title: Vec C-28/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom College van Beroep voor het Bedrijfsleven z 18. januára 2005, ktorý súvisí s konaním: 1. G. J. Dokter, 2. Maatschap Van den Top, 3. W. Boekhout proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               16.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 93/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozsudkom College van Beroep voor het Bedrijfsleven z 18. januára 2005, ktorý súvisí s konaním: 1. G. J. Dokter, 2. Maatschap Van den Top, 3. W. Boekhout proti Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Vec C-28/05)
   (2005/C 93/12)
   Jazyk konania: holandčina
   College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Holandsko), podal rozsudkom z 18. januára 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý súvisí s konaním: 1. G. J. Dokter, 2. Maatschap Van den Top, 3. W. Boekhout, proti Minister van Landbouw, Natuurbeheer en Voedselkwaliteit a bol doručený kancelárii Súdneho dvora dňa 28. januára 2005.
   College van Beroep voor het Bedrijfsleven žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Má povinnosť členských štátov vyplývajúca z článku 11 ods. 1 prvej zarážky v spojení s článkom 13 ods. 1 druhou zarážkou smernice Rady 85/511/EHS z 18. novembra 1985, ktorou sa zavádzajú opatrenia Spoločenstva na kontrolu slintačky a krívačky (1), zabezpečiť, aby laboratórne vyšetrenia zamerané na dôkaz výskytu slintačky a krívačky boli vykonávané v národnom laboratóriu, ktoré je uvedené v prílohe tejto smernice, priamy účinok?

               2.

                           a)

                           Má sa článok 11 ods. 1 smernice 85/511 vykladať v tom zmysle, že skutočnosť, že výskyt slintačky a krívačky bol zistený laboratóriom, ktoré nie je uvedené v prílohe B smernice 85/511, má právne následky?

                           b)

                           V prípade kladnej odpovede na otázku 2a:
                           Je cieľom článku 11 ods. 1 smernice 85/511 ochrana záujmov jednotlivca ako žalobcu v konaní pred vnútroštátnym súdom? V prípade, že nie, môže sa jednotlivec ako žalobca dovolávať v konaní pred vnútroštátnym súdom prípadného nesplnenia povinností orgánov členských štátov, ktoré im vyplývajú z ustanovení tejto smernice?

                           c)

                           V prípade, že z odpovede na otázku 2b vyplynie, že jednotlivec sa môže dovolávať článku 11 ods. 1 smernice 85/511:
                           Aké právne následky majú byť vyvodené zo skutočnosti, že výskyt slintačky a krívačky bol zistený laboratóriom, ktoré nie je uvedené v prílohe smernice 85/511?

               3.

               Má sa príloha smernice 85/511 so zreteľom na ustanovenia článkov 11 a 13 tejto smernice vykladať tak, že „Centraal Diergeneeskundig Instituut, Lelystad“ môže alebo musí zahrňovať aj ID-Lelystad B.V.?

               4.

               V prípade, že z odpovedí na vyššie uvedené otázky vyplynie, že výskyt slintačky a krívačky môže byť zistený laboratóriom, ktoré nie je uvedené v prílohe smernice 85/511, alebo že príloha smernice 85/511sa má vykladať v tom zmysle, že „Centraal Diergeneeskundig Instituut, Lelystad“ môže alebo musí zahrňovať aj ID-Lelystad B.V.:
               Má sa smernica 85/511 vykladať v tom zmysle, že stanovuje, že vnútroštátny správny orgán poverený rozhodovaním je viazaný výsledkami zistenými laboratóriom, ktoré je uvedené v prílohe smernice 85/511, alebo v prípade, že z odpovede na otázku 2a vyplynie, že správny orgán môže svoje opatrenia oprieť o výsledky laboratória, ktoré nie je uvedené v prílohe smernice 85/511, alebo toto určenie patrí do autonómneho konania členského štátu a príslušný sudca má v konaní pred vnútroštátnym súdom skúmať, či príslušné predpisy sa uplatňujú nezávisle na tom, či laboratórne vyšetrenia sa uskutočňujú na základe povinností stanovených právom Spoločenstva alebo vnútroštátnym právom, a či uplatnenie vnútroštátneho procesného právneho rámca značne nesťažuje alebo dokonca neznemožňuje uplatňovanie predpisov práva Spoločenstva?

               5.

               V prípade, že z odpovede na štvrtú otázku vyplynie, že smernica 85/511 stanovuje opatrenie, pri ktorom sú vnútroštátne orgány viazané výsledkami zistenými laboratóriom:
               Sú vnútroštátne orgány bezpodmienečne viazané výsledkami vyšetrenia na výskyt slintačky a krívačky? V prípade, že nie, aký priestor im smernica ponecháva na posúdenie?

      (1)  Smernica Rady 85/511/EHS z 18. novembra 1985, ktorou sa zavádzajú opatrenia Spoločenstva na kontrolu slintačky a krívačky (Ú. v. ES L 315, s. 11)


title: Vec T-763/14: Žaloba podaná 14. novembra 2014 – Soprema/ÚHVT – Sopro Bauchemie (SOPRAPUR)

text:
               2.3.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 73/38

      Žaloba podaná 14. novembra 2014 – Soprema/ÚHVT – Sopro Bauchemie (SOPRAPUR)
      (Vec T-763/14)
      (2015/C 073/49)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Holding Soprema (Štrasburg, Francúzsko) (v zastúpení: M.-R. Hirsch, advokát)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Sopro Bauchemie GmbH (Wiesbaden, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

         Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

         Dotknutá sporná ochranná známka: Medzinárodný zápis slovnej ochrannej známky „SOPRAPUR“ označujúci Európsku úniu – Medzinárodný zápis označujúci Európsku úniu č. 977 642.

         Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 14. augusta 2014 vo veci R 1370/2013-2.

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 75 nariadenia č. 207/2009,

                  —

                  porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-677/16: Žaloba podaná 22. septembra 2016 – Bowles/ECB

text:
               14.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 419/54

         Žaloba podaná 22. septembra 2016 – Bowles/ECB
   (Vec T-677/16)
   (2016/C 419/71)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Carlos Bowles (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, advokáti)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhlásil žalobu za prípustnú a dôvodnú,

         v dôsledku toho:

               —

               zrušil rozhodnutie CSO prijaté 29. februára 2016 na základe poverenia Výkonnej rady a oznámené zamestnancom 11. marca 2016 o vylúčení žalobcu z neposkytnutia dodatočného zvýšenia platu (DZP) za rok 2016,

               —

               zrušil rozhodnutie o zamietnutí osobitného opravného prostriedku z 5. júla 2016 a doručené 13. júla 2016,

               —

               uložil povinnosť nahradiť žalobcovi majetkovú ujmu pozostávajúcu zo straty možnosti získania DZP v roku 2016 vyčíslenú na 49 102 eur,

               —

               uložil povinnosť nahradiť žalobcovi nemajetkovú ujmu vyčíslenú ex aequo et bono na 15 000 eur,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu všetkých trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení zásady zákazu diskriminácie, článkov 12 a 21 Charty základných práv Európskej únie („Charta“), ako aj článku 51 pracovných podmienok zamestnancov ECB („pracovné podmienky“), práva na služobný postup a na povýšenie, ako aj zásady právnej istoty.

                           —

                           Žalobca sa domnieva, že rozsudok vydaný Súdom pre verejnú službu („SVS“) z 15. decembra 2015 vo veci F-94/14, Bowles/ECB nebol doposiaľ ECB vykonaný. Konkrétne obežník č. 1/2011 o dodatočných zvýšeniach platu („DZP“) vyhlásený za protiprávny SVS, nebol stiahnutý ani zmenený.

                           —

                           Žalobca sa tiež domnieva, že za neexistencie legislatívnej zmeny sa zástupcovia zamestnancov, ktorí sú celkovo alebo čiastočne uvoľnení z práce opäť nachádzajú v situácii, keď sú zbavení možnosti dosiahnuť zvýšenie platu a služobného postupu na rozdiel od ostatných zamestnancov ECB.

                           —

                           Žalobca sa ďalej domnieva, že jeho vylúčenie z porovnávacieho hodnotenia, po ukončení ktorého ECB prijíma rozhodnutie o priznaní DZP, ovplyvňuje zákonnosť tohto rozhodnutia a že toto vylúčenie, ktoré je v praxi konečné, ho zjavne znevýhodňuje a diskriminuje z dôvodu jeho postavenia ako zástupcu zamestnancov na plný úväzok.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nedostatku právomoci Chief Service Officer („CSO“) rozhodnúť, že sa vo vzťahu k žalobcovi nebude riadiť postupom stanoveným v administratívnom obežníku č. 1/2011.

                           —

                           Žalobca sa domnieva, že okrem právomoci rozhodovať o osobách, ktorým bude poskytnuté (DZP), nebola CSO v otázkach DZP Výkonnou radou ECB zverená žiadna iná právomoc, ani právomoc zmeniť obežník č. 1/2011 s cieľom vylúčiť určitých zamestnancov z jeho uplatnenia.

                           —

                           V dôsledku toho CSO nemal právomoc rozhodnúť o neuplatnení obežníka č. 1/2011 na žalobcu, keďže tento obežník sa na neho mal uplatniť, keby CSO konala v súlade s právomocami, ktoré mu boli zverené Výkonnou radou.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na absencii konzultácie s výborom zamestnancov, a to za porušenia článku 27 Charty a článkov 48 a 49 pracovných podmienok.

                           —

                           Žalobca sa na záver domnieva, že hoci sa rozhodnutie CSO malo považovať za rozhodnutie, ktorým sa mení obežník č. 1/2011, toto rozhodnutie nebolo predmetom prechádzajúcej konzultácie výboru zamestnancov. Keďže táto konzultácia bola okrem iného vyžadovaná pred akoukoľvek zmenou obežníka č. 1/2011, ECB mala povinnosť konzultovať výbor zamestnancov v súvislosti s touto zmenou.


title: Vec C-270/14 P: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 15. októbra 2015 – Debonair Trading Internacional Lda/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Nariadenie č. 40/94 — Článok 8 ods. 1 písm. b) — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SÔ:UNIC — Skoršie slovné ochranné známky Spoločenstva a skoršie slovné národné ochranné známky SO…?, SO…? ONE, SO…? CHIC — Relatívne dôvody zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Skupina ochranných známok)

text:
               7.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 406/9

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 15. októbra 2015 – Debonair Trading Internacional Lda/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)
   (Vec C-270/14 P) (1)

   ((Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie č. 40/94 - Článok 8 ods. 1 písm. b) - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SÔ:UNIC - Skoršie slovné ochranné známky Spoločenstva a skoršie slovné národné ochranné známky SO…?, SO…? ONE, SO…? CHIC - Relatívne dôvody zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Skupina ochranných známok))
   (2015/C 406/08)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Debonair Trading Internacional Lda (v zastúpení: T. Alkin, barrister)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (v zastúpení: V. Melgar, splnomocnený zástupca)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Debonair Trading Internacional Lda je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 303, 8.9.2014.


title: Vec T-503/15: Žaloba podaná 1. septembra 2015 – Aranynektár/ÚHVT – Naturval Apícola (Natür-bal)

text:
               26.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 354/43

         Žaloba podaná 1. septembra 2015 – Aranynektár/ÚHVT – Naturval Apícola (Natür-bal)
   (Vec T-503/15)
   (2015/C 354/52)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Aranynektár Termékgyártó és Kereskedelmi kft (Dunavarsány, Maďarsko) (v zastúpení: I. Molnár, lawyer)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Naturval Apícola, SL (Monserrat, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Prihlasovateľ: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Spoločenstva „Natür-bal“ – prihláška č. 11 374 841.

      Konanie pred ÚHVT: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 17. júna 2015 vo veci R 1158/2014-2.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               vyhovel prejednávanej žalobe,

               —

               zmenil napadnuté rozhodnutie, zamietol odvolanie subjektu, ktorý podal námietky voči rozhodnutiu námietkového oddelenia (rozhodnutie č. B 2 156 383 z 5. marca 2014) a uvedené rozhodnutie námietkového oddelenia potvrdil,

               —

               uložil subjektu, ktorý podal námietky, povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-400/06: Žaloba podaná 22. decembra 2006 – ZERO Industry/ÚHVT – zero International Holding (zerorh+)

text:
               10.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 56/30

         Žaloba podaná 22. decembra 2006 – ZERO Industry/ÚHVT – zero International Holding (zerorh+)
   (Vec T-400/06)
   (2007/C 56/59)
   Jazyk žaloby: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: ZERO Industry Srl (Como, Taliansko) (v zastúpení: M. Rapisardi, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: zero International Holding GmbH & Co. KG (Brémy, Nemecko)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie R0958/2005-1 prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu z 5. októbra 2006, oznámené žalobcovi 23. októbra 2006,

               —

               s konečnou platnosťou zamietnuť námietku uvádzanú žalovaným proti zápisu prihlášky ochrannej známky Spoločenstva č. 2004547 pre ZERO Industry Srl,

               —

               nariadiť Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu postupovať v registrácii ochrannej známky Spoločenstva podanej zo strany ZERO Industry Srl,

               —

               zaviazať Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu alebo akéhokoľvek neúspešného účastníka konania zaplatiť, spoločne alebo oddelene, trovy konania žalobcu, výdavky a poplatky vzniknuté v tomto konaní, ako aj v námietkovom a odvolacom konaní pred Úradom pre harmonizáciu vnútorného trhu.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobca.

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka „zerorh+“ pre tovary tried 9, 18 a 25 – prihláška č. 2004547.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia, ktoré je základom námietky: zero International Holding GmbH & Co. KG.

      Ochranná známka alebo označenie, ktoré je základom námietky: národná obrazová ochranná známka „zero“ pre tovary tried 18 a 25 a národná slovná ochranná známka „zero“ pre tovary triedy 9.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94.
   Žalobca uvádza, že odvolací senát pochybil vo výklade vyššie uvedeného ustanovenia v rozsahu, v akom nebral do úvahy vizuálne, fonetické a koncepčné rozdiely medzi tovarmi ktorých sa týkajú kolidujúce ochranné známky.


title: Vec F-40/15: Žaloba podaná 9. marca 2015 – ZZ/Rada

text:
               1.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/27

         Žaloba podaná 9. marca 2015 – ZZ/Rada
   (Vec F-40/15)
   (2015/C 178/30)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: T. Bontinck a A. Guillerme, avocats)

      Žalovaná: Rada Európskej únie

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie hodnotiacej správy žalobcu za rok 2013

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť hodnotiacu správu vytvorenú pre žalobcu za rok 2013,

               —

               zaviazať Radu Európskej únie na náhradu trov konania.


title: Vec C-92/15: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 12. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen – Belgicko) – Sven Mathys/De Grave Antverpia NV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 96/75/ES — Systémy prenájmu lodí a cenotvorby v oblasti prepravy tovaru na vnútrozemských vodných cestách — Rozsah — Článok 1 písm. b) — Pojem „dopravca“ — Článok 2 — Sloboda pri uzatváraní zmlúv a dohadovaní cien)

text:
               12.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/3

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 12. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hof van beroep te Antwerpen – Belgicko) – Sven Mathys/De Grave Antverpia NV
   (Vec C-92/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 96/75/ES - Systémy prenájmu lodí a cenotvorby v oblasti prepravy tovaru na vnútrozemských vodných cestách - Rozsah - Článok 1 písm. b) - Pojem „dopravca“ - Článok 2 - Sloboda pri uzatváraní zmlúv a dohadovaní cien))
   (2016/C 462/03)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hof van beroep te Antwerpen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Sven Mathys

      Žalovaná: De Grave Antverpia NV

      Výrok rozsudku

   V rámci činností týkajúcich sa prepravy tovaru na vnútrozemských vodných cestách sa článok 1 písm. b) smernice Rady 96/75/ES z 19. novembra 1996 o systémoch prenájmu a cenotvorby vo vnútroštátnej a medzinárodnej vnútrozemskej vodnej doprave v spoločenstve, ktorý definuje „dopravcu“ ako vlastníka alebo prevádzkovateľa jednej alebo viacerých lodí vnútrozemskej vodnej dopravy, a článok 2 tejto smernice, ktorý stanovuje, že v tejto oblasti sa zmluvy medzi príslušnými stranami majú uzatvárať slobodne, majú vykladať v tom zmysle, že nebránia takej vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava uplatniteľná na spor vo veci samej, ktorá umožňuje, aby určitá osoba, ktorá nevyhovuje tejto definícii, uzatvorila zmluvu o preprave ako dopravca.

      (1)  Ú. v. EÚ C 155, 11.5.2015.


title: Vec T-44/11: Žaloba podaná 17. januára 2011 — Taliansko/Komisia

text:
               12.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 80/29

         Žaloba podaná 17. januára 2011 — Taliansko/Komisia
   (Vec T-44/11)
   2011/C 80/54
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Talianska republika (v zastúpení: L. Ventrella, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               Čiastočne zrušiť rozhodnutie Komisie K(2010) 7555 zo 4. novembra 2010 oznámené 5. novembra 2010, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú niektoré výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV).

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojich tvrdení uvádza žalobkyňa tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod spočíva na porušení formálnych náležitostí (článok 269 ZEÚ, predtým článok 253 ES) z dôvodu nedostatku odôvodnenia. Skreslenie skutkových okolností. Porušenie zásady proporcionality. Porušenie článku 24 ods. 2 nariadenia Komisie (ES) č. 2799/1999 zo 17. decembra 1999, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia (ES) č. 1255/1999, týkajúce sa poskytovania finančnej pomoci na odstredené mlieko a sušené odstredené mlieko určené na výkrm zvierat a na predaj takéhoto sušeného odstredeného mlieka (Ú. v. ES L 340, s. 3, Mim. vyd. 03/028, s. 110).
               Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že Komisia prijala isté finančné úpravy v oblasti sušeného odstredeného mlieka z dôvodu údajného nesprávneho uplatnenia zníženia pomoci a sankcií upravených v nariadení. Komisia osobitne na základe doslovného výkladu článku 24 ods. 2 nariadenia (ES) č. 2799/1999, ktorý bol nesprávny a nerešpektoval ducha tejto právnej normy, tvrdila, že štvrťročná kontrola, ktorá bola uskutočnená týždeň po neštandartnom odobratí vzoriek, nebola osobitným šetrením upraveným v norme Spoločenstva a teda ho nemohla nahradiť. Okrem toho Komisia z nepodstatných osobitných prípadov vyvodila všeobecné závery o prípadných a úplne hypotetických nedostatkoch v oblasti sankcií spôsobených talianskym orgánom, a tým sa dopustila skreslenia skutkových okolností. Napokon keďže výška sankcií, ktoré údajne neboli uložené, je výrazne nižšia ako celková výška pokút, ktorými má byť sankcionované Taliansko zo strany Komisie, nie je jasné prečo boli uplatnené paušálne úpravy, ktoré sú v každom prípade neprimerané a mimoriadne vysoké. Z toho teda okrem zjavného nedostatku odôvodnenia vyplýva aj porušenie zásady proporcionality.

               2.

               Druhý žalobný dôvod spočíva na porušení formálnych náležitostí (článok 269 ZEÚ, predtým článok 253 ES) z dôvodu nedostatku odôvodnenia. Porušenie zásady proporcionality. Porušenie článku 6 ods. 3 ZEÚ z dôvodu porušenia základných zásad ochrany legitímnej dôvery, právnej istoty a zákazu retroaktivity základných noriem. Porušenie článku 32 ods. 5 nariadenia Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (Ú. v. EÚ L 209, s. 1). Porušenie zásady ne bis in idem.

               Žalobkyňa v tejto súvislosti tvrdí, že Komisia po šetrení uskutočnenom v roku 2003 uplatnila vo vzťahu k členskému štátu úpravu za finančný rok 2009 v súvislosti s organizáciou systému spätného získavania prostriedkov od platobných orgánov, pričom táto úprava bola vypočítaná podľa hodnoty prípadov, ktoré vzhľadom na to, že o nich v príslušnom čase nerozhodla samotná Komisia podľa v tom čase platných ustanovení Spoločenstva, posúdila Komisia ako prípady spadajúce do pôsobnosti novej právnej úpravy, na ktoré sa vzťahuje pravidlo zvané 50-50 zavedené nariadením (ES) č. 1290/05. Dotknutá finančná úprava je nezákonná, keďže z nej pre členský štát vyplýva povinnosť zaplatiť 50 % dotknutej sumy, a to automaticky na základe článku 32 ods. 5 nariadenia (ES) č. 1290/05 nezákonne uplatneného retroaktívnym spôsobom na šetrenie vymáhania dlhov, ktorého premetom bola najmä „situácia v rokoch 2002/2003“, ako to výslovne pripustila samotná Komisia. Okrem toho, pokiaľ ide o prípady, ktoré boli predmetom kontroly, na Taliansko už bola rozhodnutím Komisie K(2007) 1901 z 27. apríla 2007 uplatnená finančná úprava vo výške 50 %, a to na základe článku 32 nariadenia č. 1290/05. Napadnutým rozhodnutím tak Komisia uplatňuje na rovnaké prípady a z rovnakých dôvodov dodatočnú finančnú úpravu vo výške 100 % sumy nezískaných pohľadávok. Je preto nezákonné a neprimerané po niekoľkých rokoch uložiť dodatočnú sankciu vo výške 50 %, a to v jasnom rozpore so zásadou ne bis in idem.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na zániku možnosti Komisie použiť sankcie. Prekročenie primeraného času na ukončenie dotknutých šetrení. Porušenie článku 32 ods. 5 nariadenia (ES) č. 1290/05. Porušenie zásady ne bis in idem.

               Subsidiárne a v prípade, že článok 32 ods. 5 nariadenia (ES) č. 1290/05, ktorý Komisia uplatňovala retroaktívne v rámci dotknutých šetrení, bude považovaný za procesné pravidlo, žalobkyňa poukazuje na nezákonnosť vyššie uvedenej úpravy z dôvodu prekročenia premlčacej lehoty štyroch rokov stanovenej na účely právomoci Komisie uložiť sankcie. Subsidiárne v druhom rade sa žalobkyňa odvoláva na nezákonnosť vyššie uvedenej úpravy z dôvodu prekročenia primeraného času na ukončenie dotknutých šetrení. Vzhľadom na to, že uvedené šetrenia neboli uzavreté v primeranom čase (od ich začiatku uplynulo najmenej osem rokov), štátny rozpočet z toho dôvodu znáša významnú finančnú záťaž z dôvodu paušálnej úpravy vo výške 50 % podľa rozhodnutia Komisie K(2007) 1901 v súvislosti s prípadmi, ktoré sú tiež predmetom napadnutého rozhodnutia, a to v jasnom rozpore so zásadou ne bis in idem.


title: Vec C-418/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Innsbruck (Rakúsko) 10. augusta 2011 — TEXDATA Software GmbH

text:
               12.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberlandesgericht Innsbruck (Rakúsko) 10. augusta 2011 — TEXDATA Software GmbH
   (Vec C-418/11)
   2011/C 331/11
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Oberlandesgericht Innsbruck

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: TEXDATA Software GmbH

      Prejudiciálne otázky

   Bráni právo Únie vo svojom platnom znení, predovšetkým

               1.

               sloboda usadiť sa podľa článku 49 ZFEÚ a článku 54 ZFEÚ;

               2.

               všeobecná právna zásada (článok 6 ods. 3 ZEÚ) účinnej súdnej ochrany (zásada efektivity);

               3.

               právo byť vypočutý podľa článku 47 ods. 2 Charty základných práv Európskej únie (článok 6 ods. 1 ZEÚ) a článku 6 ods. 2 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd (ďalej len „EDĽP“) (článok 6 ods. 1 ZEÚ);

               4.

               zásada non bis in idem podľa článku 50 Charty základných práv, alebo

               5.

               ustanovenia o sankciách pri postupoch zverejňovania podľa článku 6 smernice 68/151/EHS (1), článku 60a smernice 78/660/EHS (2) a článku 38 ods. 6 smernice 83/349/EHS (3);

         takej vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej je prekročenie zákonnej deväťmesačnej lehoty na zostavenie a zverejnenie účtovnej uzávierky voči príslušnému súdu, ktorý vedie databázu spoločností (= obchodný register)

               —

               bez predchádzajúcej možnosti vyjadriť sa k existencii povinnosti zverejnenia a k eventuálnym prekážkam, a najmä bez predchádzajúceho skúmania, či uvedená účtovná závierka vôbec bola predložená registrovému súdu sídla hlavnej prevádzkarne, a

               —

               bez predchádzajúcej individuálnej výzvy adresovanej spoločnosti alebo orgánom, ktoré sú oprávnené spoločnosť zastupovať, aby splnili povinnosť zverejniť účtovnú závierku,

         dôvodom na to, aby tento súd musel bezodkladne uložiť spoločnosti a každému orgánu, ktorý je oprávnený spoločnosť zastupovať, peňažnú pokutu vo výške najmenej 700 eur z dôvodu chýbajúceho dôkazu o tom, že táto povinnosť bola splnená, a to na základe fikcie, že spoločnosť a jej orgány vlastným zavinením nesplnili povinnosť zverejniť účtovnú závierku; a v prípade ďalšieho omeškania za každé dva mesiace bezodkladne uložiť spoločnosti a orgánom oprávneným spoločnosť zastupovať ďalšie peňažné pokuty vo výške najmenej 700 eur, opäť z dôvodu absencie dôkazu o opaku a na základe fikcie, že spoločnosť a jej orgány nesplnili povinnosť zverejniť účtovnú závierku vlastným zavinením?

      (1)  Prvá smernica Rady 68/151/EHS z 9. marca 1968 o koordinácii ochranných opatrení, ktoré členské štáty vyžadujú od obchodných spoločností na ochranu záujmov spoločníkov a tretích osôb v zmysle druhého odseku článku 58 zmluvy s cieľom zabezpečiť rovnocennosť týchto ochranných opatrení v rámci celého Spoločenstva (Ú. v. ES L 65 s. 8; Mim. vyd. 17/001, s. 3).

      (2)  Štvrtá smernica Rady 78/660/EHS z 25. júla 1978 o ročnej účtovnej závierke niektorých typov spoločností, vychádzajúca z článku 54 ods. 3 písm. g) zmluvy (Ú. v. ES L 222, s. 11; Mim. vyd. 17/001, s. 21; zmenené znenie Ú. v. EÚ L 224, s. 1).

      (3)  Siedma smernica Rady 83/349/EHS z 13. júna 1983 o konsolidovaných účtovných závierkach, vychádzajúca z článku 54 ods. 3 písm. g) zmluvy (Ú. v. ES L 193, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 58).


title: Vec T-121/07: Žaloba podaná 18. apríla 2007 – Alstom/Komisia

text:
               23.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 140/30

         Žaloba podaná 18. apríla 2007 – Alstom/Komisia
   (Vec T-121/07)
   (2007/C 140/51)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Alstom (Levallois Perret, Francúzsko) (v zastúpení: J. Derenne, advokát, W. Broere, Solicitor a A. Müller-Rappard, C. Guirado, advokátky)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť články 1(b), 2(b) a 2(c) napadnutého rozhodnutia,

               —

               subsidiárne znížiť pokuty uložené Alstom-u,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Touto žalobou sa žalobca domáha čiastočného zrušenia rozhodnutia Komisie K(2006) 6762, konečné znenie z 24. januára 2007 o konaní o použití článku 81 ES a článku 53 EHP (vec COMP/F/38.899 – komutačné prístroje s plynovou izoláciou), ktoré sa týka kartelu v oblasti projektov komutačných prístrojov s plynovou izoláciou, ktorého predmetom je machinácia pri verejnom obstarávaní týchto projektov, stanovenie minimálnych cien ponúk, pridelenie kvót a projektov a výmeny informácií. Subsidiárne žalobkyňa navrhuje zrušenie alebo zníženie pokuty, ktorá jej bola uložená napadnutým rozhodnutím.
   Na podporu svojich nárokov žalobca uvádza osem dôvodov.
   Prvý je založený na porušení pravidiel týkajúcich sa súdnej ochrany a všeobecnej zásady „práva na účinný opravný prostriedok“ v dôsledku uloženia spoločnej a nerozdielnej pokuty podnikom, ktoré sú nezávislé ako z právneho tak z hospodárskeho hľadiska, Komisia vytvorila situáciu kedy prípadná výhoda pre žalobcu zo žaloby proti napadnutému rozhodnutiu závisí výlučne od žaloby podanej treťou nezávislou osobou.
   Druhý dôvod je založený na porušení právnych pravidiel uplatniteľných na solidaritu a to preto, že Komisia vyvodila solidárnu zodpovednosť za to isté porušenie právnych pravidiel voči dvom podnikom nezávislým ako z právneho tak aj z hospodárskeho hľadiska, ktoré nemali medzi sebou právne väzby, a to v rozpore so zásadami právnej istoty a individuálneho ukladania trestov.
   Svojim tretím dôvodom žalobca vyčíta Komisii to, že porušila článok 253 ES tým, že nevysvetlila ako skutočnosti, ktoré uviedol žalobca s cieľom preukázať neexistenciu jeho rozhodujúceho vplyvu na jeho dcérske spoločnosti, ktorých 100 % základného imania kontroluje, neboli dostatočné pre vyvrátenie domnienky v tejto súvislosti.
   Štvrtý dôvod, ktorý uvádza žalobca je založený na porušení článku 81 ES a osobitne pravidiel týkajúcich sa pričítateľnosti porušenia pravidiel, ktorého sa dopustili dcérske spoločnosti, ich materským spoločnostiam ako aj pravidiel upravujúcich prenos zodpovednosti za porušenia právnych pravidiel.
   Na základe svojho piateho dôvodu žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje pravidla uplatniteľné na uznanie priťažujúcich okolností za skutok „vedenia kartelu“ v spojení so zásadou rovnosti zaobchádzania. Žalobca tvrdí, že Komisia nesprávne pričítala úlohu organizátora žalobcovi a že jeho úloha „európskeho tajomníka“ zosúladeného postupu je čisto administratívna a nemôže mu z nej vyplývať významnejšie postavenie ako iným účastníkom kartelu. Preto žalobca tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, že porušila uplatniteľné pravidlá a že nedostatočne odôvodnila rozhodnutie z tohto hľadiska.
   Žalobca tiež zastáva názor, že Komisia porušila právne pravidlá pokiaľ ide o dôkaz o pokračovaní porušovania právneho pravidla tým, že neuniesla dôkazné bremeno o skutočnostiach v dostatočne blízkom čase za účelom preukázania pokračovania porušovania právneho pravidla.
   Siedmi dôvod, ktorý uvádza žalobca, je založený na porušení práva na obhajobu a to preto, že napadnuté rozhodnutie sa zakladá na konkrétnych informáciách, ktoré nie sú obsiahnuté v oznámení o výhradách Komisie a v súvislosti s ktorými ho Komisia neinformovala o dôsledkoch, ktoré z nich vyvodila vo svojom rozhodnutí.
   Napokon svojim ôsmym dôvodom žalobca tvrdí, že Komisia porušila pravidlá týkajúce sa výpočtu sumy základu pokút tým, že napadnuté rozhodnutie určuje, pre celé obdobie počas ktoré sa porušovali právne pravidlá, sumu pokuty na základe obratu dosiahnutého v Európskom hospodárskom priestore, hoci Dohoda EHP nadobudla účinnosť 1. januára 1994.


title: Vec C-459/12: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  26. februára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Hamburg – Nemecko) – Werner Krieger/ERGO Lebensversicherung AG

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/21

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 26. februára 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Hamburg – Nemecko) – Werner Krieger/ERGO Lebensversicherung AG
   (Vec C-459/12) (1)

   2014/C 184/28
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 9, 12.1.2013.


title: Vec C-150/04: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z  30. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Dánske kráľovstvo (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Voľný pohyb pracovníkov — Slobodné poskytovanie služieb — Voľný pohyb kapitálu — Sloboda usadiť sa — Daň z príjmov — Dôchodkové poistenie — Uzavretie zmluvy s dôchodkovou spoločnosťou so sídlom v inom členskom štáte — Daňová právna úprava — Obmedzenie odpočítateľnosti alebo nezahrnutia do zdaniteľného základu dane u platieb zaplatených v rámci dôchodkového poistenia — Naliehavé dôvody všeobecného záujmu — Účinnosť daňových kontrol — Koherencia daňového systému — Symetria daňového systému — Dohoda o zamedzení dvojitého zdanenia)

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 30. januára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Dánske kráľovstvo
   (Vec C-150/04) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Voľný pohyb pracovníkov - Slobodné poskytovanie služieb - Voľný pohyb kapitálu - Sloboda usadiť sa - Daň z príjmov - Dôchodkové poistenie - Uzavretie zmluvy s dôchodkovou spoločnosťou so sídlom v inom členskom štáte - Daňová právna úprava - Obmedzenie odpočítateľnosti alebo nezahrnutia do zdaniteľného základu dane u platieb zaplatených v rámci dôchodkového poistenia - Naliehavé dôvody všeobecného záujmu - Účinnosť daňových kontrol - Koherencia daňového systému - Symetria daňového systému - Dohoda o zamedzení dvojitého zdanenia)
   (2007/C 82/03)
   Jazyk konania: dánčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: R. Lyal, S. Tams a H. Støvlbæk, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Dánske kráľovstvo (v zastúpení: J. Molde, splnomocnený zástupca)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Švédske kráľovstvo (v zastúpení: A. Kruse, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Porušenie článkov 39, 43, 49 a 56 ES – Daňová legislatíva obmedzujúca odpočítateľnosť platieb na dôchodkové poistenie na základe poistných zmlúv uzatvorených s podnikom usadeným v členskom štáte zo zdaniteľného príjmu
   Výrok rozsudku

               1.

               Zavedením a udržiavaním systému životného poistenia a dôchodkov, podľa ktorého sú daňové odpočty a nezahrnutie do základu dane poskytované len pre platby na základe zmlúv uzavretých s dôchodkovými inštitúciami, ktorých sídlo je v Dánsku, zatiaľ čo žiadna takáto daňová úľava nie je poskytovaná pri platbách na základe zmlúv uzavretých s dôchodkovými inštitúciami, ktorých sídlo je v iných členských štátoch, si Dánske kráľovstvo nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 39, 43 ES a 49 ES.

               2.

               Dánske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

               3.

               Švédske kráľovstvo znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 190, 24.7.2004.


title: Vec C-89/07: Žaloba podaná 15. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/23

         Žaloba podaná 15. februára 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Francúzska republika
   (Vec C-89/07)
   (2007/C 95/40)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: G. Rozet, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Francúzska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Francúzska republika si tým, že vo svojich právnych predpisoch ponechala požiadavku francúzskej národnosti pre výkon zamestnaní kapitána a prvého dôstojníka na všetkých lodiach plaviacich sa pod francúzskou vlajkou, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 39 ES,

               —

               zaviazať Francúzsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Keďže francúzske právne predpisy vyžadujú pre výkon zamestnania kapitána a prvého dôstojníka na všetkých lodiach plaviacich sa pod francúzskou vlajkou francúzsku národnosť, nie sú v súlade s ustanoveniami práva Spoločenstva týkajúcimi sa voľného pohybu pracovníkov, ako ich vyložil Súdny dvor v rozsudkoch z 30. septembra 2003, Colegio de Oficiales de la Marina Mercante Española (C-405/01) a Anker a i. (C-47/02). Táto požiadavka národnosti sa môže požadovať len u zamestnaní kapitána a prvého dôstojníka, ktoré skutočne a obvykle zahrňujú výkon právomoci orgánu verejnej moci.


title: Vec C-302/06: Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) z  25. januára 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský súd v Prešove – Slovenská republika) – František Kovaľský/Mesto Prešov, Dopravný podnik Mesta Prešov, a. s. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dodatkový protokol k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd — Vlastnícke právo — Energetické stavby umiestnené na súkromných pozemkoch bez poskytnutia náhrady vlastníkovi — Nedostatok právomoci Súdneho dvora)

text:
               14.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/11

         Uznesenie Súdneho dvora (tretia komora) z 25. januára 2007 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský súd v Prešove – Slovenská republika) – František Kovaľský/Mesto Prešov, Dopravný podnik Mesta Prešov, a. s.
   (Vec C-302/06) (1)

   (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dodatkový protokol k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd - Vlastnícke právo - Energetické stavby umiestnené na súkromných pozemkoch bez poskytnutia náhrady vlastníkovi - Nedostatok právomoci Súdneho dvora)
   (2007/C 82/22)
   Jazyk konania: slovenčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Krajský súd v Prešove
   Účastníci konania

      Odvolateľ: František Kovaľský

      Odporca: Mesto Prešov, Dopravný podnik Mesta Prešov, a. s.

      Vedľajší účastníci: Zuzana Petrová, Ondrej Valla
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Krajský súd v Prešove – Výklad článku 6 Zmluvy o EÚ ako aj článku 1 Dodatkového protokolu k Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd podpísaného v Paríži 20. marca 1952 – Vlastnícke právo – Vnútroštátna právna úprava umožňujúca zriadenie energetických stavieb na súkromných pozemkoch bez nároku na náhradu pre vlastníka
   Výrok uznesenia
   Súdny dvor Európskych spoločenstiev zjavne nemá právomoc odpovedať na otázky položené rozhodnutiami Krajského súdu v Prešove z 2. mája 2006 a 21. júla 2006.

      (1)  Ú. v. EÚ C 249, 14.10.2006.


title: Vec T-333/11: Žaloba podaná 24. júna 2011 — Wessang/ÚHVT — Greinwald (star foods)

text:
               10.9.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 269/51

         Žaloba podaná 24. júna 2011 — Wessang/ÚHVT — Greinwald (star foods)
   (Vec T-333/11)
   2011/C 269/114
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Nicolas Wessang (Zimmerbach, Francúzsko) (v zastúpení: A. Grolée, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Greinwald GmbH (Kempten, Nemecko)

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie odvolacieho senátu ÚHVT z 15. apríla 2011,

               —

               rozhodol, že ÚHVT má povinnosť prijať opatrenia nevyhnutné na dosiahnutie súladu s týmto rozsudkom, ktorým sa ruší uvedené rozhodnutie, a vyhovel tak námietke podanej pánom Nicolasom Wessangom 26. septembra 2005 proti prihláške ochrannej známky STAR FOOD + grafického označenia č. 4 105 615,

               —

               rozhodol, že ÚHVT má povinnosť prijať opatrenia na dosiahnutie súladu s týmto rozsudkom, ktorým sa ruší uvedené rozhodnutie, a zamietol tak v celom rozsahu prihlášku ochrannej známky STAR FOOD + grafického označenia č. 4 105 615,

               —

               uložil spoločnosti GREINWALD GmbH a ÚHVT povinnosť spoločne a nerozdielne, prípadne in solidum nahradiť všetky trovy konania, ktoré vynaložil pán Nicolas Wessang v rámci námietkového, odvolacieho a tohto konania,

               —

               rozhodol, že spoločnosť GREINWALD GmbH znáša v celom rozsahu trovy konania, ktoré vynaložila v rámci námietkového, odvolacieho a tohto konania,

               —

               rozhodol, že ÚHVT znáša v celom rozsahu trovy konania, ktoré vynaložil v rámci námietkového, odvolacieho a tohto konania..

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: Greinwald GmbH.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: obrazová ochranná známka „star foods“ pre výrobky zaradené do tried 29, 30 a 32 — prihláška č. 4 105 615.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobca.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: obrazová a slovná ochranná známka Spoločenstva „STAR SNACKS“ pre výrobky zaradené do tried 29, 30 a 31.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: vyhovenie námietke.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie námietky, rozhodnutie prijaté v nadväznosti na rozsudok Všeobecného súdu z 11. mája 2010 vo veci T-492/08, Wessang/ÚHVT — Greinwald (star foods).

      Dôvody žaloby: žalobca poukazuje na to, že Všeobecný súd rozhodol, že existuje pravdepodobnosť zámeny medzi dvomi kolidujúcimi ochrannými známkami a z tohto dôvodu mal odvolací senát právomoc v nadväznosti na rozsudok Všeobecného súdu. Žalobca sa tak domnieva, že odvolací senát prekročil svoje právomoci, keď opätovne rozhodol v celej veci.


title: Vec C-302/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts (Lotyšsko) 3. júna 2013 — AS flyLAL-Lithuanian Airlines, spoločnosť, proti ktorej bolo začaté konkurzné konanie/VAS „Starptautiskā lidosta Rīga“ , AS „Air Baltic Corporation“

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/6

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākās tiesas Senāts (Lotyšsko) 3. júna 2013 — AS flyLAL-Lithuanian Airlines, spoločnosť, proti ktorej bolo začaté konkurzné konanie/VAS „Starptautiskā lidosta Rīga“, AS „Air Baltic Corporation“
   (Vec C-302/13)
   (2013/C 226/10)
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākās tiesas Senāts

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: AS flyLAL-Lithuanian Airlines, spoločnosť, proti ktorej bolo začaté konkurzné konanie

      Žalované: VAS „Starptautiskā lidosta Rīga“, AS „Air Baltic Corporation“

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa vec, v ktorej sa žalobca domáha náhrady škody a určenia protiprávnosti konania žalovaných v súvislosti s protiprávnou dohodou a zneužitím dominantného postavenia, ktoré je založené na uplatňovaní všeobecne záväzných právnych predpisov iného členského štátu, považovať za občiansku alebo obchodnú vec v zmysle nariadenia (1) s prihliadnutím na skutočnosť, že protiprávne dohody boli v čase ich uzavretia neplatné, ale aj na okolnosť, že prijímanie právnych predpisov je činnosťou, ktorú štát vykonáva vo verejnoprávnej oblasti (acta iure imperii), na ktorú sa vzťahujú pravidlá medzinárodného práva verejného týkajúce sa súdnej imunity štátu voči súdom iného štátu?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku (ak ide o občiansku alebo obchodnú vec v zmysle nariadenia), má sa konanie o náhradu škody považovať za konanie, ktorého predmetom je platnosť rozhodnutí orgánov spoločností v zmysle článku 22 bodu 2 uvedeného nariadenia, čo umožňuje neuznať rozhodnutie na základe článku 35 bodu 1 tohto nariadenia?

               3.

               Ak predmet žaloby v konaní o náhradu škody patrí do pôsobnosti článku 22 (Výlučná právomoc) bodu 2 nariadenia, je súd štátu, v ktorom sa žiada o uznanie rozsudku, v prípade uznania rozsudku o nariadení ochranných opatrení povinný overiť existenciu okolností uvedených v článku 35 bode 1 nariadenia?

               4.

               Možno ustanovenie o verejnom poriadku, ktoré je uvedené v článku 34 bode 1 nariadenia, chápať v tom zmysle, že uznanie rozsudku o nariadení ochranných opatrení je v rozpore s verejným poriadkom členského štátu, pokiaľ po prvé hlavným argumentom na podporu nariadenia ochranných opatrení je značná výška sumy uvedenej v žalobe, ktorej výpočet nebol odôvodnený ani vysvetlený, a po druhé, ak sa toto rozhodnutie uzná a vykoná, pre žalované to bude môcť znamenať škodu, ktorej náhrady sa v prípade zamietnutia žaloby o náhradu škody nebudú môcť domáhať od žalobkyne, ktorá je obchodnou spoločnosťou v konkurze, čo by v konečnom dôsledku poškodilo hospodárske záujmy štátu, v ktorom sa žiada o uznanie rozsudku, a tým ohrozilo jeho bezpečnosť, keďže Lotyšská republika vlastní 100 % akcií spoločnosti Lidosta „Rīga“ a 52,6 % akcií AS Air Baltic Corporation?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42).


title: Vec C-97/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social n° 3 de Barcelona (Španielsko) 17. februára 2016 – José María Pérez Retamero/TNT Express Worldwide S.L., Transportes Saripod S.L. a Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

text:
               2.5.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 156/29

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona (Španielsko) 17. februára 2016 – José María Pérez Retamero/TNT Express Worldwide S.L., Transportes Saripod S.L. a Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
   (Vec C-97/16)
   (2016/C 156/38)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Juzgado de lo Social no 3 de Barcelona

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: José María Pérez Retamero

      Žalovaní: TNT Express Worldwide S.L., Transportes Saripod S.L. a Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa definícia „mobilný pracovník“ uvedená v článku 3 písm. d) smernice 2002/15/ES (1) vykladať v tom zmysle, že bráni ustanoveniu vnútroštátneho práva, akým je článok 1 ods. 3 písm. g) zákonníka práce (Estatuto de los Trabajadores), ktorý stanovuje, že za „mobilných pracovníkov“ nemožno považovať „osoby, ktoré poskytujú prepravné služby na základe správnych povolení, ktoré im boli vydané,… pomocou motorových vozidiel…, ktoré vlastnia alebo s ktorými môžu priamo nakladať…“?

               2.

               Má sa článok 3 písm. e) druhý odsek smernice („Na účely tejto smernice tí vodiči, ktorí nespĺňajú tieto kritériá, podliehajú tým istým povinnostiam a výhodám vyplývajúcim z tých práv, ktoré platia pre mobilných pracovníkov podľa tejto smernice“) vykladať v tom zmysle, že ak nie je splnené niektoré z kritérií stanovených pre kvalifikáciu „samostatne zárobkovo činných vodičov“, má sa vychádzať z toho, že ide o „mobilného pracovníka“?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/15/ES z 11. marca 2002 o organizácii pracovnej doby osôb vykonávajúcich mobilné činnosti v cestnej doprave (Ú. v. ES L 80, s. 35; Mim. vyd. 05/004, s. 224).


title: Vec F-90/09: Žaloba podaná 4. novembra 2009 — Ernotte/Komisia

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/41

         Žaloba podaná 4. novembra 2009 — Ernotte/Komisia
   (Vec F-90/09)
   2010/C 11/78
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Frédéric Ernotte (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: L. Defalque, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet a opis sporu

   Zaviazanie Komisie na náhradu majetkovej škody a nemajetkovej ujmy spôsobenej žalobcovi v dôsledku spôsobov vybavovania jeho spisu týkajúceho sa uznania, že infarkt, ktorý prekonal, mal charakter úrazu

      Návrhy žalobcu

               —

               zaviazať Komisiu na zaplatenie sumy 96 579,175 eura (spolu s úrokmi z omeškania, ktorých výšku treba vypočítať podľa sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou pre hlavné refinančné operácie, zvýšenej o dva percentuálne body, a to od 1. januára 2006) žalobcovi ako finančnej náhrady za majetkovú škodu, ktorú utrpel v dôsledku ľahkovážneho prístupu a neprimerane dlhej lehoty, počas ktorej Komisia vybavovala jeho spis týkajúci sa uznania, že infarkt, ktorý prekonal 28. augusta 2002, mal charakter úrazu,

               —

               priznať odškodnenie ako náhradu za nemajetkovú ujmu spôsobenú žalobcovi stanovenú dočasne ex aequo et bono na 5 000 eur, s výhradou zvýšenia alebo zníženia v priebehu konania,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 21. júla 2005 vo veci C-207/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Commissione tributaria provinciale di Novara): Paolo Vergani proti Agenzia delle Entrate, Ufficio di Arona (Sociálna politika — Rovnaká odmena a rovnaké zaobchádzanie s mužmi a ženami — Dávka pri ukončení pracovného pomeru — Zdanenie stanovené podľa veku — Daňová výhoda)

text:
               3.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/20

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 21. júla 2005
   vo veci C-207/04 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Commissione tributaria provinciale di Novara): Paolo Vergani proti Agenzia delle Entrate, Ufficio di Arona (1)

   (Sociálna politika - Rovnaká odmena a rovnaké zaobchádzanie s mužmi a ženami - Dávka pri ukončení pracovného pomeru - Zdanenie stanovené podľa veku - Daňová výhoda)
   (2005/C 217/39)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci C-207/04, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Commissione tributaria provinciale di Novara (Taliansko) z 26. apríla 2004 a doručený Súdnemu dvoru 10. mája 2004, ktorý súvisí s konaním: Paolo Vergani proti Agenzia delle Entrate, Ufficio di Arona, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann, sudcovia N. Colneric (spravodajkyňa), K. Schiemann, E. Juhász a E. Levits, generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajomník: L. Hewlett, hlavná referentka, vyhlásil 21. júla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Smernica Rady č. 76/207/EHS z 9. februára 1976 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky, sa má vykladať v tom zmysle, že jej odporuje také ustanovenie ako je to v konaní vo veci samej, na základe ktorého sa zamestnaným ženám, ktoré dovŕšili vek 50 rokov, a mužom, ktorí dovŕšili vek 55 rokov, pre motiváciu na dobrovoľné ukončenie pracovného pomeru poskytuje výhoda v tom, že im vyplatené dávky z dôvodu ukončenia pracovného pomeru sú zdaňované polovičnou sadzbou dane.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 10.7.2004


title: Uznesenie Súdneho dvora (štvrtá komora) z 26. mája 2005 vo veci C-297/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof): Sozialhilfeverband Rohrbach proti Arbeiterkammer Oberösterreich, Österreichischer Gewerkschaftsbund (Článok 104 ods. 3 rokovacieho poriadku — Smernica 2001/23/ES — Prevod podnikov — Možnosť odvolávať sa na smernicu voči jednotlivcovi — Námietka zamestnanca voči prevodu jeho zmluvy na nadobúdateľa)

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/19

      UZNESENIE SÚDNEHO DVORA

   (štvrtá komora)
   z 26. mája 2005
   vo veci C-297/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof): Sozialhilfeverband Rohrbach proti Arbeiterkammer Oberösterreich, Österreichischer Gewerkschaftsbund (1)

   (Článok 104 ods. 3 rokovacieho poriadku - Smernica 2001/23/ES - Prevod podnikov - Možnosť odvolávať sa na smernicu voči jednotlivcovi - Námietka zamestnanca voči prevodu jeho zmluvy na nadobúdateľa)
   (2005/C 182/35)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci C-297/03, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, ktorý podal Oberster Gerichtshof (Rakúsko) rozhodnutím zo 4. júna 2003 a doručeným Súdnemu dvoru 10. júla 2003, ktorý súvisí s konaním: Sozialhilfeverband Rohrbach proti Arbeiterkammer Oberösterreich, Österreichischer Gewerkschaftsbund, Súdny dvor (štvrtá komora), v zložení: predseda štvrtej komory K. Lenaerts, sudcovia N. Colneric (spravodajkyňa) a J. N. Cunha Rodrigues, generálny advokát: P. Léger, tajomník: R. Grass, vydal 26. mája 2005 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1)

               Súkromnoprávna spoločnosť s ručením obmedzeným, ktorej jediný spoločník je verejnoprávne združenie obcí pre sociálnu pomoc, patrí medzi zariadenia, proti ktorým je možné uplatniť článok 3 ods. 1 a článok 1 ods. 1 písm. c) prvú vetu smernice Rady 2001/23/ES z 12. marca 2001 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa zachovania práv zamestnancov pri prevodoch podnikov, závodov alebo častí podnikov alebo závodov.

               2)

               Štátna inštitúcia, ktorá prevádza svoj podnik, sa nemôže odvolávať na článok 3 ods. 1 a článok 1 ods. 1 písm. c) smernice 2001/23 voči zamestnancovi s cieľom uložiť mu povinnosť pokračovať v jeho pracovnom pomere s nadobúdateľom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 226, 20.9.2003.


title: Vec C-271/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias (Štátna rada) (Grécko) 31. mája 2011 — Techniko Epimelitirio Ellados (TEE) a i./Ypourgoi Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis; Metaforon kai Epikoinonion; Oikonomias kai Oikonomikon

text:
               6.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 232/19

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Symvoulio tis Epikrateias (Štátna rada) (Grécko) 31. mája 2011 — Techniko Epimelitirio Ellados (TEE) a i./Ypourgoi Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis; Metaforon kai Epikoinonion; Oikonomias kai Oikonomikon
   (Vec C-271/11)
   2011/C 232/32
   Jazyk konania: gréčtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Symvoulio tis Epikrateias (Štátna rada)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobcovia: Techniko Epimelitirio Ellados (TEE), Syllogos Ellinon Diplomatouchon Aeronafpigon Michanikon (SEA), Alexandros Tsiapas, Antonios Oikonomopoulos, Apostolos Batategas, Vasileios Kouloukis, Georgios Oikonomopoulos, Ilias Iliadis, Ioannis Tertigkas, Panellinios Syllogos Aerolimenikon Ypiresias Politikis Aeroporias, Eleni Theodoridou, Ioannis Karnesiotis, Alexandra Efthimiou, Eleni Saatsaki

      Žalovaní: Ypourgoi Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis; Metaforon kai Epikoinonion; Oikonomias kai Oikonomikon (ministri vnútra, verejnej správy a decentralizácie, dopravy a komunikácií, hospodárstva a financií)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Môže vnútroštátny zákonodarca, v súlade s článkom 2 nariadenia č. 2042/2003 v spojení s ustanovením M.B.902 písm. b) bodu 1 podčasti I oddielu B prílohy I uvedeného nariadenia a v zmysle ustanovenia AMC M.B.102 písm. c) bod 1 (odseky 1.1 až 1.4, 1.6 a 1.7) podčasti A oddielu B prílohy I rozhodnutia EASA č. 2003/19/RM/28.11.2003 o prijateľných prostriedkoch preukázania zhody prijatého na základe nariadenia č. 2042/2003 rozdeliť pri stanovení dodatočných opatrení na vykonanie uvedeného nariadenia činnosť inšpekcie lietadiel týkajúcu sa osvedčenia o zhode s platnými kritériami letovej spôsobilosti do viacerých špecifických inšpekčných kategórií, z ktorých každá zodpovedá za kontrolu letovej spôsobilosti len pre určitý sektor? Je v súlade predovšetkým s nariadením č. 2042/2003 také ustanovenie vnútroštátneho práva ako to, o ktoré ide v predmetnej veci, na základe ktorého boli zriadené funkcie inšpektorov pre letovú spôsobilosť (Airworthiness and Avionics Inspectors), inšpektorov pre letovú prevádzku (Flight Operations Inspectors), inšpektorov pre bezpečnosť kabíny pre cestujúcich (Cabin Safety Inspectors) a inšpektorov pre diplomy špecializácie a licencie (Licensing Inspectors)?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, má sa ustanovenie článku M.B.902 písm. b) bodu 1 podčasti I oddielu B prílohy I nariadenia č. 2042/2003 vykladať v tom zmysle, že každý člen personálu, ktorému sú zverené úlohy inšpekcie letovej spôsobilosti lietadiel v rámci jedného z určených sektorov, musí mať päťročnú prax vo všetkých oblastiach zameraných na zabezpečenie zachovania letovej spôsobilosti lietadiel, alebo je postačujúca päťročná prax týkajúca sa osobitných úloh, ktoré mu boli zverené, a špecializácie, ktorú získal?

               3.

               Pokiaľ odpoveď na uvedenú otázku znie, že je postačujúce, ak má inšpekčný personál päťročnú prax týkajúcu sa osobitných úloh, ktoré mu boli zverené, je v súlade ustanovením M.B.902 písm. b) bodu 1 podčasti I oddielu B prílohy I nariadenia č. 2042/2003, podľa ktorého inšpekčný personál musí mať „aspoň päťročnú prax v oblasti zachovania letovej spôsobilosti“, také ustanovenie vnútroštátneho práva ako to, o ktoré ide v predmetnej veci, na základe ktorého inšpektori pre letovú spôsobilosť (Airworthiness and Avionics Inspectors), ktorí zodpovedajú za dohľad nad letovými prístrojmi a za ich kontrolu, schvaľovanie organizácií zodpovedných za údržbu a prevádzkovateľov lietadiel, v súlade s inštrukciami manuálu ICAO dok. 9760, musia mať aspoň päťročnú prax v dielni na údržbu lietadiel a práce pri ich údržbe?

               4.

               V prípade kladnej odpovede na predchádzajúcu otázku, je v súlade s nariadením č. 2042/2003 také ustanovenie vnútroštátneho práva ako to, o ktoré ide v predmetnej veci, ktoré stavia na rovnakú úroveň držiteľov preukazu spôsobilosti technika údržby lietadiel podľa časti 66 (príloha III) uvedeného nariadenia a držiteľov diplomu vysokoškolského štúdia v oblasti leteckej dopravy, pričom stanovuje pre obe skupiny povinnosť vykonávať prax v dielni na údržbu lietadiel, aby mohli získať certifikát inšpektora pre letovú spôsobilosť?

               5.

               Zahŕňa sa do päťročnej praxe v oblasti zachovania letovej spôsobilosti prax nadobudnutá počas štúdia ukončeného akademickým titulom, v súlade s ustanovením M.B.902 písm. b) bodu 1 podčasti I oddielu B prílohy I nariadenia č. 2042/2003 a v zmysle ustanovenia AMC M.B.102 písm. c) bod 1 odseky 1.4 a 1.5 podčasti A oddielu B prílohy I rozhodnutia EASA č. 2003/19/RM/28.11.2003 o prijateľných prostriedkoch preukázania zhody prijatého na základe nariadenia č. 2042/2003, alebo sa započíta iba prax nadobudnutá pracovnými skúsenosťami, bez ohľadu na štúdium, ako aj jeho ukončenie a získanie príslušného akademického titulu?

               6.

               Rozumie sa päťročnou praxou v oblasti zachovania letovej spôsobilosti podľa uvedeného ustanovenia nariadenia č. 2042/2003 aj prax nadobudnutá prípadným vykonávaním úloh kontroly pre letovú spôsobilosť lietadiel v minulosti a predtým, ako nadobudlo platnosť uvedené nariadenie?

               7.

               Je v zmysle ustanovenia M.B.902 písm. b) bodu 2 podčasti I oddielu B prílohy I nariadenia č. 2042/2003 potrebné na to, aby bol držiteľ preukazu spôsobilosti technika údržby lietadiel podľa časti 66 (príloha III) nariadenia č. 2042/2003 menovaný do funkcie inšpektora, získanie dodatočného výcviku v oblastiach týkajúcich sa letovej spôsobilosti lietadiel pred vymenovaním do funkcie, alebo je postačujúce, ak získa dodatočný výcvik po počiatočnom výberovom konaní, ale ešte pred nástupom do funkcie inšpektora?

               8.

               Je v zmysle ustanovenia M.B.902 písm. b) bodu 3 podčasti I oddielu B prílohy I nariadenia č. 2042/2003, ktoré stanovuje, že revízny personál musí nevyhnutne mať „oficiálny leteckotechnický výcvik týkajúci sa údržby“, možné považovať za odbornú prípravu taký systém odbornej prípravy stanovený vnútroštátnym zákonodarcom, ktorý obsahuje tieto charakteristické prvky: i) odborná príprava sa poskytuje po počiatočnom výberovom konaní na funkciu inšpektorov len na základe formálnych požiadaviek; ii) uvedená odborná príprava sa nelíši v závislosti od formálnych požiadaviek osôb vybraných v počiatočnom výberovom konaní na funkciu inšpektorov, a iii) v rámci tohto systému odbornej prípravy nie sú upravené postupy a kritériá hodnotenia účastníkov ani záverečná skúška na overenie ich vhodnosti po tom, ako ukončili samotný proces odbornej prípravy?

               9.

               Predstavuje hierarchické postavenie v zmysle ustanovenia M.B.902 písm. b) bodu 4 podčasti I oddielu B prílohy I nariadenia č. 2042/2003, ktoré stanovuje, že inšpekčný personál má mať „postavenie s primeranou zodpovednosťou“, základnú podmienku pre certifikáciu inšpektorov v tom zmysle, že v priebehu predchádzajúcej činnosti je potrebný postup na vyššiu funkciu, alebo sa má uvedené ustanovenie nariadenia č. 2042/2003 vykladať v zmysle ustanovenia AMC M.B.102 písm. b) bod 3 podčasti A oddielu B prílohy I rozhodnutia EASA č. 2003/19/RM/28.11.2003 tak, že po počiatočnom výberovom konaní na funkciu inšpektorov je potrebné vybranú osobu zaradiť na takú funkciu v orgáne príslušnom na revíziu navigácie lietadiel, ktorá zahŕňa právo podpisovať sa v mene uvedeného orgánu?

               10.

               Pokiaľ sa má uvedené ustanovenie M.B.902 písm. b) bodu 4 podčasti I oddielu B prílohy I nariadenia vykladať v druhom uvedenom zmysle, môže spĺňať podmienku uloženú nariadením také ustanovenie vnútroštátneho práva, ktoré stanovuje, že k certifikácii inšpektora dôjde pri ukončení jeho teoretickej a praktickej odbornej prípravy, pričom od tohto okamihu môže vykonávať revízie letovej spôsobilosti lietadiel a samostatne podpisovať dokumenty týkajúce sa revízie a zaväzovať príslušný orgán?

               11.

               Pokiaľ sa má uvedené ustanovenie M.B.902 písm. b) bodu 4 podčasti I oddielu B prílohy I nariadenia č. 2042/2003 vykladať v druhom uvedenom zmysle, je v súlade také ustanovenie vnútroštátneho práva ako to, o ktoré ide v predmetnej veci, podľa ktorého je požiadavka „predchádzajúceho postúpenia na vyššiu funkciu a prevzatia zodpovednosti za dielňu na údržbu lietadiel“ pre personál vybraný v počiatočnom výberovom konaní na funkciu inšpektora pre letovú spôsobilosť iba otázkou voľby?

               12.

               Bol vnútroštátny zákonodarca v zmysle nariadenia č. 2042/2003, ktoré nestanovuje, za akých podmienok má osoba, ktorá vykonávala pred nadobudnutím jeho platnosti úlohy inšpektora pri kontrole letovej spôsobilosti lietadiel, právo pokračovať vo výkone svojich úloh aj po nadobudnutí platnosti uvedeného nariadenia, povinný stanoviť, že ten, kto vykonával uvedené úlohy v čase nadobudnutia platnosti uvedeného nariadenia (prípadne skôr), by mal automaticky získať novú certifikáciu inšpektora bez povinnosti podrobiť sa postupu výberového konania a hodnotenia, alebo sa má nariadenie č. 2042/2003, ktoré je zamerané na zlepšovanie bezpečnosti prevádzkovateľov lietadiel a nie na potvrdzovanie zamestnaneckých práv pracovníkov orgánov členských štátov príslušných na vykonávanie revízie letovej spôsobilosti lietadiel, vykladať v tom zmysle, že členské štáty majú jednoducho možnosť, ak to uznajú za vhodné, pokračovať v zamestnávaní osôb, ktoré vykonávali funkciu inšpektorov pre revíziu letovej spôsobilosti lietadiel pred nadobudnutím platnosti uvedeného nariadenia, aj vtedy, ak tieto osoby nespĺňajú požiadavky stanovené uvedeným nariadením, ako to stanovuje aj ustanovenie AMC M.B.102 písm. b) bod 4 podčasti A oddielu B prílohy I rozhodnutia EASA č. 2003/19/RM/28.11.2003?

               13.

               Pokiaľ sa uzná, že v zmysle nariadenia č. 2042/2003 sú členské štáty povinné automaticky vydať nové certifikácie inšpektorov bez výberového konania osobám, ktoré vykonávali tieto úlohy pred nadobudnutím platnosti uvedeného nariadenia, je v súlade s uvedeným nariadením také ustanovenie vnútroštátneho práva ako to, o ktoré ide v predmetnej veci, ktoré stanovuje, že na opätovné získanie certifikácie inšpektorov by tieto osoby museli skutočne vykonávať úlohy inšpektora nie v čase nadobudnutia platnosti uvedeného nariadenia, ale až od okamihu nasledujúceho po nadobudnutí platnosti predmetného ustanovenia vnútroštátneho práva?


title: Vec T-373/08: Uznesenie Všeobecného súdu z  24. mája 2011 — Nuova Agricast/Komisia ( „Mimozmluvná zodpovednosť — Systém pomoci stanovený talianskou právnou úpravou — Systém vyhlásený za nezlúčiteľný so spoločným trhom — Prechodné opatrenia — Vylúčenie niektorých podnikov — Zásada ochrany legitímnej dôvery — Dostatočne závažné porušenie právneho predpisu priznávajúceho práva jednotlivcom — Neexistencia — Zjavný nedostatok právomoci — Žaloba zjavne bez právneho základu“ )

text:
               23.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 219/16

         Uznesenie Všeobecného súdu z 24. mája 2011 — Nuova Agricast/Komisia
   (Vec T-373/08) (1)

   (Mimozmluvná zodpovednosť - Systém pomoci stanovený talianskou právnou úpravou - Systém vyhlásený za nezlúčiteľný so spoločným trhom - Prechodné opatrenia - Vylúčenie niektorých podnikov - Zásada ochrany legitímnej dôvery - Dostatočne závažné porušenie právneho predpisu priznávajúceho práva jednotlivcom - Neexistencia - Zjavný nedostatok právomoci - Žaloba zjavne bez právneho základu)
   2011/C 219/23
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Nuova Agricast Srl (Cerignola, Taliansko) (v zastúpení: M. A. Calabrese, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: V. Di Bucci a E. Righini, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na náhradu škody, ktorá bola údajne spôsobená žalobkyni prijatím rozhodnutia Komisie z 12. júla 2000, ktoré vyhlasuje za zlučiteľný so spoločným trhom systém pomoci vo forme investícií v znevýhodnených oblastiach v Taliansku [štátny pomoc N 715/99 — Taliansko (SG 2000 D/105754)], a počínaním Komisie počas konania, ktoré predchádzalo prijatiu uvedeného rozhodnutia

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Nuova Agricast Srl je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 285, 8.11.2008.


title: Vec C-350/14: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 10. decembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile di Trieste – Taliansko) – Florin Lazar/Allianz SpA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (ES) č. 864/2007 — Článok 4 ods. 1 — Pojmy „krajina, na území ktorej vznikla škoda“, „škoda“ a „nepriame následky civilného deliktu“ — Škoda, ktorú osobne utrpeli rodinní príslušníci obete smrteľnej dopravnej nehody — Rozhodné právo)

text:
               8.2.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 48/3

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 10. decembra 2015 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale civile di Trieste – Taliansko) – Florin Lazar/Allianz SpA
   (Vec C-350/14) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (ES) č. 864/2007 - Článok 4 ods. 1 - Pojmy „krajina, na území ktorej vznikla škoda“, „škoda“ a „nepriame následky civilného deliktu“ - Škoda, ktorú osobne utrpeli rodinní príslušníci obete smrteľnej dopravnej nehody - Rozhodné právo))
   (2016/C 048/03)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale civile di Trieste

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Florin Lazar

      Žalovaná: Allianz SpA

      Výrok rozsudku

   Článok 4 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 864/2007 z 11. júla 2007 o rozhodnom práve pre mimozmluvné záväzky (RÍM II) sa má na účely určenia práva uplatniteľného na mimozmluvný záväzok vyplývajúci z dopravnej nehody vykladať v tom zmysle, že ujma spojená s úmrtím osoby pri takejto nehode, ku ktorej došlo v členskom štáte súdu konajúceho vo veci a ktorú utrpeli rodinní príslušníci tejto osoby s bydliskom v inom členskom štáte, sa má kvalifikovať ako „nepriame následky“ tejto nehody v zmysle tohto ustanovenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 351, 6.10.2014.


title: Vec C-496/11: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 6. septembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Central Administrativo Sul — Portugalsko) — Portugal Telecom SGPS, SA/Fazenda Pública (DPH — Šiesta smernica — Článok 17 ods. 2 a článok 19 — Odpočítanie — Daň splatná alebo zaplatená za služby nadobudnuté holdingovou spoločnosťou — Služby, ktoré majú priamu, bezprostrednú a nepochybnú súvislosť so zdaniteľnými plneniami na výstupe)

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/12

      Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) zo 6. septembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Central Administrativo Sul — Portugalsko) — Portugal Telecom SGPS, SA/Fazenda Pública
      (Vec C-496/11) (1)

      (DPH - Šiesta smernica - Článok 17 ods. 2 a článok 19 - Odpočítanie - Daň splatná alebo zaplatená za služby nadobudnuté holdingovou spoločnosťou - Služby, ktoré majú priamu, bezprostrednú a nepochybnú súvislosť so zdaniteľnými plneniami na výstupe)
      (2012/C 331/18)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Central Administrativo Sul

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Portugal Telecom SGPS, SA

         Žalovaná: Fazenda Pública

         za účasti: Ministério Público

         Predmet veci

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Tribunal Central Administrativo Sul — Výklad článku 17 ods. 2 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Odpočty — Daň splatná alebo zaplatená za služby nadobudnuté holdingom — Služby, ktoré majú priamu, bezprostrednú a nepochybnú súvislosť so zdaniteľnými plneniami zdaňovanými na výstupe

         Výrok rozsudku

      Článok 17 ods. 2 a 5 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia sa má vykladať tak, že holdingová spoločnosť, ako je spoločnosť v konaní vo veci samej, ktorá popri svojej hlavnej činnosti správy obchodných podielov spoločností, ktorých celé alebo časť základného imania vlastní, nadobudla tovary a služby, ktoré následne fakturuje uvedeným spoločnostiam, môže odpočítať čiastku dane z pridanej hodnoty zaplatenú na vstupe pod podmienkou, že služby nadobudnuté na vstupe majú priamu a bezprostrednú súvislosť s hospodárskymi plneniami na výstupe, ktoré zakladajú právo na odpočet. Pokiaľ holdingová spoločnosť používa predmetné tovary a služby na vykonávanie hospodárskych plnení zakladajúcich právo na odpočet a zároveň hospodárskych plnení nezakladajúcich právo na odpočet, odpočet je prípustný iba v časti dane z pridanej hodnoty úmernej sume týkajúcej sa prvých uvedených plnení a vnútroštátne daňové orgány môžu stanoviť jednu z metód na určenie práva na odpočet vymedzených v uvedenom článku 17 ods. 5. Pokiaľ sa uvedené tovary a služby používajú zároveň na hospodárske činnosti a činnosti, ktoré nie sú hospodárskymi činnosťami, článok 17 ods. 5 šiestej smernice 77/388 sa neuplatní a metódy odpočtu a rozdelenia určia členské štáty, ktoré musia pri výkone tejto právomoci zohľadniť účel a štruktúru šiestej smernice 77/388 a v tejto súvislosti stanoviť spôsob výpočtu, ktorý objektívne odráža časť, ktorá bola skutočne započítaná ako výdavky na vstupe vo vzťahu ku každej z týchto dvoch činností.

         (1)  Ú. v. EÚ C 362, 10.12.2011.


title: Vec F-110/12: Žaloba podaná 1. októbra 2012 — ZZ/EMA

text:
               8.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 379/34

         Žaloba podaná 1. októbra 2012 — ZZ/EMA
   (Vec F-110/12)
   2012/C 379/57
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: S. Orlandi, J.-N. Louis a D. Abreu Caldas, advokáti)

      Žalovaná: Európska agentúra pre lieky

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia o zamietnutí žiadosti žalobcu týkajúcej sa zmeny jeho zmluvy pomocného zamestnanca na zmluvu dočasného zamestnanca

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie o zamietnutí prijaté orgánom oprávneným uzatvárať zmluvy z 21. novembra 2011 odporujúce žiadosti žalobcu týkajúcej sa zmeny jeho zmluvy pomocného zamestnanca na zmluvu dočasného zamestnanca,

               —

               zaviazať EMA na náhradu trov konania.


title: Vec C-188/13: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  22. novembra 2013 – Európska komisia/Slovinská republika

text:
               7.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/30

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 22. novembra 2013 – Európska komisia/Slovinská republika
   (Vec C-188/13) (1)

   2014/C 102/45
   Jazyk konania: slovinčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 156, 1.6.2013.


title: Vec C-475/11: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z  12. septembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Berufsgericht für Heilberufe bei dem Verwaltungsgericht Gießen — Nemecko) — Kostas Konstantinides (Slobodné poskytovanie lekárskych služieb — Poskytovateľ služby, ktorý sa premiestňuje do iného členského štátu s cieľom poskytnúť službu — Uplatniteľnosť pravidiel profesijnej etiky hostiteľského členského štátu a najmä pravidiel profesijnej etiky týkajúcich sa odmien a reklamy)

text:
               9.11.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 325/3

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 12. septembra 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Berufsgericht für Heilberufe bei dem Verwaltungsgericht Gießen — Nemecko) — Kostas Konstantinides
   (Vec C-475/11) (1)

   (Slobodné poskytovanie lekárskych služieb - Poskytovateľ služby, ktorý sa premiestňuje do iného členského štátu s cieľom poskytnúť službu - Uplatniteľnosť pravidiel profesijnej etiky hostiteľského členského štátu a najmä pravidiel profesijnej etiky týkajúcich sa odmien a reklamy)
   2013/C 325/04
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Berufsgericht für Heilberufe bei dem Verwaltungsgericht Gießen

      Účastník konania pred vnútroštátnym súdom

   Kostas Konstantinides

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hessischer Verwaltungsgerichtshof — Výklad článku 5 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií (Ú. v. EÚ L 255, s. 22) — Slobodné poskytovanie lekárskych služieb — Situácia, keď sa poskytovateľ služieb premiestňuje do iného členského štátu s cieľom poskytnúť službu — Uplatniteľnosť pravidiel profesijnej etiky hostiteľského členského štátu a najmä pravidiel profesijnej etiky týkajúcich sa odmien a reklamy

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 5 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií sa má vykladať v tom zmysle, že do jeho vecnej pôsobnosti nepatria také vnútroštátne pravidlá, ktoré sa nachádzajú jednak v § 12 ods. 1 lekárskeho etického kódexu spolkovej krajiny Hesensko, podľa ktorého odmeny musia byť primerané a na ich výpočet sa má uplatniť úradný cenník lekárskych výkonov, pokiaľ zákonné ustanovenia nestanovujú niečo iné, a jednak v § 27 ods. 3 tohto kódexu, ktorý lekárom zakazuje akúkoľvek reklamu v rozpore s profesijnou etikou. Je však úlohou vnútroštátneho súdu, aby z hľadiska výkladových usmernení poskytnutých Súdnym dvorom Európskej únie preveril, či uvedené pravidlá predstavujú obmedzenie v zmysle článku 56 ZFEÚ — a v prípade, že je to tak — či sledujú cieľ všeobecného záujmu, môžu zaručiť jeho dosiahnutie a neprekračujú rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie sledovaného cieľa.

               2.

               Článok 6 písm. a) smernice 2005/36 sa má vykladať v tom zmysle, že nestanovuje ani pravidlá výkonu povolania, ani disciplinárne konania vzťahujúce sa na poskytovateľa služby, ktorý sa premiestni na územie hostiteľského členského štátu na účely dočasného a príležitostného výkonu svojho povolania, ale upravuje len to, že členské štáty môžu na účely uľahčenia uplatňovania disciplinárnych ustanovení podľa článku 5 ods. 3 tejto smernice zaviesť buď automatickú dočasnú registráciu, alebo členstvo pro forma v profesijnej organizácii alebo v profesijnom orgáne.

      (1)  Ú. v. EÚ C 355, 3.12.2011.


title: Vec T-644/16: Žaloba podaná 9. septembra 2016 – ClientEarth/Komisia

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/54

         Žaloba podaná 9. septembra 2016 – ClientEarth/Komisia
   (Vec T-644/16)
   (2016/C 402/64)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ClientEarth (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: O. Brouwer, lawyer, a N. Frey, solicitor)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie žalovanej, ktorým sa zamieta prístup k dokumentom požadovaným podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (1), ktoré bolo žalobkyni doručené 1. júla 2016 v liste s referenčným číslom C(2016) 4286 final,

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania podľa článku 87 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, vrátane trov akýchkoľvek vedľajších účastníkov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení a na zjavne nesprávnom posúdení vyplývajúcom z nesprávneho uplatnenia výnimky týkajúcej sa medzinárodných vzťahov [článok 4 ods. 1 písm. a) tretia zarážka nariadenia č. 1049/2001] a na nedostatočnom odôvodnení:

                           —

                           Komisia nepreukázala uplatniteľnosť výnimky týkajúcej sa medzinárodných vzťahov. Predovšetkým nepreukázala, ako môže sprístupnenie čisto právnických dokumentov, ktoré obsahujú úvahy o práve Únie, samo osebe odhaliť strategické ciele sledované Európskou úniou v priebehu rokovaní, alebo že toto sprístupnenie oslabuje negociačnú polohu Komisie. Komisia je viazaná zásadou právneho štátu a nemôže rokovať o medzinárodných zmluvách, ktoré porušujú právo Únie. Žalobkyňa v tejto súvislosti navyše tvrdí, že na článok 4 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1049/2001 (a na iné výnimky) sa nemožno odvolávať „in perpetuum“, teda dovtedy, kým Komisia kdekoľvek rokuje o iných medzinárodných zmluvách. Komisia navyše neodôvodnila, ako môže sprístupnenie požadovaných dokumentov konkrétne a skutočne ohroziť verejný záujem z hľadiska medzinárodných vzťahov.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení a na zjavne nesprávnom posúdení vyplývajúcom z nesprávneho uplatnenia výnimky týkajúcej sa ochrany právneho poradenstva [článok 4 ods. 2 druhá zarážka nariadenia č. 1049/2001] a na nedostatočnom odôvodnení:

                           —

                           Komisia nepreukázala, že existuje skutočne predvídateľné a nie len hypotetické riziko, že sprístupnenie požadovaných dokumentov môže hroziť jej záujem na tom, aby dostala pravdivé, objektívne a úplné právne poradenstvo.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení a na zjavne nesprávnom posúdení vyplývajúcom z nesprávneho uplatnenia výnimky týkajúcej sa ochrany rozhodovacieho procesu [článok 4 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001] a na nedostatočnom odôvodnení:

                           —

                           Komisia nevysvetlila, ako môže prístup k požadovaným dokumentom konkrétne a skutočne ohroziť rozhodovací proces.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na nesprávnom právnom posúdení a na zjavne nesprávnom posúdení vyplývajúcom z nesprávneho uplatnenia kritéria prevažujúceho verejného záujmu a na nedostatočnom odôvodnení:

                           —

                           Prevažujúci verejný záujem existuje, pretože sprístupnenie by umožnilo diskusiu o prístupe k spravodlivosti, najmä o prístupe k vnútroštátnym súdom a o ich úlohe, a o potrebe zachovať jednotu a autonómiu práva Únie. Tieto témy sú v priamom záujme občanov Únie a mimovládnych organizácií, akou je žalobkyňa.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení článku 4 ods. 6 nariadenia č. 1049/2001 (čiastočný prístup) a návrh na vykonanie dôkazov

                           —

                           Žalobkyňa tvrdí, že Komisia neskúmala, alebo prinajmenšom neskúmala právne postačujúcim spôsobom, čiastočný prístup k požadovaným dokumentom a neumožnila ho.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec C-429/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Írsko) 5. augusta 2015 – Evelyn Danqua/Minister for Justice and Equality, Írsko a Attorney General

text:
               28.9.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 320/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Court of Appeal (Írsko) 5. augusta 2015 – Evelyn Danqua/Minister for Justice and Equality, Írsko a Attorney General
   (Vec C-429/15)
   (2015/C 320/31)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Court of Appeal

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Evelyn Danqua

      Odporcovia: Minister for Justice and Equality, Írsko a Attorney General

      Ďalší účastník konania: Refugee Legal Services

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Možno žiadosť o azyl, ktorú upravujú vnútroštátne predpisy zohľadňujúce povinnosti členského štátu podľa smernice o oprávnení [smernica Rady 2004/83/ES z 29. apríla 2004 o minimálnych ustanoveniach pre oprávnenie a postavenie štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátneho občianstva ako utečencov alebo osôb, ktoré inak potrebujú medzinárodnú ochranu, a obsah poskytovanej ochrany], považovať za vhodný porovnávací prvok vo vzťahu k žiadosti o doplnkovú ochranu na účely zásady ekvivalencie?

               2.

               V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, je na tento účel relevantné, že lehota stanovená pre žiadosti o doplnkovú ochranu slúži dôležitému záujmu na zabezpečení posúdenia žiadostí o medzinárodnú ochranu v primeranej lehote?


title: Vec C-182/04: Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Symvoulio tis Epikrateias zo dňa 3. marca 2004 vo veci ELMEKA N.E. proti Ypourgos Oikonomikon

text:
               7.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 201/7

         Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke podaný uznesením Symvoulio tis Epikrateias zo dňa 3. marca 2004 vo veci ELMEKA N.E. proti Ypourgos Oikonomikon
   (Vec C-182/04)
   (2004/C 201/12)
   Symvoulio tis Epikrateias (Grécko) uznesením z 3. marca 2004 podal na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke vo veci ELMEKA N.E. proti Ypourgos Oikonomikon, ktorý bol doručený Kancelárii Súdneho dvora dňa 19. apríla 2004.
   Otázky položené v rámci tejto veci sú totožné s otázkami položenými vo veci C-181/04.


title: Vec C-212/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 9. mája 2011 — Jyske Bank Gibraltar Limited/Administración del Estado

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/11

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 9. mája 2011 — Jyske Bank Gibraltar Limited/Administración del Estado
   (Vec C-212/11)
   2011/C 226/21
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Supremo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Jyske Bank Gibraltar Limited

      Žalovaný: Administración del Estado

      Prejudiciálna otázka

   Môže členský štát podľa článku 22 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES z 26. októbra 2005 o predchádzaní využívania finančného systému na účely prania špinavých peňazí a financovania terorizmu (1) vyžadovať, aby informácie, ktoré majú poskytnúť úverové inštitúcie pôsobiace na jeho území bez stálej prevádzkarne, boli bezpodmienečne a priamo odovzdané jeho vlastným orgánom, ktoré sú poverené predchádzaním praniu peňazí, alebo naopak, má žiadosť o informácie smerovať k finančnej informačnej jednotke členského štátu, na ktorého území sa nachádza úverová inštitúcia dotknutá žiadosťou?

      (1)  Ú. v. EÚ L 309, 2005, s. 15.


title: Vec T-28/14: Uznesenie Všeobecného súdu z  25. júna 2014 – José Manuel Baena Grupo/ÚHVT – Neuman (Sediaca postava)

text:
               8.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 303/58

         Uznesenie Všeobecného súdu z 25. júna 2014 – José Manuel Baena Grupo/ÚHVT – Neuman (Sediaca postava)
   (Vec T-28/14) (1)

   2014/C 303/70
   Jazyk konania: španielčina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 78, 15.3.2014.


title: Spojené veci F-106/13 a F-25/14: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 8. októbra 2015 – DD/FRA (Verená služba — Zamestnanci FRA — Dočasný zamestnanec — Správa o služobnom postupe — Vnútorné odvolanie — Obvinenia z diskriminácie — Obvinenia z prenasledovania v zmysle smernice 2000/43 — Správne vyšetrovanie — Disciplinárne konanie — Pokarhanie — Články 2, 3 a 11 prílohy IX služobného poriadku — Výpoveď zmluvy na dobu neurčitú — Článok 47 písm. c) bod i) PZOZ — Právo byť vypočutý — Článok 41 ods. 2 písm. a) Charty základných práv Európskej únie)

text:
               16.11.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 381/62

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 8. októbra 2015 – DD/FRA
   (Spojené veci F-106/13 a F-25/14) (1)

   ((Verená služba - Zamestnanci FRA - Dočasný zamestnanec - Správa o služobnom postupe - Vnútorné odvolanie - Obvinenia z diskriminácie - Obvinenia z prenasledovania v zmysle smernice 2000/43 - Správne vyšetrovanie - Disciplinárne konanie - Pokarhanie - Články 2, 3 a 11 prílohy IX služobného poriadku - Výpoveď zmluvy na dobu neurčitú - Článok 47 písm. c) bod i) PZOZ - Právo byť vypočutý - Článok 41 ods. 2 písm. a) Charty základných práv Európskej únie))
   (2015/C 381/87)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: DD (v zastúpení: L. Levi a M. Vandenbussche, avocats)

      Žalovaná: Agentúra Európskej únie pre základné práva (v zastúpení: M. Kjaerum, splnomocnený zástupca, P. Jenkinson, avocat)

      Predmet veci

      Vec F-106/13: návrh na zrušenie rozhodnutia riaditeľa FRA, ktorým bola žalobcovi uložená disciplinárna sankcia vo forme pokarhania

      Vec F-25/14: návrh na zrušenie rozhodnutia, ktorým bola ukončená žalobcova zmluva, ako aj rozhodnutia o zamietnutí jeho sťažnosti a návrhu na náhradu škody za vzniknutú majetkovú a nemajetkovú škodu

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie z 20. februára 2013, ktorým riaditeľ Agentúry Európskej únie pre základné práva uložil DD pokarhanie, sa zrušuje.

               2.

               Rozhodnutie z 13. júna 2013, ktorým riaditeľ Agentúry Európskej únie pre základné práva vypovedal zmluvu DD na dobu neurčitú, sa zrušuje.

               3.

               Vo zvyšnej časti sa žaloby v spojených veciach F-106/13 a F-25/14 zamietajú.

               4.

               Agentúra Európskej únie pre základné práva znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené DD.

      (1)  Ú. v. EÚ C 45, 15.2.2014, s. 46 a Ú. v. EÚ C 184, 16.6.2014, s. 43.


title: Vec C-644/16: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 15. decembra 2016 – Synthon BV/Astellas Pharma Inc.

text:
               20.3.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 86/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden (Holandsko) 15. decembra 2016 – Synthon BV/Astellas Pharma Inc.
   (Vec C-644/16)
   (2017/C 086/11)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Synthon BV

      Odporkyňa: Astellas Pharma Inc.

      Prejudiciálne otázky

               1.

                           a)

                           Treba článok 6 smernice 2004/48 (1) vykladať v tom zmysle, že v prípade kritéria, ktoré sa uplatní na opodstatnenosť žiadosti o predloženie dôkazov, treba rozlišovať podľa toho, či účastník konania, od ktorého sa predloženie požaduje, je osoba, ktorá (údajne) porušila právo, alebo tretia strana?

                           b)

                           V prípade kladnej odpovede na túto otázku do akej miery sa potom kritériá odlišujú?

               2.

                           a)

                           Ak sa proti žiadosti o predloženie dôkazov uvádza, že právo duševného vlastníctva, na základe ktorého sa predloženie požaduje, nie je platné (alebo už neexistuje), je potom opodstatnenosť tejto námietky nutné posúdiť podľa rovnakého kritéria, aké platí pre otázku hodnovernosti údajného porušenia (za predpokladu, že uplatnené právo duševného vlastníctva existuje)?

                           b)

                           V prípade zápornej odpovede na túto otázku, do akej miery sa potom kritériá odlišujú?

                           c)

                           Treba pri odpovedi na body a) a b) druhej otázky rozlišovať podľa toho, či bolo priznané príslušné právo duševného vlastníctva po tom, ako sa preskúmala jeho platnosť (ako európsky patent), alebo či vzniklo na základe zákona (ako autorské právo)?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva (Ú. v. EÚ L 157, 2004, s. 45; Mim. vyd. 17/002, s. 32).


title: Vec T-21/08: Žaloba podaná 8. januára 2008 – Evets/ÚHVT (QWIK TUNE)

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/61

         Žaloba podaná 8. januára 2008 – Evets/ÚHVT (QWIK TUNE)
   (Vec T-21/08)
   (2008/C 64/99)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Evets Corporation (Irvine, Spojené štáty) (v zastúpení: S. Ryan, solicitor)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu z 5. novembra 2007 R 604/2007-4,

               —

               nahradiť ho uznesením, že žiadosť o restitutio in integrum bola podaná v lehote stanovenej v článku 78 ods. 2,

               —

               vrátiť vec štvrtému odvolaciemu senátu, aby meritórne rozhodol o otázke, či bola na účely obnovy zápisu dotknutej ochrannej známky dodržaná náležitá starostlivosť,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovaná ochranná známka: obrazová ochranná známka Spoločenstva „QWIK TUNE“ pre výrobky a služby zaradené do tried 9 a 15 – prihláška č. 117 994.

      Rozhodnutie oddelenia pre správu ochranných známok a právne otázky: zamietnutie žiadosti o restitutio in integrum a vyhlásenie ochrannej známky za vymazanú.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania a vyhlásenie, že žiadosť o restitutio in integrum sa považuje za nepodanú.

      Dôvody žaloby: žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvádzané žalobcom sú zhodné alebo podobné ako žalobné dôvody a hlavné tvrdenia uvádzané vo veci T-20/08, Evets/ÚHVT (DANELECTRO).


title: Vec C-453/15: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 8. decembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – trestné konanie proti A, B (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — DPH — Smernica 2006/112/ES — Článok 56 — Miesto poskytovania služieb — Pojem „podobné práva“ — Prevod emisných kvót skleníkových plynov)

text:
               6.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 38/3

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 8. decembra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof – Nemecko) – trestné konanie proti A, B
   (Vec C-453/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - DPH - Smernica 2006/112/ES - Článok 56 - Miesto poskytovania služieb - Pojem „podobné práva“ - Prevod emisných kvót skleníkových plynov))
   (2017/C 038/04)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

   A, B

      Za účasti: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

      Výrok rozsudku

   Článok 56 ods. 1 písm. a) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že „podobné práva“ uvedené v tomto ustanovení zahŕňajú emisné kvóty skleníkových plynov definované v článku 3 písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES.

      (1)  Ú. v. EÚ C 363, 3.11.2015.


title: Vec C-258/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 24. mája 2012 — Vodafone Omnitel Nv/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

text:
               21.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 217/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 24. mája 2012 — Vodafone Omnitel Nv/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
   (Vec C-258/12)
   2012/C 217/29
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Vodafone Omnitel Nv

      Žalovaný: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa ustanovenia práva Únie platné v danom odvetví a najmä ustanovenia smernice 2002/20/ES (1) vykladať v tom zmysle, že bránia uvedenej vnútroštátnej právnej úprave, najmä zákonu č. 266 z roku 2005, a to najmä vzhľadom na spôsob jej konkrétneho uplatňovania v regulačnej oblasti?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (smernica o povolení) (Ú. v. ES L 108, s. 21; Mim. vyd. 13/029, s. 337).