title: Vec C-491/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom (Spojené kráľovstvo) 14. augusta 2017 – Hoteles Piñero Canarias, S.L./Keefe (zastúpený Nikom Eytonom)

text:
               16.10.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supreme Court of the United Kingdom (Spojené kráľovstvo) 14. augusta 2017 – Hoteles Piñero Canarias, S.L./Keefe (zastúpený Nikom Eytonom)
   (Vec C-491/17)
   (2017/C 347/24)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supreme Court of the United Kingdom

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Hoteles Pinero Canarias SL

      Odporca: Godfrey Keefe (zastúpený Nikom Eytonom)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vyplýva z článku 11 ods. 3 (1), že nárok poškodeného voči poistencovi/poistenému zahŕňa vec poistenia v tom zmysle, že vyvoláva otázku o platnosti alebo účinnosti poistky?

               2.

               Vyplýva z článku 11 ods. 3, že musí existovať riziko protichodných rozsudkov, ak sa pribratie do konania nepovolí?

               3.

               Má súd pri rozhodovaní o povolení pribratia do konania v súvislosti s nárokom, ktorý patrí do pôsobnosti článku 11 ods. 3, diskrečnú právomoc?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, 2001, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42).


title: Vec T-18/10: Žaloba podaná 11. januára 2010 — Inuit Tapiriit Kanatami a i./Parlament a Rada

text:
               17.4.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 100/41

         Žaloba podaná 11. januára 2010 — Inuit Tapiriit Kanatami a i./Parlament a Rada
   (Vec T-18/10)
   2010/C 100/64
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Inuit Tapiriit Kanatami (Ottawa, Kanada), Nattivak Hunters & Trappers Association (Qikiqtarjuaq, Kanada) Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Organisation (Pangnirtung, Kanada), Jaypootie Moesesie (Qikiqtarjuaq, Kanada), Allen Kooneeliusie (Qikiqtarjuaq, Kanada), Toomasie Newkingnak (Qikiqtarjuaq, Kanada), David Kuptana (Ulukhaktok, Kanada), Karliin Aariak (Iqaluit, Kanada), Efstathios Andreas Agathos (Atény, Grécko), Canadian Seal Marketing Group (Quebec, Kanada), Ta Ma Su Seal Products (Cap-aux-Meules, Kanada), Fur Institute of Canada (Ottawa, Kanada), NuTan Furs, Inc (Catalina, Kanada), Inuit Circumpolar Conference Greenland (ICC) (Nuuk, Kanada), Johannes Egede (Nuuk, Kanada), Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (Nuuk, Kanada) (v zastúpení: J. Bouckaert, M. van der Woude a H. Viaene, advokáti)

      Žalovaní: Európsky parlament a Rada Európskej únie

      Návrhy žalobcov

               —

               vyhlásiť žalobu za prípustnú,

               —

               zrušiť nariadenie č. 1007/2009 podľa článku 263 ZFEÚ,

               —

               zaviazať žalovaných na náhradu trov konania žalobcov,

               —

               zaviazať žalovaných na náhradu ich vlastných trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobcovia, inuitskí lovci a traperi tuleňov, jednotlivci vykonávajúci iné činnosti súvisiace s výrobkami z tuleňov, organizácie zastupujúce záujmy Inuitov, ako aj ďalší jednotlivci a organizácie, ktoré pôsobia pri spracúvaní výrobkov z tuleňov, domáhajú zrušenia nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1007/2009 zo 16. septembra 2009 o obchodovaní s výrobkami z tuleňov (1), ktoré upravuje obmedzenia pre uvádzanie výrobkov z tuleňov na trh Európskej únie.
   Na podporu svojich návrhov žalobcovia uvádzajú tri žalobné dôvody.
   Po prvé žalobcovia tvrdia, že Európsky parlament a Rada sa dopustili nesprávneho právneho posúdenia, keď použili článok 95 ES (teraz článok 114 ZFEÚ) ako právny základ pre prijatie napadnutého nariadenia. V tejto súvislosti žalobcovia tvrdia, že ustálená judikatúra Európskeho súdneho dvora potvrdzuje, že opatrenia uvedené v článku 95 ES musia skutočne smerovať k zlepšeniu podmienok pre vytváranie a fungovanie vnútorného trhu a že samotná skutočnosť, že majú vplyv na jeho vytváranie, nestačí na použitie článku 95 ES. Podľa názoru žalobcov napadnuté nariadenie nesmeruje k zlepšeniu, aké vyžaduje judikatúra Európskeho súdneho dvora, ale naopak prakticky vylúči akúkoľvek možnosť vnútorného trhu v rámci tuleních výrobkov upravených nariadením.
   Po druhé žalobcovia tvrdia, že žalovaní sa dopustili nesprávneho právneho posúdenia, keď porušili zásady subsidiarity a proporcionality zakotvené v článku 5 ZEÚ a ďalej rozpracované v Protokole o uplatnení zásad subsidiarity a proporcionality. Tvrdia, že žalovaní nepreukázali, prečo je zásah na úrovni Európskej únie potrebný. Poukazujú na to, že zatiaľ len dva členské štáty zaviedli zákaz výrobkov z tuleňov. Okrem toho tvrdia, že aj keby opatrenie na úrovni Európskej únie spĺňalo požiadavku subsidiarity, na dosiahnutie vymedzených cieľov nariadenia by stačili aj menej intrusívne opatrenia. Žalobcovia namietajú voči skutočnosti, že žalovaní zvolili takmer úplný zákaz výrobkov z tuleňov namiesto prijatia menej reštriktívnych alternatív, napríklad požiadaviek na označovanie.
   Po tretie žalobcovia tvrdia, že napadnuté nariadenie neprimerane obmedzuje ich existenčné podmienky, pretože degraduje ich hospodárske činnosti na tradičné metódy lovu a obstarávania obživy. Uvádzajú, že napriek tomu, že nariadenie priamo zasahuje do ich každodenného života, Rada ani Parlament ich nikdy nevypočuli. Okrem toho žalobcovia uvádzajú, že žalovaní neporovnali záujmy inuitskej komunity žijúcej v arktických podmienkach s morálnym presvedčením niektorých občanov Únie, a preto porušili článok 1 Protokolu č. 1 k Európskemu dohovoru o ľudských právach (EDĽP) a článok 8 EDĽP v spojení s článkami 9 a 10 EDĽP a výkladom v judikatúre Súdneho dvora, ako aj ich základné právo byť vypočutí.

      (1)  Ú. v. EÚ L 286, s. 36.


title: Vec T-185/04: Žaloba podaná dňa 25. mája 2004: Lancôme Parfums et Beauté a spol. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               28.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/22

         Žaloba podaná dňa 25. mája 2004: Lancôme Parfums et Beauté a spol. proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec T-185/04)
   (2004/C 217/40)
   Jazyk konania: francúzština
   Lancôme Parfums et Beauté a spol., so sídlom v Paríži, v zastúpení: Muriel Antoine-Lalance, advokát, podala dňa 25. mája 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu.
   Pani Jacqueline Baudon bola tiež účastníkom konania pred štvrtým odvolacím senátom.
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 11. marca 2004 (vec R 0039/2002-4) týkajúceho sa námietkového konania medzi Lancôme Parfums et Beauté a spol. a pani Jacqueline Baudon;

               —

               zaviazal Úrad na náhradu trov konania.

         Dôvody žaloby a hlavné tvrdenia

               Ochranná známka, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti:

               Slovná ochranná známka AROMACOSMETIQUE – Prihláška č. 886.335 pre výrobky triedy 3 (kozmetické výrobky, výrobky pre krásu a líčidlá)

               Majiteľ ochrannej známky, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti:

               Žalobkyňa.

               Návrh na vyhlásenie neplatnosti:

               Pani Jacqueline Baudon, majiteľka francúzskych slovných ochranných známok „AROMACOSMETIQUE“ č. 92/408 786 pre služby triedy 42 a č. 98/739 256 pre výrobky tried 3 a 5.

               Rozhodnutie oddelenia v konaní o vyhlásenie neplatnosti:

               Vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky spoločenstva AROMACOSMETIQUE z dôvodu pravdepodobnosti zámeny so skoršou vnútroštátnou ochrannou známkou č. 98/739 256.

               Rozhodnutie odvolacieho senátu:

               Zamietnutie odvolania.

               Dôvody žaloby:

               Porušenie článkov 61, 62, 73 a 79 nariadenia č. 40/94(1
                  ) o ochrannej známke spoločenstva a článku 41 Charty základných práv Európskej únie a článku 6 odsek 1 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd.


title: Vec C-437/12: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  19. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch — Holandsko) — konanie, ktoré začal X (Vnútroštátne zdanenia — Článok 110 ZFEÚ — Daň z prihlásenia do evidencie — Podobné domáce výrobky — Neutralita dane vo vzťahu k dovezeným ojazdeným vozidlám a vo vzťahu k podobným vozidlám, ktoré sa už nachádzajú na vnútroštátnom trhu)

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/18

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 19. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch — Holandsko) — konanie, ktoré začal X
   (Vec C-437/12) (1)

   (Vnútroštátne zdanenia - Článok 110 ZFEÚ - Daň z prihlásenia do evidencie - Podobné domáce výrobky - Neutralita dane vo vzťahu k dovezeným ojazdeným vozidlám a vo vzťahu k podobným vozidlám, ktoré sa už nachádzajú na vnútroštátnom trhu)
   2014/C 52/29
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Gerechtshof te’s-Hertogenbosch

      Účastník konania pred vnútroštátnym súdom

   X

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch — Holandsko — Výklad článku 110 ZFEÚ — Vnútroštátne zdanenie — Vnútroštátna právna úprava stanovujúca daň z evidencie pri prvom použití vozidla na vnútroštátnych cestných komunikáciách — Suma dane, ktorá od roku 2010 závisí od emisií CO2 — Vozidlo, ktoré bolo uvedené do prevádzky v zahraničí v roku 2006 a prihlásené na vnútroštátnom území v roku 2010

      Výrok rozsudku

               1.

               Na účely uplatnenia článku 110 ZFEÚ sú podobnými domácimi výrobkami, ktoré sú porovnateľné s takým ojazdeným vozidlom, ako je vozidlo dotknuté vo veci samej, ktoré bolo po prvýkrát uvedené do prevádzky pred 1. februárom 2008 a ktoré bolo dovezené a prihlásené do evidencie v Holandsku v roku 2010, vozidlá nachádzajúce sa na holandskom trhu s vlastnosťami, ktoré čo najviac zodpovedajú vlastnostiam uvedeného predmetného vozidla.

               2.

               Článok 110 ZFEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že bráni dani, ako je daň z osobných motorových vozidiel a motocyklov („belasting personenauto’s en motorrijwielen“) uplatňovaná v roku 2010, ak a pokiaľ suma tejto dane uloženej na dovezené ojazdené vozidlá pri ich prihlásení do evidencie v Holandsku prevyšuje jej najnižšiu zostatkovú sumu zahrnutú v hodnote podobných ojazdených vozidiel, ktoré sú už prihlásené do evidencie v tomto členskom štáte.

      (1)  Ú. v. EÚ C 399, 22.12.2012.


title: Vec F-39/09: Žaloba podaná 2. apríla 2009 — Goddijn/Europol

text:
               18.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 167/27

         Žaloba podaná 2. apríla 2009 — Goddijn/Europol
   (Vec F-39/09)
   2009/C 167/53
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Jacqueline Goddijn (Breda, Holandsko) (v zastúpení: P. de Casparis)

      Žalovaný: Európsky policajný úrad (Europol)

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia z 12. júna 2008, ktorým sa žalobkyňa informuje o nemožnosti ponúknuť jej trvalé zamestnanie, ako aj rozhodnutia zo 7. januára 2009, ktorým sa zamietla sťažnosť podaná proti prvému rozhodnutiu

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie z 12. júna 2008, ktorým žalovaný informuje žalobkyňu, že jej nemôže ponúknuť trvalé zamestnanie, ako aj rozhodnutie o sťažnosti vydané dňa 7. januára 2009, ktorým sa námietky podané žalobkyňou proti rozhodnutiu z 12. júna 2008 zamietli ako nedôvodné,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.


title: Vec C-528/12: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 6. februára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Bonn — Nemecko) — Mömax Logistik GmbH/Bundesamt für Justiz (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Právo podnikov — Smernica 78/660/EHS — Zverejňovanie konsolidovaných ročných účtovných závierok niektorých typov spoločností — Uplatňovanie pravidiel týkajúcich sa zverejňovania týchto závierok na spoločnosti, ktoré podliehajú právnemu poriadku členského štátu a patria do skupiny, ktorej materská spoločnosť podlieha právnemu poriadku iného členského štátu)

text:
               29.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/14

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) zo 6. februára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Bonn — Nemecko) — Mömax Logistik GmbH/Bundesamt für Justiz
   (Vec C-528/12) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Právo podnikov - Smernica 78/660/EHS - Zverejňovanie konsolidovaných ročných účtovných závierok niektorých typov spoločností - Uplatňovanie pravidiel týkajúcich sa zverejňovania týchto závierok na spoločnosti, ktoré podliehajú právnemu poriadku členského štátu a patria do skupiny, ktorej materská spoločnosť podlieha právnemu poriadku iného členského štátu)
   2014/C 93/21
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Bonn

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Mömax Logistik GmbH

      Žalovaný: Bundesamt für Justiz

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Landgericht Bonn — Výklad článku 49 ZFEÚ, ako aj článku 57 ods. 1 štvrtej smernice Rady 78/660/EHS z 25. júla 1978 o ročnej účtovnej závierke niektorých typov spoločností, vychádzajúca z článku 54 ods. 3 písm. g) Zmluvy (Ú. v. ES L 222, s. 11; Mim. vyd. 17/001, s. 21) — Právo členského štátu neuplatniť na závislé spoločnosti skupiny, ktoré podliehajú právnemu poriadku členského štátu ustanovenia smernice 78/660/EHS, ktoré sa týkajú obsahu, overovania a uverejňovania ročnej účtovnej závierky, len v tom prípade, ak materská spoločnosť podlieha právnemu poriadku toho istého členského štátu — Právna úprava členského štátu upravujúca túto možnosť v prípade, keď materská spoločnosť podlieha právnemu poriadku tohto členského štátu, a vylučujúca túto možnosť v prípade, keď podlieha právnemu poriadku iného členského štátu

      Výrok rozsudku

   Článok 57 štvrtej smernice Rady 78/660/EHS z 25. júla 1978 o ročnej účtovnej závierke niektorých typov spoločností, vychádzajúcej z článku 54 ods. 3 písm. g) zmluvy, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho Parlamentu a Rady 2006/46/ES zo 14. júna 2006, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave členského štátu, podľa ktorej sa na dcérsku spoločnosť, ktorá sa spravuje právnymi predpismi tohto členského štátu, neuplatňujú ustanovenia uvedenej smernice týkajúce sa obsahu, auditu a zverejnenia ročných účtovných závierok, iba ak sa materská spoločnosť tiež spravuje právnymi predpismi uvedeného štátu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 2.3.2013.


title: Vec F-9/14: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (samosudca) z 18. decembra 2015 – De Nicola/EIB (Verejná služba — Zamestnanci ECB — Posúdenie — Hodnotiaca správa za rok 2012 — Nezákonnosť rozhodnutia odvolacieho výboru — Zastavenie konania)

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/91

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (samosudca) z 18. decembra 2015 – De Nicola/EIB
   (Vec F-9/14) (1)

   ((Verejná služba - Zamestnanci ECB - Posúdenie - Hodnotiaca správa za rok 2012 - Nezákonnosť rozhodnutia odvolacieho výboru - Zastavenie konania))
   (2016/C 048/102)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembursko) (v zastúpení: L. Isola, advokát)

      Žalovaná: Európska investičná banka (v zastúpení: G. Nuvoli a F. Martin, splnomocnení zástupcovia, A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie správy o posúdení výkonnosti žalobcu za rok 2012 v častiach „posúdenie“, „hodnotenie“ a „určenie cieľov na rok 2013“ a v rozsahu, v akom žalobca nebol navrhnutý na povýšenie do funkčnej skupiny D, ďalej na zrušenie oznámenia zamestnancom č. 722 z 5. decembra 2012 alebo jeho vyhlásenie za neuplatniteľné, ako aj príručky o postupe hodnotenia zamestnancov z roku 2012 a návrh na určenie, že žalobca bol obeťou morálneho obťažovania. Napokon, návrh na zaviazanie EIB na náhradu škody za spôsobenú majetkovú a nemajetkovú ujmu

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie odvolacieho výboru Európskej investičnej banky z 23. októbra 2013 sa zrušuje.

               2.

               Konanie o návrhoch smerujúcich k zrušeniu hodnotiacej správy za rok 2012 a všetkých súvisiacich, nasledujúcich a predchádzajúcich aktov sa zastavuje.

               3.

               Žaloba sa v zostávajúcej časti zamieta.

               4.

               Európska investičná banka znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil pán De Nicola.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 7.7.2014, s. 44.


title: Vec T-78/15: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. marca 2016 – Mudhook Marketing/ÚHVT (IPVanish) („Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva IPVanish — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/40

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. marca 2016 – Mudhook Marketing/ÚHVT (IPVanish)
   (Vec T-78/15) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva IPVanish - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
   (2016/C 156/52)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mudhook Marketing, Inc. (Winter Park, Florida, Spojené štáty) (v zastúpení: H. Eckermann a A. Dellmeier, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: L. Rampini, splnomocnený zástupca)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 4. decembra 2014 (vec R 1417/2014-2) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia IPVanish ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Mudhook Marketing, Inc., je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 127, 20.4.2015.


title: Vec C-690/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour administrative d'appel de Douai (Francúzsko) 21. decembra 2015 – Wenceslas de Lobkowicz/Ministère des Finances et des Comptes publics

text:
               14.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 98/21

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour administrative d'appel de Douai (Francúzsko) 21. decembra 2015 – Wenceslas de Lobkowicz/Ministère des Finances et des Comptes publics
   (Vec C-690/15)
   (2016/C 098/27)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour administrative d'appel de Douai

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Wenceslas de Lobkowicz

      Žalovaný: Ministère des Finances et des Comptes publics

      Prejudiciálna otázka

   Bráni zásada práva Únie tomu, aby úradník Európskej komisie podliehal povinnosti odvádzať z príjmov, ktoré má z prenájmu nehnuteľností v členskom štáte Európskej únie, všeobecný sociálny príspevok, sociálne odvody a dodatočné príspevky k týmto odvodom vo výške 0,3 % a 1,1 %?


title: Vec T-564/12: Rozsudok Všeobecného súdu z 8. septembra 2015 – Ministry of Energy of Iran/Rada („Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obhajobu — Právo na účinnú súdnu ochranu — Nesprávne posúdenie — Porušenie základných práv — Proporcionalita“)

text:
               19.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/15

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. septembra 2015 – Ministry of Energy of Iran/Rada
   (Vec T-564/12) (1)

   ((„Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obhajobu - Právo na účinnú súdnu ochranu - Nesprávne posúdenie - Porušenie základných práv - Proporcionalita“))
   (2015/C 346/17)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Ministry of Energy of Iran (Teherán, Irán) (v zastúpení: M. Lester, barrister)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a A. de Elera, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Rady 2012/635/SZBP z 15. októbra 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 282, s. 58) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 945/2012 z 15. októbra 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 267/2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 282, s. 16)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Ministry of Energy of Iran je povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 23.2.2013.


title: Vec C-65/05: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  26. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Článok 28 ES a článok 30 ES — Voľný pohyb tovaru — Článok 43 ES — Sloboda usadiť sa — Článok 49 ES — Slobodné poskytovanie služieb — Zákaz umiestnenia a prevádzkovania elektrických, elektromechanických a elektronických hier pod hrozbou uloženia trestných alebo správnych sankcií — Smernica 98/34/ES — Technické normy a predpisy — Vnútroštátna právna úprava uplatniteľná na elektrické, elektromechanické a elektronické hry)

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/8

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 26. októbra 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-65/05) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 28 ES a článok 30 ES - Voľný pohyb tovaru - Článok 43 ES - Sloboda usadiť sa - Článok 49 ES - Slobodné poskytovanie služieb - Zákaz umiestnenia a prevádzkovania elektrických, elektromechanických a elektronických hier pod hrozbou uloženia trestných alebo správnych sankcií - Smernica 98/34/ES - Technické normy a predpisy - Vnútroštátna právna úprava uplatniteľná na elektrické, elektromechanické a elektronické hry)
   (2006/C 326/16)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Patakia, splnomocnená zástupkyňa)

      Žalovaná: Helénska republika (v zastúpení: A. Samoni-Rantou a N. Dafniou, splnomocnené zástupkyne)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Články 28, 43 a 49 ES a článok 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998 o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov (Ú. v. ES L 204, s. 37; Mim. vyd. 13/020, s. 337) – Vnútroštátna právna úprava uplatniteľná na elektronické počítačové hry
   Výrok rozsudku

               1.

               Helénska republika si tým, že stanovila v článku 2 ods. 1 a v článku 3 zákona č. 3037/2002 zákaz umiestnenia a prevádzkovania všetkých elektrických, elektromechanických a elektronických hier, ako aj všetkých počítačových hier na všetkých verejných a súkromných miestach s výnimkou herní pod hrozbou uloženia trestných alebo administratívnych sankcií určených článkami 4 a 5 tohto zákona, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 28 ES, 43 ES a 49 ES, ako aj z článku 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/34/ES z 22. júna 1998 o postupe pri poskytovaní informácií v oblasti technických noriem a predpisov, ako aj pravidiel vzťahujúcich sa na služby informačnej spoločnosti, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 98/48/ES z 20. júla 1998.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 82, 2.4.2005.


title: Vec T-126/14: Žaloba podaná 21. februára 2014 – Holandsko/Komisia

text:
               14.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/61

         Žaloba podaná 21. februára 2014 – Holandsko/Komisia
   (Vec T-126/14)
   2014/C 112/78
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. Bulterman a J. Langer, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 1 napadnutého rozhodnutia a prílohu tohto rozhodnutia v rozsahu, v akom sa toto rozhodnutie a príloha týkajú úrokov vo výške 4 703 231,78 eura, ktoré Holandsko nezaúčtovalo pre rad pohľadávok z dôvodu oneskorene uhradených dodatočných poplatkov a neoprávnene vyplatených vývozných náhrad,

               —

               subsidiárne zrušil článok 1 napadnutého rozhodnutia a prílohu tohto rozhodnutia v rozsahu, v akom sa toto rozhodnutie a príloha týkajú úrokov vo výške 3 208 935,04 eura, ktoré Holandsko nezaúčtovalo pre rad pohľadávok z dôvodu oneskorene uhradených dodatočných poplatkov,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žaloba má za cieľ čiastočné zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie z 12. decembra 2013, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 338, s. 81).
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvým žalobným dôvodom sa vytýka porušenie povinnosti uviesť odôvodnenie, pretože napadnuté rozhodnutie je nezrozumiteľné a nie je zrozumiteľne odôvodnené.

               2.

               Druhý žalobný dôvod sa týka porušenia článku 13 ods. 2 ZEÚ finančnou opravou v súvislosti so zúročením, bez toho aby pre to v práve Únie existoval právny základ, a/alebo nesprávnym uplatnením zásady ekvivalencie na základe domnienky, že Holandsko v rozhodujúcom okamihu účtovalo úroky pre porovnateľné štátne pohľadávky.

               3.

               V treťom žalobnom dôvode ide o porušenie zásady povinnosti náležitej starostlivosti v spojení s článkom ods. 2 nariadenia (EHS) č. 729/70 (1) a článkom 5 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 595/91 (2), pretože do 16. októbra 2006 nebolo vydané rozhodnutie o splatnom dlhu.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 729/70 z 21. apríla 1970 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 94, s. 13).

      (2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 595/91 zo 4. marca 1991 o nezrovnalostiach a vymáhaní čiastok neoprávnene vyplatených v súvislosti s financovaním Spoločnej poľnohospodárskej politiky a organizácie informačného systému v tejto oblasti, ktorým sa ruší nariadenie (EHS) č. 283/72 (Ú. v. ES L 67, s. 11; Mim. vyd. 03/011, s. 171).


title: Vec T-164/16: Žaloba podaná 18. apríla 2016 – Piper Verlag/EUIPO (THE TRAVEL EPISODES)

text:
               6.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 200/31

         Žaloba podaná 18. apríla 2016 – Piper Verlag/EUIPO (THE TRAVEL EPISODES)
   (Vec T-164/16)
   (2016/C 200/44)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Piper Verlag GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: F. Oster, advokátka)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie obsahujúca slovné prvky „THE TRAVEL EPISODES“ – prihláška č. 13 687 371.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 15. februára 2016 vo veci R 1099/2015-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil napadnuté rozhodnutie v tom zmysle, že sa nariaďuje zapísať slovnú/obrazovú ochrannú známku „THE TRAVEL EPISODES“ ako ochrannú známku EÚ na Úrade Európskej únie pre duševné vlastníctvo.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-413/17: Žaloba podaná 29. júna 2017 – Karl Storz/EUIPO (3D)

text:
               21.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 277/52

         Žaloba podaná 29. júna 2017 – Karl Storz/EUIPO (3D)
   (Vec T-413/17)
   (2017/C 277/75)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Karl Storz GmbH & Co. KG (Tuttlingen, Nemecko) (v zastúpení: S. Gruber, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: medzinárodný zápis ochrannej známky označujúci Európsku úniu a týkajúci sa obrazovej ochrannej známky obsahujúcej slovný prvok „3D“ – Medzinárodný zápis ochrannej známky označujúci Európsku úniu č. 1 272 627.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 11. apríla 2017 vo veci R 1502/2016-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo z 11. apríla 2007 vo veci R 1502/2016-2 a zapísal ochrannú známku „3D“, medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 1 272 627, v súvislosti so všetkými výrobkami uvedenými v prihláške, vrátane výrobkov, ktorých sa stále týka napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) v spojení s článkom 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. c) v spojení s článkom 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 207/2009.


title: Vec T-175/06: Žaloba podaná 29. júna 2006 – Coca-Cola Company/ÚHVT – Azienda Agricola San Polo (MEZZOPANE)

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/33

         Žaloba podaná 29. júna 2006 – Coca-Cola Company/ÚHVT – Azienda Agricola San Polo (MEZZOPANE)
   (Vec T-175/06)
   (2006/C 212/59)
   Jazyk žaloby: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Coca-Cola Company (N. W. Atlanta, Georgia, USA) (v zastúpení: E. Armijo Chavarri a A. Castán Pérez-Gómez, abogados)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Azienda Agrícola San Polo Exe S.r.l.
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 5. apríla 2006 vydané vo veci R-99/2005-1,

               —

               zaviazať Úrad na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Azienda Agricola San Polo Exe S.r.l.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „MEZZOPANE“ pre výrobky triedy 33 – žiadosť č. 2 242 147.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: žalobkyňa.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národné slovné ochranné známky „MEZZO“ a „MEZZOMIX“ pre výrobky triedy 32.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie prihlášky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94, keďže výrobky označené kolidujúcimi ochrannými známkami sú podobné, ich rozlišovacie znaky sú vizuálne a foneticky podobné a predmetné ochranné známky môžu vyvolať pravdepodobnosť zámeny.


title: Vec T-253/00: Uznesenie Všeobecného súdu z  12. decembra 2012 — Bauer/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť — Štátna pomoc — Úľavy na sociálnych odvodoch v prospech podnikov so sídlom na území Benátok a Chioggie — Rozhodnutie, ktorým sa systém štátnej pomoci vyhlasuje za nezlučiteľný so spoločným trhom a nariaďuje sa vrátenie poskytnutej pomoci — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“ )

text:
               9.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/22

         Uznesenie Všeobecného súdu z 12. decembra 2012 — Bauer/Komisia
   (Vec T-253/00) (1)

   (Žaloba o neplatnosť - Štátna pomoc - Úľavy na sociálnych odvodoch v prospech podnikov so sídlom na území Benátok a Chioggie - Rozhodnutie, ktorým sa systém štátnej pomoci vyhlasuje za nezlučiteľný so spoločným trhom a nariaďuje sa vrátenie poskytnutej pomoci - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu)
   2013/C 38/38
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Bauer SpA (Rím, Taliansko) (v zastúpení: G. M. Roberti, F. Sciaudone a A. Bortoluzzi, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalobcov: Talianska republika (v zastúpení: pôvodne U. Leanza, neskôr I. Braguglia, neskôr R. Adam, a napokon I. Bruni, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. Aiello a P. Gentili, avvocati dello Stato)

      Predmet veci

   Žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie 2000/394/ES z 25. novembra 1999 týkajúceho sa štátnej pomoci v prospech podnikov so sídlom na území Benátok a Chioggie podľa zákonov č. 30/1997 a 206/1995 o úľavách na sociálnych odvodoch (Ú. v. ES L 150, 2000, s. 50)

      Výrok

               1.

               Námietka neprípustnosti, ktorú vzniesla Európska komisia, sa spája s vecou samou.

               2.

               Žaloba sa zamieta ako čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu.

               3.

               Bauer SpA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania Komisie.

               4.

               Talianska republika znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 355, 9.12.2000.


title: Vec C-295/08 P: Odvolanie podané 3. júla 2008 : Cofra srl proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (piata komora) z  15. apríla 2008 vo veci T-478/07, Cofra srl/Komisia Európskych spoločenstiev

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/24

         Odvolanie podané 3. júla 2008: Cofra srl proti uzneseniu Súdu prvého stupňa (piata komora) z 15. apríla 2008 vo veci T-478/07, Cofra srl/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-295/08 P)
   2009/C 267/42
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Cofra srl (v zastúpení: A. Calabrese, advokát)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Uznesením z 29. júna 2009 Súdny dvor (ôsma komora) zamietol odvolanie.


title: Vec C-306/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tatabányai Törvényszék (Maďarsko) 26. mája 2017 – Éva Nothartová/József Boldizsaár Sámson

text:
               14.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/8

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tatabányai Törvényszék (Maďarsko) 26. mája 2017 – Éva Nothartová/József Boldizsaár Sámson
   (Vec C-306/17)
   (2017/C 269/11)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tatabányai Törvényszék

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Éva Nothartová

      Žalovaný: József Boldizsár Sámson

      Prejudiciálna otázka

   V prípade vzájomného nároku, ktorý vyplýva zo zmluvy alebo skutočnosti, odlišnej od tej, z ktorej vyplýva pôvodný nárok

               a)

               použije sa na určenie súdu príslušného na rozhodovanie o podanej žalobe len článok 8 bod 3 nariadenia (EÚ) č. 1215/2012 (ďalej len „nariadenie Brusel Ia“) (1), pretože len toto ustanovenie upravuje vzájomné nároky alebo

               b)

               vzťahuje sa článok 8 bod 3 nariadenia Brusel Ia len na vzájomné nároky, ktoré vyplývajú z tej istej zmluvy alebo skutočnosti ako pôvodný nárok, a preto sa nepoužije na vzájomný nárok, ktorý nevyplýva z tej istej zmluvy alebo skutočnosti ako pôvodný nárok, a na základe ostatných pravidiel pre príslušnosť podľa nariadenia Brusel Ia tak možno určiť, že pokiaľ ide o tieto vzájomné nároky, súd príslušný na rozhodovanie o pôvodnom nároku je príslušný rozhodovať aj o vzájomnom nároku?

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. EÚ L 351, 2012, s. 1).


title: Vec T-14/11: Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. júna 2011 — Timab Industries a CFPR/Komisia

text:
               13.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/36

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 14. júna 2011 — Timab Industries a CFPR/Komisia
   (Vec T-14/11) (1)

   2011/C 238/65
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda šiestej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 80, 12.3.2011.


title: Vec C-512/08: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  5. októbra 2010 — Európska komisia/Francúzska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Článok 49 ES — Sociálne zabezpečenie — Zdravotnícka starostlivosť plánovaná v inom členskom štáte a vyžadujúca si použitie špeciálnych lekárskych prístrojov — Požiadavka predchádzajúceho povolenia — Plánovaná starostlivosť poskytovaná v inom členskom štáte — Rozdiely medzi platnou výškou krytia v členskom štáte poistenia a členskom štáte pobytu — Právo poistenca na dodatočnú intervenciu príslušnej inštitúcie, dopĺňajúcu intervenciu inštitúcie členského štátu pobytu)

text:
               4.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/3

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 5. októbra 2010 — Európska komisia/Francúzska republika
   (Vec C-512/08) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Článok 49 ES - Sociálne zabezpečenie - Zdravotnícka starostlivosť plánovaná v inom členskom štáte a vyžadujúca si použitie špeciálnych lekárskych prístrojov - Požiadavka predchádzajúceho povolenia - Plánovaná starostlivosť poskytovaná v inom členskom štáte - Rozdiely medzi platnou výškou krytia v členskom štáte poistenia a členskom štáte pobytu - Právo poistenca na dodatočnú intervenciu príslušnej inštitúcie, dopĺňajúcu intervenciu inštitúcie členského štátu pobytu)
   2010/C 328/04
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: N. Yerrell, G. Rozet a E. Traversa, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika (v zastúpení: A. Czubinski a G. de Bergues, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: J. M. Rodríguez Cárcamo, splnomocnený zástupca), Fínska republika (v zastúpení: A. Guimaraes-Purokoski, splnomocnená zástupkyňa), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: I. Rao, S. Ossowski, splnomocnení zástupcovia, M.-E. Demetriou, barrister)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 49 ES — Potreba predchádzajúceho povolenia orgánmi štátu, v ktorom je poistenec zdravotne poistený, na získanie náhrady určitej nie nemocničnej zdravotnej starostlivosti poskytnutej v inom členskom štáte — Nenahrádzanie rozdielu medzi sumou, ktorú získal poistenec, ktorému bola poskytnutá nemocničná starostlivosť v inom členskom štáte než je štát, v ktorom je poistenec zdravotne poistený, a sumou, na ktorú by mal nárok, pokiaľ by tá istá starostlivosť bola poskytnutá v štáte, v ktorom je poistenec zdravotne poistený — Neodôvodnené prekážky slobodného poskytovania služieb

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               Španielske kráľovstvo, Fínska republika a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 44, 21.2.2009.


title: Vec T-500/04: Žaloba podaná dňa 24. decembra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti IIC Informations-Industrie Consulting GmbH

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/31

         Žaloba podaná dňa 24. decembra 2004: Komisia Európskych spoločenstiev proti IIC Informations-Industrie Consulting GmbH
   (Vec T-500/04)
   (2005/C 82/59)
   Jazyk konania: nemčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: G. Braun, W. Wils a N. Knittlmayer, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 24. decembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti IIC Informations-Industrie Consulting GmbH, so sídlom v Königswinter (Nemecko).
   Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               1.

               zaviazal IIC Informations-Industrie Consulting GmbH zaplatiť žalobkyni sumu 181 236,61 eur zvýšenú o úroky vo výške 4 % počnúc od 1.11.1998;

               2.

               zaviazal IIC Informations-Industrie Consulting GmbH nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa uzavrela so žalovanou v roku 1996 dve zmluvy, v ktorých sa žalobkyňa zaviazala poskytnúť žalovanej finančnú pomoc na vykonanie dvoch kultúrnych projektov na celoeurópskej úrovni. Finančná pomoc mala pokrývať 50 % nákladov žalovanej na projekt, pokiaľ budú tieto náklady vynaložené a uplatnené v súlade s postupom, ktorý stanovujú zmluvy. Žalovaná obdržala na základe týchto zmlúv v roku 1997 sumu v celkovej výške 400 821 DEM (204 936,52 eur) ako zálohu na celú finančnú pomoc.
   Po ukončení projektov žalovaná uplatnila u žalobkyne údajné náklady projektu, v ktorých výške si chcela ponechať vopred vyplatenú zálohu na finančnú pomoc. Žalobkyňa však vykonala šetrenia a dospela k záveru, že žalovaná má za oba projekty nárok len na finančnú pomoc v celkovej výške 46 300,18 DEM (23 672,91 eur). Preto žalobkyňa žiada vrátenie zvyšnej sumy vo výške 181 263,61 eur (354 520,82 DEM).


title: Vec C-448/14: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 9. novembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Nemecko) – Davitas GmbH/Stadt Aschaffenburg (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Nové potraviny a nové prídavné látky — Nariadenie (ES) č. 258/97 — Článok 1 ods. 2 písm. c) — Pojem „potraviny a prídavné látky s novou primárnou molekulovou štruktúrou“)

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/3

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 9. novembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Nemecko) – Davitas GmbH/Stadt Aschaffenburg
   (Vec C-448/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Nové potraviny a nové prídavné látky - Nariadenie (ES) č. 258/97 - Článok 1 ods. 2 písm. c) - Pojem „potraviny a prídavné látky s novou primárnou molekulovou štruktúrou“))
   (2017/C 006/03)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Davitas GmbH

      Žalovaný: Stadt Aschaffenburg

      Výrok rozsudku

   Článok 1 ods. 2 písm. c) nariadenia (ES) č. 258/97 Európskeho parlamentu a Rady z 27. januára 1997 o nových potravinách a nových prídavných látkach, zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 596/2009 z 18. júna 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že výraz „nová primárna molekulová štruktúra“ sa vzťahuje na potraviny alebo prídavné látky, ktoré pred 15. májom 1997 neboli na území Európskej únie používané pre ľudskú výživu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 448, 15.12.2014.


title: Vec T-62/13: Žaloba podaná 6. februára 2013 — Golam/ÚHVT — Glaxo Group (METABIOMAX)

text:
               23.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/27

         Žaloba podaná 6. februára 2013 — Golam/ÚHVT — Glaxo Group (METABIOMAX)
   (Vec T-62/13)
   2013/C 86/45
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Sofia Golam (Atény, Grécko) (v zastúpení: N. Trovas, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Glaxo Group Ltd (Greenford, Spojené kráľovstvo)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhovel jej žalobe a zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 30. októbra 2012 vo veci R 2089/2011-2,

               —

               zamietol námietku ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom a vyhovel jej žiadosti v plnom rozsahu,

               —

               zaviazal ďalšieho účastníka konania pred odvolacím senátom na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „METABIOMAX“ pre tovary zaradené do tried 5, 16 a 30 — prihláška č. 8885261.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: slovná ochranná známka Spoločenstva „BIOMAX“, ktorá bola zapísaná pod č. 2661858 pre tovary zaradené do tried 5, 30 a 32.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: čiastočné vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: čiastočné zrušenie rozhodnutia námietkového oddelenia.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 8 ods. 5 nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec T-803/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 28. apríla 2016 – Gervais Danone/EUIPO – Mahou (B’lue) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie B’lue — Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie BLU DE SAN MIGUEL — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“)

text:
               13.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/47

      Rozsudok Všeobecného súdu z 28. apríla 2016 – Gervais Danone/EUIPO – Mahou (B’lue)
      (Vec T-803/14) (1)

      ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie B’lue - Skoršia slovná ochranná známka Európskej únie BLU DE SAN MIGUEL - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009“))
      (2016/C 211/59)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Compagnie Gervais Danone (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: A. Lakits-Josse, avocat)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: M. Rajh, splnomocnená zástupkyňa)

         Vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom, právny nástupca spoločnosti San Miguel, Fabricas de Cerveza y Malta, SA, ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Mahou, SA (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: A. Gómez-López, advokát)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 30. septembra 2014 (vec R 1382/2013-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami San Miguel, Fabricas de Cerveza y Malta, SA a Compagnie Gervais Danone

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Compagnie Gervais Danone je povinná nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 34, 2.2.2015.


title: Vec C-487/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °2 de Marchena (Španielsko) 10. septembra 2013 — Caixabank SA/Alberto Galán Luna a Domingo Galán Luna

text:
               30.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 352/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena (Španielsko) 10. septembra 2013 — Caixabank SA/Alberto Galán Luna a Domingo Galán Luna
   (Vec C-487/13)
   2013/C 352/11
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Caixabank SA

      Žalovaní: Alberto Galán Luna a Domingo Galán Luna

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má vnútroštátny súd, v súlade so smernicou Rady 93/13/EHS (1) z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, najmä s článkom 6 ods. 1 smernice, a s cieľom zabezpečiť ochranu spotrebiteľov a používateľov v súlade so zásadami ekvivalencie a efektivity, keď posudzuje existenciu nekalej podmienky týkajúcej sa úrokov z omeškania pri hypotekárnych úveroch, konštatovať neplatnosť zmluvnej podmienky a jej nezáväznosť, alebo naopak, upraviť zmluvnú podmienku o úrokoch tým, že oprávneného alebo veriteľa poverí prepočítaním úrokov?

               2.

               Stanovuje druhé prechodné ustanovenie Ley 1/2013 de 14 de mayo (zákona č. 1/2013 zo 14. mája) jednoznačné obmedzenie ochrany záujmov spotrebiteľa, keď implicitne ukladá súdnemu orgánu povinnosť upraviť zmluvnú podmienku týkajúcu sa úrokov z omeškania, ktorá bola posúdená ako nekalá, tým že prepočíta dohodnuté úroky a ponechá v platnosti zmluvnú podmienku, ktorá bola nekalá, namiesto vyhlásenia neplatnosti zmluvnej podmienky a jej nezáväznosti pre spotrebiteľa?

               3.

               Odporuje druhé prechodné ustanovenie Ley 1/2013 de 14 de mayo (zákona č. 1/2013 zo 14. mája) smernici Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách, najmä jej článku 6 ods. 1, keď znemožňuje uplatnenie zásad ekvivalencie a efektivity v oblasti ochrany spotrebiteľa a obchádza uplatnenie sankcie neplatnosti a nezáväznosti vo vzťahu k zmluvným podmienkam týkajúcim sa úrokov z omeškania, ktoré boli posúdené ako nekalé, dohodnutým v hypotekárnych úveroch uzavretých pred účinnosťou zákona č. 1/2013 zo 14. mája?

      (1)  Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.


title: Vec C-529/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 2. decembra 2008 – Friedrich Schulze, Jochen Kolenda, Helmar Rendenz/Deutsche Lufthansa AG

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/32

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 2. decembra 2008 – Friedrich Schulze, Jochen Kolenda, Helmar Rendenz/Deutsche Lufthansa AG
   (Vec C-529/08)
   (2009/C 44/52)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Bundesgerichtshof
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Friedrich Schulze, Jochen Kolenda, Helmar Rendenz

      Žalovaná: Deutsche Lufthansa AG
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže byť technická porucha, ktorá spôsobila zrušenie letu mimoriadnou okolnosťou v zmysle článku 5 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (1)?

               2.

               V prípade kladnej odpovede: Zahŕňa pojem mimoriadna okolnosť ako technická porucha aj také nedostatky, ktoré ovplyvňujú letovú spôsobilosť lietadla alebo bezpečné vykonanie letu?

               3.

               Prijal prevádzkujúci letecký dopravca všetky primerané opatrenia, keď dodržal servisný program a program údržby výrobcu platný pre príslušné lietadlo, ako aj bezpečnostné normy a požiadavky príslušných orgánov alebo výrobcu, alebo keď by sa poruche nedalo zabrániť ani vtedy, keby bol tento program alebo pokyn dodržal, respektíve by ho rešpektoval?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na tretiu otázku: Postačuje to na oslobodenie leteckého dopravcu od povinnosti vyplatiť náhradu, alebo je potrebné navyše požadovať dôkaz, že ani pri prijatí všetkých primeraných opatrení by nebolo možné vyhnúť sa zrušeniu letu, to znamená stiahnutiu príslušného lietadla z prevádzky a zrušeniu letu z dôvodu nedostatku náhradného lietadla?

      (1)  Ú. v. EÚ L 46, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10.


title: Vec C-434/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španielsko) 18. októbra 2006 – Comunidad Autónoma de Castilla y León/Diputación Foral de Vizcaya, Juntas Generales del Territorio Histórico de Vizcaya, Cámara de Comercio, Industria y Navegación de Bilbao, Confederación Empresarial Vasca

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/32

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španielsko) 18. októbra 2006 – Comunidad Autónoma de Castilla y León/Diputación Foral de Vizcaya, Juntas Generales del Territorio Histórico de Vizcaya, Cámara de Comercio, Industria y Navegación de Bilbao, Confederación Empresarial Vasca
   (Vec C-434/06)
   (2006/C 326/68)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Comunidad Autónoma de Castilla y León

      Žalovaní: Diputación Foral de Vizcaya, Juntas Generales del Territorio Histórico de Vizcaya, Cámara de Comercio, Industria y Navegación de Bilbao, Confederación Empresarial Vasca
   Prejudiciálna otázka
   Má sa článok 87 ods. 1 Zmluvy vykladať tak, že daňové opatrenia prijaté Juntas Generales del Territorio Histórico de Vizcaya (zastupiteľstvo historického územia Vizcaya), ktoré zmenili znenie článku 29 ods. 1 písm. a) a článku 37 právneho predpisu o dani z príjmov právnických osôb a uplatňujú sa v rámci územnej pôsobnosti tejto entity na nižšej ako štátnej úrovni, ktorá je vybavená autonómiou, treba považovať za selektívne a spadajúce pod pojem štátnej pomoci v zmysle uvedeného ustanovenia, a teda za povinne oznamované Komisii podľa článku 88 ods. 3 Zmluvy, pretože zaviedli nižšiu sadzbu dane, ako je všeobecná sadzba stanovená zákonom španielskeho štátu, a zníženie dane, ktoré neexistuje v daňovom práve s celoštátnou pôsobnosťou?


title: Vec F-53/11: Uznesenie Súdu pre verejnú službu z  25. januára 2012 — Kedzierski/Komisia

text:
               28.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 126/28

         Uznesenie Súdu pre verejnú službu z 25. januára 2012 — Kedzierski/Komisia
   (Vec F-53/11) (1)

   2012/C 126/54
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda prvej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 186, 25.6.2011, s. 37.


title: Vec C-451/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 12. augusta 2013 — Gigaset AG/SKW Stahl-Metallurgie GmbH, SKW Stahl-Metallurgie Holding AG

text:
               23.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 344/41

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 12. augusta 2013 — Gigaset AG/SKW Stahl-Metallurgie GmbH, SKW Stahl-Metallurgie Holding AG
   (Vec C-451/13)
   2013/C 344/71
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Gigaset AG

      Žalovaná: SKW Stahl-Metallurgie GmbH, SKW Stahl-Metallurgie Holding AG

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Musí Komisia v rozhodnutí, ktorým z dôvodu porušenia článku 101 ZFEÚ ukladá ako solidárnym dlžníkom pokutu viacerým fyzickým alebo právnickým osobám, prijať aj konečnú úpravu v súvislosti s otázkou, v akom pomere treba rozdeliť pokutu v rámci vnútorných vzťahov medzi jednotlivých solidárnych dlžníkov?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku:

                           a)

                           Treba rozhodnutie Komisie, ktoré neobsahuje nijaké výslovné usmernenie k rozdeleniu v rámci vnútorných vzťahoch, vykladať v tom zmysle, že v rámci vnútorných vzťahov sú pokutu povinní znášať všetci solidárni dlžníci rovnakým dielom?

                           b)

                           V prípade zápornej odpovede na otázku 2 písm. a):
                           Môžu nedostatok v rozhodnutí, ktorý vzniká v prípade, keď Komisia neupraví rozdelenie pokuty v rámci vnútorných vzťahov, odstrániť súdy členských štátov bez toho, aby si to vyžadovalo doplňujúce rozhodnutie Komisie?

               3.

               V prípade zápornej odpovede na prvú otázku alebo kladnej odpovede na otázku 2 písm. b): Obsahuje právo Únie normatívy k otázke, ako má byť pokuta rozdelená v rámci vnútorných vzťahov medzi solidárnych dlžníkov?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na prvú alebo na tretiu otázku:
               Môže solidárny dlžník, ktorý zaplatil celú pokutu alebo jej časť, uplatňovať nároky na kompenzáciu voči ostatným solidárnym dlžníkom už predtým, ako bolo prijaté právoplatné rozhodnutie o opravnom prostriedku, ktorý bol podaný proti výpočtu výšky pokuty?


title: Vec C-559/10: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z  27. októbra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Belgicko) — Deli Ostrich NV/Belgické kráľovstvo [Spoločný colný sadzobník — Kombinovaná nomenklatúra — Colné zaradenie — Mrazené ťavie mäso nepochádzajúce z chovu — Zaradenie do podpoložky 02089040 (ostatná zverina) alebo 02089095 (ostatné)]

text:
               17.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 370/15

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 27. októbra 2011 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Belgicko) — Deli Ostrich NV/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-559/10) (1)

   (Spoločný colný sadzobník - Kombinovaná nomenklatúra - Colné zaradenie - Mrazené ťavie mäso nepochádzajúce z chovu - Zaradenie do podpoložky 0208 90 40 (ostatná zverina) alebo 0208 90 95 (ostatné))
   2011/C 370/24
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Deli Ostrich NV

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Spoločný colný sadzobník — Položky sadzobníka — Ťavie mäso nepochádzajúce z chovu — Zaradenie do podpoložky 0208 90 40 (ostatná zverina) alebo 0208 90 95 (ostatné)?

      Výrok rozsudku

   Kombinovaná nomenklatúra nachádzajúca sa v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1549/2006 zo 17. októbra 2006, sa má vykladať v tom zmysle, že ťavie mäso sa musí zaradiť do podpoložky 0208 90 40 ako „ostatná zverina“, ak ťavy, z ktorých toto mäso pochádza, žili vo voľnej prírode a boli ulovené.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 19.2.2011.


title: Vec C-370/09: Žaloba podaná 15. septembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/50

         Žaloba podaná 15. septembra 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Helénska republika
   (Vec C-370/09)
   2009/C 267/83
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Margeli a M. Karanasou Apostolopoulou)

      Žalovaná: Helénska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Helénska republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/21/ES (1) z 15. marca 2006 o nakladaní s odpadom z ťažobného priemyslu, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2004/35/ES, alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice 2006/21/ES do vnútroštátneho práva uplynula 1. mája 2008.

      (1)  Ú. v. EÚ L 102, 11.4.2006, s. 15.


title: Vec C-668/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Suceava (Rumunsko) 16. decembra 2013 — Casa Județeană de Pensii Botoșani/Evangeli Paraskevopoulou

text:
               22.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 85/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Suceava (Rumunsko) 16. decembra 2013 — Casa Județeană de Pensii Botoșani/Evangeli Paraskevopoulou
   (Vec C-668/13)
   2014/C 85/23
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Suceava

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Casa Județeană de Pensii Botoșani

      Odporca: Evangeli Paraskevopoulou

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa ustanovenia článku 7 ods. 2 písm. c) nariadenia (EHS) č. 1408/71 (1) vykladať tak, že do ich pôsobnosti spadá bilaterálna dohoda uzavretá dvomi členskými štátmi pred dátumom uplatňovania nariadenia, v ktorej sa tieto štáty dohodli na zrušení povinnosti týkajúcej sa dávok sociálneho zabezpečenia, ktoré má vyplácať jeden zo štátov štátnym príslušníkom druhého štátu, ktorí mali na území prvého štátu postavenie politických utečencov a vrátili sa na územie druhého štátu, oproti zaplateniu paušálnej sumy ako náhrady za vyplácanie dôchodkov a započítanie období, počas ktorých boli v prvom členskom štáte odvádzané príspevky na sociálne zabezpečenie, zo strany prvého štátu?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L 149, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35).


title: vec C-332/08: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  19. februára 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika

text:
               16.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/29

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 19. februára 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (vec C-332/08) (1)

   2009/C 113/58

      Jazyk konania: francúzština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 272, 25.10.2008.


title: Vec F-24/10: Žaloba podaná 21. apríla 2010 — Kaskarelis/Komisia

text:
               19.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 161/58

      Žaloba podaná 21. apríla 2010 — Kaskarelis/Komisia
      (Vec F-24/10)
      (2010/C 161/94)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobca: Loukas Kaskarelis (Auderghem, Belgicko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia

         Predmet a opis sporu

      Zrušenie rozhodnutia žalovanej, ktorým sa žalobcovi odmieta priznať príspevok na expatriáciu, príspevok na usídlenie a náhrada cestovných výdavkov

         Návrhy žalobcu

                  —

                  zrušiť rozhodnutie PMO, ktorým sa odmieta priznať príspevok na expatriáciu, príspevok na usídlenie a náhradu cestovných výdavkov, ako aj rozhodnutie orgánu oprávneného uzatvárať pracovné zmluvy, ktorým sa zamieta sťažnosť žalobcu,

                  —

                  zaviazať Európsku komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec T-312/08: Žaloba podaná 13. augusta 2008 – Ellinikos Niognomon/Komisia

text:
               25.10.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 272/33

         Žaloba podaná 13. augusta 2008 – Ellinikos Niognomon/Komisia
   (Vec T-312/08)
   (2008/C 272/60)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Ellinikos Niognomon AE (Pireus, Grécko) (v zastúpení: S. Pappas)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               vyhlásiť napadnuté rozhodnutie za neplatné,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Svojou žalobou podľa článku 230 ES sa žalobca domáha zrušenia rozhodnutia Komisie z 24. júla 2008, ktorým Komisia rozhodla, že žalobcovi nepredĺži obmedzené uznanie, ktoré mu bolo udelené podľa smernice 94/57/ES (1) rozhodnutím Komisie 2001/890/ES (2) a ktoré bolo ďalej predĺžené rozhodnutím Komisie 2005/623/ES (3) z 3. augusta 2005.
   Po prvé žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje základné procesné požiadavky, pretože sa nedodržal komitologický postup stanovený v článkoch 4 a 9 smernice 94/57/ES.
   Po druhé žalobca tvrdí, že zamietnutie udelenia predĺženia obmedzeného uznania vychádza z posúdení, ktoré vykonala výlučne Komisia bez príslušných členských štátov podľa článkov 4, 9 a 11 smernice 94/57/ES.
   Po tretie žalobca tvrdí, že pri napadnutom rozhodnutí sa nedodržalo právo žalobcu na obranu a je v rozpore s jeho legitímnymi očakávaniami.
   Po štvrté žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje smernicu, pretože podáva jej nesprávny výklad v tom rozsahu, pokiaľ ide o kritériá uplatnenia (údaje o bezpečnosti a prevencii pred znečistením), ďalej preto, lebo Komisia mala prijať postupné kroky pred prijatím negatívneho rozhodnutia, a preto, lebo nezohľadnila kontroly a správy dotknutých členských štátov a v dôsledku toho prijala argumentáciu v rozpore s právom.
   Nakoniec žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje zásady proporcionality a riadnej správy vecí verejných.

      (1)  Smernica Rady 94/57/ES z 22. novembra 1994 o spoločných pravidlách a normách pre organizácie vykonávajúce inšpekcie a prehliadky a pre príslušné činnosti námorných úradov (Ú. v. ES L 319, s. 20; Mim. vyd. 07/002, s. 230).

      (2)  Rozhodnutie Komisie z 13. decembra 2001 o uznaní „Hellenic Register of Shipping“ podľa článku 4 ods. 3 smernice Rady 94/57/ES (oznámené pod číslom K(2001) 4218) (Ú. v. ES L 329, s. 72).

      (3)  Rozhodnutie Komisie z 3. augusta 2005 o predĺžení obmedzeného uznania Hellenic Register of Shipping (oznámené pod číslom K2005) 2940) (Ú. v. EÚ L 219, s. 43).


title: Vec C-216/06: Žaloba podaná  11. mája 2006  – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo

text:
               15.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 165/19

         Žaloba podaná 11. mája 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Španielske kráľovstvo
   (Vec C-216/06)
   (2006/C 165/33)
   Jazyk konania: španielčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: S. Pardo Quintillán a F. Simonetti, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Španielske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Španielske kráľovstvo si tým, že neprijalo všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/35/ES z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného prostredia, a ktorou sa menia a dopĺňajú s ohľadom na účasť verejnosti a prístup k spravodlivosti, smernice Rady 85/337/EHS a 96/61/ES (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z uvedenej smernice,

               —

               zaviazať Španielske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prispôsobenie vnútroštátneho práva k smernici 2003/35/ES uplynula 25. júna 2005.

      (1)  Ú. v. ES L 156, s. 17.


title: Vec C-321/07: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  19. februára 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Mannheim – Nemecko) – trestné konanie proti Karlovi Schwarzovi (Smernica 91/439/EHS — Držanie vodičských preukazov rôznych členských štátov — Platnosť vodičského preukazu vydaného pred pristúpením daného štátu — Odňatie druhého vodičského preukazu vydaného členským štátom bydliska — Uznanie vodičského preukazu vydaného pred vydaním druhého vodičského preukazu, ktorý bol neskôr odňatý z dôvodu nespôsobilosti jeho držiteľa — Uplynutie doby dočasného zákazu žiadať o vydanie nového vodičského preukazu ako súčasti opatrenia na odňatie vodičského preukazu)

text:
               18.4.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 90/3

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 19. februára 2009 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Mannheim – Nemecko) – trestné konanie proti Karlovi Schwarzovi
   (Vec C-321/07) (1)

   (Smernica 91/439/EHS - Držanie vodičských preukazov rôznych členských štátov - Platnosť vodičského preukazu vydaného pred pristúpením daného štátu - Odňatie druhého vodičského preukazu vydaného členským štátom bydliska - Uznanie vodičského preukazu vydaného pred vydaním druhého vodičského preukazu, ktorý bol neskôr odňatý z dôvodu nespôsobilosti jeho držiteľa - Uplynutie doby dočasného zákazu žiadať o vydanie nového vodičského preukazu ako súčasti opatrenia na odňatie vodičského preukazu)
   2009/C 90/04
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Mannheim

      Účastník trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Karl Schwarz

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Landgericht Mannheim – Výklad článku 7 ods. 5 a článku 8 ods. 2 a 4 smernice Rady 91/439/EHS z 29. júla 1991 o vodičských preukazoch (Ú. v. ES L 237, s. 1; Mim. vyd. 07/001, s. 317) – Držiteľ viacerých vodičských preukazov – Platnosť vodičského preukazu, ktorý vydal pred pristúpením členský štát štátneho príslušníka – Neuznanie členským štátom bydliska na jeho území vodičského preukazu, ktorý bol získaný, pred pristúpením, v inom členskom štáte pred uplynutím doby dočasného zákazu žiadať o vydanie nového vodičského preukazu, po uplynutí tohto zákazu

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 7 ods. 5 smernice Rady 91/439/EHS z 29. júla 1991 o vodičských preukazoch, zmenenej a doplnenej nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 z 29. septembra 2003, sa má vykladať v tom zmysle, že mu neodporuje, ak je štátny príslušník členského štátu súčasne držiteľom dvoch platných vodičských preukazov, z ktorých jeden je preukazom Spoločenstva a druhý je vodičským preukazom vydaným iným členským štátom, pokiaľ obidva boli získané pred vstupom tohto posledného uvedeného štátu do Európskej únie.

               2.

               Článku 1 a článku 8 ods. 2 a 4 smernice 91/439, zmenenej a doplnenej nariadením č. 1882/2003, neodporuje, ak členský štát odmieta uznať vodičské oprávnenie odvodzované z vodičského preukazu vydaného iným štátom pred jeho vstupom do Európskej únie, ak bol tento preukaz vydaný ešte pred vodičským preukazom vydaným prvým členským štátom, v ktorom bol tento druhý preukaz odňatý z dôvodu nespôsobilosti jeho držiteľa viesť motorové vozidlo. Skutočnosť, že k tomuto odmietnutiu dochádza po dobe zákazu žiadať o vydanie nového vodičského preukazu, ktorá je súčasťou uvedeného odňatia, je v tejto súvislosti irelevantná.

      (1)  Ú. v. EÚ C 283, 24.11.2007.


title: Vec C-109/05: Žaloba podaná dňa 3. marca 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike

text:
               28.5.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 132/12

         Žaloba podaná dňa 3. marca 2005 Komisiou Európskych spoločenstiev proti Rakúskej republike
   (Vec C-109/05)
   (2005/C 132/24)
   Jazyk konania: nemčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: Minas Konstantinidis a Bernard Schima, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala dňa 3. marca 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Rakúskej republike.
   Žalobca navrhuje, aby Súdny dvor:

               1)

               vyhlásil, že Rakúska republika tým, že obmedzila v § 5 ods. 1. Verordnung über die Abfallvermeidung, Sammlung und Behandlung von Altfahrzeugen (Nariadenia o prevencii vzniku odpadu, zbere a spracovaní vozidiel po dobe životnosti) povinnosť bezplatne prevziať vozidlá po dobe životnosti na:

                           (1)

                           vozidlá po dobe životnosti tých značiek, ktoré boli uvedené na trh existujúcimi výrobcami a dovozcami a

                           (2)

                           vozidlá registrované v Rakúsku,

                     si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/53/ES z 18. septembra 2000 o vozidlách po dobe životnosti (1),

               2)

               zaviazal Rakúsku republiku nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Ustanovenie rakúskeho nariadenia o vozidlách po dobe životnosti, podľa ktorého výrobcovia a dovozcovia musia prevziať vozidlá po dobe životnosti tých značiek, ktoré uviedli na trh, za predpokladu, že tieto vozidlá boli registrované v Rakúsku, je v rozpore s článkom 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/53/ES z 18. septembra 2000.
   Zo smernice vyplýva pre členské štáty jednak povinnosť vytvoriť také systémy vrátenia vozidiel, aby sa zabezpečilo prevzatie všetkých vozidiel po dobe životnosti bez ohľadu na ich značku, a jednak povinnosť prevziať vozidlá po dobe životnosti bezplatne. Rakúska právna úprava tieto ciele nespĺňa, keďže obsahuje dvojaké obmedzenie: povinnosť prevziať vozidlá sa obmedzuje na značky, ktoré uviedol do obehu dotknutý výrobca alebo dovozca a na vozidlá, ktoré sú registrované v Rakúsku.
   Komisia nemôže súhlasiť so stanoviskom Rakúskej republiky, že rozdiel spočívajúci na registrácii v Rakúskej republike je objektívne odôvodnený, keďže je to jediný spôsob ako sa vyhnúť uvaleniu neprimerane ťažkého bremena na jednotlivých výrobcov tým, že im bude uložená povinnosť prevziať vozidlá. Komisia naopak tvrdí, že v prípade, že by prax ukázala, že na jednotlivých výrobcov alebo dovozcov, alebo zberateľov v členskom štáte je uvalené neprimerané bremeno tým, že sa bezplatne preberajú vozidlá po dobe životnosti registrované v zahraničí, sa táto skutočnosť musí vziať do úvahy v rámci postupu podľa článku 5 ods. 4 štvrtého pododseku. Podľa tohto ustanovenia má Komisia pravidelne monitorovať uplatnenie povinnosti prevziať vozidlá v záujme zabezpečenia, že táto povinnosť nespôsobuje obmedzovanie hospodárskej súťaže.

      (1)  Ú. v. ES L 269, 21.10.2000, s. 34.


title: Vec C-480/06: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  9. júna 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 92/50/EHS — Absencia európskeho formálneho postupu verejného obstarávania služieb na uzavretie zmluvy o spracovaní odpadov — Spolupráca medzi miestnymi orgánmi)

text:
               1.8.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 9. júna 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-480/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 92/50/EHS - Absencia európskeho formálneho postupu verejného obstarávania služieb na uzavretie zmluvy o spracovaní odpadov - Spolupráca medzi miestnymi orgánmi)
   2009/C 180/03
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: X. Lewis a B. Schima, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: M. Lumma a C. Schulze-Bahr, splnomocnení zástupcovia, C. von Donat, Rechtsanwalt)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článku 8 v spojení s hlavami III, IV, V a VI smernice Rady 92/50/EHS z 18. júna 1992 o koordinácii postupov verejného obstarávania služieb (Ú. v. ES L 209, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 322) — Neuskutočnenie európskeho formálneho postupu verejného obstarávania služieb na uzavretie zmluvy o spracovaní odpadov štyrmi správnymi obvodmi (Landkreis) s verejnoprávnou organizáciou

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 20, 27.1.2007.


title: Vec T-434/09: Rozsudok Všeobecného súdu z  15. septembra 2011 — Centrotherm Systemtechnik/ÚHVT — centrotherm Clean Solutions (CENTROTHERM) [ Ochranná známka Spoločenstva — Konanie vo veci zrušenia — Slovná ochranná známka Spoločenstva CENTROTHERM — Riadne používanie ochrannej známky — Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Preskúmanie skutočností ex offo — Článok 76 ods. 1 nariadenia č. 207/2009 — Prípustnosť nových dôkazov — Článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 — Námietka nezákonnosti — Pravidlo 40 ods. 5 nariadenia (ES) č. 2868/95 ]

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/43

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. septembra 2011 — Centrotherm Systemtechnik/ÚHVT — centrotherm Clean Solutions (CENTROTHERM)
   (Vec T-434/09) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Konanie vo veci zrušenia - Slovná ochranná známka Spoločenstva CENTROTHERM - Riadne používanie ochrannej známky - Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Preskúmanie skutočností ex offo - Článok 76 ods. 1 nariadenia č. 207/2009 - Prípustnosť nových dôkazov - Článok 76 ods. 2 nariadenia č. 207/2009 - Námietka nezákonnosti - Pravidlo 40 ods. 5 nariadenia (ES) č. 2868/95)
   2011/C 311/78
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Centrotherm Systemtechnik GmbH (Brilon, Nemecko) (v zastúpení: J. Albrecht a U. Vormbrock, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider a R. Manea, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG (Blaubeuren, Nemecko) (v zastúpení: O. Löffel, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 25. augusta 2009 (vec R 6/2008-4), týkajúcemu sa konania vo veci zrušenia medzi centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG a Centrotherm Systemtechnik GmbH

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Centrotherm Systemtechnik GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

               3.

               centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 312, 19.12.2009.


title: Vec T-391/04: Žaloba podaná dňa 28. septembra 2004: Bernard Nonat proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               18.12.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 314/22

         Žaloba podaná dňa 28. septembra 2004: Bernard Nonat proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-391/04)
   (2004/C 314/54)
   Jazyk konania: francúzština
   Bernard Nonat, bytom Bruseli, v zastúpení: Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis a Etienne Marchal, advokáti, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podal 28. septembra 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutia Komisie nezapísať meno žalobcu na zoznam zásluh, ani na zoznam úradníkov povýšených do platovej triedy A4 za hodnotené obdobie 2003 v poradí, ktoré by umožnilo povýšenie;

               —

               vyhlásil za protiprávny článok 12 všeobecných vykonávacích ustanovení k článku 45 Služobného poriadku, v rozsahu, v ktorom stanovuje prideľovanie prechodných prednostných bodov, v súvislosti s počtom odpracovaných rokov v platovej triede, v počte jeden bod za rok a zároveň najviac 7 bodov a dodatočných zvláštnych prioritných bodov do výšky 150 % možnosti povýšenia v súvislosti s predchádzajúcim hodnotiacim obdobím bez zohľadnenia skutočných zásluh, ktoré úradníci preukázali v príslušnom období;

               —

               zaviazal žalovanú stranu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca v tomto konaní napadá rozhodnutie orgánu povereného menovaním, ktorým zamietol jeho povýšenie do platovej kategórie A4 za hodnotené obdobie 2003.
   Na podporu svojich nárokov sa dovoláva porušenia článkov 43 a 45 Služobného poriadku a zásad nediskriminácie a oprávnenosti na služobný postup.
   Žalobca v tejto súvislosti uvádza, že nové postupy hodnotenia a povyšovania, ktoré prijala Komisia, pripravili úradníkov o hodnotenie podľa ich vlastných zásluh. V tomto konkrétnom prípade a v súlade s článkom 12, bodom 3b) všeobecných vykonávacích ustanovení článku 45 Služobného poriadku, by malo byť so žalobcom zaobchádzané tak, akoby mal rovnaké zásluhy, vyjadrené počtom dodatočných zvláštnych prioritných bodov, ako úradníci rovnakej platovej triedy, ktorí neboli navrhnutí v súvislosti s predchádzajúcim hodnotiacim obdobím.
   Z tohto by vyplývalo, že s dvomi kategóriami úradníkov, odlišnými čo sa týka zásluh, sa zaobchádza rovnakým spôsobom, pričom dochádza k porušovaniu zásady nediskriminácie a článku 45 Služobného poriadku: na jednej strane úradníci, ktorí až do výšky 150 % možnosti povýšenia v súvislosti s hodnoteným obdobím 2002 boli navrhnutí na povýšenie za toto hodnotiace obdobie, a na druhej strane úradníci, ktorí boli spôsobilí na povýšenie v súvislosti s hodnotiacim obdobím 2002, ale navrhnutí neboli.
   Rovnako prideľovanie jedného prechodného prioritného bodu za rok podľa počtu odpracovaných rokov v platovej kategórii by malo za účinok, proti zmyslu článku 45 Služobného poriadku, zvýhodňovať služobne starších úradníkov spôsobilých na povýšenie, bez zohľadnenia príslušných zásluh zaznamenaných v príslušnom období.


title: Vec F-126/05: Žaloba podaná  22. decembra 2005  – Borbély/Komisia

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/54

         Žaloba podaná 22. decembra 2005 – Borbély/Komisia
   (Vec F-126/05)
   (2006/C 60/101)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Andrea Borbély (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: R. Stötzel, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne
   Žalobkyňa sa domáha, aby Súd prvého stupňa:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 30. septembra 2005 v rozsahu, v akom zamieta priznať žalobkyni diéty podľa článku 10 ods. 1 prílohy VII Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev, príspevok na usídlenie podľa prvého pododseku článku 5 ods. 1 prílohy VII Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev a náhradu cestovných výdavkov pri jej nástupe do služobného pomeru podľa článku 7 ods. 1 písm. a) prílohy VII Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu žalobkyni diét, príspevku na usídlenie a cestovných výdavkov pri jej nástupe do služobného pomeru spolu s úrokmi bežiacich odo dňa vzniku splatnosti uvedených nárokov podľa prílohy VII Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa, predtým úradníčka Ministerstva zahraničných vecí v Budapešti, v Maďarsku, poverená na obdobie štyroch rokov pôsobením v Diplomatickej službe Stáleho zastúpenia Maďarska pri Európskej únii v Bruseli, bola menovaná za úradníčku Komisie v skúšobnej dobe na mieste v Bruseli.
   V marci 2005 požiadala o vyplatenie príspevku na usídlenie, náhradu cestovných výdavkov pri nástupe do jej služobného pomeru a o vyplatenia diét. Komisia jej žiadosť zamietla.
   Žalobkyňa tvrdí, že počas jej poverenia naďalej poberala príjem od svojho maďarského zamestnávateľa a udržiavala svoje bydlisko a finančné záujmy v Maďarsku. Navyše, v Bruseli bývala v zariadenom byte zaobstaranom jej zamestnávateľom.
   Tvrdí, že v judikatúre (1) už bolo rozhodnuté, že úradník má nárok na vyššie uvedené platby a príspevky, ak miesto nástupu do pracovného pomeru je miestom, v ktorom mal úradník bezprostredne pred vymenovaním bydlisko z dôvodu poverenia.

      (1)  Vec Mozzaglia/Komisia, T-137/95, Zb. SC s. I-A-619 a II 1657.


title: Vec T-34/02: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  22. februára 2006  – Le Levant 001 a i./Komisia ( Štátna pomoc — Pojem zainteresovanej strany — Výzva na predloženie pripomienok — Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 88 ods. 2 ES — Opatrenie daňového odpočtu pri niektorých zámorských investíciách — Rozvojová pomoc spojená so stavbou lodí — Posúdenie podľa článku 87 ods. 1 ES — Povinnosť odôvodnenia )

text:
               22.4.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 96/10

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 22. februára 2006 – Le Levant 001 a i./Komisia
   (Vec T-34/02) (1)

   („Štátna pomoc - Pojem zainteresovanej strany - Výzva na predloženie pripomienok - Rozhodnutie o začatí konania podľa článku 88 ods. 2 ES - Opatrenie daňového odpočtu pri niektorých zámorských investíciách - Rozvojová pomoc spojená so stavbou lodí - Posúdenie podľa článku 87 ods. 1 ES - Povinnosť odôvodnenia“)
   (2006/C 96/17)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobcovia: EURL Le Levant 001 (Paríž, Francúzsko) a ďalší žalobcovia, ktorých mená sú uvedené v prílohe rozsudku (v zastúpení: P. Kirch a N. Chahid-Nouraï, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Rozet, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2001/882/ES z 25. júla 2001 o štátnej pomoci poskytnutej Francúzskom vo forme rozvojovej pomoci pre osobnú loď Le Levant, ktorú vyrobil Alstom Leroux Naval pre prevádzku v Saint-Pierre-et-Miquelon (Ú. v. L 327, s. 37)
   Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie Komisie 2001/882/ES z 25. júla 2001 o štátnej pomoci poskytnutej Francúzskom vo forme rozvojovej pomoci pre osobnú loď Le Levant, ktorú vyrobil Alstom Leroux Naval pre prevádzku v Saint-Pierre-et-Miquelon, sa zrušuje.

               2.

               Komisia je povinná niesť svoje vlastné trovy konania a trovy konania žalobcov, vrátane trov konania súvisiacich s konaním o nariadení predbežných opatrení.

      (1)  Ú. v. ES C 109, 4.5.2002.


title: Vec T-285/09: Žaloba podaná 17. júla 2009 — CEVA/Komisia

text:
               12.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 220/40

         Žaloba podaná 17. júla 2009 — CEVA/Komisia
   (Vec T-285/09)
   2009/C 220/85
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Centre d’Étude et de Valorisation des Algues SA (CEVA) (Pleubian, Francúzsko) (v zastúpení: J.-M. Peyrical, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobcu

               —

               na jednej strane konštatovať nedostatočné odôvodnenie exekučných titulov, ktoré nasledovali po štyroch vyúčtovaniach č. 3230901933, č. 3230901935, č. 323090136 a č. 3230901937 Komisie Európskych spoločenstiev z 11. mája 2009,

               —

               na druhej strane konštatovať pravdepodobnosť bezdôvodného obohatenia Komisie, ak CEVA vráti sumu 173 435 eur spolu s úrokmi z omeškania,

               —

               v dôsledku toho zrušiť exekučné tituly, ktoré nasledovali po štyroch vyúčtovaniach č. 3230901933, č. 3230901935, č. 323090136 a č. 3230901937 z 11. mája 2009,

               —

               napokon rozhodnúť, že Komisia porušila ustanovenia zmluvy č. Q5RS-2000-31334, nazvanej SEAPURA,

               —

               konštatovať najmä porušenie ustanovení článku 22 ods. 5 § 3 prílohy II a článku 3.5 prílohy II zmluvy č. Q5RS-2000-31334,

               —

               v dôsledku toho zrušiť exekučné tituly, ktoré nasledovali po štyroch vyúčtovaniach č. 3230901933, č. 3230901935, č. 323090136 a č. 3230901937 z 11. mája 2009.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Touto žalobou sa žalobca domáha zrušenia exekučných titulov, ktorými Komisia žiadala vrátenie všetkých preddavkov vyplatených žalobcovi v rámci zmluvy SEAPURA č. Q5RS-2000-31334 týkajúcej sa projektu výskumu a technického rozvoja.
   Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza tri žalobné dôvody založené na:

               —

               nedostatočnom odôvodnení, keďže Komisia založila svoje tvrdenia na údajnom porušení zmluvných povinností zo strany žalobcu bez toho, aby predložila právne a skutkové odôvodnenie týchto tvrdení,

               —

               porušení zásady zakazujúcej bezdôvodné obohatenie, pretože vrátenie v celej výške sumy požadovanej Komisiou, by malo za následok, že by sa bezdôvodne obohatila, keďže žalobca jej už poskytol pracovné výkony a štúdie, pričom by v takom prípade za ne nezaplatila,

               —

               nerešpektovaní Komisiou jej právomoci kontroly pri výkone zmluvy.


title: Vec T-358/03: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo  7. septembra 2005  – Krahl/Komisia ( Úradníci — Miesto výkonu práce v tretích krajinách — Náklady na ubytovanie — Žaloba — Lehota — Charakter verejného poriadku — Žaloba podaná po uplynutí lehoty — Neprípustnosť )

text:
               26.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 296/23

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 7. septembra 2005 – Krahl/Komisia
   (Vec T-358/03) (1)

   („Úradníci - Miesto výkonu práce v tretích krajinách - Náklady na ubytovanie - Žaloba - Lehota - Charakter verejného poriadku - Žaloba podaná po uplynutí lehoty - Neprípustnosť“)
   (2005/C 296/49)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Sigfried Krahl (Záhreb, Chorvátsko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a H. Krämer, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým sa zamieta nahradenie celkovej sumy nákladov na ubytovanie uplatnených žalobcom v súvislosti s výkonom práce v Záhrebe
   Výrok uznesenia

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 7, 10.1.2004.


title: Vec C-112/05: Žaloba podaná 4. marca 2005: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/15

         Žaloba podaná 4. marca 2005: Komisia Európskych spoločenstiev proti Spolkovej republike Nemecko
   (Vec C-112/05)
   (2005/C 143/22)
   Jazyk konania: nemčina
   Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: F. Benyin a G. Braun, splnomocnení zástupcovia, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu, podala 4. marca 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev žalobu proti Spolkovej republike Nemecko.
   Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor:

               1.

               určil, že článok 2 ods. 1 a článok 4 ods. 1 a 3 VW Gesetz je v rozpore s článkami 56 a 43 ES;

               2.

               zaviazal Spolkovú republiku Nemecko nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Odchyľujúc sa od právneho režimu vytvoreného Aktiengesetz (zákon o akciových spoločnostiach) nemecký Gesetz über die Überführung der Anteilsrechte an der Volkswagenwerk Gesellschaft mit beschränkter Haftung in private Hand (zákon o privatizácii obchodných podielov Volkswagenwerk spoločnosti s ručením obmedzeným, ďalej len „VW Gesetz“) obmedzuje hlasovacie právo každého akcionára na maximálne 20 % základného imania. Tak Spolková republika Nemecko ako aj spolková krajina Dolné Sasko má právo menovať dvoch členov dozornej rady VW AG pokiaľ sú majiteľmi akcií tejto obchodnej spoločnosti. Totižto pre prijatie rozhodnutia valného zhromaždenia VW AG, pre ktoré Aktiengesetz vyžaduje väčšinu zodpovedajúcu 75 % základného imania zúčastnenú na hlasovaní, VW Gesetz vyžaduje v danom prípade viac ako 80 % väčšinu základného imania zúčastnenú na hlasovaní.
   Tieto ustanovenia sú v rozpore so slobodou pohybu kapitálu zakotvenou v článku 56 ES a so slobodou usadiť sa zaručenou článkom 43 ES.
   Smernica 88/361/EHS, vo svojej prílohe, uvádza medzi pohybmi kapitálu nielen investovanie do akcií a cenných papierov, ale tiež kapitálovú účasť v podniku alebo jeho úplné nadobudnutie.
   Súdny dvor už rozhodol tak, že do oblasti ochrany slobody pohybu kapitálu patrí každá právna úprava, ktorá môže odradiť investorov iných členských štátov od investovania do základného imania podniku a od účasti na jeho riadení alebo kontrole. Zákaz článku 56 ES je totižto zameraný nielen na zabránenie diskriminácii zahraničných hospodárskych subjektov vzhľadom k vnútroštátnym hospodárskym subjektom, ale vzťahuje sa na každé opatrenie, ktoré bráni akýmkoľvek spôsobom výkonu slobody pohybu kapitálu. V súvislosti s týmto právnym názorom Súdneho dvora ohľadne zákazu obmedzení uvedených v článku 56 ES, maximálna hranica hlasovacieho práva stanovená štátom v VW Gesetz predstavuje nepriame obmedzenie nadobudnutia a v dôsledku toho porušuje zásadu slobody pohybu kapitálu.
   Vzhľadom na počet akcií, ktorých majiteľom je spolková krajina Dolné Sasko, uvedený akcionár dosiahol počas valných zhromaždení – kedy zvyčajne celé základné imanie, na ktoré sa viažu hlasovacie práva nie je zúčastnené – týchto 20 % nevyhnutných pre znemožnenie prijatia rozhodnutí, ktorých schválenie si vyžaduje viac ako 80 % väčšinu základného imania zúčastnenú na hlasovaní. Toto ustanovenie VW Gesetz predstavuje prekážku v dôsledku výkonu verejnej moci, pretože toto pravidlo umožňuje spolkovej krajine Dolné Sasko zabrániť neželaným zmenám daného stavu, keďže musia byť uskutočnené rozhodnutím, ktoré si vyžaduje v súlade s Aktiengesetz určité kvórum.
   Právo, ktoré VW Gesetz dáva Spolkovej republike Nemecko a spolkovej krajine Dolné Sasko menovať členov dozornej rady nezávisle od rozsahu ich účasti, bráni právu iných akcionárov byť oprávnene zastúpení v dozornej rade obchodnej spoločnosti. Pretože – ako už viackrát Súdny dvor rozhodol – právna úprava, ktorá obmedzuje nadobudnutie účastí alebo ktorá obmedzuje iným spôsobom možnosť účinnej účasti na riadení obchodnej spoločnosti alebo jej kontrole, je obmedzením slobody pohybu kapitálu, teda predmetné zákonné ustanovenie je obmedzením slobody pohybu kapitálu, ktoré je v rozpore s právom Spoločenstva.
   Obmedzenie slobody pohybu kapitálu môže byť výlučne odôvodnené dôvodmi uvedenými v článku 58 ES alebo pretože je oprávnené dovolávať sa naliehavých dôvodov všeobecného záujmu. V súlade s kritériami vypracovanými Súdnym dvorom takéto opatrenia všeobecného záujmu nesmú mať diskriminačný charakter, musia byť objektívne nevyhnutné a primerané vzhľadom k sledovanému cieľu. Tieto dôvody sa musia obzvlášť uplatniť na každú osobu alebo podnik vykonávajúci činnosť na území prijímajúceho členského štátu. Podľa ustálenej súdnej praxe všeobecný finančný záujem, ktorý nie je jedným z dôvodov týkajúcich sa daňového práva uvedených v článku 58 ES alebo iný hospodársky cieľ členského štátu, nemôžu slúžiť ako odôvodnenie pre prekážku, ktorú zakazuje Zmluva ES. Posudzované podľa článku 56 ES a ustálenej súdnej praxe v danej oblasti, uvedené ustanovenia VW Gesetz predstavujú nepriame obmedzenia pre nadobudnutia, pre ktoré neexistujú náležité dôvody vzhľadom k právu Spoločenstva.