title: Vec T-193/19: Žaloba podaná 4. apríla 2019 — Achema a Achema Gas Trade/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/50

      Žaloba podaná 4. apríla 2019 — Achema a Achema Gas Trade/Komisia
      (Vec T-193/19)
      (2019/C 206/52)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: Achema AB (Jonava, Litva) a Achema Gas Trade UAB (Jonava) (v zastúpení: J. Ruiz Calzado, J. Wileur, a N. Solárová, lawyers)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Európskej komisie C(2018)7141 final z 31. októbra 2018, vo veci štátnej pomoci SA.44678 (2018/N) — Litva — Úprava podpory pre terminál LNG v Litve,

                  —

                  uložil Komisii a prípadným vedľajším účastníkom konania na podporu Komisie povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú jediný žalobný dôvod v tom zmysle, že Komisia nezačala formálne vyšetrovanie, čím zbavila žalobkyne a ďalšie zainteresované tretie strany procesných práv podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ.

                  —

                  Žalobkyne tvrdia, že všetky dôkazy v tejto veci svedčia o tom, že Komisia mala mať pochybnosti o zlučiteľnosti štátnej pomoci s vnútorným trhom, a mala teda začať formálne vyšetrovanie. Dôkazy platia tak pokiaľ ide o dĺžku predbežného vyšetrovania, iné okolnosti, za ktorých bolo napadnuté rozhodnutie prijaté, ako aj pokiaľ ide o nedostatky, ktoré sa odrážajú v obsahu rozhodnutia, ktoré je nedostatočne odôvodnené a poznačené závažnými nesprávnymi posúdeniami. Žalobkyne okrem toho tvrdia, že Komisia nezohľadnila veľmi relevantné aspekty, ktoré mali byť zvážené pred tým, než dospela k záveru, že má dostatok informácií, aby mohla vyhlásiť pomoc za zlučiteľnú s vnútorným trhom.

                  —

                  Žalobkyne najmä tvrdia, že: i) posúdenie potreby služby všeobecného hospodárskeho záujmu (SVHZ) a jej rozsahu je chybné a nedostatočné, ii) Komisia sa dopustila chyby, keď dospela k záveru, že pomoc je v súlade s rámcom SVHZ, iii) napadnuté rozhodnutie dostatočne neposúdilo poslednú zmenu podpory, a preto chýba zodpovedajúce odôvodnenie, iv) posúdenie nevyhnutnosti a primeranosti opatrení pomoci v napadnutom rozhodnutí je nesprávne a nedostatočné, a v) napadnuté rozhodnutie dostatočne nezohľadňuje významný vplyv na hospodársku súťaž v oblasti dodávok plynu v Litve a obchod s ostatnými členskými štátmi.


title: Vec T-195/19: Žaloba podaná 3. apríla 2019 — GEA Group/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/51

      Žaloba podaná 3. apríla 2019 — GEA Group/Komisia
      (Vec T-195/19)
      (2019/C 206/53)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: GEA Group AG (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: I. du Mont, R. van der Hout a C. Wagner, advokáti)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie BUDG/DGAl/C/4/PL/Ares(2019) s. 283284 z 24. januára 2019, a

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 266 ZFEÚ v rozsahu, v akom zamieta vrátiť pokuty zaplatené žalobkyňou podľa rozhodnutia Komisie C(2016) 3920 z 29. júna 2016.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 266 ZFEÚ v rozsahu v akom de facto znovu uplatňuje rozhodnutie K(2010) 727 v konečnom znení z 8. februára 2010 alebo rozhodnutie Komisie C(2016) 3920 z 29. júna 2016, ktoré boli oba zrušené rozsudkom Všeobecného súdu z 15. júla 2015, GEA Group/Komisia, T-189/10, EU:T:2015:504 a rozsudkom z 18. októbra 2018, GEA Group/Komisia, T-640/16, EU:T:2018:700.


title: Vec T-199/19: Žaloba podaná 4. apríla 2019 — Glaswerk Ernstthal/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/53

      Žaloba podaná 4. apríla 2019 — Glaswerk Ernstthal/Komisia
      (Vec T-199/19)
      (2019/C 206/55)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Glaswerk Ernstthal GmbH (Lauscha, Nemecko) (v zastúpení: F. Wagner a N. Voß, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166, pokiaľ ide o rok 2013,

                  —

                  subsidiárnejšie zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 %, v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 8 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 10 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  ešte subsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  najsubsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje náhrada vo výške viac ako 20 % uverejnených sieťových poplatkov, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že prostredníctvom rozhodnutia žalovanej sa stanovili len povinnosti na dodatočné platby pre odberateľov základného zaťaženia, ktorí boli v rokoch 2012 a 2013 úplne oslobodení od sieťových poplatkov. S týmito odberateľmi základného zaťaženia sa preto v porovnaní s odberateľmi základného zaťaženia, ktorí za rovnaké časové obdobie využili paušálne zníženie sieťových poplatkov a pre ktorých neboli stanovené žiadne dodatočné platobné povinnosti, zaobchádzalo rozdielnym spôsobom a boli nespravodlivo znevýhodnení.
                  V tejto súvislosti sa tiež vytýka, že pokiaľ ide o rozdielne zaobchádzanie, žalovaná porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 263 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie. Rozdielne zaobchádzanie je okrem toho v rozpore so zákazom diskriminácie podľa článku 32 ods. 1 smernice 2009/72/ES. (1)

                  3.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec T-206/19: Žaloba podaná 5. apríla 2019 — Egger Beschichtungswerk Marienmünster/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/57

      Žaloba podaná 5. apríla 2019 — Egger Beschichtungswerk Marienmünster/Komisia
      (Vec T-206/19)
      (2019/C 206/57)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Egger Beschichtungswerk Marienmünster GmbH & Co. KG (Marienmünster-Vörden, Nemecko) (v zastúpení: N. Voß a D. Fouquet, Rechtsanwältinnen)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166, pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárnejšie zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 %, v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 8 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 10 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  ešte subsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 % uverejnených sieťových poplatkov, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že prostredníctvom rozhodnutia žalovanej sa stanovili len povinnosti na dodatočné platby pre odberateľov základného zaťaženia, ktorí boli v rokoch 2012 a 2013 úplne oslobodení od sieťových poplatkov. S týmito odberateľmi základného zaťaženia sa preto v porovnaní s odberateľmi základného zaťaženia, ktorí za rovnaké časové obdobie využili paušálne zníženie sieťových poplatkov a pre ktorých neboli stanovené žiadne dodatočné platobné povinnosti, zaobchádzalo rozdielnym spôsobom a boli nespravodlivo znevýhodnení.
                  V tejto súvislosti sa tiež vytýka, že pokiaľ ide o rozdielne zaobchádzanie, žalovaná porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 263 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie. Rozdielne zaobchádzanie je okrem toho v rozpore so zákazom diskriminácie podľa článku 32 ods. 1 smernice 2009/72/ES. (1)

                  3.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec T-207/19: Žaloba podaná 5. apríla 2019 — Yara Brunsbüttel/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/59

      Žaloba podaná 5. apríla 2019 — Yara Brunsbüttel/Komisia
      (Vec T-207/19)
      (2019/C 206/58)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Yara Brunsbüttel GmbH (Büttel, Nemecko) (v zastúpení: N. Voß a D. Fouquet, Rechtsanwältinnen)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166, pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárnejšie zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 %, v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 8 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 10 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  ešte subsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  najsubsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje náhrada vo výške viac ako 20 % uverejnených sieťových poplatkov, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že prostredníctvom rozhodnutia žalovanej sa stanovili len povinnosti na dodatočné platby pre odberateľov základného zaťaženia, ktorí boli v rokoch 2012 a 2013 úplne oslobodení od sieťových poplatkov. S týmito odberateľmi základného zaťaženia sa preto v porovnaní s odberateľmi základného zaťaženia, ktorí za rovnaké časové obdobie využili paušálne zníženie sieťových poplatkov a pre ktorých neboli stanovené žiadne dodatočné platobné povinnosti, zaobchádzalo rozdielnym spôsobom a boli nespravodlivo znevýhodnení.
                  V tejto súvislosti sa tiež vytýka, že pokiaľ ide o rozdielne zaobchádzanie, žalovaná porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 263 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie. Rozdielne zaobchádzanie je okrem toho v rozpore so zákazom diskriminácie podľa článku 32 ods. 1 smernice 2009/72/ES. (1)

                  3.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec T-208/19: Žaloba podaná 5. apríla 2019 — Nolte Holzwerkstoff/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/60

      Žaloba podaná 5. apríla 2019 — Nolte Holzwerkstoff/Komisia
      (Vec T-208/19)
      (2019/C 206/59)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Nolte Holzwerkstoff GmbH & Co. KG (Germersheim, Nemecko) (v zastúpení: N. Voß a D. Fouquet, Rechtsanwältinnen)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166, pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárnejšie zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 %, v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 8 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 10 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  ešte subsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 % uverejnených sieťových poplatkov, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že prostredníctvom rozhodnutia žalovanej sa stanovili len povinnosti na dodatočné platby pre odberateľov základného zaťaženia, ktorí boli v rokoch 2012 a 2013 úplne oslobodení od sieťových poplatkov. S týmito odberateľmi základného zaťaženia sa preto v porovnaní s odberateľmi základného zaťaženia, ktorí za rovnaké časové obdobie využili paušálne zníženie sieťových poplatkov a pre ktorých neboli stanovené žiadne dodatočné platobné povinnosti, zaobchádzalo rozdielnym spôsobom a boli nespravodlivo znevýhodnení.
                  V tejto súvislosti sa tiež vytýka, že pokiaľ ide o rozdielne zaobchádzanie, žalovaná porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 263 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie. Rozdielne zaobchádzanie je okrem toho v rozpore so zákazom diskriminácie podľa článku 32 ods. 1 smernice 2009/72/ES. (1)

                  3.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec T-216/19: Žaloba podaná 8. apríla 2019 — Glatfelter Steinfurt/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/64

      Žaloba podaná 8. apríla 2019 — Glatfelter Steinfurt/Komisia
      (Vec T-216/19)
      (2019/C 206/61)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Glatfelter Steinfurt GmbH (Steinfurt, Nemecko) (v zastúpení: N. Voß a D. Fouquet, Rechtsanwältinnen)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166, pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárnejšie zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 %, v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 8 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 10 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  ešte subsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 % uverejnených sieťových poplatkov, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že prostredníctvom rozhodnutia žalovanej sa stanovili len povinnosti na dodatočné platby pre odberateľov základného zaťaženia, ktorí boli v rokoch 2012 a 2013 úplne oslobodení od sieťových poplatkov. S týmito odberateľmi základného zaťaženia sa preto v porovnaní s odberateľmi základného zaťaženia, ktorí za rovnaké časové obdobie využili paušálne zníženie sieťových poplatkov a pre ktorých neboli stanovené žiadne dodatočné platobné povinnosti, zaobchádzalo rozdielnym spôsobom a boli nespravodlivo znevýhodnení.
                  V tejto súvislosti sa tiež vytýka, že pokiaľ ide o rozdielne zaobchádzanie, žalovaná porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 263 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie. Rozdielne zaobchádzanie je okrem toho v rozpore so zákazom diskriminácie podľa článku 32 ods. 1 smernice 2009/72/ES. (1)

                  3.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec T-217/19: Žaloba podaná 8. apríla 2019 — Schott/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/65

      Žaloba podaná 8. apríla 2019 — Schott/Komisia
      (Vec T-217/19)
      (2019/C 206/62)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Schott AG (Mainz, Nemecko) (v zastúpení: N. Voß, Rechtsanwältin)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166, pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárnejšie zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 %, v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 8 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 10 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  ešte subsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % uverejnených sieťových poplatkov, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že prostredníctvom rozhodnutia žalovanej sa stanovili len povinnosti na dodatočné platby pre odberateľov základného zaťaženia, ktorí boli v rokoch 2012 a 2013 úplne oslobodení od sieťových poplatkov. S týmito odberateľmi základného zaťaženia sa preto v porovnaní s odberateľmi základného zaťaženia, ktorí za rovnaké časové obdobie využili paušálne zníženie sieťových poplatkov a pre ktorých neboli stanovené žiadne dodatočné platobné povinnosti, zaobchádzalo rozdielnym spôsobom a boli nespravodlivo znevýhodnení.
                  V tejto súvislosti sa tiež vytýka, že pokiaľ ide o rozdielne zaobchádzanie, žalovaná porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 263 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie. Rozdielne zaobchádzanie je okrem toho v rozpore so zákazom diskriminácie podľa článku 32 ods. 1 smernice 2009/72/ES. (1)

                  3.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec T-218/19: Žaloba podaná 8. apríla 2019 — Evonik Degussa/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/67

      Žaloba podaná 8. apríla 2019 — Evonik Degussa/Komisia
      (Vec T-218/19)
      (2019/C 206/63)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Evonik Degussa GmbH (Essen, Nemecko) (v zastúpení: N. Voß a D. Fouquet, Rechtsanwältinnen)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166, pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárnejšie zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 %, v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 8 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 10 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  ešte subsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % uverejnených sieťových poplatkov, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že prostredníctvom rozhodnutia žalovanej sa stanovili len povinnosti na dodatočné platby pre odberateľov základného zaťaženia, ktorí boli v rokoch 2012 a 2013 úplne oslobodení od sieťových poplatkov. S týmito odberateľmi základného zaťaženia sa preto v porovnaní s odberateľmi základného zaťaženia, ktorí za rovnaké časové obdobie využili paušálne zníženie sieťových poplatkov a pre ktorých neboli stanovené žiadne dodatočné platobné povinnosti, zaobchádzalo rozdielnym spôsobom a boli nespravodlivo znevýhodnení.
                  V tejto súvislosti sa tiež vytýka, že pokiaľ ide o rozdielne zaobchádzanie, žalovaná porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 263 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie. Rozdielne zaobchádzanie je okrem toho v rozpore so zákazom diskriminácie podľa článku 32 ods. 1 smernice 2009/72/ES. (1)

                  3.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec T-219/19: Žaloba podaná 8. apríla 2019 — Julius Schulte Trebsen/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/69

      Žaloba podaná 8. apríla 2019 — Julius Schulte Trebsen/Komisia
      (Vec T-219/19)
      (2019/C 206/64)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Julius Schulte Trebsen GmbH & Co. KG (Trebsen, Nemecko) (v zastúpení: N. Voß a D. Fouquet, Rechtsanwältinnen)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166, pokiaľ ide o rok 2012,

                  —

                  subsidiárnejšie zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 %, v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 8 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 10 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  ešte subsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  najsubsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje náhrada vo výške viac ako 20 % uverejnených sieťových poplatkov, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že prostredníctvom rozhodnutia žalovanej sa stanovili len povinnosti na dodatočné platby pre odberateľov základného zaťaženia, ktorí boli v rokoch 2012 a 2013 úplne oslobodení od sieťových poplatkov. S týmito odberateľmi základného zaťaženia sa preto v porovnaní s odberateľmi základného zaťaženia, ktorí za rovnaké časové obdobie využili paušálne zníženie sieťových poplatkov a pre ktorých neboli stanovené žiadne dodatočné platobné povinnosti, zaobchádzalo rozdielnym spôsobom a boli nespravodlivo znevýhodnení.
                  V tejto súvislosti sa tiež vytýka, že pokiaľ ide o rozdielne zaobchádzanie, žalovaná porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 263 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie. Rozdielne zaobchádzanie je okrem toho v rozpore so zákazom diskriminácie podľa článku 32 ods. 1 smernice 2009/72/ES. (1)

                  3.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec T-220/19: Žaloba podaná 8. apríla 2019 — Mitsubishi Polyester Film/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/70

      Žaloba podaná 8. apríla 2019 — Mitsubishi Polyester Film/Komisia
      (Vec T-220/19)
      (2019/C 206/65)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Mitsubishi Polyester Film GmbH (Wiesbaden, Nemecko) (v zastúpení: N. Voß a D. Fouquet, Rechtsanwältinnen)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166, pokiaľ ide o roky 2012 a 2013, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.


title: Vec T-221/19: Žaloba podaná 8. apríla 2019 — Nippon Gases Deutschland/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/71

      Žaloba podaná 8. apríla 2019 — Nippon Gases Deutschland/Komisia
      (Vec T-221/19)
      (2019/C 206/66)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Nippon Gases Deutschland GmbH (Düsseldorf, Nemecko) (v zastúpení: N. Voß a D. Fouquet, Rechtsanwältinnen)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166, pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárnejšie zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 %, v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 8 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 10 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  ešte subsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 %, v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % uverejnených sieťových poplatkov, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že prostredníctvom rozhodnutia žalovanej sa stanovili len povinnosti na dodatočné platby pre odberateľov základného zaťaženia, ktorí boli v rokoch 2012 a 2013 úplne oslobodení od sieťových poplatkov. S týmito odberateľmi základného zaťaženia sa preto v porovnaní s odberateľmi základného zaťaženia, ktorí za rovnaké časové obdobie využili paušálne zníženie sieťových poplatkov a pre ktorých neboli stanovené žiadne dodatočné platobné povinnosti, zaobchádzalo rozdielnym spôsobom a boli nespravodlivo znevýhodnení.
                  V tejto súvislosti sa tiež vytýka, že pokiaľ ide o rozdielne zaobchádzanie, žalovaná porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 263 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie. Rozdielne zaobchádzanie je okrem toho v rozpore so zákazom diskriminácie podľa článku 32 ods. 1 smernice 2009/72/ES. (1)

                  3.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec T-222/19: Žaloba podaná 8. apríla 2019 — Sappi Alfeld/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/73

      Žaloba podaná 8. apríla 2019 — Sappi Alfeld/Komisia
      (Vec T-222/19)
      (2019/C 206/67)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Sappi Alfeld GmbH (Alfeld, Nemecko) (v zastúpení: N. Voß a D. Fouquet, Rechtsanwältinnen)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166, pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárnejšie zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 %, v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 8 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 10 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  ešte subsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 % uverejnených sieťových poplatkov, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že prostredníctvom rozhodnutia žalovanej sa stanovili len povinnosti na dodatočné platby pre odberateľov základného zaťaženia, ktorí boli v rokoch 2012 a 2013 úplne oslobodení od sieťových poplatkov. S týmito odberateľmi základného zaťaženia sa preto v porovnaní s odberateľmi základného zaťaženia, ktorí za rovnaké časové obdobie využili paušálne zníženie sieťových poplatkov a pre ktorých neboli stanovené žiadne dodatočné platobné povinnosti, zaobchádzalo rozdielnym spôsobom a boli nespravodlivo znevýhodnení.
                  V tejto súvislosti sa tiež vytýka, že pokiaľ ide o rozdielne zaobchádzanie, žalovaná porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 263 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie. Rozdielne zaobchádzanie je okrem toho v rozpore so zákazom diskriminácie podľa článku 32 ods. 1 smernice 2009/72/ES. (1)

                  3.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec T-223/19: Žaloba podaná 8. apríla 2019 — Clariant Produkte (Deutschland)/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/74

      Žaloba podaná 8. apríla 2019 — Clariant Produkte (Deutschland)/Komisia
      (Vec T-223/19)
      (2019/C 206/68)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Clariant Produkte (Deutschland) GmbH (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: N. Voß a D. Fouquet, Rechtsanwältinnen)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166, pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárnejšie zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 %, v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 8 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 10 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  ešte subsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % uverejnených sieťových poplatkov, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že prostredníctvom rozhodnutia žalovanej sa stanovili len povinnosti na dodatočné platby pre odberateľov základného zaťaženia, ktorí boli v rokoch 2012 a 2013 úplne oslobodení od sieťových poplatkov. S týmito odberateľmi základného zaťaženia sa preto v porovnaní s odberateľmi základného zaťaženia, ktorí za rovnaké časové obdobie využili paušálne zníženie sieťových poplatkov a pre ktorých neboli stanovené žiadne dodatočné platobné povinnosti, zaobchádzalo rozdielnym spôsobom a boli nespravodlivo znevýhodnení.
                  V tejto súvislosti sa tiež vytýka, že pokiaľ ide o rozdielne zaobchádzanie, žalovaná porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 263 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie. Rozdielne zaobchádzanie je okrem toho v rozpore so zákazom diskriminácie podľa článku 32 ods. 1 smernice 2009/72/ES. (1)

                  3.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec T-224/19: Žaloba podaná 9. apríla 2019 — Metsä Tissue/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/76

      Žaloba podaná 9. apríla 2019 — Metsä Tissue/Komisia
      (Vec T-224/19)
      (2019/C 206/69)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Metsä Tissue GmbH (Kreuzau, Nemecko) (v zastúpení: M. Kachel a D. Fouquet, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166, pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárnejšie zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 %, v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 8 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 10 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  ešte subsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  najsubsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje náhrada vo výške viac ako 20 % uverejnených sieťových poplatkov, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že prostredníctvom rozhodnutia žalovanej sa stanovili len povinnosti na dodatočné platby pre odberateľov základného zaťaženia, ktorí boli v rokoch 2012 a 2013 úplne oslobodení od sieťových poplatkov. S týmito odberateľmi základného zaťaženia sa preto v porovnaní s odberateľmi základného zaťaženia, ktorí za rovnaké časové obdobie využili paušálne zníženie sieťových poplatkov a pre ktorých neboli stanovené žiadne dodatočné platobné povinnosti, zaobchádzalo rozdielnym spôsobom a boli nespravodlivo znevýhodnení.
                  V tejto súvislosti sa tiež vytýka, že pokiaľ ide o rozdielne zaobchádzanie, žalovaná porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 263 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie. Rozdielne zaobchádzanie je okrem toho v rozpore so zákazom diskriminácie podľa článku 32 ods. 1 smernice 2009/72/ES. (1)

                  3.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec T-225/19: Žaloba podaná 9. apríla 2019 — Linde Gas/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/78

      Žaloba podaná 9. apríla 2019 — Linde Gas/Komisia
      (Vec T-225/19)
      (2019/C 206/70)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Linde Gas Produktionsgesellschaft mbH & Co. KG (Pullach, Nemecko) (v zastúpení: M. Kachel a D. Fouquet, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166, pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárnejšie zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 %, v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 8 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 10 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  ešte subsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 %, v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 8 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 10 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  najsubsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje náhrada vo výške viac ako 20 % uverejnených sieťových poplatkov, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že prostredníctvom rozhodnutia žalovanej sa stanovili len povinnosti na dodatočné platby pre odberateľov základného zaťaženia, ktorí boli v rokoch 2012 a 2013 úplne oslobodení od sieťových poplatkov. S týmito odberateľmi základného zaťaženia sa preto v porovnaní s odberateľmi základného zaťaženia, ktorí za rovnaké časové obdobie využili paušálne zníženie sieťových poplatkov a pre ktorých neboli stanovené žiadne dodatočné platobné povinnosti, zaobchádzalo rozdielnym spôsobom a boli nespravodlivo znevýhodnení.
                  V tejto súvislosti sa tiež vytýka, že pokiaľ ide o rozdielne zaobchádzanie, žalovaná porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 263 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie. Rozdielne zaobchádzanie je okrem toho v rozpore so zákazom diskriminácie podľa článku 32 ods. 1 smernice 2009/72/ES. (1)

                  3.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec T-226/19: Žaloba podaná 9. apríla 2019 — Radici Chimica Deutschland/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/79

      Žaloba podaná 9. apríla 2019 — Radici Chimica Deutschland/Komisia
      (Vec T-226/19)
      (2019/C 206/71)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Radici Chimica Deutschland GmbH (Elsteraue, Nemecko) (v zastúpení: M. Kachel a D. Fouquet, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166, pokiaľ ide o roky 2012 a 2013, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.


title: Vec T-227/19: Žaloba podaná 9. apríla 2019 — Ronal/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/80

      Žaloba podaná 9. apríla 2019 — Ronal/Komisia
      (Vec T-227/19)
      (2019/C 206/72)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Ronal GmbH (Forst, Nemecko) (v zastúpení: M. Kachel a D. Fouquet, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166, pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárnejšie zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 %, v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 8 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 10 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  ešte subsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 % uverejnených sieťových poplatkov, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že prostredníctvom rozhodnutia žalovanej sa stanovili len povinnosti na dodatočné platby pre odberateľov základného zaťaženia, ktorí boli v rokoch 2012 a 2013 úplne oslobodení od sieťových poplatkov. S týmito odberateľmi základného zaťaženia sa preto v porovnaní s odberateľmi základného zaťaženia, ktorí za rovnaké časové obdobie využili paušálne zníženie sieťových poplatkov a pre ktorých neboli stanovené žiadne dodatočné platobné povinnosti, zaobchádzalo rozdielnym spôsobom a boli nespravodlivo znevýhodnení.
                  V tejto súvislosti sa tiež vytýka, že pokiaľ ide o rozdielne zaobchádzanie, žalovaná porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 263 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie. Rozdielne zaobchádzanie je okrem toho v rozpore so zákazom diskriminácie podľa článku 32 ods. 1 smernice 2009/72/ES. (1)

                  3.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec T-228/19: Žaloba podaná 9. apríla 2019 — Hüttenwerke Krupp Mannesmann/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/82

      Žaloba podaná 9. apríla 2019 — Hüttenwerke Krupp Mannesmann/Komisia
      (Vec T-228/19)
      (2019/C 206/73)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH (Duisburg, Nemecko) (v zastúpení: M. Kachel a D. Fouquet, Rechtsanwälte)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166, pokiaľ ide o roky 2012 a 2013, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.


title: Vec T-230/19: Žaloba podaná 9. apríla 2019 — Evonik Functional Solutions/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/85

      Žaloba podaná 9. apríla 2019 — Evonik Functional Solutions/Komisia
      (Vec T-230/19)
      (2019/C 206/75)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Evonik Functional Solutions GmbH (Essen, Nemecko) (v zastúpení: N. Voß a D. Fouquet, Rechtsanwältinnen)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 (Ú. v. EÚ L 14, 2019, s. 1), pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárne zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166, pokiaľ ide o roky 2012 a 2013,

                  —

                  subsidiárnejšie zrušil rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 20 %, v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % a v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 8 000 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 10 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  ešte subsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje v prípade odberateľov základného zaťaženia so spotrebou minimálne 7 500 hodín používania ročne náhrada vo výške viac ako 15 % uverejnených sieťových poplatkov,

                  —

                  najsubsidiárnejšie zrušil vo vzťahu k žalobkyni rozhodnutie SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) z 28. mája 2018 vo veci C(2018) 3166 v rozsahu, v akom sa požaduje náhrada vo výške viac ako 20 % uverejnených sieťových poplatkov, ako aj

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania vrátane trov právneho zastúpenia a cestovných výdavkov.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

                  1.

                  Nesprávny predpoklad existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
                  V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa vytýka žalovanej, že pri preskúmaní sporného oslobodenia od sieťových poplatkov z právneho hľadiska nesprávne predpokladala existenciu použitia štátnych prostriedkov.
                  Okrem toho pri preskúmaní podmienky „selektivity“ bol nesprávne a neúplne stanovený referenčný systém.
                  Okrem toho tvrdí, že žalovaná vzhľadom na neúplné stanovenie referenčného systému porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 296 druhého odseku ZFEÚ.

                  2.

                  Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania
                  V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že prostredníctvom rozhodnutia žalovanej sa stanovili len povinnosti na dodatočné platby pre odberateľov základného zaťaženia, ktorí boli v rokoch 2012 a 2013 úplne oslobodení od sieťových poplatkov. S týmito odberateľmi základného zaťaženia sa preto v porovnaní s odberateľmi základného zaťaženia, ktorí za rovnaké časové obdobie využili paušálne zníženie sieťových poplatkov a pre ktorých neboli stanovené žiadne dodatočné platobné povinnosti, zaobchádzalo rozdielnym spôsobom a boli nespravodlivo znevýhodnení.
                  V tejto súvislosti sa tiež vytýka, že pokiaľ ide o rozdielne zaobchádzanie, žalovaná porušila svoju povinnosť odôvodnenia podľa článku 263 druhého odseku ZFEÚ a článku 41 ods. 2 písm. c) Charty základných práv Európskej únie. Rozdielne zaobchádzanie je okrem toho v rozpore so zákazom diskriminácie podľa článku 32 ods. 1 smernice 2009/72/ES. (1)

                  3.

                  Porušenie zásady legitímnej dôvery
                  V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že vzhľadom na individuálne okolnosti mohla legitímne očakávať, že mimoriadne sieťové poplatky, ktoré jej boli priznané, sa jej zachovajú.

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 55).


title: Vec T-235/19: Žaloba podaná 4. apríla 2019 — HIM/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/87

      Žaloba podaná 4. apríla 2019 — HIM/Komisia
      (Vec T-235/19)
      (2019/C 206/76)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Health Information Management (HIM) (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: P. Zeegers, avocat)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú, a v dôsledku toho

                  —

                  rozhodol, že žalobkyňa nie je povinná splniť výzvy na úhradu č. 3241901815 (94 445,00 eur) a 3241901886 (121 517,00 eur) vystavené 4. februára 2019, a ak je to potrebné, aby tieto výzvy na úhradu vyhlásil za neplatné v súlade s článkami 263 a 264 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

                  —

                  uložil Európskej komisii povinnosť nahradiť všetky trovy konania, ktorých výška je predbežne stanovená na 8000 eur.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že nebola oznámená záverečná audítorská správa a žalobkyňa nemala možnosť predložiť svoje stanovisko pri znalosti veci. Toto neoznámenie má za následok, že výzvy na úhradu vystavené Komisiou nie sú odôvodnené.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že audítor a Komisia nedodržali pravidlá stanovenia oprávnených nákladov. Žalobkyňa spochybňuje prístup Komisie, ktorá svojím rozhodnutím doplnila požiadavku, ktorá nebola upravená najmä ustanoveniami použiteľnými na prácu na diaľku, takže postup Komisie bol v rozpore s jej prístupom pri predchádzajúcich auditoch týkajúcich sa žalobkyne.


title: Vec T-242/19: Žaloba podaná 9. apríla 2019 — Giant Electric Vehicle Kunshan/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/87

      Žaloba podaná 9. apríla 2019 — Giant Electric Vehicle Kunshan/Komisia
      (Vec T-242/19)
      (2019/C 206/77)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Giant Electric Vehicle Kunshan Co. Ltd (Kunshan, Čína) (v zastúpení: P. De Beare, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/73 zo 17. januára 2019 (1) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, a,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaná sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď konštatovala, že pri nákupoch hliníkových surovín, ktoré vykonala žalobkyňa, došlo k významnému štátnemu zásahu a že v podstate neodrážajú trhové hodnoty podľa článku 2 ods. 7 písm. c) prvej zarážky nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 (2).

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaná sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď konštatovala, že skupina žalobkyne podliehala výrazným deformáciám preneseným z bývalého systému iného ako trhového hospodárstva v zmysle článku 2 ods. 7 písm. c) tretej zarážky nariadenia (EÚ) 2016/1036.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaná porušila úvodnú vetu článku 2 ods. 10, ako aj článok 2 ods. 10 písm. d) body i) a ii) nariadenia (EÚ) 2016/1036, pretože nevykonala spravodlivé porovnanie, keď neporovnala vývoznú cenu a normálnu hodnotu na základe rozdielov v úrovni obchodovania medzi vývoznými cenami a normálnou hodnotou, a neposkytla žalobkyni informácie nevyhnutné na to, aby mohla vyčísliť svoj nárok na úpravu.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaná porušila článok 3 ods. 2, článok 3 ods. 3 a 6 nariadenia (EÚ) 2016/1036, keď na účely výpočtu cenového podhodnotenia a predaja pod cenu porovnala dovozné ceny s cenou obdobného výrobku vyrobeného výrobným odvetvím Európskej únie na tej istej obchodnej úrovni a v okamžiku, keď si tovar začína vzájomne konkurovať.

         (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/73 zo 17. januára 2019, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá predbežné clo uložené na dovoz elektrických bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 16, 18.1.2019, s. 108).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (Ú. v. EÚ L 176, 30.6.2016, s. 21).


title: Vec T-243/19: Žaloba podaná 9. apríla 2019 — Giant Electric Vehicle Kunshan/Komisia

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/88

      Žaloba podaná 9. apríla 2019 — Giant Electric Vehicle Kunshan/Komisia
      (Vec T-243/19)
      (2019/C 206/78)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Giant Electric Vehicle Kunshan Co. Ltd (Kunshan, Čína) (v zastúpení: P. De Baere, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/72 zo 17. januára 2019 (1) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, a,

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza sedem žalobných dôvodov.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaná sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď konštatovala, že podpora sa poskytla prostredníctvom nákupu strojov a batérií žalobkyne, a preto sa porušil článok 1 ods. 1 a článok 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1037 z 8. júna 2016 (2). Tento žalobný dôvod sa skladá zo štyroch častí:

                              —

                              žalovaná nepreukázala, že čínska vláda poverovala alebo usmerňovala dodávateľov čínskych strojov alebo batérií žalobkyne;

                              —

                              žalovaná nepreukázala, že akákoľvek údajná finančná pomoc od čínskej vlády by predstavovala výhodu pre žalobkyňu;

                              —

                              žalovaná postavila svoje závery týkajúce sa žalobkyne na nesprávnom uplatnení článku 28 nariadenia (EÚ) 2016/1037 a

                              —

                              žalovaná nepreukázala súvislosť medzi miestne nakúpenými strojmi a batériami a elektronickými bicyklami vyvezenými do Európskej únie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaná sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia pri výpočte výšky podpory, keď nesprávne zahrnula výhody, ktoré sa vôbec nevzťahovali na elektrické bicykle prepustené do obehu v Európskej únii.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaná sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia skutkového stavu, keď konštatovala, že použitie bankového prísľubu predstavovalo finančný príspevok v zmysle článku 3 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2016/1037.

                  4.

                  Štvrtý žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaná nepreukázala, že použitie bankového prísľubu predstavovalo pre žalobkyňu výhodu.

                  5.

                  Piaty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaná nepreukázala špecifickosť údajnej podpory poskytnutej prostredníctvom bankového prísľubu, a preto porušila článok 4 nariadenia (EÚ) 2016/1037.

                  6.

                  Šiesty žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaná sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď určila, že žalobkyňa získala výhodu prostredníctvom nadobudnutia práv súvisiacich s používaním pozemkov.

                  7.

                  Siedmy žalobný dôvod sa zakladá na tom, že žalovaná porušila článok 8 ods. 1, 2 a 5 nariadenia (EÚ) 2016/1037, pretože na účely výpočtov cenového podhodnotenia neporovnala dovozné ceny s cenami podobných výrobkov vyrobených výrobným odvetvím Európskej únie na tej istej úrovni obchodovania a v okamihu, keď si tovary začínali konkurovať.

         (1)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/72 zo 17. januára 2019, ktorým sa ukladá konečné vyrovnávacie clo na dovoz elektrických bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 16, 18.1.2019, s. 5).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1037 z 8. júna 2016 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (Ú. v. EÚ L 176, 30.6.2016, s. 55).


title: Vec T-244/19: Žaloba podaná 11. apríla 2019 — Café Camelo/EUIPO — Camel Brand (CAMEL BRAND FOOD PRODUCTS)

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/90

      Žaloba podaná 11. apríla 2019 — Café Camelo/EUIPO — Camel Brand (CAMEL BRAND FOOD PRODUCTS)
      (Vec T-244/19)
      (2019/C 206/79)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Café Camelo, SL (Villanueva del Pardillo, Španielsko) (v zastúpení: M. de Justo Bailey, advokát)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Camel Brand Co. Ltd (Zebbug, Malta)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: ochranná známka Európskej únie — prihláška č. 15 710 692

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO zo 7. februára 2019 vo veci R 1165/2018-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil žalovanému (a vedľajšiemu účastníkovi, ak vstúpi do konania) povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-247/19: Žaloba podaná 12. apríla 2019 — Thunus a i./EIB

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/91

      Žaloba podaná 12. apríla 2019 — Thunus a i./EIB
      (Vec T-247/19)
      (2019/C 206/80)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobcovia: Vincent Thunus (Contern, Luxembursko) a sedem ďalších žalobcov (v zastúpení: L. Levi, avocat)

         Žalovaná: Európska investičná banka

         Návrhy

      Žalobcovia navrhujú, aby Všeobecný súd:

                  —

                  vyhlásil túto žalobu za prípustnú a dôvodnú, vrátane v nej uvádzanej námietky nezákonnosti,

                  —

                  v dôsledku toho

                              —

                              zrušil rozhodnutie obsiahnuté vo výplatných pásoch žalobcov z februára 2018, ktorým sa stanovuje ročná úprava základnej mzdy obmedzenej na 0,7% za rok 2018, z čoho vyplýva aj zrušenie podobných rozhodnutí, obsiahnutých v následných výplatných páskach,

                  —

                  a preto uložil žalovanej

                              —

                              povinnosť vyplatiť náhradu za majetkovú škodu, a to i) nedoplatok na mzde zodpovedajúci uplatneniu ročnej úpravy za rok 2018, t.j. zvýšenie o 1,4% za obdobie od 1. januára 2018 do 31. decembra 2018, ii) nedoplatok na mzde zodpovedajúci uplatneniu ročnej úpravy vo výške 0,7% pre rok 2018 na výšku platov, ktoré sa majú vyplatiť k januáru 2018, iii) úroky z omeškania na nedoplatkoch na mzde splatné až do úplného zaplatenia dlžných súm, pričom úroková sadzba úrokov z omeškania, ktorá sa má uplatniť, sa vypočíta na základe sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou pre hlavné refinančné operácie uplatniteľné počas príslušného obdobia zvýšenej o tri percentuálne body,

                  —

                  v prípade potreby, ak ich nepredloží z vlastnej iniciatívy, uložil žalovanej v rámci opatrenia na zabezpečenie priebehu konania, aby predložila nasledujúce dokumenty:

                              —

                              rozhodnutie správnej rady EIB z 18. júla 2017 (CA/505/17),

                              —

                              rozhodnutie výkonného výboru z 30. januára 2018 (MC-021-ADM-15-2018)

                              —

                              oznámenie personálneho oddelenia z 25. januára 2018 (CS/PERS-QMS/ACB/2018-0011),

                  —

                  uložil žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby žalobcovia jednak, pokiaľ ide o rozhodnutie správnej rady z 18. júla 2017, uvádzajú dva žalobné dôvody, a pokiaľ ide o rozhodnutie výkonného výboru z 30. januára 2018, uvádzajú tri žalobné dôvody.
      Pokiaľ ide o rozhodnutie správnej rady z 18. júla 2017:

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na porušení zásady právnej istoty.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na porušení legitímnej dôvery a nadobudnutých práv.

            Pokiaľ ide o rozhodnutie výkonného výboru z 30. januára 2018:

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod založený na porušení procesných záruk podľa článku 41 Charty základných práv Európskej únie.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod založený na porušení práva na poradu s kolégiom.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality.

            Pokiaľ ide o žiadosť o náhradu škody, žalobcovia požadujú zaplatenie dlžného nedoplatku v odmeňovaní, čo predstavuje 1,4 % od 1. januára 2018 (vrátane vplyvu tohto zvýšenia na peňažné dávky), spolu s úrokmi z omeškania.


title: Vec T-261/19: Žaloba podaná 18. apríla 2019 — Stada Arzneimittel/EUIPO — Optima Naturals (OptiMar)

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/93

      Žaloba podaná 18. apríla 2019 — Stada Arzneimittel/EUIPO — Optima Naturals (OptiMar)
      (Vec T-261/19)
      (2019/C 206/81)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Nemecko) (v zastúpení: J- C. Plate a R. Kaase, Rechsanwälte)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Optima Naturals Srl (Gallarate, Taliansko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom

         Sporná ochranná známka: prihláška ochrannej známky Európskej únie OptiMar –ochranná známka Európskej únie č. 15 176 258

         Konanie pred EUIPO: námietkové konanie

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 31. januára 2019 vo veci R 1348/2018-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-262/19: Žaloba podaná 17. apríla 2019 — Jakober/EUIPO (Tvar šálky)

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/93

      Žaloba podaná 17. apríla 2019 — Jakober/EUIPO (Tvar šálky)
      (Vec T-262/19)
      (2019/C 206/82)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobca: Philip Jakober (Stuttgart, Nemecko) (v zastúpení: J. Klink, Rechtsanwalt)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Dotknutá sporná ochranná známka: trojrozmerná ochranná známka Európskej únie (tvar šálky) — prihláška č. 15 963 994

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 11. februára 2019 vo veci R 1153/2018-4

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  zmenil napadnuté rozhodnutie tak, že odvolanie je dôvodné, pričom na základe prihlášky ochrannej známky Európskej únie č. 15 963 994 možno vykonať zápis do registra Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo a

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzaný žalobný dôvod

                  —

                  porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a/alebo článku 7 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-264/19: Žaloba podaná 18. apríla 2019 — nanoPET Pharma/EUIPO — Miltenyi Biotec (viscover)

text:
               17.6.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 206/94

      Žaloba podaná 18. apríla 2019 — nanoPET Pharma/EUIPO — Miltenyi Biotec (viscover)
      (Vec T-264/19)
      (2019/C 206/83)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: nanoPET Pharma GmbH (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: C. Onken, Rechtsanwältin)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Miltenyi Biotec GmbH (Bergisch Gladbach, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie viscover — ochranná známka Európskej únie č. 9 197 732

         Konanie pred EUIPO: konanie o vyhlásenie neplatnosti

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 17. januára 2019 vo veci R 1288/2017-5

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 59 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 60 ods. 2 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.