title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 12. mája 2005 vo veci C-347/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Tribunale amministrativo regionale del Lazio): Regione autonoma Friuli – Venezia Giulia a Agenzia Regionale per lo sviluppo rurale (ERSA) proti Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (Zahraničné vzťahy — Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Maďarskou republikou o vzájomnej ochrane a kontrole označovania vín — Ochrana označenia vzťahujúceho sa na určité vína pochádzajúce z Maďarska v Spoločenstve — Zemepisné označenie „Tokaj“ — Výmena listov — Možnosť používať termín „Tocai“ vo výrazoch „Tocai friulano“ alebo „Tocai italico“ pre označovanie a prezentáciu niektorých talianskych vín, osobitne akostných vín vyrobených vo vymedzenom regióne («akostné vína psr“) počas prechodného obdobia, ktoré uplynie 31. marca 2007 — Vylúčenie tejto možnosti po uplynutí prechodného obdobia — Platnosť — Právny základ — Článok 113 Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 133 ES) — Zásady medzinárodného práva týkajúce sa zmlúv — Články 22 až 24 dohody TRIPs — Ochrana základných práv — Právo vlastniť majetok)

text:
               23.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 182/9

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (druhá komora)
   z 12. mája 2005
   vo veci C-347/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Tribunale amministrativo regionale del Lazio): Regione autonoma Friuli – Venezia Giulia a Agenzia Regionale per lo sviluppo rurale (ERSA) proti Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (1)

   (Zahraničné vzťahy - Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Maďarskou republikou o vzájomnej ochrane a kontrole označovania vín - Ochrana označenia vzťahujúceho sa na určité vína pochádzajúce z Maďarska v Spoločenstve - Zemepisné označenie „Tokaj“ - Výmena listov - Možnosť používať termín „Tocai“ vo výrazoch „Tocai friulano“ alebo „Tocai italico“ pre označovanie a prezentáciu niektorých talianskych vín, osobitne akostných vín vyrobených vo vymedzenom regióne („akostné vína psr“) počas prechodného obdobia, ktoré uplynie 31. marca 2007 - Vylúčenie tejto možnosti po uplynutí prechodného obdobia - Platnosť - Právny základ - Článok 113 Zmluvy ES (zmenený, teraz článok 133 ES) - Zásady medzinárodného práva týkajúce sa zmlúv - Články 22 až 24 dohody TRIPs - Ochrana základných práv - Právo vlastniť majetok)
   (2005/C 182/17)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci C-347/03, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím Tribunale amministrativo regionale del Lazio (Taliansko) z 9. júna 2003 a doručený Súdnemu dvoru 7. augusta 2003, ktorý súvisí s konaním: Regione autonoma Friuli – Venezia Giulia a Agenzia Regionale per lo sviluppo rurale (ERSA) proti Ministero delle Politiche Agricole e Forestali, za účasti: Regione Veneto, Súdny dvor (druhá komora), v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans (spravodajca), sudcovia R. Silva de Lapuerta, R. Schintgen, G. Arestis a J. Klučka, generálny advokát: F. G. Jacobs, tajomník: L. Hewlett, hlavná referentka, vyhlásil 12. mája 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Európska dohoda o pridružení uzatvorená medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na strane jednej a Maďarskou republikou na strane druhej nepredstavuje právny základ rozhodnutia Rady č. 93/734/ES z 23. novembra 1993 o uzavretí dohody medzi Európskym spoločenstvom a Maďarskou republikou o vzájomnej ochrane a kontrole označovania vín.

               2)

               Článok 133 ES, na ktorý odkazuje preambula rozhodnutia č. 93/724, predstavuje vhodný právny základ preto, aby dohodu medzi Európskym spoločenstvom a Maďarskou republikou o vzájomnej ochrane a kontrole označovania vín uzavrelo Spoločenstvo samo.

               3)

               Zákaz používania označenia „Tocai“ v Taliansku po 31. marci 2007, ktorý vyplýva z výmeny listov ohľadne článku 4 ods. 5 dohody medzi Európskym spoločenstvom a Maďarskou republikou o vzájomnej ochrane a kontrole označovania vín, nie je v rozpore s úpravou rovnako znejúcich označení stanovenou v článku 4 ods. 5 tejto dohody.

               4)

               Spoločné vyhlásenie ohľadne článku 4 ods. 5 dohody medzi Európskym spoločenstvom a Maďarskou republikou o vzájomnej ochrane a kontrole označovania vín, pokiaľ vo svojom prvom odseku stanovuje vo vzťahu k článku 4 ods. 5 písm. a) tejto dohody, že zmluvné strany skonštatovali, že v čase rokovaní im nebol známy žiadny konkrétny prípad, na ktorý by sa dali uvedené ustanovenia použiť, nepredstavuje obraz zjavne nezodpovedajúci skutočnosti.

               5)

               Články 22 až 24 Dohody o obchodných aspektoch práva duševného vlastníctva uvedenej v prílohe 1 C Dohody o založení Svetovej obchodnej organizácie, prijatej v mene Európskeho spoločenstva, pokiaľ ide o záležitosti spadajúce do jeho právomocí rozhodnutím Rady č. 94/800/ES z 22. decembra 1994, sa majú vykladať v tom zmysle, že v prípade – aký nastal v konaní vo veci samej – rovnako znejúceho zemepisného označenia tretej krajiny a označenia obsahujúceho meno odrody používaného na označovanie a prezentáciu určitých vín Spoločenstva vyrobených z tejto odrody, tieto ustanovenia nevyžadujú, aby sa tieto dve označenia mohli používať naďalej v budúcnosti, a to bez ohľadu na splnenie dvoch podmienok, že ich v minulosti príslušní výrobcovia používali buď v dobrej viere alebo aspoň počas 10 rokov pred 15. aprílom 1994 a každé označenie jasne uvádza krajinu, región alebo oblasť pôvodu chráneného vína, aby spotrebiteľ nebol uvedený do omylu.

               6)

               Právo vlastniť majetok nevylučuje zákaz pre dotknuté ekonomické subjekty v autonómnom regióne Friuli – Venezia Giulia (Taliansko) používať termín „Tocai“ vo výrazoch „Tocai friulano“ alebo „Tocai italico“ pre označovanie a prezentáciu určitých talianskych akostných vín vyrobených vo vymedzenom regióne po uplynutí prechodného obdobia 31. marca 2007, ktorý vyplýva z výmeny listov ohľadne článku 4 ods. 5 dohody medzi Európskym spoločenstvom a Maďarskou republikou o vzájomnej ochrane a kontrole označovania vín.

      (1)  Ú. v. EÚ C 264, 1.11.2003


               29.5.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 146/8

         Žaloba podaná dňa 9. apríla 2004 Lapin liitto (Regionálna rada Lapónska) a obcami Enontekiö, Inari, Utsjokia a pán Unto Autto, chovateľ sobov proti Komisii Európskych spoločentiev
   (Vec T-141/04)
   (2004/C 146/11)
   Jazyk konania: fínsky
   Lapin liitto (Regionálna rada Lapónska) a obce Enontekiö, Inari, Utsjokia a pán Unto Autto, chovateľ sobov, všetci zastúpení: Kari Marttinen, advokát, a profesor Pertti Eilavaara, podali 9. apríla 2004 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločentiev.
   Žalobcovia navrhujú, aby Súd prvého stupňa:

               —

               Zrušil rozhodnutie Komisie v časti týkajúcej sa informácií o fínskych oblastiach a to z toho dôvodu, že z postupu, akým boli začlenené do tohto rozhodnutia vyplýva, že tieto informácie sú v rozpore s právom.

               —

               Najmä zrušil začlenenie národného parku Pallas-Ounastunturi (F11300101) do chránenej oblasti a to preto, že jeho uvedenie na zozname je rozporné s právom a zasahuje do práv navrhovateľa, pána Unto Autto, chovateľa sobov.

               —

               Zaviazal Komisiu Európskych spoločentiev nahradiť trovy konania, spolu s úrokmi z omeškania odo dňa vyhlásenia rozsudku.

         Žalobné dôvody a hlavné argumenty
   Rozhodnutie Komisie 2004/69/ES z 22. decembra 2003, ktorým sa vykonáva smernica Rady 92/43/EHS, stanovuje zoznam dôležitých zemepisných oblastí spoločenstva, pokiaľ sa týka biogeografickej alpínskej oblasti. Uvedené rozhodnutie je rozporné s právom z nasledujúcich dôvodov:

               —

               Komisia prekročila svoje právomoci tým, že prijala zoznam zemepisných oblastí vypracovaný Fínskou republikou.

               —

               Komisia nepreskúmala zákonnosť rozhodnutia Fínskej republiky v súlade s Rímskou zmluvou alebo tak, ako to vyžaduje uvedená smernica. V dôsledku toho sú jej prípravné práce výsledkom konania, ktoré je v rozpore s prílohou III smernice.

               —

               Fínska republika vypracovala vlastné rozhodnutie o zemepisných oblastiach v rozpore s právom spoločenstva, keďže neuplatnila smernicu v súlade s jej prílohou III, pričom existenciu tejto povinnosti potvrdil viackrát Súdny dvor vo svojich rozhodnutiach.

               —

               Navrhovatelia neboli vypočutí v súvislosti s vytvorením alpínskych biogeografických oblastí a zostávajúca časť prípravného konania vo Fínsku nebola naviac v súlade s konaním ustanoveným touto smernicou.

               —

               Najmä pán Unto Autto tvrdí, že rozhodnutie Komisie 2004/96/ES z 22. decembra 2003, ktorým sa vykonáva smernica Rady 92/43/EHS a ktoré stanovuje zoznam dôležitých zemepisných oblastí spoločenstva, pokiaľ sa týka biogeografickej alpínskej oblasti, nechráni jeho základné práva z toho dôvodu, že toto rozhodnutie má právne účinky hoci jeho základné práva nie sú chránené. Pod základnými právami sa chápu súčasne práva zakotvené v Ústave Fínskej republiky a ktorých predmetom je ochrana vlastníctva, slobodného vykonávnia profesnej činnosti alebo práva súvisiace s ochranou kultúry. Rozhodnutie Komisie tiež zasahuje do základných práv zakotvených a uplatňovaných v ustálenej praxi Európskou úniou.


title: Vec C-580/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 18. novembra 2013 — Coty Germany GmbH/Stadtparkaksse Magdeburg

text:
               1.2.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 31/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Bundesgerichtshof (Nemecko) 18. novembra 2013 — Coty Germany GmbH/Stadtparkaksse Magdeburg
   (Vec C-580/13)
   2014/C 31/04
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Bundesgerichtshof

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Coty Germany GmbH

      Žalovaná: Stadtparkaksse Magdeburg

      Prejudiciálna otázka

   Má sa článok 8 ods. 3 písm. e) smernice 2004/48/ES (1) vykladať v tom zmysle, že mu odporuje vnútroštátna právna úprava, ktorá bankovej inštitúcii v takom prípade, o aký ide v konaní vo veci samej, dovoľuje, aby s odvolaním sa na bankové tajomstvo odmietla poskytnúť informáciu podľa článku 8 ods. 1 písm. c) tejto smernice o mene a adrese vlastníka účtu?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/48/ES z 29. apríla 2004 o vymožiteľnosti práv duševného vlastníctva (Ú. v. EÚ L 157, s. 45; Mim. vyd. 17/002, s. 32).


title: Vec C-387/06: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z  10. januára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Odvetvie telekomunikácií — Článok 8 ods. 1, ods. 2 písm. b) a ods. 3 písm. c) smernice 2002/21/ES ( rámcová smernica ) — Článok 8 ods. 1 a 4 smernice 2002/19/ES ( prístupová smernica ) — Elektronické komunikačné siete a služby — Pevné telefónne siete a mobilné telefónne siete — Ukončovanie hovorov — Prichádzajúca doprava — Obmedzenie právomocí vnútroštátneho úradu pre reguláciu komunikácií)

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/10

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 10. januára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Fínska republika
   (Vec C-387/06) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Odvetvie telekomunikácií - Článok 8 ods. 1, ods. 2 písm. b) a ods. 3 písm. c) smernice 2002/21/ES („rámcová smernica“) - Článok 8 ods. 1 a 4 smernice 2002/19/ES („prístupová smernica“) - Elektronické komunikačné siete a služby - Pevné telefónne siete a mobilné telefónne siete - Ukončovanie hovorov - Prichádzajúca doprava - Obmedzenie právomocí vnútroštátneho úradu pre reguláciu komunikácií)
   (2008/C 64/14)
   Jazyk konania: fínčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: M. Huttunen a M. Shotter, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Fínska republika (v zastúpení: A. Guimaraes-Purokoski, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Nesplnenie povinností, ktoré mu prináležia na základe článku 8 ods. 1, ods. 2 písm. b) a ods. 3 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica) (Ú. v. ES L 108, s. 33; Mim. vyd. 13/029, s. 349) a na základe článku 8 ods. 1 a 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/19/ES zo 7. marca 2002 o prístupe a prepojení elektronických komunikačných sietí a príslušných zariadení (prístupová smernica) (Ú. v. ES L 108, s. 7; Mim. vyd. 13/029, s. 323)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Komisia Európskych spoločenstiev a Fínska republika znášajú každá svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 2.12.2006.


title: Vec C-97/08 P: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  10. septembra 2009 — Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV/Komisia Európskych spoločenstiev [Odvolanie — Hospodárska súťaž — Kartely — Článok 81 ods. 1 ES — Článok 53 ods. 1 Dohody o EHP — Článok 23 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1/2003 — Skupina spoločností — Pripísateľnosť porušení — Zodpovednosť materskej spoločnosti za porušenia pravidiel hospodárskej súťaže jej dcérskymi spoločnosťami — Rozhodujúci vplyv uplatňovaný materskou spoločnosťou — Vyvrátiteľná domnienka v prípade vlastníctva 100 %-ného podielu na základnom imaní]

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/17

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 10. septembra 2009 — Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV/Komisia Európskych spoločenstiev
   (Vec C-97/08 P) (1)

   (Odvolanie - Hospodárska súťaž - Kartely - Článok 81 ods. 1 ES - Článok 53 ods. 1 Dohody o EHP - Článok 23 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1/2003 - Skupina spoločností - Pripísateľnosť porušení - Zodpovednosť materskej spoločnosti za porušenia pravidiel hospodárskej súťaže jej dcérskymi spoločnosťami - Rozhodujúci vplyv uplatňovaný materskou spoločnosťou - Vyvrátiteľná domnienka v prípade vlastníctva 100 %-ného podielu na základnom imaní)
   2009/C 267/28
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolatelia: Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV (v zastúpení: C. Swaak, M. van der Woude a M. Mollica, advokáti)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: X. Lewis a F. Castillo de la Torre, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Odvolanie proti rozsudku Súdu prvého stupňa (druhá komora) z 12. decembra 2007 vo veci T 112/05, Akzo Nobel NV a i./Komisia Európskych spoločenstiev, ktorým Súd prvého stupňa zamietol návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2005/566/ES z 9. decembra 2004, ktorým sa upravuje konanie podľa článku 81 Zmluvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (prípad C.37.533 — Cholinchlorid) (Ú. v. EÚ L 190, s. 22) v súvislosti so skupinou dohôd a zosúladených postupov týkajúcich sa určovania cien, rozdelenia trhov a zosúladených činností proti konkurentom európskom trhu s cholinchloridom — Pojem „podnik“ v zmysle článku 81 ES a článku 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Spoločnosti Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV a Akzo Nobel Functional Chemicals BV sú povinné nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 128, 24.5.2008.


title: Vec C-271/09: Žaloba podaná 16. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika

text:
               26.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 233/8

         Žaloba podaná 16. júla 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Poľská republika
   (Vec C-271/09)
   2009/C 233/12
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: E. Montaguti a K. Hermann, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Poľská republika si tým, že ponechala v platnosti článok 143, článok 136 ods. 3 a článok 136a ods. 2 zákona z 28. augusta 1997 o organizácii a činnosti dôchodkových fondov (ustawa o organizacji i funkcjonowaniu funduszy emerytalnych), ktoré obmedzujú zahraničné investície poľských otvorených dôchodkových fondov, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 56 ES,

               —

               zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Komisia sa domnieva, že článok 143 zákona z 28. augusta 1997 o organizácii a činnosti dôchodkových fondov (ďalej len „zákon o dôchodkových fondoch“) hodnotu vkladov urobených mimo Poľskú republiku, aké môžu otvorené dôchodkové fondy (otwarte fundusze emerytalne, OFE, ďalej len „ODF“) urobiť na základe odseku 2 tohoto predpisu, obmedzuje len na 5 % hodnoty aktív príslušného ODF. Katalóg druhov zahraničných investícií uvedený v článku 143 ods. 1 zákona o dôchodkových fondoch navyše neobsahuje niekoľko kategórií, ktoré sú predpokladané pre investície ODF v rámci Poľskej republiky.
   Podľa článku 136 ods. 3 zákona o dôchodkových fondoch sa pri zisťovaní čistých aktív patriacich ODF neprihliada na hodnotu vkladov z titulu spoluúčasti, ktoré boli emitované investičnými spoločenstvami v Spoločenstve so sídlom v zahraničí v zmysle článku 143 ods. 1 tohto zákona. Na základe hodnoty čistých aktív sa ale vypočíta výška správnych poplatkov ODF. Z tohto dôvodu podľa žalobkyne toto ustanovenie predstavuje obmedzenie voľného pohybu kapitálu v zmysle článku 56 ES, lebo odrádza ODF od investovania do aktív v zahraničných investičných fondoch.
   Článok 136a ods. 2 zákona o dôchodkových fondoch stanovuje, že náklady transakcie súvisiace so zahraničnými účtovnými inštitúciami môžu byť uhradené z aktív ODF len do výšky neprekračujúcej zodpovedajúce náklady domácich účtovných inštitúcií. Tento predpis môže ODF odradiť od zahraničných investícií, lebo nie je možné uhradiť náklady transakcie v ich plnej výške, ako je tomu v prípade vnútroštátnych investícií.
   Komisia sa domnieva, že článok 56 ES sa použije na investičnú činnosť ODF, ktoré sú súčasťou poľského dôchodkového systému založeného na kapitalizácii poistného plateného členmi ODF. Dotknuté obmedzenia pohybu kapitálu nemožno odôvodniť ani z hľadiska kontroly podľa článku 58 ES, ani na základe vyššieho verejného záujmu. Množstevné obmedzenia a obmedzenia podľa druhu totiž nie sú vhodným prostriedkom, ktorý skutočne môže zabezpečiť finančnú stabilitu poistného nahromadeného zo strany ODF a plateného členmi. Všetky sporné opatrenia sú podľa Komisie neprimerané.


title: Vec T-669/16 P: Uznesenie Všeobecného súdu z 3. júla 2017 – De Nicola/EIB („Odvolanie — Zamestnanci EIB — Zdravotné poistenie — Zamietnutie náhrady liečebných nákladov — Laserová terapia — Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody“)

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/50

         Uznesenie Všeobecného súdu z 3. júla 2017 – De Nicola/EIB
   (Vec T-669/16 P) (1)

   ((„Odvolanie - Zamestnanci EIB - Zdravotné poistenie - Zamietnutie náhrady liečebných nákladov - Laserová terapia - Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody“))
   (2017/C 283/78)
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembursko) (v zastúpení: G. Ferabecoli, advokátka)

      Ďalší účastník konania: Európska investičná banka (EIB) (v zastúpení: T. Gilliams a G. Faedo, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (druhá komora) z 21. júla 2016, De Nicola/EIB (F-82/15, EU:F:2016:166), ktorým sa navrhuje čiastočné zrušenie tohto rozsudku

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Carlo De Nicola znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej investičnej banke (EIB) v rámci tohto konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 410, 7.11.2016.


title: vec F-71/09: Žaloba podaná 17. augusta 2009 — Caminiti/Komisia

text:
               10.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 244/17

         Žaloba podaná 17. augusta 2009 — Caminiti/Komisia
   (vec F-71/09)
   2009/C 244/29
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Paolo Caminiti (Tubize, Belgicko) (v zastúpení: L. Levi, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Predmet a opis sporu

   Návrh na zrušenie rozhodnutia žalovanej zaradiť žalobcu do platovej triedy AST 9 platového stupňa 4 s koeficientom násobenia rovným 1 a v dôsledku toho preradenie žalobcu do platovej triedy AST 9 platového stupňa 2 s ponechaním koeficientu násobenia 1,071151

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie zaradiť žalobcu do platovej triedy AST 9 platového stupňa 4 s koeficientom násobenia rovným 1 obsiahnuté vo výplatnej listine žalobcu z marca 2009,

               —

               v dôsledku toho preradiť žalobcu s účinnosťou od 1. marca 2009 do platovej triedy AST 9 platového stupňa 2 s ponechaním koeficientu násobenia 1,071151,

               —

               celkovo obnoviť kariérny postup žalobcu s retroaktívnym účinkom od 1. marca 2009, dátumu jeho zaradenia do takto upravenej platovej triedy a platového stupňa (vrátane zhodnotenia jeho skúsenosti v takto upravenom zaradení, jeho práv na postúpenie a jeho nároku na dôchodok), a to vrátane vyplatenia úrokov z omeškania na základe sadzby stanovenej Európskou centrálnou bankou pre hlavné refinančné operácie uplatniteľnej v dotknutom období zvýšenej o dva body na všetky sumy zodpovedajúce rozdielu medzi platom zodpovedajúcim jeho zaradeniu uvedenému v rozhodnutí o zaradení a platom zodpovedajúcim zaradeniu, na ktorý mal mať nárok do dátumu vydania rozhodnutia o jeho riadnom zaradení; subsidiárne udeliť body na povýšenie žalobcu zodpovedajúce zmene koeficientu násobenia na „časový“ koeficient,

               —

               zaviazať Komisiu Európskych spoločenstiev na náhradu trov konania.


title: Vec T-112/05: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  12. decembra 2007 – Akzo Nobel a i./Komisia ( Hospodárska súťaž — Kartely v sektore vitamínových výrobkov — Cholínchlorid (vitamín B 4) — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore — Pripísateľnosť protiprávneho správania )

text:
               26.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 22/41

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 12. decembra 2007 – Akzo Nobel a i./Komisia
   (Vec T-112/05) (1)

   („Hospodárska súťaž - Kartely v sektore vitamínových výrobkov - Cholínchlorid (vitamín B 4) - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES a článku 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore - Pripísateľnosť protiprávneho správania“)
   (2008/C 22/76)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: Akzo Nobel NV (Arnhem, Holandsko), Akzo Nobel Nederland BV (Arnhem), Akzo Nobel Chemicals International BV (Amersfoort, Holandsko), Akzo Nobel Chemicals BV (Amersfoort) a Akzo Nobel Functional Chemicals BV (Amersfoort) (v zastúpení: pôvodne C. Swaak a J. de Gou, neskôr C. Swaak, M. van der Woude a M. Mollica, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: A. Whelan a F. Amato, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2005/566/ES z 9. decembra 2004, ktorým sa upravuje konanie podľa článku 81 Zmluvy o ES a článku 53 Dohody o EHP (prípad COMP/E-2/37.533 – cholínchlorid) (súhrnné rozhodnutie Ú. v. EÚ L 190, 2005, s. 22)
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV a Akzo Nobel Functional Chemicals BV sú povinní nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 143, 11.6.2005.


title: Vec T-61/10: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. novembra 2010 — Victoria Sánchez/Parlament a Komisia ( Žaloba na nečinnosť — Neprijatie opatrení — Návrh na vydanie súdneho príkazu — Návrh na nariadenie ochranných opatrení — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne bez zjavného právneho základu )

text:
               15.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 13/25

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. novembra 2010 — Victoria Sánchez/Parlament a Komisia
   (Vec T-61/10) (1)

   (Žaloba na nečinnosť - Neprijatie opatrení - Návrh na vydanie súdneho príkazu - Návrh na nariadenie ochranných opatrení - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne bez zjavného právneho základu)
   2011/C 13/50
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobca: Fernando Marcelino Victoria Sánchez (Sevilla, Španielsko) (v zastúpení: pôvodne N. Domínguez Varela, neskôr P. Suarez Plácido, advokáti)

      Žalovaní: Európsky parlament (v zastúpení: N. Lorenz, N. Görlitz, P. López-Carceller, splnomocnení zástupcovia), a Európska komisia (v zastúpení: L. Lozano Palacios a I. Martínez del Peral, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba na nečinnosť smerujúca k určeniu, že Európsky parlament a Európska komisia protiprávne opomenuli odpovedať na list žalobcu zo 6. októbra 2009, návrh na vydanie súdneho príkazu a návrh na nariadenie ochranných opatrení

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Fernando Marcelino Victoria Sánchez je povinný nahradiť trovy konania.

               3.

               O návrhu Ignacia Ruipéreza Aquirrea a asociácie ATC Petition na vstup do konania ako vedľajší účastníci nie je potrebné rozhodnúť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 100, 17.4.2010, s. 58.


title: Vec T-642/13: Žaloba podaná 2. decembra 2013 — Wolverine International/ÚHVT — BH Stores (cushe)

text:
               22.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 85/20

         Žaloba podaná 2. decembra 2013 — Wolverine International/ÚHVT — BH Stores (cushe)
   (Vec T-642/13)
   2014/C 85/34
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Wolverine International, LP (Grand Cayman, Kajmanie ostrovy) (v zastúpení: M. Plesser a R. Heine, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: BH Stores BV (Curaçao, Holandské Antily)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 30. septembra 2013 vo veci R 1269/2012-4,

               —

               zamietol návrh na vyhlásenie neplatnosti,

               —

               zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Zapísaná ochranná známka Spoločenstva, ktorá je predmetom návrhu na vyhlásenie neplatnosti: obrazová ochranná známka obsahujúca slovný prvok „cushe“ pre tovary v triede 25 — Medzinárodný zápis č. 859 087 označujúci Európsku úniu.

      Majiteľ ochrannej známky Spoločenstva: žalobkyňa.

      Účastník, ktorý sa domáha vyhlásenia neplatnosti: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Odôvodnenie návrhu na vyhlásenie neplatnosti: Pravdepodobnosť zámeny podľa článku 53 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 8 ods. 1 písm. b) NOZS.

      Rozhodnutie zrušovacieho oddelenia: zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zrušenie sporného rozhodnutia a vyhlásenie napadnutého medzinárodného zápisu označujúceho Európsku úniu za neplatný.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) a článku 57 ods. 2 a 3 NOZS.


title: Vec T-125/17 R: Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 13. júla 2017 – BASF Grenzach/ECHA („Návrh na nariadenie predbežného opatrenia — REACH — Látka triklosan — Postup hodnotenia — Rozhodnutie odvolacieho senátu ECHA — Povinnosť poskytnúť určité informácie vyžadujúce testovanie na zvieratách — Návrh na predbežné opatrenia — Neexistencia naliehavosti“)

text:
               28.8.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/52

         Uznesenie predsedu Všeobecného súdu z 13. júla 2017 – BASF Grenzach/ECHA
   (Vec T-125/17 R)
   ((„Návrh na nariadenie predbežného opatrenia - REACH - Látka triklosan - Postup hodnotenia - Rozhodnutie odvolacieho senátu ECHA - Povinnosť poskytnúť určité informácie vyžadujúce testovanie na zvieratách - Návrh na predbežné opatrenia - Neexistencia naliehavosti“))
   (2017/C 283/81)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: BASF Grenzach GmbH (Grenzach-Wyhlen, Nemecko) (v zastúpení: K. Nordlander a M. Abenhaïm, advokáti)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra (ECHA) (v zastúpení: W. Broere, T. Röcke a M. Heikkilä, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na základe článkov 278 a 279 ZFEÚ na nariadenie predbežných opatrení spočívajúcich na jednej strane v odklade vykonateľnosti rozhodnutia odvolacieho senátu ECHA A-018-2014 z 19. decembra 2016 týkajúceho sa hodnotenia látky triklosan a na druhej strane v predĺžení lehoty na poskytnutie výsledkov testov o dobu trvania odkladu

      Výrok

               1)

               Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.

               2)

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-246/06: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 17. januára 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social Único de Algeciras – Španielsko) – Josefa Velasco Navarro/Fondo de Garantía Salarial (Fogasa) (Sociálna politika — Ochrana zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti zamestnávateľa — Smernica 80/987/EHS zmenená a doplnená smernicou 2002/74/ES — Priamy účinok — Náhrada za neplatnú výpoveď danú zamestnávateľom dohodnutá v rámci súdneho zmieru — Platba zabezpečená záručnou inštitúciou — Platba podmienená prijatím súdneho rozhodnutia)

text:
               8.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/7

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) zo 17. januára 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Juzgado de lo Social Único de Algeciras – Španielsko) – Josefa Velasco Navarro/Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
   (Vec C-246/06) (1)

   (Sociálna politika - Ochrana zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti zamestnávateľa - Smernica 80/987/EHS zmenená a doplnená smernicou 2002/74/ES - Priamy účinok - Náhrada za neplatnú výpoveď danú zamestnávateľom dohodnutá v rámci súdneho zmieru - Platba zabezpečená záručnou inštitúciou - Platba podmienená prijatím súdneho rozhodnutia)
   (2008/C 64/09)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Juzgado de lo Social Único de Algeciras
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Josefa Velasco Navarro

      Žalovaný: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Juzgado de lo Social Único de Algeciras – Výklad smernice Rady 80/987/EHS z 20. októbra 1980 o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa (Ú. v. ES L 283, s. 23; Mim. vyd. 05/001, s. 217), zmenenej a doplnenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/74/ES z 23. septembra 2002 (Ú. v. ES L 270, s. 10; Mim. vyd. 05/004, s. 261) – Rozsah záruky ponúknutej záručnou inštitúciou – Odškodnenie v prípade skončenia pracovného pomeru – Vnútroštátna právna úprava, ktorá vyžaduje rozsudok alebo správne rozhodnutie na toto odškodnenie – Priamy účinok zmenenej a doplnenej smernice, pokiaľ ide o situáciu platobnej neschopnosti vyhlásenej medzi dňom nadobudnutia účinnosti smernice 2002/74 a uplynutím lehoty na jej prebratie
   Výrok rozsudku

               1.

               V prípade neprebratia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/74/ES z 23. septembra 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 80/987/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov vzťahujúcich sa na ochranu zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa do vnútroštátneho práva 8. októbra 2005, sa v nijakom prípade nemožno odvolať na prípadný priamy účinok článku 3 prvého odseku smernice Rady 80/987/EHS z 20. októbra 1980 o ochrane zamestnancov v prípade platobnej neschopnosti ich zamestnávateľa, zmenenej a doplnenej smernicou 2002/74, vo vzťahu k platobnej neschopnosti, ktorá nastala pred uvedeným dátumom.

               2.

               Ak dotknutá vnútroštátna právna úprava patrí do pôsobnosti smernice 80/987, zmenenej a doplnenej smernicou 2002/74, vnútroštátny súd má povinnosť, pokiaľ ide o platobnú neschopnosť vzniknutú medzi dňom nadobudnutia účinnosti tejto poslednej uvedenej smernice a dňom uplynutia lehoty na jej prebratie, zabezpečiť uplatnenie tejto vnútroštátnej právnej úpravy, ktoré je v súlade so zásadou zákazu diskriminácie tak, ako je uznaná právnym poriadkom Spoločenstva.

      (1)  Ú. v. EÚ C 212, 2.9.2006.


title: Vec C-137/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španielsko) 20. marca 2015 – María Pilar Plaza Bravo/Servicio Público de Empleo Estatal Dirección Provincial de Álava

text:
               1.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 178/10

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco (Španielsko) 20. marca 2015 – María Pilar Plaza Bravo/Servicio Público de Empleo Estatal Dirección Provincial de Álava
   (Vec C-137/15)
   (2015/C 178/11)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: María Pilar Plaza Bravo

      Odporca: Servicio Público de Empleo Estatal Dirección Provincial de Álava

      Prejudiciálna otázka

   Bráni článok 4 ods. 1 smernice Rady 79/7/E[H]S (1) z 19. decembra 1978 o postupnom vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach súvisiacich so sociálnym zabezpečením za okolností, akými sú okolnosti prejednávaného sporu, vnútroštátnej právnej úprave, na základe ktorej sa pri výpočte sumy dávky v úplnej nezamestnanosti vyplývajúcej zo straty jediného zamestnania na kratší pracovný čas na všeobecne stanovenú maximálnu sumu uplatní podielový koeficient, ktorý zodpovedá percentuálnemu podielu kratšieho pracovného času na pracovnom čase porovnateľného pracovníka, ktorý pracuje na plný úväzok, s prihliadnutím na to, že v tomto členskom štáte sú pracovníkmi na kratší pracovný čas prevažne ženy?

      (1)  Ú. v. ES L 6, s. 24; Mim. vyd. 05/001, s. 215.


title: Vec T-722/14: Žaloba podaná 13. októbra 2014 – PRIMA/Komisia

text:
               22.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 462/27

         Žaloba podaná 13. októbra 2014 – PRIMA/Komisia
   (Vec T-722/14)
   (2014/C 462/40)
   Jazyk konania: bulharčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa:„PRIMA – Producentska, reklamna, informacionna i medijna agencija“ AD (Sofia, Bulharsko) (v zastúpení: Javor Sergejev Ruskov, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 12. augusta 2014, ktorým Komisia zamietla ponuku žalobkyne v rámci verejného obstarávania PO/2013-13/SOF týkajúceho sa podpory zastúpenia Európskej komisie v Bulharsku pri organizovaní verejných podujatí,

               —

               zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 12. augusta 2014, ktorým bola prijatá ponuka iného účastníka verejného obstarávania, ako aj všetky následné rozhodnutia týkajúce sa uzatvorenia zmluvy na uskutočnenie zákazky, vrátane rozhodnutia Komisie z 12. septembra 2014,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod: porušenie povinnosti o poskytnutí informácií

                           —

                           Verejný obstarávateľ poskytol spoločnosťou PRIMA vyžiadané informácie o vlastnostiach prijatej ponuky, nepredložil však informácie týkajúce sa relatívnych výhod tejto ponuky.

               2.

               Druhý žalobný dôvod: nesprávne uplatnenie kritérií vyhodnotenia ponuky

                           —

                           Verejný obstarávateľ neuplatnil ním určené kritériá vyhodnotenia ponuky objektívnym a správnym spôsobom, čo predstavuje dôvod irelevantnosti posúdenia ich splnenia, z čoho vyplýva, že neboli zabezpečené zásady rovnosti prístupu a zaobchádzania s účastníkmi verejného obstarávania.

               3.

               Tretí žalobný dôvod: porušenie zásad verejného obstarávania

                           —

                           Rozhodnutie o zadaní zákazky bolo prijaté po pôvodnom rozhodnutí, ktorým bola prijatá ponuka spoločnosti PRIMA.

                           —

                           Verejný obstarávateľ neoznámil toto rozhodnutie spoločnosti PRIMA, čo predstavuje porušenie zásad transparentnosti a rovnosti účastníkov v konaní.

                           —

                           Právo na obhajobu spoločnosti PRIMA bolo neoznámením informácií o uvedenom rozhodnutí podstatne obmedzené.


title: Vec T-20/09 P: Rozsudok Všeobecného súdu z  8. júna 2011 — Komisia/Marcuccio ( „Odvolanie — Verejná služba — Úradníci — Invalidný dôchodok — Žaloba vyhlásená za čiastočne dôvodnú v prvom stupni pre nedostatok odôvodnenia napadnutého rozhodnutia — Článok 78 služobného poriadku — Odchod do dôchodku z dôvodu invalidity — Posudková komisia“ )

text:
               23.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 219/14

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. júna 2011 — Komisia/Marcuccio
   (Vec T-20/09 P) (1)

   (Odvolanie - Verejná služba - Úradníci - Invalidný dôchodok - Žaloba vyhlásená za čiastočne dôvodnú v prvom stupni pre nedostatok odôvodnenia napadnutého rozhodnutia - Článok 78 služobného poriadku - Odchod do dôchodku z dôvodu invalidity - Posudková komisia)
   2011/C 219/17
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: J. Curral a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát)

      Ďalší účastník konania: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Predmet veci

   Odvolanie podané proti rozsudku Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) zo 4. novembra 2008, Marcuccio/Komisia (F-41/06, zatiaľ neuverejnený v Zbierke), a smerujúce k zrušeniu tohto rozsudku

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Súdu pre verejnú službu Európskej únie (prvá komora) zo 4. novembra 2008, Marcuccio/Komisia (F-41/06) sa zrušuje v rozsahu, v akom Súd pre verejnú službu zrušil rozhodnutie Európskej komisie z 30. mája 2005, na základe ktorého Luigi Marcuccio odišiel do invalidného dôchodku a bol mu priznaný invalidný dôchodok, v akom uložil Komisii povinnosť zaplatiť Luigimu Marcucciovi sumu 3000 eur a v akom rozdelil trovy konania v závislosti od tohto zrušenia a uloženia povinnosti (body 1, 2, 4 a 5 výroku tohto rozsudku).

               2.

               Vec sa vracia Súdu pre verejnú službu.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 55, 7.3.2009.


title: Vec T-553/11: Žaloba podaná 14. októbra 2011 — European Dynamics Luxembourg/ECB

text:
               7.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/20

         Žaloba podaná 14. októbra 2011 — European Dynamics Luxembourg/ECB
   (Vec T-553/11)
   2012/C 6/37
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luxembursko) (v zastúpení: N. Korogiannakis a M. Dermitzakis, advokáti)

      Žalovaná: Európska centrálna banka

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie žalovanej o zamietnutí spoločnej žiadosti dočasného zoskupenia podanej a zastupovanej žalobkyňou, predloženej v odpovedi na výzvu na podávanie žiadostí o účasť na obstarávacom konaní 14159/IS/2010 (Ú. v. EÚ 2011/S 75-121894), najmä pre služby dotknuté v časti 1 tejto zákazky,

               —

               zrušil rozhodnutie žalovanej o zamietnutí odvolania podaného žalobkyňou v súlade s postupom podľa odseku IV.2.1 vyššie uvedenej výzvy na podávanie žiadostí a za podmienok stanovených v článku 33 uznesenia ECB/2007/5 (1),

               —

               zrušil všetky s tým súvisiace rozhodnutia žalovanej,

               —

               uložil žalovanej, aby v súlade s článkami 256, 268 a 340 ZFEÚ nahradila žalobkyni škodu vo výške 2 000 000 eur, ktorá jej vznikla v dôsledku straty príležitosti, ako aj ujmy na povesti a dobrom mene,

               —

               uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania, ako aj ďalšie trovy a výdavky, ktoré žalobkyni vznikli v súvislosti s touto žalobou.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.

               1.

               Prvým žalobným dôvodom žalobkyňa vytýka, že žalovaná porušila povinnosť odôvodnenia a neoznámila relatívnu výhodu, pokiaľ ide o úspešných uchádzačov. Okrem toho podľa žalobkyne žalovaná použila nejasné výberové kritériá, v priebehu hodnotenia zaviedla nové kritériá a porušila článok 28 ods. 3 uznesenia ECB/2007/5. Napokon žalobkyňa uvádza, že žalovaná porušila jej právo na obranu, ako aj zásadu transparentnosti a zásadu riadnej správy vecí verejných.

               2.

               Druhým žalobným dôvodom žalobkyňa poukazuje na to, že žalovaná sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keďže nerešpektovala článok 25 uznesenia ECB/2007/5 ani súťažné podklady.

               3.

               Tretím žalobným dôvodom poukazuje na to, že žalovaná porušila článok 20 uznesenia ECB/2007/5 a zásadu riadnej správy vecí verejných.

               4.

               Štvrtým žalobným dôvodom poukazuje na to, že žalovaná tým, že zamietla sťažnosť žalobkyne ako neprípustnú, porušila článok 28 ods. 3 uznesenia ECB/2007/5.

      (1)  Rozhodnutie Európskej centrálnej banky z 3. júla 2007 ustanovujúce pravidlá obstarávania (Ú. v. EÚ L 184, s. 34).


title: Vec F-120/05: Žaloba podaná  19. decembra 2005  – Kyriazis/Komisia

text:
               1.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 154/23

         Žaloba podaná 19. decembra 2005 – Kyriazis/Komisia
   (Vec F-120/05)
   (2006/C 154/55)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Antonios Kyriazis (Luxemburg, Luxembursko) (v zastúpení: M. Spanakis, advokát)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie ADMIN.B.2 – D (05) 23023/EGL-ade z 12. októbra 2005, ktorým menovací orgán zamietol sťažnosť žalobcu R/549/05 proti zamietnutiu žiadosti žalobcu o priznanie príspevku na expatriáciu (16 %) žalovanou z 25. apríla 2005,

               —

               nariadiť žalovanej priznať žalobcovi príspevok na expatriáciu so spätným účinkom k 1. marcu 2005 vrátane úrokov z omeškania s ročnou sadzbou 10 % až do úplného zaplatenia,

               —

               priznať žalobcovi právo poberať v budúcnosti príspevok na expatriáciu (16 % z čistého základného platu).

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, úradník Komisie pôsobiaci v Luxemburgu, napáda rozhodnutie, ktorým mu bolo zamietnuté vyplatenie príspevku na expatriáciu. Žalobca spochybňuje tvrdenie Komisie, podľa ktorého nespĺňa podmienky stanovené v článku 4 ods. 1 písm. a) prílohy VII služobného poriadku z dôvodu, že Luxembursko bolo miestom jeho trvalého bydliska a jeho hlavného a zvyčajného zamestnania počas obdobia piatich rokov, ktoré uplynulo šesť mesiacov pred jeho prijatím do zamestnania v orgánoch Spoločenstva.
   Žalobca okrem toho uvádza, že je potrebné vychádzať z toho, že práca, ktorú vykonával v Luxemburgu v budove žalovanej v čase, kedy bol zamestnaný v súkromnoprávnej spoločnosti, spadá pod výnimku stanovenú v článku 4 ods. 1 písm. a) druhej zarážke prílohy VII služobného poriadku.


title: Vec C-445/12 P: Odvolanie podané 3. októbra 2012 : Rivella International AG proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z  12. júla 2012 vo veci T-170/11, Rivella International AG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/27

         Odvolanie podané 3. októbra 2012: Rivella International AG proti rozsudku Všeobecného súdu (šiesta komora) z 12. júla 2012 vo veci T-170/11, Rivella International AG/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-445/12 P)
   2012/C 366/48
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Rivella International AG (v zastúpení: C. Spintig, S. Pietzcker a R. Jacobs, advokáti)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť napadnutý rozsudok a vrátiť vec Všeobecnému súdu na ďalšie prejednanie,

               —

               zaviazať odporcu na náhradu trov odvolacieho konania a konania na prvom stupni.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Odvolateľka svojím odvolaním napáda rozsudok Všeobecného súdu (šiesta komora) z 12. júla 2012, ktorý sa týkal žaloby proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) z 10. januára 2011 (vec R 534/2010-4) v súvislosti s námietkovým konaním medzi Rivella International AG a Baskaya di Baskaya Alim e C. Sas.
   Odvolateľka uvádza tieto dôvody odvolania:
   Všeobecný súd porušil článok 42 ods. 2 a ods. 3 nariadenia č. 207/2009 (1) tým, že:

               —

               požadoval dôkaz o riadnom používaní ochrannej známky, na ktorom je založená námietka, hoci táto ochranná známka nie je ochrannou známkou Spoločenstva, a nie je ani „skoršou ochrannou známkou“, ale je iba nemeckou časťou medzinárodnej ochrannej známky,

               —

               usúdil, že otázka územia používania skoršej (medzinárodnej) registrovanej ochrannej známky je v nariadení č. 207/2009 taxatívne upravená a vnútroštátne právo členských štátov v tomto smere platí iba doplňujúco,

               —

               nezohľadnil skutočnosť, že takýto výklad vedie k výsledku, ktorý nebol zamýšľaný nariadením č. 207/2009, a najmä ani jeho odôvodnením 3, a to k oddeleniu zápisu a možnosti používania ochrannej známky Spoločenstva okrem prípadov výslovne upravených v nariadení.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Vec C-680/13: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo  16. mája 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Frankfurt am Main – Nemecko) – Condor Flugdienst GmbH/Andreas Plakolm

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/21

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 16. mája 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Frankfurt am Main – Nemecko) – Condor Flugdienst GmbH/Andreas Plakolm
   (Vec C-680/13) (1)

   2014/C 261/41
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 85, 22.3.2014.


title: Vec T-443/09: Žaloba podaná 4. novembra 2009 — Agriconsulting Europe/Komisia

text:
               16.1.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 11/33

         Žaloba podaná 4. novembra 2009 — Agriconsulting Europe/Komisia
   (Vec T-443/09)
   2010/C 11/62
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Agriconsulting Europe SA (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: F. Sciaudone avvocato, R. Sciandone avvocato a A. Neri, avvocato)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu spôsobenej škody,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov tohto konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa je v tejto veci spoločnosť, ktorá je lídrom v oblasti poradenstva riadenia a technického poradenstva služieb medzinárodných rozvojových projektov. Žalobkyňa napáda rozhodnutie Komisie v súvislosti s časťou 11 verejného obstarávania EuropeAid/127054/C/SER/multi (Ú. v. EÚ S 128 zo 4. júla 2008), v ktorom Komisia neprihliadla na šesť ekonomicky najvýhodnejších ponúk predložených konzorciom, ktorého hlavným členom je žalobkyňa a priznalo túto časť zákazky iným uchádzačom.
   Žalobkyňa uvádza na podporu svojho návrhu na zrušenie rozhodnutia tieto dôvody:

               —

               skreslenie dôkazov a skutkových okolností. Napadnutým rozhodnutím sa odmietla ponuka žalobkyne z dôvodu, že „vyhlásenia o exkluzivite“ troch expertov, ktoré boli súčasťou ich ponuky, obsahovali aj iné ponuky a v dôsledku toho sa museli z hodnotenia vylúčiť. Tento záver je nesprávny, pretože nezohľadňuje vyhlásenia uvedených expertov, ktorí nepriznávajú niektorým z týchto vyhlásení nijakú hodnotu v jednej časti verejného obstarávania alebo v inej jeho časti uvádzajú, že tieto vyhlásenia neboli dokonca pravdivé;

               —

               nesprávny výklad dôsledkov vyplývajúcich v súvislosti s nedodržaním „vyhlásenia o exkluzivite“ a porušenie zásady právnej istoty, pretože žalovaná uplatnila sankciu, ktorá sa ukladá v prípade, ak je podpísaných viac vyhlásení o exkluzivite na všetky ponuky, bez zohľadnenia úlohy a zodpovednosti spoločnosti alebo týchto expertov,

               —

               porušenie právnych požiadaviek, zásady riadnej správy a zásady proporcionality, pretože žalovaná predtým ako rozhodla, že ponuka obsahuje vady, ktoré môžu spôsobiť jej neplatnosť, nevyužila svoju právomoc požiadať o vysvetlenia, ktorou disponuje v prípade, ak ponuka obsahuje nejasnosti.

         Žalobkyňa tiež tvrdí, že došlo k porušeniu povinnosti odôvodnenia a okrem iného žiada na základe mimozmluvnej zodpovednosti o priznanie náhrady škody, ktorá jej vznikla z dôvodu protiprávneho konania alebo subsidiárne z dôvodu konania, ktoré bolo v súlade s právom.


title: Vec C-446/06: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven (Holandsko) 31. októbra 2006 – A. G. Winkel/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               30.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/37

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het bedrijfsleven (Holandsko) 31. októbra 2006 – A. G. Winkel/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   (Vec C-446/06)
   (2006/C 326/78)
   Jazyk konania: holandčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   College van Beroep voor het bedrijfsleven
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: A. G. Winkel

      Žalovaný: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Je právna úprava, ktorá vznik nároku na poskytnutie prémie za dojčiace kravy, na základe praxe obvyklej pri chove hovädzieho dobytka, podmieňuje tým, že sa krava musí oteliť aspoň raz v období dvadsať mesiacov pred a štyri mesiace po tom, ako začne plynúť lehota na podanie žiadosti, a že teľa smie byť oddelené od stáda najskôr štyri mesiace po svojom narodení, v súlade s článkom 3 ods. 1 písm. f) nariadenia (ES) č. 1254/1999 (1)?

               2.

               Ktoré kritériá – v prípade, že odpoveď na prvú otázku bude záporná – sa majú použiť na určenie toho, či sú v stáde teľatá určené na produkciu mäsa a ktoré kravy patria do tohto stáda?

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1254/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom (Ú. v. ES L 160, 26.6.1999, s. 21; Mim. vyd. 03/025, s. 339).


title: Vec T-550/08: Žaloba podaná 15. decembra 2008 – Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen/Komisia

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/32

         Žaloba podaná 15. decembra 2008 – Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen/Komisia
   (Vec T-550/08)
   (2009/C 55/59)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG (Hamburg, Nemecko) (v zastúpení: U. Itzen a J: Ziebarth, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne,

               —

               subsidiárne, primerane znížiť výšku peňažnej pokuty uloženej žalobkyni v napadnutom rozhodnutí,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa podala žalobu proti rozhodnutiu Komisie K(2008) 5476 v konečnom znení z 1. októbra 2008 vo veci COMP/39.181 – Sviečkové vosky, v ktorom žalovaná určila, že niektoré podniky, vrátane žalobkyne, boli účastníkmi dohody a/alebo zosúladeného postupu v oblasti parafínového vosku, čím porušili článok 81 ods. 1 ES a článok 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore.
   Na odôvodnenie svojej žaloby uvádza žalobkyňa dva žalobné dôvody.
   Vo svojom prvom žalobnom dôvode žalobkyňa namieta porušenie povinnosti odôvodnenia podľa článku 253 ES a práva na obhajobu, pretože vyhodnotenie dôkazov, ktoré vykonala Komisia v napadnutom rozhodnutí, už v skutkovej oblasti nevedie k zisteniu, za aké úkony má konkrétne niesť zodpovednosť. Celkové dokazovanie Komisie sa týka popri žalobkyni aj iných spoločností, za ktorých konanie nenesie zodpovednosť. Vzhľadom na nejasnosť dokazovania je možné dospieť k záveru, že došlo k porušeniu práva na obhajobu, pretože Komisia mala jasne a jednoznačne dospieť k určeniu, za ktoré úkony je jednotlivý podnik zodpovedný a aké následky z toho plynú.
   Žalobkyňa ďalej namieta, že sa nezúčastnila na porušení článku 81 ES. Komisia nielenže neuskutočnila z formálneho hľadiska riadne dokazovanie, ale okrem toho zo subsidiárneho materiálneho vyhodnotenia dôkazov vyplýva, že žalobkyni sa nepreukázalo žiadne namietané porušenie predpisov. Rôzne uvedené stretnutia, a v tejto súvislosti v rámci dokazovania zohľadnené dokumenty, nevedú k záveru, že došlo k porušeniu predpisov o karteli. Tento záver platí najmä vzhľadom na okolnosť, že voči žalobkyni bola od počiatku vznesená iba obmedzená námietka. Táto okolnosť sa však pri dokazovaní nezohľadnila, ale naopak sa v neprospech žalobkyne zohľadnili dôkazy, ktoré by mohli dokázať eventuálnu účasť na porušení právnych predpisov tretími osobami, na ktorých sa žalobkyňa nepodieľala.
   V druhom žalobnom dôvode sa žalobkyňa dovoláva premlčania. Predmetný podnik previedla už začiatkom roku 2000 na inú spoločnosť, takže prvé opatrenia voči nej, ktoré spôsobili prerušenie plynutia premlčacej lehoty na jar roku 2005, už nemohli viesť k stíhaniu skorších porušení právnych predpisov.


title: Vec T-156/08 P: Odvolanie podané 24. apríla 2008 : R proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z  19. februára 2008 vo veci F-49/07, R/Komisia

text:
               5.7.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/39

         Odvolanie podané 24. apríla 2008: R proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 19. februára 2008 vo veci F-49/07, R/Komisia
   (Vec T-156/08 P)
   (2008/C 171/75)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Odvolateľ: R (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: Y. Minatchy, advokát)

      Ďalší účastník konania: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy odvolateľa

               —

               zrušiť uznesenie vydané Súdom pre verejnú službu Európskej únie 19. februára 2008 vo veci F-49/07,

               —

               vyhovieť návrhom na zrušenie a na náhradu škody predloženým odvolateľom v prvostupňovom konaní,

               —

               uložiť žalovanej povinnosť nahradiť všetky trovy konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   Týmto odvolaním sa odvolateľ domáha zrušenia uznesenia Súdu pre verejnú službu (SVS), ktoré zamieta ako neprípustnú žalobu, ktorou žiadal na jednej strane zrušenie v celom rozsahu jeho obdobia stáže, ako aj všetkých aktov vydaných v tomto rámci, vrátane správy o konci skúšobnej doby a na druhej strane náhradu údajne spôsobenej škody.
   Na podporu svojho odvolania odvolateľ poukazuje na jednej strane na porušenie jeho práv na obranu, keďže SVS neprihliadol na určité okolnosti a niektoré dokumenty predložené odvolateľom a na druhej strane na nesprávny výklad Rokovacieho poriadku SVS a Služobného poriadku úradníkov Európskych spoločenstiev. Odvolateľ poukazuje tiež na zjavne nesprávne posúdenie skutočností.


title: Vec C-167/14: Žaloba podaná 7. apríla 2014 – Európska komisia/Helénska republika

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/12

         Žaloba podaná 7. apríla 2014 – Európska komisia/Helénska republika
   (Vec C-167/14)
   2014/C 261/20
   Jazyk konania: gréčtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Zavvos a E. Manhaeve)

      Žalovaná: Helénska republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               konštatovať, že Helénska republika si tým, že neprijala všetky opatrenia na vykonanie rozsudku, ktorý 25. októbra 2007 vyhlásil Súdny dvor vo veci C-440/06, Komisia/Helénska republika, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 260 ods. 1 ZFEÚ,

               —

               uložiť Helénskej republike povinnosť zaplatiť Komisii navrhované penále vo výške 47  462,40 eur za každý deň omeškania s vykonaním rozsudku vo veci C-440/06 odo dňa vyhlásenia rozsudku v prejednávanej veci až do dňa vykonania rozsudku vyhláseného vo veci C-440/06,

               —

               uložiť Helénskej republike povinnosť zaplatiť Komisii dennú paušálnu sumu vo výške 5  191,20 eur odo dňa vyhlásenia rozsudku vo veci C-440/06 až do dňa vyhlásenia rozsudku v prejednávanej veci alebo do dňa vykonania rozsudku vyhláseného vo veci C-440/06, pokiaľ by k jeho vykonaniu došlo skôr,

               —

               zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Pokiaľ ide o metódy výpočtu sankcií, Komisia uvádza:

               A –

                  Dôležitosť právnych predpisov Únie, ktoré sú predmetom porušenia, akými sú články 3 a 4 smernice 91/271/EHS (1) z 21. mája 1991 o čistení komunálnych odpadových vôd, ktorá sa týka zberu, čistenia a vypúšťania komunálnych odpadových vôd a čistenia a vypúšťania odpadovej vody z určitých priemyselných odvetví. Cieľom tejto smernice je chrániť životné prostredie pred nepriaznivými vplyvmi vyššie uvedeného vypúšťania odpadovej vody.
               Komisia tvrdí, že vypúšťanie odpadovej vody, ktorá nebola čistená (teda ktorá nebola nijako spracovaná z dôvodu nedostatkov v integrovanom zbernom systéme a/alebo v čističkách), do povrchových vôd spôsobuje znečistenie, ktoré charakterizuje nerovnováha kyslíka, zatiaľ čo prísun živín (najmä zlúčenín dusíka a fosforu) výrazne zasahuje do kvality týchto vôd a priľahlých ekosystémov (čím ohrozujú napríklad populácie rýb).
               Okrem toho, pokiaľ ide o komunálne odpadové vody, ktoré neboli dostatočne očistené (spracovanie, ktoré neobsahuje sekundárne čistenie alebo obsahuje sekundárne čistenie, ktoré nie je v súlade so smernicou), samotný odkaz na primárne čistenie nie je dostatočný na zabránenie akéhokoľvek rizika znečistenia a zníženia kvality vody a susediacich ekosystémov. Rozsiahle vypúšťanie živín (zlúčenín dusíka a fosforu) do povrchových vôd je totiž základný činiteľ zvyšovania tzv. eutrofizácie (rozmnoženia rias a vodných rastlín), ktorá zvyšuje riziko nerovnováhy kyslíka vo vode, vymiznutia populácií rýb a iných vodných organizmov a ujmy, ktorú môžu utrpieť susediace pozemné ekosystémy. To je aj dôvod, pre ktorý článok 4 smernice 91/271/EHS stanovuje, že všetky komunálne odpadové vody z aglomerácií s p. k. viac ako 15  000 prejdú pred vypustením sekundárnym čistením alebo ekvivalentným čistením.
               Komisia tvrdí, že s ohľadom na uvedené zber a čistenie všetkej komunálnej odpadovej vody pochádzajúcej z gréckych aglomerácií s p. k. viac ako 15  000 má primárnu dôležitosť pri ochrane a zlepšení kvality povrchových vôd, vodných ekosystémov a pozemných ekosystémov, ktoré sú priamo závislé od dotknutých vôd, ale aj na zabezpečenie celkového a správneho uplatnenia iných smerníc Európskej únie.
               Napriek vynaloženému úsiliu a opatreniam prijatým gréckymi orgánmi je však k dnešnému dňu jasné, že šesť aglomerácií s p. k. viac ako 15  000 z celkového počtu 23 aglomerácií, ktorých sa týka rozsudok z 25. októbra 2007 (z toho päť z východného regiónu Attiky, ktorý je jedným z regiónov z najväčšou demografickou hustotou v Grécku), nie je v súlade s článkami 3 a 4 smernice 91/271/EHS. V týchto aglomeráciách žije 1 24  000 obyvateľov (16  000 v Lefkimmi, 25  000 v Nea Makri, 17  000 v Markopoulose, 20  000 v Koropi, 18  000 v Rafine a 28  000 v Artemide).

               B –

                  Následky porušenia na záujmy všeobecnej povahy a najmä následky vyplývajúce z nedostatočného vykonania rozsudku Súdneho dvora predstavujú významné riziká pre znečistenie životného prostredia a majú následky pre ľudské zdravie. Ako už bolo totiž uvedené, nedostatočné vykonanie rozsudku Súdneho dvora C-440/06 vedie k eutrofizácii povrchových vôd, ktorá môže ohroziť medzi iným priaznivý ekologický a chemický stav a ochranu vodných a pozemných ekosystémov. Komisia následne tvrdí, že nedostatočné vykonanie rozsudku môže mať vplyv aj na vykonanie iných smerníc EÚ, akými sú smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES (2) z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva, smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/7/ES (3) z 15. februára 2006 o riadení kvality vody určenej na kúpanie, a smernica Rady 92/43/EHS (4) z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín.
               Komisia okrem toho uvádza, že nedostatočné vykonanie rozsudku Súdneho dvora zasahuje do možnosti občanov ťažiť z dostatočne čistých povrchových vôd, aby mohli uskutočňovať rekreačné činnosti (rybolov, kúpanie, plachtenie, chôdza a pod.). Rovnako je pravdepodobné, že nedostatočné vykonanie rozsudku ovplyvňuje ako kvalitu vôd určených na ľudskú spotrebu, tak aj samotné ľudské zdravie.

      (1)  Ú. v. ES L 135, s. 40; Mim. vyd. 15/002, s. 26

      (2)  Ú. v. ES L 327, s. 1; Mim. vyd. 15/005, s. 275.

      (3)  Ú. v. EÚ L 64, s. 37

      (4)  Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102


title: Vec T-234/13: Žaloba podaná 23. apríla 2013 — Lucart France/Komisia

text:
               15.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/38

         Žaloba podaná 23. apríla 2013 — Lucart France/Komisia
   (Vec T-234/13)
   2013/C 171/74
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Lucart France (Torvilliers, Francúzsko) (v zastúpení: J.-M. Leprêtre a N. Chahid-Nouraï, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               s okamžitým účinkom zrušil na základe článku 263 ZFEÚ smernicu Komisie 2013/2/EÚ zo 7. februára 2013, ktorou sa mení a dopĺňa príloha I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov, v rozsahu, v akom sa do zoznamu príkladov obalov pridávajú navíjacie rúrky neslúžiace na priemyselné účely,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza šesť žalobných dôvodov, ktoré sú v podstatnej časti zhodné alebo podobné s dôvodmi uvedenými v rámci veci T-202/13, Group’Hygiène/Komisia.


title: Vec T-179/07: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  24. septembra 2008 – Anvil Knitwear/ÚHVT – Aprile e Aprile (Aprile) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Aprile — Skoršia národná slovná ochranná známka ANVIL — Relatívne dôvody zamietnutia — Neexistencia pravdepodobnosti zámeny — Povinnosť odôvodnenia — Právo na obranu — Článok 8 ods. 1 písm. b), články 73 a 74 nariadenia (ES) č. 40/94 )

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/39

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 24. septembra 2008 – Anvil Knitwear/ÚHVT – Aprile e Aprile (Aprile)
   (Vec T-179/07) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva Aprile - Skoršia národná slovná ochranná známka ANVIL - Relatívne dôvody zamietnutia - Neexistencia pravdepodobnosti zámeny - Povinnosť odôvodnenia - Právo na obranu - Článok 8 ods. 1 písm. b), články 73 a 74 nariadenia (ES) č. 40/94“)
   (2008/C 285/71)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Anvil Knitwear, Inc. (New York, New York, Spojené štáty) (v zastúpení: G. Würtenberger, R. Kunze a T. Wittmann, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: S. Laitinen a O. Modéjar Ortuño, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Aprile e Aprile Srl (Argelato, Taliansko)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 22.marca 2007 (vec R 1076/2006-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Anvil Knitwear, Inc. a Aprile e Aprile Srl.
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Anvil Knitwear, Inc. je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 170, 21.7.2007.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 7. júna 2005 vo veci T-316/03, Münchener Rückversicherungs-Gesellschaft AG proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (Ochranná známka Spoločenstva — Slovné označenie MunichFinancialServices — Absolútny dôvod zamietnutia — Popisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94)

text:
               6.8.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 193/26

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   zo 7. júna 2005
   vo veci T-316/03, Münchener Rückversicherungs-Gesellschaft AG proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Slovné označenie MunichFinancialServices - Absolútny dôvod zamietnutia - Popisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94)
   (2005/C 193/43)
   Jazyk konania: nemčina
   Vo veci T-316/03, Münchener Rückversicherungs-Gesellschaft AG, so sídlom v Mníchove (Nemecko), v zastúpení: G. Würtenberger a R. Kunze, advokáti, proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) (splnomocnení zástupcovia: D. Schennen a G. Schneider), ktorej predmetom je žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 26. júna 2003 (vec R 337/2002-4) týkajúca sa žiadosti o zápis slovného označenia MunichFinancialServices ako ochrannej známky Spoločenstva, Súd prvého stupňa (piata komora), v zložení: predseda komory M. Vilaras, sudkyne M.E. Martins Ribeiro a K. Jürimäe, tajomník: C. Kristensen, referentka, vyhlásil 7. júna 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Žaloba sa zamieta.

               2)

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 289, 29.11.2003.


title: Vec T-164/09: Žaloba podaná 3. apríla 2009 — Kitou/Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/44

         Žaloba podaná 3. apríla 2009 — Kitou/Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov
   (Vec T-164/09)
   2009/C 153/88
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Erasmia Kitou (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Pappas, advokát)

      Žalovaný: Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov

      Návrhy žalobkyne

               —

               vyhlásiť nariadenie č. 1049/2001 ES za neuplatniteľné,

               —

               subsidiárne konštatovať, že došlo k nesprávnemu právnemu posúdeniu pri spoločnom uplatnení nariadení č. 1049/2001 ES a 45/2001 ES,

               —

               v dôsledku toho zrušiť rozhodnutie CEPD 2008-0600,

               —

               konštatovať, že žiadosť na prístup k dokumentu je v rozpore s podmienkami stanovenými v nariadení č. 45/2001,

               —

               zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa navrhuje zrušiť rozhodnutie Európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov, ktorým rozhodol, že prezradenie počas súdneho konania pred vnútroštátnymi súdmi určitých údajov o služobnom postupe žalobkyne v Komisii Európskych spoločenstiev nie je v rozpore s ustanoveniami nariadení č. 45/2001 (1) a 1049/2001 (2).
   Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza:

               —

               napadnuté rozhodnutie nie je dôvodné, keďže sa zakladá na nariadení č. 1049/2001, ktoré je neuplatniteľné v prejednávanej veci z dôvodu, že žiadosť o prístup sa netýkala dokumentu v zmysle nariadenia č. 1049/2001, ale len osobného údaja,

               —

               aj za predpokladu, že v prejednávanej veci by sa nariadenia č. 1049/2001 ES a 45/2001 ES uplatňovali spoločne, žalovaný ich uplatnil nesprávne, keď sa domnieval, že podmienky stanovené nariadením č. 45/2001 týkajúce sa spracovania osobných údajov sa použijú len vtedy, keď sa uplatní výnimka uvedená v článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1049/2001, ktorá sa týka prístupu k dokumentom,

               —

               žalovaný porušil ustanovenia nariadenia č. 45/2001, keďže žiadosť o prístup sa nevzťahovala na žiadny dokument a nebola založená na nijakej podmienke zákonnosti spracovania osobných údajov stanovej v článku 5 nariadenia č. 45/2001.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 8, 2001, s. 1; Mim. vyd. 13/026, s. 102).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).


title: Vec T-231/12: Žaloba podaná 30. mája 2012 — Rocket Dog Brands/ÚHVT — Julius-K9 (JULIUS K9)

text:
               28.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 227/27

         Žaloba podaná 30. mája 2012 — Rocket Dog Brands/ÚHVT — Julius-K9 (JULIUS K9)
   (Vec T-231/12)
   2012/C 227/47
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Rocket Dog Brands LLC (Heywood, USA) (v zastúpení: C. Aikens, barrister)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Julius-K9 bt (Szigetszentmiklós, Maďarsko)

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 21. marca 2012 (R 1124/2011-4) v rozsahu, v akom zamieta námietku týkajúcu sa všetkých tovarov zaradených do triedy 25, a

               —

               zaviazal prihlasovateľa na náhradu trov konania, ktoré vynaložil namietateľ.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

      Prihlasovateľ ochrannej známky Spoločenstva: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Prihlasovaná ochranná známka Spoločenstva: slovná ochranná známka „JULIUS K9“ pre tovary zaradené do tried 18, 25 a 28 — prihláška ochrannej známky Spoločenstva č. 8 542 201.

      Majiteľ ochrannej známky alebo označenia namietaných v námietkovom konaní: žalobkyňa.

      Namietaná ochranná známka alebo označenie: dve obrazové ochranné známky znázorňujúce psa, (prekrížené) kosti a kombináciu písmena a číslice „K 9“ pre tovary zaradené do tried 14, 18 a 25.

      Rozhodnutie námietkového oddelenia: zamietnutie námietky.

      Rozhodnutie odvolacieho senátu: zamietnutie odvolania.

      Dôvody žaloby: porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady č. 207/2009.


title: Vec T-23/05: Žaloba podaná dňa 10. januára 2005: Eric Gippini Fournier proti Komisii Európskych spoločenstiev

text:
               2.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 82/37

         Žaloba podaná dňa 10. januára 2005: Eric Gippini Fournier proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Vec T-23/05)
   (2005/C 82/68)
   Jazyk konania: francúzština
   Eric Gippini Fournier, bydliskom v Bruseli, v zastúpení: Anouk Theissen, advokát, podal 10. januára 2005 na Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev žalobu proti Komisii Európskych spoločenstiev.
   Žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:

               1.

               zrušil rozhodnutia, ktorými sa žalobcovi nepriznali žiadne „prednostné body riaditeľstva“ v rámci povyšovania za rok 2003, ktorými boli zamietnuté jeho sťažnosti adresované výboru pre povyšovanie požadujúce priznanie „prednostných bodov riaditeľstva“ („odvolacích“ bodov alebo prednostných bodov podľa viacerých názvov, ktoré majú) žalobcovi a ktorými sa mu nepriznali prednostné body za prácu v záujme inštitúcie podľa článku 9 všeobecných ustanovení na vykonanie článku 45 služobného poriadku,

               2.

               zaviazal Komisiu zaplatiť žalobcovi čiastku 2 500 eur ako náhradu utrpenej nemajetkovej ujmy,

               3.

               zaviazal Komisiu nahradiť trovy konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, úradník Komisie, ktorý bol v záujme služby preložený na Súdny dvor od 1. marca 2002 do 6. októbra 2003, uplatňuje námietku nezákonnosti proti všeobecným ustanoveniam na vykonanie článku 45 služobného poriadku z dôvodu neuskutočnenia porovnania jeho zásluh so zásluhami iných úradníkov iných riaditeľstiev. Takisto tvrdí, že väčšina kategórií prednostných bodov je protizákonná, pretože sú v rozpore s článkom 45 služobného poriadku a zásadou zákazu diskriminácie.
   Žalobca namieta porušenie článkov 5, 25, 43 a 45 služobného poriadku, článku 2 ods. 1 druhého pododseku všeobecných ustanovení na vykonanie článku 43 služobného poriadku, ako aj článku 2 ods. 1 a článku 6 ods. 3, 4 a 5 všeobecných ustanovení na vykonanie článku 45 služobného poriadku. Žalobca takisto namieta porušenie zásad primeranosti, zákazu diskriminácie, rovnakého zaobchádzania a legitímnej dôvery. Žalobca napokon tvrdí, že došlo k procesných chybám, zneužitiu právomoci, nedostatočnému odôvodneniu a oznámeniu rôznych úkonov a rozhodnutí, ako aj ku zjavným chybám v posúdení.


title: Vec C-411/13 P: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  8. mája 2014 – Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)/Sanco, SA (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Obrazová ochranná známka zobrazujúca kurča — Námietka majiteľa národnej obrazovej ochrannej známky zobrazujúcej kurča — Čiastočné zamietnutie námietky)

text:
               11.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 261/8

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 8. mája 2014 – Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)/Sanco, SA
   (Vec C-411/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Obrazová ochranná známka zobrazujúca kurča - Námietka majiteľa národnej obrazovej ochrannej známky zobrazujúcej kurča - Čiastočné zamietnutie námietky))
   2014/C 261/12
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: J. Crespo Carrillo a A. Folliard-Monguiral, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania: Sanco, SA (v zastúpení: A. Segura Roda, advokát)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 7.9.2013.


title: Vec T-73/08: Žaloba podaná 11. februára 2008 – Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung/Komisia

text:
               26.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 107/33

         Žaloba podaná 11. februára 2008 – Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung/Komisia
   (Vec T-73/08)
   (2008/C 107/54)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Berliner Institut für Vergleichende Sozialforschung eV (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: B. Henning, advokátka)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu:

               —

               zrušiť rozhodnutie žalovanej z 26. novembra 2007 o požadovanom vrátení sumy vo výške 23 228,07 eur v rámci „Daphne Grant Agreement JLS/DAP/2004-1/080/YC“,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca a Komisia podpísali v máji 2005 zmluvu o podpore projektu v rámci programu DAPHNE II (1). Oznámením o ťarchopise z 26. novembra 2007 žalovaná vyzvala žalobcu na vrátenie časti sumy vyplatenej v rámci tejto zmluvy. Proti tomuto rozhodnutiu podáva žalobca odvolanie.
   Na podporu svojej žaloby žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie po prvé porušuje povinnosť odôvodnenia. Po druhé došlo k porušeniu práva na spravodlivý súdny proces, keďže žalobcovi nebola poskytnutá primeraná lehota na vyjadrenie sa a predloženie ďalších dokumentov. Napokon tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je založené na nesprávnom posúdení skutkových okolností.

      (1)  Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady 803/2004/ES z 21. apríla 2004, ktorým sa prijíma program opatrení Spoločenstva (na roky 2004 až 2008) na prevenciu a boj proti násiliu páchanému na deťoch, mládeži a ženách a na ochranu obetí a rizikových skupín (program Daphne II) (Ú. v. EÚ L 143, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 15).


title: Vec T-234/14: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. marca 2015 – Mammoet Salvage/Komisia („Žaloba na nečinnosť a o náhradu škody — Zmluvná zodpovednosť — Mimozmluvná zodpovednosť — Námietka neprípustnosti — Ôsmy európsky rozvojový fond — Práce na odstránení 74 vrakov zo zálivu v Nouadhibou — Zmluva uzatvorená medzi žalobkyňou a Mauritániou a schválená Komisiou na účely financovania Úniou — Plnenie zmluvy — Odklad dátumu ukončenia platobných povinností Únie na základe zmluvy — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“)

text:
               26.5.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/24

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. marca 2015 – Mammoet Salvage/Komisia
   (Vec T-234/14) (1)

   ((„Žaloba na nečinnosť a o náhradu škody - Zmluvná zodpovednosť - Mimozmluvná zodpovednosť - Námietka neprípustnosti - Ôsmy európsky rozvojový fond - Práce na odstránení 74 vrakov zo zálivu v Nouadhibou - Zmluva uzatvorená medzi žalobkyňou a Mauritániou a schválená Komisiou na účely financovania Úniou - Plnenie zmluvy - Odklad dátumu ukončenia platobných povinností Únie na základe zmluvy - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne bez právneho základu“))
   (2015/C 171/29)
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Mammoet Salvage BV (Rotterdam, Holandsko) (v zastúpení: P. Kuypers a A. Schadd, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: P. Van Nuffel a S. Bartelt, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   V prvom rade návrh podaný na základe článku 265 ZFEÚ, ktorým sa žalobkyňa domáha určenia, že Komisia nezákonne nereagovala na žiadosť žalobkyne o predĺženie platobných povinností Únie na základe zmluvy na odstránenie 74 vrakov zo zálivu v Nouadhibou (Mauritánia), ktorá bola uzatvorená medzi žalobkyňou a Mauritánskou islamskou republikou a ktorej financovanie Komisia schválila v rámci ôsmeho európskeho rozvojového fondu, a subsidiárne návrh, ktorým sa žalobkyňa domáha, aby bola Komisia na základe zmluvnej zodpovednosti Únie zaviazaná zaplatiť žalobkyni faktúry vystavené v zmysle vyššie uvedenej zmluvy, a subsidiárne v druhom rade návrh, ktorým sa žalobkyňa domáha uznania mimozmluvnej zodpovednosti Únie

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Mammoet Salvage je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 184, 16.6.2014.


title: Vec F-94/11: Žaloba podaná 28. septembra 2011 — ZZ/Komisia

text:
               3.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 355/30

         Žaloba podaná 28. septembra 2011 — ZZ/Komisia
   (Vec F-94/11)
   2011/C 355/53
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: H. Mannes, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutia EPSO o opätovnom otvorení verejného výberového konania EPSO/AD/26/05 a pozvaní žalobcu na novú ústnu skúšku a zrušenie rozhodnutia o vylúčení žalobcu z konania z dôvodu jeho nedostavenia sa na uvedené výberové konanie

      Návrhy žalobcu

   Žalobca navrhuje

               —

               zrušiť rozhodnutia žalovanej z 11. februára a z 12. augusta 2011,

               —

               vyhlásiť pozvánku na ústnu skúšku zo 14. januára 2011 za nezákonnú,

               —

               určiť, že nové individuálne preskúšanie žalobcu nemôže dostatočným spôsobom napraviť zistené procesné chyby predchádzajúceho konania,

               —

               určiť, že žalovaná má právo zapísať žalobcu na rezervný zoznam aj bez opakovania skúšky,

               —

               určiť, že žalovaná musí primeraným spôsobom nahradiť žalobcovi škodu z dôvodu uplynutého času a zabrániť akejkoľvek diskriminácii žalobcu voči úspešným uchádzačom,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania,

               —

               podporne vydať rozsudok pre zmeškanie.


title: Vec C-200/13 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 21. apríla 2016 – Rada Európskej únie/Bank Saderat Iran, Európska komisia (Odvolanie — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Boj proti šíreniu jadrových zbraní — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike — Zmrazenie finančných prostriedkov iránskej banky — Povinnosť odôvodnenia — Postup prijímania aktu — Zjavne nesprávne posúdenie)

text:
               13.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 211/2

      Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 21. apríla 2016 – Rada Európskej únie/Bank Saderat Iran, Európska komisia
      (Vec C-200/13 P) (1)

      ((Odvolanie - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Boj proti šíreniu jadrových zbraní - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránskej islamskej republike - Zmrazenie finančných prostriedkov iránskej banky - Povinnosť odôvodnenia - Postup prijímania aktu - Zjavne nesprávne posúdenie))
      (2016/C 211/02)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Rada Európskej únie (v zastúpení: S. Boelaert a M. Bishop, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Bank Saderat Iran, (v zastúpení: D. Wyatt, QC, R . Blakeley, barrister, S. Jeffrey, S. Ashley a A. Irvine, solicitors), Európska komisia (v zastúpení: D. Gauci a M. Konstantinidis, splnomocnení zástupcovia)

         Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje odvolateľku: Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska (v zastúpení: L. Christie, S. Behzadi-Spencer, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci S. Lee, barrister)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Odvolanie sa zamieta.

                  2.

                  Vzájomné odvolanie sa zamieta.

                  3.

                  Rada Európskej únie znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania, ktoré vznikli Bank Saderat Iran na oboch stupňoch, s výnimkou trov konania súvisiacich so vzájomným odvolaním.

                  4.

                  Bank Saderat Iran znáša svoje vlastné trovy konania súvisiace so vzájomným odvolaním, ako aj trovy konania, ktoré vznikli Rade Európskej únie v súvislosti so vzájomným odvolaním.

                  5.

                  Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska a Európska komisia znášajú svoje vlastné trovy konania na oboch stupňoch.

         (1)  Ú. v. EÚ C 171, 15.6.2013.


title: Vec F-28/13: Žaloba podaná 27. marca 2013 — ZZ/Komisia

text:
               20.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 207/57

         Žaloba podaná 27. marca 2013 — ZZ/Komisia
   (Vec F-28/13)
   2013/C 207/94
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: E. Boigelot, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie rozhodnutí vykonať niekoľko zrážok zo mzdy žalobcu v mesiacoch jún, júl, august, september 2012

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť oznámenie zo 6. júla 2012, ktorým Úrad pre správu a úhradu individuálnych nárokov (PMO) informuje žalobcu o svojom rozhodnutí postupovať podľa odporúčaní OLAF-u z 30. marca 2012 a spresňuje, že i) z jeho mzdy za jún 2012 zrazil 5 530 eur (sumy zodpovedajúce príspevkom), že ii) za mesiac júl 2012 bude jeho mzda znížená o 3 822,80 eura (úroky z omeškania z dlžných súm), a že iii) jeho mzda za august 2012 bude znížená o 2 372 eur (preplatenie zdravotných nákladov) a o 699,20 eura (úroky z omeškania),

               —

               zrušiť zrážky zo mzdy žalobcu za júl, august, september a október 2012, a v prípade potreby všetky ostatné zrážky vyplývajúce s vykonania napadnutého rozhodnutia,

               —

               zrušiť oznámenie z 10. júla 2012, pričom žiada o jednorazovú zrážku celkovej sumy vo výške 3 071,20 eura zo svojej mesačnej mzdy za august 2012, alebo ak by sa výška dlhu preukázala ako príliš vysoká na jednorazovú zrážku, žiada o čiastkové vrátenie počas viacerých mesiacov,

               —

               zrušiť oznámenie z 20. júla 2012, ktorým bol žalobca informovaný, že jeho sekcia nemohla z jeho mzdy za júl zraziť sumu vo výške 3 822,88 eura zodpovedajúcu úrokom z omeškania, a že táto suma bude zrazená v plnej výške z jeho mzdy za október 2012 v nadväznosti na zrážky vykonané za august a septembre 2012,

               —

               zrušiť čiastočne rozhodnutie prijaté 17. decembra 2012 a doručené v ten istý deň v rozsahu, v akom zamieta sťažnosť žalobcu týkajúcu sa denných dávok a sporných úrokov z omeškania,

               —

               zaviazať Komisiu na zaplatenie úrokov z omeškania počnúc júnom 2012 v súvislosti so sumou 5 530 eur, augustom 2012 v súvislosti so sumou 1 535,60 eura, septembrom 2012 v súvislosti s dodatočnou sumou 1 535,60 eura a októbrom 2012 v súvislosti so sumou 3 822,80 eura až do okamihu, keď mu budú tieto sumy vrátené; samozrejme, že do výšky 3 071,20 eura vyplatenej v rámci mzdy za január 2013 úroky z omeškania nie je potrebné od tohto vrátenia platiť,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.


title: Vec C-103/06: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z  3. apríla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris – Francúzsko) – Philippe Derouin/Union pour le Recouvrement des Cotisations de Sécurité Sociale et d'Allocations Familiales de Paris – Région parisienne (Urssaf) (Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov — Nariadenie (EHS) č. 1408/71 — Samostatne zárobkovo činné osoby, ktoré majú bydlisko a vykonávajú činnosť vo Francúzsku — Všeobecný sociálny príspevok — Príspevok na úhradu sociálneho dlhu — Zohľadnenie príjmov dosiahnutých v inom členskom štáte a zdaniteľných v tomto štáte na základe dohody o zamedzení dvojitého zdanenia)

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 128/4

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 3. apríla 2008 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris – Francúzsko) – Philippe Derouin/Union pour le Recouvrement des Cotisations de Sécurité Sociale et d'Allocations Familiales de Paris – Région parisienne (Urssaf)
   (Vec C-103/06) (1)

   (Sociálne zabezpečenie migrujúcich pracovníkov - Nariadenie (EHS) č. 1408/71 - Samostatne zárobkovo činné osoby, ktoré majú bydlisko a vykonávajú činnosť vo Francúzsku - Všeobecný sociálny príspevok - Príspevok na úhradu sociálneho dlhu - Zohľadnenie príjmov dosiahnutých v inom členskom štáte a zdaniteľných v tomto štáte na základe dohody o zamedzení dvojitého zdanenia)
   (2008/C 128/05)
   Jazyk konania: francúzština
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Philippe Derouin

      Žalovaný: Union pour le Recouvrement des Cotisations de Sécurité Sociale et d'Allocations Familiales de Paris – Région parisienne (Urssaf)
   Predmet veci
   Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris – Výklad nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov a ich rodiny, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva (Ú. v. ES L l49, s. 2; Mim. vyd. 05/001, s. 35) v znení nariadenia Rady (EHS) č. 2001/83 z 2. júna 1983 (Ú. v. ES L 230, s. 6) – Zohľadnenie príjmov dosiahnutých v inom členskom štáte a zdaniteľných v tomto štáte v zmysle dohody o zamedzení dvojitého zdanenia pri výpočte výšky „všeobecného sociálneho príspevku“ a „príspevku na úhradu sociálneho dlhu“, ktoré je povinná platiť samostatne zárobkovo činná osoba, na ktorú sa vzťahujú francúzske právne predpisy sociálneho poistenia a zabezpečenia
   Výrok rozsudku
   Nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodinných príslušníkov, ktorí sa pohybujú v rámci spoločenstva, v znení zmenenom, doplnenom a aktualizovanom nariadením Rady (ES) č. 307/1999 z 8. februára 1999, treba vykladať v tom zmysle, že nebráni členskému štátu, ktorého právne predpisy v oblasti sociálneho zabezpečenia sú jedinou právnou úpravou uplatniteľnou na samostatne zárobkovo činnú osobu, ktorá v ňom má bydlisko, aby najmä na základe dohody o zamedzení dvojitého zdanenia v oblasti daní z príjmov vylúčil príjmy, ktoré uvedená osoba dosiahla v inom členskom štáte, z vymeriavacieho základu príspevkov, akými sú všeobecný sociálny príspevok a príspevok na úhradu sociálneho dlhu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 108, 6.5.2006.


title: Vec C-566/13: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  25. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal do Trabalho de Lisboa – Portugalsko) – Jorge Ítalo Assis dos Santos/Banco de Portugal

text:
               16.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 184/25

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 25. marca 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal do Trabalho de Lisboa – Portugalsko) – Jorge Ítalo Assis dos Santos/Banco de Portugal
   (Vec C-566/13) (1)

   2014/C 184/42
   Jazyk konania: portugalčina
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 31, 1.2.2014.


title: Vec C-524/10: Žaloba podaná 11. novembra 2010 — Európska komisia/Portugalská republika

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/20

         Žaloba podaná 11. novembra 2010 — Európska komisia/Portugalská republika
   (Vec C-524/10)
   ()
   2011/C 30/33
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: M. Afonso, splnomocnená zástupkyňa)

      Žalovaná: Portugalská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Portugalská republika si tým, že na poľnohospodárskych výrobcov uplatnila osobitný režim, ktorý nie je v súlade s režimom zavedeným smernicou o DPH (1), pretože dotknuté osoby oslobodzuje od platenia DPH, a tým, že uplatnila nulovú percentuálnu sadzbu paušálnej kompenzácie, pričom súčasne vykonala podstatné započítanie so zápornou hodnotou vo svojich vlastných zdrojoch s cieľom vyvážiť DPH, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 296 až 298 smernice o DPH,

               —

               zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Portugalské právne predpisy neupravujú pre poľnohospodárskych výrobcov paušálnu kompenzáciu za DPH zaplatenú na vstupe. Portugalské orgány v nadväznosti na kontrolu vlastných zdrojov za roky 2004 a 2005, ktorú v Portugalsku uskutočnili 13. a 14. novembra 2007, uviedli, že DPH zaplatená na vstupe, ktorú si poľnohospodárski výrobcovia podliehajúci osobitnému režimu neodpočítali, predstavovala približne 5,3 % predaja v roku 2004 a 7,9 % v roku 2005. Domnievajúc sa, že DPH zaplatená v poľnohospodárskom odvetví bola v nadmernom rozsahu, portugalské orgány vykonali pri svojom výpočte základu vlastných zdrojov v roku 2004 započítanie záporných hodnôt vo výške približne 70 miliónov eur. Po podrobnom preskúmaní zlučiteľnosti osobitného režimu, uplatňovaného v Portugalsku na poľnohospodárskych výrobcov, so smernicou o DPH, Komisia zastávala názor, že Portugalská republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 296 až 298 smernice o DPH. Spoločná paušálna úprava stanovená v smernici o DPH totiž vyžaduje stanovenie primeraného percentuálneho podielu kompenzácie, pokiaľ z relevantných makroekonomických údajov vyplýva, že zaťaženie DPH zaplatenou na vstupe poľnohospodárskymi výrobcami, na ktorých sa vzťahuje tento osobitný režim, nebolo nulové alebo takmer nulové.
   Aj keď je pravda, že členské štáty nie sú oprávnené stanoviť percentuálne sadzby paušálnej kompenzácie, ktoré prevyšujú zaťaženie DPH zaplatenou na vstupe, vzhľadom na to, že takéto nadmerné kompenzácie by predstavovali štátnu pomoc v prospech predmetného odvetvia, nemožno z toho vyvodiť, že portugalské právne predpisy sú v súlade so smernicou o DPH, pretože tieto právne predpisy neupravujú nijakú kompenzáciu v prospech poľnohospodárskych výrobcov podliehajúcich osobitnému režimu. Členské štáty nemôžu svojvoľne nezohľadniť makroekonomické údaje a jednoducho rozhodnúť, že netreba poskytnúť akúkoľvek kompenzáciu za DPH zaplatenú na vstupe. V takomto prípade členský štát uplatňuje na svojich poľnohospodárskych výrobcov osobitný režim, ktorý je podstatne odlišný, pokiaľ ide o jeho koncepciu a ciele, od spoločnej paušálnej úpravy pre poľnohospodárskych výrobcov, ktorá je stanovená a upravená v hlave XII kapitole 2 smernice o DPH.
   Komisia zastáva názor, že osobitný režim zavedený portugalskými právnymi predpismi pre plnenia uskutočnené poľnohospodárskymi výrobcami nepredstavuje správne a jednotné uplatnenie tejto spoločnej úpravy. Tieto právne predpisy sa totiž obmedzujú len na oslobodenie od dane, a teda na úplné vylúčenie všetkých poľnohospodárskych výrobcov, ktorí sa nerozhodnú pre bežný režim uplatňovania dane, zo systému DPH. Keďže poľnohospodárski výrobcovia, na ktorých sa vzťahuje tento režim, stále predstavujú významnú časť portugalského poľnohospodárskeho odvetvia, táto voľba vnútroštátneho zákonodarcu vážne narušuje zásadu všeobecnosti zdaňovania, podľa ktorej sa DPH vyberá čo možno najvšeobecnejšie a jej pôsobnosť sa týka všetkých fáz výroby a distribúcie tovaru, ako aj poskytovania služieb. Navyše, zavedenie oslobodenia, ktoré sa uplatňuje na plnenia uskutočnené poľnohospodárskymi výrobcami, nie je upravené v nijakom ustanovení smernice o DPH a je v priamom rozpore s článkom 296 ods. 1 uvedenej smernice, ktorý len členským štátom povoľuje, aby si vybrali medzi tromi riadne definovanými režimami týkajúcimi sa zaobchádzania s poľnohospodárskymi výrobcami: uplatnenie bežného režimu, uplatnenie zjednodušeného režimu stanoveného v hlave XII kapitole 1 alebo uplatnenie spoločnej paušálnej úpravy ustanovenej v kapitole 2 tej istej hlavy.

      (1)  Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1).