenie oboch kritérií.
      V prípade, ak musia byť obe kritériá (doba splácania a výška úveru) splnené a posudzované spoločne, vznikajú pochybnosti, ako sa majú rozhodnúť tie prípady, v ktorých dôjde k závažnému nesplneniu len vo vzťahu k výške úveru podľa článku 24 zákona č. 5/19 z dôvodu nezaplatenia 3 % istiny, ktorá je predmetom úveru, ale nedôjde k závažnému nesplneniu vo vzťahu k dobe splácania úveru podľa jediných časových referenčných kritérií uvedených v článku 24 zákona č. 5/19, keďže sa nezaplatí menej ako 12 splátok.

         (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. Vyd. 15/002, s. 288).


title: Vec C-669/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven administrativen sad (Bulharsko) 8. decembra 2020 – Veridos GmbH/Minister vnútra Bulharskej republiky, Mühlbauer ID Services GmbH – S&T

text:
               15.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/13

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Varhoven administrativen sad (Bulharsko) 8. decembra 2020 – Veridos GmbH/Minister vnútra Bulharskej republiky, Mühlbauer ID Services GmbH – S&T
      (Vec C-669/20)
      (2021/C 88/18)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Varhoven administrativen sad

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Veridos GmbH

         Odporcovia v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Minister vnútra Bulharskej republiky, Mühlbauer ID Services GmbH – S&T

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 56 smernice 2014/24/EÚ (1) v spojení s jej článkom 69, resp. článkom 38 smernice 2009/81/ES (2) v spojení s jej článkom 49, vykladať v tom zmysle, že verejný obstarávateľ v prípade objektívnej neuplatniteľnosti kritéria stanoveného vnútroštátnym zákonom pre posudzovanie ponúk s neobvykle nízkou cenou a ak verejný obstarávateľ nevybral a vopred neoznámil iné kritérium, nie je povinný skúmať, či ide o ponuku s neobvykle nízkou cenou?

                  2.

                  Článok 56 smernice 2014/24 v spojení s jej článkom 69, resp. článkom 38 smernice 2009/81 v spojení s jej článkom 49, sa má vykladať v tom zmysle, že verejný obstarávateľ je povinný skúmať, či ide o ponuky s neobvykle nízkou cenou len v tom prípade, ak v súvislosti s akoukoľvek ponukou existujú pochybnosti, alebo sa musí verejný obstarávateľ v každom prípade presvedčiť o serióznosti predložených ponúk, pričom v tomto ohľade uvedie príslušné odôvodnenie?

                  3.

                  Platí takáto požiadavka pre verejného obstarávateľa v prípade, ak boli predložené dve ponuky v rámci verejného obstarávania?

                  4.

                  Má sa článok 47 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že posúdenie verejného obstarávateľa, že neexistujú nijaké pochybnosti v súvislosti s existenciou ponuky s neobvykle nízkou cenou, resp. jeho presvedčenie, že uchádzač, ktorý sa umiestnil na prvom mieste, predložil vo verejnom obstarávaní serióznu ponuku, podlieha súdnemu preskúmaniu?

                  5.

                  V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku: Má sa článok 47 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že verejný obstarávateľ vo verejnom obstarávaní, ktorý neoveril, či ide o ponuku s neobvykle nízkou cenou, je povinný vysvetliť a odôvodniť, prečo v súvislosti s existenciou ponuky s neobvykle nízkou cenou, t. j. v súvislosti so serióznosťou ponuky umiestnenej na prvom mieste, nejestvujú nijaké pochybnosti?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/81/ES z 13. júla 2009 o koordinácii postupov pre zadávanie určitých zákaziek na práce, zákaziek na dodávku tovaru a zákaziek na služby verejnými obstarávateľmi alebo obstarávateľmi v oblastiach obrany a bezpečnosti a o zmene a doplnení smerníc 2004/17/ES a 2004/18/ES (Ú. v. EÚ L 216, 2009, s. 76).


title: Vec C-689/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski rajonen săd (Bulharsko) 18. decembra 2020 – „Banka DSK“ EAD/RP

text:
               15.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/14

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski rajonen săd (Bulharsko) 18. decembra 2020 – „Banka DSK“ EAD/RP
      (Vec C-689/20)
      (2021/C 88/19)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Sofijski rajonen săd

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa:„Banka DSK“ EAD

         Žalovaný: RP

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa článok 3 ods. 1 smernice 93/13/EHS (1) v spojení s bodom 1 písm. e) a f) prílohy tejto smernice, ako aj článok 15 ods. 2 a 3 Charty základných práv vykladať v tom zmysle, že podmienky napriek požiadavke dobrej viery zakladajú povinnosti ku škode spotrebiteľa, ak podstatne zvyšujú náklady spotrebiteľa podľa zmluvy o úvere, pokiaľ spotrebiteľ každý mesiac neprevedie svoju mzdu [na účet] vedený v banke poskytujúcej úver, ak sa vezme do úvahy, že podľa zmluvných podmienok je povinný zriadiť záložné právo na svoju mzdovú pohľadávku bez ohľadu na to, ako a v ktorom štáte poberá mzdu?

                  2.

                  V prípade, ak je odpoveď na prvú otázku záporná, má sa článok 3 ods. 1 smernice 93/13/EHS v spojení s bodom 1 písm. e) a f) prílohy tejto smernice vykladať v tom zmysle, že podmienky napriek požiadavke dobrej viery zakladajú povinnosti ku škode spotrebiteľa, ak ukladajú spotrebiteľovi povinnosť nielen prevádzať svoju mzdu [na účet] vedený u predajcu alebo dodávateľa poskytujúceho úver, ale skutočne využiť aj iné služby predajcu alebo dodávateľa poskytujúceho úver?

                  3.

                  V prípade, ak je odpoveď na druhú otázku kladná, akými kritériami sa musí vnútroštátny súd v zásade riadiť pri posudzovaní nekalej povahy? Majú sa vziať do úvahy najmä miera prepojenosti predmetu zmluvy o úvere s vedľajšími plneniami, ktoré má spotrebiteľ využiť, počet vedľajších plnení a vnútroštátne právne predpisy týkajúce sa obmedzenia viazaných transakcií?

                  4.

                  Platí zásada výkladu vnútroštátneho práva v súlade s právom Únie, ako bola stanovená v bode 26 rozsudku 14/83, von Colson, aj pri výklade vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré upravujú iné právne oblasti (konkrétne predpisov o nekalej súťaži), ktoré však súvisia s právnou oblasťou, ktorej sa týka právny akt Európskej únie, ktorý vnútroštátny súd uplatňuje v konaní vedenom na tomto súde (v tomto prípade smernica 93/13/EHS o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách)?

                  5.

                  Majú sa článok 7 ods. 2 v spojení s článkom 6 ods. 1 písm. d) smernice 2005/29/ES (2) a článok 10 ods. 2 písm. f) smernice 2008/48/ES (3) vykladať v tom zmysle, že podľa týchto ustanovení je zakázané uviesť nižšiu úrokovú sadzbu úveru v hlavnej zmluve o spotrebiteľskom úvere, ak poskytnutie úveru pri tejto úrokovej sadzbe úveru závisí od podmienok, ktoré sú stanovené v prílohe k tejto zmluve? Treba pri tomto skúmaní posúdiť spôsob, akým sú sformulované podmienky zníženia úrokovej sadzby úveru, zánik nároku na také zníženie, ako aj prostriedky, ktoré vedú k opätovnému zníženiu?

                  6.

                  Má sa článok 5 ods. 2 písm. b) smernice 2005/29/ES vykladať v tom zmysle, že pri posudzovaní možnosti podstatného narušenia ekonomického správania spotrebiteľov sa má vziať do úvahy podiel banky, ktorá poskytuje spotrebiteľské úvery, na trhu so zreteľom na potreby spotrebiteľov, ktorí využívajú také produkty?

                  7.

                  Má sa článok 3 písm. g) smernice 2008/48/ES vykladať v tom zmysle, že náklady podľa zmlúv súvisiacich so zmluvou o spotrebiteľskom úvere, pri splnení ktorých sa poskytne zľava na úrokoch podľa zmluvy o spotrebiteľskom úvere, sú súčasťou ročnej percentuálnej miery nákladov úveru a majú sa zahrnúť do jej výpočtu?

                  8.

                  Má sa článok 3 písm. g) smernice 2008/48/ES v spojení s článkom 5 smernice 93/13/EHS vykladať v tom zmysle, že v prípade nesplnenia záväzkov vyplývajúcich zo zmlúv súvisiacich so zmluvou o úvere, ktoré je spojené so zvýšením úrokovej sadzby úveru, sa má ročná percentuálna miera nákladov tiež vypočítať podľa vyššej úrokovej sadzby úveru v prípade nesplnenia?

                  9.

                  Má sa článok 10 ods. 2 písm. g) smernice 2008/48/ES vykladať v tom zmysle, že nesprávne uvedenie ročnej percentuálnej miery nákladov v zmluve o úvere medzi podnikateľom a spotrebiteľom ako dlžníkom sa má považovať za neuvedenie ročnej percentuálnej miery nákladov v zmluve o úvere a vnútroštátny súd musí uplatniť právne následky stanovené vo vnútroštátnom práve pre prípad neuvedenia ročnej percentuálnej miery nákladov v zmluve o spotrebiteľskom úvere?

                  10.

                  Má sa článok 22 ods. 4 smernice 2008/48/ES vykladať v tom zmysle, že sankcia v podobe neplatnosti zmluvy o spotrebiteľskom úvere stanovená vnútroštátnym zákonodarcom, podľa ktorej sa má splatiť len poskytnutá istina, je primeraná, ak v zmluve o spotrebiteľskom úvere nie je presne uvedená ročná percentuálna miera nákladov?

         (1)  Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Ú. v. ES L 95, 1993, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) (Ú. v. EÚ L 149, 2005, s. 22).

         (3)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/48/ES z 23. apríla 2008 o zmluvách o spotrebiteľskom úvere a o zrušení smernice Rady 87/102/EHS (Ú. v. EÚ L 133, 2008, s. 66).


title: Vec C-710/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresný súd Bratislava I (Slovensko) 29. decembra 2020 – trestné konanie proti AM

text:
               15.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/16

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresný súd Bratislava I (Slovensko) 29. decembra 2020 – trestné konanie proti AM
      (Vec C-710/20)
      (2021/C 88/20)
      Jazyk konania: slovenčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Okresný súd Bratislava I

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Krajská prokuratúra v Bratislave, AM

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je v súlade s právom na spravodlivé súdne konanie, ktoré je garantované čl. 47 Charty základných práv EÚ ako i s právom nebyť stíhaný alebo potrestaný v trestnom konaní dvakrát za ten istý trestný čin, ktoré je garantované článkom 50 Charty základných práv EÚ, ako i s článkom 82 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, také ustanovenie vnútroštátneho zákona, ktoré bez rozhodnutia vnútroštátneho súdu priamo ruší rozhodnutie vnútroštátneho súdu o zastavení trestného stíhania, ktoré má podľa vnútroštátnej úpravy charakter konečného rozhodnutia s účinkami oslobodenia spod obvinenia, a na základe ktorého bolo trestné konania s konečnou účinnosťou zastavené dôsledkom amnestie, ktorá bola vydaná v súlade s vnútroštátnym zákonom?
                        V prípade zápornej odpovede na túto otázku, je vnútroštátny súd viazaný takýmto ustanovením vnútroštátneho zákona
                     ?

                  2.

                  Je v súlade so zásadou lojality podľa článku 4 odsek 3 Zmluvy o Európskej únii a článku 267 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ako i s článkom 82 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ako i s právom na spravodlivé súdne konanie, ktoré je garantované čl. 47 Charty základných práv EÚ ako i s právom nebyť stíhaný alebo potrestaný v trestnom konaní dvakrát za ten istý trestný čin, ktoré je garantované článkom 50 Charty základných práv EÚ, také ustanovenie vnútroštátneho zákona, ktoré obmedzuje ústavný súd pri preskúmavaní uznesenia Národnej rady Slovenskej republiky o zrušení amnestie alebo individuálnej milosti prijatého podľa článku 86 písm. i/ s Ústavou SR, len na posúdenie jej súladnosti s Ústavou SR, bez ohľadu na záväzné akty prijaté Európskou úniou, a to najmä Chartu základných práv EÚ, Zmluvy o fungovaní Európskej únie ako i Zmluvy o Európskej únii?
                        V prípade zápornej odpovede na túto otázku, je vnútroštátny súd viazaný takýmto rozhodnutím vnútroštátneho Ústavného súdu?


title: Vec C-720/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Cottbus (Nemecko) 24. decembra 2020 – RO, zastúpená zákonným zástupcom/Bundesrepublik Deutschland

text:
               15.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Cottbus (Nemecko) 24. decembra 2020 – RO, zastúpená zákonným zástupcom/Bundesrepublik Deutschland
      (Vec C-720/20)
      (2021/C 88/22)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Cottbus

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: RO, zastúpená zákonným zástupcom

         Žalovaná: Spolková republika Nemecko zastúpená Bundesministerium des Innern (Spolkové Ministerstvo vnútra), ktoré zastupuje Präsident des Bundesamtes für Migration und Flüchtlinge (riaditeľ Spolkového úradu pre migráciu a utečencov)

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa v súvislosti s požiadavkou práva Únie týkajúcej sa zamedzenia sekundárnej migrácii, ako aj všeobecnou zásadou jednoty rodiny, ktorá je vyjadrená v nariadení (EÚ) č. 604/2013 (1), vyžadovať analogické uplatnenie článku 20 ods. 3 tohto nariadenia v situácii, v ktorej maloleté dieťa a jeho rodičia podajú žiadosti o medzinárodnú ochranu v rovnakom členskom štáte, rodičia však už požívajú medzinárodnú ochranu v inom členskom štáte, zatiaľ čo dieťa sa narodilo až v členskom štáte, v ktorom podalo žiadosť o medzinárodnú ochranu?

                  2.

                  V prípade, ak je odpoveď na prvú otázku kladná, treba sa zdržať posúdenia žiadosti o azyl maloletého dieťaťa podľa nariadenia (EÚ) č. 604/2013 a vydať rozhodnutie o odovzdaní podľa článku 26 nariadenia s prihliadnutím na to, že je možné, že na posúdenie žiadosti maloletého dieťaťa o medzinárodnú ochranu je príslušný štát, v ktorom medzinárodnú ochranu požívajú jeho rodičia?

                  3.

                  V prípade, ak je odpoveď na druhú otázku kladná, má sa článok 20 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 604/2013 analogicky uplatniť aj v tej súvislosti, keď podľa jeho druhej vety nie je nutné vykonanie nového postupu vo veci prevzatia pre neskôr narodené dieťa, hoci potom vzniká nebezpečenstvo, že prijímajúci členský štát nevie o možnej situácii odôvodňujúcej prijatie maloletého dieťaťa, respektíve vo svojej správnej praxi odmietne analogické uplatnenie článku 20 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 604/2013 a tým pre maloleté dieťa vzniká nebezpečenstvo, že sa stane „refugee in orbit“ (pozri rozsudok Spolkového správneho súdu z 23. 6. 2020-1 C 37.19; ECLI:DE:BVerwG:2020:230620U1C37.19.0)?

                  4.

                  V prípade, ak je odpoveď na druhú a tretiu otázku záporná, môže sa voči maloletému dieťaťu, ktoré v členskom štáte podalo žiadosť o medzinárodnú ochranu, vydať rozhodnutie o neprípustnosti podľa analogického uplatnenia článku 33 ods. 2 písm. a) smernice 2013/32/EÚ (2) aj vtedy, ak síce nie dieťa samotné, ale jeho rodičia požívajú medzinárodnú ochranu v inom členskom štáte?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 604/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa stanovujú kritériá a mechanizmy na určenie členského štátu zodpovedného za posúdenie žiadosti o medzinárodnú ochranu podanej štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti v jednom z členských štátov (Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 31).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/32/EÚ z 26. júna 2013 o spoločných konaniach o poskytovaní a odnímaní medzinárodnej ochrany (prepracované znenie) (Ú. v. EÚ L 180, 2013, s. 60).


title: Vec C-721/20: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kammergericht Berlin (Nemecko) 30. decembra 2020 – DB Station & Service AG/ODEG Ostdeutsche Eisenbahn GmbH

text:
               15.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Kammergericht Berlin (Nemecko) 30. decembra 2020 – DB Station & Service AG/ODEG Ostdeutsche Eisenbahn GmbH
      (Vec C-721/20)
      (2021/C 88/23)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Kammergericht Berlin

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: DB Station & Service AG

         Žalovaná: ODEG Ostdeutsche Eisenbahn GmbH

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je v súlade so smernicou 2001/14/ES (1), najmä jej ustanoveniami o nezávislosti riadenia podnikov infraštruktúry (článok 4), zásadách stanovenia poplatkov (články 7 až 12) a úloh regulačného orgánu (článok 30), ak vnútroštátne občianskoprávne súdy v jednotlivom prípade a nezávisle od kontroly regulačným orgánom preskúmavajú výšku požadovaných poplatkov podľa kritérií článku 102 ZFEÚ a/alebo vnútroštátneho kartelového práva?

                  2.

                  Ak je odpoveď na prvú otázku kladná: Je kontrola zneužívania vnútroštátnymi súdmi podľa kritérií článku 102 ZFEÚ a/alebo vnútroštátneho súťažného práva dovolená a požadovaná, ak pre podniky železničnej dopravy existuje možnosť, aby sa preskúmanie primeranosti zaplatených poplatkov dosiahlo príslušným regulačným orgánom? Sú vnútroštátne občianskoprávne súdy povinné počkať na primerané rozhodnutie regulačného orgánu a, pokiaľ je toto rozhodnutie napadnuté na súde, prípadne na jeho právoplatnosť?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/14/ES z 26. februára 2001 o prideľovaní kapacity železničnej infraštruktúry, vyberaní poplatkov za používanie železničnej infraštruktúry a bezpečnostnej certifikácii (Ú. v. ES L 75, 2001, s. 29; Mim. vyd. 07/005, s. 404).


title: Vec C-1/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Veliko Tarnovo (Bulharsko) 4. januára 2021 – MC/Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite

text:
               15.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/18

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Veliko Tarnovo (Bulharsko) 4. januára 2021 – MC/Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite
      (Vec C-1/21)
      (2021/C 88/24)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Administrativen săd Veliko Tarnovo

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: MC

         Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane i danăčno-osiguritelna praktika“ Veliko Tarnovo pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 9 Dohovoru vypracovaného na základe článku K.3 Zmluvy o Európskej únii o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev v spojení s článkom 273 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnemu právnemu nástroju v harmonizovanej oblasti DPH, aký je upravený v § 19 ods. 2 danăčno-osiguritelen procesualen kodeks (DOPK), ktorého uplatnenie má za následok vznik dodatočnej solidárnej zodpovednosti fyzickej osoby, ktorá nie je zdaniteľnou osobou a ktorá nie je povinná zaplatiť DPH, ale ktorej nepoctivé správanie viedlo k tomu, že zdaniteľná právnická osoba, ktorá je povinná zaplatiť daň, túto DPH nezaplatila?

                  2.

                  Nebráni výklad týchto ustanovení a uplatnenie zásady proporcionality vnútroštátnemu právnemu nástroju upravenému v § 19 ods. 2 DOPK, aj pokiaľ ide o úroky z DPH, ktorú zdaniteľná osoba nezaplatila včas?

                  3.

                  Odporuje vnútroštátny právny nástroj upravený v § 19 ods. 2 DOPK v prípade, v ktorom oneskorené zaplatenie DPH, ktoré viedlo k úročeniu splatnej DPH, nebolo spôsobené správaním fyzickej osoby, ktorá nie je zdaniteľnou osobou, ale správaním inej osoby alebo vznikom objektívnych okolností, zásade proporcionality?

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec C-7/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bezirksgericht Bleiburg (Rakúsko) 8. januára 2021 – LKW WALTER Internationale Transportorganisation AG/CB a i.

text:
               15.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/19

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bezirksgericht Bleiburg (Rakúsko) 8. januára 2021 – LKW WALTER Internationale Transportorganisation AG/CB a i.
      (Vec C-7/21)
      (2021/C 88/25)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Bezirksgericht Bleiburg

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: LKW WALTER Internationale Transportorganisation AG

         Žalovaní: CB, DF, GF

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa články 36 a 39 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 (1) v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie, ako aj so zásadou efektivity a ekvivalencie (zásadou lojálnej spolupráce podľa článku 4 ods. 3 ZEÚ) vykladať v tom zmysle, že bránia právnej úprave členského štátu, ktorá stanovuje, že jediným opravným prostriedkom proti rozhodnutiu o exekúcii, ktoré súd vydá bez predchádzajúceho kontradiktórneho konania a bez exekučného titulu len na základe tvrdení oprávneného, sú námietky, ktoré sa musia podať v jazyku tohto členského štátu do ôsmich dní, a to aj v prípade, ak sa rozhodnutie o exekúcii doručuje v inom členskom štáte v jazyku, ktorému adresát nerozumie, pričom v prípade, ak sa námietky podajú do 12 dní, sa už zamietnu ako oneskorené?

                  2.

                  Má sa článok 8 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1393/2007 (2) z 13. novembra 2007 v spojení so zásadou efektivity a ekvivalencie vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnemu opatreniu, ktoré stanovuje, že doručením tlačiva o informovaní adresáta o práve odmietnuť prevziať písomnosť v lehote jedného týždňa, ktoré je uvedené v prílohe II, začne plynúť aj lehota na podanie stanoveného opravného prostriedku proti súčasne doručenému rozhodnutiu o exekúcii, pre ktoré je stanovená osemdňová lehota?

                  3.

                  Má sa článok 18 prvý odsek Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bráni právnej úprave členského štátu, ktorá stanovuje, že opravným prostriedkom proti rozhodnutiu o exekúcii sú námietky, ktoré musia byť odôvodnené a musia sa podať do ôsmich dní, pričom táto lehota platí aj v prípade, ak má adresát rozhodnutia o exekúcii sídlo v inom členskom štáte a rozhodnutie o exekúcii nie je napísané v úradnom jazyku členského štátu, v ktorom sa rozhodnutie o exekúcii doručuje, ani v jazyku, ktorému adresát tohto rozhodnutia rozumie?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 1).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1393/2007 z 13. novembra 2007 o doručovaní súdnych a mimosúdnych písomností v občianskych a obchodných veciach v členských štátoch (doručovanie písomností) a o zrušení nariadenia Rady (ES) č. 1348/2000 (Ú. v. EÚ L 324, 2007, s. 79).


title: Vec C-8/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 8. januára 2021 – Germanwings GmbH/KV

text:
               15.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/20

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 8. januára 2021 – Germanwings GmbH/KV
      (Vec C-8/21)
      (2021/C 88/26)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Germanwings GmbH

         Žalovaný: KV

         Prejudiciálna otázka

      Považuje sa štrajk vlastných zamestnancov leteckého dopravcu, ktorý sa začal na podnet odborovej organizácie, za mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1)?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-9/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 8. januára 2021 – AX/Deutsche Lufthansa AG

text:
               15.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/20

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 8. januára 2021 – AX/Deutsche Lufthansa AG
      (Vec C-9/21)
      (2021/C 88/27)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: AX

         Žalovaný: Deutsche Lufthansa AG

         Prejudiciálna otázka

      Považuje sa štrajk vlastných zamestnancov leteckého dopravcu, ktorý sa začal na podnet odborovej organizácie, za mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1)?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-10/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 8. januára 2021 – Deutsche Lufthansa AG/TZ

text:
               15.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 8. januára 2021 – Deutsche Lufthansa AG/TZ
      (Vec C-10/21)
      (2021/C 88/28)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Deutsche Lufthansa AG

         Žalovaný: TZ

         Prejudiciálna otázka

      Považuje sa štrajk vlastných zamestnancov leteckého dopravcu, ktorý sa začal na podnet odborovej organizácie, za mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1)?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-11/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 8. januára 2021 – Deutsche Lufthansa AG/IY a TP

text:
               15.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/21

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 8. januára 2021 – Deutsche Lufthansa AG/IY a TP
      (Vec C-11/21)
      (2021/C 88/29)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Deutsche Lufthansa AG

         Žalovaní: IY a TP

         Prejudiciálna otázka

      Považuje sa štrajk vlastných zamestnancov leteckého dopravcu, ktorý sa začal na podnet odborovej organizácie, za mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1)?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).


title: Vec C-12/21: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 8. januára 2021 – Deutsche Lufthansa AG/FL

text:
               15.3.2021

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 88/22

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Köln (Nemecko) 8. januára 2021 – Deutsche Lufthansa AG/FL
      (Vec C-12/21)
      (2021/C 88/30)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Landgericht Köln

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Deutsche Lufthansa AG

         Žalovaný: FL

         Prejudiciálna otázka

      Považuje sa štrajk vlastných zamestnancov leteckého dopravcu, ktorý sa začal na podnet odborovej organizácie, za mimoriadnu okolnosť v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia (ES) č. 261/2004 (1)?

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).