title: Vec T-283/19: Žaloba podaná 2. mája 2019 — Nemecko/ACER

text:
               15.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/22

      Žaloba podaná 2. mája 2019 — Nemecko/ACER
      (Vec T-283/19)
      (2019/C 238/27)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Spolková republika Nemecko (v zastúpení: J. Möller a S. Eisenberg, splnomocnení zástupcovia, ako aj M. Elspas, R. Bierwagen a G. Brucker, advokáti)

         Žalovaná: Agentúra pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  1.

                  zrušil článok 5 ods. 8 a ods. 9 prílohy I a článok 5 ods. 8 a ods. 9 prílohy II rozhodnutia žalovanej č. 02/2019 z 21. februára 2019,

                  2.

                  zrušil článok 10 ods. 4 druhý pododsek a ods. 5 a článok 16 ods. 2 druhú vetu a ods. 3 písm. d) (vii) prílohy I, ako aj článok 17 ods. 3 písm. d) (vii) prílohy II rozhodnutia žalovanej č. 02/2019 z 21. februára 2019,

                  3.

                  subsidiárne — pre prípad, že súd dôjde k záveru, že ustanovenia príloh I a II, ktorých zrušenie sa v bode 1 navrhuje, sú neoddeliteľne spojené s ďalšími ustanoveniami príslušného článku alebo príslušnej prílohy alebo celého rozhodnutia žalovanej č. 02/2019 z 21. februára 2019 — zrušiť príslušné články, prílohy alebo celé rozhodnutie,

                  4.

                  subsidiárne — pre prípad, že súd dôjde k záveru, že ustanovenia príloh I a II, ktorých zrušenie sa v bode 2 navrhuje, sú neoddeliteľne spojené s ďalšími ustanoveniami príslušného článku alebo príslušnej prílohy alebo celého rozhodnutia žalovanej č. 02/2019 z 21. februára 2019 — zrušiť príslušné články, prílohy alebo celé rozhodnutie, ako aj

                  5.

                  zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žaloba sa opiera o nasledujúce žalobné dôvody.

                  1.

                  Porušenie článkov 14 až 16 nariadenia o vnútornom trhu s elektrinou, ktoré onedlho nadobudne účinnosť, v spojení s článkom 13 ods. 2 ZEÚ a so všeobecnou zásadou právnej istoty.
                  V rámci prvého žalobného dôvodu sa vytýka, že žalovaná vymedzením pojmu kritického prvku siete v článku 5 ods. 8 písm. b) a c) príloh I a II rozhodnutia č. 02/2019 porušila základnú štruktúru článkov 14 až 16 nariadenia o vnútornom trhu s elektrinou, ktoré sa má uplatňovať od 1. januára 2020. Články 14 až 16 nariadenia o vnútornom trhu s elektrinou upravujú, ako je potrebné zohľadniť vnútorné preťaženie siete pri výpočte cezhraničných obchodných kapacít. Podľa článku 16 ods. 8 nariadenia o vnútornom trhu s elektrinou existuje nevyvrátiteľná domnienka, že nedošlo k diskriminácii cezhraničných tokov elektriny, keď na vnútorné a cezhraničné prvky siete je pre cezhraničný obchod poskytnutá minimálna kapacita 70 príslušného prvku siete. Podľa článku 16 ods. 4 nariadenia o vnútornom trhu s elektrinou nesmú opatrenia redispečingu presahovať minimálnu kapacitu. Ďalej pri dodržaní minimálnej kapacity možno ponukovú oblasť nanovo usporiadať iba so súhlasom príslušného členského štátu. Navyše bola minimálna kapacita 70 % zavedená až postupne lineárnou krivkou. Minimálna kapacita 70 % a lineárna krivka by zohľadňovali skutočnosť, že vybudovanie vnútornej siete si vyžaduje čas. Táto základná štruktúra bola článkom 5 ods. 8 písm. b) a c) príloh I a II rozhodnutia obrátená, keďže minimálna kapacita 70 % môže byť uplatnená na vnútorné prvky siete iba vtedy, keďže prevádzkovateľ prenosových sieti vie preukázať, že nové usporiadanie ponukovej oblasti alebo redispečing alebo rozsiahlejšie vybudovanie site by boli menej efektívne. Okrem toho kritérium efektívnosti podľa článku 5 ods. 8 písm. c) príloh I a II je nižšie ako minimálna kapacita 70 %, keďže je prakticky nesplniteľné.
                  Skoršie zohľadnenie nápravných opatrení podľa článku 10 ods. 4 druhej vety, ods. 5 a článku 16 ods. 2 druhej vety, ods. 3 písm. d) (vii) prílohy I a článku 17 ods. 3 písm. d) (vii) prílohy II porušuje článok 16 ods. 4 nariadenia o vnútornom trhu s elektrinou, podľa ktorého účastníci trhu musia poskytnúť maximálnu kapacitu.

                  2.

                  Porušenie nariadenia (ES) č. 714/2009 (1)

                  V rámci druhého žalobného dôvodu sa vytýka, že rozhodnutie neprípustným spôsobom obmedzuje tri existujúce výnimky pre zohľadnenie vnútorných prvkov siete podľa bodu 1.7 prílohy I nariadenia (ES) č. 714/2009, keďže predpokladá iba kritérium efektívnosti a toto kritérium nesprávne vykonáva.

                  3.

                  Porušenie nariadenia (EÚ) 2015/1222 (2)

                  V rámci tretieho žalobného dôvodu sa vytýka, že kritérium efektívnosti podľa článku 5 ods. 8 písm. c) príloh I a II rozhodnutia porušuje postup preskúmania ponukovej oblasti podľa článku 32 a nasl. nariadenia (EÚ) 2015/1222, ako aj požiadavku zohľadnenia prvkov siete pri výpočte kapacity podľa článku 29 ods. 3 písm. b) nariadenia (EÚ) 2015/1222.

                  4.

                  Porušenie zásady proporcionality
                  V rámci štvrtého žalobného dôvodu sa vytýka, že vylúčenie vnútorných prvkov siete nad rámec kritéria efektívnosti podľa článku 5 ods. 8 písm. c) príloh I a II rozhodnutia porušuje zásadu proporcionality, keďže toto vylúčenie ohrozuje bezpečnosť systému a nepredstavuje najmiernejší prostriedok.

                  5.

                  Formálna vada napadnutého rozhodnutia
                  V rámci piateho žalobného dôvodu sa vytýka, že rozhodnutie porušuje článok 2 a článok 4 nariadenia č. 1 z 15. apríla 1958, ktorým sa určujú jazyky používané Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu (Ú. v. ES 17, 6.10.1958, s. 385), keďže bolo uverejnené a sprístupnené iba v anglickej verzii. Okrem toho porušuje povinnosť odôvodnenia a agentúra ho vydal pri prekročení svojej právomoci.

         (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 z 13. júla 2009 o podmienkach prístupu do sústavy pre cezhraničné výmeny elektriny, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1228/2003 (Ú. v. EÚ L 211, 14.8.2009, s. 15).

         (2)  Nariadenie Komisie (EÚ) 2015/1222 z 24. júla 2015, ktorým sa stanovuje usmernenie pre prideľovanie kapacity a riadenie preťaženia (Ú. v. EÚ L 197, 25.7.2015, s. 24).


title: Vec T-302/19: Žaloba podaná 14. mája 2019 — Oleksandr Viktorovych Yanukovych/Rada

text:
               15.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/26

      Žaloba podaná 14. mája 2019 — Oleksandr Viktorovych Yanukovych/Rada
      (Vec T-302/19)
      (2019/C 238/30)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Žalobca: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (Saint Petersburg, Rusko) (v zastúpení: T. Beazley QC)

         Žalovaná: Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Rady (SZBP) 2019/354 (1) v rozsahu, v akom sa týka žalobcu,

                  —

                  zrušil vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2019/352 (2) v rozsahu, v akom sa týka žalobcu,

                  —

                  uložil Rade povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobcovi v súvislosti s touto žalobou.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Na podporu svojej žaloby, žalobca uvádza sedem žalobných dôvodov, ktoré sú v podstate rovnaké ako žalobné dôvody uvedené vo veci T-301/18, Yanukovych/Rada (3), alebo sú im podobné.

         (1)  Rozhodnutie Rady (SZBP) 2019/354 zo 4. marca 2019, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 64, 2019, s. 7).

         (2)  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2019/352 zo 4. marca 2019, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 64, 2019, s. 1).

         (3)  Ú. v. EÚ C 231, 2018, s. 48.


title: Vec T-316/19: Žaloba podaná 23. mája 2019 — BU/Komisia

text:
               15.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/27

      Žaloba podaná 23. mája 2019 — BU/Komisia
      (Vec T-316/19)
      (2019/C 238/32)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: BU (v zastúpení: E. Bonanni, avvocato)

         Žalovaná: Európska komisia

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil rozhodnutie Komisie z 2. augusta 2018,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť zaplatiť sumu 21 440 eur,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť zaplatiť úroky z omeškania od 23. januára 2017 až do zaplatenia,

                  —

                  priznal žalobcovi náhradu vzniknutej škody vo výške 500 000 eur alebo v akejkoľvek inej výške určenej ex aequo et bono,

                  —

                  uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania,

            Subsidiárne:

                  —

                  uložil Komisii povinnosť uznať, že prejednávaná vec spadá do osobitného prípadu opísaného v článku 10 pravidiel (platných pred rokom 2006), a vrátiť sumu požadovanú primárne,

            Ďalej subsidiárne:

                  —

                  uložil Komisii povinnosť požiadať o preskúmanie lekárskou komisiou podľa článkov 20 a 22 spoločných pravidiel (po roku 2006).

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Menovací orgán odmieta voči žalobcovi v prejednávanom prípade, ktorému bola uznaná úplná trvalá invalidita v dôsledku choroby z povolania, použiť článok 10 pravidiel týkajúcich sa zdravotného poistenia, úrazového poistenia a poistenia pre prípad choroby z povolania platných pred 1. januárom 2006, pokiaľ ide o úhradu lekárskeho ošetrenia v súvislosti s uzavretím „neúplnej oklúzie“ škodlivej pre dýchacie ústrojenstvo žalobcu postihnutého chorobou z povolania.
      Na podporu žaloby žalobca:

                  1.

                  tvrdí, že správa ošetrujúceho lekára žalobcu a získané výsledky neumožňujú pochybovať o naliehavosti a nevyhnutnosti ošetrenia žalobcu v zmysle článku 10 pravidiel;

                  2.

                  uplatňuje porušenie zásad riadnej správy vecí verejných z dôvodu neúplnej dokumentácie poskytnutej znalcovi, na ktorého sa obrátil lekár menovaný týmto orgánom v súlade s článkom 23, ako aj z dôvodu neobvykle neetického chovania troch lekárov, ktorí sa zúčastnili tejto fázy, kam patrí odmietnutie základných funkcií nosu, a predovšetkým protiinfekčnej ochrany postihnutého dýchacieho ústrojenstva žalobcu, a teda odmietnutie prospechu z vykonaného uzavretia neúplnej oklúzie;

                  3.

                  napáda odmietnutie zo strany menovacieho orgánu obdobne použiť článok 22 spoločných pravidiel na žalobcu namiesto článku 23, ktorý bol uznaný za neuplatniteľný, keď samotný menovací orgán požiadal predsedu Súdneho dvora o uplatnenie článku 22 na úradné menovanie „ďalšieho lekára“: preskúmanie lekárskou komisiou by žalobcovi zabezpečilo riadnu formuláciu mandátu, ako aj úplnosť spisu.


title: Vec T-321/19: Žaloba podaná 27. mája 2019 — Mai 2019 — Maternus/EUIPO — adp Gauselmann (Jokers WILD Casino)

text:
               15.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/28

      Žaloba podaná 27. mája 2019 — Mai 2019 — Maternus/EUIPO — adp Gauselmann (Jokers WILD Casino)
      (Vec T-321/19)
      (2019/C 238/33)
      Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Maternus GmbH (Mníchov, Nemecko) (v zastúpení: M. Zöbisch a R. Drozdz Rechtsanwälte)

         Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: adp Gauselmann GmbH (Lübbecke, Nemecko)

         Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

         Majiteľ spornej ochrannej známky: žalobkyňa

         Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie Jokers WILD Casino v čiernej, červenej, žltej a bielej farbe — ochranná známka Európskej únie č. 9 515 321

         Konanie pred EUIPO: konanie vo veci zrušenia

         Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie prvého odvolacieho senátu EUIPO z 27. februára 2019 vo veci R 803/2018-1

         Návrhy

      Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté rozhodnutie,

                  —

                  uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

         Uvádzané žalobné dôvody

                  —

                  porušenie článku 94 ods. 1 prvej vety nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001,

                  —

                  porušenie článku 58 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001.


title: Vec T-326/19: Žaloba podaná 31. mája 2019 — Gerber/Parlament a Rada

text:
               15.7.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 238/29

      Žaloba podaná 31. mája 2019 — Gerber/Parlament a Rada
      (Vec T-326/19)
      (2019/C 238/34)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Tibor Gerber (Miláno, Taliansko) (v zastúpení: N. Amadei, advokát)

         Žalovaní: Európsky parlament a Rada Európskej únie

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil napadnuté nariadenie č. 2019/474, najmä jeho článok 1 ods. 1 a článok 2 druhú vetu, a rozhodol, že v dôsledku tejto neplatnosti je smernica 2019/475 neúčinná v rozsahu, v akom funkčne súvisí s napadnutým nariadením,

                  —

                  pozastavil účinnosť napadnutého nariadenia a smernice 2019/475 až do vydania rozsudku Všeobecného súdu,

                  —

                  nariadil prerušiť uplatňovanie všetkých vykonávacích opatrení na vykonanie nariadenia č. 2019/474 a smernice 2019/475, najmä opatrení týkajúcich sa registrácie osobných automobilov stanovených zákonom č. 132 z 1. decembra 2018 (zákon, ktorým sa zákonný dekrét č. 113 zo 4. októbra 2018 mení na zákon), až do vydania rozsudku,

                  —

                  prípadne pripustil svedecké výpovede, ktoré si žalobca vyhradzuje uviesť s cieľom potvrdiť skutočnosti opísané v žalobe,

                  —

                  v každom prípade uložil Rade Európskej únie a Európskemu parlamentu povinnosť nahradiť trovy konania.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Touto žalobou sa navrhuje zrušenie nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/474 z 19. marca 2019, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 952/2013, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie, najmä v častiach týkajúcich sa colnej právnej úpravy obce Campione d’Italia a jej priľahlých vôd lugánskeho jazera (článok 1 ods. 1 a článok 2 druhá veta).
      Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza tri žalobné dôvody.

                  1.

                  Prvý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia aktu.

                              —

                              V tejto súvislosti sa tvrdí, že v rozpore s článkom 296 ods. 2 ZFEÚ je napadnuté nariadenie odôvodnené útržkovito a rozporuplne. Pokiaľ totiž ide o zaradenie Campione d’Italia do európskeho colného režimu, uvádza sa, že historické dôvody, ktoré odôvodňujú jeho vylúčenie, ako je odlúčenie a hospodárske nevýhody, už nie sú relevantné. Odlúčenie obce však v žiadnom prípade nezmizlo a hospodárske nevýhody sa zhoršili v dôsledku vyhlásenie stavu platobnej neschopnosti kasína, ktoré predstavuje jediný zdroj príjmov obce.

                  2.

                  Druhý žalobný dôvod je založený na porušení medzinárodného práva.

                              —

                              V tejto súvislosti sa tvrdí, že dodržiavanie tak medzinárodného zmluvného, ako obyčajového práva, je nielen predmetom článku 3 ods. 5 ZEÚ, ale bolo aj viackrát potvrdené Súdnym dvorom. Napadnuté nariadenia (a súvisiaca smernica 2019/475) však zmenilo colný režim, ktorý je predmetom pravidiel medzinárodného obyčajového práva medzi Talianskom a Švajčiarskom, a bol uznaný samotnou Úniou, na základe ktorého Campione podlieha švajčiarskemu colnému režimu. Napadnutým nariadením sa tak porušujú medzinárodné záväzky, ktoré sa mali naopak dodržiavať tak v zmysle Zmluvy, ako aj v zmysle judikatúry Súdneho dvora.

                  3.

                  Tretí žalobný dôvod je založený na porušení voľného pohybu európskych občanov.

                              —

                              V tejto súvislosti sa tvrdí, že napadnuté nariadenie vyvoláva dôsledky, ktoré sú v rozpore s právom zakotveným v článku 21 ZFEÚ a článku 45 Charty základných práv Európskej únie. Uplatnenie colného režimu Únie v obci Campione namiesto švajčiarskeho colného režimu má totiž za následok, že na vstupe do obce Campione a na výstupe z tejto obce (ako po zemi, tak aj cez jazero) je zriadená fyzická colná bariéra a sú zavedené súvisiace kontroly osôb a tovaru na zabezpečenie uplatňovania európskych a švajčiarskych predpisov.


title: Vec C-309/19 P: Odvolanie podané 15. apríla 2019: Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos proti uzneseniu Všeobecného súdu (piata komora) zo 14. februára 2019 vo veci T-709/18, Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos/Komisia

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/28

      Odvolanie podané 15. apríla 2019: Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos proti uzneseniu Všeobecného súdu (piata komora) zo 14. februára 2019 vo veci T-709/18, Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos/Komisia
      (Vec C-309/19 P)
      (2019/C 263/33)
      Jazyk konania: španielčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Asociación de fabricantes de morcilla de Burgos (v zastúpení: J. J. Azcárate Olano a E. Almarza Nantes, advokáti)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

                  —

                  zrušiť v celom rozsahu napadnuté uznesenie a v dôsledku toho vyhovieť žalobe, ktorú podala odvolateľka v súlade s článkom 263 ZFEÚ, napádajúc vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2018/1214 z 29. augusta 2018, ktorým sa do registra chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení zapisuje názov „Morcilla de Burgos“ (CHZO) (1) a následne vydať vo veci samej rozsudok, ktorým sa zruší a zbaví akýchkoľvek účinkov uvedené vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2018/1214 z 29. augusta 2018 a zaviazať protistranu na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Dôvod tohto odvolania sa opiera o nezrovnalosti konania pred Všeobecným súdom Európskej únie, v ktorom boli porušené záujmy odvolateľky a zakladá sa na porušení článku 73 ods. 1 a ďalších článkov Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu a judikatúry, ktorá sa jej týka, v súvislosti s týmito právnymi dôvodmi:

                  —

                  Napadnuté uznesenie nesprávne konštatuje, že žaloba obsahovala „iba neskenované podpisy“ právnych zástupcov odvolateľky, hoci v skutočnosti obsahovala potvrdené elektronické podpisy s certifikátom ACA (Autoridad de certificación de la Abogancia, advokátsky úrad pre overovanie pravosti), ktoré majú rovnakú právnu platnosť ako vlastnoručné podpisy.

                  —

                  Uvedené potvrdené elektronické podpisy sú uznávané a chránené nariadením eIDAS, nariadením (EÚ) Európskeho parlamentu a Rady č. 910/2014 z 23. júla 2014 (2).

                  —

                  Potvrdené elektronické podpisy a certifikáty ACA úplne napĺňajú ducha a podstatu článku 73 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu: „v oblasti právnej istoty zaručenie pravosti uvedenej procesnej písomnosti a vylúčenie rizika, že v skutočnosti ide o dielo k nemu neoprávnenej osoby“, ako uvádza napadnuté uznesenie.

                  —

                  Článok 73 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu bol zrušený rozhodnutím Všeobecného súdu z 11. júla 2018, pričom daná zmena vstúpila do platnosti 1. decembra 2018 (dva dni po podaní žaloby), pričom jednou zo základných a všeobecných zásad sankčného práva západných právnych poriadkov je uplatnenie výhodnejšieho právneho predpisu.

                  —

                  Judikatúra uvádzaná v napadnutom uznesení na účely odôvodnenia neprípustnosti podanej žaloby odkazuje hlavne na skenované podpisy. Konkrétny prípad dotknutý v danom uznesení (žaloba podpísaná potvrdeným elektronickým podpisom s certifikátom ACA) však doposiaľ nebol súdmi EÚ prejednávaný.

                  —

                  Právne predpisy je potrebné vykladať s ohľadom na aktuálnu spoločenskú realitu najmä s ohľadom na ich duch a konečný účel.

         (1)  Ú. v ES L 224, 2018, s. 3.

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 910/2014 z 23. júla 2014 o elektronickej identifikácii a dôveryhodných službách pre elektronické transakcie na vnútornom trhu a o zrušení smernice 1999/93/ES (Ú. v. EÚ L 257, 2014, s. 73).


title: Vec T-478/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júna 2019 — Frank/Komisia („Výskum a technický rozvoj — Rámcový program pre výskum a inováciu (2014 — 2020) — Výzvy na predkladanie návrhov a súvisiacich činností v rámci pracovného programu ERC na rok 2016 — Rozhodnutie ERCEA o zamietnutí žiadosti o grant ako neprípustnej — Správny opravný prostriedok pred Komisiou — Implicitné rozhodnutie o zamietnutí — Čiastočná neprípustnosť — Explicitné rozhodnutie o zamietnutí — Právo na účinnú súdnu ochranu“)

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/38

      Rozsudok Všeobecného súdu z 11. júna 2019 — Frank/Komisia
      (Vec T-478/16) (1)

      („Výskum a technický rozvoj - Rámcový program pre výskum a inováciu (2014 - 2020) - Výzvy na predkladanie návrhov a súvisiacich činností v rámci pracovného programu ERC na rok 2016 - Rozhodnutie ERCEA o zamietnutí žiadosti o grant ako neprípustnej - Správny opravný prostriedok pred Komisiou - Implicitné rozhodnutie o zamietnutí - Čiastočná neprípustnosť - Explicitné rozhodnutie o zamietnutí - Právo na účinnú súdnu ochranu“)
      (2019/C 263/42)
      Jazyk konania: nemčina

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Regine Frank (Bonn, Nemecko) (v zastúpení: S. Conrad, advokát)

         Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: R. Lyal, L. Mantl a B. Conte, splnomocnení zástupcovia)

         Predmet veci

      Návrh podaný na základe článku 263 ZFEÚ na zrušenie jednak rozhodnutia Komisie zo 17. júna 2016 a jednak rozhodnutia Komisie zo 16. septembra 2016, z ktorých prvé implicitne a druhé explicitne zamietajú správny opravný prostriedok podaný žalobkyňou podľa článku 22 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 58/2003 z 19. novembra 2002, ktoré stanovuje štatút výkonných orgánov, ktorým majú byť zverené niektoré úlohy v rámci riadenia programov Spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 2003, s. 1; Mim. vyd. 01/004, s. 235)

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 475, 19.12.2016.


title: Vec T-373/19: Žaloba podaná 20. júna 2019 — Gatti/Parlament

text:
               5.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 263/70

      Žaloba podaná 20. júna 2019 — Gatti/Parlament
      (Vec T-373/19)
      (2019/C 263/75)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Natalino Gatti (Nonantola, Taliansko) (v zastúpení: M. Paniz, advokát)

         Žalovaný: Európsky parlament

         Návrhy

      Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

                  —

                  zrušil oznámenie Generálneho riaditeľstva Európskeho parlamentu pre financie, ktorým sa vykonalo rozhodnutie Predsedníctva Poslaneckej snemovne č. 14/2018 z 12. júla 2018 a/alebo rozhodnutie Rady predsedníctva Senátu republiky č. 6/2018 a v každom prípade,

                  —

                  zrušil nový výmer a nový výpočet doživotného príspevku vyplácaného Európskym parlamentom,

                  —

                  v dôsledku toho rozhodol, že žalobca má právo na zachovanie dotknutého doživotného príspevku vo výške podľa právnej úpravy platnej pred rozhodnutím Predsedníctva Poslaneckej snemovne č. 14/2018 a/alebo rozhodnutím Rady predsedníctva Senátu republiky č. 6/2018, a že Európsky parlament má povinnosť vyplatiť žalobcovi všetky neoprávnene zrazené sumy spolu s menovou infláciou a zákonnými úrokmi odo dňa zrážky až do zaplatenia, ako aj

                  —

                  uložil Európskemu parlamentu povinnosť vyhovieť rozsudku a bezodkladne obnoviť doživotný príspevok v pôvodnej výške, ako aj nahradiť všetku škodu, pokiaľ a v rozsahu, v akom prináleží žalobcovi,

                  —

                  v každom prípade: uložil povinnosť nahradiť trovy konania, odmenu advokáta, vrátane DPH, príspevkov na sociálne zabezpečenie pre advokátov a paušálne náhrady.

         Dôvody a hlavné tvrdenia

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia sú podobné žalobným dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedeným vo veci T-345/19, Santini/Parlament.


title: Vec C-361/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Holandsko) 3. mája 2019 — De Ruiter vof/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

text:
               12.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 270/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal College van Beroep voor het Bedrijfsleven (Holandsko) 3. mája 2019 — De Ruiter vof/Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
      (Vec C-361/19)
      (2019/C 270/18)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      College van Beroep voor het Bedrijfsleven

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: De Ruiter vof

         Žalovaný: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

         Prejudiciálna otázka

      Považujú sa článok 99 ods. 1 nariadenia (EÚ) Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 (1) zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a článok 73 ods. 4 písm. a) vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 809/2014 (2) zo 17. júla 2014, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 v súvislosti s integrovaným administratívnym a kontrolným systémom, opatreniami na rozvoj vidieka a krížovým plnením, za platné v rozsahu, v akom sa podľa týchto ustanovení na účely určenia roku, pre ktorý sa má vypočítať zníženie krížového plnenia, zohľadní rok zistenia porušenia pravidiel krížového plnenia, ak sa rok porušenia nezhoduje s rokom jeho zistenia?

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 549.

         (2)  Ú. v. EÚ L 227, 2014, s. 69.


title: Vec C-834/18: Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 10. apríla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial da Comarca de Faro, Juízo do Trabalho de Portimão — Juiz 1 — Portugalsko) — Rolibérica Lda/Autoridade para as Condições do Trabalho (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Cestná doprava — Nariadenie (ES) č. 561/2006 — Článok 4 písm. i) — Pojem „týždeň“ — Doba týždenného odpočinku — Metódy výpočtu)

text:
               19.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 280/13

      Uznesenie Súdneho dvora (šiesta komora) z 10. apríla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Judicial da Comarca de Faro, Juízo do Trabalho de Portimão — Juiz 1 — Portugalsko) — Rolibérica Lda/Autoridade para as Condições do Trabalho
      (Vec C-834/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Cestná doprava - Nariadenie (ES) č. 561/2006 - Článok 4 písm. i) - Pojem „týždeň“ - Doba týždenného odpočinku - Metódy výpočtu)
      (2019/C 280/16)
      Jazyk konania: portugalčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunal Judicial da Comarca de Faro, Juízo do Trabalho de Portimão — Juiz 1

         Účastníci konania

         Žalobkyňa: Rolibérica Lda

         Žalovaný: Autoridade para as Condições do Trabalho

         Výrok

      Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 z 15. marca 2006 o harmonizácii niektorých právnych predpisov v sociálnej oblasti, ktoré sa týkajú cestnej dopravy, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia Rady (EHS) č. 3821/85 a (ES) č. 2135/98 a zrušuje nariadenie Rady (EHS) č. 3820/85, sa má vykladať v tom zmysle, že „doba týždenného odpočinku“ v zmysle článku 8 tohto nariadenia nemusí nutne skončiť počas „týždňa“, tak ako je definovaný v článku 4 písm. i) uvedeného nariadenia.

         (1)  Ú. v. EÚ C 112, 25.3.2019.


               22.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 284/17

      Žiadosť o poradné stanovisko Súdu EZVO, ktorú predložil Fürstliches Landgericht 29. marca 2019 vo veci Gable Insurance AG v konkurze
      (Vec E-3/19)
      (2019/C 284/06)
      Listom z 29. marca 2019, ktorý bol doručený na podateľňu Súdu EZVO 29. marca 2019, Fürstliches Landgericht (kniežací súd) požiadal Súd EZVO vo veci Gable Insurance AG v konkurze o poradné stanovisko k týmto otázkam:

                  1.

                  Prvá otázka sa týka výkladu pojmu „poistné plnenie“ stanoveného v článku 268 ods. 1 písm. g) smernice 2009/138/ES.

                              a)

                              Podľa akých kritérií sa určuje, či niektoré zložky dlhu ešte nie sú známe?

                              b)

                              Musí aspoň v zásade dôjsť k vzniku, uznaniu a/alebo uplatneniu pohľadávky pred začatím insolvenčného konania (alebo prípadne pred zrušením poistných zmlúv v dôsledku začatia likvidácie), aby vznikol nárok na poistné plnenie? Ak nie, vzniká nasledujúca otázka:

                              c)

                              Ustanovuje sa smernicou 2009/138/ES časová lehota pre možnosť vzniku poistného plnenia po začatí insolvenčného konania, aby sa zabránilo neustálemu odkladaniu vyhotovenia účtovnej závierky a rozdelenia výťažku medzi veriteľov z dôvodu ustavičného uplatňovania nových pohľadávok, alebo prípadne ako sa smernica 2009/138/ES zaoberá neurčitými dlhmi tohto druhu?

                              d)

                              Znamená výraz “… alebo zrušenia…”, že za poistné plnenie sa považuje iba poistné, ktoré dlhuje poisťovňa v dôsledku zrušenia zmluvy pred začatím likvidácie alebo sa vzťahuje aj na poistné plnenie, ak poistné dlhuje poisťovňa v dôsledku zrušenia zmluvy po začatí likvidácie?

                  2.

                  Druhá otázka sa týka výkladu pojmu „likvidácia“ stanoveného v článku 268 ods. 1 písm. d) smernice 2009/138/ES.
                  Musí sa toto ustanovenie vykladať v tom zmysle, že súdne vyrovnanie vo vzťahu k (individuálnemu) poistnému plneniu je možné aj nezávisle od vnútroštátnych procesných pravidiel, ktorými sa riadi likvidácia, alebo v rozpore s nimi, a ak áno, aké špecifické požiadavky uvedenej smernice sa musia splniť, aby došlo k vyrovnaniu?

                  3.

                  Tretia otázka sa týka vzťahu medzi článkom 275 ods. 1 písm. a) a článkom 274 ods. 2 písm. g) smernice 2009/138/ES.
                  Bráni článok 275 ods. 1 písm. a) uplatňovaniu vnútroštátneho predpisu, ktorým sa vykonáva článok 274 ods. 2 písm. g), inými slovami predpisu upravujúceho uplatňovanie, overovanie a uznávanie pohľadávok, ktorý vedie k nerovnakému zaobchádzaniu s veriteľmi poisťovne?


title: Vec C-643/18: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 12. apríla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Korneuburg — Rakúsko) — British Airways plc/MF

text:
               26.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/39

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 12. apríla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesgericht Korneuburg — Rakúsko) — British Airways plc/MF
      (Vec C-643/18) (1)

      (2019/C 288/50)
      Jazyk konania: nemčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 4, 7.1.2019.


title: Vec C-149/19: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 12. júna 2019 — (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresný súd Bratislava V — Slovensko) — trestné konanie proti R. B.

text:
               26.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/39

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 12. júna 2019 — (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okresný súd Bratislava V — Slovensko) — trestné konanie proti R. B.
      (Vec C-149/19) (1)

      (2019/C 288/51)
      Jazyk konania: slovenčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 148, 29.4.2019.


title: Vec C-244/19: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 5. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien — Rakúsko) — GB/Decker KFZ-Handels u. –Reparatur GmbH, Volkswagen AG

text:
               26.8.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 288/40

      Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 5. júna 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Handelsgericht Wien — Rakúsko) — GB/Decker KFZ-Handels u. –Reparatur GmbH, Volkswagen AG
      (Vec C-244/19) (1)

      (2019/C 288/52)
      Jazyk konania: nemčina
      Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

         (1)  Ú. v. EÚ C 182, 27.5.2019.


title: Vec C-273/18: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 10. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa — Lotyšsko) — SIA „Kuršu zeme“/Valsts ieņēmumu dienests (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 2006/112/ES — Právo na odpočítanie DPH zaplatenej na vstupe — Článok 168 — Reťazové dodávky tovaru — Zamietnutie práva na odpočítanie z dôvodu existencie tohto reťazca — Povinnosť príslušného daňového orgánu preukázať existenciu zneužívajúceho konania)

text:
               9.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 305/20

      Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 10. júla 2019 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Augstākā tiesa — Lotyšsko) — SIA „Kuršu zeme“/Valsts ieņēmumu dienests
      (Vec C-273/18) (1)

      (Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Právo na odpočítanie DPH zaplatenej na vstupe - Článok 168 - Reťazové dodávky tovaru - Zamietnutie práva na odpočítanie z dôvodu existencie tohto reťazca - Povinnosť príslušného daňového orgánu preukázať existenciu zneužívajúceho konania)
      (2019/C 305/24)
      Jazyk konania: lotyština

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Augstākā tiesa

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka: SIA „Kuršu zeme“

         Druhý účastník konania: Valsts ieņēmumu dienests

         Výrok rozsudku

      Článok 168 písm. a) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006, o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, zmenenej smernicou Rady 2010/45/EÚ z 13. júla 2010, sa má vykladať v tom zmysle, že na účely zamietnutia práva odpočítať daň z pridanej hodnoty (DPH) zaplatenú na vstupe skutočnosť, že k nadobudnutiu tovaru došlo v rámci reťazca transakcií v podobe po sebe nasledujúcich predajov medzi viacerými osobami a že zdaniteľná osoba nadobudla držbu dotknutého tovaru v sklade osoby zúčastnenej na tomto reťazci, ktorá sa nezhoduje s osobou uvedenou na faktúre ako dodávateľ, sama osebe nepostačuje na konštatovanie existencie zneužívajúceho konania zo strany zdaniteľnej osoby alebo iných osôb zúčastnených na uvedenom reťazci, pretože príslušný daňový orgán je povinný preukázať existenciu neoprávnenej daňovej výhody, ktorú získala táto zdaniteľná osoba alebo tieto iné osoby.

         (1)  Ú. v. EÚ C 259, 23.7.2018.


title: Rozsudok Súdu zo 14. mája 2019 vo veci E-6/18 – Dozorný úrad EZVO/Island (Nesplnenie záväzkov štátu EZVO – nevykonanie transpozície – smernica 2014/52/EÚ)

text:
               19.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 315/7

      ROZSUDOK SÚDU
      zo 14. mája 2019
      vo veci E-6/18
      Dozorný úrad EZVO/Island

         (Nesplnenie záväzkov štátu EZVO – nevykonanie transpozície – smernica 2014/52/EÚ)

      (2019/C 315/08)
      Vo veci E-6/18 Dozorný úrad EZVO/Island – ŽIADOSŤ o vyhlásenie, že Island si nesplnil svoje povinnosti vyplývajúce z aktu uvedeného v bode 1a prílohy XX k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/52/EÚ zo 16. apríla 2014, ktorou sa mení smernica 2011/92/EÚ o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie) v znení po úprave protokolom 1 k dohode a podľa článku 7 dohody tým, že neprijal opatrenia potrebné na transpozíciu uvedeného aktu v stanovenej lehote, alebo v každom prípade tým, že neinformoval Dozorný úrad EZVO, súd v zložení Páll Hreinsson, predseda, Per Christiansen (sudca spravodajca) a Bernd Hammermann, sudcovia, vyniesol 14. mája 2019 rozsudok, ktorého výroková časť znie takto:
      Súd EZVO týmto:

                  1.

                  vyhlasuje, že Island si nesplnil svoje záväzky podľa aktu uvedeného v bode 1a prílohy XX k Dohode o Európskom hospodárskom priestore (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/52/EÚ zo 16. apríla 2014, ktorou sa mení smernica 2011/92/EÚ o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie) v znení po úprave protokolom 1 k dohode a článku 7 dohody tým, že neprijal opatrenia potrebné na transpozíciu uvedeného aktu v stanovenej lehote;

                  2.

                  nariaďuje Islandu uhradiť trovy tohto konania.


title: Vec C-562/19 P: Odvolanie podané 2. júla 2019: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) zo 16. mája 2019 v spojených veciach T-836/16 a T-624/17, Poľská republika/Európska komisia

text:
               30.9.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 328/29

      Odvolanie podané 2. júla 2019: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) zo 16. mája 2019 v spojených veciach T-836/16 a T-624/17, Poľská republika/Európska komisia
      (Vec C-562/19 P)
      (2019/C 328/33)
      Jazyk konania: poľština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: K. Herrmann, P.-J. Loewenthal)

         Ďalší účastníci konania: Poľská republika, Maďarsko

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil v plnom rozsahu rozsudok Všeobecného súdu (deviata komora) zo 16. mája 2019 v spojených veciach T-836/16 a T-624/17, Poľská republika/Komisia, EU:T:2019:338, a

                  —

                  zamietol žaloby Poľskej republiky proti Komisii vo veci T-836/16 o neplatnosť rozhodnutia Komisie C(2016) 5596 final z 19. septembra 2016 o štátnej pomoci SA.44351 (2016/C) (ex 2016/NN), ktorým sa o začalo konanie vo veci formálneho zisťovania a nariaďuje sa pozastavenie poľskej dane v oblasti maloobchodného predaja, a vo veci T-624/17 o neplatnosť rozhodnutia Komisie (EU) 2018/160 z 30. júna 2017 o štátnej pomoci SA.44351 (2016/C) (ex 2016/NN), ktorú poskytlo Poľsko vo veci dane v maloobchodnom sektore, a uložil Poľskej republike povinnosť nahradiť trovy konania vynaložené na prvom stupni, ako aj v tomto konaní,

                  —

                  subsidiárne, v prípade, že obidve žaloby nebudú zamietnuté v plnom rozsahu, vrátil vec Všeobecnému súdu na nové rozhodnutie o žalobných dôvodoch, ktoré neboli preskúmané na prvom stupni, a rozhodol, že o trovách konania na prvom stupni a trovách tohto konania o odvolaní sa rozhodne neskôr.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Komisia uvádza na podporu odvolania dva odvolacie dôvody.
      V rámci prvého odvolacieho dôvodu Komisia tvrdí, že Všeobecný súd porušil článok 107 ods. 1 ZFEÚ, keď konštatoval, že poľská daň v oblasti maloobchodného predaja nie je selektívna. Nesprávne právne posúdenie Všeobecného súdu vychádza z nasledujúcich dôvodov:

                  —

                  po prvé v bodoch 63 až 68 napadnutého rozsudku Všeobecný súd nesprávne konštatoval, že Komisia sa dopustila pochybenia, keď z definície referenčného rámca vylúčila progresívne sadzby poľskej dane v oblasti maloobchodného predaja. Na rozdiel od tvrdenia Všeobecného súdu je postup zvolený Komisiou v rozhodnutí, ktorým bolo ukončené konanie v súlade s judikatúrou Súdneho dvora. Všeobecný súd sa teda dopustil nesprávneho právneho posúdenia pri vymedzení referenčného rámca;

                  —

                  po druhé v bodoch 69 až 78 napadnutého rozsudku Všeobecný súd nesprávne konštatoval, že Komisia sa dopustila pochybenia, keď neurčila správne cieľ dane v oblasti maloobchodného predaja, vzhľadom na ktorý treba posúdiť porovnateľnú povahu podnikov. Súdny dvor opakovane konštatoval, že na účely porovnateľnosti podnikov je relevantný len daňový cieľ opatrenia, definovaný ako predmet alebo udalosť zdanené dotknutou daňou. Iné neoddeliteľne spojené ciele, ako solventnosť, majú význam len na posúdenie objektívneho odôvodnenia nerovnosti zaobchádzania s porovnateľnými podnikmi. Skutočnosť, že Všeobecný súd konštatoval údajný cieľ prerozdeľovania poľskej dane v oblasti maloobchodného predaja vo fáze posúdenia porovnateľnosti podnikov teda predstavuje nesprávne právne posúdenie.

                  —

                  po tretie v bodoch 79 až 93 napadnutého rozsudku Všeobecný súd nesprávne konštatoval, že Komisia sa dopustila pochybenia, keď uviedla, že progresívne sadzby dane v oblasti maloobchodného predaja nie sú odôvodnené cieľom prerozdeľovania. Tvrdenie Všeobecného súdu, že poľská daň v oblasti maloobchodného predaje nie je diskriminačná a slúži na prerozdeľovanie vychádza z nesprávneho predpokladu, že podniky s vysokými príjmami (obratom) sú ziskovejšie, než podniky s nižšími príjmami (obratom). Všeobecný súd sa teda dopustil nesprávneho právneho posúdenia keď uznal, že cieľ prerozdeľovania, ktorý nie je neoddeliteľne spojený s daňou v oblasti maloobchodného predaja, môže odôvodniť nerovnaké zaobchádzanie s podnikmi. Okrem toho, keďže Všeobecný súd vychádzal z tohto nesprávneho predpokladu, preniesol bremeno, pokiaľ ide o odôvodnenie progresívnych daňových sadzieb údajným cieľom prerozdeľovania, z členského štátu na Komisiu, ktorá by musela preukázať, že takéto odôvodnenie neexistuje.

            V rámci druhého odvolacieho Komisia uvádza, že Všeobecný súd porušil v bodoch 104 až 109 napadnutého rozsudku článok 108 ods. 2 ZFEÚ a článok 13 ods. 1 nariadenia Rady 2015/1589. Všeobecný súd konštatoval, že Komisia sa dopustila zjavného pochybenia, keď rozhodla o začatí konania vo veci formálneho zisťovania a nariadila pozastavenie poľskej dane v oblasti maloobchodného predaja. Všeobecný súd založil toto tvrdenie na analýze rozhodnutia, ktorým bolo ukončené konanie vo veci formálneho zisťovania. Všeobecný súd sa tým, že použil na rozhodnutie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania rovnaký štandard súdneho preskúmania ako na posúdenie platnosti konečného rozhodnutia, dopustil nesprávneho právneho posúdenia. Všeobecný súd totiž v prípade rozhodnutia uvedeného ako prvé použil vyšší štandard preskúmania namiesto toho, aby posúdil, či Komisia zjavne nemohla mať pochybnosti o neexistencii selektívnosti spornej dane.


title: Vec C-596/19 P: Odvolanie podané 6. augusta 2019: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 27. júna 2019 vo veci T-20/17, Maďarsko/Európska komisia

text:
               14.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 348/10

      Odvolanie podané 6. augusta 2019: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 27. júna 2019 vo veci T-20/17, Maďarsko/Európska komisia
      (Vec C-596/19 P)
      (2019/C 348/11)
      Jazyk konania: maďarčina

         Účastníci konania

         Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: V. Bottka a P.-J. Loewenthal, splnomocnení zástupcovia)

         Ďalší účastníci konania: Maďarsko a Poľská republika

         Návrhy odvolateľky

      Európska komisia vo svojom odvolaní navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil rozsudok Všeobecného súdu (deviata komora) z 27. júna 2019 vo veci T-20/17, Maďarsko/Európska komisia,

                  —

                  zamietol druhý a tretí dôvod žaloby podanej Maďarskom na Všeobecný súd, ktorými Maďarsko poukazuje na nesplnenie povinnosti odôvodnenia a na zneužitie právomoci a zaviazal Maďarsko na náhradu všetkých trov konania v prvostupňovom a odvolacom konaní,

                  —

                  subsidiárne, vrátil vec Všeobecnému súdu na nové konanie, v ktorom rozhodne o dôvodoch, ktoré ešte neboli posúdené, pričom o trovách v prvostupňovom a odvolacom konaní má byť rozhodnuté neskôr.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      V rámci prvého odvolacieho dôvodu Komisia tvrdí, že Všeobecný súd porušil článok 107 ods. 1 ZFEÚ, keď konštatoval, že štruktúra progresívnych daňových sadzieb maďarskej dane z reklamy nie je selektívna. Komisia opiera toto tvrdenie o tri dôvody:

                  —

                  Po prvé, v bodoch 78 až 83 napadnutého rozsudku sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho posúdenia, keď konštatoval, že Komisia pri určení referenčného systému nesprávne vylúčila progresívne sadzby maďarskej dane z reklamy. Na rozdiel od toho, čo konštatoval Všeobecný súd, je prístup zvolený Komisiou v jej rozhodnutí zlučiteľný s judikatúrou. Všeobecný súd sa teda pri stanovení referenčného systému dopustil nesprávneho právneho posúdenia.

                  —

                  Po druhé, v bodoch 84 až 90 napadnutého rozhodnutia sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho posúdenia, keď konštatoval, že Komisia nesprávne určila cieľ dane z reklamy, vo svetle ktorého je potrebné posudzovať porovnateľnosť. Podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora je z hľadiska posúdenia porovnateľnosti relevantným iba predmet dane, na ktorý sa vzťahuje opatrenie, to znamená daňový cieľ opatrení určený zdaniteľnou skutočnosťou. Iné ciele, ako je napríklad daňová schopnosť, sú relevantné iba z hľadiska posúdenia, či je možné objektívne odôvodniť akékoľvek rozlišovanie v dôsledku dane, pokiaľ sú uvedené ciele inherentné povahe dane. Všeobecný súd sa teda dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď sa na účely posúdenia porovnateľnosti odvolával na to, že daň z reklamy sleduje údajne cieľ prerozdeľovania.

                  —

                  Po tretie, názor Všeobecného súdu uvedený v bodoch 91 až 105 napadnutého rozsudku, podľa ktorého sa Komisia dopustila pochybenia, keď dospela k záveru, že cieľ prerozdeľovania neodôvodňuje progresívnu povahu dane založenej na obrate. Tvrdenie Všeobecného súdu, že maďarská daň z reklamy nie je diskriminačná a že slúži cieľu prerozdeľovania, je založené na nesprávnom predpoklade, že podniky s vysokým obratom majú nutne väčšie zisky než podniky s nižším obratom. Na základe tohto nesprávneho predpokladu sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď na odôvodnenie rozlišovania spôsobeného daňou akceptoval účel, ktorý nepatrí k povahe uvedenej dane. Okrem toho Všeobecný súd pripustením tohto nesprávneho predpokladu neoprávnene preniesol dôkazné bremeno a nútil Komisiu preukázať, že daňové sadzby maďarskej dane z reklamy nemôžu byť odôvodnené údajným prerozdeľovacím účelom dane.

            V rámci druhého odvolacieho dôvodu Komisia uvádza, že Všeobecný súd porušil článok 107 ods. 1 ZFEÚ, keď konštatoval, že odpočítateľnosť strát vo výške 50 % nie je selektívna. Po prvé, opatrenie nie je zlučiteľné s referenčným systémom, ktorého má byť súčasťou, keďže umožňuje, aby si zdaniteľné osoby, ktoré musia platiť daň v závislosti od obratu, odpočítali straty, čo neodráža zisky podniku. Po druhé, na rozdiel od toho, čo uvádza Všeobecný súd, opatrenie nemá všeobecnú povahu a nezávisí od náhodnej okolnosti; príjemcu opatrenia týkajúceho sa predchádzajúceho daňového roku bolo možné v čase zavedenia dane identifikovať.


title: Vec C-188/19 P: Odvolanie podané 24. februára 2019: FV proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá rozšírená komora) zo 14. decembra 2018 vo veci T-750/16, FV/Rada

text:
               21.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/3

      Odvolanie podané 24. februára 2019: FV proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá rozšírená komora) zo 14. decembra 2018 vo veci T-750/16, FV/Rada
      (Vec C-188/19 P)
      (2019/C 357/04)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľ: FV (v zastúpení: É. Boigelot, avocat)

         Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, Európsky parlament, Európska komisia
      Súdny dvor (šiesta komora) uznesením z 3. septembra 2019 odvolanie zamietol.


title: Vec C-317/19 P: Odvolanie podané 16. apríla 2019: ND(*), OE(*) proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 27. februára 2019 vo veci T-581/18, ND(*) a OE(*)/Komisia

text:
                  21.10.2019

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  C 357/4

         Odvolanie podané 16. apríla 2019:  ND (*1),  OE (*1) proti uzneseniu Všeobecného súdu (šiesta komora) z 27. februára 2019 vo veci T-581/18,  ND (*1) a  OE (*1)/Komisia
         (Vec C-317/19 P)
         (2019/C 357/06)
         Jazyk konania: francúzština

            Účastníci konania

            Odvolatelia: ND (*1),  OE (*1) (v zastúpení: A. Bove, avocate)

            Ďalší účastník konania: Európska komisia
         Uznesením z 3. septembra 2019 Súdny dvor (šiesta komora) zamietol odvolanie.

            (*1)  Údaje odstránené alebo vymazané v rámci zaistenia ochrany osobných dát a/alebo dôvernosti.


title: Vec C-462/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Španielsko) 13. júna 2019 – Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarias (ASOPORT)

text:
               21.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/6

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (Španielsko) 13. júna 2019 – Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarias (ASOPORT)
      (Vec C-462/19)
      (2019/C 357/09)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Asociación Estatal de Empresas Operadoras Portuarias (ASOPORT)

         Ďalší účastníci konania: Asociación Nacional de Empresas Estibadoras y Consignatarios de Buques (ANESCO), Comisiones Obreras, Coordinadora Estatal de Trabajadores del Mar (CETM), Confederación Intersindical Galega, Eusko Langileen Alkartasuna, Langile Abertzaleen Batzordeak, Unión General de Trabajadores (UGT)

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 101 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že dohody medzi hospodárskymi subjektmi a zástupcami zamestnancov, a to aj pod názvom kolektívnych dohôd, sa považujú za zakázané, ak stanovujú, že zamestnanci, ktorí sú pridružení k SAGEP, prejdú do podnikov, ktoré sa od SAGEP oddelia, a upravujú spôsob, akým sa uvedený prechod uskutoční?

                  2.

                  V prípade, ak bude odpoveď na predchádzajúcu otázku kladná, má sa článok 101 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že mu odporujú také ustanovenia vnútroštátneho práva, aké sa nachádzajú v Real Decreto-ley 9/2019 (kráľovský zákonný dekrét č. 9/2019), v rozsahu, v akom tvoria základ kolektívnych zmlúv, ktoré ukladajú určitý spôsob prechodu zamestnancov k právnemu nástupcovi zamestnávateľa, ktorý prekračuje rámec pracovnoprávnych otázok a vedie k zosúladeniu obchodných podmienok?

                  3.

                  V prípade, ak sa konštatuje, že citované zákonné ustanovenia odporujú právu Únie, má sa judikatúra Súdneho dvora týkajúca sa prednosti práva Únie a jej následkov, ktoré sú obsiahnuté okrem iného v rozsudkoch Simmenthal (1) a Fratelli Costanzo (2), vykladať v tom zmysle, že takému verejnoprávnemu orgánu, akým je Comisión Nacional de los Mercados y de la Competencia (Národná komisia pre trhy a hospodársku súťaž), z nej vyplýva povinnosť neuplatniť vnútroštátne právne predpisy, ktoré sú v rozpore s článkom 101 ZFEÚ?

                  4.

                  V prípade, ak bude odpoveď na prvú otázku kladná, majú sa článok 101 ZFEÚ, nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (3) a povinnosť zabezpečiť účinnosť predpisov Únie vykladať v tom zmysle, že vyžadujú, aby taký správny orgán, akým je Národná komisia pre trhy a hospodársku súťaž, uložil pokuty a penále subjektom, ktoré konajú opísaným spôsobom?

         (1)  Rozsudok z 15. decembra 1976, Simmenthal (35/76, EU:C:1976:180).

         (2)  Rozsudok z 22. júna 1989, Costanzo (103/88, EU:C:1989:256).

         (3)  Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205.


title: Vec C-464/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 14. júna 2019 – Latte Villafranca SCRL, v likvidácii, a i./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

text:
               21.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/7

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 14. júna 2019 – Latte Villafranca SCRL, v likvidácii, a i./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
      (Vec C-464/19)
      (2019/C 357/10)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Consiglio di Stato

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Latte Villafranca SCRL, v likvidácii, Azienda Agricola Cordioli Cesarino e Noè società semplice, Cordioli Evaristo e Loredano società semplice, DZ, EA, FB

         Žalovaní: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa právo Európskej únie, v prípade, aký sa opisuje v tomto návrhu a ktorý je predmetom konania vo veci samej, vykladať v tom zmysle, že v dôsledku rozporu ustanovenia vnútroštátneho práva členského štátu s článkom 2 ods. 2 tretím pododsekom nariadenia (EHS) č. 3950/92 (1) neexistuje povinnosť výrobcov zaplatiť dodatočný poplatok v prípade splnenia podmienok stanovených v uvedenom nariadení?

                  2.

                  Má sa právo Európskej únie a najmä všeobecná zásada ochrany legitímnej dôvery, v prípade, aký sa opisuje v tomto návrhu a ktorý je predmetom konania vo veci samej, vykladať v tom zmysle, že nie je možné poskytnúť ochranu legitímnej dôvere subjektov, ktoré rešpektovali povinnosť stanovenú členským štátom, pričom mali prospech z účinkov súvisiacich s dodržiavaním predmetnej povinnosti, pokiaľ bola táto povinnosť v rozpore s právom Európskej únie?

                  3.

                  Bránia článok 9 nariadenia (ES) č. 1392/2001 (2) a pojem „prioritná kategória“ vymedzený právom Únie, v prípade, aký sa opisuje v tomto návrhu a ktorý je predmetom konania vo veci samej, ustanoveniu práva členského štátu, akým je článok 2 ods. 3 zákonného dekrétu č. 157/2004, prijatého Talianskou republikou, v ktorom sa stanovujú odlišné spôsoby vrátenia nadmerne účtovaného dodatočného poplatku, s tým, že na účely stanovenia harmonogramu a podmienok vrátenia preplatku sa rozlišuje medzi výrobcami, ktorí mali dôveru v náležité dodržiavanie vnútroštátneho predpisu, ktorý sa ukázal byť v rozpore s právom Únie, a výrobcami, ktorí toto ustanovenie nerešpektovali?

         (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 3950/92 z 28. decembra 1992 stanovujúce dodatočné poplatky pre sektor mlieka a mliečnych výrobkov (Ú. v. ES L 405, 1992, s. 1).

         (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1392/2001 z 9. júla 2001, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá pre uplatňovanie nariadenia Rady (EHS) č. 3950/92, ktorým sa zaviedol dodatočný poplatok pre sektor mlieka a mliečnych výrobkov(Ú. v. ES L 187, 2001, s. 19; Mim. vyd. 03/033, s. 104).


title: Vec C-468/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria regionale per il Veneto (Taliansko) 17. júna 2019 – Regione Veneto/HD

text:
               21.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/7

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria regionale per il Veneto (Taliansko) 17. júna 2019 – Regione Veneto/HD
      (Vec C-468/19)
      (2019/C 357/11)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Commissione tributaria regionale per il Veneto

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: Regione Veneto

         Žalovaný: HD

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa „predmety kultúrnej hodnoty“, na ktoré sa vzťahuje článok 36 ZFEÚ určovať podľa kritéria stanoveného v článku 2 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/60/EÚ z 15. mája 2014 (1), podľa ktorého je pri definícii týchto predmetov rozhodujúca vnútroštátnej právna úprava?

                  2.

                  Okrem toho, vzťahuje sa ochrana, ktorú článok 36 ZFEÚ priznáva „predmetom kultúrnej hodnoty“ aj na „dobové vozidlá“ uvedené v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2000/53/ES z 18. septembra 2000 (2)?

                  3.

                  Zahŕňajú teda vyššie uvedené ustanovenia práva Únie na účely ochrany, ktorých dosiahnutie sledujú, aj vozidlá, ktoré talianske právo kvalifikuje ako „vozidlá historického a zberateľského významu“ z dôvodu povinnosti zachovať ich v pôvodnom stave?

                  4.

                  Môže sa okrem toho ochrana „predmetov kultúrnej hodnoty“ vrátane „dobových vozidiel“, ktorá je stanovená v článku 36 ZFEÚ a uvedená v článku 2 ods. 1 smernice 2014/60/EÚ a v odôvodnení 10 smernice 2000/53/ES v spojení s bodom 26 akčného programu bezpečnosti cestnej premávky prijatého 29. septembra 2005 vykladať v tom zmysle, že umožňuje členským štátom uplatniť diskriminačné oslobodenie od dane, ktoré je vyhradené pre „vozidlá osobitného historického a zberateľského významu“, zatiaľ čo širšie oslobodenie od dane sa priznáva všetkým vozidlám „historického a zberateľského významu“ v niektorých oblastiach územia členského štátu na základe regionálnych a provinčných právnych predpisov, ktoré sa môžu uplatniť len v týchto oblastiach?

                  5.

                  V prípade, že odpoveď na predchádzajúcu otázku je záporná, umožňujú vyššie uvedené ustanovenia práva Únie, aby vnútroštátne predpisy stanovili pre „vozidlá historického a zberateľského významu“ z dôvodu ich zlého technického stavu nepriaznivé a diskriminačné daňové zaobchádzanie, ktoré zvyšuje daňové zaťaženie z toho dôvodu, že ich emisie spôsobujú väčšie znečistenie, čo obmedzuje ochranu, ktorá je im priznaná, bráni nárastu ich hodnoty a odradzuje ich vlastníkov od toho, aby ich udržiavali?

                  6.

                  Umožňuje zásada voľného pohybu tovaru zakotvená v článku 52 ods. 2 ZEÚ a v článku 30 ZFEÚ a súvisiaci zákaz poplatkov, ktoré majú rovnaký účinok ako clá v spojení s kritériami, ktoré v tejto oblasti stanovil Súdny dvor, aby členský štát stanovil pre vozidlá uznané za vozidlá „historického a zberateľského významu“ na celom území členského štátu diskriminačné a nerovnaké zaobchádzanie, ktoré sa vzťahuje na prevod vlastníctva týchto vozidiel medzi osobou, ktorá má bydlisku v [časti] územia štátu, v ktorej sa uplatňuje oslobodenie od dane, a osobou, ktorá má bydlisko v [časti] štátu, kde sa naopak takáto daň uplatní?

                  7.

                  Bránia články 18, 19, 20, 21, 45 a 49 ZFEÚ, ktoré chránia základné slobody garantované v spoločnom európskom priestore, a zákaz priamej a nepriamej diskriminácie stanovený v smernici Rady 200/43/ES z 29. júna 2000 (3) tomu, aby nepriaznivé a diskriminačné daňové zaobchádzanie v rámci členského štátu rozlišovalo medzi vlastníkmi vozidiel historického a zberateľského významu a postihovalo ich len na základe ich bydliska?

                  8.

                  Na záver, umožňujú zásady slobody, nezávislosti a nestrannosti sudcu, ktoré sú v spoločnom európskom priestore zakotvené a chránené v článku 2 ZEÚ na účely zaistenia „spravodlivého procesu“ tomu, aby členský štát právnym predpisom zabránil súdu nezávisle rozhodnúť, že automobil je vozidlom „osobitného historického a zberateľského významu“ na účely určenia, či je toto vozidlo oslobodené od dane, čím sudcu obmedzuje na to, aby svoje rozhodnutie založil len na rozhodnutí súkromnej osoby, ktorá je k tomu výhradne určená?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/60/EÚ z 15. mája 2014 o navrátení predmetov kultúrnej hodnoty nezákonne vyvezených z územia členského štátu a o zmene nariadenia (EÚ) č. 1024/2012 (prepracované znenie) (Ú. v. EÚ L 159, 2014, s. 1).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady č. 2000/53/ES z 18. septembra 2000 o vozidlách po dobe životnosti (Ú. v. ES L 269, 2000, s. 34; Mim. vyd. 15/005).

         (3)  Smernica Rady 2000/43/ES z 29. júna 2000, ktorou sa zavádza zásada rovnakého zaobchádzania s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod (Ú. v. ES L 180, 2000, s. 22; Mim. vyd. 20/001).


title: Vec C-478/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 19. júna 2019 – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH/Agenzia delle Entrate

text:
               21.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/9

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte suprema di cassazione (Taliansko) 19. júna 2019 – UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH/Agenzia delle Entrate
      (Vec C-478/19)
      (2019/C 357/12)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Corte suprema di cassazione

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Sťažovateľka: UBS Real Estate Kapitalanlagegesellschaft mbH

         Odporca: Agenzia delle Entrate

         Prejudiciálna otázka

      Bráni právo Únie – najmä ustanovenia Zmluvy týkajúce sa slobody usadiť sa a voľného pohybu kapitálu, tak, ako ich vykladá Súdny dvor – uplatňovaniu ustanovenia vnútroštátneho práva, akým je ustanovenie článku 35 ods. 10b zákonného dekrétu č. 223/2006 (v časti, v ktorej sa úľava na katastrálnej dani a dani z prevodu vlastníckych práv k nehnuteľnostiam obmedzuje na uzavreté realitné investičné fondy)?


title: Vec C-481/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte costituzionale (Taliansko) 21. júna 2019 – DB/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               21.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/10

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Corte costituzionale (Taliansko) 21. júna 2019 – DB/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
      (Vec C-481/19)
      (2019/C 357/14)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Corte costituzionale

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľ kasačného opravného prostriedku: DB

         Odporkyňa: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Majú sa článok 14 ods. 3 smernice 2003/6/ES (1), keďže z hľadiska časovej pôsobnosti sa na prejednávanú vec stále vzťahuje, a článok 30 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 596/2014 (2) vykladať v tom zmysle, že členským štátom umožňujú, aby neuložili sankciu osobe, ktorá odmietne odpovedať na otázky príslušného orgánu, z ktorých by mohla vyplynúť jej zodpovednosť za protizákonné konanie trestané správnymi sankciami „trestnej“ povahy?

                  2.

                  V prípade zápornej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku, sú článok 14 ods. 3 smernice 2003/6/ES, keďže z hľadiska časovej pôsobnosti sa na prejednávanú vec stále vzťahuje, a článok 30 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 596/2014 zlučiteľné s článkami 47 a 48 Charty základných práv Európskej únie, a to aj s ohľadom na judikatúru Európskeho súdu pre ľudské práva týkajúcu sa článku 6 EDĽP a na ústavné tradície spoločné pre členské štáty, a to v rozsahu, v akom ukladajú povinnosť sankcionovať aj osobu, ktorá odmietne odpovedať na otázky príslušného orgánu, z ktorých by mohla vyplynúť jej zodpovednosť za protizákonné konanie trestané správnymi sankciami „trestnej“ povahy?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/6/ES z 28. januára 2003 o obchodovaní s využitím dôverných informácií a o manipulácii s trhom (zneužívanie trhu) (Ú. v. EÚ L 96, 2003, s. 16; Mim. vyd. 06/004, s. 367).

         (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 596/2014 zo 16. apríla 2014 o zneužívaní trhu (nariadenie o zneužívaní trhu) a o zrušení smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/6/ES a smerníc Komisie 2003/124/ES, 2003/125/ES a 2004/72/ES (Ú. v. EÚ L 173, 2014, s. 1).


title: Vec C-496/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria regionale della Campania (Taliansko) 25. júna 2019 – Antonio Capaldo SpA/Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno

text:
               21.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/11

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Commissione tributaria regionale della Campania (Taliansko) 25. júna 2019 – Antonio Capaldo SpA/Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno
      (Vec C-496/19)
      (2019/C 357/15)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Commissione tributaria regionale della Campania

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa v prvom stupni a odvolateľka: Antonio Capaldo SpA

         Odporca: Agenzia delle dogane e dei monopoli – Ufficio delle dogane di Salerno

         Prejudiciálna otázka

      Bráni fyzická prehliadka tovaru vykonaná pri jeho dovoze začatiu konania vo veci preskúmania colného výmeru podľa článku 78 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/1992 (1), ktorým sa ustanovil Colný kódex spoločenstva?

         (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, 1992, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307).


title: Vec C-497/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Zaragoza (Španielsko) 26. júna 2019 – Ibercaja Banco, S.A./SO a TP

text:
               21.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/11

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Audiencia Provincial de Zaragoza (Španielsko) 26. júna 2019 – Ibercaja Banco, S.A./SO a TP
      (Vec C-497/19)
      (2019/C 357/16)
      Jazyk konania: španielčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Audiencia Provincial de Zaragoza

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyňa: Ibercaja Banco, S.A.

         Žalovaní: SO a TP

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je v súlade s právom Európskej únie vnútroštátna právna úprava, z ktorej vyplýva, že ak súd nevyhlásil určitú nekalú podmienku pri počiatočnom preskúmaní ex offo vykonanom v čase nariadenia výkonu rozhodnutia za neplatnú, takéto preskúmanie bráni tomu, aby ju ten istý súd mohol posúdiť ex offo, ak predmetné skutkové a právne okolnosti existovali už na začiatku, aj keď sa súd pri tomto počiatočnom preskúmaní vo výroku ani v odôvodnení svojho rozhodnutia vôbec nevyjadril k platnosti týchto podmienok?

                  2.

                  Ďalšou otázkou, ktorá vyvstáva, je, či povinný, ktorý v čase, keď už existujú skutkové a právne okolnosti, ktoré spôsobujú, že určitá podmienka v spotrebiteľskej zmluve je nekalá, nenamieta jej nekalú povahu prostredníctvom námietky, ktorú na tento účel stanovuje zákon, môže po rozhodnutí o tejto námietke opäť podať námietku, na základe ktorej sa rozhodne o nekalej povahe jednej alebo viacerých ďalších podmienok, ak už mohol namietať ich nekalú povahu na začiatku štandardným procesným úkonom, ktorý stanovuje zákon. V konečnom dôsledku ide o to, či nastane prekluzívny účinok, ktorý bráni spotrebiteľovi v tom, aby opäť namietal nekalú povahu inej podmienky v tom istom konaní o výkone rozhodnutia alebo dokonca aj v ďalšom určovacom konaní.

                  3.

                  Treťou otázkou, ktorá sa kladie pre prípad, že sa konštatuje, že záver, že účastník konania nemôže podať druhú alebo ďalšiu námietku, ktorou by namietal nekalú povahu podmienky, ktorú mohol namietať predtým, lebo už boli vymedzené potrebné skutkové a právne okolnosti, je v súlade s európskym právom, je, či táto okolnosť môže slúžiť ako základ na to, aby súd, ktorý sa dozvie o tejto nekalej povahe, mohol uplatniť svoju právomoc týkajúcu sa preskúmania ex offo.


title: Vec C-499/19 P: Odvolanie podané 28. júna 2019: Victor Lupu proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 30. apríla 2019 vo veci T-558/18, Lupu/EUIPO – Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (Djili DS)

text:
               21.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/12

      Odvolanie podané 28. júna 2019: Victor Lupu proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 30. apríla 2019 vo veci T-558/18, Lupu/EUIPO – Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam (Djili DS)
      (Vec C-499/19 P)
      (2019/C 357/17)
      Jazyk konania: angličtina

         Účastníci konania

         Odvolateľ: Victor Lupu (v zastúpení: P.A. Acsinte, avocat)

         Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo, Et Djili Soy Dzhihangir Ibryam
      Súdny dvor (šiesta komora) uznesením z 5. septembra 2019 rozhodol, že odvolanie je neprípustné.


title: Vec C-505/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Wiesbaden (Nemecko) 3. júla 2019 – WS/Spolková republika Nemecko

text:
               21.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/12

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Wiesbaden (Nemecko) 3. júla 2019 – WS/Spolková republika Nemecko
      (Vec C-505/19)
      (2019/C 357/18)
      Jazyk konania: nemčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Verwaltungsgericht Wiesbaden

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobca: WS

         Žalovaná: Spolková republika Nemecko

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Má sa článok 54 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda (DVSD) (1), v spojení s článkom 50 Charty vykladať v tom zmysle, že ak nemecká prokuratúra zastaví začaté trestné konanie po tom, čo obvinený splní určité podmienky, najmä zaplatí určitú peňažnú sumu, ktorú stanovila prokuratúra, je zakázané už začatie trestného konania pre ten istý čin vo všetkých zmluvných štátoch Dohody uzatvorenej medzi vládami štátov hospodárskej únie Beneluxu, Nemeckej spolkovej republiky a Francúzskej republiky o postupnom zrušení kontrol na ich spoločných hraniciach zo 14. júna 1985 (schengenské acquis podľa článku 1 ods. 2 rozhodnutia Rady 1999/435/ES z 20. mája 1999; Ú. v. ES L 239, 2000, s. 13; Mim. vyd. 19/002, s. 3; ďalej len „DVSD“)?

                  2.

                  Vyplýva z článku 21 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (v konsolidovanom znení zo 7. júna 2016, Ú. v. EÚ C 202, 2016, s. 47; ďalej len „ZFEÚ“) zákaz pre členské štáty vykonať žiadosti tretích štátov o zatknutie v rámci medzinárodnej organizácie, akou je Medzinárodná organizácia kriminálnej polície (Interpol), ak je osoba, ktorej sa týka žiadosť o zatknutie, občanom Únie, a členský štát, ktorého štátnym príslušníkom je táto osoba, oznámil pochybnosti o zlučiteľnosti žiadosti o zatknutie so zákazom dvojitého trestu tejto medzinárodnej organizácii, a teda aj ostatným členským štátom?

                  3.

                  Bráni článok 21 ods. 1 ZFEÚ už začatiu trestných konaní a predbežnému zatknutiu v členských štátoch, ktorých štátnym príslušníkom nie je dotknutá osoba, ak je toto zatknutie v rozpore so zákazom dvojitého trestu?

                  4.

                  Majú sa článok 4 ods. 1 písm. a) a článok 8 ods. 1 smernice (EÚ) 2016/680 (2) v spojení s článkom 54 DVSD a článkom 50 Charty vykladať v tom zmysle, že členské štáty sú povinné prijať právne predpisy, ktoré zabezpečia, aby v prípade konania o definitívnom zastavení trestného stíhania vo všetkých zmluvných štátoch Dohody uzatvorenej medzi vládami štátov hospodárskej únie Beneluxu, Nemeckej spolkovej republiky a Francúzskej republiky o postupnom zrušení kontrol na ich spoločných hraniciach zo 14. júna 1985 (Ú. v. ES L 239, 2000, s. 13; Mim. vyd. 19/002, s. 3) bolo zakázané ďalšie spracúvanie dokumentov Red Notice (červené obežníky) vydaných Medzinárodnou organizáciou kriminálnej polície (Interpol), ktoré majú viesť k ďalšiemu trestnému konaniu?

                  5.

                  Zaručuje medzinárodná organizácia, akou je Medzinárodná organizácia kriminálnej polície (Interpol), primeranú úroveň ochrany osobných údajov, ak neexistuje rozhodnutie o primeranosti podľa článku 36 smernice (EÚ) 2016/680 a/alebo neexistujú primerané záruky podľa článku 37 smernice (EÚ) 2016/680?

                  6.

                  Smú členské štáty ďalej spracúvať osobné údaje, ktoré tretie štáty v rámci Medzinárodnej organizácie kriminálnej polície (Interpol) uviedli v červenom obežníku („Red Notice“), len vtedy, ak tretí štát týmto červeným obežníkom rozšíril žiadosť o zatknutie a vydanie a požiadal o zatknutie, ktoré neodporuje európskemu právu, najmä zákazu dvojitého trestu?

         (1)  Dohovor, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda zo 14. júna 1985 uzatvorená medzi vládami štátov hospodárskej únie Beneluxu, Nemeckej spolkovej republiky a Francúzskej republiky o postupnom zrušení kontrol na ich spoločných hraniciach (Ú. v. ES L 239, 2000, s. 19; Mim. vyd. 19/002, s. 9).

         (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov príslušnými orgánmi na účely predchádzania trestným činom, ich vyšetrovania, odhaľovania alebo stíhania alebo na účely výkonu trestných sankcií a o voľnom pohybe takýchto údajov a o zrušení rámcového rozhodnutia Rady 2008/977/SVV (Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 89).


title: Vec C-512/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 3. júla 2019 – Go Sun Srl, Malby Energy 4 Srl/Ministero dello Sviluppo Economico a i.

text:
               21.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/13

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 3. júla 2019 – Go Sun Srl, Malby Energy 4 Srl/Ministero dello Sviluppo Economico a i.
      (Vec C-512/19)
      (2019/C 357/19)
      Jazyk konania: taliančina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobkyne: Go Sun Srl, Malby Energy 4 Srl

         Žalovaní: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Autorità di Regolazione per l’Energia, Reti e Ambiente, Gestore dei Servizi Energetici SpA - GSE

         Prejudiciálna otázka

      Bráni právo Európskej únie uplatneniu vnútroštátneho ustanovenia, ako je ustanovenie článku 26 ods. 3 legislatívneho dekrétu č. 91/2014 v znení podľa zákona č. 116/2014, a ktorým sa výrazne znižuje vyplácanie príspevkov, ktoré už boli priznané zákonom a vymedzené na základe osobitných dohôd uzavretých medzi výrobcami elektrickej energie fotovoltaickou premenou a verejnoprávnou spoločnosťou založenou na tento účel, Gestore dei servizi energetici s.p.a.?
      Je toto vnútroštátne ustanovenie konkrétne v súlade so všeobecnými zásadami práva Únie, ktorými sú zásada ochrany legitímnej dôvery, právnej istoty, lojálnej spolupráce a potrebného účinku, s článkami 16 a 17 Charty základných práv Európskej únie, so smernicou 2009/28/ES (1) a s právnou úpravou režimov podpory, ktoré sú v nej uvedené, ako aj s článkom 216 ods. 2 ZFEÚ, najmä v súvislosti s Európskou zmluvou o energetickej charte?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES (Ú. v. EÚ L 140, 2009, s. 16).


title: Vec C-517/19 P: Odvolanie podané 8. júla 2019: Maria Alvarez y Bejarano a i. proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 30. apríla 2019 v spojených veciach T-516/16 a T-536/16, Alvarez y Bejarano a i./Komisia

text:
               21.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/14

      Odvolanie podané 8. júla 2019: Maria Alvarez y Bejarano a i. proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 30. apríla 2019 v spojených veciach T-516/16 a T-536/16, Alvarez y Bejarano a i./Komisia
      (Vec C-517/19 P)
      (2019/C 357/20)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolatelia: Maria Alvarez y Bejarano, Ana-Maria Enescu, Lucian Micu, Angelica Livia Salanta, Svetla Shulga, Soldimar Urena de Poznanski, Angela Vakalis, Luz Anamaria Chu, Marli Bertolete, Maria Castro Capcha, Hassan Orfe El, Evelyne Vandevoorde (v zastúpení: S. Orlandi, T. Martin, avocats)

         Ďalší účastníci konania: Európska komisia, Rada Európskej únie, Európsky parlament

         Návrhy odvolateľov

                  —

                  zrušiť napadnutý rozsudok,

                  —

                  zrušiť rozhodnutie neposkytnúť už odvolateľom od roku 2014 čas na cestu ani ročnú náhradu cestovných výdavkov,

                  —

                  zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolatelia tvrdia, že v napadnutom rozsudku došlo k niekoľkým prípadom nesprávneho právneho posúdenia.
      Po prvé sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia v bodoch 67 a 75 rozsudku, keď obmedzil rozsah súdneho preskúmania, ktoré mu prináleží vykonať na „zjavné“ prípady.
      Po druhé sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia v bodoch 70 až 73 napadnutého rozsudku keď rozhodol, že odvolatelia neboli v porovnateľnej situácii ako úradníci, ktorých práva na čas na cestu a na ročnú náhradu cestovných výdavkov sa zachovali.
      Po tretie sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia v bodoch 69 a 80 až 86 rozsudku keď rozhodol, že sporná právna úprava neporušuje zásadu proporcionality.


title: Vec C-518/19 P: Odvolanie podané 8. júla 2019: Jakov Ardalic a i. proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 30. apríla 2019 v spojených veciach T-523/16 a T-542/16, Ardalic a i./Rada

text:
               21.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/15

      Odvolanie podané 8. júla 2019: Jakov Ardalic a i. proti rozsudku Všeobecného súdu (ôsma komora) z 30. apríla 2019 v spojených veciach T-523/16 a T-542/16, Ardalic a i./Rada
      (Vec C-518/19 P)
      (2019/C 357/21)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolatelia: Jakov Ardalic, Liliana Bicanova, Monica Brunetto, Claudia Istoc, Sylvie Jamet, Despina Kanellou, Christian Stouraitis, Abdelhamid Azbair, Abdel Bouzanih, Bob Kitenge Ya Musenga, El Miloud Sadiki, Cam Tran Thi (v zastúpení: S. Orlandi, T. Martin, avocats)

         Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, Európsky parlament

         Návrhy odvolateľov

                  —

                  zrušiť napadnutý rozsudok,

                  —

                  zrušiť rozhodnutie neposkytnúť už odvolateľom od roku 2014 čas na cestu ani ročnú náhradu cestovných výdavkov,

                  —

                  zaviazať Radu na náhradu trov konania.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolatelia tvrdia, že v napadnutom rozsudku došlo k niekoľkým prípadom nesprávneho právneho posúdenia.
      Po prvé sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia v bodoch 65 a 73 rozsudku, keď obmedzil rozsah súdneho preskúmania, ktoré mu prináleží vykonať na „zjavné“ prípady.
      Po druhé sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia v bodoch 68 až 71 napadnutého rozsudku keď rozhodol, že odvolatelia neboli v porovnateľnej situácii ako úradníci, ktorých práva na čas na cestu a na ročnú náhradu cestovných výdavkov sa zachovali.
      Po tretie sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia v bodoch 67 a 74 až 84 rozsudku keď rozhodol, že sporná právna úprava neporušuje zásadu proporcionality.


title: Vec C-538/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Constanța (Rumunsko) 10. júla 2019 – TS, UT, VU/Casa Națională de Asigurări de Sănătate, Casa de Asigurări de Sănătate Constanța

text:
               21.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/16

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Constanța (Rumunsko) 10. júla 2019 – TS, UT, VU/Casa Națională de Asigurări de Sănătate, Casa de Asigurări de Sănătate Constanța
      (Vec C-538/19)
      (2019/C 357/22)
      Jazyk konania: rumunčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Curtea de Apel Constanța

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia-odvolatelia: TS, UT, VU

         Žalované-odvolateľky: Casa Națională de Asigurări de Sănătate, Casa de Asigurări de Sănătate Constanța.

         Prejudiciálne otázky

                  1.

                  Je skutočnosť, že liečbu, na ktorú dal poistenec súhlas, predpísal iba lekár z iného členského štátu, než je členský štát bydliska poistenca, podobná naliehavej situácii podľa bodu 45 rozsudku vo veci C-173/09 (Elčinov), alebo ide o prípad objektívnej nemožnosti požiadať o oprávnenie podľa článku 20 ods. 1 a 2 nariadenia (ES) č. 883/2004 (1), na ktorej základe je možné úplne nahradiť výdavky na primeranú zdravotnú starostlivosť (nemocničnej starostlivosti) poskytnutú v inom členskom štáte, ako je štát bydliska poistenca, a to s prihliadnutím na skutočnosť, že diagnózu, ako aj samotnú naliehavú potrebu poskytnutia zdravotnej starostlivosti potvrdil lekár pôsobiaci v rámci systému zdravotného poistenia členského štátu bydliska poistenej osoby, ktorý však odporučil odlišnú liečbu, vo vzťahu ku ktorej je liečba, s ktorou vyslovil poistenec súhlas, a to z dôvodov, ktoré možno z jeho hľadiska označiť za náležité, prinajmenšom rovnako účinná, pričom jej výhodou je, že nevedie k vzniku hendikepu?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, je poistenec, ktorý po tom, ako mu lekár pôsobiaci v rámci systému zdravotného poistenia členského štátu bydliska stanovil diagnózu a určil liečbu, s ktorou však poistenec nesúhlasí z dôvodov, ktoré možno označiť za náležité, vycestuje do iného členského štátu s cieľom požiadať o druhé lekárske stanovisko, pričom podľa tohto alternatívneho stanoviska sa mu odporúča podrobiť sa inej liečbe, ktorá je prinajmenšom rovnako účinná a navyše nevedie k vzniku hendikepu, a preto ide o ošetrenie, s ktorým poistenec súhlasí a ktoré spĺňa podmienky stanovené v článku 20 ods. 2 druhej vete nariadenia (ES) č. 883/2004, rovnako povinný požiadať o oprávnenie v súlade s článkom 20 ods. 1 uvedeného nariadenia, aby mohol získať náhradu nákladov vynaložených na predmetnú liečbu?

                  3.

                  Bránia článok 56 ZFEÚ a článok 20 ods. 1 a 2 nariadenia (ES) č. 883/2004 vnútroštátnej právnej úprave, ktorá jednak podmieňuje udelenia oprávnenia príslušnou inštitúciou na poskytnutie primeranej zdravotnej starostlivosti (nemocničnej starostlivosti) v inom členskom štáte, než je členský štát bydliska poistenca tým, že lekársku správu vyhotoví jedine lekár pôsobiaci v rámci systému zdravotného poistenia členského štátu bydliska, a to na odporúčanie primára príslušnej nemocnice tohto členského štátu, hoci aj v prípade, keď liečbu, s ktorou vyslovil poistenec súhlas, a to z dôvodov, ktoré možno označiť za náležité, keďže výhodou takejto liečby je, že nevedie k vzniku hendikepu, predpísal v rámci poskytnutia druhého odborného stanoviska iba lekár iného členského štátu, jednak prístupným a predvídateľným spôsobom nezabezpečuje v rámci systému zdravotného poistenia členského štátu bydliska účinnú lekársku analýzu, pokiaľ ide o možnosti uplatniť takéto alternatívne odborné stanovisko lekárov z iného členského štátu?

                  4.

                  V prípade kladnej odpovede na prvú a tretiu otázku, má poistenec, respektíve jeho dedičia, s výhradou splnenia dvoch podmienok stanovených v článku 20 ods. 2 druhej vete nariadenia (ES) č. 883/2004, nárok na úplnú náhradu výdavkov vynaložených na liečbu poskytnutú v inom členskom štáte, a to od príslušnej inštitúcie členského štátu bydliska?

         (1)  Nariadenie (ES) Európskeho parlamentu a Rady 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov sociálneho zabezpečenia (Ú. v. EÚ L 166, 2004, s. 1; Mim. vyd. 05/005, s. 72).


title: Vec C-544/19: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Blagoevgrad (Bulharsko) 17. júla 2019 – „ECOTEX BULGARIA“ EOOD/Teritorialna direkcjia na Nacionalnata agencija za prichodite

text:
               21.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/17

      Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Administrativen săd Blagoevgrad (Bulharsko) 17. júla 2019 – „ECOTEX BULGARIA“ EOOD/Teritorialna direkcjia na Nacionalnata agencija za prichodite
      (Vec C-544/19)
      (2019/C 357/23)
      Jazyk konania: bulharčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Administrativen săd Blagoevgrad

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Navrhovateľka v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: „ECOTEX BULGARIA“ EOOD

         Odporkyňa v konaní o kasačnom opravnom prostriedku: Teritorialna direkcjia na Nacionalnata agencija za prichodite

         Prejudiciálne otázky

      Prvá otázka:
      Má sa článok 63 ZFEÚ vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je sporná úprava v konaní vo veci samej, podľa ktorej možno platby v tuzemsku vo výške 10 000 levov (BGN) a viac vykonať len formou prevodu alebo vkladom na platobný účet a ktorá obmedzuje vyplácanie dividend z nerozdelených ziskov vo výške 10 000 BGN alebo viac v hotovosti? Ak článok 63 ZFEÚ nebráni takejto právnej úprave: je takéto obmedzenie odôvodnené cieľmi smernice (EÚ) 2015/849 (1)?
      Druhá otázka:
      Má sa článok 2 ods. 1 smernice (EÚ) 2015/849 s ohľadom na odôvodnenie 6, ako aj články 4 a 5 tejto smernice vykladať v tom zmysle, že nebráni všeobecnému vnútroštátnemu právnemu predpisu, akým je sporný predpis v konaní vo veci samej, podľa ktorého možno platby v tuzemsku vo výške 10 000 BGN alebo viac vykonať len formou prevodu alebo vkladom na platobný účet a ktorý nezohľadňuje osobu, ani dôvod hotovostnej platby a zároveň platí pre všetky hotovostné platby medzi fyzickými a právnickými osobami?

                  1.

                  V prípade kladnej odpovede na túto otázku: môžu členské štáty na základe článku 2 ods. 1 bodu 3 písm. e) smernice (EÚ) 2015/849 s ohľadom na odôvodnenie 6, ako aj na články 4 a 5 tejto smernice upraviť doplňujúce všeobecné obmedzenia hotovostných platieb v tuzemsku prostredníctvom vnútroštátneho právneho predpisu, akým je sporný predpis v konaní vo veci samej, podľa ktorého možno hotovostné platby v tuzemsku vo výške 10 000 BGN alebo viac vykonať len formou prevodu alebo vkladom na platobný účet, ak sú dôvodom bezhotovostnej platby „nerozdelené zisky“ (dividendy)?

                  2.

                  V prípade kladnej odpovede na túto otázku: môžu členské štáty podľa článku 2 ods. 1 bodu 3 písm. e) smernice (EÚ) 2015/849 s ohľadom na odôvodnenie 6 a jej článok 5 upraviť obmedzenia hotovostných platieb vo vnútroštátnom právnom predpise, akým je sporný predpis v konaní vo veci samej, podľa ktorého možno hotovostné platby v tuzemsku vo výške 10 000 BGN alebo viac vykonať len formou prevodu alebo vkladom na platobný účet, ak je limit nižší ako 10 000 eur?

            Tretia otázka:
      Majú sa článok 58 ods. 1 a článok 60 ods. 4 smernice (EÚ) 2015/849 s ohľadom na článok 49 ods. 3 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnemu právnemu predpisu, akým je sporný predpis v konaní vo veci samej, ktorý určuje paušálnu výšku správnych sankcií za porušenie obmedzení hotovostných platieb a pri vymeriavaní sankcie vôbec nepripúšťa, aby sa postupovalo diferencovanie s ohľadom na relevantné okolnosti?

                  1.

                  V prípade, že sa na o otázku odpovie tak, že článok 58 ods. 1 a článok 60 ods. 4 smernice (EÚ) 2015/849 s ohľadom na článok 49 ods. 3 Charty základných práv Európskej únie nebránia vnútroštátnemu právnemu predpisu, akým je sporný predpis v konaní vo veci samej, ktorý určuje paušálnu výšku správnych sankcií za porušenia obmedzení hotovostných platieb, majú sa potom článok 58 a článok 60 ods. 4 smernice (EÚ) 2015/849 s ohľadom na zásadu efektivity a právo na účinný prostriedok nápravy podľa článku 47 Charty základných práv Európskej únie vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnemu právnemu predpisu, akým je sporný predpis v konaní vo veci samej, ktorý obmedzuje súdnu kontrolu, ak tento právny predpis nepripúšťa, aby súd v prípade odvolania [proti uloženej sankcii] uložil s ohľadom na konkrétne relevantné okolnosti primeranú správnu sankciu pod minimálnu stanovenú hranicu?

         (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/849 z 20. mája 2015 o predchádzaní využívaniu finančného systému na účely prania špinavých peňazí alebo financovania terorizmu, ktorou sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 648/2012 a zrušuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/60/ES a smernica Komisie 2006/70/ES (Text s významom pre EHP) (Ú. v. EÚ L 141, 2015, s. 73).


title: Vec C-553/19 P: Odvolanie podané 18. júla 2019: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) zo 16. mája 2019 vo veci T-396/18, ITSA/Komisia

text:
               21.10.2019

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 357/18

      Odvolanie podané 18. júla 2019: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) proti uzneseniu Všeobecného súdu (druhá komora) zo 16. mája 2019 vo veci T-396/18, ITSA/Komisia
      (Vec C-553/19 P)
      (2019/C 357/24)
      Jazyk konania: francúzština

         Účastníci konania

         Odvolateľka: International Tax Stamp Association Ltd (ITSA) (v zastúpení: F. Scanvic, advokát)

         Ďalší účastník konania: Európska komisia

         Návrhy odvolateľky

      Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

                  —

                  zrušil uznesenie Všeobecného súdu Európskej únie zo 16. mája 2019 vo veci ITSA/Komisia (T-396/18) a priznal odvolateľke aktívnu legitimáciu a záujem na konaní,

                  —

                  zrušil delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2018/573 z 15. decembra 2017 o kľúčových prvkoch zmlúv o uchovávaní údajov, ktoré sa majú uzatvárať ako súčasť systému vysledovateľnosti pre tabakové výrobky (1), vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2018/574 z 15. decembra 2017 o technických normách pre vytvorenie a prevádzku systému vysledovateľnosti pre tabakové výrobky (2), ako aj vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2018/576 z 15. decembra 2017 o technických normách pre bezpečnostné prvky, ktoré sa aplikujú na tabakové výrobky (3).

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

      Odvolateľka v podstate tvrdí, že Všeobecný súd jej nepriznal záujem na konaní proti delegovanému nariadeniu 2018/573, vykonávaciemu nariadeniu 2018/574 a vykonávaciemu rozhodnutiu 2018/576. Vzhľadom na to Všeobecný súd nesprávne zamietol žalobu o neplatnosť, ktorú podala odvolateľka proti týmto trom aktom Komisie, ako neprípustnú.
      Podľa názoru odvolateľky sa dve napadnuté nariadenia priamo týkajú jej ako aj jej členov. Ostatné kritériá článku 263 ZFEÚ sú všetky tiež splnené. Okrem toho, hoci si podstatná časť napadnutého rozhodnutia vyžaduje vykonávací akt zo strany členských štátov, toto nie je prípad článku 3 ods. 2 uvedeného rozhodnutia, ktorý obmedzuje využitie nezávislej tretej strany pre jeden z piatich typov bezpečnostných prvkov, ktoré sa majú použiť na tabakové výrobky. Toto posledné uvedené ustanovenie samo osebe postačuje.
      Pokiaľ ide o vec samu, odvolateľka tvrdí, že napadnuté akty sú v rozpore s článkom 8 Protokolu na odstránenie nezákonného obchodu s tabakovými výrobkami (4). Toto ustanovenie zakazuje, aby označovanie tabakových výrobkov bolo pridelené tabakovému priemyslu, zatiaľ čo v troch napadnutých aktoch Komisie došlo presne k takémuto prideleniu. Odvolateľka dodáva, že vyššie uvedený protokol, hoci ešte nenadobudol platnosť, bol podpísaný a uzatvorený Úniou, takže Únii zakazuje prijímať akty v rozpore s uvedený protokolom.
      Okolnosť, že smernica 2014/40/EÚ (5) výslovne nezakazuje pridelenie predmetných označovacích činností tabakovému priemyslu nemá žiadny vplyv: jednak táto smernica by mohla a mala by byť vykladaná v súlade s uvedeným protokolom; a jednak, za predpokladu, že takýto výklad by nebol možný, bola by to samotná smernica, ktorá by bola v rozpore s uvedeným protokolom, a v dôsledku toho s európskymi zmluvami.

         (1)  Ú. v. EÚ L 96, 2018, s. 1.

         (2)  Ú. v. EÚ L 96, 2018, s. 7.

         (3)  Ú. v. EÚ L 96, 2018, s. 57.

         (4)  Prvý protokol k Rámcovému dohovoru Svetovej zdravotníckej organizácie o kontrole tabaku prijatý v Soule 12. novembra 2012.

         (5)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/40/EÚ z 3. apríla 2014 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových a súvisiacich výrobkov a o zrušení smernice 2001/37/ES (Ú. v. EÚ L 127, 2014, s. 1).