Rozsudok Súdu prvého stupňa (druhá rozšírená komora) z 30. januára 2002. # max.mobil Telekommunikation Service GmbH proti Komisii Európskych spoločenstiev. # Prípustnosť - Odôvodnenie. # Vec T-54/99.


Rozsudok Súdneho dvora z 20. septembra 2001. # Procter & Gamble Company proti Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory). # Odvolanie - Prípustnosť - Ochranná známka Spoločenstva - Nariadenie (ES) č. 40/94 - Spojenie Baby-dry. # Vec C-383/99 P.


Rozsudok Súdneho dvora z 15. októbra 2002. # Limburgse Vinyl Maatschappij NV (LVM) (C-238/99 P), DSM NV a DSM Kunststoffen BV (C-244/99 P), Montedison SpA (C-245/99 P), Elf Atochem SA (C-247/99 P), Degussa AG (C-250/99 P), Enichem SpA (C-251/99 P), Wacker-Chemie GmbH a Hoechst AG (C-252/99 P) a Imperial Chemical Industries plc (ICI) (C-254/99 P) proti Komisii Európskych spoločenstiev. # Odvolanie - Hospodárska súťaž - Odôvodnenie - Pokuty. # Spojené veci C-238/99 P, C-244/99 P, C-245/99 P, C-247/99 P, C-250/99 P až C-252/99 P a C-254/99 P.


title: Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 12. mája 2005. # Komisia Európskych spoločenstiev proti Helénskej republike. # Štátna pomoc - Povinnosť vrátenia - Absolútna nemožnosť splnenia - Neexistencia. # Vec C-415/03.

text:
      Vec C‑415/03
      Komisia Európskych spoločenstiev
      proti
      Helénskej republike
      „Štátna pomoc – Povinnosť vymáhania – Absolútna nemožnosť výkonu – Neexistencia“
      Návrhy prednesené 1. februára 2005 – generálny advokát L. A. Geelhoed
      Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 12. mája 2005
      Abstrakt rozsudku
      1.     Žaloba o nesplnenie povinnosti – Nedodržanie povinnosti vymáhať poskytnutú pomoc – Prostriedky obrany – Absolútna nemožnosť
            výkonu – Kritériá posúdenia – Ťažkosti pri výkone – Povinnosť Komisie a členského štátu spolupracovať pri hľadaní riešenia
            v súlade so Zmluvou
      (Články 10 ES a 88 ods. 2 ES)
      2.     Žaloba o nesplnenie povinnosti – Nedodržanie rozhodnutia Komisie o štátnej pomoci – Prostriedky obrany – Spochybnenie zákonnosti
            rozhodnutia – Neprípustnosť
      3.     Pomoc poskytovaná štátmi – Rozhodnutie Komisie konštatujúce nezlučiteľnosť pomoci so spoločným trhom a nariaďujúce jej vrátenie
            – Možnosť Komisie prenechať vnútroštátnym orgánom výpočet presnej výšky, ktorá má byť vrátená
      1.     Jediným prostriedkom obrany, na ktorý sa môže odvolať členský štát proti žalobe o nesplnenie povinnosti podanej Komisiou podľa
         článku 88 ods. 2 ES, je absolútna nemožnosť riadneho výkonu rozhodnutia nariaďujúceho vrátenie predmetnej pomoci.

      Podmienka absolútnej nemožnosti výkonu rozhodnutia nie je splnená, pokiaľ ide o rozhodnutie Komisie o štátnej pomoci, ak žalovaná
         vláda iba upovedomí Komisiu o právnych, politických alebo praktických prekážkach spojených s výkonom takéhoto rozhodnutia
         bez toho, aby voči dotknutému podniku uskutočnila skutočné opatrenia smerujúce k vráteniu pomoci, a bez toho, aby navrhla
         Komisii iné spôsoby výkonu rozhodnutia umožňujúce odstránenie týchto prekážok. Ak výkonu rozhodnutia bráni len určité množstvo
         prekážok vnútroštátnej povahy, Komisia a členský štát si v zmysle zásady zakotvenej v článku 10 ES, podľa ktorej sú členské
         štáty a orgány Spoločenstva povinné vzájomne spolupracovať, musia vzájomne poskytovať súčinnosť s cieľom prekonať tieto prekážky
         pri úplnom rešpektovaní ustanovení Zmluvy a najmä ustanovení o štátnej pomoci.

      (pozri body 35, 42 – 43)
      2.     V rámci žaloby, ktorej predmetom je nevykonanie rozhodnutia v oblasti štátnej pomoci, ktoré nebolo pred Súdnym dvorom napadnuté
         členským štátom, ktorému bolo určené, nemôže tento členský štát spochybňovať zákonnosť tohto rozhodnutia.

      (pozri bod 38)
      3.     Žiadne ustanovenie práva Spoločenstva nevyžaduje, aby Komisia v rozhodnutí nariaďujúcom vrátenie pomoci, ktorá bola označená
         za nezlučiteľnú so spoločným trhom, stanovila presnú výšku pomoci, ktorá má byť vrátená. Stačí totiž, ak rozhodnutie Komisie
         obsahuje údaje umožňujúce jeho adresátovi túto výšku bez neprimeraných ťažkostí určiť. Komisia je teda oprávnená obmedziť
         sa na uloženie povinnosti vrátiť spornú pomoc a výpočet jej presnej výšky prenechať vnútroštátnym orgánom. Navyše výrok rozhodnutia
         o štátnej pomoci nemožno oddeľovať od jeho odôvodnenia, a teda toto rozhodnutie, ak je to nevyhnutné, treba vykladať so zreteľom
         na dôvody, ktoré viedli k jeho vydaniu, pričom výšku pomoci, ktorá má byť v súlade s rozhodnutím Komisie vrátená, možno vyvodiť
         z odôvodnenia tohto rozhodnutia.

      (pozri body 39 – 41)
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (druhá komora)
      z 12. mája 2005 (*)

      „Štátna pomoc – Povinnosť vymáhania – Absolútna nemožnosť výkonu – Neexistencia“
      Vo veci C‑415/03,
      ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 88 ods. 2 ES, podaná 25. septembra 2003,
      Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: D. Triantafyllou a J. Buendía Sierra, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu,

      žalobkyňa,
      proti
      Helénskej republike, v zastúpení: A. Samoni-Rantou, P. Mylonopoulos, F. Spathopoulos a P. Anestis, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie
         v Luxemburgu,

      žalovanej,
      SÚDNY DVOR (druhá komora),
      v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans sudcovia R. Silva de Lapuerta (spravodajkyňa), R. Schintgen, G. Arestis
         a J. Klučka,

      generálny advokát: L. A. Geelhoed,
      tajomník: M. Ferreira, hlavná referentka,
      so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 8. decembra 2004,
      po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 1. februára 2005,
      vyhlásil tento
      Rozsudok
      1       Komisia Európskych spoločenstiev vo svojej žalobe navrhuje, aby Súdny dvor určil, že Helénska republika si tým, že neprijala
         v súlade s článkom 3 rozhodnutia Komisie 2003/372/ES z 11. decembra 2002 o pomoci, ktorú Helénska republika poskytla v prospech
         Olympic Airways [neoficiálny preklad] (Ú. v. EÚ L 132, s. 1), v stanovenej lehote všetky opatrenia potrebné na vrátenie pomoci, ktorá bola posúdená ako protiprávna
         a nezlučiteľná so spoločným trhom, s výnimkou pomoci týkajúcej sa príspevkov gréckej inštitúcii sociálneho zabezpečenia (ďalej
         len „IKA“) alebo v každom prípade tým, že o nich v súlade s článkom 4 tohto rozhodnutia neinformovala Komisiu, nesplnila povinnosti,
         ktoré jej vyplývajú z článkov 3 a 4 tohto rozhodnutia a zo Zmluvy ES.

       Okolnosti predchádzajúce sporu
      2       Roku 1996 začala Komisia podľa postupu stanoveného v článku 93 ods. 2 Zmluvy ES (teraz článok 88 ods. 2 ES) konanie proti
         Helénskej republike, ktoré viedlo k vydaniu rozhodnutia Komisie 1999/332/ES zo 14. augusta 1998 o pomoci, ktorú Grécko poskytlo
         v prospech spoločnosti Olympic Airways [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 128, s. 1, ďalej len „rozhodnutie o povolení“), ktoré sa týkalo záruk, zníženia dlhov a ich transformácie do
         majetku spoločnosti (tieto opatrenia boli schválené roku 1994), ako aj ďalších záruk a kapitálovej pomoci v celkovej výške
         40,8 miliárd GRD, ktoré mali byť poskytnuté v troch fázach po 19, 14 a 7,8 miliárd GRD. Poskytnutie tejto pomoci sa viazalo
         na reštrukturalizačný plán, ktorý bol stanovený pre obdobie rokov 1998 až 2002 a ktorý podliehal osobitným podmienkam.

      3       Na základe nových sťažností v súvislosti s pomocou poskytnutou v prospech Olympic Airways rozhodnutím zo 6. marca 2002 začala
         Komisia konanie podľa článku 88 ods. 2 ES s odôvodnením, že reštrukturalizačný plán tejto spoločnosti nebol realizovaný a niektoré
         podmienky stanovené v rozhodnutí o povolení neboli splnené. V tomto rozhodnutí požiadala Komisia Helénsku republiku o podanie
         informácií v súlade s článkom 10 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku
         93 ES (Ú. v. ES L 83, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).

      4       Listom z 9. augusta 2002 Komisia opätovne vyzvala Helénsku republiku na podanie už raz vyžiadaných informácií, najmä vzhľadom
         na súvahu a číselné údaje o úhrade prevádzkových nákladov štátu. Odpovede gréckych orgánov na tieto výzvy považovala Komisia
         za nedostatočné.

      5       Dňa 11. decembra 2002 vydala Komisia rozhodnutie 2003/372, ktoré vychádza najmä zo zistení, že väčšina cieľov reštrukturalizačného
         plánu nebola spoločnosťou Olympic Airways dosiahnutá, pretože podmienky stanovené v rozhodnutí o povolení neboli úplne splnené,
         a že toto rozhodnutie bolo nesprávne vykonané. Ďalej sa v ňom upozorňuje na existenciu nových foriem operatívnej pomoci, ktoré
         prevažne spočívali v tom, že Grécko tolerovalo neplatenie alebo odklad platieb príspevkov na sociálne zabezpečenie za mesiace
         október až december 2001, dane z pridanej hodnoty z palív a náhradných dielov, nájomného dlhovaného letiskám za roky 1998
         až 2001, letiskových poplatkov a tzv. „spatosimo“, poplatku vyberaného od cestujúcich pri odlete z gréckych letísk.

      6       Rozhodnutie 2003/372 vo svojej výrokovej časti znie takto:
      „Článok 1
      Reštrukturalizačná pomoc poskytnutá Gréckom Olympic Airways vo forme
      a)      záruk za úvery poskytnutých tomuto podniku do 7. októbra 1994 na základe článku 6 gréckeho zákona č. 96/75 z 26. júna 1975;

      b)      nových záruk za úvery v celkovej výške 378 miliónov USD týkajúcich sa úverov na kúpu nových lietadiel, ktoré majú byť prijaté
         pred 31. marcom 2001, ako aj nevyhnutných investícii v súvislosti s premiestnením Olympic Airways na nové letisko Spata;

      c)      zníženia dlhu Olympic Airways o 427 miliárd GRD;
      d)      kapitalizácie dlhu spoločnosti vo výške 64 miliárd GRD;
      e)      príspevkov kapitálu vo výške 54 miliárd GRD, znížených na 40,8 miliárd GRD, ktoré boli poskytnuté v troch fázach v rokoch
         1995, 1998 a 1999 vo výške 19, 14 a 7,8 miliárd GRD

      sa považuje za pomoc, ktorá je podľa článku 87 ods. 1 Zmluvy ES nezlučiteľná so spoločným trhom, keďže neboli splnené nasledujúce
         podmienky, za ktorých bola táto pomoc pôvodne schválená:

      a)      účinná realizácia reštrukturalizačného plánu zabezpečujúca dlhodobé fungovanie podniku;
      b)      dodržanie 24 osobitných záväzkov, ktorými bolo schválenie pomoci podmienené a
      c)      pravidelná kontrola realizácie reštrukturalizačnej pomoci.
      Článok 2
      Pomoc, ktorú poskytlo Grécko vo forme tolerovania neustáleho neplatenia príspevkov na sociálne zabezpečenie, dane z pridanej
         hodnoty z palív a náhradných dielov dlhovanej spoločnosťou Olympic Airways, nájomného dlhovaného viacerým letiskám, letiskových
         poplatkov dlhovaného letisku Spata a iným letiskách a poplatku „spatosimo“, nie je zlučiteľná so spoločným trhom.

      Článok 3
      1.      Grécko prijme nevyhnutné opatrenia, ktorými zabezpečí vymáhanie pomoci nezlučiteľnej so Zmluvou ES vo výške 14 miliárd GRD
         (41 miliónov eur) uvedenej v článku 1 a protiprávne poskytnutej pomoci uvedenej v článku 2 od príjemcu tejto pomoci.

      2.      Vymáhanie pomoci sa vykoná bezodkladne podľa postupov stanovených vnútroštátnou právnou úpravou, pokiaľ tieto postupy umožnia
         okamžitý a efektívny výkon rozhodnutia. Finančné sumy, ktoré majú byť vrátené, zahŕňajú dlhované úroky od poskytnutia pomoci
         príjemcovi až do jej skutočného vrátenia. Úroky sa vypočítajú na základe referenčnej sadzby používanej pre výpočet čistého
         dotačného ekvivalentu regionálnej pomoci.

      Článok 4
      Grécko do dvoch mesiacoch od oznámenia tohto rozhodnutia upovedomí Komisiu o opatreniach, ktoré prijalo na vykonanie tohto
         rozhodnutia.

      …“ [neoficiálny preklad]

      7       Grécka vláda listom z 11. februára 2003 oznámila Komisii, že poverila nezávislého znalca preskúmaním, či Olympic Airways má
         ešte nejaké splatné záväzky voči štátu a či tento podnik bol nejakým spôsobom zvýhodnený. Na základe takto získaných správ
         grécka vláda vyhlásila, že nevyhovie článkom 3 a 4 rozhodnutia 2003/372.

      8       Dňa 6. marca 2003 Komisia upozornila grécku vládu, že je povinná podriadiť sa rozhodnutiu 2003/372. Listom z 12. mája 2003
         Komisia zaslala gréckej vláde oznámenie, kde dodatočne vysvetľuje rozsah novej pomoci a žiada o poskytnutie podrobných informácií
         vzhľadom na vrátenie sumy 41 miliónov eur, ktorá bola poskytnutá v druhej fáze opatrení kapitálovej pomoci, ako aj o poskytnutie
         dôkazov, že dlhy uvedené v článku 2 rozhodnutia 2003/372 Olympic Airways uhradila.

      9       Grécke orgány odpovedali listom z 26. júna 2003. Pokiaľ ide o vrátenie sumy 41 miliónov eur, jednak navrhli do konca augusta
         2003 rozhodnúť o vrátení pomoci, jednak konštatovali, že právne účinky rozhodnutia 2003/372 a konanie vedené Komisiou k jeho
         prijatiu sa ešte stále „skúmajú“. Okrem toho uviedli, že Olympic Airways plánuje v najbližšom čase uhradiť spoločný dlh vo
         výške 2,46 miliónov eur, ktorý má voči gréckym letiskám.

      10     V súvislosti so záväzkami voči IKA v celkovej výške 27,4 milióna eur sa grécke orgány odvolali na dohodu, ktorú Olympic Airways
         a IKA spoločne uzavreli, ako aj na platbu vo výške 5,28 miliónov eur na túto inštitúciu; „tolerovanie neplatenia dlhu“ v prospech
         Olympic Airways preto neprichádza do úvahy.

      11     Pokiaľ ide o letiskové poplatky vo výške 33,9 milióna eur dlhované letisku Spata, grécke orgány sa odvolali na skutočnosť,
         že vzhľadom na spôsob správy tohto letiska, nemajú v tomto smere právomoc. Poukázali však na zaplatenie sumy 4,83 miliónov
         eur, ku ktorému došlo na základe dohody uzatvorenej v tejto súvislosti, a predložili dôkaz o zaplatení tejto sumy Olympic
         Airways. Okrem toho má byť dlh podľa uvedenej dohody zaplatený v dvanástich štvrťročných splátkach. Celá suma bude zaplatená
         v apríli 2005.

      12     Čo sa týka dlhu na poplatku „spatosimo“ vo výške 61 miliónov eur, grécke orgány uviedli, že v súlade s dohodou uzatvorenou
         v tejto súvislosti bolo zaplatených 22,8 miliónov eur. O úhrade tejto sumy, ako aj o ďalších platbách, predložili grécke orgány
         dôkazy. V súvislosti so záväzkami voči ministerstvám a verejným inštitúciám vo výške 28,9 miliónov eur poukázali na to, že
         povinnosť zabezpečiť vrátenie je sporná z dôvodu nedostatku konkrétnych údajov týkajúcich sa leteniek vydaných zamestnancom
         ministerstiev.

      13     Keďže Komisia považovala tieto vysvetlenia Helénskej republiky za nedostatočné, podala predmetnú žalobu.
       Žaloba
       Argumentácia účastníkov konania
      14     Komisia uvádza, že grécke orgány nežiadali od Olympia Airways vrátenie sumy vo výške 41 miliónov eur ako kapitalovej pomoci
         schválenej roku 1998 a poskytnutej v rámci druhej fázy.

      15     Grécke orgány sa neodvolávali na skutočnosť, že vykonanie rozhodnutia 2003/372 je absolútne nemožné. Obmedzili sa iba na vydanie
         výzvy na zaplatenie a jeho oznámenie, ako aj na vydanie vyhlásenia, že bola voči nemu podaná námietka spoločne s návrhom na
         odklad vykonateľnosti, čo nasvedčuje, že k zaplateniu nedošlo.

      16     Komisia uvádza, že napriek vydaniu rozhodnutia 2003/372 prijaté opatrenia umožnili, aby spolu so zamestnancami Olympic Airways
         boli taktiež jej najvýnosnejšie aktíva bez zaplatenia dlhov a bez poskytnutia protiplnenia prevedené na novú spoločnosť s obchodným
         menom „Olympic Airlines“, bez možnosti vymáhať od novej spoločnosti pohľadávky existujúce voči pôvodnému podniku. Táto nová
         spoločnosť, ktorá neprevzala záväzky Olympic Airways, bola teda osobitne chránená pred veriteľmi Olympic Airways.

      17     Týmto prevodom zabránili grécke orgány vráteniu pomoci, keďže dlhy zostali prevažne v spoločnosti Olympic Airways, ktorá nedisponovala
         dostatkom aktív nevyhnutných na vyrovnanie týchto dlhov.

      18     Komisia uvádza, že pokiaľ ide o dlhované letiskové poplatky, stanovený splátkový kalendár ich úhrady predstavuje nové finančné
         zvýhodnenie a má za následok nedovolený odklad výkonu rozhodnutia 2003/372. Dokonca ani splátkový kalendár nebol dodržaný.
         K prvej splátke totiž došlo s päťmesačným omeškaním a okrem toho bola uhradená iba časť stanovenej sumy. Navyše suma zaplatená
         v júni 2003 nezodpovedá štyrom štvrťročným splátkam, ktoré majú byť uhradené do apríla 2003.

      19     Pokiaľ ide o zaplatenie dane z pridanej hodnoty z palív a náhradných dielov, Komisia nebola v tejto súvislosti vôbec informovaná.
      20     Komisia tvrdí, že poskytnutie úľav na úhradu poplatku „spatosimo“ na dodatočné obdobie štyroch rokov predstavuje pre Olympic
         Airways ďalšie finančné zvýhodnenie a nerešpektuje časové ohraničenie výkonu rozhodnutia 2003/372 v lehotách stanovených v tomto
         rozhodnutí.

      21     Komisia zdôrazňuje, že až na pár výnimiek týkajúcich sa niektorých súm zostáva prevažná časť pomoci, ktorá má byť vrátená,
         u príjemcu. Okrem toho ani prípadné právne prekážky ako tie, ktoré sa týkajú zaradenia dlhov do príslušného rozpočtu, alebo
         požiadaviek kódexu pre štátne príjmy, nemôžu odôvodňovať absolútnu nemožnosť výkonu rozhodnutia 2003/372.

      22     Nakoniec Komisia uvádza, že nemožno súhlasiť ani s tvrdením, že by súkromný investor toleroval neustále neplatenie sporných
         súm. S použitím tohto kritéria a pri zohľadnení rozmanitých foriem pomoci poskytovaných už desať rokov sa v rozhodnutí 2003/373
         správne vychádzalo zo skutočnosti, že súkromný veriteľ by takéto neustále neuhrádzanie sporných dlhov neakceptoval.

      23     Grécka vláda na úvod uviedla, že tvrdenie Komisie o tom, že spolu so zamestnancami bol prevedený tiež najvýnosnejší majetok
         pôvodnej spoločnosti Olympic Airways na novú spoločnosť Olympic Airlines, je v predmetnom konaní neprípustným tvrdením, keďže
         Komisia rozhodnutím zo 16. marca 2004 začala šetrenie, ktorého predmetom bola práve táto skutočnosť.

      24     Pokiaľ ide o pohľadávku štátu voči Olympic Airways vo výške 41 miliónov eur, grécka vláda postupovala v súlade s článkom 3
         rozhodnutia 2003/372. Príslušné pracovisko daňovej správy totiž na základe tohto rozhodnutia vydalo správny akt, ktorý vymedzil
         tento dlh zvýšený o úroky. Tento správny akt je exekučným titulom umožňujúcim vymáhanie dlhovanej sumy, a teda grécke orgány
         použili všetky prostriedky, ktoré poskytuje vnútroštátny právny poriadok na zabezpečenie návratnosti sumy, čím grécke orgány
         vyhoveli požiadavkám tohto rozhodnutia.

      25     V súvislosti s ďalšími finančnými opatreniami grécka vláda uvádza, že rozhodnutie 2003/372 presne nestanovuje, či sumy v ňom
         uvedené predstavujú konečné sumy štátnej pomoci, ktorá má byť vrátená, a pokiaľ ide o plnenia alebo úľavy, nestanovuje výslovne
         a jednoznačne dotknuté sumy.

      26     Grécka vláda uvádza, že k vráteniu súm, ktoré Komisia považuje za štátnu pomoc poskytnutú v prospech Olympic Airways, musí
         dôjsť podľa vnútroštátnych predpisov upravujúcich postup pri vymáhaní príjmov štátu. Podľa nich sa pri vymáhaní štátnych pohľadávok
         od jednotlivcov a podnikov vyžaduje, aby dlhované sumy boli vopred presne stanovené.

      27     Uvedená vláda tvrdí, že v článku 2 rozhodnutia 2003/372 nie je uvedená výška novej štátnej pomoci poskytnutej Olympic Airways,
         ktorá je označovaná za nezlučiteľnú so spoločným trhom. Podrobnosti o jednotlivých sumách možno iba nejasne a útržkovito vyvodiť
         z odôvodnenia tohto rozhodnutia bez toho, aby tam bolo jasne uvedené, či spomenuté sumy po sčítaní tvoria konečnú sumu štátnej
         pomoci, ktorá má byť vrátená.

      28     V každom prípade, podľa gréckej vlády nemožno rozličné sumy, ktoré boli v účtovnej súvahe Olympic Airways vykázané ako záväzky
         a náklady tohto podniku, zaradiť pod pojem pomoci. Z tohto dôvodu vyžaduje stanovenie štátnej pomoci v prípade splatných a neuspokojených
         pohľadávok zistenie konkrétneho rozsahu výhody, ktorá vyplýva z údajného tolerovania neplatenia.

      29     Podľa gréckej vlády je nájomné dlhované gréckym letiskám predmetom konania o určenie uskutočňovaného daňovou správou, ktoré
         musí predchádzať jeho vymáhaniu. Daň z pridanej hodnoty vzťahujúca sa na náhradné diely a palivo na základe priznania k tejto
         dani za rok 2003 musí byť zaplatená a upravená o zvýšenia a pokuty.

      30     Pokiaľ ide o poplatky dlhované letisku Spata, grécka vláda nie je na vymáhanie sporného poplatku od Olympic Airways príslušná.
         Letisko Spata je z hľadiska právnej formy spoločnosťou súkromného práva a, napriek tomu, že štát kontroluje 55 % jej majetku,
         sa na ňu vzťahuje právna úprava zakotvená v jej stanovách a zmluve o rozvoji tohto letiska. V zmysle tejto právnej úpravy
         sú výlučne štatutárne orgány tejto spoločnosti príslušné na rozhodovanie o vymáhaní dlhovaných poplatkov a na uzatváranie
         dohôd o zaplatení dlhu.

      31     V súvislosti s poplatkom „spatosimo“ grécka vláda poukazuje na viacero platieb, ako aj na dohodu o zaplatení dlhu.
       Posúdenie Súdnym dvorom
      32     Pokiaľ ide o povinnosť vymáhania pomoci od jej príjemcu vo výške 41 miliónov eur uvedenú v článku 3 ods. 1 rozhodnutia 2000/372,
         vzhľadom na spochybnenia prípustnosti tvrdenia Komisie Helénskou republikou o tom, že vymáhanie poskytnutej pomoci sťažuje
         skutočnosť, že spolu so zamestnancami bol tiež najvýnosnejší majetok spoločnosti Olympic Airways prevedený na novú spoločnosť
         Olympic Airlines, ako to správne konštatoval generálny advokát v bodoch 27 a 28 svojich návrhoch pri posudzovaní otázky, či
         tento prevod je prekážkou pri vymáhaní prv poskytnutej pomoci, nie je dôležité, či tento prevod je predmetom iného šetrenia,
         ktoré sa týka jeho povahy ako štátnej pomoci. V predmetnom spore ide najmä o objasnenie otázky, či tento prevod vyvolal prekážky
         vo výkone uvedeného rozhodnutia.

      33     V tomto ohľade je potrebné konštatovať, že sporný prevod, ako to vyplýva z tvrdení Komisie, ktoré grécka vláda nespochybnila,
         zahrňoval prevod všetkých aktív spoločnosti Olympic Airways bez akýchkoľvek iných záväzkov na novú spoločnosť Olympic Airlines.
         Toto opatrenie bolo navyše formulované tak, že neumožňovalo vnútroštátnemu právu vymáhať pohľadávky existujúce voči pôvodnej
         spoločnosti Olympic Airways od novej spoločnosti Olympic Airlines.

      34     Za týchto okolností toto opatrenie predstavovalo prekážku pre reálny výkon rozhodnutia Komisie a pre vymáhanie pomoci, ktorou
         Grécko podporilo hospodárske činnosti tejto spoločnosti. V dôsledku toho je cieľ, ktorý sledovalo rozhodnutie 2003/372, a síce
         obnovenie nenarušenej hospodárskej súťaže v odvetví civilného letectva, vážne ohrozený.

      35     Okrem toho úkony uskutočnené gréckymi orgánmi, teda vydanie rozhodnutia o vymáhaní dlhu voči Olympic Airways vo výške 41 miliónov
         eur, nemali žiadny dopad na skutočné vrátenie tejto sumy Olympic Airways. Grécka vláda okrem toho nepodala žiadne vysvetlenie
         preukazujúce údajnú absolútnu nemožnosť vymáhania tohto dlhu. Podľa ustálenej judikatúry jediným prostriedkom obrany, na ktorý
         sa môže odvolať členský štát proti žalobe o nesplnenie povinnosti podanej Komisiou podľa článku 88 ods. 2 ES, je absolútna
         nemožnosť riadneho výkonu rozhodnutia nariaďujúceho vrátenie pomoci (pozri najmä rozsudky z 29. januára 1998, Komisia/Taliansko,
         C‑280/95, Zb. s. I‑259, bod 13, a z 3. júla 2001, Komisia/Belgicko, C‑378/98, Zb. s. I‑5107, bod 30).

      36     Za týchto okolností je potrebné konštatovať, že Grécko si nesplnilo povinnosť vymáhať sumu uvedenú v článku 3 ods. 1 rozhodnutia
         2003/372.

      37     Pokiaľ ide o povinnosť vymáhania ostatných súm podľa článku 2 rozhodnutia 2003/372, ktoré predstavujú pomoc nezlučiteľnú so
         spoločným trhom, treba najprv pripomenúť, že rôzne kategórie finančných pomocí, ako aj ich technické znaky, sú jednotlivo
         uvedené v bodoch 206 až 208 odôvodnenia tohto rozhodnutia. Ide tu predovšetkým o letiskové poplatky, povinnosť uhradiť daň
         z pridanej hodnoty, zmluvné záväzky o úhrade nájomného voči letiskám a poplatky, ktorých nezaplatenie alebo odklad lehoty
         na splácanie bolo gréckymi orgánmi tolerované.

      38     Pokiaľ ide o argumentáciu Helénskej republiky, že nedošlo k žiadnemu finančnému zvýhodneniu, keďže trvalé neplatenie určitých
         súm by súkromný investor toleroval, treba konštatovať, že uvedená argumentácia spochybňuje zákonnosť rozhodnutia 2003/372.
         V rámci tejto žaloby, ktorej predmetom je nevykonanie rozhodnutia v oblasti štátnej pomoci, ktoré nebolo pred Súdnym dvorom
         napadnuté členským štátom, ktorému bolo určené, nemôže tento členský štát spochybňovať zákonnosť tohto rozhodnutia (pozri
         najmä rozsudky z 27. júna 2000, Komisia/Portugalsko, C‑404/97, Zb. s. I‑4897, bod 34, a z 22. marca 2001, Komisia/Francúzsko,
         C‑261/99, Zb. s. I‑2537, bod 18). Preto kvalifikáciu nepretržitého neuhrádzania rozličných záväzkov zo strany Olympic Airways
         v rozhodnutí 2003/372 ako pomoci nie je možné predmetnou žalobou spochybniť.

      39     Pokiaľ ide o tvrdenie Helénskej republiky, že rozhodnutie 2003/372, čo sa týka rôznych kategórií finančných pomocí uvedených
         v článku 2 rozhodnutia 2003/372, nie je možné vykonať, pretože neobsahuje presné údaje o sumách, ktoré majú byť vrátené, je
         potrebné zdôrazniť, že podľa judikatúry Súdneho dvora žiadne ustanovenie práva Spoločenstva nevyžaduje, aby Komisia v rozhodnutí
         nariaďujúcom vrátenie pomoci, ktorá bola označená za nezlučiteľnú so spoločným trhom, stanovila presnú výšku pomoci, ktorá
         má byť vrátená. Stačí totiž, ak rozhodnutie Komisie obsahuje údaje umožňujúce jeho adresátovi túto výšku bez neprimeraných
         ťažkostí určiť (pozri najmä rozsudok z 12. októbra 2000, Španielsko/Komisia, C‑480/98, Zb. s. I‑8717, bod 25).

      40     Komisia bola teda oprávnená obmedziť sa na uloženie povinnosti vrátiť spornú pomoc a výpočet jej presnej výšky prenechať vnútroštátnym
         orgánom.

      41     Treba dodať, že podľa judikatúry Súdneho dvora nemožno oddeľovať výrok rozhodnutia o štátnej pomoci od jeho odôvodnenia, a teda
         toto rozhodnutie, ak je to nevyhnutné, treba vykladať so zreteľom na dôvody, ktoré viedli k jeho vydaniu (pozri najmä rozsudok
         z 15. mája 1997, TWD/Komisia, C‑355/95 P, Zb. s. I‑2549, bod 21), pričom výšku pomoci, ktorá má byť v súlade s rozhodnutím
         2003/372 vrátená, možno vyvodiť z článku 2 v spojení s bodmi 206 až 208 odôvodnenia tohto rozhodnutia.

      42     Pokiaľ ide o tvrdenie Helénskej republiky, že výkonu rozhodnutia 2003/372 bráni množstvo prekážok vnútroštátnej povahy, je
         potrebné zdôrazniť, že v takejto situácii si Komisia a členský štát v zmysle zásady zakotvenej v článku 10 ES, podľa ktorej
         sú členské štáty a orgány Spoločenstva povinné vzájomne spolupracovať, musia vzájomne poskytovať súčinnosť s cieľom prekonať
         tieto prekážky pri úplnom rešpektovaní ustanovení Zmluvy a najmä ustanovení o pomoci (pozri rozsudky zo 4. apríla 1995, Komisia/Taliansko,
         C‑348/93, Zb. s. I‑673, bod 17, a Komisia/Francúzsko, už citovaný, bod 24). V predmetnom prípade tomu tak nebolo.

      43     Je potrebné dodať, že Helénska republika sa neodvolala na absolútnu nemožnosť riadneho splnenia povinností, ktoré jej vyplývali
         z článkov 2 a 3 rozhodnutia 2003/372. Podľa judikatúry Súdneho dvora podmienka absolútnej nemožnosti výkonu rozhodnutia nie
         je splnená, ak žalovaná vláda iba upovedomí Komisiu o právnych, politických alebo praktických prekážkach spojených s výkonom
         takéhoto rozhodnutia bez toho, aby voči dotknutému podniku uskutočnila skutočné opatrenia smerujúce k vráteniu pomoci, a bez
         toho, aby navrhla Komisii iné spôsoby výkonu rozhodnutia umožňujúce odstránenie týchto prekážok (pozri najmä rozsudky z 2. februára
         1989, Komisia/Nemecko, 94/87, Zb. s. 175, bod 10, a z 2. júla 2002, Komisia/Španielsko, C‑499/99, Zb. s. I‑6031, bod 25).

      44     Z vyjadrení Helénskej republiky o opatreniach, ktoré vnútroštátne orgány podnikli na vymáhanie pomoci uvedenej v článkoch
         2 a 3 ods.1 rozhodnutia 2003/372, navyše vyplýva, že tieto orgány majú možnosť vykonávať, resp. uzatvárať iba obmedzené množstvo
         procesných a správnych úkonov, predbežných dohôd o zaplatení dlhu a započítaní. Tieto iniciatívy, ktoré boli navyše oneskorené
         alebo neúplné, alebo mali iba nezáväzný charakter a v každom prípade neviedli k účinnému vymáhaniu súm dlhovaných Olympic
         Airways, nie je možné považovať za splnenie povinnosti členských štátov v oblasti vrátenia pomoci.

      45     Z vyššie uvedeného vyplýva, že žaloba Komisie je dôvodná.
      46     Na základe uvedených dôvodov je potrebné konštatovať, že Helénska republika si tým, že neprijala v súlade s článkom 3 rozhodnutia
         2003/372/ES v stanovenej lehote všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie vrátenia pomoci, ktorá je považovaná za protiprávnu
         a nezlučiteľnú so spoločným trhom s výnimkou príspevkov týkajúcich sa IKA, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z uvedeného
         článku 3.

       O trovách
      47     Podľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania,
         ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia navrhla zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania a Helénska
         republika nemala úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania.

      Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol a vyhlásil:
      1.      Helénska republika si tým, že neprijala v súlade s článkom 3 rozhodnutia Komisie 2003/372/ES z 11. decembra 2002 o pomoci,
            ktorú Helénska republika poskytla v prospech Olympic Airways [neoficiálny preklad], v stanovenej lehote všetky opatrenia potrebné na vrátenie pomoci, ktorá bola posúdená ako protiprávna a nezlučiteľná so
            spoločným trhom s výnimkou pomoci týkajúcej sa príspevkov vnútroštátnej inštitúcii sociálneho zabezpečenia, nesplnila povinnosti,
            ktoré jej vyplývajú z uvedeného článku 3.
      2.      Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.
      Podpisy
      * Jazyk konania: gréčtina


Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 26. novembra 1998. # Oscar Bronner GmbH & Co. KG proti Mediaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag GmbH & Co. KG, Mediaprint Zeitungsvertriebsgesellschaft mbH & Co. KG a Mediaprint Anzeigengesellschaft mbH & Co. KG. # Návrh na začatie prejudiciálneho konania Oberlandesgericht Wien - Rakúsko. # Zneužitie dominantného postavenia. # Vec C-7/97.


title: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 25. februára 2016.#G.E. Security BV proti Staatssecretaris van Financiën.#Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Hoge Raad der Nederlanden.#Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Nariadenie (EHS) č. 2658/87 – Spoločný colný sadzobník – Kombinovaná nomenklatúra – Zaradenie tovarov – Položky 8517, 8521, 8531 a 8543 – Tovar s názvom ‚videomultiplexor‘.#Vec C-143/15.

text:
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (desiata komora)
z 25. februára 2016 (*)
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Nariadenie (EHS) č. 2658/87 – Spoločný colný sadzobník – Kombinovaná nomenklatúra – Zaradenie tovarov – Položky 8517, 8521, 8531 a 8543 – Tovar s názvom ‚videomultiplexor‘“
Vo veci C‑143/15,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Hoge Raad der Nederlanden (Najvyšší súd Holandska) z 13. marca 2015 a doručený Súdnemu dvoru 26. marca 2015, ktorý súvisí s konaním:

G. E. Security BV

proti

Staatssecretaris van Financiën,

SÚDNY DVOR (desiata komora),
v zložení: predseda desiatej komory F. Biltgen (spravodajca), sudcovia A. Borg Barthet a E. Levits,
generálny advokát: M. Szpunar,
tajomník: A. Calot Escobar,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
–        G. E. Security BV, v zastúpení: C. Bouwmeester a M. van de Leur, belastingadviseurs,
–        holandská vláda, v zastúpení: M. Bulterman a M. Gijzen, splnomocnené zástupkyne,
–        Európska komisia, v zastúpení: A. Caeiros a R. Troosters, splnomocnení zástupcovia,
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude prejednaná bez jeho návrhov,
vyhlásil tento

Rozsudok

1        Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu položiek 8517, 8521, 8531 a 8543 kombinovanej nomenklatúry (ďalej len „KN“) uvedených v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (Ú. v. ES L 256, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 382), zmeneného a doplneného nariadením Komisie (EÚ) č. 1214/2007 z 20. septembra 2007 (Ú. v. EÚ L 286, s. 1, ďalej len „nariadenie č. 2658/87“).

2        Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi G. E. Security BV (ďalej len „G. E. Security“) a Staatssecretaris van Financiën (štátny tajomník pre financie) vo veci colného zaradenia tovaru s názvom „videomultiplexor“ do KN.
 Právny rámec

 Medzinárodné právo

3        Rada pre colnú spoluprácu, teraz Svetová colná organizácia (WCO), bola založená dohovorom o jej vytvorení uzatvoreným v Bruseli 15. decembra 1950. Harmonizovaný systém opisu a číselného označovania tovarov (ďalej len „HS“) vypracovala WCO a bol zavedený medzinárodným dohovorom o harmonizovanom systéme opisu a označovania tovaru (ďalej len „dohovor o HS“), uzavretým 14. júna 1983 v Bruseli a prijatým spolu s protokolom o jeho zmene a doplnkoch z 24. júna 1986 v mene Európskeho hospodárskeho spoločenstva rozhodnutím Rady 87/369/EHS zo 7. apríla 1987 (Ú. v. ES L 198, s. 1; Mim. vyd. 02/002, s. 288). V súlade so svojím záverečným ustanovením bol tento posledný uvedený dohovor vyhotovený v anglickom a vo francúzskom jazyku, pričom obe znenia sú autentické.

4        Podľa článku 3 ods. 1 tohto dohovoru sa každá zmluvná strana, medzi nimi aj Európska únia, zaväzuje, že svoje tarifné a štatistické nomenklatúry usporiada podľa HS, že bude používať bez dodatkov a zmien všetky položky a podpoložky HS, ako aj ich číselné znaky a že bude dodržiavať číselné usporiadanie tohto systému. Každá zmluvná strana sa tiež zaväzuje používať na výklad HS všeobecné pravidlá, ako aj všetky poznámky k triedam, ku kapitolám a k podpoložkám HS, a nemeniť ich rozsah.

5        Vysvetlivka k HS týkajúca sa poznámky 4 triedy XVI HS, ktorá sa zhoduje s vysvetlivkou 4 triedy XVI KN, uvádza, že výrazy „určených na to, aby spoločne plnili jasne definovanú funkciu“ pokrývajú len stroje a kombinované stroje potrebné na zabezpečenie riadneho fungovania, ktorým je celok vytvárajúci funkčnú jednotku, s výnimkou strojov alebo prístrojov, ktoré majú vedľajšie funkcie a neprispievajú k fungovaniu celku.

6        Vysvetlivka k HS s názvom „Funkčné jednotky“ týkajúca sa poznámky 4 triedy XVI znie:
„Táto poznámka sa uplatňuje, ak stroj, tiež kombinácia strojov, pozostáva z jednotlivých komponentov určených na to, aby spoločne plnili jasne definovanú funkciu stanovenú v niektorej položke kapitoly 84 alebo častejšie kapitoly 85. Skutočnosť, že napríklad z praktických dôvodov sú tieto komponenty samostatné alebo vzájomne prepojené potrubím (na vzduch, stlačený plyn, olej, atď.), prevodovým zariadením, elektrickými káblami alebo iným zariadením, nebráni zatriedeniu celku do položky zodpovedajúcej jeho funkcii.
V zmysle tejto poznámky pokrývajú výrazy určených na to, aby spoločne plnili jasne definovanú funkciu len stroje a kombinované stroje potrebné na zabezpečenie riadneho fungovania, ktorým je celok vytvárajúci funkčnú jednotku, s výnimkou strojov alebo prístrojov, ktoré majú vedľajšie funkcie a neprispievajú k fungovaniu celku.
Funkčnými jednotkami v zmysle poznámky 4 k tejto triede sú okrem iného:
…
(13)      Poplašné zariadenia na ochranu proti krádeži, ktoré sú zložené napr. z infračervenej lampy a fotobunky pripojeným k zvončekovému signalizačnému zariadeniu (položka 8531).
Treba poznamenať, že podstatné prvky, ktoré nezodpovedajú podmienkam stanoveným v poznámke 4 k triede XVI, nasledujú svoj vlastný režim. To je najmä prípad systémov videomonitorovania s uzatvoreným okruhom, tvorených kombináciou rôzneho počtu televíznych kamier a videomonitorov spojených koaxiálnymi káblami s ovládačom systému, spínačom, audio panelom/prijímačom a prípadne strojom na automatické spracovanie údajov (na uchovanie dát) a/alebo magnetoskopom (na zaznamenanie obrazov).“ [neoficiálny preklad]

7        Vysvetlivka k HS k položke 8521 znie:
„A. – Videofonické prístroje na záznam a kombinované videofonické prístroje na záznam a reprodukciu
V prípade pripojenia k televíznej kamere alebo k televíznemu prijímaču, tieto zariadenia dokážu na nosič zaznamenať elektrické impulzy (analógové signály) alebo analógové signály, ktoré sa zmenili na digitálne signály (alebo na kombináciu týchto signálov) a ktoré zodpovedajú obrazom a zvuku, ako ich prijala televízna kamera alebo televízny prijímač. Obrazy alebo zvuk sa obvykle uložia na tom istom nosiči. Záznam sa môže uskutočniť magneticky alebo opticky. Obvykle sa ako nosiče záznamu používajú pásky alebo platne.
Do tejto položky patria aj zariadenia, ktoré na magnetickú platňu zvyčajne zaznamenajú digitálne kódy zodpovedajúce obrazom a zvukom videa, a to formou prenosu digitálneho kódu zo stroja na automatické spracovanie údajov (napr. digitálne videonahrávače).
Pri magnetickom zázname na páske sú obrazy a zvuky uložené na rôznych stopách, kým pri magnetickom zázname na platni sú tie isté údaje uložené ako magnetické kódy alebo body na špirálovej stope pokrývajúcej pásky.
Pri optickom zázname sú digitálne údaje predstavujúce obrazy a zvuk zakódované laserom na páske.
Video rekordéry, ktoré prijímajú signály z televízneho vysielača obsahujú aj nastavovací systém, ktorý umožňuje zvoliť požadovaný signál (alebo kanál) medzi frekvenčnými pásmami signálov prenášaných z televíznej vysielacej stanice.
Keď sa zariadenia používajú na reprodukciu, záznamy zmenia na videosignály. Tieto signály sa postúpia buď do vysielača, alebo do televízneho prijímača.
…“ [neoficiálny preklad]

8        Vysvetlivky k HS k položke 8531 HS znejú:
„Táto položka zahŕňa s výnimkou položiek č. 85.12 alebo 85.30 všetky elektrické poplašné zariadenia (zvončeky, gongy a ostatné akustické poplachové zariadenia) alebo vizuálne signalizačné zariadenia (signalizačné zariadenia s lampami, klapky, osvetlené číslice atď.), ktoré sa ovládajú manuálne alebo automaticky, ako poplašné zariadenia na ochranu proti vlámaniu.
…
Sem patria najmä:
…
E)      Poplašné zariadenia na ochranu proti vlámaniu. Tieto zariadenia obsahujú snímaciu súčasť a výstražnú súčasť (gong, zvonček, vizuálny indikátor, atď.), ktorá automaticky spustí prvú súčasť. Existuje niekoľko druhov týchto zariadení, medzi ktorými možno uviesť:
1.      Elektrické poplašné zariadenia, pri ktorých sa spustí alarm otvorením dverí, dotknutím sa alebo roztrhnutím tenkého drôtu ukrytého na schodoch, stúpnutím na časť podlahy, atď.
2.      Kapacitné zariadenia používané najmä v trezoroch. Tieto zariadenia fungujú ako kondenzátor, pričom zmeny kapacity vyvolané priblížením sa zlodeja narušia príslušné pole, čím spustia alarm.
3.      Fotoelektrické zariadenia, v ktorých je zväzok lúčov (väčšinou infračervené žiarenie) namierený na fotobunku, keď je tento zväzok prerušený, vzniknú v obvode fotobunky zmeny prúdu, ktoré spustia poplašné zariadenie.
…“ [neoficiálny preklad]

9        Vysvetlivky k HS k položke 8543 znejú takto:
„Táto položka zahŕňa okrem prípadov, ak sú vylúčené z poznámok k triedam alebo k tejto kapitole, všetky elektrické stroje, prístroje alebo zariadenia, ktoré nie sú pomenované alebo zahrnuté v iných položkách kapitoly, ani konkrétne zahrnuté do akejkoľvek položky v inej kapitole (najmä kapitoly 84 alebo 90).
V zmysle tejto položky sa za stroje, prístroje alebo zariadenia považujú elektrické zariadenia s individuálnou funkciou. Tento bod tiež spresňuje, že ustanovenia vysvetlivky k položke 84.79 HS týkajúce sa strojov, prístrojov a zariadení s individuálnou funkciou sa uplatňujú mutatis mutandis na stroje, prístroje a zariadenia podľa tejto položky.
Väčšinou ide o súpravy základných elektrických zariadení (lampy, transformátory, kondenzátory, trezory, odpory, atď.) zabezpečujúcich svoju funkciu výlučne čisto elektrickým spôsobom. Sú tu zahrnuté elektrické výrobky zahŕňajúce mechanické zariadenia pod podmienkou, že tieto ustanovenia nemajú druhoradú úlohu vo vzťahu k elektrickým častiam stroja alebo prístroja.
…“ [neoficiálny preklad]
 Právo Únie

 Nariadenie č. 2658/87

10      Colné zaradenie tovarov dovezených do Únie sa riadi KN, ktorá zahŕňa oddiely a pododdiely HS.

11      Článok 2 nariadenia č. 2658/87 stanovuje:
„Komisia stanoví integrovaný sadzobník Európskych spoločenstiev (ďalej len ‚Taric‘), ktorý spĺňa požiadavky Spoločného colného sadzobníka, štatistiky zahraničného obchodu a obchodnej, poľnohospodárskej a iných politík spoločenstva týkajúcich sa dovozu alebo vývozu tovaru.
Tento sadzobník sa zakladá na kombinovanej nomenklatúre a skladá sa z:
…
d)      sadzieb ciel a iných dovozných alebo vývozných poplatkov vrátane oslobodenia od cla a preferenčných ciel uplatňovaných pri dovoze alebo vývoze špecifického tovaru;
…“

12      Podľa článku 12 ods. 1 nariadenia č. 2658/87 Komisia každoročne prijme nariadenie obsahujúce úplnú verziu KN a colných sadzieb v súlade s článkom 1 tohto nariadenia, vyplývajúce z opatrení prijatých Radou Európskej únie alebo Komisiou. Toto nariadenie sa bude uplatňovať od 1. januára nasledujúceho roku.

13      KN obsahuje vo svojej prvej časti, oddiele I bode A všetky všeobecné pravidlá pre výklad tejto nomenklatúry, ktoré sa zhodujú so všeobecnými pravidlami pre výklad HS. Tento bod stanovuje:
„Zatrieďovanie tovaru do [KN] sa riadi nasledujúcimi zásadami:
1.      Názvy tried, kapitol a podkapitol majú len orientačný charakter; na právne účely sa zatriedenie určuje podľa znenia položiek a príslušných poznámok k triedam a kapitolám…
…“

14      Druhá časť KN s názvom „Zoznam colných sadzieb“ zahŕňa triedu XVI s názvom „Stroje, prístroje a mechanické zariadenia; ich časti a súčasti; prístroje na záznam a reprodukciu zvuku, prístroje na záznam a reprodukciu televízneho obrazu a zvuku a časti, súčasti a príslušenstvo takéhoto tovaru“.

15      Poznámka 2 k triede XVI KN znie:
„Okrem ustanovení poznámky 1 k tejto triede, poznámky 1 ku kapitole 84 a poznámky 1 ku kapitole 85 časti a súčasti strojov (ktoré nie sú časťami alebo súčasťami výrobkov položiek 8484, 8544, 8545, 8546 alebo 8547) sa majú zatriediť podľa týchto pravidiel:
a)      časti a súčasti, ktoré sa zatrieďujú ako výrobky do ktorejkoľvek položky kapitoly 84 alebo 85 (iné ako položky 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8487, 8503, 8522, 8529, 8538 a 8548), vo všetkých prípadoch sa majú zatriediť do príslušných položiek;
b)      ostatné časti a súčasti, ak sú vhodné na použitie výhradne alebo hlavne na jeden alebo niekoľko strojov tej istej položky (vrátane strojov položky 8479 alebo 8543) sa majú zatriediť ako stroje, ku ktorým patria, alebo do zodpovedajúcej položky 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8503, 8522, 8529 alebo 8538. Časti a súčasti, ktoré sú vhodné na použitie hlavne s výrobkami položiek 8517 a 8525 až 8528, sa však majú zatriediť do položky 8517;
c)      všetky ostatné časti a súčasti sa majú zatriediť do zodpovedajúcej položky 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8503, 8522, 8529 alebo 8538 a prípadne do položiek 8487 alebo 8548.“

16      Poznámka 3 k triede XVI KN znie:
„Ak kontext nevyžaduje inak, kombinované stroje pozostávajúce z dvoch alebo viacerých strojov, ktoré tvoria spolu jeden celok, ako aj ostatné stroje, ktoré sú svojou konštrukciou určené na dve alebo viac doplňujúcich alebo alternatívnych funkcií, sa majú zatriediť podľa stroja, ktorý vykonáva hlavnú funkciu.“

17      Poznámka 4 k uvedenej triede znie:
„Ak stroj (tiež kombinácia strojov) pozostáva z jednotlivých komponentov (samostatných alebo vzájomne prepojených potrubím, prevodovým zariadením, elektrickými káblami alebo iným zariadením) určených na to, aby spoločne plnili jasne definovanú funkciu ustanovenú v niektorej položke kapitoly 84 alebo 85, potom tento celok sa zatrieďuje do položky zodpovedajúcej jeho funkcii.“

18      Trieda XVI KN obsahuje kapitolu 85 s názvom „Elektrické stroje, prístroje a zariadenia a ich časti a súčasti; prístroje na záznam a reprodukciu zvuku, prístroje na záznam a reprodukciu televízneho obrazu a zvuku, časti a súčasti a príslušenstvo týchto prístrojov“.

19      Položka 8517, ktorá je obsiahnutá v tejto kapitole, znie:
„Telefónne súpravy, vrátane telefónov pre celulárnu sieť alebo pre ostatné bezdrôtové siete; ostatné prístroje na prenos alebo príjem hlasu, obrazu alebo ostatných dát, vrátane prístrojov na komunikáciu v drôtovej alebo bezdrôtovej sieti [ako v lokálnej (LAN), tak aj v rozsiahlej (WAN) sieti], iné ako prístroje na prenos alebo príjem položky 8443, 8525, 8527 alebo 8528.“

20      Položka 8521 znie:
„8521      Videofonické prístroje na záznam alebo reprodukciu, tiež zo zabudovaným videotunerom
8521 10 – Používajúce magnetické pásky
8521 10 20 – – Používajúce magnetické pásky so šírkou nepresahujúcou 1,3 cm a umožňujúce záznam alebo reprodukciu pri rýchlosti posuvu pásky nepresahujúcej 50 mm za sekundu
8521 10 95 – – Ostatné
8521 90 00 – Ostatné“

21      Položka 8531 znie:
„8531      Elektrické akustické alebo vizuálne signalizačné prístroje (napríklad zvončeky, sirény, návestné panely, poplachové zariadenia na ochranu proti krádeži alebo proti požiaru), iné ako položky 8512 alebo 8530:
8531 10 – Poplachové zariadenia na ochranu proti krádeži alebo požiaru a podobné prístroje:
8531 10 30 – – Na zabezpečenie budov
8531 10 95       – – Ostatné
…
8531 90      – Časti a súčasti:
8531 90 20 – – Prístrojov podpoložiek 8531 20 a 8531 80 20
8531 90 85 – – Ostatné.“

22      Čo sa týka položky 8543 KN, táto položka zahŕňa elektrické stroje a zariadenia a prístroje, ktoré majú vlastné individuálne funkcie, inde v kapitole 85 KN nešpecifikované ani nezahrnuté.
 Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka

23      G. E. Security, spoločnosť špecializujúca sa na predaj systémov ochrany najnovšej technológie, vyvinula systém ochrany s názvom „videomultiplexor“.

24      G. E. Security na svojej stránke predstavuje „videomultiplexor“ ako „digitálny videonahrávač“.

25      „Videomultiplexor“ sa predáva výlučne podnikom, ktoré sa špecializujú na uvádzanie na trh zariadení na zabezpečenie a systémov na ochranu, ktoré poskytujú spotrebiteľom služby kompletného namontovania týchto zariadení a systémov.

26      „Videomultiplexor“ sa používa v rámci systémov alebo zariadení na zabezpečenie alebo ochranu budov. Presnejšie predstavuje súčasť systému videomonitorovania s uzatvoreným okruhom, ku ktorému sú pripojené externé kamery a/alebo externé senzory, ako sú detektory pohybu alebo požiaru.

27      „Videomultiplexor“ zabezpečuje tri rôzne funkcie.

28      Po prvé „videomultiplexor“ zabezpečuje funkciu videofonického záznamu alebo reprodukcie tým, že je na jednej strane schopný prijímať signály zo senzorov, ako aj obrazy a zvuky z kamier, a prehrať tieto zvuky a obrazy na monitoroch.

29      Na tento účel je „videomultiplexor“ vybavený vstupmi pre obraz a zvuk, ku ktorým možno súčasne pripojiť až šestnásť kamier. „Videomultiplexorom“ možno pripojené kamery na diaľku zapínať a vypínať aj ovládať. Je ním možné aj zväčšovať a zmenšovať určité časti obrazov zaznamenaných týmito kamerami alebo ich zablokovať, takže sa nahrávanie obmedzí na určité dni a hodiny v týždni a/alebo na určité časti budovy či pozemku. Taktiež je možné nezaznamenávať pohyb domácich zvierat nachádzajúcich sa v budove.

30      Videomultiplexor disponuje taktiež výstupmi pre obraz, ku ktorým sa dá pripojiť jeden alebo viacero monitorov, na ktorých možno zobraziť zároveň zábery z viacerých kamier, ako aj výstup pre zvuk na pripojenie externého reproduktora. Naopak, videomultiplexor nemôže prijímať televízny signál.

31      Na druhej strane videomultiplexor môže ukladať na pevný disk analógové a digitálne zábery, ako aj zvuky z kamier a/alebo signály zo senzorov. Tieto záznamy sú zabezpečené, aby sa zabránilo ich prípadnému prepísaniu alebo zmanipulovaniu. Sú uložené v špeciálnom formáte a môžu byť prehrávané len pomocou videomultiplexora alebo špeciálneho softvéru.

32      Po druhé videomultiplexor zabezpečuje funkciu alarmu. Na tento účel disponuje zabudovaným alarmom, ktorý môže byť nastavený tak, že zachytené pohyby, zvuky alebo signály sú podnetom na to, aby videomultiplexor aktivoval zariadenia, ktoré vydávajú akustický alebo vizuálny signál a/alebo zašlú e‑mailom varovný signál jednému alebo viacerým používateľom pripojeným do systému (napríklad polícia, požiarny zbor, vlastník budovy alebo strážna služba).

33      Po tretie „videomultiplexor“ zabezpečuje funkciu prenosu a prijímania údajov v sieti. Na tento účel disponuje zariadeniami, ktoré mu umožňujú používateľom posielať e‑maily a/alebo sa pripojiť na internet, k digitálnej sieti alebo k zariadeniam na automatické spracovanie údajov.

34      Dňa 14. októbra 2008 G. E. Security požiadala príslušného colného inšpektora (ďalej len „inšpektor“), aby poskytol záväzné informácie o nomenklatúrnom zatriedení pre tri „videomultiplexory“. Požiadala o ich zatriedenie do podpoložky 8543 70 90 KN, na ktorú sa vzťahovalo clo vo výške 3,7 % alebo do podpoložky 8531 10 30 KN, na ktorú sa vzťahovalo clo vo výške 2,2 %.

35      Listom z 27. novembra 2008 zatriedil inšpektor tri videomultiplexory ako „videofonické prístroje na záznam a reprodukciu, so zabudovaným alebo nezabudovaným videotunerom“ patriace do podpoložky 8521 90 00 KN podliehajúce clu vo výške 13,9 %.

36      G. E. Security podala proti tomuto rozhodnutiu o zatriedení sťažnosť, ktorú inšpektor zamietol. Podala preto proti tomuto zamietnutiu žalobu na Rechtbank te Haarlem (Okresný súd Haarlem), ktorý vyhlásil žalobu za dôvodnú a zatriedil tri videokomplexory ako alarmy používané v budovách patriace do podpoložky 8531 10 30 KN.

37      Inšpektor podal proti tomuto rozsudku odvolanie na Gerechtshof Amsterdam (Odvolací súd Amsterdam).

38      Tento súd rozhodol, že „videomultiplexor“ síce môže byť vzhľadom na jeho charakter a jeho objektívne vlastnosti považovaný za súčasť bezpečnostného systému v zmysle položky 8531 KN, treba ho však podľa poznámky 2 písm. a) k triede XVI KN zatriediť do podpoložky 8521 90 00 KN.

39      G. E. podala kasačný opravný prostriedok proti rozsudku Gerechtshof Amsterdam (Odvolací súd Amsterdam) na vnútroštátny súd.

40      Za týchto podmienok Hoge Raad der Nederlanden (Najvyšší súd Holandska) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Majú sa položky 8517, 8521, 8531 a 8543 KN vykladať v tom zmysle, že do jednej z týchto položiek sa má zatriediť tovar ako ‚videomultiplexor‘, ktorý bol vyvinutý ako súčasť systému, ktorý dokáže analyzovať obrazy a zvuky z pripojených kamier a poplachových senzorov, a v prípade záujmu nahráva, ukladá, spracováva a na pripojenom monitore reprodukuje obrazy a zvuky a/alebo, ak je to v dôsledku obrazov alebo zvukov odôvodnené, zašle varovný signál v podobe e‑mailu jednému alebo viacerým používateľom pripojenému/pripojeným k systému a/alebo ním možno ovládať prístroje vydávajúce akustické alebo vizuálne signály?“
 O prejudiciálnej otázke

41      Na úvod je potrebné pripomenúť, že keď je Súdnemu dvoru podaný návrh na rozhodnutie v prejudiciálnom konaní v oblasti colného zaradenia, jeho funkcia spočíva prevažne v objasnení kritérií vnútroštátnemu súdu, ktorých uplatnenie umožňuje vnútroštátnemu súdu správne zaradiť predmetné tovary do KN, než vykonať sám toto zaradenie, o to viac, že nedisponuje nevyhnutne všetkými podkladmi nevyhnutnými v tomto smere. Vnútroštátny súd sa zdá v každom prípade viac príslušný pre vykonanie tohto zaradenia (pozri rozsudok Lukojl Neftochim Burgas, C‑330/13, EU:C:2014:1757, bod 27).

42      Je teda úlohou vnútroštátneho súdu, aby vykonal zaradenie výrobkov dotknutých vo veci samej vzhľadom na odpovede, ktoré Súdny dvor poskytne na položenú otázku.

43      S cieľom odpovedať na túto otázku je na úvod potrebné na jednej strane zdôrazniť, ako vyplýva z bodu 13 tohto rozsudku, že všeobecné pravidlá pre výklad KN stanovujú, že zatriedenie tovarov sa určuje podľa znení položiek a príslušných poznámok k triedam alebo kapitolám, pričom názvy tried, kapitol a podkapitol majú len orientačný charakter.

44      Na druhej strane podľa ustálenej judikatúry v záujme právnej istoty a uľahčenia kontrol treba rozhodujúce kritérium na nomenklatúrne zaradenie tovarov hľadať všeobecne v ich objektívnych znakoch a vlastnostiach, ako sú definované v znení položky KN a v poznámkach k triedam alebo ku kapitolám (pozri rozsudok Lukojl Neftochim Burgas, C‑330/13, EU:C:2014:1757, bod 34 a citovanú judikatúru).

45      Pokiaľ ide o vysvetlivky HS, je potrebné ďalej uviesť, že napriek tomu, že nie sú právne záväzné, predstavujú dôležité prostriedky na zaistenie jednotného uplatňovania colného sadzobníka a samy osebe poskytujú poznatky využiteľné na jeho výklad (pozri v tomto zmysle rozsudky Kloosterboer Services, C‑173/08, EU:C:2009:382, bod 25, a Agroferm, C‑568/11, EU:C:2013:407, bod 28). To platí aj v prípade vysvetliviek KN (pozri v tomto zmysle rozsudok Develop Dr. Eisbein, C‑35/93, EU:C:1994:252, bod 21, ako aj British Sky Broadcasting Group a Pace, C‑288/09 a C‑289/09, EU:C:2011:248, bod 92).

46      Svojou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, do ktorej z položiek KN, teda 8517, 8521, 8531 alebo 8543, treba zatriediť tovar, akým je položka s názvom „videomultiplexor“ vo veci samej.

47      V tomto ohľade z názvu položiek 8517, 8521, 8531 a 8543 KN a príslušných vysvetliviek vyplýva, že funkcia dotknutého tovaru je určujúca na jeho zatriedenie do jednej z týchto položiek.

48      Uvedené položky špecificky opisujú funkciu, ktorú spĺňajú tovary, ktoré pokrývajú. Položka 8517 KN sa tak týka najmä „prístrojov na prenos alebo príjem hlasu, obrazu alebo ostatných dát, vrátane prístrojov na komunikáciu v drôtovej alebo bezdrôtovej sieti“. Položka 8521 KN sa týka „videofonických prístrojov na záznam alebo reprodukciu, tiež zo zabudovaným videotunerom“.Položka 8531 KC sa týka „elektrických akustických alebo vizuálnych signalizačných prístrojov (napríklad zvončeky, sirény, návestné panely, poplachové zariadenia na ochranu proti vlámaniu alebo proti požiaru)“. Položka 8543 KN zahŕňa ako taká „elektrické stroje a zariadenia a prístroje, ktoré majú individuálne funkcie, inde v kapitole [85 KN] nešpecifikované ani nezahrnuté.

49      V prejednávanej veci je nesporné, že „videomultiplexor“ zabezpečuje tri rôzne funkcie.

50      Z opisu poskytnutého vnútroštátnym súdom a prevzatého v bodoch 28 až 31 tohto rozsudku však vyplýva, že „videomultiplexor“ má funkciu videofonického záznamu alebo reprodukcie, ktorá zodpovedá zneniu položky 8521 KN.

51      „Videomultiplexor“ zaručuje tiež funkciu alarmu, ako je opísaná v bode 32 tohto rozsudku, ktorá zodpovedá zneniu položky 8531 KN.

52      „Videomultiplexor“ spĺňa okrem iného funkciu prenosu a prijímania údajov v sieti, ktorého opis v bode 33 tohto rozsudku zodpovedá ako taký zneniu položky 8517 KN.

53      Poznámka 3 k triede XVI KN, do ktorej patria položky 8517, 8521 a 8531 KN, však stanovuje, že „stroje, ktoré sú svojou konštrukciou určené na dve alebo viac doplňujúcich alebo alternatívnych funkcií, sa majú zatriediť podľa stroja, ktorý vykonáva hlavnú funkciu“.

54      V prejednávanej veci vyplýva z bodov 24 a 25 tohto rozsudku, že na jednej strane spoločnosť G. E. Security na svojej internetovej stránke predstavuje „videomultiplexor“ ako „digitálny videonahrávač“ a že na druhej strane sa videomultiplexor predáva výlučne podnikom špecializovaným na uvádzanie na trh zariadení na zabezpečenie a systémov na ochranu.

55      Z týchto skutočností, ako aj z opisu „videomultiplexora“ poskytnutého vnútroštátnym súdom, ako bol prevzatý v bodoch 24 až 33 tohto rozsudku, vyplýva že „videomultiplexor“ má vzhľadom na svoje charakteristiky a objektívne vlastnosti, ako aj svoj účel, hlavnú funkciu videofonického záznamu a reprodukcie v rámci systému na zabezpečenie a ochranu.

56      Ako uvádza holandská vláda a Komisia, ostatné funkcie zabezpečené „videomultiplexorom“, konkrétne funkcie alarmu a siete, predstavujú len vedľajšie funkcie, ktoré sú určené na zlepšenie fungovania systému, do ktorého je „videomultiplexor“ integrovaný.

57      Z toho vyplýva, že KN sa má vykladať v tom zmysle, že tovar, akým je tovar s názvom „videomultiplexor“ vo veci samej, musí byť s výhradou posúdenia všetkých skutkových okolností, ktorými disponuje vnútroštátny súd, zatriedený do položky 8521 KN.

58      Toto konštatovanie nemožno spochybniť poznámkami 2 a 4 k triede XVI KN.

59      Z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že poznámka 2 k triede XVI KN sa uplatňuje len na colné zatriedenie „častí a súčastí strojov“ (pozri rozsudok Data I/O, C‑297/13, EU:C:2014:331, bod 34).

60      Keďže pojem „časti a súčasti“ nie je v zmysle tejto poznámky vymedzený v uvedenej poznámke, Súdny dvor by mal v záujme zosúladeného a jednotného uplatňovania spoločného colného sadzobníka priznať tomuto pojmu rovnaké vymedzenie, ako je to vo vzťahu k ostatným kapitolám KN (pozri v tomto zmysle rozsudky HARK, C‑450/12, EU:C:2013:824, bod 37, a Rohm Semiconductor, C‑666/13, EU:C:2014:2388, bod 44).

61      Z judikatúry Súdneho dvora, ktorá bola prijatá v súvislosti s položkou 8473 KN a s poznámkou 2 písm. b) k triede XVI KN, vyplýva, že pojem „časti a súčasti“ zahŕňa existenciu celku, pre ktorého fungovanie sú tieto časti a súčasti nevyhnutné (pozri v tomto zmysle rozsudok Rohm Semiconductor, C‑666/13, EU:C:2014:2388, bod 45 a citovanú judikatúru).

62      Na to, aby sa výrobok mohol považovať za „časť alebo súčasť“, nestačí preukázať, že bez tohto výrobku by stroj alebo prístroj nemohol plniť účel, na ktorý je určený. Treba tiež preukázať, že predmetné mechanické alebo elektrické fungovanie tohto stroja závisí od uvedeného výrobku (pozri rozsudok Rohm Semiconductor, C‑666/13, EU:C:2014:2388, bod 46 a citovanú judikatúru).

63      V prejednávanej veci, ako vyplýva z bodu 26 tohto rozsudku, je „videomultiplexor“ používaný v rámci bezpečnostných a strážnych zariadení budov, a presnejšie predstavuje časť systému videomonitorovania s uzatvoreným okruhom.

64      Ako uvádza holandská vláda a Komisia, takýto systém môže tiež fungovať bez toho, aby obsahoval „videomultiplexor“. Detekčné zariadenia, ktoré sú používané v rámci tohto systému, môžu spĺňať svoju funkciu pri absencii „videomultiplexora“. Okrem toho mechanické a elektrické fungovanie týchto zariadení nezávisí od prítomnosti „videomultiplexora“.

65      V dôsledku toho sa „videomultiplexor“ nepovažuje za „časť alebo súčasť stroja“ v zmysle poznámky 2 k triede XVI KN. Táto poznámka preto nie je relevantná pre zatriedenie tohto tovaru do KN.

66      Pokiaľ ide o poznámku 4 k triede XVI KN, treba uviesť, že v súlade s jej znením, sa táto trieda uplatňuje výlučne na „stroj, tiež kombináciu strojov..., pozostávajúcich z jednotlivých komponentov…, aby spoločne plnili jasne definovanú funkciu“.

67      Vysvetlivka k HS týkajúca sa poznámky 4 triedy XVI HS, ktorá sa zhoduje s poznámkou 4 k triede XVI KN, uvádza, že výrazy „určených na to, aby spoločne plnili jasne definovanú funkciu“ pokrývajú len stroje a kombináciu strojov potrebných na zabezpečenie riadneho fungovania, ktorým je celok vytvárajúci funkčnú jednotku, s výnimkou strojov alebo prístrojov, ktoré majú vedľajšie funkcie a neprispievajú k fungovaniu celku.

68      Táto vysvetlivka spresňuje, že systémy videomonitorovania s uzatvoreným okruhom tvorené kombináciou rôzneho počtu televíznych kamier a videomonitorov spojených koaxiálnymi káblami s ovládačom systému, spínačom, audio panelom/prijímačom a prípadne strojom na automatické spracovanie údajov (na uchovanie dát) a/alebo magnetoskopom (na zaznamenanie obrazov) nespĺňajú podmienky stanovené v poznámke 4 k triede XVI HS, a preto ani v rovnakej poznámke ku KN.

69      V bodoch 26 a 63 tohto rozsudku však už bolo konštatované, že „videomultiplexor“ predstavuje súčasť systému „videomonitorovania“ s uzatvoreným okruhom. Poznámka 4 k triede XVI KN nie je preto relevantná na účely zatriedenia takéhoto tovaru do KN.

70      Napokon treba zamietnuť názor, ktorý zastáva G. E. Security, podľa ktorého má byť „videomultiplexor“ zatriedený do položky 8543 KN.

71      Zo znenia uvedenej položky totiž vyplýva, že táto položka označuje „elektrické stroje a zariadenia a prístroje, ktoré majú individuálne funkcie, inde v kapitole [85 KN] nešpecifikované ani nezahrnuté“. Zatriedenie výrobku do tej istej položky je teda možné, iba ak nie je možné zatriediť tento výrobok do kapitoly 85. Z bodu 57 tohto rozsudku však vyplýva, že vo veci samej nejde o takýto prípad.

72      Vzhľadom na všetky vyššie uvedené úvahy treba na položenú otázku odpovedať tak, že KN sa má vykladať v tom zmysle, že tovar, akým je tovar s názvom „videomultiplexor“ vo veci samej, má byť s výhradou posúdenia všetkých skutkových okolností, ktorými disponuje vnútroštátny súd, zatriedený do položky 8521 KN.
 O trovách konania

73      Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (desiata komora) rozhodol takto:

Kombinovaná nomenklatúra uvedená v prílohe I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku, zmeneného a doplneného nariadením Komisie (ES) č. 1214/2007 z 20. septembra 2007, sa má vykladať v tom zmysle, že tovar, akým je tovar s názvom „videomultiplexor“ vo veci samej, má byť s výhradou posúdenia všetkých skutkových okolností, ktorými disponuje vnútroštátny súd, zatriedený do položky 8521 KN.

Podpisy

* Jazyk konania: holandčina.


title: Rozsudok Súdu prvého stupňa (prvá komora) z 12. novembra 2008.#Evropaïki Dynamiki - Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE proti Komisii Európskych spoločenstiev.#Verejné zmluvy na poskytnutie služieb - Verejné obstarávanie na asistenčné služby pre systém registrov zriadený podľa smernice 2003/87/ES - Zamietnutie ponuky uchádzača - Rozhodnutie o uzavretí zmluvy s iným uchádzačom - Zjavne nesprávne posúdenie - Povinnosť odôvodnenia - Návrh na náhradu škody.#Vec T-406/06.

text:
      Rozsudok Súdu prvého stupňa (prvá komora) z 12. novembra 2008 – Evropaïki Dynamiki/Komisia
      (vec T‑406/06)
      „Verejné zmluvy na poskytnutie služieb – Verejné obstarávanie na asistenčné služby pre systém registrov zriadený podľa smernice 2003/87/ES – Zamietnutie ponuky uchádzača – Rozhodnutie o uzavretí zmluvy s iným uchádzačom – Zjavne nesprávne posúdenie – Povinnosť odôvodnenia – Návrh na náhradu škody“
      1.                     Akty inštitúcií – Odôvodnenie – Povinnosť – Rozsah – Rozhodnutie o zamietnutí ponuky v rámci postupov verejného obstarávania
            služieb (článok 253 ES; nariadenie Rady č. 1605/2002, článok 100 ods. 2; nariadenie Komisie č. 2342/2002, článok 149 ods. 2
            a článok 149 ods. 3 tretí pododsek) (pozri body 47 – 50, 99, 100, 106, 107, 110, 111)
      2.                     Verejné zmluvy Európskych spoločenstiev – Uzavretie zmluvy v rámci verejného obstarávania – Voľná úvaha inštitúcií – Súdne
            preskúmanie – Hranice (pozri bod 64)
      3.                     Verejné zmluvy Európskych spoločenstiev – Verejné obstarávanie – Povinnosť dodržiavať zásadu rovnosti zaobchádzania s uchádzačmi
            a zásadu transparentnosti na zabezpečenie nenarušeného verejného obstarávania (nariadenie Rady č. 1605/2002, článok 89 ods. 1)
            (pozri body 82 – 86)
      Predmet

               Na jednej strane návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie z 19. októbra 2006, ktorým sa zamieta ponuka žalobcu podaná v rámci
                  verejného obstarávania týkajúca sa asistenčných služieb pre systém registrov zriadený smernicou Európskeho parlamentu a Rady
                  2003/87ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Spoločenstve, a ktorou
                  sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES (Ú. v. ES L 275, s. 32; Mim. vyd. 15/007, s. 631), nezávislého transakčného protokolu
                  Spoločenstva (CITL) a technickej údržby a podpory užívateľov (Ú. v. EÚ 2006, S 102), ako aj návrh na zrušenie rozhodnutia
                  o uzavretí zmluvy s iným uchádzačom a na druhej strane návrh na náhradu škody

            Výrok

                  1.

                  	Žaloba sa zamieta.

                  2.

                  	Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE znáša svoje vlastné trovy konania,
                     ako aj trovy konania Komisie.


Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 19. mája 1983. # Constantin Verros proti Európskemu parlamentu. # Úradník. # Vec 306/81.


Rozsudok Súdu pre verejnú službu (tretia komora) z 13. júna 2012. # Hans Davids proti Európskej komisii. # Verejná služba. # Vec F-105/11.