title: Vec T-45/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 5. marca 2015 – Rose Vision a Seseña/Komisia („Arbitrážna doložka — Siedmy rámcový program v oblasti výskumu, technického vývoja a demonštračných aktivít (2007 – 2013) — Dohody o grante týkajúce sa projektov FIRST, FutureNEM a sISI — Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody — Zmena kvalifikácie žaloby — Prípustnosť — Pozastavenie platieb — Lehota na oznámenie správy o audite — Sprístupnenie informácií tretím osobám“)

text:
               20.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 127/22

         Rozsudok Všeobecného súdu z 5. marca 2015 – Rose Vision a Seseña/Komisia
   (Vec T-45/13) (1)

   ((„Arbitrážna doložka - Siedmy rámcový program v oblasti výskumu, technického vývoja a demonštračných aktivít (2007 – 2013) - Dohody o grante týkajúce sa projektov FIRST, FutureNEM a sISI - Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody - Zmena kvalifikácie žaloby - Prípustnosť - Pozastavenie platieb - Lehota na oznámenie správy o audite - Sprístupnenie informácií tretím osobám“))
   (2015/C 127/29)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Rose Vision, SL (Seseña, Španielsko) a Julián Seseña (Pozuelo de Alarcón, Španielsko) (v zastúpení: M. Bernuy a A. Alonso Villa, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal a A. Sauka, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Rivas Andrés a X. M. García García, advokáti)

      Predmet veci

   Na jednej strane návrh na zrušenie listu Komisie, ktorým Komisia pozastavila platby v rámci dohody o grante č. 246910 týkajúcej sa projektu FutureNEM, ako aj správy o finančnom audite 11-INFS-025, z ktorej Komisia vychádzala na účely prijatia uvedeného aktu, a na druhej strane žiadosť o náhradu škody, ktorá bola údajne spôsobená žalobcom z dôvodu správania Komisie, a to vo výške 5 8 54  264 eur, bez toho, aby boli dotknuté škody, ktoré by mohli byť vyčíslené počas tohto konania, ako aj splatné úroky

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Rose Vision, SL a Julián Seseña sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 178, 22.6.2013.


title: Vec C-390/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 22. júla 2011 — CS AGRO Ronov, s. r. o./Ministerstvo zemědělství

text:
               22.10.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 311/18

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 22. júla 2011 — CS AGRO Ronov, s. r. o./Ministerstvo zemědělství
   (Vec C-390/11)
   2011/C 311/28
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: CS AGRO Ronov, s. r. o.

      Žalovaný: Ministerstvo zemědělství

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 4a ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 320/2006 v znení nariadenia Rady (ES) č. 1261/2007 (1) vykladať tak, že pod záväzkom pestovateľa prestať dodávať určité množstvo cukrovej repy podliehajúcej kvóte podniku, s ktorým uzavrel zmluvu o dodávkach v predchádzajúcom hospodárskom roku, sa rozumie jednostranné vyhlásenie pestovateľa, že cukrovú repu v hospodárskom roku 2008/2009 nebude dodávať, alebo sa pod týmto záväzkom rozumie písomné ukončenie zmluvného vzťahu pestovateľa s cukrovarníckym podnikom o dodávkach repy za uvedený hospodársky rok?

               2.

               Môže byť dôsledkom skutočnosti, že zmluvná strana využije postup zakotvený priamo záväzným právnym predpisom EÚ, nevymáhateľnosť záväzku tejto zmluvnej strany založeného platnou zmluvou medzi subjektmi súkromného práva, za predpokladu, že sú druhej zmluvnej strane v dôsledku tejto skutočnosti poskytnuté prostriedky z verejného rozpočtu?

      (1)  Ú. v. EÚ L 58, s. 42.


title: Vec C-348/14: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 9. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Judecătoria Câmpulung – Rumunsko) – Maria Bucura/SC Bancpost SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Ochrana spotrebiteľa — Smernica 87/102/EHS — Článok 1 ods. 2 písm. a) — Spotrebiteľský úver — Pojem „spotrebiteľ“ — Smernica 93/13/EHS — Článok 2 písm. b), články 3 až 5 a článok 6 ods. 1 — Nekalé podmienky — Preskúmanie ex offo vnútroštátnym súdom — Podmienky vypracované jasne a zrozumiteľne — Informácie, ktoré musia byť veriteľom poskytnuté)

text:
               7.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/15

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 9. júla 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Judecătoria Câmpulung – Rumunsko) – Maria Bucura/SC Bancpost SA
   (Vec C-348/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Ochrana spotrebiteľa - Smernica 87/102/EHS - Článok 1 ods. 2 písm. a) - Spotrebiteľský úver - Pojem „spotrebiteľ“ - Smernica 93/13/EHS - Článok 2 písm. b), články 3 až 5 a článok 6 ods. 1 - Nekalé podmienky - Preskúmanie ex offo vnútroštátnym súdom - Podmienky vypracované jasne a zrozumiteľne - Informácie, ktoré musia byť veriteľom poskytnuté))
   (2015/C 294/19)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Judecătoria Câmpulung

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Maria Bucura

      Žalovaná: SC Bancpost SA

      Za účasti: Vasile Ciobanu

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 1 ods. 2 písm. a) smernice Rady 87/102/EHS z 22. decembra 1986 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov, ktoré sa týkajú spotrebiteľského úveru, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 98/7/ES zo 16. februára 1998, a článok 2 písm. b) smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa majú vykladať v tom zmysle, že pod pojmom „spotrebiteľ“ v zmysle týchto ustanovení sa rozumie fyzická osoba, ktorá je v postavení spoludlžníka na základe zmluvy uzatvorenej s predajcom alebo dodávateľom, pokiaľ možno cieľ jej konania považovať za odlišný od jej podnikania alebo výkonu povolania.

               2.

               Článok 6 ods. 1 smernice 93/13 sa má vykladať v tom zmysle, že prináleží vnútroštátnemu súdu posúdiť ex offo nekalé podmienky podľa tohto ustanovenia v zmluvách uzatvorených so spotrebiteľmi zo strany predajcu alebo dodávateľa, pokiaľ tento súd disponuje nevyhnutnými skutkovými a právnymi skutočnosťami za týmto účelom.

               3.

               Články 3 až 5 smernice 93/13 sa majú vykladať v tom zmysle, že v rámci posúdenia nekalých podmienok podľa článku 3 ods. 1 a 3 tejto smernice v zmluve o spotrebiteľskom úvere musí vnútroštátny súd zohľadniť všetky skutočnosti spojené s uzatvorením tejto zmluvy. V tejto súvislosti mu prináleží overiť, či v prejednávanej veci boli spotrebiteľovi oznámené všetky skutočnosti, ktoré mohli mať vplyv na rozsah jeho záväzku, čím mu umožnili posúdiť najmä celkové náklady jeho pôžičky. Rozhodujúcimi pri tomto posúdení sú jednak otázka, či sú tieto podmienky vypracované jasne a zrozumiteľne, takže umožňujú priemernému spotrebiteľovi, t. j. spotrebiteľovi, ktorý je riadne informovaný a primerane pozorný a obozretný, posúdiť takého náklady a jednak okolnosť spojená s neposkytnutím v zmluve o spotrebiteľskom úvere informácií, ktoré sú vzhľadom na povahu tovaru alebo služieb, ktoré sú predmetom tejto zmluvy, považované za základné a najmä informácií uvedených v článku 4 smernice 87/102, zmenenej a doplnenej.

      (1)  Ú. v. EÚ C 361, 13.10.2014.


title: Vec T-687/14: Žaloba podaná 22. septembra 2014 – Novomatic/ÚHVT – Simba Toys (African SIMBA)

text:
               17.11.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 409/55

         Žaloba podaná 22. septembra 2014 – Novomatic/ÚHVT – Simba Toys (African SIMBA)
   (Vec T-687/14)
   2014/C 409/75
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Rakúsko) (v zastúpení: W. Mosing, Rechtsanwalt)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Simba Toys GmbH & Co. KG (Fürth, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 11. júla 2014 vo veci R 2098/2013-4, v dôsledku čoho ÚHVT úplne zamietne námietku buď z dôvodu neexistencie podobnosti tovarov a/alebo označení alebo z dôvodu neexistencie pravdepodobnosti zámeny a povolí zápis ochrannej známky Spoločenstva č. 009752271 „African SIMBA“ v rozsahu, v akom bola prihlásená,

               —

               zaviazal ÚHVT a namietateľa – v prípade jeho písomného vyjadrenia – na náhradu ich vlastných trov konania, ako aj trov konania, ktoré vznikli žalobkyni v odvolacom konaní na Úrade pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) a v tomto konaní.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka, ktorá obsahuje slovné prvky „African SIMBA“, pre tovary triedy 28 – Prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 9 7 52  271.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: národná obrazová ochranná známka, ktorá obsahuje slovný prvok „Simba“, ako aj medzinárodný zápis slovnej ochrannej známky „SIMBA“ pre tovary triedy 28.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 75 nariadenia č. 207/2009.


title: Vec F-5/14: Žaloba podaná 17. januára 2014 — ZZ/Komisia

text:
               22.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 85/27

         Žaloba podaná 17. januára 2014 — ZZ/Komisia
   (Vec F-5/14)
   2014/C 85/47
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: É. Boigelot, avocat)

      Žalovaná: Komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia Komisie odvolať žalobcu na základe článku 9 ods. 1 písm. h) prílohy IX služobného poriadku bez zníženia práv na dôchodok v dôsledku vnútorného vyšetrovania, ktoré sa začalo v dôsledku vyšetrovania, ktoré začal OLAF voči podniku a návrh na náhradu škody za údajne utrpenú nemajetkovú a majetkovú škodu

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie prijaté menovacím orgánom v tripartitnom zložení v konaní CMS 12/042 dňa 16. októbra 2013, ktoré bolo oznámené v mieste bydliska žalobcovi 18. októbra príslušným bezpečnostným útvarom Komisie, v zmysle ktorého je „pán ZZ odvolaný na základe článku 9 ods. 1 písm. h) prílohy IX služobného poriadku bez zníženia práv na dôchodok“ a ktoré „nadobudne účinnosť mesiac po dátume podpisu“,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu nemajetkovej, lekárskej, rodinnej, profesijnej a majetkovej škody a za poškodenie kariéry žalobcu, predbežne ohodnotenej na jedno euro, s výhradou jej zvýšenia alebo zníženia počas konania na 33 000 eur,

               —

               v každom prípade zaviazať žalovanú na náhradu všetkých trov konania v súlade s článkom 87 ods. 1 Rokovacieho poriadku Súdu pre verejnú službu.


title: Vec C-175/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Ireland (Írsko) 13. apríla 2011 — HID, BA/Refugee Applications Commissioner, Refugee Appeals Tribunal, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Írsko, Attorney General

text:
               9.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 204/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Ireland (Írsko) 13. apríla 2011 — HID, BA/Refugee Applications Commissioner, Refugee Appeals Tribunal, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Írsko, Attorney General
   (Vec C-175/11)
   2011/C 204/26
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Ireland

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: HID, BA

      Žalovaní: Refugee Applications Commissioner, Refugee Appeals Tribunal, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Írsko, Attorney General

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bránia ustanovenia smernice Rady 2005/85/ES z 1. decembra 2005 (1) alebo všeobecné zásady práva Európskej únie tomu, aby členský štát prijal správne opatrenia, ktoré nariaďujú, aby určitá kategória žiadostí o azyl definovaná na základe štátnej príslušnosti alebo krajiny pôvodu žiadateľa o azyl bola posúdená a rozhodnutá prednostne alebo v zrýchlenom konaní?

               2.

               Má sa článok 39 vyššie uvedenej smernice Rady v spojení s jej odôvodnením 27 a článkom 267 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že účinný opravný prostriedok, ktorý požaduje, je poskytnutý vnútroštátnou právnou úpravou, ak úlohu preskúmania alebo odvolania proti prvostupňovému rozhodnutiu o žiadostiach prisudzuje právo odvolaniu na Tribunal, ktorý je založený podľa zákona Parlamentu a má právomoc vydávať záväzné rozhodnutia v prospech žiadateľa o azyl vo všetkých právnych a skutkových otázkach týkajúcich sa žiadosti, bez ohľadu na existenciu správnych alebo organizačných úprav, ktoré zahŕňajú niektoré alebo všetky tieto skutočnosti:

                           —

                           minister vlády má diskrečnú právomoc zrušiť záporné rozhodnutie o žiadosti,

                           —

                           existujú organizačné alebo správne prepojenia medzi orgánmi rozhodujúcimi na prvom stupni a v odvolaní,

                           —

                           členovia Tribunalu, ktorí rozhodujú, sú vymenovávaní ministrom, službu vykonávajú na čiastočný úväzok na obdobie troch rokov a sú odmeňovaní z prípadu na prípad,

                           —

                           minister má právomoc prijať pokyny takého druhu, aké sú stanovené v článku 12, článku 16 ods. 1B písm. b) a článku 16 ods. 11 vyššie uvedeného zákona?

      (1)  Ú. v. EÚ L 326, s. 13.


title: Vec C-406/13: Žaloba podaná 17. júla 2013 — Európska komisia/Rumunsko

text:
               7.9.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/39

         Žaloba podaná 17. júla 2013 — Európska komisia/Rumunsko
   (Vec C-406/13)
   2013/C 260/69
   Jazyk konania: rumunčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Hetsch, O. Beynet, L. Nicolae, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Rumunsko

      Návrhy žalobkyne

   Žalobkyňa navrhuje, aby Súdny dvor

               —

               určil, že Rumunsko si tým, že neprijalo zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na prebratie článku 3 ods. 3 a 4, článku 4 ods. 2, článku 8, článku 9 ods. 1 až 7, článku 10 ods. 2 a 5, článku 13 ods. 1 a 5, článku 14 ods. 4, článku 14 ods. 5 písm. b), článku 16 ods. 1, článku 25 ods. 5, článku 36 ods. 9 tretieho pododseku, článku 41 ods. 1 písm. d), g) a q), článku 41 ods. 3 písm. b) a d), článku 41 ods. 6 písm. a) a c), článku 41 ods. 10 až 12, článku 42 ods. 1, článku 43 ods. 1, 4 a 8, článku 48, ako aj prílohy I bodu 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/73/ES (1) z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa zrušuje smernica 2003/55/ES alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 54 ods. 1 tejto smernice,

               —

               uložil Rumunsku podľa článku 260 ods. 3 ZFEÚ penále vo výške 30 228,48 eura za každý deň omeškania odo dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci z dôvodu nesplnenia povinnosti informovať Komisiu o opatreniach potrebných na prebratie smernice 2009/73/ES,

               —

               zaviazal Rumunsko na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice do vnútroštátneho právneho poriadku uplynula 3. marca 2011.

      (1)  Ú. v. EÚ L 211, s. 94.


title: Vec T-405/08: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júna 2013 — Spar Österreichische Warenhandels/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Koncentrácie — Obchodné trhy pre tovary bežnej spotreby — Rozhodnutie vyhlasujúce koncentráciu za zlučiteľnú s vnútorným trhom — Záväzky — Zjavne nesprávne posúdenie — Právo byť vypočutý — Povinnosť odôvodnenia“ )

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/61

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. júna 2013 — Spar Österreichische Warenhandels/Komisia
   (Vec T-405/08) (1)

   (Hospodárska súťaž - Koncentrácie - Obchodné trhy pre tovary bežnej spotreby - Rozhodnutie vyhlasujúce koncentráciu za zlučiteľnú s vnútorným trhom - Záväzky - Zjavne nesprávne posúdenie - Právo byť vypočutý - Povinnosť odôvodnenia)
   2013/C 225/135
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Spar Österreichische Warenhandels AG (Salzburg, Rakúsko) (v zastúpení: pôvodne A.-H. Bischke, S. Brack a D. Bräunlich, neskôr A.-H. Bischke a D. Bräunlich, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne S. Noë, N. von Lingen a O. Weber, neskôr S. Noë a N. von Lingen, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci M. Buntscheck, advokát)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Billa AG (Wiener Neudorf, Rakúsko) (v zastúpení: H. Wollmann, G. Drauz a F. Urlesberger, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 23. júna 2008, ktorým sa vyhlásila koncentrácia, ktorým spoločnosť Billa AG získala výlučnú kontrolu nad Adeg Österreich Handels AG za zlučiteľnú so spoločným trhom (vec COMP/M.5047 — REWE/ADEG) s výhradou dodržania navrhovaných záväzkov v zmysle článku 6 ods. 1 písm. b) a ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. EÚ L 24, s. 1; Mim. vyd. 08/003 s. 40)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Spar Österreichische Warenhandels AG znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii a spoločnosti Billa AG.

      (1)  Ú. v. EÚ C 6, 10.1.2009.


title: Vec C-548/08: Žaloba podaná 9. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Švédske kráľovstvo

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/23

         Žaloba podaná 9. decembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Švédske kráľovstvo
   (Vec C-548/08)
   (2009/C 32/41)
   Jazyk konania: švédčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Stølvbæk a U. Jonsson, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Švédske kráľovstvo
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Švédske kráľovstvo tým, že neprijalo zákony, ostatné právne predpisy alebo správne opatrenia na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií (1) alebo ich neoznámilo Komisii, nesplnilo svoje povinnosti podľa uvedenej smernice,

               —

               zaviazať Švédske kráľovstvo na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 20. októbra 2007.

      (1)  Ú. v. EÚ L 255, s. 22.


title: Vec F-40/12: Žaloba podaná 20. marca 2012 — ZZ/EASA

text:
               23.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/24

         Žaloba podaná 20. marca 2012 — ZZ/EASA
   (Vec F-40/12)
   2012/C 184/53
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: A. G. Schwend, advokát)

      Žalovaná: Európska agentúra pre bezpečnosť letectva

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o prepustení žalobcu a návrh na náhradu škody, ktorú žalobca údajne utrpel z dôvodu tohoto prepustenia a údajného obťažovania

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie o vyhlásení pracovného pomeru za skončený z 24. mája 2011 so všetkými finančnými dôsledkami, ktoré z neho vyplývajú,

               —

               zaviazať EASA na zaplatenie sumy vo výške 301 559,04 eura ako náhradu majetkovej ujmy,

               —

               zaviazať EASA na zaplatenie sumy vo výške 50 000 eur ako náhradu morálnej ujmy,

               —

               zaviazať EASA na zaplatenie sumy stanovenej na 250 eur za deň, a to odo dňa 23. mája 2011 do dňa oznámenia rozhodnutia, ktoré sa prijme, ako náhradu morálnej ujmy spôsobenej obťažovaním,

               —

               zaviazať EASA na náhradu trov konania.


title: Vec T-511/08: Žaloba podaná 27. novembra 2008 – Unity OSG FZE/Rada a EUPOL Afghanistan

text:
               7.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 32/44

         Žaloba podaná 27. novembra 2008 – Unity OSG FZE/Rada a EUPOL Afghanistan
   (Vec T-511/08)
   (2009/C 32/86)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Unity OSG FZE (Dubai, Spojené arabské emiráty) (v zastúpení: C. Bryant a J. McEwen, advokáti)

      Žalovaní: Rada Európskej únie a European Union Police Mission in Afghanistan (Policajná misia Európskej únie v Afganistane, „EUPOL Afghanistan“)
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť rozhodnutie Policajnej misie Európskej únie v Afganistane („EUPOL Afghanistan“), ktorým sa i) zamietla ponuka žalobkyne v súvislosti so zmluvou o poskytovaní strážnych služieb a služieb ochrany osôb v Afganistane, a ktorým sa ii) uzatvorila zmluva s iným uchádzačom, ako bolo žalobkyni oznámené v liste z 23. novembra 2008,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania podľa článku 87 rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Dňa 19.decembra 2007 žalobkyňa uzatvorila zmluvu s Policajnou misiou Európskej únie v Afganistane (1) („EUPOL Afghanistan“) o poskytovaní bezpečnostných služieb. V septembri 2008 EUPOL Afghanistan vydala oznámenie o verejnom obstarávaní týkajúce sa poskytovania strážnych služieb a služieb ochrany osôb, ktoré bolo uverejnené (2) na webovej stránke Európskej únie, v súvislosti s programom „EuropeAid“ podľa ustanovení Piatej hlavy Prvej časti nariadenia o rozpočtových pravidlách 1605/2002 (3) („nariadenie o rozpočtových pravidlách“) a podrobnými pravidlami na vykonávanie nariadenia o rozpočtových pravidlách podľa nariadenia Komisie 2342/2002 (4).
   Žalobkyňa žiada o zrušenie rozhodnutia EUPOL Afghanistan z 23. novembra 2008, ktorým bola informovaná, že jej ponuka bola neúspešná a že zákazka sa pridelí spoločnosti Armour Group z týchto dôvodov:
   Po prvé, žalobkyňa tvrdí, že žalovaná porušila zásady rovnakého zaobchádzania a zákazu diskriminácie podľa článku 89 ods. 1 nariadenia o rozpočtových pravidlách.
   Po druhé, žalobkyňa tvrdí, že boli porušené podmienky stanovené v článku 99 nariadenia o rozpočtových pravidlách, článku 120 ods. 2 písm. d) a článku 148 vykonávacích pravidiel, ktoré sa počas verejného obstarávania uplatňujú na kontakty medzi verejných obstarávateľom a uchádzačmi.
   Po tretie, žalobkyňa tvrdí, že bola porušená podmienka spočívajúca v tom, že možnosť pridelenia zákazky sa najskôr oznamuje v Úradnom vestníku Európskej únie, ako to stanovuje článok 121 vykonávacích pravidiel. Podľa žalobkyne bola táto podmienka porušená, pretože zákazka bola skôr oznámená na webovej stránke EuropeAid ako v Úradnom vestníku.
   Po štvrté, žalobkyňa tvrdí, že bola porušená požiadavka dodržania minimálnych lehôt v rámci zrýchlenej užšej súťaže podľa článku 142 ods. 1 nariadenia o rozpočtových pravidlách.
   Po piate, žalobkyňa tvrdí, že žalovaná nedodržala požiadavku odkladnej doby medzi rozhodnutím o pridelení zákazky a podpisom zmluvy stanovenú v článku 158a vykonávacích pravidiel. Okrem toho žalobkyňa tvrdí, že žalovaná neposkytla dostatočné odôvodnenie v súlade s článkom 253 ES.

      (1)  Vytvorená 30. mája 2007 na základe Jednotnej akcie Rady 2007/369/SZBP (Ú. v. EÚ L 139, s. 33).

      (2)  Oznámenie bolo uverejnené v dodatku k Úradnému vestníku zo 7. októbra 2008, 2008/S 194-255613.

      (3)  Ú. v. ES L 248, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 74.

      (4)  Ú. v. ES L 357, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 145.


title: Vec T-86/06: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. júla 2009 — Studio Bichara a i./Komisia

text:
               26.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 233/21

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. júla 2009 — Studio Bichara a i./Komisia
   (Vec T-86/06) (1)

   2009/C 233/41

      Jazyk konania: taliančina

   Predsedníčka prvej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 121, 20.5.2006.


title: Vec C-425/12: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z  12. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto — Portugalsko) — Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, SA/Ministério da Agricultura, do Mar, do Ambiente e do Ordenamento do Território (Postupy verejného obstarávania vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore — Smernica 93/38/EHS — Neprebratie do vnútroštátneho práva — Možnosť štátu dovolávať sa tejto smernice voči koncesionárskej organizácii poskytujúcej verejnú službu v prípade neprebratia tohto aktu do vnútroštátneho práva)

text:
               22.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 52/17

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 12. decembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto — Portugalsko) — Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, SA/Ministério da Agricultura, do Mar, do Ambiente e do Ordenamento do Território
   (Vec C-425/12) (1)

   (Postupy verejného obstarávania vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore - Smernica 93/38/EHS - Neprebratie do vnútroštátneho práva - Možnosť štátu dovolávať sa tejto smernice voči koncesionárskej organizácii poskytujúcej verejnú službu v prípade neprebratia tohto aktu do vnútroštátneho práva)
   2014/C 52/28
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, SA

      Žalovaný: Ministério da Agricultura, do Mar, do Ambiente e do Ordenamento do Território

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto — Portugalsko — Výklad článku 2 ods. 1 písm. b), článku 4 ods. 1 a článku 14 ods. 1 písm. c) bodu i) smernice Rady 93/38/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore (Ú. v. EÚ L 199, s. 84; Mim. vyd. 06/002, s. 194), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 98/4/ES zo 16. februára 1998 (Ú. v. EÚ L 101, s. 1; Mim. vyd. 06/003, s. 91) — Priamy účinok — Možnosť štátu odvolávať sa na túto smernicu proti koncesionárovi poskytujúcemu verejnú službu v prípade neprebratia tohto aktu do vnútroštátneho práva

      Výrok rozsudku

   Článok 4 ods. 1, článok 14 ods. 1 písm. c) bod i) a článok 15 smernice Rady 93/38/EHS zo 14. júna 1993 o koordinácii postupov verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore, zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 98/4/ES zo 16. februára 1998, sa majú vykladať v tom zmysle, že sa ich nemožno dovolávať voči súkromnému podniku výlučne z dôvodu, že tento podnik je výhradným koncesionárom poskytujúcim službu vo verejnom záujme, ktorý spadá do osobnej pôsobnosti tejto smernice, pokiaľ uvedená smernica ešte nebola prebratá do vnútroštátneho poriadku dotknutého členského štátu.
   Takýto podnik, ktorý bol poverený na základe aktu verejného orgánu a pod jeho kontrolou poskytovaním služby vo verejnom záujme a ktorý má na tento účel mimoriadne právomoci v porovnaní s pravidlami uplatniteľnými vo vzťahoch medzi jednotlivcami, je povinný dodržiavať ustanovenia smernice 93/38, zmenenej a doplnenej smernicou 98/4, a z tohto dôvodu sa orgány členského štátu môžu voči nemu dovolávať týchto ustanovení.

      (1)  Ú. v. EÚ C 389, 15.12.2012.


title: Výmaz veci T-228/04

text:
               11.6.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 143/44

         Výmaz veci T-228/04 (1)

   (2005/C 143/83)

      (Jazyk konania: holandčina)

   Uznesením z 11. apríla 2005 predseda tretej komory Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev nariadil výmaz veci T-228/04: Holandské kráľovstvo proti Komisii Európskych spoločenstiev.

      (1)  Ú. v. ES C 247, 12.10.2002


title: Vec C-145/11: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  19. júla 2012 — Európska komisia/Francúzska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2001/82/ES — Veterinárne liečivá — Decentralizovaný postup zameraný na získanie povolenia na uvádzanie veterinárnych liečivých prípravkov na trh viacerých členských štátov — Generické liečivé prípravky podobné už povoleným referenčným prípravkom — Odmietnutie povolenia členským štátom — Zloženie a aplikačná podoba liečivého prípravku)

text:
               29.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 295/10

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 19. júla 2012 — Európska komisia/Francúzska republika
   (Vec C-145/11) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2001/82/ES - Veterinárne liečivá - Decentralizovaný postup zameraný na získanie povolenia na uvádzanie veterinárnych liečivých prípravkov na trh viacerých členských štátov - Generické liečivé prípravky podobné už povoleným referenčným prípravkom - Odmietnutie povolenia členským štátom - Zloženie a aplikačná podoba liečivého prípravku)
   2012/C 295/16
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Šimerdová, A. Marghelis a O. Beynet, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues, S. Menez a R. Loosli-Surrans, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 32 a 33 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/82/ES zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje Zákonník spoločenstva o veterinárnych liekoch (Ú. v. ES L 311, s. 1; Mim. vyd. 13/027, s. 3) — Decentralizovaný postup zameraný na získanie povolenia na uvádzanie liečivých prípravkov na trh viacerých členských štátov — Generické liečivé prípravky podobné už povoleným referenčným prípravkom — Odmietnutie povolenia členským štátom z vedeckých dôvodov týkajúcich sa zloženia liečivého prípravku a voľby aplikačnej podoby — Zásada vzájomného uznávania

      Výrok rozsudku

               1.

               Francúzska republika tým, že zamietla dve žiadosti o povolenie uviesť na trh veterinárne liečivá CT-Line 15 % Premix a CT-Line 15 % Oral Powder v rámci decentralizovaného postupu stanoveného smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/82/ES zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje Zákonník spoločenstva o veterinárnych liekoch, zmenenou a doplnenou smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/28/ES z 31. marca 2004, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 32 a 33 tejto smernice.

               2.

               Francúzska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 160, 28.5.2011.


title: Vec C-502/04: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht uznesením zo dňa 3. augusta 2004 vo vzťahu ku konaniu Ergün Torun proti mestu Augsburg, účastníci konania: 1. zástupca spolkových záujmov pri Bundesverwaltungsgericht, 2. Landesanwaltschaft Bavorsko

text:
               5.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesverwaltungsgericht uznesením zo dňa 3. augusta 2004 vo vzťahu ku konaniu Ergün Torun proti mestu Augsburg, účastníci konania: 1. zástupca spolkových záujmov pri Bundesverwaltungsgericht, 2. Landesanwaltschaft Bavorsko
   (Vec C-502/04)
   (2005/C 31/28)
   Jazyk konania: nemčina
   Bundesverwaltungsgericht (Nemecko) podal uznesením z 3. augusta 2004 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania vo vzťahu ku konaniu Ergün Torun proti mestu Augsburg, účastníci konania: 1. zástupca spolkových záujmov pri Bundesverwaltungsgericht, 2. Landesanwaltschaft Bavorsko, ktorý bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 7. decembra 2004.
   Bundesverwaltungsgericht žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Stráca plnoleté dieťa tureckého zamestnanca legálne zamestnaného v Spolkovej republike Nemecko dlhšie ako tri roky, ktoré ukončilo odbornú prípravu na budúce povolanie v odbore priemyselný mechanik záverečnou učňovskou skúškou, svoje právo na pobyt odvodené podľa článku 7 druhej vety uznesenia č. 1/80 Rady o pridružení EHS – Turecko (ARB 1/80) od práva uchádzať sa o pracovné miesto, okrem prípadov uvedených v článku 14 ARB 1/80 a pri opustení prijímajúceho členského štátu na nie nepodstatnú dobu bez oprávneného dôvodu, aj vtedy, keď

                           a)

                           bolo za ťažkú lúpež a trestné činy týkajúce sa omamných látok odsúdené k úhrnnému trestu odňatia slobody v trvaní troch rokov, tento trest nebol ani dodatočne uložený podmienečne a úhrnný trest si po započítaní doby strávenej vo vyšetrovacej väzbe odpykalo?

                           b)

                           samo si hľadalo zamestnanie ako zamestnanec na riadnom trhu práce Spolkovej republiky Nemecko a tým samo získalo právo na pobyt odvodené podľa článku 6 odsek 1 druhá a tretia zarážka ARB 1/80 od práva na prístup k zamestnaniu a neskôr ho znovu stratilo?
                           K takejto strate došlo tým, že

                                       aa.

                                       neprijalo zamestnanie, ktoré mu ponúkol úrad práce, v tomto prípade po viac než ročnej nezamestnanosti?

                                       bb.

                                       kvôli ťažkej lúpeži a trestným činom týkajúcich sa omamných látok bolo odsúdené na úhrnný trest v dĺžke trvania troch rokov tento trest nebol ani dodatočne uložený podmienečne a úhrnný trest si po započítaní doby strávenej vo vyšetrovacej väzbe odpykalo a počas tejto doby nebolo k dispozícii na riadnom trhu práce, ale mesiac po prepustení z väzby si opäť našlo zamestnanie, bez toho, aby malo vnútroštátne právo na pobyt?

               2.

               V prípade, že odpoveď na prvú otázku bude kladná: stráca turecký štátny príslušník právo na pobyt odvodené podľa článku 6 odsek 1 druhá a tretia zarážka ARB 1/80 od práva na prístup k zamestnaniu za podmienok vyššie uvedených v písmene b) prvej otázky?


title: Vec C-147/13: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 5. mája 2015 – Španielske kráľovstvo/Rada Európskej únie (Žaloba o neplatnosť — Vykonanie posilnenej spolupráce — Jednotný patent — Nariadenie (EÚ) č. 1260/2012 — Ustanovenia v oblasti prekladu — Zásada zákazu diskriminácie — Článok 291 ZFEÚ — Prenesenie právomocí na orgány mimo Európskej únie — Článok 118 druhý odsek ZFEÚ — Právny základ — Zásada autonómie práva Únie)

text:
               29.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 213/5

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 5. mája 2015 – Španielske kráľovstvo/Rada Európskej únie
   (Vec C-147/13) (1)

   ((Žaloba o neplatnosť - Vykonanie posilnenej spolupráce - Jednotný patent - Nariadenie (EÚ) č. 1260/2012 - Ustanovenia v oblasti prekladu - Zásada zákazu diskriminácie - Článok 291 ZFEÚ - Prenesenie právomocí na orgány mimo Európskej únie - Článok 118 druhý odsek ZFEÚ - Právny základ - Zásada autonómie práva Únie))
   (2015/C 213/08)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Španielske kráľovstvo (v zastúpení: E. Chamizo Llatas a S. Centeno Huerta, splnomocnené zástupkyne)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: T. Middleton, F. Florindo Gijón, M. Balta a L. Grønfeldt, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: C. Pochet, J.-C. Halleux a T. Materne, splnomocnení zástupcovia), Česká republika (v zastúpení: M. Smolek a J. Vláčil, splnomocnení zástupcovia), Dánske kráľovstvo (v zastúpení: C. Thorning a M. Wolff, splnomocnení zástupcovia), Spolková republika Nemecko (v zastúpení: T. Henze, M. Möller a J. Kemper, splnomocnení zástupcovia), Francúzska republika (v zastúpení: G. de Bergues, F.-X. Bréchot, D. Colas a N. Rouam, splnomocnení zástupcovia), Luxemburské veľkovojvodstvo, Maďarsko (v zastúpení: M. Fehér a K. Szíjjártó, splnomocnení zástupcovia), Holandské kráľovstvo (v zastúpení: M. Bulterman a J. Langer, splnomocnení zástupcovia), Švédske kráľovstvo (v zastúpení: A. Falk a C. Meyer-Seitz, splnomocnené zástupkyne), Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: M. Holt, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci J. Stratford, QC, a T. Mitcheson, barrister), Európsky parlament (v zastúpení: M. Gómez-Leal, U. Rösslein a M. Dean, splnomocnení zástupcovia), Európska komisia (v zastúpení: I. Martínez del Peral, T. van Rijn, B. Smulders a F. Bulst, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Španielske kráľovstvo znáša okrem svojich vlastných trov konania trovy konania, ktoré vznikli Rade Európskej únie.

               3.

               Belgické kráľovstvo, Česká republika, Dánske kráľovstvo, Spolková republika Nemecko, Francúzska republika, Luxemburské veľkovojvodstvo, Maďarsko, Holandské kráľovstvo, Švédske kráľovstvo, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, Európsky parlament a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 15.6.2013.


title: Vec T-431/04: Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. januára 2009 – Taliansko/Komisia

text:
               21.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 69/53

         Uznesenie Súdu prvého stupňa zo 16. januára 2009 – Taliansko/Komisia
   (Vec T-431/04) (1)

   (2009/C 69/116)

      Jazyk konania: taliančina

   Predseda siedmej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 314, 18.12.2004.


title: Vec T-465/12: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. júla 2015 – AGC Glass Europe a i./Komisia („Hospodárska súťaž — Správne konanie — Európsky trh s autosklom — Zverejnenie rozhodnutia, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Zamietnutie žiadosti o dôverné zaobchádzanie s údajmi, ktoré Komisia zamýšľa zverejniť — Povinnosť odôvodnenia — Dôvernosť — Profesijné tajomstvo — Program zhovievavosti — Legitímna dôvera — Rovnosť zaobchádzania“)

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/43

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. júla 2015 – AGC Glass Europe a i./Komisia
   (Vec T-465/12) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Správne konanie - Európsky trh s autosklom - Zverejnenie rozhodnutia, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Zamietnutie žiadosti o dôverné zaobchádzanie s údajmi, ktoré Komisia zamýšľa zverejniť - Povinnosť odôvodnenia - Dôvernosť - Profesijné tajomstvo - Program zhovievavosti - Legitímna dôvera - Rovnosť zaobchádzania“))
   (2015/C 302/55)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: AGC Glass Europe (Brusel, Belgicko), AGC Automotive Europe SA (Fleurus, Belgicko), AGC France SAS (Boussois, Francúzsko), AGC Flat Glass Italia Srl (Cuneo, Taliansko), AGC Glass UK Ltd (Northampton, Spojené kráľovstvo), AGC Glass Germany GmbH (Wegberg, Nemecko) (v zastúpení: L. Garzaniti, J. Blockx, P. Niggemann, A. Burckett St Laurent, advokáti, a S. Ryan, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: M: Kellerbauer, G. Meessen a P. Van Nuffel, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie C (2012) 5719 final zo 6. augusta 2012 o zamietnutí žiadosti o dôverné zaobchádzanie, ktorú podali AGC Glass Europe SA, AGC Automotive Europe SA, AGC France SAS, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd a AGC Glass Germany GmbH na základe článku 8 rozhodnutia predsedu Európskej Komisie 2011/695/EÚ z 13. októbra 2011 o funkcii a pôsobnosti vyšetrovateľa v niektorých konaniach vo veci hospodárskej súťaže (vec COMP/39.125 – Autosklo)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               AGC Glass Europe SA, AGC Automotive Europe SA, AGC France SAS, AGC Flat Glass Italia Srl, AGC Glass UK Ltd a AGC Glass Germany GmbH sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 379, 8.12.2012.


title: Spojené veci T-373/10, T-374/10, T-382/10 a T-402/10: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Villeroy & Boch Austria a i./Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandský a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP — Koordinácia zvyšovania cien a výmena citlivých obchodných informácií — Jediné a porušenie — Pripísateľnosť protiprávneho správania — Dôkaz — Pokuty — Usmernenia k metóde stanovenia pokút z roku 2006 — Zákaz retroaktivity — Primeraná lehota“ )

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/24

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. septembra 2013 — Villeroy & Boch Austria a i./Komisia
   (Spojené veci T-373/10, T-374/10, T-382/10 a T-402/10) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Belgický, nemecký, francúzsky, taliansky, holandský a rakúsky trh s kúpeľňovými doplnkami a príslušenstvom - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP - Koordinácia zvyšovania cien a výmena citlivých obchodných informácií - Jediné a porušenie - Pripísateľnosť protiprávneho správania - Dôkaz - Pokuty - Usmernenia k metóde stanovenia pokút z roku 2006 - Zákaz retroaktivity - Primeraná lehota)
   2013/C 325/40
   Jazyky konania: nemčina, francúzština a holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Villeroy & Boch Austria GmbH (Mondsee, Rakúsko) (v zastúpení: A. Reidlinger, S. Dethof, M. Klusmann a K. Blau-Hansen, advokáti) (vec T-373/10), Villeroy & Boch AG (Mettlach, Nemecko) (v zastúpení: M. Klusmann, advokát, S. Thomas, profesor) (vec T-374/10), Villeroy et Boch SAS (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: J. Philippe, K. Blau-Hansen, advokáti, a A. Villette, solicitor) (vec T-382/10) a Villeroy & Boch — Belgium (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: O. Brouwer, J. Blockx a N. Lorjé, advokáti) (vec T-402/10)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: vo veci T-373/10, pôvodne F. Castillo de la Torre, R. Sauer, F. Ronkes Agerbeek a A. Antoniadis, neskôr F. Castillo de la Torre, R. Sauer a F. Ronkes Agerbeek, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. van der Wal a M. van Heezik, advokáti; vo veci T-374/10, A. Antoniadis, R. Sauer a F. Ronkes Agerbeek; vo veci T-382/10, F. Castillo de la Torre, F. Ronkes Agerbeek a N. von Lingen, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. van der Wal a M. van Heezik, a vo veci T-402/10, F. Castillo de la Torre, F. Ronkes Agerbeek, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci G. van der Wal a M. van Heezik)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2010) 4185 v konečnom znení z 23. júna 2010 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39.092 — Kúpeľňové doplnky a príslušenstvo) v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň, a subsidiárne návrh na zníženie pokuty, ktorá im bola uložená

      Výrok rozsudku

               1.

               Vo veciach T-373/10, T-382/10 a T-402/10 sa žaloby zamietajú.

               2.

               Vo veci T-374/10 sa článok 1 ods. 7 rozhodnutia Komisie K(2010) 4185 v konečnom znení z 23. júna 2010 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39.092 — Kúpeľňové doplnky a príslušenstvo) zrušuje v rozsahu, v akom Európska komisia dospela k záveru, že Villeroy & Boch AG sa zúčastnila na karteli v odvetví kúpeľňových doplnkov a príslušenstva v Belgicku, Nemecku, Francúzsku, Taliansku, Holandsku a v Rakúsku pred 12. októbrom 1994.

               3.

               Vo veci T-374/10 sa v zostávajúcej časti žaloba zamieta.

               4.

               Villeroy & Boch Austria GmbH, Villeroy et Boch SAS et Villeroy & Boch — Belgium znášajú vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii vo veciach T-373/10, T-382/10 a T-402/10.

               5.

               Villeroy & Boch AG znáša sedem osmín svojich trov konania a je povinná nahradiť sedem osmín trov konania, ktoré vznikli Komisii vo veci T-374/10.

               6.

               Komisia znáša jednu osminu svojich trov konania a je povinná nahradiť jednu osminu trov konania, ktoré vznikli Villeroy & Boch AG vo veci T-374/10.

      (1)  Ú. v. EÚ C 301, 6.11.2010.


title: Vec T-465/09: Žaloba podaná 19. novembra 2009 — Jurašinović/Rada

text:
               30.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 24/59

         Žaloba podaná 19. novembra 2009 — Jurašinović/Rada
   (Vec T-465/09)
   2010/C 24/105
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Ivan Jurašinović (Angers, Francúzsko) (v zastúpení: M. Jarry, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie z 22. septembra 2009, ktorým bol žalobcovi povolený len čiastočný prístup k týmto dokumentom: k Správam pozorovateľov Európskej únie prítomných v Chorvátsku v oblasti Knin od 1. augusta do 31. augusta 1995,

               —

               zaviazať Radu EÚ — Generálny sekretariát, aby povolila prístup ku všetkým požadovaným dokumentom v elektronickej podobe,

               —

               zaviazať Radu EÚ na zaplatenie žalobcovi sumy 2 000 eur bez dane, teda 2 392 eur vrátane dane, ako náhrady trov konania s úrokmi vo výške sadzby ECB ku dňu podania žaloby.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobca sa touto žalobou domáha zrušenia rozhodnutia z 22. septembra 2009, ktorým mu nebol povolený úplný prístup k správam pozorovateľov Európskej únie prítomných v Chorvátsku v oblasti Knin od 1. augusta do 31. augusta 1995.
   Žalobca na podporu svojej žaloby uvádza tri žalobné dôvody založené:

               —

               na nenarušení ochrany verejného záujmu, pokiaľ ide o medzinárodné vzťahy podľa článku 4 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1049/2001 (1), pretože:

                           —

                           žiadna osobitná ochrana sa nemôže vzťahovať na požadované dokumenty, a

                           —

                           aj za predpokladu, že by sa na ne mohla vzťahovať osobitná ochrana, článok 4 ods. 7 nariadenia č. 1049/2001 stanovuje, že „výnimky“ stanovené v odsekoch 1 až 3 sa vzťahujú iba na obdobie, v priebehu ktorého je ochrana odôvodnená na základe obsahu daného dokumentu. Polovica maximálneho obdobia ochrany stanoveného v článku 4 ods. 7 nariadenia č. 1049/2001 však uplynula, čo odôvodňuje povolenie prístupu k požadovaným dokumentom,

                           —

                           nakoniec požadované dokumenty nemožno zaradiť do kategórie citlivých dokumentov v zmysle článku 9 nariadenia č. 1049/2001,

               —

               na nenarušení ochrany verejnej bezpečnosti podľa článku 4 ods. 1 nariadenia č. 1049/2001, pretože:

                           —

                           okolnosť, že sa v týchto dokumentoch vyjadrili tretie osoby „pod utajením“ nemožno uplatniť, lebo nariadenie č. 1049/2001 nedovoľuje inštitúcii odmietnuť prístup k dokumentu z dôvodu zdanlivej ochrany „tretích osôb“,

                           —

                           argumentácia Rady o „ochrane“ fyzickej nedotknuteľnosti pozorovateľov, svedkov a zdrojov vyjadruje vôľu ochrany súkromných záujmov týchto osôb a netýka sa verejnej bezpečnosti, a

                           —

                           na účely vyhovenia snahe o zachovaní utajenia vo vzťahu k určitým osobám spĺňajúc tak verejný záujem, má Rada vždy možnosť obmedziť prístup verejnosti k požadovaným dokumentom tak, že v uvedených dokumentoch odstráni údaje, ktoré umožňujú zistiť totožnosť „tretích osôb“,

               —

               na skoršom zverejnení požadovaných dokumentov.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 76).


title: Spojené veci C-464/13 a C-465/13: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 11. marca 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht – Nemecko) – Europäische Schule München/Silvana Oberto (C-464/13), Barbara O’Leary (C-465/13) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Štatút európskych škôl — Právomoc Rady pre sťažnosti európskych škôl konať a rozhodovať o pracovnej zmluve na dobu určitú uzavretej medzi európskou školou a učiteľom, ktorý nebol vyslaný alebo pridelený členským štátom)

text:
               4.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 146/2

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 11. marca 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesarbeitsgericht – Nemecko) – Europäische Schule München/Silvana Oberto (C-464/13), Barbara O’Leary (C-465/13)
   (Spojené veci C-464/13 a C-465/13) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Štatút európskych škôl - Právomoc Rady pre sťažnosti európskych škôl konať a rozhodovať o pracovnej zmluve na dobu určitú uzavretej medzi európskou školou a učiteľom, ktorý nebol vyslaný alebo pridelený členským štátom))
   (2015/C 146/02)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesarbeitsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Europäische Schule München

      Žalované: Silvana Oberto (C-464/13), Barbara O’Leary (C-465/13)

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 27 ods. 2 prvý pododsek prvá veta Dohovoru o štatúte európskych škôl uzavretého v Luxemburgu 21. júna 1994 medzi členskými štátmi a Európskymi spoločenstvami sa má vykladať v tom zmysle, že učitelia zamestnaní európskou školou na čiastočný úväzok, ktorí neboli pridelení členskými štátmi, patria medzi osoby, na ktoré sa vzťahuje toto ustanovenie, na rozdiel od administratívnych a pomocných zamestnancov, ktorí sú z neho vylúčení.

               2.

               Článok 27 ods. 2 prvý pododsek prvá veta Dohovoru o štatúte európskych škôl sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby sa dohoda o obmedzení dĺžky trvania pracovného pomeru, nachádzajúca sa v pracovnej zmluve uzavretej medzi školou a učiteľom na čiastočný úväzok, považovala za akt, ktorý na neho nepriaznivo pôsobí.

               3.

               Článok 27 ods. 2 prvý pododsek prvá veta Dohovoru o štatúte európskych škôl sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby sa na rozhodnutie prijaté riaditeľom európskej školy pri vykonávaní jeho oprávnení v zásade vzťahovalo toto ustanovenie. Body 1.3, 3.2 a 3.4 Pracovného poriadku učiteľov európskych škôl na čiastočný úväzok prijatých do zamestnania od 1. septembra 1994 do 31. augusta 2011 sa majú vykladať v tom zmysle, že spor týkajúci sa zákonnosti dohody o obmedzení dĺžky trvania pracovného pomeru, nachádzajúcej sa v pracovnej zmluve uzavretej medzi učiteľom na čiastočný úväzok a týmto riaditeľom, patrí do výlučnej právomoci Rady pre sťažnosti európskych škôl.

      (1)  Ú. v. EÚ C 336, 16.11.2013.


title: Vec F-6/07: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  8. mája 2008 – Suvikas/Rada (Verejná služba — Dočasní zamestnanci — Prekážka konania — Dôverné dokumenty — Dokumenty získané protiprávnym spôsobom — Vylúčenie dokumentov — Prijímanie — Voľné pracovné miesto — Protiprávne zamietnutie kandidatúry — Zrušenie — Žaloba o náhradu škody — Strata príležitosti byť prijatý — Posúdenie ex aequo et bono )

text:
               21.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 158/23

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 8. mája 2008 – Suvikas/Rada
   (Vec F-6/07)
   (Verejná služba - Dočasní zamestnanci - Prekážka konania - Dôverné dokumenty - Dokumenty získané protiprávnym spôsobom - Vylúčenie dokumentov - Prijímanie - Voľné pracovné miesto - Protiprávne zamietnutie kandidatúry - Zrušenie - Žaloba o náhradu škody - Strata príležitosti byť prijatý - Posúdenie ex aequo et bono)
   (2008/C 158/39)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Risto Suvikas (Helsinki, Fínsko) (v zastúpení: M.-A. Lucas, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Arpio Santacruz a I. Šulce, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Jednak zrušenie rozhodnutia Poradného výboru pre výber zamestnancov o nezapísaní žalobcu na zoznam najlepších uchádzačov pri výbere týkajúcom sa oznámenia Rady o voľnom pracovnom mieste B/024 a jednak zrušenie tohto zoznamu, ako aj rozhodnutí Rady o obsadení voľných pracovných miest uchádzačmi, ktorí v ňom boli zapísaní, a o nezamestnaní žalobcu – Návrh na náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1.

               Dokumenty, ktoré predložil pán Suvikas v prílohách A 14 až A 16 žaloby, sú vylúčené zo spisu vo veci.

               2.

               Rozhodnutie orgánu oprávneného na uzavretie zmluvy z 20. februára 2006 o nezapísaní pána Suvikasa na zoznam najlepších uchádzačov na základe výsledkov výberu dočasných zamestnancov Rada/B/024 sa zrušuje.

               3.

               Rada Európskej únie je povinná zaplatiť pánovi Suvikasovi sumu 20 000 eur ako náhradu majetkovej ujmy, ktorú utrpel.

               4.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               5.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.


title: Vec C-128/14: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Staatssecretaris van Financiën/Het Oudeland Beheer BV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — DPH — Zdaniteľné plnenia — Použitie tovaru nadobudnutého „v rámci podnikania“ na účely podnikania — Považovanie plnenia za dodanie za protihodnotu — Základ dane)

text:
               4.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. apríla 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden – Holandsko) – Staatssecretaris van Financiën/Het Oudeland Beheer BV
   (Vec C-128/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - DPH - Zdaniteľné plnenia - Použitie tovaru nadobudnutého „v rámci podnikania“ na účely podnikania - Považovanie plnenia za dodanie za protihodnotu - Základ dane))
   (2016/C 243/03)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Staatssecretaris van Financiën

      Žalovaná: Het Oudeland Beheer BV

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 11 A ods. 1 písm. b) šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu – spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, zmenenej a doplnenej smernicou Rady 95/7/ES z 10. apríla 1995, sa má vykladať v tom zmysle, že hodnota vecného práva, ktoré oprávňuje jeho držiteľa užívať nehnuteľný majetok, a náklady na dokončenie administratívnej nehnuteľnosti postavenej na dotknutom pozemku môžu byť zahrnuté do základu dane v prípade dodania v zmysle článku 5 ods. 7 písm. a) tejto smernice v znení zmien a doplnení, pokiaľ už zdaniteľná osoba nielen zaplatila daň z pridanej hodnoty týkajúcu sa tejto hodnoty a týchto nákladov, ale túto daň aj okamžite a v celom rozsahu odpočítala.

               2.

               V takej situácii, o akú ide vo veci samej, keď došlo k nadobudnutiu pozemku s rozostavanou budovou na základe zriadenia vecného práva, ktoré oprávňuje jeho držiteľa užívať tieto nehnuteľnosti, sa má článok 11 A ods. 1 písm. b) šiestej smernice 77/388, zmenenej a doplnenej smernicou 95/7, vykladať v tom zmysle, že hodnota tohto vecného práva, ktorú treba zahrnúť do základu dane pri dodaní v zmysle článku 5 ods. 7 písm. a) uvedenej smernice, zodpovedá hodnote súm, ktoré sa majú každoročne platiť ako protihodnota počas zostávajúcej dĺžky trvania dlhodobého nájmu zakladajúceho toto vecné právo, a ktoré boli opravené alebo kapitalizované prostredníctvom tej istej metódy, aká bola použitá na účely určenia hodnoty zriadenia práva dlhodobého nájmu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 159, 26.5.2014.


title: Vec C-482/09: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z  22. septembra 2011 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené kráľovstvo] — Budějovický Budvar, národní podnik/Anheuser-Busch, Inc. (Ochranné známky — Smernica 89/104/EHS — Článok 9 ods. 1 — Pojem strpenie — Prepadnutie práv v dôsledku strpenia — Začiatok plynutia lehoty na prepadnutie práv — Podmienky nevyhnutné na začatie plynutia lehoty na prepadnutie práv — Článok 4 ods. 1 písm. a) — Zápis dvoch zhodných ochranných známok opisujúcich zhodné výrobky — Funkcie ochrannej známky — Poctivé súbežné používanie)

text:
               12.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/3

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 22. septembra 2011 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Spojené kráľovstvo] — Budějovický Budvar, národní podnik/Anheuser-Busch, Inc.
   (Vec C-482/09) (1)

   (Ochranné známky - Smernica 89/104/EHS - Článok 9 ods. 1 - Pojem „strpenie“ - Prepadnutie práv v dôsledku strpenia - Začiatok plynutia lehoty na prepadnutie práv - Podmienky nevyhnutné na začatie plynutia lehoty na prepadnutie práv - Článok 4 ods. 1 písm. a) - Zápis dvoch zhodných ochranných známok opisujúcich zhodné výrobky - Funkcie ochrannej známky - Poctivé súbežné používanie)
   2011/C 331/04
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Budějovický Budvar, národní podnik

      Žalovaný: Anheuser-Busch, Inc.

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Výklad článku 4 ods. 1 písm. a) a článku 9 ods. 1 smernice 89/104/EHS, prvej smernice Rady z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok (Ú. v. ES L 40, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 92) — Prepadnutie práv v dôsledku strpenia — Pojem strpenie — Pojem práva Spoločenstva? — Možnosť uplatniť v tejto oblasti vnútroštátne právo, vrátane pravidiel poctivého súbežného používania dvoch zhodných ochranných známok

      Výrok rozsudku

               1.

               Strpenie v zmysle článku 9 ods. 1 prvej smernice Rady 89/104/EHS z 21. decembra 1988 o aproximácii právnych predpisov členských štátov v oblasti ochranných známok je pojem práva Únie a nemožno predpokladať, že majiteľ skoršej ochrannej známky strpel dlhodobé ustálené poctivé používanie zhodnej novšej ochrannej známky iným subjektom, ktorého si bol dlhodobo vedomý, ak nemal nijakú možnosť tomuto používaniu brániť.

               2.

               Zápis skoršej ochrannej známky v dotknutom členskom štáte nepredstavuje nevyhnutnú podmienku na začatie plynutia lehoty na prepadnutie práv v dôsledku strpenia uvedenej v článku 9 ods. 1 smernice 89/104. Nevyhnutnými podmienkami na začatie plynutia tejto lehoty, ktorých preskúmanie prináleží vnútroštátnemu súdu, sú po prvé zápis novšej ochrannej známky v dotknutom členskom štáte, po druhé skutočnosť, že o zápis novšej ochrannej známky sa požiadalo v dobrej viere, po tretie používanie novšej ochrannej známky jej majiteľom v členskom štáte, v ktorom bola zapísaná, a po štvrté skutočnosť, že majiteľ skoršej ochrannej známky si bol vedomý zápisu novšej ochrannej známky a jej používania po tom, ako bola zapísaná.

               3.

               Článok 4 ods. 1 písm. a) smernice 89/104 sa má vykladať v tom zmysle, že majiteľ skoršej ochrannej známky sa nemôže domôcť zrušenia zhodnej novšej ochrannej známky, ktorá označuje zhodné výrobky, v prípade dlhodobého poctivého súbežného používania týchto dvoch ochranných známok, ak za okolností ako vo veci samej takéto používanie nezasahuje alebo nemôže zasiahnuť do základnej funkcie ochrannej známky, ktorou je zaručiť spotrebiteľom pôvod tovarov alebo služieb.

      (1)  Ú. v. EÚ C 24, 30.1.2010.


title: Vec T-24/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. októbra 2009 — MABB/Komisia [ Štátna pomoc — Digitálna terestriálna televízia — Pomoc poskytnutá nemeckými orgánmi poskytovateľom rozhlasových služieb, ktorí využívajú sieť digitálnej terestriálnej televízie (DVB-T) v Berlíne-Brandenbursku — Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie — Žaloba o neplatnosť — Neexistencia osobnej dotknutosti — Neprípustnosť ]

text:
               21.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 282/39

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. októbra 2009 — MABB/Komisia
   (Vec T-24/06) (1)

   („Štátna pomoc - Digitálna terestriálna televízia - Pomoc poskytnutá nemeckými orgánmi poskytovateľom rozhlasových služieb, ktorí využívajú sieť digitálnej terestriálnej televízie (DVB-T) v Berlíne-Brandenbursku - Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie - Žaloba o neplatnosť - Neexistencia osobnej dotknutosti - Neprípustnosť“)
   2009/C 282/73
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Medienanstalt Berlin-Brandenburg (MABB) (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: pôvodne M. Schütte, advokát, a B. Immenkamp, solicitor, neskôr M. Schütte)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. van Vliet a K. Gross, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Deutscher Kabelverband eV (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: K. Struckmann, C. Arhold a N. Wimmer, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2006/513/ES z 9. novembra 2005 o štátnej pomoci poskytnutej Spolkovou republikou Nemecko v prospech zavedenia digitálnej terestriálnej televízie (DVB-T) v Berlíne-Brandenbursku (Ú. v. EÚ L 200, 2006, s. 14)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Medienanstalt Berlin-Brandenburg (MABB) je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 86, 8.4.2006.


title: Vec C-36/14: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 10. septembra 2015 – Európska komisia/Poľská republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Vnútorný trh so zemným plynom — Smernica 2009/73/ES — Zásah štátu týkajúci sa povinnosti používať dodávateľské ceny stanovené vnútroštátnym orgánom — Opatrenie, ktoré nie je časovo obmedzené — Neexistencia nevyhnutného povinného periodického prieskumu tohto opatrenia a podmienok jeho uplatňovania — Použitie na neobmedzenú skupinu oprávnených osôb bez rozlišovania medzi zákazníkmi alebo zvláštnymi situáciami — Proporcionalita)

text:
               3.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 363/7

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 10. septembra 2015 – Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-36/14) (1)

   ((Nesplnenie povinnosti členským štátom - Vnútorný trh so zemným plynom - Smernica 2009/73/ES - Zásah štátu týkajúci sa povinnosti používať dodávateľské ceny stanovené vnútroštátnym orgánom - Opatrenie, ktoré nie je časovo obmedzené - Neexistencia nevyhnutného povinného periodického prieskumu tohto opatrenia a podmienok jeho uplatňovania - Použitie na neobmedzenú skupinu oprávnených osôb bez rozlišovania medzi zákazníkmi alebo zvláštnymi situáciami - Proporcionalita))
   (2015/C 363/08)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann a M. Patakia, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca)

      Výrok rozsudku

               1.

               Poľská republika, tým, že uplatňuje časovo neobmedzený štátny zásah, ktorý energetickým podnikom ukladá povinnosť uplatňovať ceny zemného plynu schválené predsedom Urzadu Regulacji Energetyki (Energetický regulačný úrad), ktorá nie je časovo obmedzená a ohľadne ktorej vnútroštátne právo neukladá správnym orgánom, aby pravidelne preskúmavali potrebu a podmienky použitia uvedeného opatrenia v odvetví plynu s ohľadom na mieru rozvoja tohto odvetvia, ktorého vlastnosťou je, že sa uplatní na neobmedzenú skupinu oprávnených osôb alebo zákazníkov, bez toho, aby rozlišovalo medzi zákazníkmi alebo podľa ich postavenia v rôznych kategóriách zákazníkov, si nesplnila povinnosti, ktoré je vyplývajú z ustanovení článku 3 ods. 1 v spojení s odsekom 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/73/ES zo dňa 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa zrušuje smernica 2003/55/ES.

               2.

               Poľská republika znáša vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 85, 22.3.2014.


title: Vec T-156/11: Žaloba podaná 15. marca 2011 — Since Hardware (Guangzhou)/Rada

text:
               16.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 120/18

         Žaloba podaná 15. marca 2011 — Since Hardware (Guangzhou)/Rada
   (Vec T-156/11)
   2011/C 120/40
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Since Hardware (Guangzhou) Co., Ltd (Guangzhou, Čínska ľudová republika) (v zastúpení: V. Akritidis a Y. Melin, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) z 20. decembra 2010, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz žehliacich dosiek s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, ktoré boli vyrobené spoločnosťou Since Hardware (Guangzhou) Co., Ltd (1),

               —

               zaviazať Radu na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod sa zakladá na skutočnosti, že úvodné zisťovanie začaté podľa článku 5 základného nariadenia (2), sa nemôže týkať konkrétnej spoločnosti, ale sa musí týkať jednej krajiny alebo viacerých krajín a súbor výrobcov z týchto krajín. V tejto súvislosti žalobkyňa uvádza, že:

                           —

                           napadnuté nariadenie odporuje článku 5 základného nariadenia, najmä odseku 9 tohto článku v spojení s článkom 17 tohto nariadenia a vykladaného v súlade s právom WTO, lebo tento článok neumožňuje začať nové antidumpingové konanie proti jednej spoločnosti,

                           —

                           napadnuté nariadenie porušuje článok 9 ods. 4 až 6 základného nariadenia chápaného v súlade s právom WTO, lebo tento článok neumožňuje uložiť antidumpingové clo jednej spoločnosti, ale vyžaduje uložiť antidumpingové clo súboru spoločností v jednej krajine alebo vo viacerých krajinách,

                           —

                           napadnuté nariadenie porušuje článok 9 ods. 3 základného nariadenia, na základe ktorého nulové clo spoločnosti podliehajúcej antidumpingovému konaniu môže byť opätovne preskúmané len podľa opätovného preskúmania začatého podľa článku 11 ods. 3 základného nariadenia; subsidiárne žalobkyňa uvádza, že Komisia de facto uskutočnila opätovné preskúmanie nulového cla, a tým porušila článok 9 ods. 3 základného nariadenia vykladaného v súlade so správou odvolacieho orgánu WTO.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 3 základného nariadenia, a najmä odsekov 2, 3 a 5, lebo antidumpingové clo bolo uložené bez dôkazu, že priemysel Únie utrpel stratu počas zisťovania.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení práva Únie, pretože sa rozhodlo o nepriznaní statusu spoločnosti pôsobiacej v trhovom hospodárstve žalobkyni. V tejto súvislosti žalobkyňa uvádza, že:

                           —

                           rozhodnutie o nepriznaní statusu spoločnosti pôsobiacej v trhovom hospodárstve bolo prijaté s ohľadom na to, že Komisia zohľadnila účinok takéhoto zamietnutia na maržu dumpingu žalobkyne, pričom bol porušený článok 2 ods. 7 písm. c) posledný pododsek základného nariadenia vykladaného v súlade s judikatúrou Všeobecného súdu,

                           —

                           dôkazné bremeno uložené žalobkyni Komisiou s cieľom dokázať, že pôsobí v trhovom hospodárstve, je neprimerané a porušuje všeobecné zásady práva Únie, najmä zásadu riadnej správy vecí verejných.

      (1)  Ú. v. EÚ L 338, s. 22.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, s. 51).


title: Vec C-501/06 P: Odvolanie podané 11. decembra 2006 : GlaxoSmithKline Services Unlimited (GSK), predtým Glaxo Wellcome plc, proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá rozšírená komora) z  27. septembra 2006 vo veci T-168/01, GlaxoSmithKline Services Unlimited/Komisia

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 42/11

         Odvolanie podané 11. decembra 2006: GlaxoSmithKline Services Unlimited (GSK), predtým Glaxo Wellcome plc, proti rozsudku Súdu prvého stupňa (štvrtá rozšírená komora) z 27. septembra 2006 vo veci T-168/01, GlaxoSmithKline Services Unlimited/Komisia
   (Vec C-501/06 P)
   (2007/C 42/18)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: GlaxoSmithKline Services Unlimited, predtým Glaxo Wellcome plc, (v zastúpení: I. Forrester, QC, J. Venit, člen New York Bar, S. Martínez Lage, abogado, A. Komninos, Δικηγόρος, A. Schulz, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Komisia Európskych spoločenstiev, European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC), Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV, Spain Pharma, SA, Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar)
   Návrhy odvolateľa
   Odvolateľ navrhuje:

               —

               zrušiť rozhodnutie Súdu prvého stupňa v rozsahu, v akom zamieta návrh GSK na zrušenie článku 1 napadnutého rozhodnutia, alebo prijať iné také opatrenie, ktoré súd uzná za vhodné,

               —

               priznať GSK náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Odvolateľ tvrdí, že napadnutý rozsudok má byť zrušený v rozsahu v akom zamieta návrh GSK na zrušenie článku 1 napadnutého rozhodnutia a uvádza tieto odvolacie dôvody:

               —

               Súd prvého stupňa dospel k nesprávnemu záveru, že všeobecné obchodné podmienky spôsobujú značné protisúťažné účinky, a teda že sú v rozpore s článkom 81 ods. 1 ES, čím nesprávne posúdil ich súčasný právny a hospodársky kontext. Okrem toho i) cenová súťaž v rámci tej istej obchodnej značky, na ktorú Súdny dvor poukazuje vo svojom rozsudku, je sama o sebe výsledkom narušenia hospodárskej súťaže, a ii) Súdny dvor sa opieral o údajné výhody, a to pokiaľ ide o cenu, ktoré mohli konečným spotrebiteľom v dovážajúcich krajinách vzniknúť, keby došlo k účasti španielskych veľkoobchodníkov na cenovej súťaži v rámci tej istej obchodnej značky.

               —

               Súdny dvor nemá právomoc na vyhotovenie konkrétnych záverov týkajúcich sa možného účinku na pacientov a osoby, ktoré platia za svoje lieky, pretože v napadnutom rozhodnutí Komisie chýba základ pre takéto závery.


title: Vec T-364/15: Žaloba podaná 4. júla 2015 – ADR Center/Komisia

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/63

         Žaloba podaná 4. júla 2015 – ADR Center/Komisia
   (Vec T-364/15)
   (2015/C 302/78)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: ADR Center Srl (Rím, Taliansko) (v zastúpení: L. Tantalo, lawyer)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie C(2015) 3117 final zo 4. mája 2015,

               —

               alternatívne, vyhlásil za oprávnené všetky náklady, ktoré Komisia považovala za neprípustné,

               —

               uložil žalovaným a vedľajším účastníkom konania, aby nahradili náklady a trovy tohto konania žalobcu vo výške, o ktorej spravodlivo rozhodne Všeobecný súd.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie sa má zrušiť z dôvodu, že Komisia nemá právomoc prijať príkaz na vymáhanie v zmluvných veciach.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie sa má zrušiť z dôvodu, že vychádza z nesprávneho posúdenia a skutkového a posúdenia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie sa má zrušiť z dôvodu, že Komisia zneužila svoju právomoc.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na tom, že napadnuté rozhodnutie sa má zrušiť z dôvodu, že Komisia porušila svoju povinnosť odôvodnenia.


title: Vec T-3/16: Žaloba podaná 4. januára 2016 – Allstate Insurance/ÚHVT (DRIVEWISE)

text:
               29.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 78/34

         Žaloba podaná 4. januára 2016 – Allstate Insurance/ÚHVT (DRIVEWISE)
   (Vec T-3/16)
   (2016/C 078/46)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa Allstate Insurance Company (Northfield, Spojené štáty) (v zastúpení: G. Würtenberger, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „DRIVEWISE“ – prihláška č. 13 455 019.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 8. októbra 2015 vo veci R 956/2015-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu z 8. októbra 2015 vo veci R 956/2015-2 týkajúce sa prihlášky ochrannej známky Spoločenstva č. 013 455 019 „DRIVEWISE“,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Uvádzané žalobné dôvody

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b), článku 7 ods. 1 písm. c) a článku 7 ods. 2 nariadenia č. 207/2009,

               —

               porušenie článku 75 nariadenia č. 207/2009.


title: Spojené veci C-244/10 a C-245/10: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  22. septembra 2011 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Bundesverwaltungsgericht — Nemecko) — Mesopotamia Broadcast A/S METV (C-244/10), Roj TV A/S (C-245/10)/Spolková republika Nemecko (Smernica 89/552/EHS — Činnosti televízneho vysielania — Možnosť členského štátu zakázať na svojom území činnosť prevádzkovateľa televízneho vysielania so sídlom v inom členskom štáte — Dôvod založený na rozpore s myšlienkou porozumenia medzi národmi)

text:
               12.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/4

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 22. septembra 2011 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Bundesverwaltungsgericht — Nemecko) — Mesopotamia Broadcast A/S METV (C-244/10), Roj TV A/S (C-245/10)/Spolková republika Nemecko
   (Spojené veci C-244/10 a C-245/10) (1)

   (Smernica 89/552/EHS - Činnosti televízneho vysielania - Možnosť členského štátu zakázať na svojom území činnosť prevádzkovateľa televízneho vysielania so sídlom v inom členskom štáte - Dôvod založený na rozpore s myšlienkou porozumenia medzi národmi)
   2011/C 331/06
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesverwaltungsgericht

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Mesopotamia Broadcast A/S METV (C-244/10), Roj TV A/S (C-245/10)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Bundesverwaltungsgericht — Výklad článku 2a a článku 22a smernice Rady 89/552/EHS z 3. októbra 1989 o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania (Ú. v. ES L 298, s. 23; Mim. vyd. 06/001, s. 224), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 97/36/ES z 30. júna 1997 (Ú. v. ES L 202, s. 60; Mim. vyd. 06/002 s. 321) — Zákaz činnosti z dôvodu rozporu s myšlienkou porozumenia medzi národmi uložený orgánmi členského štátu prevádzkovateľovi televízneho vysielania usadenému v inom členskom štáte — Vylúčenie právomocí prijímajúceho členského štátu obmedziť na svojom území televízne vysielanie z iných členských štátov z dôvodov, ktoré patria do oblastí koordinovaných smernicou 89/552/EHS — Prípustnosť rozporu s myšlienkou porozumenia medzi národmi ako dôvodu zákazu, ktorý patrí do oblastí koordinovaných uvedenou smernicou

      Výrok rozsudku

   Článok 22a smernice Rady 89/552/EHS z 3. októbra 1989 o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania v znení smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/36/ES z 30. júna 1997 sa má vykladať tak, že skutočnosti, ako sú skutočnosti v konaniach vo veci samej, ktoré patria pod pravidlo vnútroštátneho práva zakazujúce rozpor s myšlienkou porozumenia medzi národmi, sa majú považovať za zahrnuté pod pojem „podnecovanie k nenávisti na základe rasy, pohlavia, náboženstva alebo národnosti“. Tento článok nebráni tomu, aby členský štát podľa všeobecnej právnej úpravy, ako je zákon o združeniach (Gesetz zur Regelung des öffentlichen Vereinsrechts) z 5. augusta 1964 v znení § 6 zákona z 21. decembra 2007, prijal opatrenia vo vzťahu k prevádzkovateľovi televízneho vysielania so sídlom v inom členskom štáte z dôvodu, že činnosti a ciele tohto prevádzkovateľa vysielania sú v rozpore s myšlienkou porozumenia medzi národmi, pokiaľ uvedené opatrenia nebránia samotnej retransmisii televíznych vysielaní vykonávaných uvedeným prevádzkovateľom vysielania z iného členského štátu na území prijímajúceho členského štátu, čo musí overiť vnútroštátny súd.

      (1)  Ú. v. EÚ C 234, 28.8.2010.


title: Vec C-328/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Sibiu (Rumunsko) 2. júla 2015 – Andreea Corina Târșia/Rumunská republika, Universitatea „Lucian Blaga“ Sibiu, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării

text:
               30.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 191/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Sibiu (Rumunsko) 2. júla 2015 – Andreea Corina Târșia/Rumunská republika, Universitatea „Lucian Blaga“ Sibiu, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării
   (Vec C-328/15)
   (2016/C 191/02)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunalul Sibiu

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Andreea Corina Târșia

      Žalovaní: Rumunská republika, Universitatea „Lucian Blaga“ Sibiu, Consiliul Naţional pentru Combaterea Discriminării
   Uznesením zo 14. apríla 2016 Súdny dvor (šiesta komora) rozhodol, že zjavne nemá právomoc odpovedať na prejudiciálnu otázku, ktorú predložil Tribunalul Sibiu (Rumunsko) rozhodnutím z 8. júna 2015.


title: Vec F-55/13: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (samosudca) z 18. decembra 2015 – De Nicola/EIB (Verejná služba — Zamestnanci EIB — Hodnotenie — Hodnotiaca správa za rok 2011 — Protiprávnosť rozhodnutia odvolacieho výboru — Zastavenie konania)

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/90

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (samosudca) z 18. decembra 2015 – De Nicola/EIB
   (Vec F-55/13) (1)

   ((Verejná služba - Zamestnanci EIB - Hodnotenie - Hodnotiaca správa za rok 2011 - Protiprávnosť rozhodnutia odvolacieho výboru - Zastavenie konania))
   (2016/C 048/100)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembursko) (v zastúpení: L. Isola, avocat)

      Žalovaná: Európska investičná banka (v zastúpení: G. Nuvoli a F. Martin, splnomocnení zástupcovia, A. Dal Ferro, avocat)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie hodnotiacej správy žalobcu za rok 2011

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie odvolacieho výboru Európskej investičnej banky z 18. decembra 2012 sa zrušuje.

               2.

               Konanie o návrhoch smerujúcich k zrušeniu hodnotiacej správy za rok 2011 a všetkých spojených, nasledujúcich a predchádzajúcich aktov sa zastavuje.

               3.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               4.

               Európska investičná banka je povinná znášať svoje vlastné trovy konania a trovy konania, ktoré vznikli C. De Nicola.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 3.8.2013, s. 26.


title: Vec C-188/13: Žaloba podaná 12. apríla 2013 — Európska komisia/Slovinská republika

text:
               1.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/25

         Žaloba podaná 12. apríla 2013 — Európska komisia/Slovinská republika
   (Vec C-188/13)
   2013/C 156/41
   Jazyk konania: slovinčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: B. Rous a J. Hottiaux)

      Žalovaná: Slovinská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Slovinská republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na prebratie smernice Komisie 2011/18/EÚ (1) z 1. marca 2011, ktorou sa menia a dopĺňajú prílohy II, V a VI k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2008/57/ES o interoperabilite systému železníc v Spoločenstve alebo v každom prípade tým, že o tom neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vplývajú z článku 2 tejto smernice,

               —

               zaviazať Slovinskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice uplynula 31. decembra 2011.

      (1)  Ú. v. EÚ L 57, s. 21.


title: Vec C-111/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 29. februára 2012 — Ministero per i beni e le attività culturali a i./Ordine degli Ingegneri di Verona e Provincia a i.

text:
               26.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/17

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 29. februára 2012 — Ministero per i beni e le attività culturali a i./Ordine degli Ingegneri di Verona e Provincia a i.
   (Vec C-111/12)
   2012/C 151/30
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Ministero per i beni e le attività culturali, Ordini degli Ingegneri delle Province di Venezia, di Padova, di Treviso, di Vicenza, di Verona e Provincia, di Rovigo e di Belluno

      Odporcovia: Ordine degli Ingegneri di Verona e Provincia, Consiglio Nazionale degli Ingegneri, Consiglio Nazionale degli Architetti, Pianificatori, Paesaggisti e Conservatori, Alessandro Mosconi, Comune di S. Martino Buon Albergo, Ordine degli Architetti Pianificatori Paesaggisti e Conservatori della Provincia di Verona, Istituzione di Ricovero e di Educazione di Venezia (IRE), Ordine degli Architetti di Venezia

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni smernica 85/384/EHS (1) — v časti, v ktorej prechodne povoľuje výkon činností v odbore architektúry (články 10 a 11) štátnym príslušníkom iných členských štátov, držiteľom osobitne určených dokumentov o vzdelaní — tomu, aby bola v Taliansku považovaná za zákonnú prax správnych orgánov, ktorá má právny základ v článku 52 ods. 2 prvej časti kráľovského dekrétu č. 2537 z roku 1925, ktorý vyhradzuje niektoré zásahy do stavieb kultúrnej hodnoty len pre kandidátov s titulom „architekt“ alebo kandidátom, ktorí preukážu, že spĺňajú osobitné požiadavky na vzdelanie, špecifické v oblasti kultúrnych pamiatok a doplňujúce vo vzťahu k tým, ktoré všeobecne oprávňujú na výkon činností v odbore architektúry v zmysle citovanej smernice?

               2.

               Môže takáto prax podriadiť odborníkov pochádzajúcich z iných členských štátov ako Taliansko — napriek tomu, že sú držiteľmi dokladu o vzdelaní, ktorý všeobecne oprávňuje na výkon činností v odbore architektúry — osobitnému prevereniu ich odbornej spôsobilosti (k čomu dochádza aj v prípade talianskych odborníkov v rámci odbornej skúšky architekta) na vymedzený účel výkonu odborných činností upravených v článku 52 ods. 2 prvej časti Regio decreto č. 2357 z roku 1925?

      (1)  Ú. v. ES L 223, s. 15; Mim. vyd. 06/001, s. 18.


title: Vec T-368/15: Žaloba podaná 10. júla 2015 – Alcimos Consulting/ECB

text:
               14.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 302/64

         Žaloba podaná 10. júla 2015 – Alcimos Consulting/ECB
   (Vec T-368/15)
   (2015/C 302/79)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Alcimos Consulting SMPC (Atény, Grécko) (v zastúpení: F. Rodolaki, advokát)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil jej žalobu na začatie konania za prípustnú,

               —

               vyhlásil rozhodnutia ktoré prijala Rada guvernérov Európskej centrálnej banky 28. júna 2015 a 6. júla 2015 za neplatné a alternatívne tieto rozhodnutia zrušil,

               —

               priznal žalobkyni náhradu škody vo výške 1 euro.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Európska centrálna banka (ECB) konala v rozpore s článkom 14 ods. 4 štatútu Európskeho systému centrálnych bánk (ESCB), pretože zamietavé rozhodnutie ECB týkajúce sa žiadosti, ktorú predložila Grécka národná banka o navýšenie pomoci v podobe poskytnutia núdzovej likvidity (ELA) by nebolo v rozpore s cieľmi a úlohami ECB.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na tvrdení, že Európska centrálna banka (ECB) konala v rozpore s článkami 4 a 5 ZEÚ, pretože postupovala ultra vires, keď zamietla žiadosť Gréckej národnej banky.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na tvrdení, že postup ECB bol založený na zohľadnení politických úvah a teda v rozpore s článkom 130 ZFEÚ, ktorý zakotvuje nezávislosť ECB.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na tvrdení, že namietané rozhodnutia ECB nie sú v súlade so zásadou proporcionality, pretože podpora plynulého fungovania platobných systémov upravená v článku 127 ods. 2 ZFEÚ je jednou zo štyroch základných úloh, ktoré sa majú uskutočniť prostredníctvom Eurosystému, pričom poskytnutie dodatočnej ELA gréckym bankám s možnými nepatrnými dôsledkami na zavádzanie jednotnej menovej politiky by menej ohrozovalo ciele ECB.


title: Stanovisko 1/15: Stanovisko Súdneho dvora (veľká komora) z 26. júla 2017 – Európsky parlament (Stanovisko vydané podľa článku 218 ods. 11 ZFEÚ — Návrh dohody medzi Kanadou a Európskou úniou — Prenos údajov z osobného záznamu o cestujúcom v leteckej doprave z Únie do Kanady — Vhodný právny základ — Článok 16 ods. 2, článok 82 ods. 1 druhý pododsek písm. d) a článok 87 ods. 2 písm. a) ZFEÚ — Zlučiteľnosť s článkami 7 a 8, ako aj s článkom 52 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie)

text:
               18.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 309/3

         Stanovisko Súdneho dvora (veľká komora) z 26. júla 2017 – Európsky parlament
   (Stanovisko 1/15) (1)

   ((Stanovisko vydané podľa článku 218 ods. 11 ZFEÚ - Návrh dohody medzi Kanadou a Európskou úniou - Prenos údajov z osobného záznamu o cestujúcom v leteckej doprave z Únie do Kanady - Vhodný právny základ - Článok 16 ods. 2, článok 82 ods. 1 druhý pododsek písm. d) a článok 87 ods. 2 písm. a) ZFEÚ - Zlučiteľnosť s článkami 7 a 8, ako aj s článkom 52 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie))
   (2017/C 309/03)
   Jazyk konania: všetky úradné jazyky

      Žiadateľ

   Európsky parlament (v zastúpení: F. Drexler, A. Caiola a D. Moore, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok

               1.

               Rozhodnutie Rady o uzavretí Dohody medzi Kanadou a Európskou úniou o prenose a spracúvaní údajov z osobného záznamu o cestujúcom v mene Únie sa má zakladať spoločne na článku 16 ods. 2 a článku 87 ods. 2 písm. a) ZFEÚ.

               2.

               Dohoda medzi Kanadou a Európskou úniou o prenose a spracúvaní údajov z osobného záznamu o cestujúcom je nezlučiteľná s článkami 7, 8 a 21, ako aj s článkom 52 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie, keďže nevylučuje prenos citlivých údajov z Európskej únie do Kanady ani ich využívanie a uchovávanie.

               3.

               Dohoda medzi Kanadou a Európskou úniou o prenose a spracúvaní údajov z osobného záznamu o cestujúcom na to, aby bola zlučiteľná s článkami 7 a 8, ako aj s článkom 52 ods. 1 Charty základných práv, musí:

                           a)

                           presne a jasne určiť údaje z osobného záznamu o cestujúcom, ktoré majú byť prenášané z Európskej únie do Kanady;

                           b)

                           stanoviť, že vzory a kritériá používané v rámci automatizovaného spracúvania údajov z osobného záznamu o cestujúcom budú konkrétne, spoľahlivé a nediskriminačné; stanoviť, že používanými databázami budú len tie, ktoré prevádzkuje Kanada v súvislosti s bojom proti terorizmu a závažnej nadnárodnej trestnej činnosti;

                           c)

                           mimo rámca overovaní týkajúcich sa vopred stanovených vzorov a kritérií, ktoré sú základom pre automatizované spracúvanie údajov z osobného záznamu o cestujúcom, podmieniť využívanie týchto údajov príslušným kanadským orgánom počas pobytu cestujúcich v leteckej doprave v Kanade a po ich odlete z tejto krajiny, ako aj sprístupňovanie uvedených údajov iným orgánom splnením hmotnoprávnych a procesných podmienok, ktoré sa zakladajú na objektívnych kritériách; podriadiť toto využívanie a sprístupňovanie, s výnimkou náležite odôvodnených prípadov, predchádzajúcemu preskúmaniu buď zo strany súdu alebo nezávislého správneho orgánu, ktorého rozhodnutie o povolení využívania bude prijaté v nadväznosti na odôvodnenú žiadosť týchto orgánov predloženú najmä v rámci konaní týkajúcich sa predchádzania trestným činom, ich odhaľovania a stíhania;

                           d)

                           obmedziť uchovávanie údajov z osobného záznamu o cestujúcom po odlete cestujúcich na tie údaje o cestujúcich, v prípade ktorých existujú objektívne skutočnosti, na základe ktorých možno prijať záver, že by mohli predstavovať riziko z hľadiska boja proti terorizmu a závažnej nadnárodnej trestnej činnosti;

                           e)

                           podmieniť sprístupňovanie údajov z osobného záznamu o cestujúcom zo strany príslušného kanadského orgánu v prospech štátnych orgánov tretej krajiny buď existenciou dohody medzi Európskou úniou a touto treťou krajinou, ktorá je rovnocenná s Dohodou medzi Kanadou a Európskou úniou o prenose a spracúvaní údajov z osobného záznamu o cestujúcom, alebo existenciou rozhodnutia Európskej komisie na základe článku 25 ods. 6 smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov, ktoré sa bude vzťahovať na orgány, ktorým sa majú údaje z osobného záznamu o cestujúcom sprístupňovať;

                           f)

                           stanoviť právo na individuálne informovanie cestujúcich v leteckej doprave v prípade využívania údajov z osobného záznamu o cestujúcom, ktoré sa ich týkajú, počas ich pobytu v Kanade a po ich odlete z tejto krajiny, ako aj v prípade sprístupnenia týchto údajov zo strany príslušného kanadského orgánu v prospech iných orgánov alebo jednotlivcov a

                           g)

                           zaručiť, že dohľad nad pravidlami, ktoré stanovuje Dohoda medzi Kanadou a Európskou úniou o prenose a spracúvaní údajov z osobného záznamu o cestujúcom, týkajúcimi sa ochrany cestujúcich v leteckej doprave z hľadiska spracovania údajov z osobného záznamu o cestujúcom, ktoré sa ich týkajú, bude zabezpečený nezávislým orgánom dohľadu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 138, 27.4.2015.


title: Vec T-68/08: Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. februára 2011 — FIFA/Komisia ( „Televízne vysielanie — Článok 3a smernice 89/552/EHS — Opatrenia prijaté Spojeným kráľovstvom, ktoré sa týkajú udalostí veľkého významu pre spoločnosť v tomto členskom štáte — Majstrovstvá sveta vo futbale — Rozhodnutie, ktorým sa opatrenia vyhlasujú za zlučiteľné s právom Spoločenstva — Odôvodnenie — Články 43 ES, 49 ES a 86 ES — Právo vlastniť majetok“ )

text:
               2.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 103/20

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 17. februára 2011 — FIFA/Komisia
   (Vec T-68/08) (1)

   (Televízne vysielanie - Článok 3a smernice 89/552/EHS - Opatrenia prijaté Spojeným kráľovstvom, ktoré sa týkajú udalostí veľkého významu pre spoločnosť v tomto členskom štáte - Majstrovstvá sveta vo futbale - Rozhodnutie, ktorým sa opatrenia vyhlasujú za zlučiteľné s právom Spoločenstva - Odôvodnenie - Články 43 ES, 49 ES a 86 ES - Právo vlastniť majetok)
   2011/C 103/35
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fédération internationale de football association (FIFA) (Zürich, Švajčiarsko) (v zastúpení: pôvodne E. Batchelor, F. Young, solicitors, A. Barav, D. Reymond, advokáti, a F. Carlin, barrister, neskôr E. Batchelor, A. Barav, D. Reymond a F. Carlin)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: pôvodne F. Benyon, E. Montaguti a N. Yerrell, neskôr F. Benyon a E. Montaguti, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Flynn, QC, a M. Lester, barrister)

      Vedľajší účastníci, ktorí v konaní podporujú žalovanú: Belgické kráľovstvo (v zastúpení: C. Pochet, splnomocnená zástupkyňa, za právnej pomoci J. Stuyck a A. Joachimowicz, advokáti) a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: pôvodne S. Behzadi-Spencer a V. Jackson, neskôr S. Behzadi-Spencer a L. Seeboruth, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci pôvodne T. de la Mare, neskôr B. Kennelly, barristers)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2007/730/ES zo 16. októbra 2007 o zlučiteľnosti opatrení prijatých Spojeným kráľovstvom s právom Spoločenstva v súlade s článkom 3a ods. 1 smernice Rady 89/552/EHS o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania (Ú. v. ES L 295, s. 12)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Fédération internationale de football association (FIFA) je povinná znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania vzniknuté Európskej komisii.

               3.

               Belgické kráľovstvo a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska sú povinné znášať vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 26.4.2008.