title: Vec T-107/18: Žaloba podaná 20. februára 2018 – Aytekin/EUIPO – Dienne Salotti (Dienne)

text:
               16.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 134/38

         Žaloba podaná 20. februára 2018 – Aytekin/EUIPO – Dienne Salotti (Dienne)
   (Vec T-107/18)
   (2018/C 134/54)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Erkan Aytekin (Ankara, Turecko) (v zastúpení: V. Martín Santos, lawyer)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Dienne Salotti SRL a socio unico (Altamura, Taliansko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Dotknutá sporná ochranná známka: obrazová ochranná známka Európskej únie „Dienne“ – prihláška č. 15 080 302.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 15. decembra 2017 vo veci R 1444/2017-2.

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil prihlasovateľovi/vedľajšiemu účastníkovi a/alebo EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania v súvislosti s touto žalobou a všetky trovy konania vzniknuté v dôsledku rozhodnutí prijatých EUIPO.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2017/1001.


title: Vec T-316/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 1. marca 2018 – Poľsko/Komisia („EFRR — Odmietnutie potvrdiť finančný príspevok na veľký projekt — Článok 40 prvý odsek písm. g) nariadenia (ES) č. 1083/2006 — Zdôvodnenie verejného príspevku — Článok 41 ods. 2 nariadenia č. 1083/2006 — Zmeškanie lehoty“)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/41

         Rozsudok Všeobecného súdu z 1. marca 2018 – Poľsko/Komisia
   (Vec T-316/15) (1)

   ((„EFRR - Odmietnutie potvrdiť finančný príspevok na veľký projekt - Článok 40 prvý odsek písm. g) nariadenia (ES) č. 1083/2006 - Zdôvodnenie verejného príspevku - Článok 41 ods. 2 nariadenia č. 1083/2006 - Zmeškanie lehoty“))
   (2018/C 142/52)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Poľská republika (v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B.-R. Killmann, D. Recchia a M. Siekierzyńska, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ a smerujúci k zrušeniu rozhodnutia Komisie C(2015) 2230 z 31. marca o odmietnutí potvrdiť Poľskej republike finančný príspevok z Európskeho fondu regionálneho rozvoja (EFRR) na veľký projekt „Vytvorenie inovačných služieb v stredisku spoločných služieb IBM vo Vroclave“ v rámci prioritnej osi 4 operačného programu „Inovatívne hospodárstvo“

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Poľská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 294, 7.9.2015.


title: Vec C-39/18 P: Odvolanie podané 22. januára 2018: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá rozšírená komora) z 10. novembra 2017 vo veci T-180/15, Icap plc a i./Európska komisia

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/26

         Odvolanie podané 22. januára 2018: Európska komisia proti rozsudku Všeobecného súdu (druhá rozšírená komora) z 10. novembra 2017 vo veci T-180/15, Icap plc a i./Európska komisia
   (Vec C-39/18 P)
   (2018/C 142/35)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Európska komisia (v zastúpení: T. Christoforou, V. Bottka, M. Farley, B. Mongin, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastníci konania: Icap plc, Icap Management Services Ltd, Icap New Zealand Ltd (ICAP)

      Návrhy odvolateľky

   Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:

               —

               zrušil rozsudok (body 281 – 299 a výrok) v rozsahu, v akom sa ním zrušujú pokuty v článku 2 napadnutého rozhodnutia,

               —

               zamietol piaty a šiesty žalobný dôvod v rámci žaloby spoločnosti ICAP podanej na Všeobecný súd, pokiaľ ide o pokuty, a stanovil spoločnosti ICAP primerané pokuty na základe svojej neobmedzenej súdnej právomoci,

               —

               rozhodol, že ICAP znáša všetky trovy tohto konania, a zmenil rozhodnutie o trovách konania v rámci prvostupňového rozsudku tak, aby odrážalo výsledok tohto odvolacieho konania.

      Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojho odvolania Komisia uvádza tento jediný odvolací dôvod:
   Komisia tvrdí, že Všeobecný súd vo svojom rozsudku vo veci T-180/15, Icap plc a i./Komisia, EU:T:2017:795, nesprávne uplatnil judikatúru Súdneho dvora týkajúcu sa odôvodnenia, ktoré sa vyžaduje pri ukladaní pokút. Rozsudok Všeobecného súdu sa odchyľuje od zásadného rozsudku vo veci C-194/14 P, AC Treuhand/Komisia, EU:C:2015:717, body 66 – 68, a ukladá Komisii prísnejšiu povinnosť v zmysle podrobnejšieho odôvodnenia metodológie použitej pri výpočte pokút ukladaných za porušenia článku 101 ZFEÚ, obzvlášť pri uplatňovaní bodu 37 usmernení o pokutách. Cieľom odvolania Komisie je náprava závažných nesprávnych právnych posúdení zo strany Všeobecného súdu, ktoré by v prípade ich akceptovania narušili schopnosť Komisie stanovovať primerané pokuty na účely dosiahnutia dostatočného odstrašujúceho účinku. Správne vykladaná povinnosť odôvodnenia, ktorá zodpovedá požiadavkám judikatúry pripomenutým vo veci C-194/14 P, AC Treuhand, bod 68, je pre dosiahnutie tohto cieľa zásadná. Naproti tomu prísnejšia povinnosť odôvodnenia v súvislosti s pokutami, ktorá by zahŕňala interné úvahy a čiastkové výpočty, zasahuje do rozsahu diskrečnej právomoci Komisie pri stanovovaní pokút vrátane prípadu, keď vychádza z bodu 37 usmernení o pokutách. Uvedený bod bol prijatý práve s cieľom umožniť Komisii odchýliť sa od usmernení o pokutách v atypických prípadoch, napríklad keď sa pokuty ukladajú sprostredkovateľom. Ako uznali súdy Únie, je nevyhnutné, aby si Komisia pri stanovovaní primeraných pokút zachovala svoju voľnú úvahu a diskrečnú právomoc.


title: Vec T-402/15: Rozsudok Všeobecného súdu z 1. marca 2018 – Poľsko/Komisia („EFRR — Zamietnutie potvrdenia finančného príspevku na veľký projekt — Článok 41 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1083/2006 — Posúdenie prínosu veľkého projektu k dosiahnutiu cieľov operačného programu — Článok 41 ods. 2 nariadenia č. 1083/2006 — Prekročenie lehoty“)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/41

         Rozsudok Všeobecného súdu z 1. marca 2018 – Poľsko/Komisia
   (Vec T-402/15) (1)

   ((„EFRR - Zamietnutie potvrdenia finančného príspevku na veľký projekt - Článok 41 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1083/2006 - Posúdenie prínosu veľkého projektu k dosiahnutiu cieľov operačného programu - Článok 41 ods. 2 nariadenia č. 1083/2006 - Prekročenie lehoty“))
   (2018/C 142/53)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Poľská republika) (v zastúpení: B. Majczyna, splnomocnený zástupca)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: B. R. Killmann a M. Siekierzyńska, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia Komisie C(2015) 3228 final z 11. mája 2015 zamietajúceho potvrdenie finančného príspevku z Európskeho fondu regionálneho rozvoja (EFRR) Poľskej republike na veľký projekt „Európske centrum spoločných služieb – Inteligentné logistické systémy“ v rámci prioritnej osi č. 4 operačného programu „Inovatívne hospodárstvo“

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Poľská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 311, 21.9.2015.


title: Vec T-41/18: Žaloba podaná 24. januára 2018 – Autoridad Portuaria de Vigo/Komisia

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/52

         Žaloba podaná 24. januára 2018 – Autoridad Portuaria de Vigo/Komisia
   (Vec T-41/18)
   (2018/C 142/69)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Autoridad Portuaria de Vigo (Vigo, Španielsko) (v zastúpení: J. Costas Alonso, abogado)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zaručil, aby Komisia ako strážkyňa Zmlúv splnila svoju povinnosť dbať na jednotné uplatňovanie ustanovení Spoločenstva vo všetkých členských štátoch, snažiac sa o naplnenie cieľa zabezpečenia jednotného uplatňovania právnej úpravy Únie v súvislosti s dovozmi výrobkov živočíšneho pôvodu pochádzajúcich z tretích krajín vo všetkých členských štátoch a o harmonizáciu všetkých predpisov upravujúcich tieto kontroly,

               —

               konkrétne nariadiť Generálnemu riaditeľstvu pre zdravie a bezpečnosť potravín Európskej komisie vykonať porovnávaciu analýzu týkajúcu sa uplatňovania právnych predpisov Spoločenstva upravujúcich dovoz výrobkov živočíšneho pôvodu pochádzajúcich z tretích krajín v prístavoch Vigo a Leixoes (Portugalsko).

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza, že rozdielne uplatňovanie právnej úpravy Únie v súvislosti s dovozmi mrazených a chladených výrobkov rybolovu z krajín mimo Únie porušuje pravidlá hospodárskej súťaže a zásady zaistenia rovnakých podmienok pre účastníkov trhu, čo vedie k narušeniu vnútorného trhu.
   Žalobkyňa v tejto súvislosti taktiež uvádza, že prístavy plnia kľúčovú úlohu pri preprave tovaru a osobitne pri dovoze výrobkov rybolovu, z ktorých 76 % sa dopravuje cez prístavy.


title: Vec C-64/16: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 27. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Associação Sindical dos Juízes Portugueses/Tribunal de Contas (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 19 ods. 1 ZEÚ — Prostriedky nápravy — Účinná súdna ochrana — Nezávislosť sudcov — Charta základných práv Európskej únie — Článok 47 — Zníženie platov vo vnútroštátnej verejnej správe — Opatrenia na sprísnenie rozpočtovej disciplíny)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/2

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 27. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Supremo Tribunal Administrativo – Portugalsko) – Associação Sindical dos Juízes Portugueses/Tribunal de Contas
   (Vec C-64/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 19 ods. 1 ZEÚ - Prostriedky nápravy - Účinná súdna ochrana - Nezávislosť sudcov - Charta základných práv Európskej únie - Článok 47 - Zníženie platov vo vnútroštátnej verejnej správe - Opatrenia na sprísnenie rozpočtovej disciplíny))
   (2018/C 142/02)
   Jazyk konania: portugalčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Supremo Tribunal Administrativo

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Associação Sindical dos Juízes Portugueses

      Žalovaný: Tribunal de Contas

      Výrok rozsudku

   Článok 19 ods. 1 druhý pododsek ZEÚ sa má vykladať v tom zmysle, že zásada nezávislosti sudcov nebráni tomu, aby sa na členov Tribunal de Contas (Dvor audítorov) uplatnili všeobecné opatrenia na zníženie platov, o aké ide vo veci samej, spojené s požiadavkami týkajúcimi sa zníženia nadmerného rozpočtového deficitu, ako aj programom finančnej pomoci Európskej únie.

      (1)  Ú. v. EÚ C 156, 2.5.2016.


title: Vec T-140/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2018 – Le Pen/Parlament („Pravidlá o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu — Príspevok na asistenta poslanca Parlamentu — Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm — Právomoc generálneho tajomníka — Dôkazné bremeno — Povinnosť odôvodnenia — Zneužitie právomoci — Skutkový omyl — Rovnosť zaobchádzania“)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/42

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2018 – Le Pen/Parlament
   (Vec T-140/16) (1)

   ((„Pravidlá o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu - Príspevok na asistenta poslanca Parlamentu - Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm - Právomoc generálneho tajomníka - Dôkazné bremeno - Povinnosť odôvodnenia - Zneužitie právomoci - Skutkový omyl - Rovnosť zaobchádzania“))
   (2018/C 142/55)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Jean-Marie Le Pen (Saint-Cloud, Francúzsko) (v zastúpení: pôvodne M. Ceccaldi a J.-P. Le Moigne, neskôr M. Ceccaldi, napokon F. Wagner, advokáti)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: S. Seyr a G. Corstens, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia generálneho tajomníka Parlamentu z 29. januára 2016, ktorým bola žalobcovi uložená povinnosť vrátiť sumu vo výške 320 026,23 eur neoprávnene vyplatenú v rámci príspevkov na asistenta, ako aj oznámenia o dlhu zo 4. februára 2016 nadväzujúceho na toto rozhodnutie

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Jean-Marie Le Pen je povinný nahradiť trovy konania, vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 191, 30.5.2016.


title: Vec C-44/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 24. januára 2018 – Cobra Servicios Auxiliares S.A./FOGASA, Jesús Valiño López a Incatema, S.L.

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/27

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Španielsko) 24. januára 2018 – Cobra Servicios Auxiliares S.A./FOGASA, Jesús Valiño López a Incatema, S.L.
   (Vec C-44/18)
   (2018/C 142/37)
   Jazyk konania: španielčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunal Superior de Justicia de Galicia

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Odvolateľka: Cobra Servicios Auxiliares, S.A.

      Odporcovia v odvolacom konaní: FOGASA, Jesús Valiño López a Incatema, S.L.

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa doložka 4 rámcovej dohody o práci na dobu určitú, ktorá je prílohou smernice 1999/70 (1), vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá na základe rovnakej skutkovej okolnosti (ukončenie platnosti zmluvy medzi zamestnávateľom a treťou spoločnosťou z vôle tretej spoločnosti) stanovuje nižšie odstupné pri skončení pracovnej zmluvy na dobu určitú uzavretej na účely vykonania určitej činnosti resp. poskytnutia služby, ako v prípade skončenia pracovného pomeru na dobu neurčitú pri porovnateľných pracovníkoch, prostredníctvom hromadného prepúšťania, ktoré je odôvodnené výrobnými dôvodmi na strane zamestnávateľa vyplývajúcimi z ukončenia uvedenej zmluvy medzi dotknutými spoločnosťami?

               2.

               V prípade kladnej odpovede, má sa vychádzať z výkladu, podľa ktorého rozdielne zaobchádzanie vo vyplatení odstupného pri skončení pracovného pomeru, ktoré je odôvodnené rovnakými skutkovými okolnosťami, hoci aj na základe iného právneho dôvodu, s pracovníkmi so zmluvou na dobu určitú a porovnateľnými pracovníkmi na dobu neurčitú, predstavuje diskrimináciu zakázanú článkom 21 Charty a je v rozpore so zásadami rovnakého zaobchádzania a zákazu diskriminácie uvedenými v článkoch 20 a 21 Charty, ktoré sú všeobecnými zásadami práva Únie?

      (1)  Smernica Rady 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP (Ú. v. ES L 175, 1999, s. 43; Mim. vyd. 05/003, s. 368).


title: Vec T-64/18: Žaloba podaná 6. februára 2018 – Alfamicro/Komisia

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/52

         Žaloba podaná 6. februára 2018 – Alfamicro/Komisia
   (Vec T-64/18)
   (2018/C 142/70)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Alfamicro – Sistema de Computadores – Sociedade Unipessoal, L.da (Cascais, Portugalsko) (v zastúpení: G. Gentil Anastácio a D. Pirra Xarepe, abogados)

      Žalovaná: Európska komisia

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               určil, že rozhodnutie Komisie K(2017) 8839 final z 13. decembra 2017, týkajúce sa vymáhania pohľadávky, je v rozsahu, v akom sa vzťahuje na oznámenie o dlhu č. 3241507078, ničotné, a v ostatných častiach neplatné;

               —

               uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza tieto žalobné dôvody.

               1.

               V súvislosti s návrhom na vyhlásenie ničotnosti žalobkyňa uvádza, že Komisia v rozpore s článkami 19 ZEÚ a 272 ZFEÚ zasahuje do právomocí súdov, keďže nahrádza rozhodnutie Všeobecného súdu zo 14. novembra 2017 (vec T-831/14), v ktorom bola definovaná pohľadávka Únie vo vzťahu k bližšie určenej povinnosti, iným rozhodnutím, ktoré je exekučným titulom, týkajúcim sa tej istej povinnosti.

               2.

               V súvislosti s návrhom na vyhlásenie neplatnosti žalobkyňa poukazuje na:

                           —

                           nedostatok odôvodnenia, keďže Komisia sa obmedzila na tvrdenie, že v rámci kontrol finančného auditu vykovaných v súvislosti s dohodou, na ktorú sa vzťahuje napadnuté rozhodnutie, boli zistené systémové chyby, pričom nevysvetlila, v čom tieto chyby spočívajú;

                           —

                           porušenie práva, keďže Komisia tým, že závery finančného auditu vykonaného v rámci jedného zmluvného vzťahu automaticky uplatnila na iné zmluvné vzťahy, porušila článok 135 ods. 5 druhý pododsek nariadenia č. 966/2012 (1), ako aj takú základnú zásadu verejnoprávnych zmlúv všeobecne a konkrétnych verejnoprávnych zmlúv, ako je nezmeniteľnosť klauzuly o odmene.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012, o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. EÚ L 298, 2012, s. 1).


title: Vec C-266/16: Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 27. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Spojené kráľovstvo) – The Queen, na žiadosť: Western Sahara Campaign UK/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dohoda o partnerstve v sektore rybolovu medzi Európskym spoločenstvom a Marockým kráľovstvom — Protokol, ktorým sa stanovujú možnosti rybolovu podľa tejto dohody — Akty schvaľujúce uzavretie dohody a protokolu — Nariadenia o rozdelení možností rybolovu stanovených protokolom medzi jednotlivé členské štáty — Súdna právomoc — Výklad — Platnosť s ohľadom na článok 3 ods. 5 ZEÚ a medzinárodné právo — Uplatniteľnosť uvedenej dohody a uvedeného protokolu na územie Západnej Sahary a jej pobrežné vody)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/3

         Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 27. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Spojené kráľovstvo) – The Queen, na žiadosť: Western Sahara Campaign UK/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs, Secretary of State for Environment, Food and Rural Affairs
   (Vec C-266/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dohoda o partnerstve v sektore rybolovu medzi Európskym spoločenstvom a Marockým kráľovstvom - Protokol, ktorým sa stanovujú možnosti rybolovu podľa tejto dohody - Akty schvaľujúce uzavretie dohody a protokolu - Nariadenia o rozdelení možností rybolovu stanovených protokolom medzi jednotlivé členské štáty - Súdna právomoc - Výklad - Platnosť s ohľadom na článok 3 ods. 5 ZEÚ a medzinárodné právo - Uplatniteľnosť uvedenej dohody a uvedeného protokolu na územie Západnej Sahary a jej pobrežné vody))
   (2018/C 142/03)
   Jazyk konania: angličtina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: The Queen, na žiadosť: Western Sahara Campaign UK

      Žalovaní: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs, Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs

      za účasti: Confédération marocaine de l’agriculture et du développement rural (Comader)

      Výrok rozsudku

   Vzhľadom na to, že ani Dohoda o partnerstve v sektore rybolovu medzi Európskym spoločenstvom a Marockým kráľovstvom, ani Protokol medzi Európskou úniou a Marockým kráľovstvom, ktorým sa stanovujú rybolovné možnosti a finančný príspevok podľa Dohody o partnerstve v sektore rybolovu medzi Európskou úniou a Marockým kráľovstvom, sa neuplatnia na vody priľahlé k územiu Západnej Sahary, z preskúmania prvej prejudiciálnej otázky nevyplynula žiadna skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť nariadenia Rady (ES) č. 764/2006 z 22. mája 2006 o uzavretí tejto dohody, rozhodnutia Rady 2013/785/EÚ zo 16. decembra 2013 o uzavretí tohto protokolu a nariadenia Rady (EÚ) č. 1270/2013 z 15. novembra 2013 o rozdelení rybolovných možností na základe uvedeného protokolu, so zreteľom na článok 3 ods. 5 ZEÚ.

      (1)  Ú. v. EÚ C 260, 18.7.2016.


title: Vec C-46/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 25. januára 2018 – Caseificio Sociale San Rocco Soc. coop. arl a i./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/28

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Consiglio di Stato (Taliansko) 25. januára 2018 – Caseificio Sociale San Rocco Soc. coop. arl a i./Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto
   (Vec C-46/18)
   (2018/C 142/38)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Consiglio di Stato

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Caseificio Sociale San Rocco Soc. coop. arl a i.

      Žalovaní: Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura (AGEA), Regione Veneto

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa právo Európskej únie, v prípade, aký sa opisuje v tomto návrhu a ktorý je predmetom konania vo veci samej, vykladať v tom zmysle, že v dôsledku rozporu ustanovenia vnútroštátneho práva členského štátu s článkom 2 ods. 2 tretím pododsekom nariadenia (EHS) č. 3950/92 (1) neexistuje povinnosť výrobcov zaplatiť dodatočný poplatok v prípade splnenia podmienok stanovených v uvedenom nariadení?

               2.

               Má sa právo Európskej únie a najmä všeobecná zásada ochrany legitímnej dôvery, v prípade, aký sa opisuje v tomto návrhu a ktorý je predmetom konania vo veci samej, vykladať v tom zmysle, že nie je možné poskytnúť ochranu dôvere subjektov, ktoré rešpektovali povinnosť stanovenú členským štátom, pričom mali prospech z účinkov súvisiacich s dodržiavaním predmetnej povinnosti, pokiaľ bola táto povinnosť v rozpore s právom Európskej únie?

               3.

               Bránia článok 9 nariadenia (ES) č. 1392/2001 (2) a pojem „prioritná kategória“ vymedzený právom Únie, v prípade, aký sa opisuje v tomto návrhu a ktorý je predmetom konania vo veci samej, ustanoveniu práva členského štátu, akým je článok 2 ods. 3 zákonného dekrétu č. 157/2004, prijatého Talianskou republikou, v ktorom sa stanovujú odlišné spôsoby vrátenia nadmerne účtovaného dodatočného poplatku, s tým, že na účely stanovenia harmonogramu a podmienok vrátenia preplatku sa rozlišuje medzi výrobcami, ktorí mali dôveru v náležité dodržiavanie vnútroštátneho predpisu, ktorý sa ukázal byť v rozpore s právom Únie, a výrobcami, ktorí toto ustanovenie nerešpektovali?

      (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 3950/92 z 28. decembra 1992 stanovujúce dodatočné poplatky pre sektor mlieka a mliečnych výrobkov (Ú. v. ES L 405, s. 1).

      (2)  Nariadenie Komisie (ES) č. 1392/2001 z 9. júla 2001, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá pre uplatňovanie nariadenia Rady (EHS) č. 3950/92, ktorým sa zaviedol dodatočný poplatok pre sektor mlieka a mliečnych výrobkov(Ú. v. ES L 187, s. 19; Mim. vyd. 03/033, s. 104).


title: Vec C-297/16: Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 1. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti – Rumunsko) – Colegiul Medicilor Veterinari din România (CMVRO)/Autoritatea Naţională Sanitară Veterinară şi pentru Siguranţa Alimentelor (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Smernica 2006/123/ES — Služby na vnútornom trhu — Vnútroštátna právna úprava obmedzujúca právo na maloobchodný predaj, používanie a podávanie veterinárnych liekov, prípravkov proti parazitom a biologických výrobkov na veterinárnych lekárov — Sloboda usadiť sa — Požiadavka, aby veterinárni lekári boli jedinými alebo väčšinovými vlastníkmi zariadení, v ktorých sa uskutočňuje maloobchodný predaj veterinárnych liekov — Ochrana verejného zdravia — Proporcionalita)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/4

         Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 1. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Curtea de Apel Bucureşti – Rumunsko) – Colegiul Medicilor Veterinari din România (CMVRO)/Autoritatea Naţională Sanitară Veterinară şi pentru Siguranţa Alimentelor
   (Vec C-297/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Smernica 2006/123/ES - Služby na vnútornom trhu - Vnútroštátna právna úprava obmedzujúca právo na maloobchodný predaj, používanie a podávanie veterinárnych liekov, prípravkov proti parazitom a biologických výrobkov na veterinárnych lekárov - Sloboda usadiť sa - Požiadavka, aby veterinárni lekári boli jedinými alebo väčšinovými vlastníkmi zariadení, v ktorých sa uskutočňuje maloobchodný predaj veterinárnych liekov - Ochrana verejného zdravia - Proporcionalita))
   (2018/C 142/04)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Curtea de Apel Bucureşti

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Colegiul Medicilor Veterinari din România (CMVRO)

      Žalovaný: Autoritatea Naţională Sanitară Veterinară şi pentru Siguranţa Alimentelor

      Výrok rozsudku

               1.

               Článok 15 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá stanovuje výhradné právo veterinárnych lekárov na maloobchodný predaj a používanie biologických výrobkov, prípravkov proti parazitom na osobitné účely a veterinárnych liekov.

               2.

               Článok 15 smernice 2006/123 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, akou je právna úprava dotknutá vo veci samej, ktorá stanovuje, že základné imanie zariadení, v ktorých sa uskutočňuje maloobchodný predaj veterinárnych liekov, musí byť výlučne vlastnené jedným alebo viacerými veterinárnymi lekármi.

      (1)  Ú. v. EÚ C 314, 29.8.2016.


title: Vec T-462/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. marca 2018 – Portugalsko/Komisia („EPZF — Výdavky vylúčené z financovania — Pomoc na plochu — Výdavky vynaložené Portugalskom — Legitímna dôvera — Článok 41 ods. 3 nariadenia (ES) č. 73/2009 — Článok 31 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1290/2005 — Proporcionalita“)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/44

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. marca 2018 – Portugalsko/Komisia
   (Vec T-462/16) (1)

   ((„EPZF - Výdavky vylúčené z financovania - Pomoc na plochu - Výdavky vynaložené Portugalskom - Legitímna dôvera - Článok 41 ods. 3 nariadenia (ES) č. 73/2009 - Článok 31 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1290/2005 - Proporcionalita“))
   (2018/C 142/57)
   Jazyk konania: portugalčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Portugalská republika (v zastúpení: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, J. Saraiva de Almeida a P. Estêvão, splnomocnení zástupcovia)

      Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: A. Sauka, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci M. Marques Mendes a A. Dias Henriques, advokáti)

      Predmet veci

   Žaloba založená na článku 263 ZFEÚ a požadujúca zrušenie vykonávacieho rozhodnutia Komisie (EÚ) 2016/1059 z 20. júna 2016, ktorým sa z financovania Európskou úniou vylučujú určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a v rámci Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) (Ú. v. EÚ L 173, 2016, s. 59) v rozsahu, v akom sa týka Portugalskej republiky

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Portugalská republika je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 392, 24.10.2016.


title: Vec T-624/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2018 – Gollnisch/Parlament („Pravidlá o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu — Príspevok na asistenta poslanca Parlamentu — Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm — Právomoc generálneho tajomníka — Electa una via — Právo na obhajobu — Dôkazné bremeno — Povinnosť odôvodnenia — Legitímna dôvera — Politické práva — Rovnosť zaobchádzania — Zneužitie právomoci — Nezávislosť poslancov — Skutkový omyl — Proporcionalita“)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/44

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2018 – Gollnisch/Parlament
   (Vec T-624/16) (1)

   ((„Pravidlá o úhrade výdavkov a príspevkov poslancov Európskeho parlamentu - Príspevok na asistenta poslanca Parlamentu - Vymáhanie neoprávnene vyplatených súm - Právomoc generálneho tajomníka - Electa una via - Právo na obhajobu - Dôkazné bremeno - Povinnosť odôvodnenia - Legitímna dôvera - Politické práva - Rovnosť zaobchádzania - Zneužitie právomoci - Nezávislosť poslancov - Skutkový omyl - Proporcionalita“))
   (2018/C 142/58)
   Jazyk konania: francúzština

      Účastníci konania

      Žalobca: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Francúzsko) (v zastúpení: pôvodne N. Fakiroff, neskôr F. Wagner, avocats)

      Žalovaný: Európsky parlament (v zastúpení: G. Corstens a S. Seyr, splnomocnení zástupcovia)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia generálneho tajomníka Parlamentu z 1. júla 2016 o vymáhaní sumy 275 984,23 eura od žalobcu, ktorá bola neoprávnene vyplatená na asistenta poslanca Parlamentu, a súvisiaceho oznámenia o dlhu z 5. júla 2016

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Pán Bruno Gollnisch znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Európsky parlament, vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 383, 17.10.2016.


title: Vec C-76/17: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 1. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Rumunsko) – SC Petrotel-Lukoil SA, Maria Magdalena Georgescu/Ministerul Economiei, Ministerul Energiei, Ministerul Finanţelor Publice (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Poplatok s rovnakým účinkom ako clá — Článok 30 ZFEÚ — Vnútroštátne zdanenie — Článok 110 ZFEÚ — Poplatok uplatňovaný na vyvážané ropné produkty — Neprenesenie daňového zaťaženia na spotrebiteľa — Daňové zaťaženie znášané platiteľom — Vrátenie súm zaplatených platiteľom)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/13

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 1. marca 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Rumunsko) – SC Petrotel-Lukoil SA, Maria Magdalena Georgescu/Ministerul Economiei, Ministerul Energiei, Ministerul Finanţelor Publice
   (Vec C-76/17) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Poplatok s rovnakým účinkom ako clá - Článok 30 ZFEÚ - Vnútroštátne zdanenie - Článok 110 ZFEÚ - Poplatok uplatňovaný na vyvážané ropné produkty - Neprenesenie daňového zaťaženia na spotrebiteľa - Daňové zaťaženie znášané platiteľom - Vrátenie súm zaplatených platiteľom))
   (2018/C 142/18)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: SC Petrotel-Lukoil SA, Maria Magdalena Georgescu

      Žalovaní: Ministerul Economiei, Ministerul Energiei, Ministerul Finanţelor Publice

      Výrok rozsudku

   Právo Únie, konkrétne článok 30 ZFEÚ, sa má vykladať v tom zmysle, že platiteľ, ktorý skutočne znášal poplatok s rovnakým účinkom, ktorý je v rozpore s týmto článkom, musí mať možnosť získať vrátenie súm, ktoré z tohto dôvodu zaplatil, a to dokonca aj v situácii, že spôsob platby poplatku bol vo vnútroštátnej právnej úprave koncipovaný tak, že tento poplatok sa prenesie na spotrebiteľa.

      (1)  Ú. v. EÚ C 151, 15.5.2017.


title: Vec T-629/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 1. marca 2018 – Shoe Branding Europe/EUIPO – adidas (Umiestnenie dvoch rovnobežných pásikov na obuvi) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie pozostávajúcej z dvoch rovnobežných pásikov na obuvi — Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie zobrazujúca tri rovnobežné pásiky na obuvi — Relatívny dôvod zamietnutia — Poškodenie dobrého mena — Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2017/1001]“)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/45

         Rozsudok Všeobecného súdu z 1. marca 2018 – Shoe Branding Europe/EUIPO – adidas (Umiestnenie dvoch rovnobežných pásikov na obuvi)
   (Vec T-629/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie pozostávajúcej z dvoch rovnobežných pásikov na obuvi - Staršia obrazová ochranná známka Európskej únie zobrazujúca tri rovnobežné pásiky na obuvi - Relatívny dôvod zamietnutia - Poškodenie dobrého mena - Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 5 nariadenia (EÚ) 2017/1001]“))
   (2018/C 142/59)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Shoe Branding Europe BVBA (Oudenaarde, Belgicko) (v zastúpení: J. Løje, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Lukošiūtė a A. Söder, splnomocnení zástupcovia)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: adidas AG (Herzogenaurach, Nemecko) (v zastúpení: I. Fowler a I. Junkar, solicitors)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu EUIPO z 8. júna 2016 (vec R 597/2016-2) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami adidas a Shoe Branding Europe

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Shoe Branding Europe BVBA je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 402, 31.10.2016.


title: Vec C-117/17: Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 28. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche – Taliansko) – Comune di Castelbellino/Regione Marche a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné prostredie — Smernica 2011/92/EÚ — Článok 4 ods. 2 a 3 a prílohy I až III — Posudzovanie vplyvov na životné prostredie — Povolenie na vykonanie prác v zariadení na výrobu elektrickej energie z bioplynu bez predbežného preskúmania potreby vykonať posudzovanie vplyvov na životné prostredie — Zrušenie — Náprava povolenia a posteriori na základe nových ustanovení vnútroštátneho práva, bez predbežného preskúmania potreby vykonať posudzovanie vplyvov na životné prostredie)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/14

         Rozsudok Súdneho dvora (šiesta komora) z 28. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche – Taliansko) – Comune di Castelbellino/Regione Marche a i.
   (Vec C-117/17) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Smernica 2011/92/EÚ - Článok 4 ods. 2 a 3 a prílohy I až III - Posudzovanie vplyvov na životné prostredie - Povolenie na vykonanie prác v zariadení na výrobu elektrickej energie z bioplynu bez predbežného preskúmania potreby vykonať posudzovanie vplyvov na životné prostredie - Zrušenie - Náprava povolenia a posteriori na základe nových ustanovení vnútroštátneho práva, bez predbežného preskúmania potreby vykonať posudzovanie vplyvov na životné prostredie))
   (2018/C 142/19)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Comune di Castelbellino

      Žalovaní: Regione Marche, Ministero per i beni e le attività culturali, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Regione Marche Servizio Infrastrutture Trasporti Energia – P.F. Rete Elettrica Regionale, Provincia di Ancona

      za účasti: Società Agricola 4 C S.S.

      Výrok rozsudku

   Ak projekt zvýšenia výkonu zariadenia na výrobu elektrickej energie, ako je projekt v konaní vo veci samej, nepodliehal predbežnému preskúmaniu potreby vykonať posudzovanie vplyvov na životné prostredie podľa vnútroštátnych ustanovení, ktoré boli neskôr vyhlásené v tomto bode za nezlučiteľné so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2011/92/EÚ z 13. decembra 2011 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie, právo Únie si vyžaduje, aby členské štáty odstránili protiprávne dôsledky tohto porušenia a nebráni tomu, aby toto zariadenie bolo po realizácii tohto projektu predmetom nového konania o preskúmaní zo strany príslušných orgánov na účely overenia jeho súladu s požiadavkami tejto smernice a prípadne predmetom posudzovania vplyvov na životné prostredie pod podmienkou, že vnútroštátne predpisy umožňujúce túto nápravu neposkytujú dotknutým osobám možnosť obchádzať alebo neuplatniť pravidlá práva Únie. Je tiež potrebné, aby boli zohľadnené vplyvy projektu na životné prostredie, ku ktorým došlo od jeho realizácie. Tieto orgány môžu na základe ustanovení vnútroštátneho práva účinných k dátumu, ku ktorému majú rozhodnúť, prijať záver, že také posudzovanie vplyvov na životné prostredie nie je potrebné vykonať, pokiaľ sú tieto ustanovenia zlučiteľné s poslednou uvedenou smernicou.

      (1)  Ú. v. EÚ C 221, 10.7.2017.


title: Vec T-81/18: Žaloba podaná 9. februára 2018 – Barata/Parlament

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/53

         Žaloba podaná 9. februára 2018 – Barata/Parlament
   (Vec T-81/18)
   (2018/C 142/71)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobca: Joao Miguel Barata (Evere, Belgicko) (v zastúpení: G. Pandey, D. Rovetta a V. Villante, lawyers)

      Žalovaný: Európsky parlament

      Návrhy

   Žalobca navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               v prvom rade, v prípade potreby, určil, že článok 90 služobného poriadku je neplatný a je neuplatniteľný v tomto konaní vedenom podľa článku 277 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

               —

               po prvé zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu z 30. októbra 2017, ktorým sa zamieta žalobcova sťažnosť podaná 19. júna 2017 podľa článku 90 ods. 2 služobného poriadku úradníkov Európskej únie,

               —

               po druhé zrušil rozhodnutie riaditeľa pre rozvoj ľudských zdrojov z 20. marca 2017, ktorým žalobca nebol zaradený do predbežného zoznamu úradníkov vybratých na účely školiaceho programu v rámci osvedčovania za rok 2016 a ktorým bola zamietnutá jeho žiadosť o preskúmanie podľa článku 90 ods. 1 služobného poriadku,

               —

               po tretie zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu zo 14. februára 2016, ktorým boli žalobcovi oznámené jeho výsledky a ktorým nebol zaradený do zoznamu úradníkov pre osvedčovanie za rok 2016,

               —

               po štvrté zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu z 8. decembra 2017, ktorým bol žalobca informovaný o tom, že sa umiestnil ako 36. z 87 žiadostí na účely osvedčovania za rok 2016, s tým výsledkom, že jeho meno nie je uvedené na príslušnom predbežnom zozname,

               —

               po piate zrušil rozhodnutie Európskeho parlamentu z 21. decembra 2016, ktorým bolo zamietnuté preskúmanie žalobcovho hodnotenia a jeho známky a ktorým bol žalobca vylúčený z vyššie uvedeného osvedčovania,

               —

               po šieste zrušil interné oznámenie Európskeho parlamentu o výberovom konaní 2016/014 zo 7. októbra 2016,

               —

               napokon v plnom rozsahu zrušil predbežný zoznam Európskeho parlamentu, do ktorého sú zaradení úradníci vybratí zúčastniť sa vyššie uvedeného školiaceho programu,

               —

               priznal žalobcovi náhradu škody vo výške 50 000 eur,

               —

               uložil žalovanému povinnosť nahradiť trovy konania.

      Dôvody a hlavné tvrdenia

   Na podporu svojej žaloby žalobca uvádza päť žalobných dôvodov.

               1.

               Prvý žalobný dôvod je založený na zjavne nesprávnom posúdení a porušení povinnosti uviesť odôvodnenie, na porušení článku 25 služobného poriadku, na zjavne nesprávnom posúdení relevantných skutočností a dokumentov a na porušení článku 296 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

               2.

               Druhý žalobný dôvod je založený na porušení zásady účinnej súdnej ochrany, na porušení článku 41 Charty základných práv Európskej únie a ďalej na protiprávnosti a neuplatniteľnosti v súvislosti s údajnou protiprávnosťou a neuplatniteľnosťou článku 90 služobného poriadku.

               3.

               Tretí žalobný dôvod je založený na nedostatku právomoci, na porušení oznámenia o výberovom konaní a článku 30 služobného poriadku v spojení s jeho prílohou III a ďalej povinnosti riadnej správy veci verejných.

               4.

               Štvrtý žalobný dôvod je založený na porušení povinnosti riadnej správy veci verejných podľa článku 41 Charty a na zjavne nesprávnom posúdení a porušení zásady rovnosti.

               5.

               Piaty žalobný dôvod je založený na porušení článkov 1, 2, 3 a 4 nariadenia č. 1/58, na porušení článkov 1d a 28 služobného poriadku a článku 1 ods. 1 písm. f) jeho prílohy III a ďalej na porušení zásady rovnakého zaobchádzania a zákazu diskriminácie.


title: Vec C-289/17: Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 28. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tartu Maakohus – Estónsko) – Collect Inkasso OÜ a i./Rain Aint a i. (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Súdna spolupráca v občianskych a obchodných veciach — Nariadenie (ES) č. 805/2004 — Európsky exekučný titul pre nesporné nároky — Podmienky osvedčenia — Minimálne pravidlá pre konania o nesporných nárokoch — Práva dlžníka — Neuvedenie adresy inštitúcie, na ktorú môže byť doručené napadnutie nároku alebo na ktorú môže byť podaný opravný prostriedok proti rozhodnutiu)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/15

         Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 28. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tartu Maakohus – Estónsko) – Collect Inkasso OÜ a i./Rain Aint a i.
   (Vec C-289/17) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Súdna spolupráca v občianskych a obchodných veciach - Nariadenie (ES) č. 805/2004 - Európsky exekučný titul pre nesporné nároky - Podmienky osvedčenia - Minimálne pravidlá pre konania o nesporných nárokoch - Práva dlžníka - Neuvedenie adresy inštitúcie, na ktorú môže byť doručené napadnutie nároku alebo na ktorú môže byť podaný opravný prostriedok proti rozhodnutiu))
   (2018/C 142/20)
   Jazyk konania: estónčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tartu Maakohus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: Collect Inkasso OÜ, ITM Inkasso OÜ, Bigbank AS

      Žalovaní: Rain Aint, Lauri Palm, Raiko Oikimus, Egle Noor, Artjom Konjarov

      Výrok rozsudku

   Článok 17 písm. a) a článok 18 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 805/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vytvára európsky exekučný titul pre nesporné nároky, sa majú vykladať v tom zmysle, že vydané súdne rozhodnutie nemôže byť osvedčené ako európsky exekučný titul bez toho, aby bol dlžník informovaný o adrese súdu, na ktorý sa má obrátiť, kam sa má dostaviť, alebo prípadne na ktorom by mohol byť podaný opravný prostriedok proti tomuto rozhodnutiu.

      (1)  Ú. v. EÚ C 249, 31.7.2017.


title: Vec C-53/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 29. januára 2018 – Antonio Pasquale Mastromartino/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/30

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Taliansko) 29. januára 2018 – Antonio Pasquale Mastromartino/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Vec C-53/18)
   (2018/C 142/40)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Antonio Pasquale Mastromartino

      Žalovaná: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Vzťahuje sa na povolanie viazaného sprostredkovateľa („tied agent“) harmonizácia stanovená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 (1) a z akých hľadísk?

               2.

               Bráni riadne uplatňovanie smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004, najmä jej článkov 8, 23 a 51, ako aj zásad a ustanovení zmlúv týkajúcich sa nediskriminácie, proporcionality, slobodného poskytovania služieb a slobody usadiť sa vnútroštátnej právnej úprave, akou je úprava vyplývajúca z článku 55 ods. 2 legislatívneho dekrétu č. 58 z 24. februára 1998 (Kodifikované znenie právnych predpisov o finančnom sprostredkovaní podľa článkov 8 a 21 zákona č. 52 zo 6. februára 1996) v znení neskorších predpisov, ako aj z článku 111 ods. 2 uznesenia Commissione Nazionale per le Società e la Borsa – Consob (Národná komisia pre obchodné spoločnosti a burzu, Taliansko) č. 16190 z 29. októbra 2007 (Nariadenie o vykonávacích pravidlách týkajúcich sa legislatívneho dekrétu č. 58 z 24. februára 1998 pre oblasť sprostredkovateľov), ktorá:

                           a)

                           umožňuje zakázať na základe „voľnej úvahy“ výkon činnosti „viazaného sprostredkovateľa“ [poradcu oprávneného na „off site“ ponuku (bývalého „promotore finanziario“)], a to v súvislosti so skutočnosťami, ktoré nevedú k strate dobrej povesti, tak ako ju vymedzuje vnútroštátne právo, a ktoré sa zároveň netýkajú dodržiavania vykonávacích pravidiel smernice;

                           b)

                           umožňuje zastaviť na základe „voľnej úvahy“ a až na jeden rok výkon činnosti „viazaného sprostredkovateľa“ [poradcu oprávneného na „off site“ ponuku (bývalého „promotore finanziario“)], a to v rámci konania, ktorého cieľom je predísť „rozruchu“ vyplývajúcemu zo vznesenia obžaloby v trestnom súdnom konaní, ktoré spravidla trvá výrazne dlhšie než jeden rok?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 o trhoch s finančnými nástrojmi, o zmene a doplnení smerníc Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení smernice Rady 93/22/EHS (Ú. v. EÚ L 145, s. 1; Mim. vyd. 06/007, s. 1).


title: Vec C-387/16: Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 28. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/Nidera BV (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Dane — Daň z pridanej hodnoty (DPH) — Smernica 2006/112/ES — Odpočet dane zaplatenej na vstupe — Článok 183 — Vrátenie nadmerného odpočtu DPH — Oneskorené vrátenie — Suma splatných úrokov z omeškania na základe vnútroštátneho práva — Zníženie tejto sumy z dôvodov nezávislých od zdaniteľnej osoby — Prípustnosť — Daňová neutralita — Právna istota)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/6

         Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 28. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litva) – Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos/Nidera BV
   (Vec C-387/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Dane - Daň z pridanej hodnoty (DPH) - Smernica 2006/112/ES - Odpočet dane zaplatenej na vstupe - Článok 183 - Vrátenie nadmerného odpočtu DPH - Oneskorené vrátenie - Suma splatných úrokov z omeškania na základe vnútroštátneho práva - Zníženie tejto sumy z dôvodov nezávislých od zdaniteľnej osoby - Prípustnosť - Daňová neutralita - Právna istota))
   (2018/C 142/07)
   Jazyk konania: litovčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobca: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Žalovaná: Nidera BV

      za účasti: Vilnuaus apskrities valstybinė mokesčių inspekcija

      Výrok rozsudku

   Článok 183 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty v spojení so zásadou daňovej neutrality sa má vykladať v tom zmysle, že bráni zníženiu sumy úrokov obvykle splatných na základe vnútroštátneho práva z nadmerného odpočtu DPH, pri ktorom nedošlo k vráteniu v príslušnej lehote, pokiaľ k takému zníženiu dôjde z dôvodov okolností nezávislých od zdaniteľnej osoby, ako je napríklad suma týchto úrokov vo vzťahu k sume nadmerného odpočtu dane z pridanej hodnoty, obdobie, za ktoré nebol nadmerný odpočet dane vrátený, a dôvody, pre ktoré nedošlo k vráteniu, ako aj skutočné straty, ktoré vznikli zdaniteľnej osobe.

      (1)  Ú. v. EÚ C 343, 19.9.2016.


title: Vec T-665/16: Rozsudok Všeobecného súdu z 8. marca 2018 – Cinkciarz.pl/EUIPO (€$) („Ochranná známka Európskej únie — Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie €$ — Absolútne dôvody zamietnutia — Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti — Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001) — Opisný charakter — Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001) — Povinnosť odôvodnenia — Článok 75 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 75 nariadenia 2017/1001)“)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/46

         Rozsudok Všeobecného súdu z 8. marca 2018 – Cinkciarz.pl/EUIPO (€$)
   (Vec T-665/16) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie €$ - Absolútne dôvody zamietnutia - Neexistencia rozlišovacej spôsobilosti - Článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001) - Opisný charakter - Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001) - Povinnosť odôvodnenia - Článok 75 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 75 nariadenia 2017/1001)“))
   (2018/C 142/60)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Cinkciarz.pl sp. z o.o. (Zielona Góra, Poľsko) (v zastúpení: E. Skrzydło-Tefelska a K. Gajek, advokáti)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: D. Walicka, splnomocnená zástupkyňa)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO zo 14. júla 2016 (vec R 2086/2015-5) týkajúcemu sa prihlášky označenia €$ ako ochrannej známky Európskej únie

      Výrok rozsudku

               1.

               Rozhodnutie piateho odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) zo 14. júla 2016 (vec R 2086/2015-5) sa zamieta.

               2.

               EUIPO je povinný nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 402, 31.10.2016.


title: Spojené veci C-412/16 P a C-413/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 1. marca 2018 – Ice Mountain Ibiza, SL/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (Odvolanie — Ochranná známka Európskej únie — Prihláška obrazových ochranných známok oceanbeach club ibiza a ocean ibiza — Staršie národné obrazové ochranné známky OC ocean club a OC ocean club Ibiza — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Článok 8 ods. 1 písm. b) relatívne dôvody zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/6

         Rozsudok Súdneho dvora (desiata komora) z 1. marca 2018 – Ice Mountain Ibiza, SL/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)
   (Spojené veci C-412/16 P a C-413/16 P) (1)

   ((Odvolanie - Ochranná známka Európskej únie - Prihláška obrazových ochranných známok oceanbeach club ibiza a ocean ibiza - Staršie národné obrazové ochranné známky OC ocean club a OC ocean club Ibiza - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Článok 8 ods. 1 písm. b) relatívne dôvody zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny))
   (2018/C 142/08)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: Ice Mountain Ibiza, SL (v zastúpení: J. L. Gracia Albero a F. Miazzetto, abogados)

      Ďalší účastník konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: S. Palmero Cabezas a D. Botis, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolania sa zamietajú.

               2.

               Ice Mountain Ibiza, SL je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 46, 13.2.2017.


title: Vec C-119/17: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 22. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Sibiu – Rumunsko) – Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean/SC OTP BAAK Nyrt., prostredníctvom OTP BANK SA, prostredníctvom Sucursala SIBIU, SC OTP BAAK Nyrt., prostredníctvom OTP BANK SA (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Ochrana spotrebiteľa — Smernica 93/13/EHS — Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách — Článok 3 ods. 1, článok 4 ods. 1 a 2 a článok 5 — Posúdenie nekalej povahy zmluvných podmienok — Zmluva o úvere poskytnutom v cudzej mene — Kurzové riziko, ktoré v celom rozsahu znáša spotrebiteľ — Značná nerovnováha medzi zmluvnými stranami v právach a povinnostiach vyplývajúcich zo zmluvy — Hlavný predmet zmluvy o pôžičke)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/16

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 22. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunalul Sibiu – Rumunsko) – Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean/SC OTP BAAK Nyrt., prostredníctvom OTP BANK SA, prostredníctvom Sucursala SIBIU, SC OTP BAAK Nyrt., prostredníctvom OTP BANK SA
   (Vec C-119/17) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Ochrana spotrebiteľa - Smernica 93/13/EHS - Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách - Článok 3 ods. 1, článok 4 ods. 1 a 2 a článok 5 - Posúdenie nekalej povahy zmluvných podmienok - Zmluva o úvere poskytnutom v cudzej mene - Kurzové riziko, ktoré v celom rozsahu znáša spotrebiteľ - Značná nerovnováha medzi zmluvnými stranami v právach a povinnostiach vyplývajúcich zo zmluvy - Hlavný predmet zmluvy o pôžičke))
   (2018/C 142/21)
   Jazyk konania: rumunčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunalul Sibiu

      Účastníci konania

      Žalobcovia: Liviu Petru Lupean, Oana Andreea Lupean

      Žalované: SC OTP BAAK Nyrt., prostredníctvom OTP BANK SA, prostredníctvom Sucursala SIBIU, SC OTP BAAK Nyrt., prostredníctvom OTP BANK SA

      Výrok

               1.

               Článok 4 ods. 2 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa má vykladať v tom zmysle, že pojem „hlavný predmet zmluvy“ v zmysle tohto ustanovenia sa vzťahuje na podmienku vloženú do zmluvy o spotrebiteľskom úvere poskytnutom v cudzej mene medzi podnikateľom a spotrebiteľom bez toho, aby bola predmetom individuálneho dojednania, ako je to v prípade podmienky, o ktorú ide vo veci samej, podľa ktorej musí byť úver splatený v tej istej mene, keďže táto podmienka stanovuje hlavné plnenie charakterizujúcu túto zmluvu.

               2.

               Články 3 až 5 smernice 93/13 sa majú vykladať v tom zmysle, že podmienka zmluvy o spotrebiteľskom úvere, ako je podmienka, o ktorú ide vo veci samej, v dôsledku ktorej kurzové riziko v celom rozsahu znáša dlžník, a ktorá nie je koncipovaná transparentným spôsobom, takže dlžník nebol schopný na základe jasných a zrozumiteľných kritérií posúdiť ekonomické dôsledky uzavretia tejto zmluvy, môže byť vnútroštátnym súdom považovaná na základe jeho preskúmania za nekalú, ak sa zistí, že napriek požiadavke konania v dobrej viere vytvára významnú nerovnováhu v neprospech spotrebiteľa medzi právami a povinnosťami zmluvných strán vyplývajúcimi zo zmluvy. V tejto súvislosti vnútroštátnemu súdu prislúcha, aby posúdil vzhľadom na všetky okolnosti veci samej a najmä na základe zohľadnenia odbornosti a znalostí podnikateľa týkajúcich sa možných pohybov výmenných kurzov a rizík neoddeliteľne spojených s poskytnutím pôžičky vyjadrenej v cudzej mene, po prvé možné nedodržanie požiadavky konania v dobrej viere a po druhé existenciu prípadnej významnej nerovnováhy v zmysle článku 3 ods. 1 smernice 93/13.

      (1)  Ú. v. EÚ C 178, 6.6.2017.


title: Vec C-418/16 P: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. februára 2018 – mobile.de GmbH, predtým mobile.international GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Rezon OOD (Odvolanie — Ochranná známka Európskej únie — Nariadenie (ES) č. 207/2009 — Článok 15 ods. 1 — Článok 57 ods. 2 a 3 — Článok 64 — Článok 76 ods. 2 — Nariadenie (ES) č. 2868/95 — Pravidlo 22 ods. 2 — Pravidlo 40 ods. 6 — Konanie o vyhlásenie neplatnosti — Návrhy na vyhlásenie neplatnosti založené na skoršej národnej ochrannej známke — Riadne používanie skoršej ochrannej známky — Dôkaz — Zamietnutie návrhov — Zohľadnenie nových dôkazov zo strany odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) — Zrušenie rozhodnutí zrušovacieho oddelenia EUIPO — Vrátenie veci — Dôsledky)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/7

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. februára 2018 – mobile.de GmbH, predtým mobile.international GmbH/Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), Rezon OOD
   (Vec C-418/16 P) (1)

   ((Odvolanie - Ochranná známka Európskej únie - Nariadenie (ES) č. 207/2009 - Článok 15 ods. 1 - Článok 57 ods. 2 a 3 - Článok 64 - Článok 76 ods. 2 - Nariadenie (ES) č. 2868/95 - Pravidlo 22 ods. 2 - Pravidlo 40 ods. 6 - Konanie o vyhlásenie neplatnosti - Návrhy na vyhlásenie neplatnosti založené na skoršej národnej ochrannej známke - Riadne používanie skoršej ochrannej známky - Dôkaz - Zamietnutie návrhov - Zohľadnenie nových dôkazov zo strany odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) - Zrušenie rozhodnutí zrušovacieho oddelenia EUIPO - Vrátenie veci - Dôsledky))
   (2018/C 142/09)
   Jazyk konania: nemčina

      Účastníci konania

      Odvolateľka: mobile.de GmbH, predtým mobile.international GmbH (v zastúpení: T. Lührig, Rechtsanwalt)

      Ďalší účastníci konania: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) (v zastúpení: M. Fischer, splnomocnený zástupca), Rezon OOD (v zastúpení: P. Kănčev, advokat)

      Výrok rozsudku

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               mobile.de GmbH je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) a spoločnosti Rezon ODD.

      (1)  Ú. v. EÚ C 419, 14.11.2016.


title: Vec T-106/18: Žaloba podaná 20. februára 2018 – Laverana/EUIPO – Agroecopark (VERA GREEN)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/58

         Žaloba podaná 20. februára 2018 – Laverana/EUIPO – Agroecopark (VERA GREEN)
   (Vec T-106/18)
   (2018/C 142/75)
   Jazyk, v ktorom bola podaná žaloba: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Laverana GmbH & Co.KG (Wennigsen, Nemecko) (v zastúpení: J. Wachinger, M. Zöbisch a R. Drozdz, lawyers)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom: Agroecopark (Majadahonda, Španielsko)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Prihlasovateľ spornej ochrannej známky: ďalší účastník konania pred odvolacím senátom.

      Sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie VERA GREEN – prihláška č. 15 068 646.

      Konanie pred EUIPO: námietkové konanie.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 18. decembra 2017 vo veci R 982/2017-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zrušil napadnuté rozhodnutie,

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001.


title: Vec C-126/17: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 22. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – ERSTE Bank Hungary Zrt/Orsolya Czakó (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Ochrana spotrebiteľa — Smernica 93/13/EHS — Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách — Článok 4 ods. 2, článok 5 a článok 6 ods. 1 — Podmienka definujúca hlavný predmet zmluvy — Zmluva o pôžičke poskytnutej v cudzej mene — Obsah pojmu „vyjadrené jasne a zrozumiteľne“ — Vyhlásenie čiastočnej alebo úplnej neplatnosti zmluvy)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/17

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 22. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Fővárosi Törvényszék – Maďarsko) – ERSTE Bank Hungary Zrt/Orsolya Czakó
   (Vec C-126/17) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Ochrana spotrebiteľa - Smernica 93/13/EHS - Nekalé podmienky v spotrebiteľských zmluvách - Článok 4 ods. 2, článok 5 a článok 6 ods. 1 - Podmienka definujúca hlavný predmet zmluvy - Zmluva o pôžičke poskytnutej v cudzej mene - Obsah pojmu „vyjadrené jasne a zrozumiteľne“ - Vyhlásenie čiastočnej alebo úplnej neplatnosti zmluvy))
   (2018/C 142/22)
   Jazyk konania: maďarčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Fővárosi Törvényszék

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: ERSTE Bank Hungary Zrt

      Žalovaná: Orsolya Czakó

      Výrok

               1.

               Článok 4 ods. 2 a článok 5 smernice Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách sa majú vykladať v tom zmysle, že podmienky zmluvy o pôžičke uzavretej medzi spotrebiteľom a bankovou inštitúciou v členskom štáte spĺňajú požiadavku, aby zmluvné podmienky boli formulované jasným a zrozumiteľným spôsobom v zmysle týchto ustanovení, pokiaľ je jasne uvedená suma peňažných prostriedkov, ktorá bude poskytnutá tomuto spotrebiteľovi vo vyjadrení v cudzej mene ako mene účtu, definovaná vo vzťahu k platobnej mene. Pokiaľ určenie tejto sumy závisí od výmenného kurzu platného v deň čerpania finančných prostriedkov, uvedená požiadavka ukladá, aby metódy výpočtu skutočne požičanej sumy a uplatňujúceho sa výmenného kurzu boli transparentné, takže bežne informovaný a primerane pozorný a obozretný priemerný spotrebiteľ môže na základe presných a zrozumiteľných kritérií posúdiť ekonomické dôsledky vyplývajúce pre neho z tejto zmluvy, najmä vrátane celkových nákladov pôžičky.

               2.

               Článok 6 ods. 1 smernice 93/13 sa má vykladať v tom zmysle, že ak vnútroštátny súd konštatuje nekalú povahu zmluvných podmienok zmluvy o pôžičke uzavretej medzi spotrebiteľom a bankovou inštitúciou, ako sú zmluvné podmienky, o ktoré ide vo veci samej, toto ustanovenie nebráni tomu, aby tento súd vyhlásil za neplatnú túto zmluvu ako celok, ak tieto podmienky nemožno oddeliť od zostávajúcej časti tejto zmluvy.

      (1)  Ú. v. EÚ C 221, 10.7.2017.


title: Vec C-518/16: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski gradski săd – Bulharsko) – „ZPT“ AD/Narodno sabranie na Republika Bălgaria, Vărchoven administrativen săd, Nacionalnata agencija za prichodite (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Štátna pomoc — Nariadenie (ES) č. 1998/2006 — Článok 35 ZFEÚ — Pomoc de minimis vo forme daňovej úľavy — Vnútroštátna právna úprava, ktorá vylučuje túto daňovú výhodu pri investíciách do výroby výrobkov určených na vývoz)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/7

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Sofijski gradski săd – Bulharsko) – „ZPT“ AD/Narodno sabranie na Republika Bălgaria, Vărchoven administrativen săd, Nacionalnata agencija za prichodite
   (Vec C-518/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Štátna pomoc - Nariadenie (ES) č. 1998/2006 - Článok 35 ZFEÚ - Pomoc de minimis vo forme daňovej úľavy - Vnútroštátna právna úprava, ktorá vylučuje túto daňovú výhodu pri investíciách do výroby výrobkov určených na vývoz))
   (2018/C 142/10)
   Jazyk konania: bulharčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Sofijski gradski săd

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa:„ZPT“ AD

      Žalovaní: Narodno sabranie na Republika Bălgaria, Vărchoven administrativen săd, Nacionalnata agencija za prichodite

      Výrok rozsudku

               1.

               Preskúmanie tretej časti tretej otázky neodhalilo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť článku 1 ods. 1 písm. d) nariadenia Komisie (ES) č. 1998/2006 z 15. decembra 2006 o uplatňovaní článkov [107 a 108 ZFEÚ] na pomoc de minimis.

               2.

               Článok 1 ods. 1 písm. d) nariadenia č. 1998/2006 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni ustanoveniam vnútroštátneho práva, ako sú ustanovenia, ktorých sa týka konanie vo veci samej, ktoré vylučujú z daňovej výhody, ktorú predstavuje pomoc de minimis, investície do majetku určeného na činnosti spojené s vývozom.

      (1)  Ú. v. EÚ C 462, 12.12.2016.


title: Vec T-855/16: Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2018 – Fertisac/ECHA („REACH — Poplatok za registráciu látky — Zníženie pre MSP — Preskúmanie vyhlásenia o veľkosti podniku zo strany ECHA — Rozhodnutie, ktorým sa ukladá administratívny poplatok — Odporúčanie 2003/361/ES — Prekročenie finančných stropov — Pojem ‚prepojené podniky‘“)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/48

         Rozsudok Všeobecného súdu zo 7. marca 2018 – Fertisac/ECHA
   (Vec T-855/16) (1)

   ((„REACH - Poplatok za registráciu látky - Zníženie pre MSP - Preskúmanie vyhlásenia o veľkosti podniku zo strany ECHA - Rozhodnutie, ktorým sa ukladá administratívny poplatok - Odporúčanie 2003/361/ES - Prekročenie finančných stropov - Pojem ‚prepojené podniky‘“))
   (2018/C 142/63)
   Jazyk konania: španielčina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Fertisac, SL (Atarfe, Španielsko) (v zastúpení: J. Gomez Rodriguez, avocat)

      Žalovaná: Európska chemická agentúra (ECHA) (v zastúpení: E. Maurage, J.-P. Trnka a M. Heikkilä, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci C. Garcia Molyneux a L. Tosoni, avocats)

      Predmet veci

   Návrh založený na článku 263 ZFEÚ na zrušenie rozhodnutia agentúry ECHA SME(2016) 5150 z 15. novembra 2016, ktorým sa konštatuje, že žalobkyňa nespĺňa podmienky na priznanie zníženia poplatku stanoveného v prospech stredných podnikov a ukladá sa jej administratívny poplatok, a návrh na zrušenie faktúr č. 10060160 a č. 10060161, ktoré ECHA vydala a pripojila k rozhodnutiu SME(2016) 5150

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Fertisac, SL, je povinná nahradiť trovy konania vrátane trov konania o nariadení predbežného opatrenia.

      (1)  Ú. v. EÚ C 30, 30.1.2017.


title: Spojené veci C-523/16 a C-536/16: Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 28. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Taliansko) – MA.T.I. SUD SpA/Centostazioni SpA (C-523/16), Duemme SGR SpA/Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR) (C-536/16) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Verejné obstarávanie — Smernica 2004/18/ES — Článok 51 — Oprava ponúk — Smernica 2004/17/ES — Objasnenie ponúk — Vnútroštátna právna úprava, ktorá zaplatením peňažnej sankcie podmieňuje opravu dokumentácie, ktorá sa má predložiť uchádzačom — Zásady týkajúce sa zadania verejnej zákazky — Zásada rovnosti zaobchádzania — Zásada proporcionality)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/8

         Rozsudok Súdneho dvora (ôsma komora) z 28. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Taliansko) – MA.T.I. SUD SpA/Centostazioni SpA (C-523/16), Duemme SGR SpA/Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR) (C-536/16)
   (Spojené veci C-523/16 a C-536/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Verejné obstarávanie - Smernica 2004/18/ES - Článok 51 - Oprava ponúk - Smernica 2004/17/ES - Objasnenie ponúk - Vnútroštátna právna úprava, ktorá zaplatením peňažnej sankcie podmieňuje opravu dokumentácie, ktorá sa má predložiť uchádzačom - Zásady týkajúce sa zadania verejnej zákazky - Zásada rovnosti zaobchádzania - Zásada proporcionality))
   (2018/C 142/11)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyne: MA.T.I. SUD SpA (C-523/16), Duemme SGR SpA (C-536/16)

      za účasti: China Taiping Insurance Co. Ltd (C-523/16)

      Žalovaní: Centostazioni SpA (C-523/16), Associazione Cassa Nazionale di Previdenza e Assistenza in favore dei Ragionieri e Periti Commerciali (CNPR) (C-536/16)

      Výrok rozsudku

   Právo Únie, najmä článok 51 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby, zásady týkajúce sa zadávania verejných zákaziek, ktoré zahŕňajú zásady rovnosti zaobchádzania a transparentnosti uvedené v článku 10 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb a v článku 2 smernice 2004/18, ako aj zásadu proporcionality, sa majú vykladať v tom zmysle, že v zásade nebránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá zavádza mechanizmus odstránenia vád dokumentácie predloženej vo verejnom obstarávaní, podľa ktorého môže verejný obstarávateľ v rámci zadávacieho konania vyzvať každého uchádzača, ktorého ponuka obsahuje podstatné nezrovnalosti v zmysle uvedenej právnej úpravy, aby opravil svoju ponuku, s výhradou zaplatenia peňažnej sankcie, pokiaľ výška tejto sankcie zostane v súlade so zásadou proporcionality, čo musí posúdiť vnútroštátny súd.
   Naopak, tie isté ustanovenia a zásady sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá zavádza mechanizmus odstránenia vád dokumentácie predloženej vo verejnom obstarávaní, podľa ktorého môže verejný obstarávateľ požadovať od uchádzača, aby po zaplatení peňažnej sankcie napravil stav, keď chýba určitý dokument, ktorý podľa výslovných ustanovení súťažných podkladov musí viesť k jeho vylúčeniu alebo aby odstránil nezrovnalosti zasahujúce jeho ponuku takým spôsobom, že vykonané opravy alebo zmeny možno považovať za predloženie novej ponuky.

      (1)  Ú. v. EÚ C 22, 23.1.2017.


title: Vec C-60/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tallinna Ringkonnakohus (Estónsko) 31. januára 2018 – AS Tallinna Vesi/Keskkonnaamet

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/32

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tallinna Ringkonnakohus (Estónsko) 31. januára 2018 – AS Tallinna Vesi/Keskkonnaamet
   (Vec C-60/18)
   (2018/C 142/42)
   Jazyk konania: estónčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Tallinna Ringkonnakohus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: AS Tallinna Vesi

      Žalovaný: Keskkonnaamet

      Ďalší účastník konania: Keskkonnaministeerium

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa článok 6 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc (1) vykladať v tom zmysle, že s týmto ustanovením je v súlade vnútroštátny právny akt, ktorý stanovuje, že ak na úrovni Únie vo vzťahu k určitému druhu odpadov nie sú stanovené kritériá stavu konca odpadu, závisí stav, keď odpad prestáva byť odpadom, od toho, či sa na konkrétny druh odpadov vzťahujú kritériá stanovené všeobecne záväzným vnútroštátnym právnym aktom?

               2.

               Priznáva článok 6 ods. 4 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc v prípade, že na úrovni Únie vo vzťahu k určitému druhu odpadov nie sú stanovené kritériá stavu konca odpadu, držiteľovi odpadu právo požiadať príslušný úrad alebo súd členského štátu o určenie stavu konca odpadu v súlade s platnou judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie bez ohľadu na to, či sa na konkrétny druh odpadov vzťahujú kritériá stanovené všeobecne záväzným vnútroštátnym právnym aktom?

      (1)  Ú. v. EÚ L 312, 2008, s. 3.


title: Vec T-117/18: Žaloba podaná 20. februára 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol/EUIPO (200 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/58

         Žaloba podaná 20. februára 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol/EUIPO (200 PANORAMICZNYCH)
   (Vec T-117/18)
   (2018/C 142/76)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Częstochowa, Poľsko) (v zastúpení: C. Rogula, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „200 PANORAMICZNYCH“ – prihláška č. 15 299 688.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 15. decembra 2017 vo veci R 2194/2016-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil rozhodnutie piateho odvolacieho senátu v súlade s odvolaním žalobkyne a nariadil zápis ochrannej známky „200 PANORAMICZNYCH“ na základe záveru, že slovné označenie „200 PANORAMICZNYCH“ nespĺňa požiadavky článku 7 ods. 1, najmä písm. b) a c) nariadenia 2017/1001, a preto neexistuje žiadny dôvod pre zamietnutie zápisu ochrannej známky,

         a/alebo

               —

               určil v súlade s článkom 7 ods. 3 nariadenia 2017/1001, že slovné označenie „200 PANORAMICZNYCH“ získalo používaním rozlišovaciu spôsobilosť (sekundárnu rozlišovaciu spôsobilosť), a preto neexistuje žiadny dôvod pre zamietnutie zápisu ochrannej známky, najmä sa neuplatní žiadny s predpokladov stanovených v článku 7 ods. 1 písm. b), c) a d)

         podporne

               —

               zrušil rozhodnutie piateho odvolacieho senátu a uložil Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), aby znovu posúdil prihlášku č. 015299688 na zápis ochrannej známky EÚ na účely zápisu slovnej ochrannej známky „200 PANORAMICZNYCH“, najmä s cieľom odstrániť existujúce nezrovnalosti, na základe záveru, že slovné označenie „200 PANORAMICZNYCH“ nespĺňa požiadavky článku 7 ods. 1, najmä písm. b) a c) nariadenia 2017/1001, a preto neexistujú absolútne dôvody pre zamietnutie zápisu

         a/alebo

               —

               určil v súlade s článkom 7 ods. 3 nariadenia 2017/1001, že slovné označenie „200 PANORAMICZNYCH“ získalo používaním rozlišovaciu spôsobilosť (sekundárnu rozlišovaciu spôsobilosť), a preto neexistuje žiadny dôvod pre zamietnutie zápisu ochrannej známky, a najmä sa neuplatní žiadny z predpokladov stanovených v článku 7 ods. 1 písm. b), c) a d);

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b), c) a d) nariadenia č. 2017/1001.


title: Vec C-74/18: Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 5. februára 2018 – A Ltd

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/32

         Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Korkein hallinto-oikeus (Fínsko) 5. februára 2018 – A Ltd
   (Vec C-74/18)
   (2018/C 142/43)
   Jazyk konania: fínčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Korkein hallinto-oikeus

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: A Ltd

      Žalovaný: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Prejudiciálne otázky

               1.

               Má sa pri výklade článku 157 ods. 1 prvého pododseku v spojení s článkom 13 bodmi 13 a 14 smernice 2009/138/ES (1) považovať za členský štát, ktorý je oprávnený vyberať poistnú daň, ten členský štát, v ktorom sa nachádza prevádzkareň spoločnosti (právnickej osoby), ktorá je poistníkom, alebo štát, v ktorom je umiestnená spoločnosť, ktorá je predmetom predaja podniku, ak poisťovňa, ktorá má svoje sídlo vo Veľkej Británii a na území Fínska si nezriadila prevádzkareň, ponúkne poistenie pokrývajúce riziká spojené s predajom podniku

                           —

                           spoločnosti, ktorá pri predaji podniku vystupuje na strane kupujúceho a nemá vo Fínsku svoju prevádzkareň a cieľová spoločnosť pri predaji podniku má svoju prevádzkareň vo Fínsku,

                           —

                           spoločnosti, ktorá pri predaji podniku vystupuje na strane kupujúceho a má vo Fínsku svoju prevádzkareň a cieľová spoločnosť pri predaji podniku nemá svoju prevádzkareň vo Fínsku,

                           —

                           spoločnosti, ktorá pri predaji podniku vystupuje na strane predávajúceho a nemá vo Fínsku svoju prevádzkareň a cieľová spoločnosť pri predaji podniku má svoju prevádzkareň vo Fínsku,

                           —

                           spoločnosti, ktorá pri predaji podniku vystupuje na strane predávajúceho a vo Fínsku má svoju prevádzkareň a cieľová spoločnosť pri predaji podniku nemá svoju prevádzkareň vo Fínsku?

               2.

               Je pre konanie vo veci významné, že poistenie pokrýva iba daňovú zodpovednosť, ktorá cieľovej spoločnosti vznikla skôr, ako došlo k predaju podniku?

               3.

               Je pre konanie vo veci významné, či sú predmetom predaja podniku akcie alebo oblasť obchodnej činnosti cieľovej spoločnosti?

               4.

               Je v situácii, keď sú predmetom predaja podniku akcie, dôležité, že ubezpečenia, ktoré urobil predávajúci voči kupujúcemu, sa vzťahujú iba na tú skutočnosť, že predávajúci je vlastníkom predávaných akcií a na tieto akcie sa neviažu nijaké pohľadávky tretích osôb?

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/138/ES z 25. novembra 2009 o začatí a vykonávaní poistenia a zaistenia (Ú. v. EÚ L 335, 2009, s. 1).


title: Vec C-577/16: Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin – Nemecko) – Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH/Bundesrepublik Deutschland (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Životné prostredie — Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Európskej únii — Smernica 2003/87/ES — Pôsobnosť — Článok 2 ods. 1 — Príloha I — Činnosti podliehajúce systému obchodovania — Výroba polymérov — Používanie tepla dodávaného tretím zariadením — Žiadosť o bezodplatné pridelenie emisných kvót — Obdobie 2013 až 2020)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/9

         Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 28. februára 2018 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Berlin – Nemecko) – Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH/Bundesrepublik Deutschland
   (Vec C-577/16) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Životné prostredie - Systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Európskej únii - Smernica 2003/87/ES - Pôsobnosť - Článok 2 ods. 1 - Príloha I - Činnosti podliehajúce systému obchodovania - Výroba polymérov - Používanie tepla dodávaného tretím zariadením - Žiadosť o bezodplatné pridelenie emisných kvót - Obdobie 2013 až 2020))
   (2018/C 142/13)
   Jazyk konania: nemčina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Verwaltungsgericht Berlin

      Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom

      Žalobkyňa: Trinseo Deutschland Anlagengesellschaft mbH

      Žalovaná: Bundesrepublik Deutschland

      Výrok rozsudku

   Článok 2 ods. 1 smernice 2003/87/ES Európskeho parlamentu a Rady z 13. októbra 2003, o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v spoločenstve, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 96/61/ES, zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/29/ES z 23. apríla 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že zariadenie na výrobu polymérov, najmä polykarbonátu, o aké ide vo veci samej, ktoré získava teplo potrebné na účely tejto výroby z tretieho zariadenia, nepatrí do systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov zavedeného touto smernicou, keďže neprodukuje priame emisie CO2.

      (1)  Ú. v. EÚ C 63, 27.2.2017.


title: Vec T-118/18: Žaloba podaná 20. februára 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol/EUIPO (300 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/59

         Žaloba podaná 20. februára 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol/EUIPO (300 PANORAMICZNYCH)
   (Vec T-118/18)
   (2018/C 142/77)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Częstochowa, Poľsko) (v zastúpení: C. Rogula, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „300 PANORAMICZNYCH“ – prihláška č. 15 299 696.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 15. decembra 2017 vo veci R 2195/2016-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil rozhodnutie piateho odvolacieho senátu v súlade s odvolaním žalobkyne a nariadil zápis ochrannej známky „300 PANORAMICZNYCH“ na základe záveru, že slovné označenie „300 PANORAMICZNYCH“ nespĺňa požiadavky článku 7 ods. 1, najmä písm. b) a c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 zo 14. júna 2017 o ochrannej známke Európskej únie (Ú. v. EÚ L 154, 2017, s. 1), a preto neexistuje žiadny dôvod pre zamietnutie zápisu ochrannej známky

         a/alebo

               —

               určil v súlade s článkom 7 ods. 3 nariadenia 2017/1001, že slovné označenie „300 PANORAMICZNYCH“ získalo používaním rozlišovaciu spôsobilosť (sekundárnu rozlišovaciu spôsobilosť), a preto neexistuje žiadny dôvod pre zamietnutie zápisu ochrannej známky, najmä sa neuplatní žiadny s predpokladov stanovených v článku 7 ods. 1 písm. b), c) a d);

         podporne

               —

               zrušil rozhodnutie piateho odvolacieho senátu a uložil Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), aby znovu posúdil prihlášku č. 015 299 696 na zápis ochrannej známky EÚ na účely zápisu slovnej ochrannej známky „300 PANORAMICZNYCH“, najmä s cieľom odstrániť existujúce nezrovnalosti, na základe záveru, že slovné označenie „300 PANORAMICZNYCH“ nespĺňa požiadavky článku 7 ods. 1, najmä písm. b) a c) nariadenia 2017/1001, a preto neexistujú absolútne dôvody pre zamietnutie zápisu

         a/alebo

               —

               určil v súlade s článkom 7 ods. 3 nariadenia 2017/1001, že slovné označenie „300 PANORAMICZNYCH“ získalo používaním rozlišovaciu spôsobilosť (sekundárnu rozlišovaciu spôsobilosť), a preto neexistuje žiadny dôvod pre zamietnutie zápisu ochrannej známky, a najmä sa neuplatní žiadny z predpokladov stanovených v článku 7 ods. 1 písm. b), c) a d);

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b), c) a d) nariadenia č. 2017/1001.


title: Spojené veci C-142/17 a C-143/17: Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) zo 7. februára 2018 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – Manuela Maturi a i./Fondazione Teatro dell'Opera di Roma, Fondazione Teatro dell’Opera di Roma/Manuela Maturi a i. (C-142/17), Catia Passeri/Fondazione Teatro dell’Opera di Roma (C-143/17) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania — Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora — Sociálna politika — Rovnaké zaobchádzanie s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania — Smernica 2006/54/ES — Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje dočasnú možnosť pracovníkov divadiel, ktorí dosiahli vek odchodu do dôchodku, aby zotrvali v pracovnom pomere do dovŕšenia predtým platnej vekovej hranice odchodu do dôchodku, teda 47 rokov pre ženy a 52 rokov pre mužov)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/18

         Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) zo 7. februára 2018 (návrhy na začatie prejudiciálneho konania, ktoré podal Corte suprema di cassazione – Taliansko) – Manuela Maturi a i./Fondazione Teatro dell'Opera di Roma, Fondazione Teatro dell’Opera di Roma/Manuela Maturi a i. (C-142/17), Catia Passeri/Fondazione Teatro dell’Opera di Roma (C-143/17)
   (Spojené veci C-142/17 a C-143/17) (1)

   ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora - Sociálna politika - Rovnaké zaobchádzanie s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania - Smernica 2006/54/ES - Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje dočasnú možnosť pracovníkov divadiel, ktorí dosiahli vek odchodu do dôchodku, aby zotrvali v pracovnom pomere do dovŕšenia predtým platnej vekovej hranice odchodu do dôchodku, teda 47 rokov pre ženy a 52 rokov pre mužov))
   (2018/C 142/23)
   Jazyk konania: taliančina

      Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania

   Corte suprema di cassazione

      Účastníci konania

      Žalobkyne: Manuela Maturi, Laura Di Segni, Isabella Lo Balbo, Maria Badini, Loredana Barbanera, Fondazione Teatro dell'Opera di Roma (C-142/17), Catia Passeri (C-143/17)

      Žalovaní: Fondazione Teatro dell'Opera di Roma, Manuela Maturi, Laura Di Segni, Isabella Lo Balbo, Maria Badini, Loredana Barbanera, Luca Troiano, Mauro Murri (C-142/17), Fondazione Teatro dell'Opera di Roma (C-143/17)

      Výrok

   Článok 14 ods. 1 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/54/ES z 5. júla 2006 o vykonávaní zásady rovnosti príležitostí a rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vo veciach zamestnanosti a povolania sa má vykladať v tom zmysle, že taká vnútroštátna právna úprava, akou je právna úprava obsiahnutá v článku 3 ods. 7 zákonného dekrétu č. 64 z 30. apríla 2010 zmeneného na zákon č. 100 z 29. júna 2010 v znení účinnom v rozhodnom čase z hľadiska skutkového stavu v konaní vo veci samej, podľa ktorej pracovníci zamestnaní ako tanečníci, ktorí dosiahli dôchodkový vek stanovený v tomto právnom predpise, teda 45 rokov pre ženy aj pre mužov, majú právo v prechodnom období dvoch rokov uplatniť opciu, ktorá im umožní zotrvať v zamestnaní až do dosiahnutia vekovej hranice na skončenie pracovného pomeru stanovenej v predchádzajúcej právnej úprave, teda 47 rokov pre ženy a 52 rokov pre mužov, predstavuje priamu diskrimináciu na základe pohlavia, ktorú táto smernica zakazuje.

      (1)  Ú. v. EÚ C 249, 31.7.2017.


title: Vec T-103/17: Rozsudok Všeobecného súdu z 9. marca 2018 – Recordati Orphan Drugs/EUIPO – Laboratorios Normon (NORMOSANG) („Ochranná známka Európskej únie — Námietkové konanie — Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie NORMOSANG — Skoršia národná slovná ochranná známka NORMON — Relatívny dôvod zamietnutia — Pravdepodobnosť zámeny — Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] — Pravidlo 19 ods. 2 písm. a) bod ii) a pravidlo 20 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2868/95 [teraz článok 7 ods. 2 písm. a) bod ii) a článok 8 ods. 1 a 7 delegovaného nariadenia (EÚ) 2017/1430“)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/49

         Rozsudok Všeobecného súdu z 9. marca 2018 – Recordati Orphan Drugs/EUIPO – Laboratorios Normon (NORMOSANG)
   (Vec T-103/17) (1)

   ((„Ochranná známka Európskej únie - Námietkové konanie - Prihláška slovnej ochrannej známky Európskej únie NORMOSANG - Skoršia národná slovná ochranná známka NORMON - Relatívny dôvod zamietnutia - Pravdepodobnosť zámeny - Článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) 2017/1001] - Pravidlo 19 ods. 2 písm. a) bod ii) a pravidlo 20 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2868/95 [teraz článok 7 ods. 2 písm. a) bod ii) a článok 8 ods. 1 a 7 delegovaného nariadenia (EÚ) 2017/1430“))
   (2018/C 142/65)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Recordati Orphan Drugs (Puteaux, Francúzsko) (v zastúpení: J. Quirin, avocat)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (v zastúpení: A. Lukošiūtė, splnomocnený zástupca)

      Ďalší účastník konania pred odvolacím senátom EUIPO a vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom: Laboratorios Normon, SA (Tres Cantos, Španielsko) (v zastúpení: I. Gonzalez-Mogena Gonzalez, advokát)

      Predmet veci

   Žaloba podaná proti rozhodnutiu piateho odvolacieho senátu EUIPO z 22. novembra 2016 (vec R 831/2016-5) týkajúcemu sa námietkového konania medzi spoločnosťami Laboratorios Normon a Recordati Orphan Drugs

      Výrok rozsudku

               1.

               Žaloba sa zamieta.

               2.

               Recordati Orphan Drugs je povinná nahradiť trovy konania.

      (1)  Ú. v. EÚ C 121, 18.4.2017.


title: Vec C-233/17 P: Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 22. februára 2018 – GX/Európska komisia (Odvolanie — Článok 181 rokovacieho poriadku — Verejná služba — Verejné výberové konanie EPSO/AD/248/13 — Rozhodnutie o nezapísaní odvolateľa do rezervného zoznamu)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/18

         Uznesenie Súdneho dvora (siedma komora) z 22. februára 2018 – GX/Európska komisia
   (Vec C-233/17 P) (1)

   ((Odvolanie - Článok 181 rokovacieho poriadku - Verejná služba - Verejné výberové konanie EPSO/AD/248/13 - Rozhodnutie o nezapísaní odvolateľa do rezervného zoznamu))
   (2018/C 142/24)
   Jazyk konania: angličtina

      Účastníci konania

      Odvolateľ: GX (v zastúpení: G.-M. Enache, avocat)

      Ďalší účastník konania: Európska komisia (v zastúpení: G. Gattinara a P. Mihaylova, splnomocnení zástupcovia)

      Výrok

               1.

               Odvolanie sa zamieta.

               2.

               GX znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli Európskej komisii.

      (1)  Ú. v. EÚ C 221, 10.7.2017.


title: Vec T-119/18: Žaloba podaná 20. februára 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol/EUIPO (400 PANORAMICZNYCH)

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 142/60

         Žaloba podaná 20. februára 2018 – Agencja Wydawnicza Technopol/EUIPO (400 PANORAMICZNYCH)
   (Vec T-119/18)
   (2018/C 142/78)
   Jazyk konania: poľština

      Účastníci konania

      Žalobkyňa: Agencja Wydawnicza Technopol sp. z o. o. (Częstochowa, Poľsko) (v zastúpení: C. Rogula, advokát)

      Žalovaný: Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO)

      Údaje týkajúce sa konania pred EUIPO

      Dotknutá sporná ochranná známka: slovná ochranná známka Európskej únie „400 PANORAMICZNYCH“ – prihláška č. 15 299 704.

      Napadnuté rozhodnutie: rozhodnutie piateho odvolacieho senátu EUIPO z 15. decembra 2017 vo veci R 2200/2016-5.

      Návrhy

   Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:

               —

               zmenil rozhodnutie piateho odvolacieho senátu v súlade s odvolaním žalobkyne a nariadil zápis ochrannej známky „400 PANORAMICZNYCH“ na základe záveru, že slovné označenie „400 PANORAMICZNYCH“ nespĺňa požiadavky článku 7 ods. 1, najmä písm. b) a c) nariadenia 2017/1001, a preto neexistuje žiadny dôvod pre zamietnutie zápisu ochrannej známky,

         a/alebo

               —

               určil v súlade s článkom 7 ods. 3 nariadenia 2017/1001, že slovné označenie „400 PANORAMICZNYCH“ získalo používaním rozlišovaciu spôsobilosť (sekundárnu rozlišovaciu spôsobilosť), a preto neexistuje žiadny dôvod pre zamietnutie zápisu ochrannej známky, najmä sa neuplatní žiadny s predpokladov stanovených v článku 7 ods. 1 písm. b), c) a d)

         podporne

               —

               zrušil rozhodnutie piateho odvolacieho senátu a uložil Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), aby znovu posúdil prihlášku č. 015299704 na zápis ochrannej známky EÚ na účely zápisu slovnej ochrannej známky „400 PANORAMICZNYCH“, najmä s cieľom odstrániť existujúce nezrovnalosti, na základe záveru, že slovné označenie „400 PANORAMICZNYCH“ nespĺňa požiadavky článku 7 ods. 1, najmä písm. b) a c) nariadenia 2017/1001, a preto neexistujú absolútne dôvody pre zamietnutie zápisu

         a/alebo

               —

               určil v súlade s článkom 7 ods. 3 nariadenia 2017/1001, že slovné označenie „400 PANORAMICZNYCH“ získalo používaním rozlišovaciu spôsobilosť (sekundárnu rozlišovaciu spôsobilosť), a preto neexistuje žiadny dôvod pre zamietnutie zápisu ochrannej známky, a najmä sa neuplatní žiadny z predpokladov stanovených v článku 7 ods. 1 písm. b), c) a d);

               —

               uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.

      Uvádzaný žalobný dôvod

               —

               porušenie článku 7 ods. 1 písm. b), c) a d) nariadenia č. 2017/1001.