title: Vec C-228/11: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. mája 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Düsseldorf — Nemecko) — Melzer/MF Global UK Ltd [Súdna spolupráca v občianskych veciach — Osobitná právomoc vo veciach nárokov na náhradu škody z iného ako zmluvného vzťahu — Cezhraničná účasť viacerých osôb na tom istom protiprávnom konaní — Možnosť založiť právomoc miesta podľa miesta konania inej osoby zodpovednej za škodu ako žalovaný ( „wechselseitige Handlungsortzurechnung“ )]

text:
               3.8.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 225/5

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 16. mája 2013 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Düsseldorf — Nemecko) — Melzer/MF Global UK Ltd
   (Vec C-228/11) (1)

   (Súdna spolupráca v občianskych veciach - Osobitná právomoc vo veciach nárokov na náhradu škody z iného ako zmluvného vzťahu - Cezhraničná účasť viacerých osôb na tom istom protiprávnom konaní - Možnosť založiť právomoc miesta podľa miesta konania inej osoby zodpovednej za škodu ako žalovaný („wechselseitige Handlungsortzurechnung“))
   2013/C 225/07
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Landgericht Düsseldorf

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Melzer

      Žalovaná: MF Global UK Ltd

      Predmet veci

   Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Landgericht Düsseldorf — Výklad článku 5 bodu 3 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 12, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42) — Osobitná príslušnosť vo veciach týkajúcich sa mimozmluvnej zodpovednosti — Určenie miestnej príslušnosti pre žaloby o náhradu škody v prípade cezhraničnej účasti viacerých osôb na jednom a tom istom protiprávnom konaní — Možnosť založiť príslušnosť na základe miesta, kde konala osoba, ktorá spôsobila škodnú udalosť, ktorá ale nie je žalovaným

      Výrok rozsudku

   Článok 5 bod 3 nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach sa má vykladať v tom zmysle, že na základe miesta skutočnosti, ktorá zakladá nárok na náhradu škody pripísateľnej jednej z osôb považovaných za zodpovedné za škodu, ktorá nie je účastníkom sporu, neumožňuje založiť súdnu právomoc voči inej osobe považovanej za zodpovednú za túto škodu, ktorá nekonala v obvode súdu rozhodujúceho o žalobe.

      (1)  Ú. v. EÚ C 211, 16.7.2011.


title: Vec T-293/11: Rozsudok Všeobecného súdu zo  14. marca 2014 – Holcim (Deutschland) a Holcim/Komisia ( „Hospodárska súťaž  — Správne konanie  — Rozhodnutie o žiadosti o informácie  — Potreba požadovaných informácií  — Povinnosť odôvodnenia  — Proporcionalita“ )

text:
               5.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 135/29

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 14. marca 2014 – Holcim (Deutschland) a Holcim/Komisia
   (Vec T-293/11) (1)

   ((„Hospodárska súťaž - Správne konanie - Rozhodnutie o žiadosti o informácie - Potreba požadovaných informácií - Povinnosť odôvodnenia - Proporcionalita“))
   2014/C 135/35
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Holcim (Deutschland) AG (Hamburg, Nemecko) a Holcim Ltd (Zürich, Švajčiarsko) (v zastúpení: P. Niggemann a K. Gaßner, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: M. Kellerbauer, R. Sauer a C. Hödlmayr, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Böhlke, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2011) 2363 v konečnom znení z 30. marca 2011 týkajúceho sa konania podľa článku 18 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 (vec 39520 – cement a výrobky súvisiace s cementom)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Holcim (Deutschland) AG a Holcim Ltd sú povinné nahradiť trovy konania, vrátane trov konania spojených s konaním o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 238, 13.8.2011.


title: Vec C-197/07 P: Odvolanie podané 12. apríla 2007 : Aktieselskabet af 21. november 2001 proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) zo 6. februára 2007 vo veci T-477/04, Aktieselskabet af 21. November 2001 /Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), TDK Kabushiki Kaisha (TDK Corp.)

text:
               9.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/11

         Odvolanie podané 12. apríla 2007: Aktieselskabet af 21. november 2001 proti rozsudku Súdu prvého stupňa (prvá komora) zo 6. februára 2007 vo veci T-477/04, Aktieselskabet af 21. November 2001/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), TDK Kabushiki Kaisha (TDK Corp.)
   (Vec C-197/07 P)
   (2007/C 129/20)
   Jazyk konania: angličtina
   Účastníci konania

      Odvolateľ: Aktieselskabet af 21. november 2001 (v zastúpení: C. Barret Christiansen, advokat)

      Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory), TDK Kabushiki Kaisha (TDK Corp.)
   Návrhy odvolateľa
   Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil v celom rozsahu rozhodnutie Súdu prvého stupňa zo 6. februára 2007, vo veci T-477/04 (napadnuté rozhodnutie),

               —

               zaviazal Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) na náhradu trov odvolacieho konania pred Súdnym dvorom,

               —

               zrušil rozhodnutie prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu zo 7. októbra 2004, vo veci R-364/2003-1,

               —

               zaviazal Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ÚHVT) na náhradu trov konania pred Súdom prvého stupňa a ÚHVT.

         Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
   V rámci tohto odvolania odvolateľ uvádza:

               na účely zistenia dobrého mena v súlade s článkom 8 ods. 5 nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva skorších ochranných známok Súd prvého stupňa nesprávne:

                           1.

                           v napadnutom rozhodnutí nerozlíšil medzi 36 skoršími ochrannými známkami;

                           2.

                           zohľadnila dôkaz, ktorý nebol v súlade s oficiálnymi usmerneniami ÚHVT;

                           3.

                           zohľadnil dôkaz, ktorý nemal súvislosť so skoršími ochrannými známkami;

                           4.

                           zohľadnil dátumom neoznačený dôkaz;

                           5.

                           nezohľadnil skutočnosť, že rozhodujúci dátum pre preukázanie dobrého mena je dátum uvedený v napadnutej prihláške ochrannej známky Spoločenstva;

                           6.

                           potvrdil dobré meno založené na dôkaze, ktorý nebol približný v čase podania prihlášky ochrannej známky Spoločenstva;

                           7.

                           zohľadnil prieskum trhu ako dôkaz dobrého mena bez akéhokoľvek dôkazu o tom:

                                       a)

                                       či bol vedený nezávislou a uznanou prieskumnou inštitúciou alebo spoločnosťou;

                                       b)

                                       aký bol počet a profil (pohlavie, vek, povolanie a spoločenské postavenie) osôb, ktorým boli kladené otázky;

                                       c)

                                       akou, bola metóda a okolnosti za akých prieskum bol uskutočnený a vyplnený zoznam otázok obsiahnutých v dotazníku;

                                       d)

                                       či percento vyplývajúce z prieskumu zodpovedá celkovému počtu osôb, ktorým boli kladené otázky alebo len tým, ktorí na ne zodpovedali;

                           8.

                           nevzal do úvahy individuálnu dôkaznú hodnotu dôkazov predložených pred celkovým posúdením.

               Pri zisťovaní využívania dobrého mena v zmysle článku 8 ods. 5 nariadenia o ochranných známkach Spoločenstva Súd prvého stupňa nesprávne:

                           9.

                           založil svoje rozhodnutie na využívaní dobrého mena nie na všeobecnej známosti, čo nie je v súlade s článkom 8 ods. 5 nariadenia o ochranných známkach Spoločenstva;

                           10.

                           dospel k záveru, že možnosť, ktorá nemôže byť vylúčená stačí na preukázanie zjavného dôkazu o budúcej pravdepodobnosti, ktorá nie je hypotetická, využívania dobrého mena skoršej ochrannej známky prihlasovateľom.


title: Vec T-495/11: Rozsudok Všeobecného súdu z  30. januára 2014 — Streng/ÚHVT — Gismondi (PARAMETRICA) [ „Ochranná známka Spoločenstva — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva PARAMETRICA — Skoršia národná slovná ochranná známka parameta — Relatívny dôvod zamietnutia — Nepredloženie dôkazov v jazyku námietkového konania — Pravidlo 19 ods. 2 a 3 a pravidlo 98 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2868/95“ ]

text:
               8.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/17

      Rozsudok Všeobecného súdu z 30. januára 2014 — Streng/ÚHVT — Gismondi (PARAMETRICA)
      (Vec T-495/11) (1)

      (Ochranná známka Spoločenstva - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva PARAMETRICA - Skoršia národná slovná ochranná známka parameta - Relatívny dôvod zamietnutia - Nepredloženie dôkazov v jazyku námietkového konania - Pravidlo 19 ods. 2 a 3 a pravidlo 98 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2868/95)
      (2014/C 71/28)
      Jazyk konania: taliančina

         Účastníci konania

         Žalobca: Michael Streng (Erding, Nemecko) (v zastúpení: A. Pappert, advokát)

         Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (v zastúpení: P. Bullock, splnomocnený zástupca)

         Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Fulvio Gismondi (Rím, Taliansko) (v zastúpení: A. Masetti Zannini de Concina, G. Petrocchi, M. Bucarelli a F. Bellan, advokáti)

         Predmet veci

      Žaloba podaná proti rozhodnutiu štvrtého odvolacieho senátu ÚHVT z 19. júla 2011 (vec R 1348/2010-4) týkajúcemu sa námietkového konania medzi Michaelom Strengom a Fulviom Gismondim

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  Michael Streng je povinný nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 347, 26.11.2011.


title: Vec T-68/15: Žaloba podaná 12. februára 2015 – Scandlines Øresund a i./Komisia

text:
               27.4.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 138/56

         Žaloba podaná 12. februára 2015 – Scandlines Øresund a i./Komisia
   (Vec T-68/15)
   (2015/C 138/73)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Scandlines Øresund I/S (Helsingør, Dánsko), HH Ferries Helsingor ApS (Helsingør, Dánsko), HH-Ferries Helsingborg AB (Helsingborg, Švédsko) (v zastúpení: M. Johansson, R. Azelius a P. Remnelid, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie, a

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Táto žaloba podaná na základe článku 263 Zmluvy o fungovaní Európskej únie smeruje k zrušeniu rozhodnutia Európskej komisie z 15. októbra 2014 na základe článku 107 ods. 3 písm. b) Zmluvy o fungovaní Európskej únie (veci SA.36558 a SAa.38371 – Dánsko, a SA.36662 – Švédsko, Pomoc poskytnutá spoločnosti Øresundsbro Konsortiet).
   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na nesprávnom právnom posúdení.

                           —

                           Žalobkyne v prvej časti prvého žalobného dôvodu tvrdia, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho právneho posúdenia tým, že dospela k záveru, že financovanie zariadenia Hinterland neobsahovalo štátnu pomoc, pretože dotknuté opatrenia nemohli narušiť hospodársku súťaž, ani ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi.

                           —

                           Žalobkyne v druhej časti prvého žalobného dôvodu tvrdia, že sa Komisia dopustila nesprávneho právneho posúdenia vo vzťahu k nepodmienečnej povahe štátnych záruk a právne vymožiteľného práva konzorcia získať štátom garantované financovanie, ako aj vo vzťahu k niekoľkým štátnym zárukám.

                           —

                           Žalobkyne v tretej a štvrtej časti prvého žalobného dôvodu tvrdia, že sa Komisia dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že dospela k záveru, že švédske záručné opatrenia predstavujú režim pomoci a existujúcu pomoc.

                           —

                           Žalobkyne v piatej časti prvého žalobného dôvodu tvrdia, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho právneho posúdenia tým, že dospela k záveru, že štátne záruky sa obmedzujú na financovanie spoločnosti Fixed Link.

                           —

                           Žalobkyne v šiestej časti prvého žalobného dôvodu tvrdia, že došlo k porušeniu článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ, pretože Komisia nemala dostatočné dôvody domnievať sa, že dotknuté opatrenia predstavujúce pomoc sú zlučiteľné s vnútorným trhom.

                           —

                           Žalobkyne v šiestej časti tiež tvrdia, že sa Komisia dopustila nesprávneho právneho posúdenia tým, že nepreskúmala kumulatívny účinok všetkých jednotlivých opatrení, ktoré sa priamo alebo nepriamo prijali v prospech konzorcia.

                           —

                           Žalobkyne v siedmej časti prvého žalobného dôvodu tvrdia, že došlo k neprávnemu uplatneniu zásady ochrany legitímneho očakávania.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na povinnosti začať formálne vyšetrovacie konanie.

                           —

                           Druhý žalobný dôvod sa delí na deväť častí, v ktorých žalobkyne tvrdia, že preskúmanie vykonané Komisiou bolo nepostačujúce a neúplné, a že Komisia vo viacerých ohľadoch nedodržala vlastné pokyny. Tieto porušenia zakladajú existenciu súboru konzistentných dôkazov, ktoré preukazujú, že Komisia ku dňu prijatia napadnutého rozhodnutia nemohla vyriešiť závažné ťažkosti zistené v prejednávanej veci. V dôsledku toho Komisia nesprávne odmietal rešpektovať procesné práva žalobkýň vyplývajúce z článku 108 ods. 2 ZFEÚ.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti odôvodnenia.

                           —

                           Žalobkyne v treťom žalobnom dôvode tvrdia, že napadnuté rozhodnutie je založené na neadekvátnom odôvodnení. Žalobkyne uvádzajú, že Komisia nepreukázala, že tvrdenia a dôvody uvedené v napadnutom rozhodnutí boli dostatočne presné na to, aby si žalobkyne mohli uplatniť svoje práva a aby Súdny dvor mohol vykonať súdne preskúmanie. Údajné nedostatky odôvodnenia sa týkajú posúdenia vykonaného Komisiou vo vzťahu k zariadeniu Hinterland, k štátnym zárukám, k dánskym daňovým výhodám, dánskym štátnym pôžičkám a napokon aj k skutočnosti, že závery Komisie týkajúce sa zlučiteľnosti s vnútorným trhom a legitímneho očakávania sa zakladajú na argumentácii krútiaca sa dookola.


title: Vec C-325/05: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Verwaltungsgericht Darmstadt zo 17. augusta 2005, ktorý súvisí s konaním: Ismail Derin proti Landkreis Darmstadt-Dieburg

text:
               12.11.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 281/7

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný uznesením Verwaltungsgericht Darmstadt zo 17. augusta 2005, ktorý súvisí s konaním: Ismail Derin proti Landkreis Darmstadt-Dieburg
   (Vec C-325/05)
   (2005/C 281/13)
   Jazyk konania: nemčina
   Verwaltungsgericht Darmstadt podal uznesením zo 17. augusta 2005 na Súdny dvor Európskych spoločenstiev návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, ktorý súvisí s konaním: Ismail Derin proti Landkreis Darmstadt-Dieburg a bol doručený kancelárii Súdneho dvora 26. augusta 2005.
   Verwaltungsgericht Darmstadt žiada Súdny dvor, aby rozhodol o nasledujúcich otázkach:

               1.

               Stratí turecký štátny občan, ktorý sa ako dieťa z dôvodu spojenia rodiny prisťahoval ku svojim rodičom, pracujúcim ako zamestnanci v Spolkovej republike Nemecko, svoje právo na pobyt vyplývajúce z práva podľa článku 7 prvej vety druhej zarážky rozhodnutia Rady o pridružení EHS-Turecko č. 1/80 (ARB 1/80) uchádzať sa o každú ponuku práce, okrem prípadov článku 14 ARB 1/80 a pri opustení členského štátu prijatia na nie zanedbateľnú dobu bez oprávnených dôvodov, aj v prípade, že po dovŕšení 21. roku veku nežije naďalej so svojimi rodičmi a nedostáva od nich žiadne výživné?
               V prípade, že na prvú otázku bude odpoveď kladná:

               2.

               Požíva tento turecký štátny občan napriek strate právneho postavenia podľa článku 7 prvej vety druhej zarážky ARB 1/80 zvláštnu ochranu pred vyhostením podľa článku 14 ARB 1/80, keď po zrušení rodinnej spoločnej domácnosti so svojimi rodičmi bol nepravidelne zamestnaný, bez toho, aby získal na základe svojho zamestnaneckého pomeru samostatné právne postavenie podľa článku 6 ods. 1 ARB 1/80 a vykonával výlučne samostatnú zárobkovú činnosť v priebehu niekoľkých rokov?


title: Vec T-800/14: Rozsudok Všeobecného súdu z 15. septembra 2016 – Philip Morris/Komisia („Prístup k dokumentom — Nariadenie (ES) č. 1049/2001 — Dokumenty vyhotovené v rámci prípravných prác na smernici o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových a súvisiacich výrobkov — Zamietnutie prístupu — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu právneho poradenstva — Výnimka vzťahujúca sa na ochranu rozhodovacieho procesu — Právo na obranu — Prevažujúci verejný záujem“)

text:
               31.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 402/39

         Rozsudok Všeobecného súdu z 15. septembra 2016 – Philip Morris/Komisia
   (Vec T-800/14) (1)

   ((„Prístup k dokumentom - Nariadenie (ES) č. 1049/2001 - Dokumenty vyhotovené v rámci prípravných prác na smernici o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových a súvisiacich výrobkov - Zamietnutie prístupu - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu právneho poradenstva - Výnimka vzťahujúca sa na ochranu rozhodovacieho procesu - Právo na obranu - Prevažujúci verejný záujem“))
   (2016/C 402/44)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Philip Morris Ltd (Richmond, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: K. Nordlander a M. Abenhaïm, avocats)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Baquero Cruz a F. Clotuche-Duvieusart, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ a smerujúci k zrušeniu rozhodnutia Komisie Ares (2014) 3388066 z 29. septembra 2014, v rozsahu, v akom Komisia odmietla poskytnúť žalobkyni úplný prístup k požadovaným dokumentom s výnimkou zmenených osobných údajov, ktoré sú tam uvedené

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Philip Morris Ltd je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 56, 16.2.2015.


title: Vec C-94/15 P: Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 16. februára 2017 – Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG/Európska komisia (Odvolanie — Kartely — Európsky trh s parafínovými voskami a nemecký trh s gáčmi — Stanovenie cien a rozdelenie trhov — Povinnosť odôvodnenia — Dôkaz o porušení — Skreslenie dôkazov)

text:
               10.4.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 112/4

         Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) zo 16. februára 2017 – Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG/Európska komisia
   (Vec C-94/15 P) (1)

   ((Odvolanie - Kartely - Európsky trh s parafínovými voskami a nemecký trh s gáčmi - Stanovenie cien a rozdelenie trhov - Povinnosť odôvodnenia - Dôkaz o porušení - Skreslenie dôkazov))
   (2017/C 112/06)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG (v zastúpení: U. Itzen a J. Ziebarth, Rechtsanwältinen)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: R. Sauer, C. Vollrath a L. Wildpanner, splnomocnení zástupcovia, A. Böhlke, Rechtsanwalt)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 127, 20.4.2015.


title: Vec C-299/09: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 30. júla 2009 — DAR Duale Abfallwirtschaft und Verwertung Ruhrgebiet GmbH/Ministerstvo životního prostředí

text:
               7.11.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 267/32

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Nejvyšší správní soud (Česká republika) 30. júla 2009 — DAR Duale Abfallwirtschaft und Verwertung Ruhrgebiet GmbH/Ministerstvo životního prostředí
   (Vec C-299/09)
   2009/C 267/59
   Jazyk konania: čeština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Nejvyšší správní soud

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: DAR Duale Abfallwirtschaft und Verwertung Ruhrgebiet GmbH

      Žalovaný: Ministerstvo životního prostředí

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Treba článok 2 písm. i) a k) nariadenia Rady (EHS) č. 259/93 z 1. februára 1993 o kontrole a riadení pohybu zásielok odpadov v rámci, do a z Európskeho spoločenstva (1) v spojení s článkom 1 písm. e) a f) smernice Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch (2) a bodom D10 prílohy II A a bodom R1 prílohy II B tej istej smernice vykladať tak, že prvé z kritérií, ktoré stanovil Súdny dvor v rozsudku z 13. februára 2003, Komisia/Luxembursko (C-458/00, Zb. s. I-1553), pre to, aby spaľovanie odpadu bolo možné považovať za energetické využitie odpadu v zmysle bodu R1 prílohy II B citovanej smernice (hlavným účelom operácie musí byť umožniť odpadu plniť užitočnú funkciu, teda vyrobiť energiu), môže byť splnené aj v prípade, keď neexistuje ani jedna z okolností, ktoré Súdny dvor v citovanom rozsudku uvádza ako okolnosti, ktoré svedčia v prospech využitia odpadu, teda v prípade, keď úhradu za túto operáciu nevykonáva prevádzkovateľ zariadenia, kde má byť spálený odpad, dodávateľovi odpadu, ani toto zariadenie nie je technicky prispôsobené na to, aby v prípade nedostatku odpadu mohlo byť prevádzkované na základe primárnych zdrojov energie?

               2.

               Pokiaľ je odpoveď na túto otázku kladná, za akých podmienok možno v takomto prípade považovať danú operáciu za využitie odpadu?

                           a)

                           Možno z hľadiska úhrady za operáciu s odpadom úplne nezohľadniť alebo je pre možnosť posúdenia danej operácie ako využitia odpadu prinajmenšom potrebné, že výťažok prevádzkovateľa zariadenia z predaja tepelnej či elektrickej energie získanej spálením daného množstva odpadu prevyšuje príjem prevádzkovateľa zariadenia z úhrady za prevzatie odpadu?

                           b)

                           Pokiaľ ide o charakter zariadenia príjemcu odpadu, možno za dostatočnú okolnosť, ktorá svedčí v prospech operácie využitia odpadu, považovať to, že v rozhodnutí o povolení prevádzky je toto zariadenie formálne klasifikované ako zariadenie pre energetické využívanie odpadu a že sa prevádzkovateľ zariadenia zmluvne zaviazal dodávať do siete určité množstvo tepelnej energie, pričom v prípade porušenia tohto záväzku by bol vystavený zmluvným sankciám, alebo je minimálnou podmienkou pre posúdenie danej operácie ako využitia odpadu skutočnosť, že prevádzkovateľ zariadenia by bol z hľadiska právneho, technického i ekonomického reálne schopný prevádzkovať dané zariadenie aspoň prechodne na základe iných palív ako je odpad?

      (1)  Ú. v. ES L 30, s. 1; Mim. vyd. 15/002, s. 176.

      (2)  Ú. v. ES L 194, s. 39; Mim. vyd. 15/001, s. 23.


title: Vec C-496/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Central Administrativo Sul (Portugalsko) 26. septembra 2011 — Portugal Telecom SGPS, SA/Fazenda Pública

text:
               10.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 362/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Central Administrativo Sul (Portugalsko) 26. septembra 2011 — Portugal Telecom SGPS, SA/Fazenda Pública
   (Vec C-496/11)
   2011/C 362/19
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Central Administrativo Sul

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Portugal Telecom SGPS, SA

      Odporkyňa: Fazenda Pública

      Vedľajší účastník konania: Ministério Público

      Prejudiciálne otázky

               a)

               Vylučuje správny výklad článku 17 ods. 2 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (1), aby portugalská Administración Tributaria mohla uložiť odvolateľke — SGPS [Sociedade Gestora de Participações Sociais] (holdingovej spoločnosti) — používať metódu odpočtu pro rata na celú sumu DPH zaplatenej na jej inputs (vstupy), s odôvodnením, že hlavnou činnosťou uvedenej spoločnosti je správa obchodných podielov iných spoločností, vrátane situácií, keď takéto inputs (nadobudnutie služieb) má priamu, bezprostrednú a nepochybnú súvislosť so zdaniteľnými plneniami — poskytovaním služieb — ktoré sa vykonávajú neskôr v rámci vedľajšej činnosti poskytovania technických služieb správy?

               b)

               Môže si subjekt, ktorý má postavenie SGPS [Sociedade Gestora de Participações Sociais] (holdingovej spoločnosti) a ktorý platí DPH za nadobudnutie tovarov a služieb, ktoré sú následne v celom rozsahu prevedené s úhradou DPH na spravované spoločnosti, keď uvedený subjekt účtuje s hlavnou činnosťou, ktorú vykonáva — správou obchodných podielov —, doplnkovú činnosť — poskytovanie technických a administratívnych služieb správy —, odpočítať celú daň zaplatenú pri tomto nadobudnutí prostredníctvom metódy odpočtu podľa skutočného určenia stanovenej v článku 17 ods. 2 šiestej smernice?

      (1)  Šiesta smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23).


title: Vec T-431/08: Uznesenie Všeobecného súdu z  12. apríla 2010 — Bulur Giyim Sanayi ve Ticaret Sirketi/ÚHVT — Denim (VIGOSS)

text:
               5.6.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 148/51

         Uznesenie Všeobecného súdu z 12. apríla 2010 — Bulur Giyim Sanayi ve Ticaret Sirketi/ÚHVT — Denim (VIGOSS)
   (Vec T-431/08) (1)

   2010/C 148/84

      Jazyk konania: angličtina

   Predsedníčka ôsmej komory nariadila výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 313, 6.12.2008.


title: Vec T-189/10: Žaloba podaná 20. apríla 2010 — GEA Group/Komisia

text:
               3.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 179/44

         Žaloba podaná 20. apríla 2010 — GEA Group/Komisia
   (Vec T-189/10)
   2010/C 179/77
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: GEA Group AG (Bochum, Nemecko) (v zastúpení: A. Kallmayer, I. du Mont a G. Schiffers, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť článok 1 pozmeňovacieho rozhodnutia v rozsahu, v ktorom ukladá žalobkyni pokutu,

               —

               subsidiárne znížiť pokutu uloženú žalobkyni v článku 1 pozmeňovacieho rozhodnutia,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Žalobkyňa napáda rozhodnutie Komisie K(2010) 727 v konečnom znení z 8. februára 2010 (ďalej len „pozmeňovacie rozhodnutie“), ktorým sa mení, okrem iného vo vzťahu k žalobkyni, rozhodnutie Komisie K(2009) 8682 v konečnom znení z 11. novembra 2009 vo veci COMP/38.589 — Tepelné stabilizátory. Zmena sa týka článku 2 bodov 31 a 32 rozhodnutia Komisie K(2009) 8682 v konečnom znení o solidárnej zodpovednosti žalobkyne.
   Žalobkyňa uviedla na odôvodnenie svojej žaloby päť žalobných dôvodov.
   Po prvé žalobkyňa tvrdí, že bolo porušené jej právo na obhajobu, keďže nebola pred prijatím pozmeňovacieho rozhodnutia ani vypočutá, ani inak zapojená do konania. Ako druhý žalobný dôvod žalobkyňa uvádza nedostatočné odôvodnenie pozmeňovacieho rozhodnutia, keďže toto sa opiera len o nezohľadnenie hornej hranice podľa článku 23 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1/2003 (1), ktorú je potrebné zohľadniť ex offo, a chýba individuálne odôvodnenie vo vzťahu k žalobkyni. V rámci tretieho žalobného dôvodu žalobkyňa namieta neexistenciu právneho základu pre prijatie pozmeňovacieho rozhodnutia, ktoré sa vo vzťahu k niektorým adresátom už stalo právoplatným, respektíve sa stalo predmetom konania na súde. Ako štvrtý žalobný dôvod žalobkyňa uvádza, že zmena pokuty v jej neprospech je neprípustná. Žalobkyňa nakoniec uplatňuje premlčanie, pretože pozmeňovacie rozhodnutie bolo vydané po uplynutí premlčacej lehoty podľa článku 25 ods. 6 nariadenia č. 1/2003.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 4.1.2003, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec T-211/08: Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júna 2011 — Putters International/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Trh medzinárodných sťahovacích služieb v Belgicku — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Určenie cien — Rozdelenie trhu — Manipulovanie verejných obchodných súťaží — Jediné a nepretržité porušenie — Pokuty — Usmernenia k metóde stanovovania pokút z roku 2006 — Závažnosť — Lehota“ )

text:
               30.7.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 226/25

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 16. júna 2011 — Putters International/Komisia
   (Vec T-211/08) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Trh medzinárodných sťahovacích služieb v Belgicku - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Určenie cien - Rozdelenie trhu - Manipulovanie verejných obchodných súťaží - Jediné a nepretržité porušenie - Pokuty - Usmernenia k metóde stanovovania pokút z roku 2006 - Závažnosť - Lehota)
   2011/C 226/51
   Jazyk konania: holandčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Putters International NV (Cargovil, Belgicko) (v zastúpení: K. Platteau, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouquet a F. Ronkes Agerbeek, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2008) 926 v konečnom znení z 11. marca 2008 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/38.543 — Medzinárodné sťahovacie služby) a subsidiárne zrušenie alebo zníženie peňažnej pokuty uloženej žalobkyni

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Putters International NV je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 197, 2.8.2008.


title: Vec T-158/12: Rozsudok Všeobecného súdu z  29. januára 2014 — European Dynamics Belgium a i./EMA ( „Verejné obstarávanie služieb — Verejné obstarávanie — Externé poskytovanie služieb v oblasti softwarových aplikácií — Rozhodnutie o umiestnení ponuky uchádzača na druhé miesto na účely kaskádovej zmluvy — Kritériá hodnotenia ponúk — Pridanie kritéria hodnotenia ponúk, ktoré nebolo stanovené v zmluvných dokumentoch — Vyhodnotenie kritéria výberu počas hodnotiacej fázy — Transparentnosť“ )

text:
               8.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 71/18

      Rozsudok Všeobecného súdu z 29. januára 2014 — European Dynamics Belgium a i./EMA
      (Vec T-158/12) (1)

      (Verejné obstarávanie služieb - Verejné obstarávanie - Externé poskytovanie služieb v oblasti softwarových aplikácií - Rozhodnutie o umiestnení ponuky uchádzača na druhé miesto na účely kaskádovej zmluvy - Kritériá hodnotenia ponúk - Pridanie kritéria hodnotenia ponúk, ktoré nebolo stanovené v zmluvných dokumentoch - Vyhodnotenie kritéria výberu počas hodnotiacej fázy - Transparentnosť)
      (2014/C 71/30)
      Jazyk konania: gréčtina

         Účastníci konania

         Žalobkyne: European Dynamics Belgium SA (Brusel, Belgicko), European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luxembursko), Εvropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atény, Grécko) a European Dynamics UK Ltd (Londýn, Spojené kráľovstvo) (v zastúpení: V. Christianos, advokát)

         Žalovaná: Európska agentúra pre lieky (EMA) (v zastúpení: T. Jabłoński a C. Maignen, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci pôvodne H.-G. Kamann a E. Arsenidou, neskôr H.-G. Kamann a A. Dritsa, advokáti)

         Predmet veci

      Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia EMA/67882/2012 Európskej agentúry pre lieky z 31. januára 2012 o umiestnení ponuky žalobkýň na druhé miesto na účely podpisu rámcovej zmluvy vo verejnom obstarávaní EMA/2011/17/ICT týkajúcom sa poskytovania externých služieb v oblasti softwarových aplikácií, a na druhej strane návrh na náhradu škody

         Výrok rozsudku

                  1.

                  Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  European Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Εvropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE a European Dynamics UK Ltd sú povinné nahradiť trovy konania.

         (1)  Ú. v. EÚ C 184, 23.6.2012.


title: Vec C-100/10: Žaloba podaná 23. februára 2010 — Európska komisia/Luxemburské veľkovojvodstvo

text:
               1.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 113/29

         Žaloba podaná 23. februára 2010 — Európska komisia/Luxemburské veľkovojvodstvo
   (Vec C-100/10)
   2010/C 113/46
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: G. Braun a J. Sénéchal, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaný: Luxemburské veľkovojvodstvo

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Luxemburské veľkovojvodstvo si tým, že neprijalo všetky zákony a iné právne predpisy potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/43/ES zo 17. mája 2006 o štatutárnom audite ročných účtovných závierok a konsolidovaných účtovných závierok, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a ktorou sa zrušuje smernica Rady 84/253/EHS (1), alebo v každom prípade o uvedených právnych predpisoch neinformovalo Komisiu, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 53 tejto smernice,

               —

               zaviazať Luxemburské veľkovojvodstvo na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice 2006/43/ES uplynula 28. júna 2008. Žalovaný však ku dňu podania tejto žaloby ešte neprijal všetky opatrenia potrené na prebratie smernice, alebo v každom prípade o nich neinformoval Komisiu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 157, s. 87.


title: Uznesenie Súdu prvého stupňa z 27. mája 2004 vo veci T-379/02, Antonio Di Andolfi proti Komisii Európskych spoločenstiev (Žaloba pre neplatnosť — Lehoty — Žaloba na náhradu škody — Návrh na začatie konania — Formálne náležitosti — Príkaz určený niektorej inštitúcii — Zjavná neprípustnosť)

text:
               25.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 239/23

      UZNESENIE SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 27. mája 2004
   vo veci T-379/02, Antonio Di Andolfi proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Žaloba pre neplatnosť - Lehoty - Žaloba na náhradu škody - Návrh na začatie konania - Formálne náležitosti - Príkaz určený niektorej inštitúcii - Zjavná neprípustnosť)
   (2004/C 239/50)
   Jazyk konania: taliančina
   Vo veci T-379/02, Antonio Di Andolfi, bydliskom v Ríme (Talianska republika), v zastúpení: S. Amato, advokát, proti Komisii Európskych spoločenstiev, v zastúpení: E. Montaguti, (splnomocnený zástupca, za právnej pomoci A. Dal Ferro, advokát, s adresou na doručovanie v Luxemburgu), predmetom ktorej je na jednej strane zrušenie rozhodnutia Komisie zo dňa 30. októbra 2001, ktorým bolo zamietnuté poskytnutie nenávratnej doplnkovej finančnej pomoci, ktorá bola stanovená v rámci „Programu spoločného podnikania“ s cieľom založiť spoločný taliansko-rumunský podnik (JOP Facility 2 – Project in Romania with Phoenix European SRL – J2BROSEVEN) a taktiež, návrh na náhradu škody, ktorú údajne utrpel žalobca, Súd prvého stupňa (štvrtá komora), v zložení: predseda H. Legal, sudcovia V. Tiili a M. Vilaras, tajomník: H. Jung, vydal dňa 27. mája 2004 uznesenie, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba sa zamieta ako zjavne neprípustná.

               2.

               Žalobca je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 44 z 22.2.2003


title: Vec C-524/12 P: Odvolanie podané 19. novembra 2012 : TeamBank AG Nürnberg proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z  19. septembra 2012 vo veci T-220/11, TeamBank AG Nürnberg/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

text:
               12.1.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 9/33

         Odvolanie podané 19. novembra 2012: TeamBank AG Nürnberg proti rozsudku Všeobecného súdu (tretia komora) z 19. septembra 2012 vo veci T-220/11, TeamBank AG Nürnberg/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
   (Vec C-524/12 P)
   2013/C 9/56
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: TeamBank AG Nürnberg (v zastúpení: D. Terheggen, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastník konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)

      Návrhy odvolateľky

               —

               zrušiť rozsudok Všeobecného súdu z 19. septembra 2012 vo veci T-220/11 v celom rozsahu,

               —

               vyhovieť v plnom rozsahu návrhom uplatneným v prvostupňovom konaní v zmysle žaloby predloženej Všeobecnému súdu 18. apríla 2011

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Všeobecný súd nesprávne uplatnil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia o ochrannej známke Spoločenstva (1), pretože vychádzal z pravdepodobnosti zámeny medzi obrazovými označeniami „f@ir Credit“ a „FERCREDIT“.
   Na rozdiel od názoru Všeobecného súdu existuje jasne rozoznateľný vizuálny rozdiel v celkovom dojme oboch označení. Okrem toho treba zohľadniť, že sporné označenia súvisia s finančnými službami, ktoré majú obvykle pre ich používateľov významné finančné dôsledky. Z tohto dôvodu treba vychádzať z predpokladu, že priemerný spotrebiteľ skúma tieto označenia s osobitnou starostlivosťou a s vysokou pravdepodobnosťou rozozná existujúce rozdiely. Túto skutočnosť však Všeobecný súd dostatočne neposúdil.
   Pri riadnom posúdení tejto okolnosti, ako aj rozdielov v celkovom dojme oboch označení sa dospeje k záveru, že medzi týmito dvomi označeniami neexistuje nijaká relevantná podobnosť.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, s. 1).


title: Rozsudok Súdneho dvora (plenárne zasadnutie) z 18. januára 2005 vo veci C-257/01: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rade Európskej únie (Nariadenia (ES) č. 789/2001 a 790/2001 — Vízová politika — Kontrola a dozor na hraniciach — Článok 202 ES — Vykonávacie oprávnenia vyhradené Rade — Aktualizácia vyhradená členským štátom — Osobitnosť prípadu — Povinnosť odôvodnenia)

text:
               5.3.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 57/1

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (plenárne zasadnutie)
   z 18. januára 2005
   vo veci C-257/01: Komisia Európskych spoločenstiev proti Rade Európskej únie (1)

   (Nariadenia (ES) č. 789/2001 a 790/2001 - Vízová politika - Kontrola a dozor na hraniciach - Článok 202 ES - Vykonávacie oprávnenia vyhradené Rade - Aktualizácia vyhradená členským štátom - Osobitnosť prípadu - Povinnosť odôvodnenia)
   (2005/C 57/01)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-257/01, Komisia Európskych spoločenstiev (splnomocnené zástupkyne: D. Maidani a C. O'Reilly), ktorú v konaní podporuje: Holandské kráľovstvo (splnomocnená zástupkyňa: H. G. Sevenster) proti Rade Európskej únie (splnomocnení zástupcovia: E. Finnegan a I. Díez Parra), ktorú v konaní podporuje: Španielske kráľovstvo (splnomocnená zástupkyňa: R. Silva de Lapuerta), predmetom ktorej je žaloba o neplatnosť podľa článku 230 ES podaná 3. júla 2001, Súdny dvor (plenárne zasadnutie), v zložení: predseda plenárneho zasadnutia V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas a K. Lenaerts, sudcovia C. Gulmann, J.-P. Puissochet, R. Schintgen (spravodajca), N. Colneric, S. von Bahr a J. N. Cunha Rodrigues, generálny advokát: P. Léger, tajomník: R. Grass, vyhlásil dňa 18. januára 2005 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Žaloba sa zamieta.

               2)

               Komisia Európskych spoločenstiev je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. ES C 245, 1.9.2001


title: Vec T-84/13: Žaloba podaná 14. februára 2013 — Samsung SDI a i./Komisia

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/32

         Žaloba podaná 14. februára 2013 — Samsung SDI a i./Komisia
   (Vec T-84/13)
   2013/C 108/81
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Samsung SDI Co. Ltd (Gyeonggi-do, Kórea), Samsung SDI Germany GmbH (Berlín, Nemecko), Samsung SDI (Malaysia) Bhd (Negeri Sembilan Darul Khusus, Malajzia) (v zastúpení: G. Berrisch, advokát, D. Hull, solicitor, a L.-A. Grelier, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyne navrhujú, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil článok 1 ods. 2 a článok 2 ods. 2 rozhodnutie Komisie C(2012) 8839 final z 5. decembra 2012 vo veci COMP/39437 — elektrónky pre obrazovky televízorov a počítačov (napadnuté rozhodnutie) v rozsahu, v akom sa týkajú žalobkýň,

               —

               subsidiárne čiastočne zrušil článok 1 ods. 2 rozhodnutia v rozsahu, v akom sa týka dátumu začatia a ukončenia účasti žalobkýň na porušení v oblasti elektróniek pre televízory („CPT“), a znížil pokutu uloženú žalobkyniam v článku 2 ods. 2 napadnutého rozhodnutia,

               —

               zaviazal žalovanú na náhradu trov konania,

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody týkajúce sa porušenia CPT. Pokiaľ ide o porušenie v oblasti elektróniek pre monitory počítačov („CDT“) žalobkyne uvádzajú tri žalobné dôvody.
   Pokiaľ ide o porušenie CPT žalobkyne uvádzajú nasledujúce žalobné dôvody:

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila chyby pri uplatnení článku 101 ZFEÚ, keď konštatovala existenciu jediného a nepretržitého porušenia pokrývajúceho všetky druhy CTP počas celého obdobia trvania porušenia a všetky dojednania uskutočnené v Ázii.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je subsidiárne založený na tvrdení, že Komisia sa dopustila chyby pri určení dátumu tak začiatku ako aj konca účasti žalobkýň na porušení CPT, čo viedlo k celkovému predĺženiu účasti na kartely najmenej o šestnásť mesiacov.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je subsidiárne založený na tvrdení, že rozhodnutie Komisie neposkytnúť žalobkyniam zhovievavosť vo forme maximálneho 50 % zníženie pokuty je založené na nepravdivých a zjavne nesprávnych skutočnostiach.

         Pokiaľ ide o porušenie CDT žalobkyne uvádzajú nasledujúce žalobné dôvody:

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia porušila Usmernenia k metóde stanovenia pokút (1), keď do hodnoty predaja pri výpočte pokuty zaradila predaj CDT doručený spoločnosti Samsung Electronics do Európy bez ohľadu na skutočnosť, že hospodárska súťaž týkajúca sa tohto predaja sa odohrala v celom rozsahu v Kórei.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na tvrdení, že Komisia porušila Usmernenia k metóde stanovenia pokút, keď pri výpočte pokuty zohľadnila priemerný ročný obrat počas celého obdobia porušenia, pričom sa odklonila od pravidla zohľadniť posledný celý obchodný rok počas porušenia.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na tvrdení, že rozhodnutie Komisie neposkytnúť žalobkyniam zhovievavosť vo forme maximálneho 50 % zníženie pokuty je založené na nepravdivých a zjavne nesprávnych skutočnostiach.

      (1)  Usmernenia k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (Ú. v. EÚ C 210, s. 2).


title: Vec C-71/12: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Qorti Kostituzzjonali (Malta) 10. februára 2012 — Vodafone Malta Limited a Mobisle Communications Limited/L-Avukat Ġenerali, Il-Kontrollur tad-Dwana, Il-Ministru tal-Finanzi, a L-Awtorità ta’ Malta dwar il-Komunikazzjoni

text:
               21.4.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 118/16

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Qorti Kostituzzjonali (Malta) 10. februára 2012 — Vodafone Malta Limited a Mobisle Communications Limited/L-Avukat Ġenerali, Il-Kontrollur tad-Dwana, Il-Ministru tal-Finanzi, a L-Awtorità ta’ Malta dwar il-Komunikazzjoni
   (Vec C-71/12)
   2012/C 118/25
   Jazyk konania: maltčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Qorti Kostituzzjonali

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Navrhovateľky: Vodafone Malta Limited, Mobisle Communications Limited

      Odporcovia: L-Avukat Ġenerali, Il-Kontrollur tad-Dwana, Il-Ministru tal-Finanzi, L-Awtorità ta’ Malta dwar il-Komunikazzjoni

      Prejudiciálna otázka

   Bránia ustanovenia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby (smernica o povolení) a predovšetkým jej články 12 a/alebo 13 členským štátom v tom, aby mobilným telekomunikačným operátorom (ďalej len „operátori“) uložili daňovú povinnosť, ktorá je:

               a)

               daňou, tzv. spotrebnou daňou zavedenou vnútroštátnou právnou úpravou;

               b)

               vypočítaná v percentách z poplatkov, ktoré mobilní telekomunikační operátori prijímajú od svojich užívateľov služieb, ktoré im títo operátori poskytujú, s výnimkou služieb, ktoré sú podľa zákona oslobodené od dane;

               c)

               zaplatená mobilným telekomunikačným operátorom ich užívateľmi individuálne a následne je táto suma všetkými operátormi, ktorí ponúkajú mobilné telekomunikačné služby, odvedená colnému kontrolórovi, pričom túto sumu platia iba operátori a nie iní podnikatelia, dokonca ani tí, ktorí poskytujú iné elektronické komunikačné služby a siete?


title: Vec C-484/15: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 9. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Općinski sud u Novom Zagrebu – Chorvátsko) – Ibrica Zulfikarpašić/Slaven Gajer (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna spolupráca v občianskych veciach — Nariadenie (ES) č. 805/2004 — Európsky exekučný titul pre nesporné nároky — Podmienky pre vydanie osvedčenia o európskom exekučnom titule — Pojem „súd“ — Notár, ktorý vydal exekučný príkaz na základe „verejnej listiny“ — Verejná listina)

text:
               8.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/8

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 9. marca 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Općinski sud u Novom Zagrebu – Chorvátsko) – Ibrica Zulfikarpašić/Slaven Gajer
   (Vec C-484/15) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych veciach - Nariadenie (ES) č. 805/2004 - Európsky exekučný titul pre nesporné nároky - Podmienky pre vydanie osvedčenia o európskom exekučnom titule - Pojem „súd“ - Notár, ktorý vydal exekučný príkaz na základe „verejnej listiny“ - Verejná listina))
   (2017/C 144/10)
   Jazyk konania: chorvátčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Općinski sud u Novom Zagrebu

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Ibrica Zulfikarpašić

      Žalovaný: Slaven Gajer

      Výrok rozsudku

               1.

               Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 805/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vytvára európsky exekučný titul pre nesporné nároky, sa má vykladať v tom zmysle, že na notárov v Chorvátsku, ktorí v rámci právomocí zverených vnútroštátnym právom konajú v exekučných konaniach na základe „verejnej listiny“, sa nevzťahuje pojem „súd“ v zmysle tohto nariadenia.

               2.

               Nariadenie č. 805/2004 sa má vykladať v tom zmysle, že exekučný príkaz vydaný notárom v Chorvátsku na základe „verejnej listiny“ a voči ktorému nebola vznesená námietka, nemôže byť osvedčený ako európsky exekučný titul, keďže sa netýka nesporného nároku v zmysle článku 3 ods. 1 tohto nariadenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 389, 23.11.2015.


title: Vec T-377/06: Rozsudok Všeobecného súdu z  24. marca 2011 — Comap/Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Odvetvie medených tvaroviek a tvaroviek zo zliatin medi — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Dĺžka trvania účasti na porušení — Pokuty — Stanovenie východiskovej sumy pokuty — Proporcionalita“ )

text:
               14.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/19

         Rozsudok Všeobecného súdu z 24. marca 2011 — Comap/Komisia
   (Vec T-377/06) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Odvetvie medených tvaroviek a tvaroviek zo zliatin medi - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Dĺžka trvania účasti na porušení - Pokuty - Stanovenie východiskovej sumy pokuty - Proporcionalita)
   2011/C 145/28
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Comap SA (Paríž, Francúzsko) (v zastúpení: pôvodne A. Wachsmann a C. Pommiès, neskôr A. Wachsmann a D. Nourissier, a napokon A. Wachsmann a S. de Guigné, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Nijenhuis a V. Bottka, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci N. Coutrelis, advokát)

      Predmet veci

   Návrh na čiastočné zrušenie rozhodnutia Komisie K(2006) 4180 z 20. septembra 2006 o konaní podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/F-1/38.121 — Tvarovky), ako aj návrh na zníženie pokuty uloženej žalobkyni v uvedenom rozhodnutí

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Comap SA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 42, 24.2.2007.


title: Vec C-250/15: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgicko) 29. mája 2015 – Vivium SA/Belgické kráľovstvo

text:
               10.8.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 262/9

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgicko) 29. mája 2015 – Vivium SA/Belgické kráľovstvo
   (Vec C-250/15)
   (2015/C 262/12)
   Jazyk konania: holandčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Vivium SA

      Žalovaný: Belgické kráľovstvo

      Prejudiciálna otázka

   Bráni právo Európskej únie, predovšetkým zásada ekvivalencie a efektivity, uplatneniu právnych predpisov členského štátu, podľa ktorých správne alebo súdne opravné prostriedky, ktoré sú k dispozícii vo vzťahu k správnym opatreniam a rozhodnutiam založeným na vnútroštátnom právnom predpise, nie sú znovu poskytnuté, ak je rozsudkom Súdneho dvora Európskej únie podľa článku 267 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (predtým článok 234 ES) rozhodnuté, že vnútroštátny právny predpis je v rozpore s právom Únie, zatiaľ čo každá dotknutá osoba môže vzniesť pred vnútroštátnym ústavným súdom žalobu na vyhlásenie neplatnosti vnútroštátneho predpisu, ak rozsudok ústavného súdu, vydaný na základe predbežnej otázky vnútroštátneho súdu, určil, že tento vnútroštátny predpis je v rozpore s ústavou, a rozsudok o neplatnosti vydaný na základe tejto žaloby znovu poskytuje správne a súdne opravné prostriedky proti správnym opatreniam a rozhodnutiam vydaným na základe právneho predpisu vyhláseného za neplatný?


title: Vec C-115/07: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z  27. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Smernica 2004/27/ES — Zvláštne liečivá — Lieky na humánne použitie — Neprebratie v stanovenej lehote)

text:
               24.11.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 283/5

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 27. septembra 2007 – Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika
   (Vec C-115/07) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Smernica 2004/27/ES - Zvláštne liečivá - Lieky na humánne použitie - Neprebratie v stanovenej lehote)
   (2007/C 283/07)
   Jazyk konania: čeština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: B. Stromsky a M. Šimerdová, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Česká republika (v zastúpení: T. Boček, splnomocnený zástupca)
   Predmet veci
   Nesplnenie povinnosti členským štátom – Neprijatie všetkých opatrení potrebných na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/27/ES z 31. marca 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES o právnych predpisoch spoločenstva, týkajúcich sa liekov na humánne použitie (Ú. v. ES L 136, s. 34) v stanovenej lehote
   Výrok rozsudku

               1.

               Česká republika si tým, že neprijala všetky zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/27/ES z 31. marca 2004, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2001/83/ES o právnych predpisoch spoločenstva, týkajúcich sa liekov na humánne použitie, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 3 tejto smernice.

               2.

               Česká republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 95, 28.4.2007.


title: Vec C-332/12: Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 4. januára 2013 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               13.4.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 108/19

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora zo 4. januára 2013 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-332/12) (1)

   2013/C 108/50
   Jazyk konania: poľština
   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 287, 22.9.2012.


title: Vec F-1/10: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (samosudca) zo 14. decembra 2010 — Marcuccio/Komisia (Verejná služba — Úradníci — Sociálne zabezpečenie — Nemocenské poistenie — Žiadosti o náhradu liečebných nákladov — Absencia aktu spôsobujúceho ujmu — Neprípustnosť — Nedostatok odôvodnenia)

text:
               29.1.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 30/62

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (samosudca) zo 14. decembra 2010 — Marcuccio/Komisia
   (Vec F-1/10) (1)

   (Verejná služba - Úradníci - Sociálne zabezpečenie - Nemocenské poistenie - Žiadosti o náhradu liečebných nákladov - Absencia aktu spôsobujúceho ujmu - Neprípustnosť - Nedostatok odôvodnenia)
   2011/C 30/121
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: Luigi Marcuccio (Tricase, Taliansko) (v zastúpení: G. Cipressa, avocat)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: J. Currall a C. Berardis-Kayser, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci A. Dal Ferro, avocat)

      Predmet veci

   Zrušenie rozhodnutia zamietajúceho náhradu liečebných nákladov žalobcu v rozsahu 100 %

      Výrok rozsudku

               1.

               Implicitné rozhodnutia, ktorými Európska komisia zamietla žiadosti Luigiho Marcuccia z 25. decembra 2008 smerujúce k náhrade niektorých liečebných nákladov v normálnej sadzbe, sa zrušujú.

               2.

               V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

               3.

               Každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 13.3.2010, s. 52.


title: Vec T-116/04: Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. mája 2009 — Wieland-Werke/Komisia ( Hospodárska súťaž — Kartely — Trh s medenými priemyselnými rúrami — Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES — Určenie cien a rozdelenie trhov — Pokuty — Zásada zákonnosti trestov — Veľkosť dotknutého trhu — Odstrašujúci účinok — Dĺžka trvania porušenia — Spolupráca )

text:
               4.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 153/32

         Rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. mája 2009 — Wieland-Werke/Komisia
   (Vec T-116/04) (1)

   („Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s medenými priemyselnými rúrami - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Určenie cien a rozdelenie trhov - Pokuty - Zásada zákonnosti trestov - Veľkosť dotknutého trhu - Odstrašujúci účinok - Dĺžka trvania porušenia - Spolupráca“)
   2009/C 153/60
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Wieland-Werke AG (Ulm, Nemecko) (v zastúpení: R. Bechtold a U. Soltész, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: pôvodne É. Gippini Fournier a H. Gading, neskôr É. Gippini Fournier, O. Weber a K. Mojzesowicz, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie alebo zníženie pokuty uloženej žalobkyni podľa článku 2 písm. a) rozhodnutia Komisie K(2003) 4820 v konečnom znení, zo 16. decembra 2003 týkajúceho sa konania o uplatnení článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (Vec COMP/E-1/38.240 — Priemyselné rúry)

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Wieland-Werke AG je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 118, 30.4.2004.


title: Vec T-24/09: Žaloba podaná 21. januára 2009 – Biocaps/Komisia

text:
               7.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 55/50

         Žaloba podaná 21. januára 2009 – Biocaps/Komisia
   (Vec T-24/09)
   (2009/C 55/89)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobca: Biocaps (Orsay, Francúzsko) (v zastúpení: Y.-R.. Guillou, H. Speyart a T. Verstraeten, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť sporné rozhodnutie a

               —

               rozhodnúť tak, že Komisia znáša vlastné trovy konania a zaviazať ju na náhradu trov konania, ktoré vznikli žalobcovi.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobca, právny subjekt zodpovedný za prevádzkovanie Laboratoire Champagnat Desmoulins Philippakis, sa domáha zrušenia rozhodnutia Komisie K(2008) 6524 z 29. októbra 2008, ktorým Komisia v súlade s článkom 20 ods. 4 nariadenia č. 1/2003 (1) nariadila uvedenému laboratóriu, ako aj všetkým subjektom, ktoré priamo alebo nepriamo kontroluje toto laboratórium, aby sa podriadili inšpekcii, ktorej predmetom je ich účasť na/alebo prípadné uplatňovanie dohôd alebo zosúladených postupov, ktoré sú v rozpore s ustanoveniami článku 81 ES a/alebo článku 82 ES.
   Toto správanie sa prejavilo vo forme rozhodnutí, ktorými sa bráni lekárnikom a/alebo právnickým osobám v prístupe na trh služieb analýz medicínskej biológie, obmedzuje ich činnosť na tomto trhu, alebo ich vylučuje z tohto trhu.
   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza jediný dôvod založený na porušení zásady, podľa ktorej rozhodnutia inštitúcií Spoločenstva musia byť určené entitám, ktoré majú právnu subjektivitu, keďže adresát sporného rozhodnutia neexistoval v čase prijatia rozhodnutia.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec F-129/05: Žaloba podaná  23. decembra 2005  – Merglova/Komisia

text:
               11.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 60/56

         Žaloba podaná 23. decembra 2005 – Merglova/Komisia
   (Vec F-129/05)
   (2006/C 60/104)
   Jazyk konania: francúzština
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Eva Merglova (Brusel, Belgicko) (v zastúpení: S. Rodrigues, Y. Minatchy, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               rozhodnúť, že žaloba je prípustná,

               —

               zrušiť rozhodnutie ustanovujúceho orgánu z 15. septembra 2005, ktorým sa zamietla sťažnosť žalobkyne,

               —

               rozhodnúť o zmene platovej triedy žalobkyne na platovú triedu C*3 alebo C*2 a to so spätnou účinnosťou k 1. máju 2004,

               —

               subsidiárne, žiadať od Komisie, aby uznala žalobkyňu za spôsobilú na povýšenie do platovej triedy C*3 alebo C*2 pri nasledujúcom povyšovaní, a zaviazať Komisiu na náhradu škody, ktorá žalobkyni vznikla tým, že nebola zaradená do platovej triedy C*2 alebo C*3 od 1. mája 2004,

               —

               v každom prípade zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žalobkyňa, ako úradníčka Komisie prijatá do zamestnania po reforme Služobného poriadku, avšak zapísaná na rezervnom zozname výberového konania zverejneného pred touto reformou, namieta protiprávnosť článku 2 prílohy XIII Služobného poriadku, na základe ktorého bola zaradená do platovej triedy C*1 platového stupňa 2.
   Na podporu svojej námietky protiprávnosti žalobkyňa uvádza najskôr existenciu porušenia zásady rovnocennosti medzi pôvodnou a novou štruktúrou služobného postupu, teda zásady, ktorou sa zaoberá článok 6 Služobného poriadku. Zaradením žalobkyne do platovej triedy C*1 došlo totiž k spomaleniu jej služobného postupu.
   Žalobkyňa sa tiež domnieva, že je obeťou porušenia zásady rovnosti zaobchádzania vo vzťahu ku svojim kolegom patriacim do platovej triedy C4 alebo C5, ktorí boli vymenovaní pred 1. májom 2004.
   Nakoniec sa žalobkyňa opiera o porušenie zásady legitímnej dôvery, ktorú mala ohľadne skutočnosti, že nová štruktúra služobného postupu nespôsobí zhoršenie jej pracovných podmienok, o porušenie ňou nadobudnutých práv, ako aj o existenciu zneužitia právomoci.


title: Vec C-598/12: Žaloba podaná 20. decembra 2012 — Európska komisia/Poľská republika

text:
               16.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 79/8

         Žaloba podaná 20. decembra 2012 — Európska komisia/Poľská republika
   (Vec C-598/12)
   2013/C 79/14
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: P. Hetsch, O. Beynet a K. Herrmann, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Poľská republika

      Návrhy žalobkyne

               —

               určiť, že Poľská republika si tým, že neuviedla do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s článkom 2 bodmi 1, 22, 32 a 33, článkom 3 ods. 7, 8 a 13, článkom 6 ods. 1 a 3, článkom 9, ako aj článkami 13 a 14 a 17 až 23, článkami 10 a 11, článkom 16 ods. 1 a 2, článkom 26 ods. 2 písm. b), c) a d) treťou a štvrtou vetou, článkom 29, článkom 38 ods. 1 až 4, článkom 39 ods. 1 až 4, článkom 40 ods. 1 až 3 a 5 až 7, ako aj s prílohou I bodmi 1 a 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES (1) alebo v každom prípade tým, že Komisii neoznámila ich uvedenie do účinnosti, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 49 ods. 1 tejto smernice,

               —

               uložiť Poľskej republike podľa článku 260 ods. 3 ZFEÚ povinnosť zaplatiť penále za nesplnenie povinnosti oznámiť prebratie smernice 2009/72/ES vo výške 84 378,24 eura denne, odo dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci,

               —

               zaviazať Poľskú republiku na náhradu trov konania.

      Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia

   Lehota na prebratie smernice 2009/72/ES uplynula 3. marca 2011.

      (1)  Ú. v. EÚ L 211, s. 55.


title: Vec T-410/08: Žaloba podaná 30. septembra 2008 – GEMA/Komisia

text:
               6.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 313/39

         Žaloba podaná 30. septembra 2008 – GEMA/Komisia
   (Vec T-410/08)
   (2008/C 313/70)
   Jazyk konania: nemčina
   Účastníci konania

      Žalobkyňa: Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte (GEMA) (Berlín, Nemecko) (v zastúpení: R. Bechtold a I. Brinker, Rechtsanwälte)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
   Návrhy žalobkyne

               —

               zrušiť článok 3, článok 4 ods. 2 a – pokiaľ sa vzťahuje na článok 3 – článok 4 ods. 3 rozhodnutia Komisie zo 16. júla 2008 podľa článku 231 ods. 1 ES, v tom rozsahu, v akom sa dotýka žalobkyne,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania vzniknutých žalobkyni podľa článku 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa.

         Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
   Žaloba sa týka rozhodnutia Komisie zo 16. júla 2008 vo veci COMP/C2/38.698 – CISAC, v ktorom Komisia vyhlásila zosúladené postupy v súvislosti so vzájomným pridelením hudobných autorských práv ochrannými zväzmi, ktoré patria pod International Confederation of Societies of Authors and Composers (medzinárodná konfederácia spoločností autorov a skladateľov – „CISAC“) za nezlučiteľné s článkom 81 ES a s článkom 53 Dohody o EHP. Žalobkyňa spochybňuje výčitku zosúladeného postupu v článku 3 a ďalej spochybňuje povinnosti, ktoré v tejto súvislosti vyplývajú z článku 4 ods. 2 a ods. 3 rozhodnutia so zreteľom na ukončenie porušovania.
   K tomuto žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.
   Po prvé žalobkyňa uvádza, že rozhodnutie Komisie nespĺňa požiadavky článku 7 nariadenia Rady č. 1/2003 (1). Rozhodnutie porušuje zásadu určitosti, lebo z neho jasne nevyplýva, ktoré postupy sú zakázané, ďalej si protirečí a je okrem iného v rozpore s inou správnou praxou Komisie. Okrem toho žalobkyňa uvádza porušenie zásady proporcionality, ako aj zneužitie právomoci, lebo Komisia sa pri svojom rozhodnutí nechala viesť vecne irelevantnými úvahami mimo používaných kritérií relevantných pre hospodársku súťaž a tým prekročila rámec svojich právomocí.
   Po druhé žalobkyňa uvádza, že Komisia porušila podstatné procesné náležitosti, keď napriek svojej povinnosti vyplývajúcej z článku 253 ES nedostatočne odôvodnila rozhodnutie.
   Po tretie rozhodnutie je založené na zjavnom právnom omyle a nesprávnom právnom posúdení, lebo Komisia dospela iba na základe trhovej štruktúry k záveru o zosúladenom postupe, a tým otočila zákonom stanovené rozdelenie dôkazného bremena nedovoleným spôsobom v neprospech žalobkyne.
   Po štvrté Komisia vychádza právne nesprávne z porušenia článku 81 ES, keď nerešpektuje, že oprávnenie obmedzené na národné teritórium je podstatným a nevyhnutným prvkom pre medzinárodnú kolektívnu správu práv a výrazom všeobecne uznávanej zásady teritoriality v autorskom práve vo vzájomných zmluvách uzavretých podľa vzorovej zmluvy CISAC medzi členmi CISAC, a preto neobmedzuje hospodársku súťaž v zmysle článku 81 ES.

      (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, s. 1; Mim. vyd. 08/002, s. 205).


title: Vec C-32/11: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága (Maďarsko) 21. januára 2011 — Allianz Hungária Biztosító Zrt., Generali-Providencia Biztosító Zrt., Gépjármű Márkakereskedők Országos Szövetsége, Magyar Peugeot Márkakereskedők Biztosítási Alkusz Kft., Paragon-Alkusz Zrt., právny nástupca Magyar Opelkereskedők Bróker Kft./Gazdasági Versenyhivatal

text:
               14.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 145/4

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága (Maďarsko) 21. januára 2011 — Allianz Hungária Biztosító Zrt., Generali-Providencia Biztosító Zrt., Gépjármű Márkakereskedők Országos Szövetsége, Magyar Peugeot Márkakereskedők Biztosítási Alkusz Kft., Paragon-Alkusz Zrt., právny nástupca Magyar Opelkereskedők Bróker Kft./Gazdasági Versenyhivatal
   (Vec C-32/11)
   2011/C 145/04
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolatelia: Allianz Hungária Biztosító Zrt., Generali-Providencia Biztosító Zrt., Gépjármű Márkakereskedők Országos Szövetsége, Magyar Peugeot Márkakereskedők Biztosítási Alkusz Kft., Paragon-Alkusz Zrt., právny nástupca Magyar Opelkereskedők Bróker Kft.

      Odporca: Gazdasági Versenyhivatal

      Prejudiciálna otázka

   Majú sa dvojstranné zmluvy uzavreté medzi poisťovňou a niektorými autoopravovňami, alebo medzi poisťovňou a združením autoopravovní, na základe ktorých hodinová sadzba, ktorú uhrádza poisťovňa autoopravovni za opravu vozidiel poistených v tejto poisťovni, závisí okrem iného od množstva a percenta poistných zmlúv uzavretých v prospech tejto poisťovne prostredníctvom autoopravovne konajúcej ako poisťovací agent predmetnej poisťovne, kvalifikovať ako zmluvy, ktoré majú za cieľ alebo následok vylučovanie, obmedzovanie alebo skresľovanie hospodárskej súťaže na vnútornom trhu a ktoré sú v rozpore s článkom 101 ods. 1 ZFEÚ?


title: Vec C-170/11: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. septembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Maurice Robert Josse Marie Ghislain Lippens, Gilbert Georges Henri Mittler, Jean Paul François Caroline Votron/Hendrikus Cornelis Kortekaas, Kortekaas Entertainment Marketing BV, Kortekaas Pensioen BV, Dirk Robbard De Kat, Johannes Hendrikus Visch, Euphemia Joanna Bökkerink, Laminco GLD N-A, Ageas NV, predtým Fortis NV [Nariadenie (ES) č. 1206/2001 — Spolupráca pri vykonaní dôkazov v občianskych alebo obchodných veciach — Vecná pôsobnosť — Výsluch svedka, ktorý je účastníkom konania vo veci samej a ktorého trvalé bydlisko sa nachádza v inom členskom štáte, súdom členského štátu — Možnosť predvolať pred príslušný súd osobu ako svedka podľa práva členského štátu uvedeného súdu]

text:
               27.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 331/8

      Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) zo 6. septembra 2012 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden — Holandsko) — Maurice Robert Josse Marie Ghislain Lippens, Gilbert Georges Henri Mittler, Jean Paul François Caroline Votron/Hendrikus Cornelis Kortekaas, Kortekaas Entertainment Marketing BV, Kortekaas Pensioen BV, Dirk Robbard De Kat, Johannes Hendrikus Visch, Euphemia Joanna Bökkerink, Laminco GLD N-A, Ageas NV, predtým Fortis NV
      (Vec C-170/11) (1)

      (Nariadenie (ES) č. 1206/2001 - Spolupráca pri vykonaní dôkazov v občianskych alebo obchodných veciach - Vecná pôsobnosť - Výsluch svedka, ktorý je účastníkom konania vo veci samej a ktorého trvalé bydlisko sa nachádza v inom členskom štáte, súdom členského štátu - Možnosť predvolať pred príslušný súd osobu ako svedka podľa práva členského štátu uvedeného súdu)
      (2012/C 331/12)
      Jazyk konania: holandčina

         Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

      Hoge Raad der Nederlanden

         Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

         Žalobcovia: Maurice Robert Josse Marie Ghislain Lippens, Gilbert Georges Henri Mittler, Jean Paul François Caroline Votron

         Žalovaní: Hendrikus Cornelis Kortekaas, Kortekaas Entertainment Marketing BV, Kortekaas Pensioen BV, Dirk Robbard De Kat, Johannes Hendrikus Visch, Euphemia Joanna Bökkerink, Laminco GLD N-A, Ageas NV, predtým Fortis NV

         Predmet veci

      Návrhy na začatie prejudiciálneho konania — Hoge Raad der Nederlanden — Výklad článku 1 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 1206/2001 z 28. mája 2001 o spolupráci medzi súdmi členských štátov pri vykonávaní dôkazov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. ES L 174, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 121) — Pôsobnosť — Výsluch svedkov, ktorí sú takisto účastníkmi konania vo veci samej a nebývajú v Holandsku, holandskými súdmi — Vnútroštátne procesné právo

         Výrok rozsudku

      Ustanovenia nariadenia Rady (ES) č. 1206/2001 z 28. mája 2001 o spolupráci medzi súdmi členských štátov pri vykonávaní dôkazov v občianskych a obchodných veciach, predovšetkým jeho článok 1 ods. 1, sa majú vykladať v tom zmysle, že príslušný súd členského štátu, ktorý chce vypočuť ako svedka účastníka konania s bydliskom v inom členskom štáte, má na vykonanie takéhoto výsluchu možnosť predvolať tohto účastníka a vypočuť ho v súlade s právom členského štátu uvedeného súdu.

         (1)  Ú. v. EÚ C 179, 18.6.2011.


title: Vec F-141/11: Žaloba podaná 23. decembra 2011 — ZZ/Komisia

text:
               3.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 65/25

         Žaloba podaná 23. decembra 2011 — ZZ/Komisia
   (Vec F-141/11)
   2012/C 65/50
   Jazyk konania: taliančina

      Účastníci konania

      Žalobca: ZZ (v zastúpení: G. Cipressa, advokát)

      Žalovaná: Európska komisia

      Predmet a opis sporu

   Zrušenie implicitného rozhodnutia Komisie zamietajúceho žiadosť žalobcu o zaplatenie mzdových nedoplatkov za obdobie od septembra do decembra 2010 a za január 2011

      Návrhy žalobcu

               —

               zrušiť každé z piatich nasledujúcich rozhodnutí vydaných Komisiou alebo v každom prípade jej pričítateľných, ktoré zamietajú — čiastočne alebo v plnom rozsahu — nároky žalobcu uplatnené v nasledujúcich piatich žiadostiach: 1a) rozhodnutie o zamietnutí, čiastočné alebo v plnom rozsahu, nárokov uvedených v žiadosti zaslanej menovaciemu orgánu 5. októbra 2010; 1b) rozhodnutie o zamietnutí, čiastočné alebo v plnom rozsahu, nárokov uvedených v žiadosti zaslanej menovaciemu orgánu 2. novembra 2010; 1c) rozhodnutie o zamietnutí, čiastočné alebo v plnom rozsahu, nárokov uvedených v žiadosti zaslanej menovaciemu orgánu 6. decembra 2010; 1d) rozhodnutie o zamietnutí, čiastočné alebo v plnom rozsahu, nárokov uvedených v žiadosti zaslanej menovaciemu orgánu 3. januára 2011; 1e) rozhodnutie o zamietnutí, čiastočné alebo v plnom rozsahu, nárokov uvedených v žiadosti zaslanej menovaciemu orgánu 3. februára 2011,

               —

               určiť v prípade potreby neexistenciu ex lege oznámenia zaregistrovaného 28. februára 2011 pod číslom Ares(2011) 217354,

               —

               zrušiť každé z piatich nasledujúcich rozhodnutí vydaných Komisiou, alebo v každom prípade jej pričítateľných, ktoré čiastočne alebo v plnom rozsahu zamietajú sťažnosti podané žalobcom: 3a) rozhodnutie zamietajúce sťažnosť z 26. apríla 2011 podanú proti rozhodnutiu zamietajúcemu žiadosť z 5. októbra 2010; 3b) rozhodnutie, ktorým sa čiastočne alebo v plnom rozsahu zamieta sťažnosť z 23. mája 2011; 3c) rozhodnutie, ktorým sa čiastočne alebo v plnom rozsahu zamieta sťažnosť z 20. júna 2011; 3d) rozhodnutie, ktorým sa čiastočne alebo v plnom rozsahu zamieta sťažnosť z 24. júna 2011; 3e) rozhodnutie, ktorým sa čiastočne alebo v plnom rozsahu zamieta sťažnosť z 23. júla 2011,

               —

               zrušiť oznámenie č. HR.D.21MB/ac Ares(2011) 941139 z 8. augusta 2011,

               —

               zaviazať žalovanú na náhradu trov konania.


title: Vec T-273/09: Uznesenie Všeobecného súdu z  19. marca 2012 — Associazione „Giùlemanidallajuve“ /Komisia ( „Hospodárska súťaž — Kartely — Zneužitie dominantného postavenia — Zamietnutie sťažnosti — Legitímny záujem — Záujem Spoločenstva — Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne nedôvodná“ )

text:
               26.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 151/27

         Uznesenie Všeobecného súdu z 19. marca 2012 — Associazione „Giùlemanidallajuve“/Komisia
   (Vec T-273/09) (1)

   (Hospodárska súťaž - Kartely - Zneužitie dominantného postavenia - Zamietnutie sťažnosti - Legitímny záujem - Záujem Spoločenstva - Žaloba, ktorá je čiastočne zjavne neprípustná a čiastočne zjavne nedôvodná)
   2012/C 151/43
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Associazione «Giùlemanidallajuve» (Cerignola, Taliansko) (v zastúpení: L. Misson, G. Ernes a A. Pel, advokáti)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Bouquet a V. Di Bucci, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci J. Derenne, advokát)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Fédération internationale de football association (FIFA) (Zürich, Švajčiarsko) (v zastúpení: A. Barav a D. Reymond, advokáti)

      Predmet veci

   Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2009) 3916 z 12. mája 2009 prijatého na základe článku 7 ods. 2 nariadenia Komisie (ES) č. 773/2004, ktorým sa z dôvodu nedostatku legitímneho záujmu a z dôvodu nedostatku záujmu Spoločenstva zamietla sťažnosť podaná žalobkyňou týkajúca sa údajných porušení článkov 81 ES a 82 ES prostredníctvom Federazione Italiana Giuoco Calcio, Comitato Olimpico Nazionale Italiano, Únie európskych futbalových asociácií a Medzinárodnej federácie futbalových asociácií, v rámci sankcií uložených futbalovému klubu Juventus Football Club S.p.A. Turín (vec COMP/39464 — Supporters Juventus Turin/FIGC-CONI-UEFA-FIFA)

      Výrok

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Associazione „Giùlemanidallajuve“ znáša vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

               3.

               Fédération internationale de football association (FIFA) znáša svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 244, 10.10.2009.


title: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 14. decembra 2004 vo veci C-210/03 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)]: Queen, na základe žiadosti: Swedish Match AB, Swedish Match UK Ltd proti Secretary of State for Health (Smernica 2001/37/ES — Výroba, prezentácia a predaj tabakových výrobkov — Článok 8 — Zákaz uvádzania tabakových výrobkov určených na vnútorné použitie na trh — Platnosť — Výklad článkov 28 ES až 30 ES — Súlad vnútroštátneho práva obsahujúceho rovnaký zákaz)

text:
               19.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 45/7

      ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA

   (veľká komora)
   zo 14. decembra 2004
   vo veci C-210/03 [návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)]: Queen, na základe žiadosti: Swedish Match AB, Swedish Match UK Ltd proti Secretary of State for Health (1)

   (Smernica 2001/37/ES - Výroba, prezentácia a predaj tabakových výrobkov - Článok 8 - Zákaz uvádzania tabakových výrobkov určených na vnútorné použitie na trh - Platnosť - Výklad článkov 28 ES až 30 ES - Súlad vnútroštátneho práva obsahujúceho rovnaký zákaz)
   (2005/C 45/14)
   Jazyk konania: angličtina
   Vo veci C-210/03, predmetom ktorej je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES podaný rozhodnutím High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Spojené kráľovstvo) zo 17. apríla 2003 a doručený Súdnemu dvoru 15. mája 2003, ktorý súvisí s konaním: Queen, na základe žiadosti Swedish Match AB, Swedish Match UK Ltd proti Secretary of State for Health, Súdny dvor (veľká komora), v zložení: predseda veľkej komory V. Skouris, predsedovia komôr P. Jann, C. W. A. Timmermans a K. Lenaerts, sudcovia C. Gulmann, J.-P. Puissochet, N. Colneric, S. von Bahr a J. N. Cunha Rodrigues (spravodajca), generálny advokát: L. A. Geelhoed, tajomník: H. von Holstein, zástupca tajomníka, neskôr M.-F. Contet, hlavná referentka, vyhlásil dňa 14. decembra 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1)

               Zo skúmania druhej otázky nevyplynul žiaden prvok, ktorý by mohol ovplyvniť platnosť článku 8 smernice Európskeho parlamentu a Rady č. 2001/37/ES o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa výroby, prezentácie a predaja tabakových výrobkov.

               2)

               Pokiaľ vnútroštátne opatrenie zakazuje predaj tabakových výrobkov určených na vnútorné použitie v súlade s článkom 8 smernice č. 2001/37, nie je potrebné osobitne skúmať, či je toto vnútroštátne opatrenie v súlade s článkami 28 a 29 ES.

      (1)  Ú. v. EÚ C 171, 19.7.2003


title: Vec T-552/13: Rozsudok Všeobecného súdu z 23. októbra 2015 – Oil Turbo Compressor/Rada („Žaloba o neplatnosť — Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika — Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní — Zmrazenie finančných prostriedkov — Lehota na podanie žaloby — Omeškanie — Neprípustnosť — Návrh na náhradu škody — Neprípustnosť“)

text:
               14.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 414/25

         Rozsudok Všeobecného súdu z 23. októbra 2015 – Oil Turbo Compressor/Rada
   (Vec T-552/13) (1)

   ((„Žaloba o neplatnosť - Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika - Reštriktívne opatrenia prijaté voči Iránu s cieľom zabrániť šíreniu jadrových zbraní - Zmrazenie finančných prostriedkov - Lehota na podanie žaloby - Omeškanie - Neprípustnosť - Návrh na náhradu škody - Neprípustnosť“))
   (2015/C 414/31)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Oil Turbo Compressor Co. (Private Joint Stock) (Teherán, Irán) (v zastúpení: K. Kleinschmidt, advokát)

      Žalovaná: Rada Európskej únie (v zastúpení: M. Bishop a J.-P. Hix, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Jednak návrh na zrušenie vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 1245/2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 961/2010 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (Ú. v. EÚ L 319, s. 11) a nariadenia Rady (EÚ) č. 267/2012 z 23. marca 2012 o reštriktívnych opatreniach voči Iránu, ktorým sa zrušuje nariadenie (EÚ) č. 961/2010 (Ú. v. EÚ L 88, s. 1) v rozsahu, v akom sa tieto nariadenia týkajú žalobkyne a jednak návrh na náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               Oil Turbo Compressor Co. (Private Joint Stock) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Rade Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 359, 7.12.2013.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa z 10. júna 2004 vo veci T-153/01 a T-323/01, Mercedes Alvarez Moreno proti Komisii Európskych spoločenstiev (Zamestnanecká žaloba — Pomocný zamestnanec — Konferenčný tlmočník — Článok 74 RVOZ — Ukončenie pracovnej zmluvy)

text:
               11.9.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 228/36

      ROZSUDOK SÚDU PRVÉHO STUPŇA

   z 10. júna 2004
   vo veci T-153/01 a T-323/01, Mercedes Alvarez Moreno proti Komisii Európskych spoločenstiev (1)

   (Zamestnanecká žaloba - Pomocný zamestnanec - Konferenčný tlmočník - Článok 74 RVOZ - Ukončenie pracovnej zmluvy)
   (2004/C 228/79)
   Jazyk konania: francúzština
   V spojených veciach T-153/01 a T-323/01, Mercedes Alvarez Moreno, bytom v Berlíne (Nemecko), v zastúpení: vo veci T-153/01 pôvodne G. Vandersanden a D. Dugois, neskôr Vandersanden, a vo veci T-323/01 Vandersanden a L. Levi, advokátmi, proti Komisii Európskych spoločenstiev (splnomocnení zástupcovia: pôvodne F. Clotuche-Duvieusart a M. Langer, neskôr Clotuche-Duvieusart a D. Martin), predmetom ktorých je po prvé zrušenie listov Komisie z 13. a 23. februára 2001, v ktorých bolo oznámené žalobkyni, že nie je možné ďalej zamestnať konferenčných tlmočníkov vo veku prevyšujúcom 65 rokov a po druhé náhrada škody, Súd prvého stupňa (piata komora) v zložení: predseda R. García-Valdescasas, sudcovia P. Lindh a J. D. Cooke, tajomník: J. Palacio González, hlavný referent, vyhlásil dňa 10. júna 2004 rozsudok, ktorého výrok znie:

               1.

               Žaloba podaná vo veci T-153/01 sa zamieta ako neprípustná.

               2.

               V konaní o žalobe podanej vo veci T-323/01 sa rozhodnutie z 23. februára 2001 zrušuje.

               3.

               Ostatné časti žaloby podanej vo veci T-323/01 sa zamietajú.

               4.

               Každý účastník znáša svoje trovy vzniknuté v súvislosti so žalobou podanou vo veci T-153/01.

               5.

               Komisia je povinná nahradiť všetky trovy vzniknuté v súvislosti so žalobou podanou vo veci T-323/01.

      (1)  Ú. v. ES C 275 z 29.9.2001


title: Vec C-504/10: Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný dňa 21. októbra 2010 Najvyšším súdom Slovenskej republiky (Slovenská republika) — Tanoarch s.r.o./Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky

text:
               12.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 46/2

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný dňa 21. októbra 2010 Najvyšším súdom Slovenskej republiky (Slovenská republika) — Tanoarch s.r.o./Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky
   (Vec C-504/10)
   2011/C 46/02
   Jazyk konania: slovenčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Tanoarch s.r.o.

      Žalovaný: Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Je v súlade s článkom 2 bod 1 Šiestej smernice Rady 77/388/EHS (1) zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty, ustanovenie, podľa ktorého platiteľ môže odpočítať od dane, ktorú je povinný platiť, daň z tovarov a služieb, ktoré použije na účely svojho podnikania ako platiteľ, ak je daň voči nemu uplatnená iným platiteľom v tuzemsku z tovarov a služieb, ktoré sú alebo majú byť platiteľovi dodané, ak nadobudnutú službu žalobkyňa ako spoluprihlasovateľka vynálezu, na ktorý nebol ešte udelený patent, už mala ex lege právo samostatne využívať vynález, ktorý je predmetom patentu ako celok?

               2.

               Obstojí v zmysle Šiestej smernice výklad, že už existujúce zákonné právo platiteľa na autonómne využívanie patentu spôsobuje právnu nemožnosť použiť službu na dodávky tovarov a služieb ako platiteľa a že tým došlo k právnej konzumpcii nadobudnutej služby?

               3.

               Má na zneužitie práva platiteľa na odpočet DPH zaplatenej na vstupe podľa rozsudku Súdneho dvora ES z 21.02.2006, C-255/02 Halifax plc. a iní vplyv aj skutočnosť, že v prípade ako ide vo veci samej, ešte vynález nie je zapísaný ako patent a iba sa prevádzajú podiely?

      (1)  Ú. v. ES L 145, s. 1; Mim. vyd. 09/001, s. 23.


               2.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 294/70

         (2006/C 294/136)
   Posledná publikácia Súdneho dvora v Úradnom vestníku Európskej únie

         Ú. v. EÚ C 281, 18. 11. 2006

   Predchádzajúce publikácie

      Ú. v. EÚ C 261, 28. 10. 2006

      Ú. v. EÚ C 249, 14. 10. 2006

      Ú. v. EÚ C 237, 30. 9. 2006

      Ú. v. EÚ C 224, 16. 9. 2006

      Ú. v. EÚ C 212, 2. 9. 2006

      Ú. v. EÚ C 190, 12. 8. 2006

   Tieto texty sú dostupné na adresách:

               EUR-Lex:http://eur-lex.europa.eu


title: Vec C-294/08: Uznesenie predsedu Súdneho dvora z  2. marca 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika

text:
               20.6.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 141/35

         Uznesenie predsedu Súdneho dvora z 2. marca 2009 — Komisia Európskych spoločenstiev/Česká republika
   (Vec C-294/08) (1)

   2009/C 141/68

      Jazyk konania: čeština

   Predseda Súdneho dvora nariadil výmaz veci.

      (1)  Ú. v. EÚ C 247, 27.9.2008.


title: Vec T-240/15: Žaloba podaná 18. mája 2015 – Grupo Bimbo/ÚHVT (vyobrazenie tyčiniek so štyrmi kruhmi)

text:
               20.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 236/45

         Žaloba podaná 18. mája 2015 – Grupo Bimbo/ÚHVT (vyobrazenie tyčiniek so štyrmi kruhmi)
   (Vec T-240/15)
   (2015/C 236/60)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Grupo Bimbo, SAB de CV (Mexiko, Mexiko) (v zastúpení: N. Fernández Fernández-Pacheco, advokát)

      Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT)

      Údaje týkajúce sa konania pred ÚHVT

      Dotknutá sporná ochranná známka: Trojrozmerná ochranná známka Spoločenstva (vyobrazenie tyčiniek so štyrmi kruhmi) – Prihláška č. 12 551 867.

      Napadnuté rozhodnutie: Rozhodnutie prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 2. marca 2015 vo veci R 1602/2014-1.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie, keďže je protiprávne a porušuje platné právne predpisy o ochrannej známke Spoločenstva a súčasne vydal rozhodnutie, ktorým vyhovie žalobným návrhom, opierajúc sa o dostatočnú pôvodnú rozlišovaciu spôsobilosť prihlasovanej trojrozmernej ochrannej známky, a nariadil vykonať zápis prihlášky č. 12 551 867 trojrozmernej ochrannej známky Spoločenstva pre triedy 5, 29 a 30 medzinárodnej kvalifikácie v celom rozsahu,

               —

               uložil ÚHVT povinnosť nahradiť trovy tohto konania vrátane odmien každému, kto sa bude brániť tejto žalobe a vrátenie poplatkov vrátane odmien zaplatených ÚHVT.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.


title: Vec F-104/06: Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z  12. marca 2009 – Arpaillange a i./Komisia (Verejná služba — Zmluvní zamestnanci — Prijímanie do zamestnania — Zaradenie — Bývalí individuálni experti — Diplom — Odborná prax — Námietka nezákonnosti)

text:
               1.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 102/36

         Rozsudok Súdu pre verejnú službu (druhá komora) z 12. marca 2009 – Arpaillange a i./Komisia
   (Vec F-104/06) (1)

   (Verejná služba - Zmluvní zamestnanci - Prijímanie do zamestnania - Zaradenie - Bývalí individuálni experti - Diplom - Odborná prax - Námietka nezákonnosti)
   2009/C 102/51
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Joséphine Arpaillange a i. (Santiago, Čile) (v zastúpení: S. Rodrigues a C. Bernard-Glanz, advokáti)

      Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev (v zastúpení: J. Currall a G. Berscheid, splnomocnení zástupcovia)

      Vedľajší účastník, ktorý v konaní podporuje žalovanú: Rada Európskej únie (v zastúpení: I. Sulce a B. Driessen, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Na jednej strane zrušenie rozhodnutia orgánu oprávneného uzatvoriť pracovné zmluvy, ktoré stanovujú podmienky prijatia žalobcov do pracovného pomeru, tak ako vyplývajú z ich zmlúv ako miestnych zamestnancov, keďže počet rokov odbornej praxe uznanej orgánom oprávneným uzatvoriť pracovné zmluvy je nižší než počet rokov odbornej praxe, ktorú žalobcovia skutočne získali, a na druhej strane žaloba o náhradu škody

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Každý účastník konania je povinný znášať svoje vlastné trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 261, 28.10.2006, s. 35.


title: Vec C-65/14: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail de Nivelles (Belgicko) 10. februára 2014 – Charlotte Rosselle/Institut national d’assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM Libres)

text:
               28.4.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 129/13

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal du travail de Nivelles (Belgicko) 10. februára 2014 – Charlotte Rosselle/Institut national d’assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM Libres)
   (Vec C-65/14)
   2014/C 129/16
   Jazyk konania: francúzština

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal du travail de Nivelles

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Charlotte Rosselle

      Žalovaní: Institut national d’assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM Libres)

      Dobrovoľný vedľajší účastník konania: Institut pour l’Egalité des Femmes et des Hommes (IEFH)

      Prejudiciálna otázka

   Porušuje kráľovské nariadenie z 3. júla 1996, ktorým sa vykonáva zákon o povinnom zdravotnom poistení a poistení dávok koordinovaný 14. júla 1994, vo svojej hlave III kapitole III oddieloch 1 a 2 smernicu Rady 92/85/EHS z 19. októbra 1992 o zavedení opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok (1) a smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania (prepracované znenie) (2) tým, že nestanovuje oslobodenie od uplynutia skúšobnej doby pre stálu zamestnankyňu verejnej služby, ktorá bola z osobných dôvodov zaradená mimo činnej služby a ktorá je na materskej dovolenke, zatiaľ čo stála zamestnankyňa verejnej služby, ktorá odstúpila z funkcie alebo bola prepustená, je od uplynutia skúšobnej doby oslobodená?

      (1)  Ú. v. ES L 348, s. 1; Mim. vyd. 05/002, s. 110.

      (2)  Ú. v. EÚ L 204, s. 23.


title: Vec C-75/11: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. októbra 2012 — Európska komisia/Rakúska republika (Nesplnenie povinnosti členským štátom — Občianstvo Únie — Právo na pohyb a pobyt — Články 20 ZFEÚ a 21 ZFEÚ — Diskriminácia založená na štátnej príslušnosti — Článok 18 ZFEÚ — Smernica 2004/38/ES — Článok 24 — Výnimka — Rozsah — Členský štát, v ktorom výhodu zľavneného cestovného čerpajú len študenti, ktorých rodičia v tomto štáte poberajú rodinné prídavky)

text:
               24.11.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 366/10

         Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) zo 4. októbra 2012 — Európska komisia/Rakúska republika
   (Vec C-75/11) (1)

   (Nesplnenie povinnosti členským štátom - Občianstvo Únie - Právo na pohyb a pobyt - Články 20 ZFEÚ a 21 ZFEÚ - Diskriminácia založená na štátnej príslušnosti - Článok 18 ZFEÚ - Smernica 2004/38/ES - Článok 24 - Výnimka - Rozsah - Členský štát, v ktorom výhodu zľavneného cestovného čerpajú len študenti, ktorých rodičia v tomto štáte poberajú rodinné prídavky)
   2012/C 366/16
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Európska komisia (v zastúpení: V. Kreuschitz a D. Roussanov, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Rakúska republika (v zastúpení: C. Pesendorfer a M. Fruhmann, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Nesplnenie povinnosti členským štátom — Porušenie článkov 18, 20 a 21 ZFEÚ a článku 24 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46) — Zmluvy medzi rôznymi orgánmi členského štátu a rôznymi podnikmi verejnej prepravy o predaji zľavnených cestovných lístkov pre študentov — Neposkytovanie takýchto zliav študentom, ktorých rodičia nemajú v tomto členskom štáte nárok na rodinné prídavky

      Výrok rozsudku

               1.

               Rakúska republika si tým, že zľavnené cestovné poskytuje zásadne len študentom, ktorých rodičia poberajú rakúske rodinné prídavky, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 18 ZFEÚ v spojení s článkami 20 ZFEÚ a 21 ZFEÚ, ako aj z článku 24 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS.

               2.

               Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 130, 30.4.2011.