title: Vec C-69/17: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel București (Rumunsko) 8. februára 2017 – Gamesa Wind România S.R.L./Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/27

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel București (Rumunsko) 8. februára 2017 – Gamesa Wind România S.R.L./Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili
   (Vec C-69/17)
   (2017/C 144/35)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel București

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Gamesa Wind România S.R.L.

      Žalované: Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Agenția Națională de Administrare Fiscală – Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Bráni smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) (najmä články 213, 214 a 273), za okolností, aké sú dané vo veci samej, vnútroštátnej právnej úprave alebo daňovej praxi, podľa ktorej platiteľ dane nemá právo odpočítať DPH, ktoré by uplatňoval prostredníctvom viacerých daňových priznaní k DPH po opätovnej aktivácii svojho identifikačného čísla pre DPH, a to z dôvodu, že predmetná DPH sa týka nákupu uskutočneného v období, počas ktorého bolo identifikačné číslo pre DPH tohto platiteľa dane neaktívne?

               2.

               Bráni smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (najmä články 213, 214 a 273), za okolností, aké sú dané vo veci samej, vnútroštátnej právnej úprave alebo daňovej praxi, podľa ktorej platiteľ dane nemá právo odpočítať DPH, ktoré by uplatňoval prostredníctvom viacerých daňových priznaní k DPH po opätovnej aktivácii svojho identifikačného čísla pre DPH, a to z dôvodu, že hoci sa predmetná DPH týka faktúr vyhotovených až po opätovnej aktivácii identifikačného čísla pre DPH tohto platiteľa dane, týka sa nákupu uskutočneného v období, počas ktorého bolo dané identifikačné číslo pre DPH neaktívne?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1.


title: Vec C-484/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 10. novembra 2008 – Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid/Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc)

text:
               24.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Španielsko) 10. novembra 2008 – Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid/Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc)
   (Vec C-484/08)
   (2009/C 19/28)
   Jazyk konania: španielčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Tribunal Supremo
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Madrid

      Odporkyňa: Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc)
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 8 smernice 93/13/EHS (1) z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách vykladať v tom zmysle, že členský štát môže vo svojej právnej úprave a v prospech spotrebiteľa stanoviť kontrolu nekalej povahy podmienok, ktoré z tejto kontroly vylučuje článok 4 ods. 2 tejto smernice?

               2.

               V dôsledku uvedeného bráni článok 4 ods. 2 smernice 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách v súvislosti s článkom 8 tejto smernice tomu, aby členský štát stanovil vo svojom právnom poriadku v prospech spotrebiteľov kontrolu nekalej povahy podmienok, ktoré sa vzťahujú na „definíciu hlavného predmetu zmluvy“ alebo „na primeranú cenu a úhradu na jednej strane, ako aj tovar alebo služby dodávané výmenným spôsobom [a tovar a služby dodávané ako protihodnota – neoficiálny preklad] na druhej strane“, aj keď sú formulované jasne a zrozumiteľne?

               3.

               Je v súlade s článkom 2, článkom 3 ods. 1 písm. g) a článkom 4 ods. 1 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva taký výklad článku 8 a článku 4 ods. 2 uvedenej smernice, ktorý umožňuje členskému štátu súdnu kontrolu nekalej povahy podmienok uvedených v zmluvách uzavretých spotrebiteľmi a formulovaných jasným a zrozumiteľným spôsobom, ktoré definujú hlavný predmet zmluvy alebo primeranosť ceny a úhrady na jednej strane a tovar alebo služby dodávané ako protihodnota na druhej strane?

      (1)  Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.


title: Rozsudok Súdneho dvora (plenárne zasadnutie komora) z 22. júna 2004 vo veci C- 42/01: Portugalská republika proti Komisii Európskych spoločenstiev (Kontrola koncentrácii medzi podnikmi spoločenstvom — Článok 21 odsek 3 nariadenia Rady (EHS) č. 4064/89 — Ochrana legitímnych záujmov členskými štátmi — Právomoc Komisie)

text:
               7.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 201/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (plenárne zasadnutie komora)
   z 22. júna 2004
   vo veci C- 42/01: Portugalská republika proti Komisii Európskych spoločenstiev
   (Kontrola koncentrácii medzi podnikmi spoločenstvom - Článok 21 odsek 3 nariadenia Rady (EHS) č. 4064/89 - Ochrana legitímnych záujmov členskými štátmi - Právomoc Komisie)
   (2004/C 201/01)
   Jazyk konania: portugalčina
   Vo veci C- 42/01, Portugalská republika, (splnomocnený zástupca: L.I. Fernandes a L. Duarte, za pomoci M. Marques Mendes, advokát) proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnený zástupca: P. Oliver a M. França), predmetom ktorej je zrušenie rozhodnutia č. C(2000) 3543 final-PT Komisie z 22. novembra 2000 o konaní v súlade s článkom 21 nariadenia (EHS) č. 4064/89 Rady z 21. decembra 1989 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Vec č. COMP/M.2054 - Secil/Holderbank/Cimpor), Súdny dvor (plenárne zasadnutie komora), v zložení: predseda V. Skouris, predsedovia komôr: P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, C. Gulmann, J.-P. Puissochet a J.N. Cunha Rodrigues,, sudcovia A.La Pergola, R. Schintgen, N. Colneric a S. von Bahr (spravodajca), generálny advokát: A. Tizzano, tajomník: M. Múgica Arzamendi, hlavná referentka, vyhlásil dňa 22. júna 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Žaloba sa zamieta

               2)

               Portugalská republika je povinná nahradiť trovy konania.


title: Vec C-505/08: Žaloba podaná 19. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko

text:
               24.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/19

         Žaloba podaná 19. novembra 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Spolková republika Nemecko
   (Vec C-505/08)
   (2009/C 19/33)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Støvlbæk a M. Adam, splnomocnení zástupcovi)

      Žalovaná: Spolková republika Nemecko
   Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Spolková republika Nemecko si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2005/36/ES zo 7. septembra 2005 o uznávaní odborných kvalifikácií (1), alebo v každom prípade tým, že o nich neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z tejto smernice,

               —

               zaviazať Spolkovú republiku Nemecko na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Lehota na prebratie smernice uplynula 20. októbra 2007.

      (1)  Ú. v. EÚ L 255, s. 22.


title: Vec C-249/08: Žaloba podaná 10. júna 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika

text:
               15.8.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 209/30

         Žaloba podaná 10. júna 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Talianska republika
   (Vec C-249/08)
   (2008/C 209/45)
   Jazyk konania: taliančina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: K. Banks a C. Cattabriga, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Talianska republika
   Návrhy žalobkyne

               —

               vyhlásiť, že Talianska republika si

                           —

                           tým, že neprijala ustanovenia potrebné na zabezpečenie primeranej kontroly, inšpekcie a dohľadu nad uskutočňovaním rybolovu na jej území a v morských vodách patriacich pod jej zvrchovanosť alebo do jej súdnej právomoci, najmä čo sa týka ustanovení upravujúcich držbu na palube a použitie unášaných sietí a

                           —

                           tým, že dostatočne nedozrela nad tým, aby sa prijali primerané opatrenia vo vzťahu k osobám zodpovedným za porušenia noriem Spoločenstva v oblasti držby na palube a použitia unášaných sietí, najmä uplatnením odstrašujúcich sankcií voči porušiteľom,

                     nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 1 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 2241/87 (1) a z článku 2 ods. 1 a článku 31 ods. 1 a 2 nariadenia (EHS) č. 2847/93 (2),

               —

               zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

               1.

               Talianska rybárska flotila systematicky a vo veľkom rozsahu porušovala zákaz držby na palube a použitia unášaných sietí s dĺžkou presahujúcou 2,5 km, a to od jeho zavedenia v roku 1992 a od roku 2001 zákaz držby na palube a použitia akýchkoľvek unášaných sietí.

               2.

               Podľa Komisie dôležitosť a závažnosť tejto skutočnosti možno priamo pripísať neúčinnosti talianskeho systému kontroly rešpektovania tohto zákazu a neprimeranosti sankcií stanovených talianskym právnym poriadkom pre prípad jeho porušenia.

               3.

               V tomto ohľade Komisia poukazuje na to, že dohľad nad použitím unášaných sietí vykonáva mnoho vzájomne si konkurujúcich orgánov, že táto úloha je vedľajšou vo vzťahu k ich iným úlohám a že neexistuje žiadna koordinácia. Nedostatok ľudských zdrojov, času a nevyhnutných prostriedkov im taktiež bráni v uskutočnení účinných kontrol.

               4.

               Chýba aj primerané vytváranie programov a strategické plánovanie kontroly použitia unášaných sietí. V tomto ohľade Komisia poukazuje na to, že kontrolné činnosti by sa mali obozretne programovať v závislosti od osobitných rizikových faktorov a mali by rešpektovať úplnú, integrovanú a racionálnu stratégiu. Okrem toho by bolo potrebné ich zamerať predovšetkým na určité obdobia roku a na určité presne vymedzené regióny a miesta kontroly. Nič z toho však talianske orgány neuskutočnili.

               5.

               Navyše, orgány poverené kontrolou použitia sietí nazvaných spadara nemajú prístup k informáciám o polohe rybárskych lodí zhromažďovaných prostredníctvom systému satelitného určenia polohy rybárskych lodí Spoločenstva zavedeného na základe článku 3 nariadenia č. 2847/93. Z vyšetrovania Komisie navyše vyplýva, že pomerne vysoký počet rybárskych lodí ešte nie je vybavených zariadeniami na satelitné určenie polohy, ktoré sú nevyhnutné pre fungovanie systému. Čo sa týka zberu a informatizácie lodných denníkov, prehlásení o vykládkach a záznamov o predajoch stanovených nariadením č. 2847/93 a a fortiori krížovej analýzy týchto údajov spolu s informáciami získanými systémom satelitného určenia polohy, je potrebné uviesť, že vôbec nie sú účinné.

               6.

               Ak sa kontrola používania sietí spadare talianskymi orgánmi zdá byť úplne nedostatočná, postihovanie porušení ustanovení Spoločenstva týkajúcich sa držby a použitia týchto sietí nie je oveľa účinnejšie.

               7.

               V tejto súvislosti Komisia po prvé poukazuje na to, že talianska právna úprava v oblasti sankcií, v rozpore s článkom 9a nariadenia č. 3094/86 (3) a ustanoveniami, ktoré prebrali a rozšírili jeho obsah, v podstate zakazuje len použitie alebo pokus o použitie unášaných sietí, a nie ich samotnú držbu na lodi.

               8.

               Po druhé, ak dôjde k skutočnému zisteniu porušenia zákazu použitia unášaných sietí, miestne kontrolné orgány o ňom pravidelne neinformujú príslušné orgány, a to predovšetkých z dôvodu sociálneho tlaku, pričom v každom prípade toto porušenie nie je účinne stíhané a postihované. Počet a dôležitosť uplatňovaných sankcií totiž ostáva smiešne malý.

               9.

               Komisia sa domnieva, že je plne preukázané, že systém kontroly a sankcií uplatňovaný v Taliansku na účely zabezpečenia dodržania ustanovení Spoločenstva v oblasti unášaných sietí nepostačuje na zaručenie dodržania povinností uložených členským štátom článkom 1 ods. 1 a článkom 2 ods. 1 nariadenia č. 2241/87, ako aj článkom 31 ods. 1 a 2 nariadenia č. 2847/93.

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2241/87 z 23. júla 1987 ktorým sa zriaďujú určité kontrolné opatrenia pre rybárske činnosti (Ú. v. ES L 207, 29.7.1987, s. 1).

      (2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2847/93 z 12. októbra 1993, ktorým sa zriaďuje kontrolný systém spoločnej politiky rybolovu (Ú. v. ES L 261, 20.10.1993, s. 1).

      (3)  Nariadenie Rady (EHS) č. 3094/86 zo 7. októbra 1986 o určitých technických opatreniach na zachovanie rybolovných zdrojov (Ú. v. ES L 288, 11.10.1986, s. 1).


               25.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 199/1

         (2007/C 199/01)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 183, 4.8.2007

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 170, 21.7.2007

      Ú. v. EÚ C 155, 7.7.2007

      Ú. v. EÚ C 140, 23.6.2007

      Ú. v. EÚ C 129, 9.6.2007

      Ú. v. EÚ C 117, 26.5.2007

      Ú. v. EÚ C 96, 28.4.2007

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-486/08: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Innsbruck (Rakúsko) 12. októbra 2008 – Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols/Spolková krajina Tirolsko

text:
               21.2.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 44/26

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Innsbruck (Rakúsko) 12. októbra 2008 – Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols/Spolková krajina Tirolsko
   (Vec C-486/08)
   (2009/C 44/44)
   Jazyk konania: nemčina
   Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
   Landesgericht Innsbruck
   Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols

      Žalovaná: Spolková krajina Tirolsko
   Prejudiciálne otázky

               1.

               Je v súlade s doložkou 4 ods. 1 rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas zo 6. júna 1997, ktorá bola vykonaná smernicou 97/81/ES (1) o práci na kratší pracovný čas z 15. decembra 1997, že pracovníci a pracovníčky, ktorí sú v služobnom pomere so samosprávnou územnou jednotkou alebo verejným podnikom a pracujú menej ako 12 hodín za týždeň (30 % bežného pracovného času), sú znevýhodnení voči porovnateľným pracovníkom na plný pracovný úväzok v súvislosti s odmenou, zaradením, uznaním odpracovanej doby pred vznikom služobného pomeru, nárokom na dovolenku, zvláštnymi odmenami, príplatkami za prácu nadčas atď.?

               2.

               Má sa zásada časového pomeru (pro rata temporis) stanovená v doložke 4 ods. 2 tejto rámcovej dohody vykladať v tom zmysle, že jej odporuje také vnútroštátne zákonné ustanovenie, ako je § 55 ods. 5 L-VBG, podľa ktorého pri zmene rozsahu pracovného úväzku pracovníka sa rozsah ešte nevyčerpanej dovolenky pomerne prepočíta na nový pracovný úväzok, čo má za následok, že pracovníkovi, ktorý svoj pracovný úväzok zníži z plného pracovného času na kratší pracovný čas, bude znížený príslušný nárok na dovolenku, ktorý získal v čase plného úväzku, resp. on ako pracovník na kratší pracovný čas môže vyčerpať túto dovolenku len s nižšou náhradou odmeny za dovolenku?

               3.

               Je vnútroštátne ustanovenie ako § 1 ods. 2 písm. m) L-VBG, podľa ktorého pracovníci a pracovníčky, ktorí sú zamestnaní len na dobu určitú s maximálnou dĺžkou trvania 6 mesiacov, resp. ktorí sú zamestnaní len príležitostne, sú znevýhodňovaní voči porovnateľným stálym pracovníkom v súvislosti s odmenou, zaradením, uznaním odpracovanej doby pred vznikom služobného pomeru, nárokom na dovolenku, zvláštnymi odmenami, príplatkami za prácu nadčas atď., v rozpore s doložkou 4 rámcovej dohody Európskych sociálnych partnerov, ktorá bola vykonaná smernicou 1999/70/ES (2) o práci na dobu určitú z 28. júna 1999?

               4.

               Ide o nepriamu diskrimináciu z dôvodu pohlavia podľa článku 14 ods. 1 písm. c) smernice 2006/54/ES (3) o rovnakom zaobchádzaní z 5. júla 2006, ak pri pracovníkoch, ktorí čerpajú rodičovskú dovolenku v zákonne prípustnej dĺžke 2 rokov, zákonný nárok na dovolenku na zotavenie z roku pred pôrodom po ukončení rodičovskej dovolenky už zanikol a ak ide pri dotknutých pracovníkoch alebo pracovníčkach väčšinou (97 %) o ženy?

      (1)   Ú. v. ES L 14, 1998, s. 9; Mim. vyd. 05/003, s. 267.

      (2)  Ú. v. ES L 175, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368.

      (3)  Ú. v. EÚ L 204, s. 23.


title: Vec T-73/17: Žaloba podaná 3. februára 2017 – RS/Komisia

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/41

         Žaloba podaná 3. februára 2017 – RS/Komisia
   (Vec T-73/17)
   (2017/C 112/57)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: RS (v zastúpení: S. Orlandi a T. Martin, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:
   Vyhlásil a rozhodol, že

               —

               rozhodnutie z 11. apríla 2016, ktorým výberová komisia odmietla pripustiť žalobcu k výberovému konaniu COM/02/AST/16, sa zrušuje,

               —

               Európska komisia je povinná zaplatiť žalobcovi sumu vo výške 5 000 eur ako náhradu škody, ktorá mu bola spôsobená,

               —

               Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jeden žalobný dôvod založený na porušení článku 27 prvého odseku Služobného poriadku úradníkov.
   Vznáša tak námietku nezákonnosti oznámenia o spornom internom výberovom konaní, pretože toto oznámenie stanovuje podmienku pripustenia, ktorá má údajne za následok odmietnutie prístupu k výberovému konaniu dočasným pracovníkom, ktorí nevykonávali administratívnu činnosť, nemali pracovné voľno na výkon vojenskej služby, rodičovskej dovolenky alebo dovolenky z rodinných dôvodov alebo neboli vyslaní v priebehu dvanástich mesiacov pred uzavretím podávania kandidatúr.


title: Vec C-510/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 25. októbra 2010 — DR, TV2 Danmark A/S/NCB

text:
               18.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 346/36

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Østre Landsret (Dánsko) 25. októbra 2010 — DR, TV2 Danmark A/S/NCB
   (Vec C-510/10)
   ()
   2010/C 346/63
   Jazyk konania: dánčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Østre Landsret

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovatelia: DR a TV2 Danmark A/S

      Odporca: NCB

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa slovné spojenie „prostredníctvom ich vlastných zariadení“ stanovené v článku 5 ods. 2 písm. d) smernice 2001/29/ES (1) a slovné spojenie „v mene a v rámci zodpovednosti vysielajúcej organizácie“ stanovené v odôvodnení č. 41 tejto smernice vykladať s odkazom na vnútroštátne právo alebo právo Spoločenstva?

               2.

               Má sa predpokladať, že znenie článku 5 ods. 2 písm. d) smernice 2001/29/ES, akým je napríklad jeho znenie v dánskej, anglickej a francúzskej verzii tohto ustanovenia, znamená „v mene a v rámci zodpovednosti vysielajúcej organizácie“, alebo znenie, akým je napríklad jeho znenie v nemeckej verzii, znamená „v mene alebo v rámci zodpovednosti vysielajúcej organizácie“?

               3.

               Za predpokladu, že podmienky citované v rámci otázky č. 1 sa majú vykladať s odkazom na právo Spoločenstva, kladie sa táto otázka: Aké podmienky by mali vnútroštátne súdy uplatniť na osobitné posúdenie, pokiaľ ide o to, či záznam vyhotovený treťou stranou („výrobcom“) za účelom použitia vo vysielaniach organizácie zabezpečujúcej televízne vysielanie bol vyhotovený „prostredníctvom jej vlastných zariadení“ a „v mene [a/alebo] v rámci zodpovednosti vysielajúcej organizácie“, takže sa na záznam vzťahuje výnimka stanovená v článku 5 ods. 2 písm. d)?
               V súvislosti s odpoveďou na otázku č. 3 je potrebné zodpovedať najmä tieto otázky:

                           a)

                           Má sa slovné spojenie „vlastné zariadenia“ stanovené v článku 5 ods. 2 písm. d) smernice 2001/29/ES chápať v tom zmysle, že sa na záznam vyhotovený výrobcom na účely použitia vo vysielaniach organizácie zabezpečujúcej televízne vysielanie vzťahuje výnimka stanovená v článku 5 ods. 2 písm. d) iba vtedy, ak organizácia zabezpečujúca vysielanie nesie zodpovednosť voči tretím stranám za konania a opomenutia výrobcu, ako keby sa týchto konaní alebo opomenutí dopustila samotná organizácia zabezpečujúca vysielanie?

                           b)

                           Je podmienka spočívajúca v tom, že záznam musí byť vyhotovený „v mene [a/alebo] v rámci zodpovednosti vysielajúcej organizácie“ splnená, ak si organizácia zabezpečujúca vysielanie objednala u výrobcu vyhotovenie záznamu, aby táto organizácia zabezpečujúca vysielanie mohla dotknutý záznam vysielať, a za predpokladu, že dotknutá organizácia zabezpečujúca vysielanie má právo vysielať dotknutý záznam?
                           Østre Landsret chce určiť to, či nasledujúce situácie môžu alebo musia byť zohľadnené na účely zodpovedania otázky 3 b), a ak áno, aká váha by sa im mala pripisovať:

                                       i)

                                       Či prináleží organizácii zabezpečujúcej vysielanie alebo výrobcovi, na základe dohôd uzatvorených medzi týmito stranami, konečné a rozhodujúce umelecké/vydavateľské rozhodnutie o obsahu objednaného programu?

                                       ii)

                                       Či organizácia zabezpečujúca vysielanie nesie zodpovednosť voči tretím stranám, pokiaľ ide o záväzky výrobcu vo vzťahu k záznamu, ako keby sa týchto konaní alebo opomenutí dopustila samotná organizácia zabezpečujúca vysielanie?

                                       iii)

                                       Či výrobcovi vyplýva zo zmluvy uzatvorenej s organizáciou zabezpečujúcou vysielanie povinnosť dodať dotknutý program organizácii zabezpečujúcej vysielanie za stanovenú cenu, a či musí znášať, okrem tejto ceny, všetky výdavky, ktoré sa môžu spájať so záznamom?

                                       iv)

                                       Či je to organizácia zabezpečujúca vysielanie alebo výrobca, kto nesie zodpovednosť za dotknutý záznam voči tretím stranám?

                           c)

                           Je podmienka spočívajúca v tom, že záznam musí byť vyhotovený „v mene [a/alebo] v rámci zodpovednosti vysielajúcej organizácie“ splnená v prípade, ak organizácia zabezpečujúca vysielanie si objednala u výrobcu vyhotovenie záznamu, aby táto organizácia zabezpečujúca vysielanie bola schopná vysielať dotknutý záznam, a za predpokladu, že dotknutá organizácia zabezpečujúca vysielanie má právo vysielať záznam, ak výrobca v dohode uzatvorenej s organizáciou zabezpečujúcou vysielanie, týkajúcej sa vyhotovenia záznamu prevzal finančnú a právnu zodpovednosť za i) znášanie všetkých výdavkov spojených so zhotovením záznamu za odplatu vo výške vopred stanovenej sumy; ii) nadobudnutie práv; a iii) nepredvídateľné okolnosti vrátane akéhokoľvek omeškania s vyhotovením záznamu a porušenia zmluvy, ale bez toho, aby organizácia zabezpečujúca vysielanie niesla zodpovednosť voči tretím stranám, pokiaľ ide o záväzky výrobcu vo vzťahu k záznamu, ako keby sa týchto konaní alebo opomenutí dopustila samotná organizácia zabezpečujúca vysielanie?

      (1)  Ú. v. ES L 167, s. 10; Mim. vyd. 17/001, s. 230.


title: Vec T-804/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 21. júla 2016 – Ogrodnik/EUIPO – Aviário Tropical (Tropical) („Ochranná známka Európskej únie — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Obrazová ochranná známka Európskej únie Tropical — Skoršia národná slovná ochranná známka TROPICAL — Relatívny dôvod zamietnutia — Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 53 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Rozsah práv žalobcu podľa vnútroštátneho práva — Koexistencia ochranných známok — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 nariadenia č. 207/2009“)

text:
               5.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/23

         Rozsudok Všeobecného súdu z 21. júla 2016 – Ogrodnik/EUIPO – Aviário Tropical (Tropical)
   (Vec T-804/14) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Obrazová ochranná známka Európskej únie Tropical - Skoršia národná slovná ochranná známka TROPICAL - Relatívny dôvod zamietnutia - Článok 8 ods. 1 písm. b) a článok 53 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Rozsah práv žalobcu podľa vnútroštátneho práva - Koexistencia ochranných známok - Povinnosť odôvodnenia - Článok 75 nariadenia č. 207/2009“))
   (2016/C 326/42)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Tadeusz Ogrodnik (Chorzów, Poľsko) (v zastúpení: A. von Mühlendahl a H. Hartwig, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: J. Garrido Otaola, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO: Aviário Tropical, SA (Loures, Portugalsko)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 22. septembra 2014 (vec R 1948/2013–4) týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Aviário Tropical, SA a pánom Tadeusz Ogrodnikom

      Výrok rozsudku

               1)

               Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 22. septembra 2014 (vec R 1948/2013–4)sa zrušuje.

               2)

               EUIPO znáša svoje trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil pán Tadeusz Ogrodnik.

      (1)  Ú. v. EÚ C 65, 23.2.2015.


title: Vec C-537/14 P: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 27. októbra 2016 – Debonair Trading Internacional Lda/Groupe Léa Nature SA, Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (Odvolanie — Ochranná známka Európskej únie — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Článok 8 ods. 1 písm. b) a odsek 5 — Obrazová ochranná známka obsahujúca slovné prvky „SO’BiO ētic“ — Námietka vlastníka slovných a obrazových ochranných známok Európskej únie a národných ochranných známok obsahujúcich slovný prvok „SO…?“ — Zamietnutie zápisu)

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/6

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 27. októbra 2016 – Debonair Trading Internacional Lda/Groupe Léa Nature SA, Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo
   (Vec C-537/14 P) (1)

   ((Odvolanie - Ochranná známka Európskej únie - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Článok 8 ods. 1 písm. b) a odsek 5 - Obrazová ochranná známka obsahujúca slovné prvky „SO’BiO ētic“ - Námietka vlastníka slovných a obrazových ochranných známok Európskej únie a národných ochranných známok obsahujúcich slovný prvok „SO…?“ - Zamietnutie zápisu))
   (2017/C 006/06)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Debonair Trading Internacional Lda (v zastúpení: D. Selden, advokate, T. Alkin, barrister)

      Ďalší účastníci konania: Groupe Léa Nature SA (v zastúpení: S. Arnaud, advokát), Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Gája a P. Geroulakos, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozsudok Všeobecného súdu z 23. septembra 2014, Groupe Léa Nature/ÚHVT – Debonair Trading Internacional (SO’BiO ētic) (T-341/13, neuverejnený, EU:T:2014:802) sa zrušuje.

               2.

               Vec sa vracia Všeobecnému súdu Európskej únie.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 13.4.2015.


title: Vec T-111/06: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  21. novembra 2007 – Wesergold Getränkeindustrie/ÚHVT – Lidl Stiftung (VITAL FIT) ( Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva VITAL FIT — Skoršia národná slovná ochranná známka VITAFIT — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 — Právo byť vypočutý — Povinnosť odôvodnenia )

text:
               12.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 8/14

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 21. novembra 2007 – Wesergold Getränkeindustrie/ÚHVT – Lidl Stiftung (VITAL FIT)
   (Vec T-111/06) (1)

   („Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Spoločenstva VITAL FIT - Skoršia národná slovná ochranná známka VITAFIT - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 40/94 - Právo byť vypočutý - Povinnosť odôvodnenia“)
   (2008/C 8/26)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobca: Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG (Rinteln, Nemecko) (v zastúpení: P. Goldenbaum, T. Melchert a I. Rohr, advokáti)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: G. Schneider, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemecko) (v zastúpení: M. Schaeffer, advokát)
   Predmet veci
   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT zo 16. februára 2006 (vec R 3/2005-2) týkajúceho sa námietkového konania medzi Lidl Stiftung & Co. KG a Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 143, 17.6.2006.


title: Vec C-182/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyšsko) 22. apríla 2015 – Alexej Petruhhin

text:
               22.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 205/23

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa (Lotyšsko) 22. apríla 2015 – Alexej Petruhhin
   (Vec C-182/15)
   (2015/C 205/31)
   Jazyk konania: lotyština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Augstākā tiesa

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľ: Alexej Petruhhin

      Druhý účastník konania: Latvijas Republikas Ģenerālprokuratūra

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Majú sa článok 18 prvý odsek a článok 21 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie vykladať v tom zmysle, že v prípade vydania občana ktoréhokoľvek členského štátu Európskej únie do štátu, ktorý nie je členom Európskej únie, na základe zmluvy o vydávaní osôb uzavretej medzi členským štátom a treťou krajinou treba zaručiť rovnakú úroveň ochrany, aká sa poskytuje občanovi predmetného členského štátu?

               2.

               Má za takých okolností súd členského štátu, ktorý bol požiadaný o vydanie osoby, uplatniť podmienky vydávania osôb platné v štáte Európskej únie, ktorého občanom je daná osoba, alebo v štáte, v ktorom má táto osoba obvyklý pobyt?

               3.

               Musí členský štát, ktorý bol požiadaný o vydanie osoby, v tých prípadoch, v ktorých sa má vydanie vykonať bez zohľadnenia konkrétnej úrovne ochrany stanovenej pre občanov štátu, ktorý bol požiadaný o vydanie osoby, overiť, či sú dodržané záruky stanovené v článku 19 Charty základných práv Európskej únie, teda že nikto nesmie byť vydaný do štátu, v ktorom existuje vážne riziko, že bude vystavený trestu smrti, mučeniu alebo inému neľudskému alebo ponižujúcemu zaobchádzaniu alebo trestu? Možno obmedziť také overenie na zistenie, či je štát, ktorý žiada o vydanie osoby, zmluvnou stranou Dohovoru proti mučeniu, alebo treba zistiť skutkový stav s prihliadnutím na hodnotenie uvedeného štátu vykonané orgánmi Rady Európy?


title: Vec T-315/13: Žaloba podaná 30. apríla 2013 — Kompas MTS/Parlament a i.

text:
               10.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 233/12

         Žaloba podaná 30. apríla 2013 — Kompas MTS/Parlament a i.
   (Vec T-315/13)
   2013/C 233/20
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Kompas mejni turistični servis d.d. (Kompas MTS d.d.) (Ľubľana, Slovinsko) (v zastúpení: J. Tischler, advokát)

      Žalovaní: Európsky parlament, Európska komisia a Rada Európskej únie

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zaviazal Európsku úniu na zaplatenie 846 000 eur plus úrokov vo výške 8 % respektíve určil, že existuje nárok na náhradu škody voči Európskej únii,

               —

               zaviazal žalovaných na náhradu nevyhnutných trov konania podľa článku 87 § 2 rokovacieho konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa žiada o náhradu škody v podstate z dôvodu prijatia článku 5 ods. 6 písm. e) smernice 2001/37/ES (1). Zastáva názor, že es len prijatím tohto ustanovenia mohlo dôjsť k tomu, že rakúsky zákonodarca obmedzil dovoz tabakových výrobkov, na ktorých nie sú uvedené informácie v nemeckom jazyku. Žalobkyňa tvrdí, že toto množstvové obmedzenie bolo podmienené prijatím smernice 2001/37, čím žalovaní porušili zásadu proporcionality, zákaz diskriminácie a základné právo na majetok a slobodu podnikať.

      (1)  Smernica 2001/37/ES Európskeho Parlamentu a Rady z 5. júna 2001 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových výrobkov (Ú. v. ES L 194, s. 26; Mim. vyd. 15/006, s. 147).


title: Vec T-405/12: Uznesenie Všeobecného súdu z zo 17. mája 2013 — FH/Komisia ( „Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody — Rozhodnutie Komisie o odňatí práva vstupu žalobcu do jej budov — Žaloba o neplatnosť — Nedostatok záujmu na konaní — Neprípustnosť — Žaloba o náhradu škody — Príčinná súvislosť — Ujma — Žaloba zjavne bez právneho základu“ )

text:
               29.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 189/24

         Uznesenie Všeobecného súdu z zo 17. mája 2013 — FH/Komisia
   (Vec T-405/12) (1)

   (Žaloba o neplatnosť a o náhradu škody - Rozhodnutie Komisie o odňatí práva vstupu žalobcu do jej budov - Žaloba o neplatnosť - Nedostatok záujmu na konaní - Neprípustnosť - Žaloba o náhradu škody - Príčinná súvislosť - Ujma - Žaloba zjavne bez právneho základu)
   2013/C 189/50
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: FH (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: É. Boigelot a R. Murru, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Curral a J. Baquerro, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Jednak zrušenie rozhodnutia Komisie z 10. júla 2012 o odňatí práva vstupu žalobcu do budov Komisie, ako aj korigenda z 11. júla 2012, a taktiež žaloba o náhradu škody smerujúca k náhrade ujmy, ktorá vznikla žalobcovi

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               FH znáša svoje vlastné trovy konania, ako aj trovy konania vynaložené Európskou komisiou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 331, 27.10.2012.


title: Vec C-72/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 11. februára 2013 — Gmina Wrocław/Minister Finansów

text:
               18.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/14

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Naczelny Sąd Administracyjny (Poľsko) 11. februára 2013 — Gmina Wrocław/Minister Finansów
   (Vec C-72/13)
   2013/C 141/23
   Jazyk konania: poľština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Gmina Wrocław

      Žalovaný: Minister Finansów

      Prejudiciálna otázka

   Bránia ustanovenia smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (1) výberu dane z pridanej hodnoty z činností obce, ktoré spočívajú v predaji majetku vrátane nehnuteľného majetku, ktorý bol nadobudnutý na základe zákona alebo bezodplatne, najmä formou nadobudnutia dedením alebo darovaním, alebo vo vložení tohto majetku ako nepeňažného vkladu do obchodných spoločností?

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, s. 1.


title: Vec C-550/11: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 4. októbra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd — Varna — Bulharsko) — PIGI — Pavleta Dimova ET/Direktor na Direkcija „Obžalvane I upravlenie na izpălnenieto“ — Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite (Dane — DPH — Smernica 2006/112/ES — Právo na odpočet — Úprava — Krádež tovaru)

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/16

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) zo 4. októbra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd — Varna — Bulharsko) — PIGI — Pavleta Dimova ET/Direktor na Direkcija „Obžalvane I upravlenie na izpălnenieto“ — Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite
   (Vec C-550/11) (1)

   (Dane - DPH - Smernica 2006/112/ES - Právo na odpočet - Úprava - Krádež tovaru)
   2012/C 366/26
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Administrativen săd — Varna

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: PIGI — Pavleta Dimova ET

      Žalovaný: Direktor na Direkcija „Obžalvane I upravlenie na izpălnenieto“ — Varna pri Centralno upravlenie na Nacionalnata agencija za prichodite

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Administrativen săd — Varna — Výklad článku 185 ods. 2 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, s. 1) — Vnútroštátna daňová prax, podľa ktorej sa DPH odpočítaná na vstupe pri nadobudnutí tovaru musí upraviť v prípade straty tovaru v dôsledku krádeže — Pojem riadne preukázaná alebo potvrdená krádež

      Výrok rozsudku

   Článok 185 ods. 2 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnym ustanoveniam daňovej právnej úpravy, akými sú ustanovenia uvedené v § 79 a 80 zákona o dani z pridanej hodnoty (Zakon za danăk vărchu dobavenata stojnost), ktoré v prípade konštatovania straty tovarov podliehajúcich dani z pridanej hodnoty vyžadujú úpravu odpočtu tejto dane zaplatenej na vstupe v okamihu nadobudnutia tohto tovaru v prípade, ak sa zdaniteľná osoba stala obeťou krádeže predmetného tovaru neznámym páchateľom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 13, 14.1.2012.


title: Vec C-114/15: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Pau – Francúzsko) – trestné konanie proti Association des utilisateurs et distributeurs de l’agrochimie européenne (Audace) a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Voľný pohyb tovaru — Články 34 a 36 ZFEÚ — Množstevné obmedzenia — Súbežný dovoz veterinárnych liekov — Smernica 2001/82/ES — Článok 65 — Vnútroštátny systém predchádzajúceho povolenia — Vylúčenie chovateľov z výhody zjednodušeného postupu povolenia na uvedenie na trh — Povinnosť mať povolenie na vykonávanie veľkoobchodného predaja — Povinnosť mať prevádzkareň na území členského štátu dovozu — Povinnosti týkajúce sa dohľadu nad bezpečnosťou liekov)

text:
               9.1.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 6/12

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 27. októbra 2016 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour d’appel de Pau – Francúzsko) – trestné konanie proti Association des utilisateurs et distributeurs de l’agrochimie européenne (Audace) a i.
   (Vec C-114/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Voľný pohyb tovaru - Články 34 a 36 ZFEÚ - Množstevné obmedzenia - Súbežný dovoz veterinárnych liekov - Smernica 2001/82/ES - Článok 65 - Vnútroštátny systém predchádzajúceho povolenia - Vylúčenie chovateľov z výhody zjednodušeného postupu povolenia na uvedenie na trh - Povinnosť mať povolenie na vykonávanie veľkoobchodného predaja - Povinnosť mať prevádzkareň na území členského štátu dovozu - Povinnosti týkajúce sa dohľadu nad bezpečnosťou liekov))
   (2017/C 006/14)
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Cour d’appel de Pau

      Účastníci trestného konania pred vnútroštátnym súdom

   Association des utilisateurs et distributeurs de l’agrochimie européenne (Audace), Association des éleveurs solidaires, Cruzalebes EARL, Des deux rivières EARL, Mounacq EARL, Soulard Max EARL, Francisco Xavier Erneta Azanza, Amestoya GAEC, La Vinardière GAEC reconnu, Lagunarte GAEC, André Jacques Iribarren, Ramuntcho Iribarren, Phyteron 2000 SAS, Cataloune SCL

      za účasti: Conseil national de l’Ordre des vétérinaires, predtým Conseil supérieur de l’Ordre des vétérinaires, Syndicat national des vétérinaires d’exercice libéral, Direction des douanes et des droits indirects

      Výrok rozsudku

               1.

               Články 34 a 36 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej je prístup k súbežným dovozom veterinárnych liekov vyhradený pre veľkoobchodných predajcov, ktorí sú držiteľmi povolenia podľa článku 65 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/82/ES zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje Zákonník spoločenstva o veterinárnych liekoch, zmenenej a doplnenej nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 596/2009 z 18. júna 2009, a ktorá tak z prístupu k takým dovozom vylučuje chovateľov, ktorí chcú doviezť veterinárne lieky pre potreby ich vlastných chovov.

               2.

               Články 34 a 36 ZFEÚ sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá chovateľom, ktorí súbežne dovážajú veterinárne lieky pre potreby ich vlastných chovov, ukladá povinnosť mať na území členského štátu určenia prevádzkareň a dodržiavať všetky povinnosti týkajúce sa dohľadu nad bezpečnosťou liekov, stanovené článkami 72 až 79 smernice 2001/82, zmenenej a doplnenej nariadením č. 596/2009.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 26.5.2015.


title: Vec F-127/07: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z  11. septembra 2008 – Coto Moreno/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Verejné výberové konanie — Nezapísanie do zoznamu úspešných uchádzačov — Hodnotenie písomných a ústnych skúšok)

text:
               8.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 285/54

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 11. septembra 2008 – Coto Moreno/Komisia
   (Vec F-127/07) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Verejné výberové konanie - Nezapísanie do zoznamu úspešných uchádzačov - Hodnotenie písomných a ústnych skúšok)
   (2008/C 285/97)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Juana Maria Coto Moreno (Gaborone, Botswana) (v zastúpení: K. Lemmens a C. Doutrelepont, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Eggers a M. Velardo, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Zrušenie rozhodnutia výberovej komisie výberového konania EPSO AD/25/05 z 12. februára 2007 nezapísať žalobkyňu do zoznamu úspešných uchádzačov tohto výberového konania – Návrh na náhradu škody
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba, ktorú podala pani Coto Moreno, sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 26.1.2008, s. 57.


title: Vec T-216/12: Žaloba podaná 18. mája 2012 — Technion a Technion Research & Development Foundation/Komisia

text:
               11.8.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 243/19

         Žaloba podaná 18. mája 2012 — Technion a Technion Research & Development Foundation/Komisia
   (Vec T-216/12)
   2012/C 243/36
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Technion — Israel Institute of Technology (Haïfa, Izrael) a Technion Research & Development Foundation Ltd (Haïfa) (v zastúpení: D. Grisay, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               prijal túto žalobu o neplatnosť založenú na článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

               —

               vyhlásil ju za prípustnú,

               —

               v prvom rade, vyhlásil žalobu za dôvodnú a zrušil rozhodnutie Generálneho riaditeľstva Komisie pre informačnú spoločnosť a médiá o započítaní prijaté proti spoločnosti TECHNION, ktoré obsahoval jeho list z 13. marca 2012,

               —

               zaviazal Európsku komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú dva žalobné dôvody, ktoré sú v zásade totožné alebo podobné s dôvodmi uvedenými v rámci veci T-657/11, Technion a Technion Research&Development Foundation/Komisia (1).

      (1)  Ú. v. EÚ C 73, 2012, s. 28.


title: Vec C-401/10 P: Odvolanie podané 5. augusta 2010 : Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia rozšírená komora) z  21. mája 2010 v spojených veciach T-425/04, T-444/04, T-450/04 a T-456/04, Francúzsko a i./Komisia

text:
               20.11.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 317/15

         Odvolanie podané 5. augusta 2010: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia rozšírená komora) z 21. mája 2010 v spojených veciach T-425/04, T-444/04, T-450/04 a T-456/04, Francúzsko a i./Komisia
   (Vec C-401/10 P)
   ()
   2010/C 317/28
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: C. Giolito, D. Grespan a S. Thomas, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Francúzska republika, France Télécom SA, Bouygues SA, Bouygues Télécom SA, Association française des opérateurs de réseaux et services de télécommunications (AFORS Télécom)

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie (tretia rozšírená komora) z 21. mája 2010 v spojených veciach T-425/04, T-444/04, T-450/04 a T-456/04, ktorý bol Komisii oznámený faxom 25. mája 2010, v rozsahu, v akom:

                           —

                           tento rozsudok zrušil článok 1 rozhodnutia Komisie 2006/621/ES z 2. augusta 2004 o štátnej podpore, ktorú Francúzsko poskytlo spoločnosti France Télécom (1),

                           —

                           tento rozsudok zaviazal Komisiu na úhradu jej vlastných trov konania a trov konania Francúzskej republiky a spoločnosti France Télécom vo veciach T-425/04 a T-444/04,

               —

               vrátiť vec Všeobecnému súdu na opätovné preskúmanie,

               —

               rozhodnúť o trovách konania na tomto stupni.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania Komisia uvádza tri odvolacie dôvody.
   Vo svojom prvom odvolacom dôvode Komisia tvrdí, že odôvodnenie rozsudku Všeobecného súdu si vo viacerých bodoch odporuje. Je to tak najmä v prípade, keď Všeobecný súd v napadnutom rozsudku konštatuje, že vyhlásenia vrátane návrhu akcionárskej pôžičky zo 4. decembra 2002 možno posúdiť ako celok, ak ide o určenie existencie výhody v návrhu France Télécom, zatiaľ čo ak ide o určenie záväzku poskytnutia štátnych zdrojov konštatuje, že existuje dôležité prerušenie medzi návrhom akcionárskej pôžičky a rôznymi vyhláseniami, ktoré štát vopred urobil.
   Vo svojom druhom odvolacom dôvode, ktorý sa delí na štyri časti, Komisia tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil porušenia článku 87 ods. 1 ES v spojení s článkom 230 ES vo viacerých ohľadoch. Všeobecný súd sa dopustil pochybenia v súvislosti s pojmom štátna pomoc, keď vyžadoval úzku spojitosť medzi výhodou a záväzkom poskytnutia štátnych zdrojov (prvá časť), keď odmietol uznať záväzok poskytnutia štátnych zdrojov v oznámení a návrhu akcionárskej zmluvy zo strany Francúzskej republiky voči France Télécom (druhá časť), a keď nepreskúmal kritérium súkromného investora, aby sa určila existencia výhody v návrhu France Télécom (tretia časť). Okrem toho sa Všeobecný súd dopustil pochybenia v súvislosti s voľnou úvahou, ktorú Komisia uplatňuje pri komplexných ekonomických analýzach a kontrole príležitostí v spornom rozhodnutí (štvrtá časť).
   Vo svojom treťom odvolacom dôvode Komisia tvrdí, že Všeobecný súd nesprávne vyložil sporné rozhodnutie, keď konštatoval, že mala odôvodniť existenciu jednoznačnej výhody vyplývajúcej z ponuky úverovej linky vo výške 9 miliárd eur spoločnosti France Télécom, a keď konštatoval dôležité prerušenie medzi rôznymi vyhláseniami od júla 2002 a návrhom akcionárskej pôžičky zo 4. decembra 2002.

      (1)  Ú. v. EÚ L 257, s. 11.


title: Veci T-311/06 RI, T-311/06 RII, T-312/06 R a T-313/06 R: Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z  1. marca 2007 – FMC Chemical a i./EFSA ( Konanie o nariadení predbežného opatrenia — Návrh na odklad výkonu — Smernica 91/414/EHS — Európsky úrad pre bezpečnosť potravín — Neprípustnosť )

text:
               28.4.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 95/42

         Uznesenie predsedu Súdu prvého stupňa z 1. marca 2007 – FMC Chemical a i./EFSA
   (Veci T-311/06 RI, T-311/06 RII, T-312/06 R a T-313/06 R)
   („Konanie o nariadení predbežného opatrenia - Návrh na odklad výkonu - Smernica 91/414/EHS - Európsky úrad pre bezpečnosť potravín - Neprípustnosť“)
   (2007/C 95/86)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobcovia: FMC Chemical SPRL (Brusel, Belgicko), Arysta Lifesciences SAS (Noguères, Francúzsko), Otsuka Chemical Co. Ltd (Osaka, Japonsko) (v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaný: Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (EFSA) (v zastúpení: A. Cuvillier a D. Detken, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovaného: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Doherty, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Návrh na odklad výkonu rozhodnutí EFSA z 28. júla 2006 a 28. augusta 2006, pokiaľ ide o posúdenie účinných látok karbofuránu, karbosulfánu a benfurakarbu, v zmysle smernice Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (Ú. v. ES L 230, s. 1; Mim. vyd. 03/011, s. 332), ako aj na nariadenie iných predbežných opatrení
   Výrok uznesenia

               1.

               Veci T-311/06 RI, T-311/06 RII, T-312/06 R a T-313/06 R sa na účely tohto uznesenia spájajú.

               2.

               Návrhy na nariadenie predbežného opatrenia sa zamietajú.

               3.

               O trovách konania sa rozhodne neskôr.


title: Vec C-341/10: Žaloba podaná 7. júla 2010 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               25.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/6

         Žaloba podaná 7. júla 2010 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-341/10)
   ()
   2010/C 260/08
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: J. Enegren a Ł. Habiak, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Poľská republika si tým, že nesprávne a neúplne prebrala článok 3 ods. 1 písm. d) až h) a článok 9 smernice Rady 2000/43/ES z 29. júna 2000, ktorou sa zavádza zásada rovnakého zaobchádzania s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod (1), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 16 uvedenej smernice,

               —

               zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Vecný rozsah pôsobenia smernice 2000/43/ES sa vzťahuje na oblasti uvedené v jej článku 3 ods. 1. Podľa článku 16 tejto smernice členské štáty prijmú právne predpisy potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou vo všetkých týchto oblastiach (alebo sa postarajú o to, aby boli tieto predpisy prijaté sociálnymi partnermi) a informujú o tom Komisiu. Komisia sa domnieva, že Poľská republika si doteraz túto povinnosť splnila len čiastočne. Komisia vo svojej žalobe vytýka Poľskej republike, že nesprávne a neúplne prebrala smernicu, pokiaľ ide o členstvo v organizácii pracovníkov alebo zamestnancov alebo akejkoľvek organizácii, ktorej členovia vykonávajú určité povolanie, vrátane výhod, ktoré tieto organizácie poskytujú, sociálnu ochranu, vrátane sociálneho zabezpečenia a zdravotnej starostlivosti, sociálne výhody, vzdelanie a prístup k tovaru a službám, ktoré sú k dispozícii verejnosti, vrátane bývania (článok 3 ods. 1 písm. d) až h smernice). Komisia odmieta tvrdenie poľských orgánov, podľa ktorých prebratie dotknutej smernice zaručuje poľská ústava, niektoré zákony, ako aj medzinárodné dohody, ako sú tie, na ktoré bolo poukázané v rámci konania pred podaním žaloby.
   Navyše Komisia vytýka Poľskej republike, že nesprávne a neúplne prebrala článok 9 smernice 2000/43/ES do vnútroštátneho práva. Toto ustanovenie, ktoré ukladá povinnosť prijať potrebné opatrenia na ochranu jednotlivcov pred akýmkoľvek nepriaznivým zaobchádzaním alebo nepriaznivými následkami, ktoré sú reakciou na žalobu alebo na začatie konania zameraného na vynútenie dodržania zásady rovnakého zaobchádzania, sa vzťahuje na všetkých jednotlivcov a situácie spadajúce do oblasti pôsobnosti smernice. Preberajúce právne predpisy oznámené poľskými orgánmi podľa Komisie preukazujú, že tento druh opatrenia je prijatý len v prípade pracovníkov a v oblasti zamestnania.

      (1)  Ú. v. ES L 180, s. 22; Mim. vyd. 20/001, s. 23.


title: Vec T-203/06: Žaloba podaná 1. augusta 2006 – Eurostrategies/Komisia

text:
               16.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 224/51

         Žaloba podaná 1. augusta 2006 – Eurostrategies/Komisia
   (Vec T-203/06)
   (2006/C 224/106)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Žalobca: Eurostrategies SPRL (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Crosby, solicitor)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť rozhodnutie Komisie z 28. júla 2006 zamietajúce prístup k dokumentom vymenovaných nižšie týkajúcich sa zadávacieho konania pre projekt EuropeAid/113676/D/SV/PL nazvaný „Phare-technická podpora pre projekty SVV, 2003/S 159-145155 (PL0103.08)“, financovaný národným operačným programom PL0103-Spravodlivosť a vnútorné záležitosti 2001:

                           —

                           k „Hodnotiacej správe“ implementačnej agentúry zo 7. januára 2004,

                           —

                           ku všetkým dokumentom týkajúcich sa návrhu implementačnej agentúry zo 7. januára 2004 prideliť zmluvu Eurostrategies,

                           —

                           k listu delegácie ES vo Varšave implementačnej agentúre z 13. januára 2004,

                           —

                           k „Revidovanej hodnotiacej správe“ z 15. januára 2004,

                           —

                           k vnútornej spisovej poznámke delegácie ES vo Varšave poslanej 27. januára 2004,

                           —

                           k listu delegácie ES implementačnej agentúre z 27. januára 2004,

                           —

                           k „Správe z rokovania“ z 10. februára 2004 a

                           —

                           k listu delegácie ES implementačnej agentúre z 12. februára 2004,

               —

               zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca navrhuje podľa článkov 230 a 231 ES zrušenie rozhodnutia Európskej komisie z 28. júla 2006 zamietajúceho jeho žiadosť o prístup k určitým dokumentom podľa nariadenia (ES) č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie. Na podporu svojej žaloby uvádza dve námietky.
   Po prvé tvrdí, že Komisia tým, že zamietla poskytnutie požadovaných dokumentov bez odôvodnenia tohto zamietnutia porušila článok 8 nariadenia (ES) č. 1049/2001.
   Po druhé žalobca tvrdí, že napadnuté rozhodnutie porušuje povinnosť odôvodnenia požadovanú článkom 235 ES, a teda tvrdí, že je neplatné.


title: Vec C-34/13: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský súd v Prešove (Slovensko) 23. januára 2013 — Monika Kušionová/SMART Capital, a.s.

text:
               18.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský súd v Prešove (Slovensko) 23. januára 2013 — Monika Kušionová/SMART Capital, a.s.
   (Vec C-34/13)
   2013/C 141/14
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Krajský súd v Prešove

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Monika Kušionová

      Odporkyňa: SMART Capital, a. s.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Či sa má smernica Rady 93/13/EHS (1) z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES (2) z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) vo svetle článku 38 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že je s nimi v rozpore právna úprava členského štátu, akou je ustanovenie § 151j ods. 1 Občianskeho zákonníka v spojení s ďalšími ustanoveniami právnej úpravy dotknutej vo veci samej, ktorá umožňuje veriteľovi vymôcť plnenie z neprijateľných zmluvných podmienok vykonaním záložného práva na nehnuteľný majetok spotrebiteľa bez posúdenia zmluvných podmienok súdom napriek existencii sporu v otázke, či nejde o neprijateľnú zmluvnú podmienku?

               2.

               Či právne predpisy Európskej únie uvedené v bode 1. bránia použitiu takého vnútroštátneho pravidla, akým je ustanovenie § 151j ods. 1 Občianskeho zákonníka v spojení s ďalšími ustanoveniami právnej úpravy dotknutej vo veci samej, ktoré umožňujú veriteľovi vymôcť plnenie z neprijateľných zmluvných podmienok vykonaním záložného práva na nehnuteľnosť spotrebiteľa bez posúdenia zmluvných podmienok súdom napriek existencii sporu v otázke, či nejde o neprijateľnú zmluvnú podmienku?

               3.

               Či sa má rozsudok Súdneho dvora Európskej únie z 9. marca 1978 vo veci C-106/77, Amministrazione delle Finanze dello Stato vs. Simmenthal (3), vykladať tak, že v záujme naplnenia cieľa smerníc uvedených v bode 1. vo svetle článku 38 Charty základných práv Európskej únie vnútroštátny súd neuplatní vnútroštátne ustanovenia, akým je ustanovenie § 151j ods. 1 Občianskeho zákonníka v spojení s ďalšími ustanoveniami právnej úpravy dotknutej vo veci samej, ktoré umožňuje veriteľovi vymôcť plnenie z neprijateľných zmluvných podmienok vykonaním záložného práva na nehnuteľný majetok spotrebiteľa bez posúdenia zmluvných podmienok súdom a tak napriek existencii sporu obísť ex offo súdnu kontrolu zmluvných podmienok?

               4.

               Či sa má článok 4 smernice Rady 93/13/EHS o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách vykladať tak, že zmluvná podmienka v spotrebiteľskej zmluve, ktorú uzavrel spotrebiteľ bez zastúpenia advokátom, ktorá umožňuje veriteľovi vykonať mimosúdne záložné právo bez súdnej kontroly, je obchádzaním dôležitej zásady únijného práva ex offo súdnej kontroly zmluvných podmienok a z tohto dôvodu je nekalá aj za stavu, že znenie takejto zmluvnej podmienky vychádza z vnútroštátneho predpisu?

      (1)  Ú. v. ES L 95, s. 29; Mim. vyd. 15/002, s. 288.

      (2)  Ú. v. EÚ L 149, s. 22.

      (3)  Zb. s. 629.


title: Vec T-269/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  12. decembra 2014 – Xeda International/Komisia ( „Prípravky na ochranu rastlín — Účinná látka etoxychín — Nezaradenie do prílohy I k smernici 91/414/EHS — Zrušenie povolenia na prípravky na ochranu rastlín obsahujúce túto látku — Nariadenie (ES) č. 2229/2004 — Nariadenie (ES) č. 33/2008 — Skrátené konanie pre hodnotenie — Zjavne nesprávne posúdenie — Právo na obhajobu — Proporcionalita — Legitímna dôvera“ )

text:
               9.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/42

         Rozsudok Všeobecného súdu z 12. decembra 2014 – Xeda International/Komisia
   (Vec T-269/11) (1)

   ((„Prípravky na ochranu rastlín - Účinná látka etoxychín - Nezaradenie do prílohy I k smernici 91/414/EHS - Zrušenie povolenia na prípravky na ochranu rastlín obsahujúce túto látku - Nariadenie (ES) č. 2229/2004 - Nariadenie (ES) č. 33/2008 - Skrátené konanie pre hodnotenie - Zjavne nesprávne posúdenie - Právo na obhajobu - Proporcionalita - Legitímna dôvera“))
   (2015/C 046/51)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Xeda International SA (Saint-Andiol, Francúzsko) (v zastúpení: C. Mereu a K. Van Maldegem, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: D. Bianchi, G. von Rintelen a P. Ondrůšek, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie 2011/143/EÚ z 3. marca 2011 o nezaradení látky etoxychín do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS, ktorým sa zároveň mení a dopĺňa rozhodnutie Komisie 2008/941/ES (Ú. v. EÚ L 59, s. 71)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Xeda International SA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia, vrátane trov konania vzniknutých v súvislosti s konaním o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 16.7.2011.


title: Vec T-364/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  9. apríla 2008 – Helénska republika/Komisia ( EPUZF — Záručná sekcia — Výdavky vylúčené z financovania prostriedkami Spoločenstva — Výrobky zo spracovaného ovocia a zeleniny — Príplatky v oblasti živočíšnej výroby — Lehota 24 mesiacov )

text:
               24.5.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 128/31

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 9. apríla 2008 – Helénska republika/Komisia
   (Vec T-364/04) (1)

   („EPUZF - Záručná sekcia - Výdavky vylúčené z financovania prostriedkami Spoločenstva - Výrobky zo spracovaného ovocia a zeleniny - Príplatky v oblasti živočíšnej výroby - Lehota 24 mesiacov“)
   (2008/C 128/67)
   Jazyk konania: gréčtina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Helénska republika (v zastúpení: I. Chalkias a E. Svolopoulou, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne M. Condou-Durande a L. Visaggio, neskôr M. Condou-Durande a H. Tserepa-Lacombe, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci N. Korogiannakis, advokát)
   Predmet veci
   Žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie 2004/561/ES zo 16. júla 2004 o vylúčení z financovania Spoločenstva niektorých výdavkov uskutočňovaných niektorými členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho usmerňovacieho a záručného fondu (EPUZF), „Záručná“ sekcia (Ú. v. EÚ, L 250, s. 21) v rozsahu, v akom vylučuje niektoré výdavky uskutočnené Helénskou republikou v sektore výrobkov zo spracovaného ovocia a zeleniny a príplatkov v oblasti živočíšnej výroby
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 314, 18.12.2004.


title: Vec T-290/11: Žaloba podaná 7. júna 2011 — Deutsche Bahn a i./Komisia

text:
               13.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/22

         Žaloba podaná 7. júna 2011 — Deutsche Bahn a i./Komisia
   (Vec T-290/11)
   2011/C 238/41
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Deutsche Bahn AG (Berlín, Nemecko), DB Mobility Logistics AG (DB ML AG) (Berlín, Nemecko), DB Netz AG (Frankfurt nad Mohanom, Nemecko), Deutsche Umschlaggesellschaft Schiene-Straße mbH (DUSS) (Bodenheim, Nemecko), DB Schenker Rail GmbH (Mainz, Nemecko), DB Schenker Rail Deutschland AG (Mainz, Nemecko) (v zastúpení: W. Deselaers, J. S. Brückner a O. Mross, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil rozhodnutie Komisie z 30. marca 2011 týkajúce sa nariadenia inšpekcií, doručené 31. marca 2011,

               —

               zrušil všetky opatrenia, ktoré boli vykonané na základe inšpekcií vykonaných na základe tohto protiprávneho rozhodnutia,

               —

               nariadil Komisii najmä vrátiť všetky kópie dokumentov, ktoré boli vyhotovené v rámci inšpekcií, pod hrozbou zrušenia budúcich rozhodnutí Komisie Všeobecným súdom,

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyne navrhujú zrušenie rozhodnutia Komisie K(2011) 2365 z 30. marca 2011 (veci COMP/39.678 a COMP/39.731) týkajúceho sa nariadenia inšpekcií podľa článku 20 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1/2003 Rady (1) v spoločnosti Deutsche Bahn AG, ako aj vo všetkých ňou priamo alebo nepriamo kontrolovaných právnických osobách z dôvodu možného hospodársku súťaž porušujúceho charakteru strategického použitia infraštruktúry používanej spoločnosťami skupiny DB a poskytovania služieb súvisiacich so železničnou prepravou.
   Na podporu svojej žaloby, žalobkyne uvádzajú päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod založený na porušení základného práva na domovú slobodu tým, že nebolo vyžiadané predchádzajúce povolenie súdu.

               2.

               Druhý žalobný dôvod založený na porušení základného práva na účinnú možnosť podať opravný prostriedok vzhľadom na neexistujúcu možnosť vopred súdne preskúmať rozhodnutie o nariadení inšpekcií tak z faktického, ako aj právneho hľadiska.

               3.

               Tretí žalobný dôvod založený na protiprávnosti rozhodnutia o nariadení inšpekcií, pretože toto sa zakladá na informácie, ktoré Komisia získala pri vykonávaní rozhodnutia o nariadení inšpekcií týkajúcich sa systému zliav pri službách súvisiacich so železničnou prepravou v rámci široko založeného vyhľadávania („fishing expedition“), a teda s porušením práv žalobkýň na obhajobu.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod založený na porušení práv na obhajobu nekonečne širokým a nešpecifickým popisom predmetu inšpekcií.

               5.

               Piaty žalobný dôvod založený na porušení zásady proporcionality, pretože Komisia nie je príslušná pre predmet inšpekcií, a relevantné informácie mohla v každom prípade obdržať cez príslušnú Bundesnetzagentur, respektíve prostredníctvom jednoduchého vyžiadania si informácií od žalobkýň.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. apríla 2005 vo veci C-104/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Gerechtshof te Amsterdam): St. Paul Dairy Industries NV proti Unibel Exser BVBA (Bruselský dohovor — Predbežné opatrenia vrátane ochranných opatrení — Výsluch svedkov)

text:
               9.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 171/2

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (prvá komora)
   z 28. apríla 2005
   vo veci C-104/03 (návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný Gerechtshof te Amsterdam): St. Paul Dairy Industries NV proti Unibel Exser BVBA (1)

   (Bruselský dohovor - Predbežné opatrenia vrátane ochranných opatrení - Výsluch svedkov)
   (2005/C 171/03)
   Jazyk konania: holandčina
   Vo veci C-104/03, ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa Protokolu z 3. júna 1971 o výklade Dohovoru z 27. septembra 1968 o súdnej právomoci a výkone rozhodnutí v občianskej a obchodnej oblasti Súdnym dvorom, podaný rozhodnutím Gerechtshof te Amsterdam (Holandsko) z 12. decembra 2002 a doručený Súdnemu dvoru 6. marca 2003, ktorý súvisí s konaním: St. Paul Dairy Industries NV a Unibel Exser BVBA, Súdny dvor (prvá komora), v zložení: predseda prvej komory P. Jann (spravodajca), sudcovia N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič a E. Levits, generálny advokát: D. Ruiz-Jarabo Colomer, tajomník: M.-F. Contet, hlavná referentka, vyhlásil 28. apríla 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:
   Článok 24 Dohovoru o súdnej právomoci a výkone rozhodnutí v občianskych a obchodných veciach z 27. septembra 1968 v znení zmien vykonaných Dohovorom o pristúpení Dánskeho kráľovstva, Írska a Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska z 9. októbra 1978, Dohovorom o pristúpení Helénskej republiky z 25. októbra 1982, Dohovorom o pristúpení Španielskeho kráľovstva a Portugalskej republiky z 26. mája 1989 a Dohovorom o pristúpení Rakúskej republiky, Fínskej republiky a Švédskeho kráľovstva sa musí vykladať v tom zmysle, že pod pojem „predbežné opatrenia vrátane ochranných opatrení“ nespadá opatrenie nariaďujúce výsluch svedka s cieľom umožniť navrhovateľovi zhodnotiť účelnosť prípadnej žaloby, určiť základ takejto žaloby a posúdiť závažnosť žalobných dôvodov, ktoré možno v tomto rámci uplatniť.

      (1)  Ú. v. EÚ C 101, 26.4.2003.


title: Vec T-262/16: Žaloba podaná 23. mája 2016 – Globo Media/EUIPO – Globo Comunicação e Participações (GLOBO MEDIA)

text:
               18.7.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 260/46

         Žaloba podaná 23. mája 2016 – Globo Media/EUIPO – Globo Comunicação e Participações (GLOBO MEDIA)
   (Vec T-262/16)
   (2016/C 260/57)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Globo Media, SA (Madrid, Španielsko) (v zastúpení: L. Estropá Navarro a J. Calderón Chavero, abogados)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Globo Comunicação e Participações S/A (Rio de Janeiro, Brazília)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa.

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „GLOBO MEDIA“ – prihláška č. 8 957 169.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO zo 14. marca 2016 vo veci R 561/2014-4.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               v dôsledku toho zamietol námietku č. B1697179, ktorú podal namietateľ, a povolil zápis spornej ochrannej známky pre služby v triedach 35, 38 a 41,

               —

               uložil EUIPO a vedľajším účastníkom konania v prípade ich obrany proti žalobe povinnosť nahradiť trovy tohto konania a zamietol ich návrhy.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec T-416/14: Žaloba podaná 12. júna 2014 – Grup Maritim TCB/Komisia

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/55

         Žaloba podaná 12. júna 2014 – Grup Maritim TCB/Komisia
   (Vec T-416/14)
   2014/C 253/72
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Grup Maritim TCB, SL (Barcelona, Španielsko) (v zastúpení: A. López Gómez, abogado)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               subsidiárne zrušil rozhodnutie v rozsahu, v akom súbor opatrení, ktoré predstavujú takzvaný španielsky systém daňového leasingu (SEAF), kvalifikuje ako novú štátnu pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom,

               —

               subsidiárne zrušil články 1 a 4 napadnutého rozhodnutia, ktoré ako jediných príjemcov údajnej pomoci a ako jediných povinných na jej vrátenie určujú investorov AIE (hospodárskych záujmových združení),

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom v rozpore so všeobecnými zásadami práva Únie nariaďuje vrátenie údajnej pomoci,

               —

               subsidiárne zrušil článok 4 napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom rozhoduje o súlade súkromných zmlúv uzavretých medzi investormi a ďalšími subjektmi s právom, v celom rozsahu alebo v rozsahu, ktorý sa vzťahuje na neodrazenie rentability operácií, a

               —

               zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Dôvody a hlavné tvrdenia sú rovnaké ako vo veci T-401/14, Duro Felguera SA/Komisia.


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 13. júla 2004 vo veci T-29/03, Comunidad Autónoma de Andalucía proti Komisii Európskych spoločenstiev (Európsky úrad boja proti podvodom (OLAF) — Správa o administratívnom vyšetrovaní obchodovania s olivovým olejom v Andalúzii (Španielsko) — Sťažnosť — Neprípustnosť)

text:
               22.1.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 19/23

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 13. júla 2004
   vo veci T-29/03, Comunidad Autónoma de Andalucía proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Európsky úrad boja proti podvodom (OLAF) - Správa o administratívnom vyšetrovaní obchodovania s olivovým olejom v Andalúzii (Španielsko) - Sťažnosť - Neprípustnosť)
   (2005/C 19/51)
   Jazyk konania: španielčina
   Vo veci T-29/03, Comunidad Autónoma de Andalucía, v zastúpení: C. Carretero Espinosa de los Monteros, advokát, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: C. Ladenburger a S. Pardo Quintillán, ktorí si zvolili adresu na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je návrh na zrušenie rozhodnutia údajne obsiahnutého v liste generálneho riaditeľa Európskeho úradu boja proti podvodom (OLAF) z 8. novembra 2002, ktorým informoval žalobcu o nemožnosti vyšetriť jeho sťažnosť podanú proti správe IO/2000/7057 vypracovanú OLAF, ktorá sa týka administratívnych vyšetrovaní obchodovania s olivovým olejom v Andalúzii (Španielsko), Súd prvého stupňa (prvá komora), v zložení: predseda komory B. Vesterdorf, sudcovia P. Mengozzi a E. Martins Ribeiro, tajomník: H. Jung, vydal dňa 13. júla 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Žalobca znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 70 z 22.3.2003


20150731039616972015/C 270/335732014TC27020150817SK01SKINFO_JUDICIAL20150601262722Vec T-573/14: Uznesenie Všeobecného súdu z 1. júna 2015 – Polyelectrolyte Producers Group a SNF/Komisia („Žaloba o neplatnosť — Životné prostredie — Kritériá na udeľovanie environmentálnej značky Únie — Spracované papierenské výrobky — Látky a zmesi, ktorých použitie je vylúčené alebo obmedzené — Koncentračný limit zvyškových monomérov — Článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť“)
 ---documentbreak--- C2702015SK2620120150601SK0033262272Uznesenie Všeobecného súdu z 1. júna 2015 – Polyelectrolyte Producers Group a SNF/Komisia
   (Vec T-573/14) (
         1
      )
   „(„Žaloba o neplatnosť — Životné prostredie — Kritériá na udeľovanie environmentálnej značky Únie — Spracované papierenské výrobky — Látky a zmesi, ktorých použitie je vylúčené alebo obmedzené — Koncentračný limit zvyškových monomérov — Článok 263 štvrtý odsek ZFEÚ — Neexistencia priamej dotknutosti — Neprípustnosť“)“2015/C 270/33Jazyk konania: angličtina
      Účastníci konania

      Žalobkyne: Polyelectrolyte Producers Group (Brusel, Belgicko) a SNF SAS (Andrézieux-Bouthéon, Francúzsko) (v zastúpení: R. Cana a A. Patsa, advokátky)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: K. Mifsud-Bonnici a G. Zavvos, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie 2014/256/EÚ z 2. mája 2014, ktorým sa stanovujú ekologické kritériá na udeľovanie environmentálnej značky Európskej únie pre spracované papierenské výrobky (Ú. v. EÚ L 135, s. 24)

      Výrok

            1.

            Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

            2.

            Polyelectrolyte Producers Group a SNF SAS znášajú svoje vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (
         1
      )	Ú. v. EÚ C 409, 17.11.2014.


title: Vec T-419/12: Uznesenie Všeobecného súdu z  27. júna 2014 – LVM/Komisia

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/72

         Uznesenie Všeobecného súdu z 27. júna 2014 – LVM/Komisia
   (Vec T-419/12) (1)

   2014/C 315/119
   Jazyk konania: nemčina
   Predseda tretej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 373, 1.12.2012.


title: Vec C-259/11: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  5. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — DTZ Zadelhoff vof/Staatssecretaris van Financiën (Šiesta smernica o DPH — Článok 5 ods. 3 písm. c) a článok 13 B písm. d) bod 5 — Sprostredkovanie plnenia týkajúceho sa prevodu akcií spoločností — Plnenie, ktoré zahŕňa aj prevod vlastníctva nehnuteľného majetku patriaceho týmto spoločnostiam — Oslobodenie od dane)

text:
               22.9.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 287/14

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 5. júla 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — DTZ Zadelhoff vof/Staatssecretaris van Financiën
   (Vec C-259/11) (1)

   (Šiesta smernica o DPH - Článok 5 ods. 3 písm. c) a článok 13 B písm. d) bod 5 - Sprostredkovanie plnenia týkajúceho sa prevodu akcií spoločností - Plnenie, ktoré zahŕňa aj prevod vlastníctva nehnuteľného majetku patriaceho týmto spoločnostiam - Oslobodenie od dane)
   2012/C 287/23
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Hoge Raad der Nederlanden

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: DTZ Zadelhoff vof

      Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Hoge Raad der Nederlanden — Výklad článku 5 ods. 3 písm. c) a článku 13 B písm. d) bodu 5 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23) — Oslobodenia od dane podľa šiestej smernice — Plnenia týkajúce sa cenných papierov v zmysle článku 13 B písm. d) bodu 5 — Prevod akcií spoločností, ktorý zahŕňa aj prevod vlastníctva nehnuteľného majetku patriaceho týmto spoločnostiam

      Výrok rozsudku

   Článok 13 B písm. d) bod 5 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia, sa má vykladať v tom zmysle, že toto oslobodenie od dane z pridanej hodnoty sa vzťahuje na plnenia, akými sú plnenia poskytnuté v spore vo veci samej, ktorých cieľom je prevod akcií dotknutých spoločností a ktoré viedli k tomuto výsledku, ale ktoré sa v konečnom dôsledku vzťahujú na nehnuteľný majetok v držbe týchto spoločností a ich (nepriamy) prevod. Výnimka z tohto oslobodenia uvedená v tom istom bode 5 druhej zarážke sa neuplatní v prípade, že členský štát nevyužil možnosť ponúknutú v článku 5 ods. 3 písm. c) tejto smernice považovať podiely alebo akcie dávajúce ich držiteľovi de jure alebo de facto vlastnícke právo alebo právo držby nehnuteľného majetku za hmotný majetok.

      (1)  Ú. v. EÚ C 252, 27.8.2011.


title: Vec C-670/13 P: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z  19. júna 2014 – The Cartoon Network, Inc./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Boomerang TV, SA (Odvolanie — Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva BOOMERANG — Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva Boomerang TV — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny)

text:
               15.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/31

         Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 19. júna 2014 – The Cartoon Network, Inc./Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Boomerang TV, SA
   (Vec C-670/13 P) (1)

   ((Odvolanie - Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva BOOMERANG - Skoršia obrazová ochranná známka Spoločenstva Boomerang TV - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny))
   2014/C 315/50
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: The Cartoon Network, Inc. (v zastúpení: I. Starr, solicitor)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), Boomerang TV, SA

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               The Cartoon Network, Inc. je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 52, 22.2.2014.


title: Vec T-273/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  24. júna 2014 – Unister/ÚHVT (Ab in den Urlaub) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Ab in den Urlaub — Ochranná známka, ktorá je tvorená reklamným sloganom — Absolútny dôvod zamietnutia — Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 — Absencia dôkazu o rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním — Článok 7 ods. 3 nariadenia č. 207/2009“ )

text:
               4.8.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 253/25

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. júna 2014 – Unister/ÚHVT (Ab in den Urlaub)
   (Vec T-273/12) (1)

   ((„Ochranná známka Spoločenstva - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva Ab in den Urlaub - Ochranná známka, ktorá je tvorená reklamným sloganom - Absolútny dôvod zamietnutia - Nedostatok rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 - Absencia dôkazu o rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním - Článok 7 ods. 3 nariadenia č. 207/2009“))
   2014/C 253/35
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Unister GmbH (Leipzig, Nemecko) (v zastúpení: H. Hug a A. Kessler-Jensch, avocats)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka a R. Pethke, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu prvého odvolacieho senátu ÚVHT z 3. apríla 2012 (vec R 2150/2011-1) týkajúcemu sa prihlášky slovného označenia Ab in den Urlaub ako ochrannej známky Spoločenstva

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Unister GmbH je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 243, 11.8.2012.


title: Vec T-146/13: Uznesenie Všeobecného súdu z  1. apríla 2014 – Zhejiang Sunflower Light Energy Science & Technology/Komisia

text:
               10.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 175/52

         Uznesenie Všeobecného súdu z 1. apríla 2014 – Zhejiang Sunflower Light Energy Science & Technology/Komisia
   (Vec T-146/13) (1)

   2014/C 175/73
   Jazyk konania: francúzština
   Predseda piatej komory nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 123, 27.4.2013.


title: Vec C-434/07: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. januára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika

text:
               29.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/24

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 17. januára 2008 – Komisia Európskych spoločenstiev/Portugalská republika
   Vec C-434/07 (1)

   (2008/C 79/46)

      Jazyk konania: portugalčina

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2007.


title: Vec T-218/11: Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. februára 2012 — Dagher/Rada ( „Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Obmedzujúce opatrenia prijaté v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny — Vyňatie zo zoznamu dotknutých osôb — Žaloba o neplatnosť — Zastavenie konania — Mimozmluvná zodpovednosť“ )

text:
               21.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/25

         Uznesenie Všeobecného súdu zo 17. februára 2012 — Dagher/Rada
   (Vec T-218/11) (1)

   (Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Obmedzujúce opatrenia prijaté v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny - Vyňatie zo zoznamu dotknutých osôb - Žaloba o neplatnosť - Zastavenie konania - Mimozmluvná zodpovednosť)
   2012/C 118/43
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Habib Roland Dagher (Abidžan, Pobrežie Slonoviny) (v zastúpení: J.-Y. Dupeux a F. Dressen, advokáti)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: B. Driessen a E. Dumitriu-Segnana, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia Rady 2011/71/SZBP z 31. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2010/656/SZBP, ktorým sa obnovujú obmedzujúce opatrenia voči Pobrežiu Slonoviny (Ú. v. EÚ L 28, s. 60) a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 85/2011 z 31. januára 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (ES) č. 560/2005, ktorým sa ukladajú určité osobitné obmedzujúce opatrenia namierené proti určitým osobám a subjektom v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny (Ú. v. EÚ L 28, s. 32) v rozsahu v akom sa týkajú žalobcu a na druhej strane návrh na náhradu škody

      Výrok

               1.

               Konanie o návrhu na zrušenie rozhodnutia Rady 2011/71/SZBP z 31. januára 2011, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2010/656/SZBP, ktorým sa obnovujú obmedzujúce opatrenia voči Pobrežiu Slonoviny a vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 85/2011 z 31. januára 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (ES) č. 560/2005, ktorým sa ukladajú určité osobitné obmedzujúce opatrenia namierené proti určitým osobám a subjektom v dôsledku situácie na Pobreží Slonoviny sa zastavuje.

               2.

               Návrh na náhradu škody sa zamieta.

               3.

               Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania týkajúce sa návrhu na zrušenie.

               4.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania týkajúce sa návrhu na náhradu škody.

               5.

               Európska komisia znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 179, 18.6.2011.


title: Vec T-50/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa z  25. októbra 2005  – Micha/Komisia ( Úradníci — Hodnotenie obdobia 2001/2002 — Hodnotenie služobného postupu — Žaloba o neplatnosť — Povinnosť odôvodnenia — Zjavne nesprávne posúdenie — Oneskorenie pri vyhotovení hodnotenia služobného postupu )

text:
               24.12.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 330/21

         Rozsudok Súdu prvého stupňa z 25. októbra 2005 – Micha/Komisia
   (Vec T-50/04) (1)

   („Úradníci - Hodnotenie obdobia 2001/2002 - Hodnotenie služobného postupu - Žaloba o neplatnosť - Povinnosť odôvodnenia - Zjavne nesprávne posúdenie - Oneskorenie pri vyhotovení hodnotenia služobného postupu“)
   (2005/C 330/51)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Emmanuel Micha (Roeser, Luxembursko) (v zastúpení: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: C. Berardis-Kayser a L. Lozano Palacios, splnomocnení zástupcovia)
   Predmet veci
   Na strane jednej návrh na zrušenie rozhodnutia o stanovení konečného hodnotenia služobného postupu žalobcu za obdobie od 1. júla 2001 do 31. decembra 2002
   Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Komisia znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť dve tretiny trov konania, ktoré vznikli žalobcovi.

      (1)  Ú. v. EÚ C 94, 17.4.2004.


title: Vec C-270/06: Žaloba podaná 20. júna 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika

text:
               2.9.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 212/17

         Žaloba podaná 20. júna 2006 – Komisia Európskych spoločenstiev/Rakúska republika
   (Vec C-270/06)
   (2006/C 212/29)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: H. Støvlbæk, splnomocnená zástupkyňa, B. Wägenbaur, advokát)

      Žalovaná: Rakúska republika
   Návrhy žalobkyne

               1.

               určiť, že Rakúska republika si tým, že určitým úverovým inštitúciám prepojeným s centrálnou inštitúciou ukladá povinnosť ponechať na účte ich centrálnej inštitúcie (a za podmienok stanovených centrálnou inštitúciou) likvidné rezervy vo výške určitej percentuálnej sadzby ich vkladov, čo týmto úverovým inštitúciám bráni umiestniť likvidné prostriedky v iných európskych finančných inštitúciách, porušila povinnosti podľa článku 226 ods. 1 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, ktoré jej vyplývajú z článku 56 ods. 1 ES,

               2.

               zaviazať Rakúsku republiku na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Podľa článku 56 ods. 1 ES sú zakázané všetky obmedzenia pohybu kapitálu medzi členskými štátmi, ako aj medzi členskými štátmi a tretími krajinami. Tento zákaz siaha ďalej ako odstránenie nerovnosti zaobchádzania s účastníkmi finančného trhu na základe štátnej príslušnosti a zahŕňa vo všeobecnosti každé obmedzenie, ktoré robí výkon tejto základnej slobody menej príťažlivým. Podľa judikatúry Súdneho dvora predstavujú opatrenia členského štátu obmedzenia pohybu kapitálu vtedy, ak sú spôsobilé odradiť osoby usadené na danom území od zaviazania sa pôžičkou alebo uskutočnenia investícií v inom členskom štáte.
   Podľa Komisie ustanovenie rakúskeho spolkového zákona o bankovníctve, ktoré určitým úverovým inštitúciám prepojeným s centrálnou inštitúciou ukladá povinnosť nechať na účte ich centrálnej inštitúcie určitú časť ich likvidných rezerv, predstavuje obmedzenie voľného pohybu kapitálu. Táto zákonná povinnosť totiž primárnym bankám bráni umiestniť podstatnú časť ich likvidných prostriedkov v iných európskych úverových inštitúciách vo výške tohto povinného vkladu a prostredníctvom cezhraničného prevodu týchto likvidných prostriedkov dosiahnuť v inom členskom štáte vyššie úrokové sadzby, ako sú tie, ktoré im poskytuje centrálna inštitúcia.
   Sporné ustanovenie rakúskeho spolkového zákona o bankovníctve nemožno odôvodniť dôvodmi výslovne uvedenými v článku 58 ES, a ani dôvodmi ochrany spotrebiteľa alebo inými naliehavými dôvodmi všeobecného záujmu.
   Podľa názoru Komisie táto zákonná povinnosť vkladu v centrálnej inštitúcii nie je potrebná na ochranu spotrebiteľa. Po prvé v Rakúsku už existuje zákonná úprava likvidných rezerv, ktorá sa vzťahuje na všetky banky, a po druhé existujú miernejšie prostriedky na dosiahnutie dostatočnej likvidity, ktoré voľnému pohybu kapitálu nebránia alebo ho len menej obmedzujú. Platná právna úprava pôsobí na ochranu spotrebiteľa dokonca kontraproduktívne, pretože primárnym bankám bráni umiestniť ich likvidné rezervy v záujme klientov v zahraničí a prípadne za výhodnejších podmienok. Navyše ničím nie je doložené, že by insolvencia niektorej z primárnych bánk nevyhnutne viedla k reťazovej reakcii a vyvolala by paniku takisto u sporiteľov, ktorí majú svoje vklady v iných primárnych bankách danej siete. Tento katastrofický scenár nie je presvedčivý už z toho dôvodu, že porovnateľné systémy v iných členských štátoch si vystačia aj bez zákonom stanovenej povinnosti vkladu a už mnohé roky stabilne fungujú bez toho, aby tam dochádzalo k sériovým bankovým krízam.
   Keďže predmetná zákonná povinnosť dotknutých úverových inštitúcií nie je potrebná ani na ochranu riadnej správy, ani na ochranu dobrej povesti rakúskeho finančného sektora, alebo na výkon účinného dohľadu nad finančnými inštitúciami, predstavuje neprimerané obmedzenie voľného pohybu kapitálu.


title: Stanovisko 2/13: Stanovisko Súdneho dvora (plénum) z  18. decembra 2014 – Európska komisia (Stanovisko vydané na základe článku 218 ods. 11 ZFEÚ — Návrh medzinárodnej dohody — Pristúpenie Európskej únie k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd — Zlučiteľnosť uvedeného návrhu so Zmluvou o EÚ a Zmluvou o FEÚ)

text:
               23.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/2

         Stanovisko Súdneho dvora (plénum) z 18. decembra 2014 – Európska komisia
   (Stanovisko 2/13) (1)

   ((Stanovisko vydané na základe článku 218 ods. 11 ZFEÚ - Návrh medzinárodnej dohody - Pristúpenie Európskej únie k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd - Zlučiteľnosť uvedeného návrhu so Zmluvou o EÚ a Zmluvou o FEÚ))
   (2015/C 065/02)
   Jazyk konania: všetky úradné jazyky

      Žiadateľka

   Európska komisia (v zastúpení: L. Romero Requena, H. Krämer, C. Ladenburger a B. Smulders, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

   Dohoda o pristúpení Európskej únie k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd je nezlučiteľná s článkom 6 ods. 2 ZEÚ a s protokolom (č. 8) k článku 6 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii o pristúpení Únie k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 7.9.2013.


title: Vec T-206/11: Uznesenie Všeobecného súdu z  28. septembra 2011 — Complex/ÚHVT — Kajometal (KX) ( „Ochranná známka Spoločenstva — Zamietnutie prihlášky — Späťvzatie prihlášky — Zastavenie konania“ )

text:
               26.11.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 347/33

         Uznesenie Všeobecného súdu z 28. septembra 2011 — Complex/ÚHVT — Kajometal (KX)
   (Vec T-206/11) (1)

   (Ochranná známka Spoločenstva - Zamietnutie prihlášky - Späťvzatie prihlášky - Zastavenie konania)
   2011/C 347/56
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Complex S.A. (Łódź, Poľsko) (v zastúpení: R. Rumpel, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Kajometal s. r. o. (Dolný Kubín, Slovensko)

      Predmet veci

   Žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu ÚHVT z 21. januára 2011 (vec R 864/2010-2), týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Complex S.A. a Kajometal s. r. o.

      Výrok

               1.

               Konanie sa zastavuje.

               2.

               Každý z účastníkova konania znáša svoje vlastné trovy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 194, 2.7.2011.